google/wiki40b huggingface dataset:
Kinga tänav

Kinga tänav on tänav Tallinna vanalinnas.
Kinga tänav algab Tallinna vanalinna keskpunktist Raekoja platsilt ja lõpeb vanalinna ühel peatänaval Pikal tänaval.

Ajalugu

Kinga tänav sai alguse 13. sajandil kujunenud lühikesest rajast, mis oli ühendusteeks sadama poole viiva Pika tänava ja turuplatsi – Raekoja platsi – vahel. Tänav on nime saanud 14. sajandil Raekoja platsi lääneküljel asunud kingsepatöökodade ja saapapoodide järgi, mis Kinga tänava pikendusena ulatusid Vana Tooma tänavani. 
Algselt oli tänava nimi Kingsepa tänav (ladina keeles platea sutorum (1364), saksa keeles schohmekerstrate 1405, Schuhmacherstraße 1740, Schusterstraße 1803, Schuhstraße 1806, vene keeles Башмачная ул 1872), Schuhgasse 1893), kuid aja jooksul mugandus tänava nimi Kinga tänavaks.
Paul Klebnikov

Paul Klebnikov (vene keeles Павел Юрьевич Хлебников; 3. juuni 1963 New York – 9. juuli 2004 Moskva) oli vene päritolu USA ajakirjanik.
Klebnikov sündis USAs. Tema esivanemad emigreerusid Venemaalt poliitilistel põhjustel 1918. aastal. Tema vanavanaisa oli valgekaartlaste admiral ja mõrvati bolševike poolt.
Klebnikov lõpetas 1984 California ülikooli Berkeleys. Doktoritöö kirjutas ta Londoni Majandus- ja Politoloogiakoolis Pjotr Stolõpinist.
Klebnikov töötas alates 1989 ajakirjale Forbes. Ta tõusis ajakirja vanemtoimetajaks, käsitledes Venemaa ja Ida-Euroopa poliitikat, majandust ja korruptsioonijuhtumeid. 2004. aastal sai temast Forbesi venekeelse väljaande peatoimetaja.
2000. aastal ilmus Klebnikovi kirjutatud Boriss Berezovski elulugu "Kremli ristiisa: Boriss Berezovski ja Venemaa paljaksriisumine". Klebnikov süüdistas Berezovskit muuhulgas ajakirjanik Vladislav Listjevi tapmise korraldamises.
Klebnikov tapeti 2004. aastal. Kuritegu jäi lahendamata. Tema mõrvas süüdistatuna anti kohtu alla 3 tšetšeeni, kuid kohus mõistis nad õigeks . 9. novembril 2006 tühistas Venemaa ülemkohus õigeksmõistva otsuse ja andis korralduse tšetšeenid uuesti kohtu alla anda .
USA Senat pakkus Venemaale abi Klebnikovi surma uurimisel, aga Venemaa peaprokurör Juri Tšaika keeldus, teatades, et Venemaa saab ise hakkama. 9. juulil 2007, Klebnikovi 3. surma-aastapäeval tegi USA Riigidepartemang analoogilise avalduse. Klebnikovi surma uurimist arutasid ka USA president George Bush noorem ja Venemaa president Vladimir Putin oma kohtumisel.
Proletaar

Proletaar (lad proletarius) oli Vana-Roomas vaene Rooma kodanik, kellel oli väga vähe või mitte üldse vara.
Nimetus tulenes sellest, et rahvaloendusel märgiti selliste kodanike varaks nende lapsed (proles).
Proletaarid olid vabastatud sõjaväekohustusest.
Jaani lade

Jaani lade on siluri ladestu Wenlocki ladestiku kronostratigraafiline üksus (lade). Jaani lademe all lamab Adavere lade ja temal lasub Jaagarahu lade.
Ladet hakkas esimesena eristama Artur Luha aastal 1930. Lademe stratotüübiks valis ta Jaani rannas paljanduvad kivimikihid. Hiljem leiti, et see stratotüüp on ebarahuldav ja uueks stratotüübiks on Paramaja pank. Lademele on nime andnud Saaremaa Jaani kirik. Üleilmses standardis vastab sellele ülemises osas Sheinwoodi lade, alumises osas aga Telychi lade.
Lademe vanus on 427...428,2 miljonit aastat. Litostratigraafiliselt vastavad sellele Jaani kihistu, milles on eristatud Pangamäe ja Vilsandi kihid, ning Anelema kihistu. Samuti kuuluvad sellesse Rīga kihistu Tõlla kihid.
Lademe paksus Eestis on 30–70 m.
Lademe avamusalad on saartel Saaremaa ja Muhu põhjaosas ning Eesti mandriosas läänerannikult Vändrani. Nagu siluri lademetele Eestis omane, ei ole selle kivimid devonis esinenud kulutuse tõttu esindatud Ida- ja Kagu-Eestis. Lademe piiride täpsem määratlemine on sageli raskendatud, kuna selle piir Adavere lademega asub tihti ühesuguse mergli massis, piiri Jaagarahu lademega liigestavad aga biohermid.
Lade paljandub näiteks Undva pangal, Ninase pangal ja Jädiveres.
Lademe kivimkoosseisus on palju merglit ja lubjakivi.
Sigmar Gabriel

Sigmar Gabriel (sündinud 12. septembril 1959 Goslaris) on Saksamaa poliitik. Ta oli 27. jaanuarist 2017 14. märtsini 2018 Saksamaa välisminister.
Ta on alates 2009. aastast Saksamaa Sotsiaaldemokraatliku Partei (SPD) esimees. 2013. aastast on ta aseliidukantsler. 2013–2017 oli ta majandusminister.
29. märtsil 2014 võttis Gabriel osa ajalehe Neue Osnabrücker Zeitung korraldatud energiakonverentsist.
Savi kuivamine

Savi kuivamine on protsess, mille käigus aurustub savikeha pinnale kogunev niiskus. Kuivamine kestab, kuni peaaegu kogu savimassis olev vesi on aurustunud.
Kuivamisega vähenevad savi mass (kuni kolmandiku võrra) ja savikeha mõõtmed (kuni kümnendiku võrra).

Ohud savi kuivamisel

Savist valmistatud esemed võivad kuivamisel praguneda, kui neid kuivatatakse liiga kiiresti või ebaühtlaselt. Liiga kiirel kuivamisel kuivab kiiremini savikeha välispind ja nõnda võib juhtuda, et niiskus, mis püüab välja pääseda savikeha seesmistest kihtidest, ei pääse enam kuivanud välispinnast läbi. Tekkivad pinged löövad aga esemesse praod.
Samade tagajärgede vältimiseks on soovitatav hoida ka esemeid kuivamise ajal eemal otsesest päikesevalgusest või ühesuunalisest õhuvoost, kuna need võivad põhjustada ebaühtlast kuivamist ja sellest tingituna ka sisepingeid savikehas.
Tõesus

Tõesus on teatav omadus, mida omistatakse propositsioonidele, väidetele, mõtetele, uskumustele jne ning ka lausetele ja lausungitele. Asju, millel see omadus võib olla, nimetatakse tõekandjateks.
Selle kohta, milles see omadus seisneb, on erinevaid arusaamu, mida nimetatakse tõeteooriateks. Kas tõesus ja väärus on omistatav propositsioonidele, lausetele, uskumustele või millelegi muule, see on tõekandja probleem. Tänapäeval omistatakse tõesus ja väärus kõige sagedamini propositsioonidele. Propositsiooni koguni defineeritakse kui seda, mis võib olla tõene või väär. On siiski vaieldav, kas iga propositsioon peab olema tõene või väär.
Filosoofilist huvi pakub veel, mis teeb tõekandja tõeseks (tõetagaja probleem).
Formaalses loogikas on "tõene" (tavaliselt koos "vääraga") üks tõeväärtustest.
Tavakeeles samastatakse sageli "tõene" ja "õige" ning "väär" ja "vale". Täpsemas keeles on tõesus ja väärus propositsiooni (või uskumuse või lause) vastavus või mittevastavus tõele, seevastu õigsus ja valesus aga teo (sealhulgas valiku või otsuse, ka uskumuse valiku või uskuda otsustamise) kooskõlalisus mingite reeglitega.
Kuppelmaastik

Kuppelmaastik on maastiku tüüp, kus moreenkünkad vahelduvad nõgudega. Küngastevahelistes nõgudes on palju järvi ja järvede kinnikasvamisel kujunenud soid.
Kuppelmaastikke on kujundanud mandrijää sulamine. Künkad ja nõod on tekkinud jääkilbi ebaühtlase sulamise tulemusel.
Eestis esineb kuppelmaastikke eeskätt Lõuna-Eestis Karula rahvuspargis, Haanja looduspargis ja Otepää looduspargis.
Laiend

Eesti keel

Eesti keeles on laiend alistusseose, s.o [[lause moodustaja|moodustaja sõltuvus teisest moodustajast, mõiste. Alistavat moodustajat nimetatakse põhjaks, alistuvat moodustajat laiendiks. Alistusseos seisneb sisulistes piirangutes võimalikule laiendile.
Lauses Venna raamat on laual on nimisõnafraasi peasõnaks raamat ning seda täpsustab laiend venna.

Laiendid

Sihitis on tegusõna laiend, mis väljendab kellele või millele on tegusõnaga väljendatud tegevus suunatud. Näiteks: Vanaema keetis putru.
Öeldistäide on verbi olema laiend, mis väljendab kes, mis või missugune on lauses alusega tähistatu. Näiteks: Kass on kollane.
Määrus on omadussõna või määrsõna laiend, mis väljendab tegevuse aega, kohta, viisi, põhjust. Näiteks: Kell on üsna palju; Ta oli kärme vihastama.
Täiend on nimisõna laiend. Näiteks: Pikk mees.
Sojourner Truth

Sojourner Truth (õieti Isabella Baumfree; 1797 New Yorgi osariik – 26. november 1883 Battle Creek, Michigan) oli Ameerika abolitsionist, esimese laine feminist. 
Tema kuulsaim kõne, mis aastal 1851 esitati Akronis Ohios Naiste konventsioonil, kandis pealkirja "Kas mina ei olegi siis naine?".

Biograafia

Isabella sündis New Yorgis Hardenberghi mõisas orjade kolmeteistkümnelapselises peres. Tema vanemad olid James ja Betsy Baumfree. 
Ta müüdi mitu korda orjaks erinevatele peremeestele.
Aastal 1829, kui orjandus oli kaotatud, siirdus ta koos pojaga New Yorki, kus töötas Elijah Piersoni majapidajana. 
1. juunil 1843 muutis Isabella oma nime Sojourner Truthiks ning ütles oma sõpradele, et vaim kutsus teda ning ta peab minema. Aastal 1844 astus ta Northamptonis tegutsevasse ühendusse Association of Education and Industry. Ühendus oli rajatud abolitsionistide poolt, kes toetasid naiste õigusi, olid sallivad usu suhtes ning pooldasid patsifismi. Ühingusse kuulus 210 liiget. Aastal 1846 läks ühing finantsvõlgade tõttu laiali. Sojourner hakkas tööle George Bensoni juures majapidajana. 
Ta hakkas oma sõbrale Olive Gilbertile rääkima oma memuaare, kes pani nendest kokku raamatu. William Lloyd Garrison avaldas 1850. aastal memuaariraamatu pealkirjaga "The Narrative of Sojourner Truth: A Northern Slave".
Aastal 1851 lahkus ta Northamptonist ning ühines abolitsionisti ja kõneleja George Thompsoniga. Mais osales ta Ohios Naiste konventsioonil, kus esines oma kuulsa kõnega "Kas mina ei olegi siis naine?".
Danijar Üsönov

Danijar Üsönov (Данияр Үсөнов; sündinud 9. märtsil 1960) on Kõrgõzstani poliitik ja pankur, peaminister 2009. aasta oktoobrist 2010. aasta aprillini.
Üsönov on töötanud mäeinsenerina ja Tšüj oblasti valitsuses. Ettevõtjana olid tema huvivaldkondadeks pangandus ja ehitus. Ta on olnud Ineksimbanki nõukogu esimees.
Aastatel 1995–2000 oli ta parlamendi teise koosseisu liige ja tõusis parlamendi aseesimeheks. 2000. aasta valimistel vastuolude tõttu president [[Askar Akajev]]iga ei osalenud.
2006. aastal nimetas Bakijev Üsönovi esimeseks asepeaministriks majandusasjade alal. Parlament teda esialgu ametisse ei kinnitanud. Üsönov olevat olnud sügavas vastuolus peaminister Feliks Kuloviga.
2007. aastal asus Üsönov Biškeki linnapea ametipostile, kus töötas 2008. aasta lõpuni. 2009. jaanuarist oktoobrini oli Üsönov president Kurmanbek Bakijevi administratsiooni ülem.
Üsönovit on peetud Kõrgõzstani üheks rikkamaks inimeseks.
Laasma mõis

Laasma mõis (saksa keeles Laasma) oli Pivarootsi mõisa karjamõis Karuse kihelkonnas Läänemaal.
Rosita Raud

Rosita Raud (sündinud 15. septembril 1962 Vilniuses) on Eesti teatrikunstnik.

Haridus

1982–1987 Leningradi Riiklik Teatri-, Muusika- ja Kinoinstituut, lavakujunduse eriala (nukuteatri kateeder)

Töö

1980–1982 Vilniuse Riiklik Nukuteater, lavastaja assistent.

Aastast 1987 vabakutseline kunstnik.

Aastast 1995 Eesti Humanitaarinstituudi tunnitasuline õppejõud.

Fotograaf Helsingi Ülikooli Aasia ja Aafrika keelte ja kultuuride instituudi Jaapani-uuringute osakonna
korraldatud ekspeditsioonidel Jaapanisse (2000), Indohiina maadesse (2001) ning Indoneesiasse ja Malaisiasse (2002).

Isiklikku

Tema abikaasa on Rein Raud.

Valik lavakujundusi

1999 – Evald Hermaküla "Kohtuasi number null”, ERN

2000 – Peeter Sauter "Vares Villem. Teekond maailma otsa ja tagasi”, ERN

2001 – Uno Leies "Kiki ja Miki”, ERN

2002 – S. Väljal "Jussikese seitse sõpra”, ERN

2002 – J. Lenz / Katri Kaasik-Aaslav "Hofmeister ehk Lärm”, ERN

2003 – A. Kivirähk "Vapper keefir”, ERN

2003 – J. Bock "Viiuldaja katusel”, Vanemuine

2004 – E. Kuus, "Memme musi”, ERN

2004 – Oscar Wilde, "Isekas hiiglane”, ERN

2005 – Eno Raud "Naksitrallid", ERN

2005 – W. A. Mozart, "Võluflööt", ERN

2006 – M. Usk, "Värvid", ERN

2006 – W. Shakespeare, "Nagu teile meeldib", Eesti Vene Teater

2006 – Hans Christian Andersen, "Lumekuninganna", Vanemuine

2007 – D. Fonvizin, "Brigaadikindral", Eesti Vene Teater

2007 – C. Gozzi, "The Raven", Tallinna Linnateater

2008 – A. Griboiedov, "Häda alates Wit", Eesti Vene Teater

2011 – Molière, "Les Fourberies de Scapin", Tallinna Linnateater

Valik näitusi

2000 – "Palged”, isikunäitus, Tallinna Linnagalerii
2000 – "Teekond”, grupinäitus, Eesti Rahvusraamatukogu galerii
2001 – "Igal Aasial on oma piir”, fotonäitus, Eesti Rahvusraamatukogu galerii
2001 – "Aasia valgused ja varjud”, fotonäitus, Läti Ülikooli galerii
2001 – "Aasia hetked”, fotonäitus, Baroti galerii, Klaipeda
2001/2002 – "KevadSuviSügisTalv. Murdumispunkt”, grupinäitus, Haus Galerii
2002 – "Ida enne hommikut”, fotonäitus, Vytautas Magnuse Ülikooli galerii, Kaunas
2002 – "Ex Oriente Lux”, fotonäitus, Leedu Vabariigi Seimi galerii, Vilnius
2002 – "made in”, isikunäitus, Tallinna Kunstihoone galerii
2003 – "Re/Forms”, grupinäitus, Väsby Konsthall, Stockholm
2003 – fotonäitus, Vanemuise galerii, Tartu

Preemiad

2000 – festivali "Banaanikala” parima kujunduse preemia
2003 – Salme Reegi nimeline Eesti Teatriliidu aastapreemia
2004 – Eesti Lavastuskunstnike Liidu kolleegipreemia

Muu tegevus

2002 – P. Laurits "Veeuputus”, fotonäitus Tallinna Kunstihoone Galeriis ja Lissaboni Veemuuseumis
(näituse kujundus)

2003 – "Roheline laine”, R. Arteli kuraatoriprojekt Tallinna Kunstihoones (näituse kujundus)

Rahvusvaheliste nukuteatrifestivalide žürii liige: Tallinn (2002), Praha (2003)

Alates 1998 UNIMA Eesti keskuse liige, alates 2003 UNIMA juhatuse liige
Nate Thurmond

Nathaniel Thurmond (25. juuli 1941 Akron, Ohio – 16. juuli 2016 San Francisco, California) oli USA korvpallur.
Ta mängis suurema osa NBA karjäärist San Francisco Warriorsi eest, kokku neliteist hooaega (1963–1974). Sel ajal valiti ta seitsmel korral NBA tähtede mängule ja kahel korral NBA parimate kaitsjate sekka (NBA All-Defensive Team). 1965. aastal hankis ta ühes mängus 42 lauapalli, mida on hiljem suutnud NBA-s ületada vaid Wilt Chamberlain ja Bill Russell. Karjääri jooksul hankis ta kokku 14 464 lauapalli, millega on ta NBA kõigi aegade edetabelis 10. kohal.
Hiljem mängis ta kaks hooaega Chicago Bullsi (1974–1976) ja ühe hooaja Cleveland Cavaliersi eest (1976–1977).
Thurmond valiti 1985. aastal Naismith Memoriali Korvpalli Kuulsuste Halli liikmeks ja 1996. aastal sajandi 50 parima mängija hulka.
Tippsportlasena oli ta 211 cm pikk.
Warriors ja Cavaliers on igavikustanud numbriga 42 särgi, mis oli Thurmond särginumber.
Thurmond suri 2016. aasta 16. juulil 74-aastasena leukeemiasse.
Polesje aruhein

Kirjeldus

Polesje aruheina pööris on  kollakasroheline, peatelg ja pööriseharud lühikarvased. Pähikud on 6–8 mm pikad, 4–6 õielised. Alumised vanad lehetuped on polesje aruheinal hallid, tömbilt murdunud tipuga, jäigad. Lehed jäigad, torkavate tippudega. Kõrs ülemises osas tihedalt lühikarvane. Taime kõrgus on 8–15 cm.

Kasvukoht

Polesje aruhein kasvab rannikul luidetel ja liivikutel.

Levik

Eestis haruldane.
Marcus (eesnimi)

Marcus on mehenimi.
Valdis Zatlers

Valdis Zatlers (sündinud 22. märtsil 1955 Riias) on Läti arst ja poliitik.
Ta valiti 31. mail 2007 seimis Läti presidendiks. Ta oli ametis 8. juulist 2007 kuni 8. juulini 2011.
Zatlers on lõpetanud 1979. aastal Riia Meditsiiniinstituudi. Ta töötas traumatoloog-ortopeedina, alates 1994. aastast Riia traumatoloogia- ja ortopeediahaigla juhina.
28. mail 2011 teatas ta, et algatab seimi laialisaatmise. Zatlersi meelest oli parlament liialt Läti oligarhide mõju all. 2. juunil 2011 toimunud presidendivalimistel valis seim Zatlersi asemel presidendiks Andris Bērziņši. Juulis kiideti rahvahääletusel parlamendi laialisaatmise heaks.
23. juulil asutas ta uue partei, Zatlersi Reformipartei (Zatlera Reformu partija (ZRP)).
Vaakum

Vaakum ehk vaakuum (ladina vacuum 'tühi') on olek, kui mingis ruumis puudub aine (sealhulgas õhk ja muud gaasid). 
Ligilähedane vaakum täidab kogu universumit, välja arvatud tähed, planeedid ja muud taevakehad ning nende atmosfäärid.
Et vaakumis puudub rõhk, siis ei mõju ka väga kiiresti liikuvatele kehadele mingi takistus.
Reaalselt pole aga absoluutset vaakumit võimalik saavutada, sest see ei ole kooskõlas relatiivsusteooria ega ka paljude teiste füüsikaseadustega. Isegi kõige hõredam tähtedevaheline ruum sisaldab ühe kuupsentimeetri kohta ühe vesiniku aatomi.
Kaitseta inimene või mõni muu elusolend suudab vaakumisse sattunult teadvusel püsida umbes 15...20 sekundit, eeldusel et ta on enne dekompressiooni sügavalt välja hinganud. Laialt levinud arvamus, et vaakumis inimkeha plahvatab, ei vasta tõele, sest nahk ja rakuseinad on piisavalt tugevad, et hoida ära koevedelike keemine ja sellega kaasnev paisumine. Uuringute ja loomkatsete abil on kindlaks tehtud, et isegi teadvuseta inimene suudab vaakumis olla ühe minuti ilma igasuguste kahjustusteta. 
Astronaudid peavad avakosmoses viibides kandma survestatud ülikondi.
Vaakumit kasutatakse ka tööstuslikes protsessides ning näiteks hõõglampides ja kineskoopides.
Esimesena avastas vaakumi võimalikkuse Aasia filosoof Abū Naşr Muḩammad al-Fārābī (elas aastatel 872–950).
Kvantväljateoorias tähendab vaakum välja väikseimat energianivood.
Vana-Viru tänav

Vana-Viru tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas.
Tänav algab Viru tänavalt, suundub põhja, ristumisel Uue tänavaga keerab itta, ristub Aia tänavaga ja lõpeb Viru väljakul Mere puiestee alguse juures.

Hoonestus

Vana-Viru tänava hoonestus algab Viru värava eesväravate ning Viru tänava nurgalt

Vana-Viru 11 // Aia 5

Vana-Viru 11 // Aia 5 asuvad Eugen Sachariase projekteeritud 5-korruselised funktsionalistlikud mitme korteriga elamud.

Vana-Viru 12

Hoones Vana-Viru 12, mis kuulus Girard de Soucantoni suguvõsale, Eesti NSV ajal asus hoones Eesti NSV Rahvakontrolli Komitee. Hoones asuvad tänapäeval Tallinna linnavolikogu ruumid.

Vana-Viru 13 // Aia 4

Vana-Viru 13 asub 2009. aasta ehitatud AIA maja.

Vana-Viru 14, tuletõrjemaja

Hooned Vana-Viru 14 (Pritsimaja)  ehitati aastatel 1871–1972 Ferdinand Kordese projekti järgi (esialgne variant arhitekt Rudolf Otto von Knüpffer). 1922. aastal projekteeriti hoone Vana-Viru tänava poole kahekorruseline juurdeehitis (ins. Georg Hellat), 1981. aastal ehitati täiendavalt ühekorruseline sileda krohvkatte ja klaasvitriinidega juurdeehitis Tuletõrjemuuseumi jaoks (arh. T. Mikson). Praegu asub hoones Venus Club. Hoone on tunnistatud kultuurimälestiseks.

Vana-Viru 15

Vana-Viru 15/Mere puiestee 1 endises Oppermanni pärijate apteegis, töötas 1908. aasta algusest kuni oktoobrini apteekriabilisena kirjanik Oskar Luts, kes siin kirjutas peaaegu lõpuni Rakkes alustatud populaarse noorsoojutu "Kevade". Hoone on tunnistatud  kultuurimälestiseks. Hoones asuvad restoranid: Manna La Roosa ja Tai Boh.
Tore Janson

Tore Janson (sündinud 12. veebruaril 1936 Stockholmis) on rootsi keeleteadlane.
Ta oli ladina keele professor ja hiljem Aafrika keelte professor Göteborgi ülikoolis. 2001. aastal jäi ta pensionile, kuid on pärast seda olnud seotud Stockholmi ülikooliga.
Ta on pühendanud suure osa oma ajast keelte muutumise ning keelte ja ühiskonna seoste uurimisele.
Ta on rahvusvaheliste menukite "Speak: A Short History of Languages" ja "A Natural History of Latin" autor.
Jüri Uluotsa valitsus

Jüri Uluotsa valitsus (12. oktoober 1939 – 18. september 1944) oli Eesti Vabariigi 27. valitsus. 
Jüri Uluotsa valitsus nimetati ametisse Vabariigi Presidendi eriõigusel antud käskkirjaga nr 111 12. oktoobril 1939 ja astus ametisse pühaliku tõotuse andmisega samal päeval. Õigusliku järjepidevuse põhimõtte alusel kestsid tema volitused ka esimese Nõukogude okupatsiooni ja Saksa okupatsiooni ajal kuni Otto Tiefi valitsuse ametisse astumiseni 18. septembril 1944.
Valitsuse tegevus oli välispoliitiliselt raskendatud Eestis asuvate Nõukogude Liidu sõjaväebaaside ja Nõukogude Liidu kasvavate nõudmiste tõttu.
Valitsuse viimane koosolek toimus 21. juunil 1940 kell 8.30 kuni 9.15 Toompea lossis. Võeti vastu otsus maksta toetust sõjaväelastele ja riigiteenijaile, kes on kohustatud NSV Liidu sõjaväelaste ja asutuste ning ametisikute majutamise tagajärjel lahkuma oma elukorteritest. Riigikontrolör Karl Soonpää on koosolekut oma päevikus kirjeldanud järgmiselt: "Simin. Jürima seletab, et öösil on rvl. Unt, Jõeäär ja N. Ruus töölismajasse sisse murdnud ja selle "üle võtnud". Nüüd nõudvat Unt luba töölistele korraldada miitingut Vabaduse platsil. Kui Simin luba andmast keeldunud, ähvardanud Unt sellest hoolimata töölised viia Vab. platsile. Simin palub Vab. Val. juhtnööre, kas lasta töölistel miitingule koguneda? Oma seisukohta ei avalda; tundub aga, et politsei kalduks nagu mittevahelesegamise poole! President osutab parlamendi kokkukutsumise mõtet, mis aga kahjuks maha laidetakse (Piip, Jürima). Laidoner arvab, et Ždanov, kes uue Valitsuse kujundamise asjus Eestis viibib, otsib miitingult tuge võimalikkude loosungite näol, et nõuda rohkem punast värvi kujundatavasse valitsusse. Ta arvab, et kuna venelaste sissemarss Tallinnasse sündis ilma vähemagi korrarikkumiseta või vahejuhtumiseta, siis ei oleks ka Ždanovil nagu muidu põhjust valitsuses muudatusi nõuda! Nii kaldub valitsuse arvamine selle poole, et miitingule mitte takistusi teha, kuigi kindlat otsust vastu ei võeta."      
Jüri Uluotsa valitsus vabastati ametist NSV Liidu nõudel 21. juunil 1940, pärast seda, kui Nõukogude väed olid 17. juunil Eesti okupeerinud. Kõik valitsuse liikmed peale Jüri Uluotsa enda arreteeriti järgnevalt Nõukogude okupatsioonivõimude poolt. Järgmine seaduslik Vabariigi Valitsus astus ametisse 18. septembril 1944 ja alles siis lõppesid seaduslikult Jüri Uluotsa valitsuse volitused. Selleks ajaks olid elus veel vaid Jüri Uluots ise ja haridusminister Paul Kogerman. 
1. detsembril 1943 nimetati Johan Holberg ametlikult sõjaministriks ja ta ise väitis hiljem, et oli astunud seaduslikult ametisse, kuid pole teada, millal. Samuti pole teada, millal ta ametisse nimetati. 
21. aprillil 1944 nimetati Alfred Maurer ja Otto Tief peaministri asetäitjateks ja ministriteks. Pole teada, millal, kui üldse, nad sellistena ametisse astusid.
Naukšēni mõis

Naukšēni mõis (saksa keeles Naukschen, varem Schwarzenbrunn, läti keeles Naukšēnu muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Volmari kreisis Lõuna-Ruhja kihelkonnas. Praeguse haldusjaotuse järgi asub see Lätis Naukšēni piirkonnas Naukšēni vallas Naukšēnis.

Ajalugu

Esimest korda mainitud aastal 1500. Omanikeks on olnud Fürstenbergid, Pieniasekid, Bielkowskyd, Essenid, von Uexküllid, Groted. Mõis likvideeriti aastal 1920.
Varasem mõisakompleks ei asunud praegusel kohal, vaid paigas nimega Meskull . Arvatakse, et see jääb tänapäeva Lode külla. Tänapäevasesse asukohta rajati mõisakompleks aasta 1600 paiku.

Mõisa suurus

Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 20 ja 1/2 adramaad, sellele allus 584 mees- ning 753 naishinge. Võõrandamise ajal oli mõisa suuruseks 3670 hektarit.

Karjamõisad

Aastal 1816 kuulus mõisale kaks karjamõisa: Tehzen ja Iddus.

Mõisaansambel

1843. aastal ehitatud mõisa peahoone on ampiirstiilis. Arhitekt oli Paul Kampe. Säilinud on ka arvukalt kõrvalhooneid. Peahoone ümber on Ruhja jõe kallastel 50 hektari suurune metsapark, mille ehteks on kalmistule viiv läänepärna allee. Pargi rajamist alustati XVII sajandil. Praegu on mõisas muuseum. Mõisakompleks (park, peahoone, ait, juustutorn) on kultuurimälestistena riikliku kaitse all.