google/wiki40b huggingface dataset:
Bukoviina

Bukoviina (rumeenia ja ladina Bucovina, ukraina Буковина (Bukovõna), ungari ja türgi Bukovina, saksa Bukowina, Buchenland) on ajalooline piirkond Euroopas Rumeenia põhja- ja Ukraina lääneosas. Hõlmab ala Transilvaaniast kirdes, Galiitsiast kagus ning Moldaaviast ja Bessaraabiast loodes.
Bukoviina on ajalooliselt Moldaavia osa, kuid Austria ertshertsogkond liitis selle pärast Poola jagamisi endaga 1775. aastal. Kuulus aastatel 1786-1849 Galiitsia ja Lodomeeria Kuningriiki ning oli aastatel 1849-1918 iseseisva suurvürstiriigina Tsisleitaania osa.
Sai 1918 Rumeenia Kuningriigi osaks. 1940. aastal okupeeriti ja annekteeriti Põhja-Bukoviina Nõukogude Liitu ja sai Ukraina NSV osaks. Oli 1941-1944 osa Suur-Rumeenia Bukoviina kubermangust, mille pealinn oli Cernăuți. Alates 1945. aastast oli Põhja-Bukoviina taas Nõukogude Liidu ja Ukraina NSV osa.
Tänapäeval on Rumeenia osa Bukoviinast (Lõuna-Bukoviina) Suceava maakonna põhiosa. Ukraina osa Bukoviinast (Põhja-Bukoviina) Tšernivtsi oblasti lääneosa.
Bukoviina ajalooline keskus on Tšernivtsi. Lõuna-Bukoviina keskus on Suceava.
Pindala on 10 441 km².
Juri Lotmani Fond

Juri Lotmani Fond on Juri Lotmani mälestuseks loodud fond, mis toetab tema töö jätkamist semiootikas ja vene filoloogias.
Aastal 2001 otsustas fond hakata välja andma Juri Lotmani stipendiumi.
Fond on registreeritud mittetulundusühinguna.
Mirella Freni

Mirella Freni (õieti Fregni; sündinud 27. veebruaril 1935 Modenas) on itaalia sopran.
Debüteeris 20-aastaselt Modenas Bizet' ooperis "Carmen". Võitis 1958 Viotti lauljate konkursi ja sealt algas tema rahvusvaheline karjäär. Laulnud maailma suurimates ooperimajades (La Scala, Viini Riigiooper, Londoni Covent Garden, New Yorgi Metropolitan Opera jpt). On tuntud eelkõige Wolfgang Amadeus Mozarti ja Giacomo Puccini teoste interpreedina. Tähtsamad rollid: Mimi (G. Puccini "Boheem"), Cio-cio-san (G. Puccini "Madama Butterfly"), Susanna (W.A. Mozarti "Figaro pulm").
Vjatšeslav Sirin

Vjatšeslav Sirin (3. september 1924 Moskva – 12. september 1970 Tallinn) oli vene päritolu Eesti näitleja.
Tema isa oli insener, ema tööline. Ta lõpetas aastal 1948 GITIS-e.
Ta töötas aastatel 1948–1970 Tallinna Vene Draamateatris. Ta on mänginud Lenfilmi filmides "Esimese järgu kapten" (1958), "Kirev reis" (1961) ja "Virineja".

Isiklikku

Ta oli aastast 1947 abielus Veera Fjodorova-Sirinaga.
Prantsusmaa pass

Prantsusmaa kodaniku pass (prantsuse keeles: Passeport français) on Prantsusmaa kodanikele väljastatud isikut tõendav dokument. Lisaks sellele, et võimaldada kandjal rahvusvahelist reisimist ja näidata Prantsuse kodakondsust (kuid mitte tõendeid; Prantsuse passi omamine kinnitab ainult Prantsuse kodakondsuse eelduse vastavalt Prantsuse õigusele), hõlbustab pass ka abi saamist Prantsuse konsulaarametnikelt; vajaduse korral välismaal või teistes Euroopa Liidu liikmesriikides, kui prantsuse konsulaarasutus puudub.
Iga Prantsuse kodanik on ka Euroopa Liidu kodanik. Pass, koos riikliku isikutunnistusega, võimaldab vabalt liikuda ja elada Euroopa Liidu ja Euroopa Majanduspiirkonna riikides.
Paenasti vald

Paenasti vald (saksa keeles Pajusby) oli vald Viljandimaal Kolga-Jaani kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1892 ja siis liideti Paenasti vald Soosaare vallaga.
Valla alal asus Paenasti mõis.
Vana-Nursi mõis

Vana-Nursi mõis (saksa keeles Alt-Nursie) oli mõis Rõuge kihelkonnas Võrumaal.
Ohtlik punkt

Ohtlikuks punktiks nimetatakse tugevusõpetuses konstruktsioonielemendi punkti, milles tekivad suurimad pinged σₘₐₓ. Ohtlikus punktis arvutatud pinget nimetatakse arvutuspingeks.
Ants Paapstel

Ants Paapstel (sündinud 11. augustil 1956 Elvas) on Eesti arstiteadlane ja südamekirurg.

Elulugu

Ants Paapstel on teenistuja poeg.
Lõpetas 1974 Nõo Keskkooli, 1980 TÜ arstiteaduskonna, 1983–86 ÜMPI aspirant, meditsiinikandidaat (1986, TÜ), väitekiri "Хирургическое лечение больных стенокардией и с сужением левой венечной артерии". Oli 1980–83 Tallinna Kiirabihaigla kardiovaskulaarkirurgia osakonna arst, 1986–89 ÜMPI koronaarkirurgia labori juhataja ja teadur Tallinnas, 1989–92 TÜ Kardiovaskulaarkirurgia Tallinna Teaduskeskuse koronaarkirurgia labori juhataja ja teadur, 1992–2001 Kiirabihaigla Südamekeskuse osakonnajuhataja, aastast 2001 Põhja-Eesti Regionaalhaigla (PERH) kardiokirurgia osakonna vanemarst.
2012 aastast PERH südamekirurgia osakonna juhataja.

Teadustöö

Uurinud isheemiatõve ägedaid vorme ja nende kirurgilist ravi. Üle 20 teadustrükise.
007 Spectre

Sisu

Bond saab krüpteeritud sõnumi, mis viib ta kurjakuulutava organisatsiooni SPECTRE jälile. Samal ajal võitleb M poliitiliste jõududega, et hoida MI6 elus. Bond hakkab juurdlusega jõudma jälile kinnimätsitud tõele, mis ähvardab hävitada kõik, mille nimel ta on võidelnud.

Võtetel kasutatud lennukeid

Langevarjuhüppeid näitavate võtete tarvis kasutati kaheksat Britten-Norman Islander BN-2A lennukit, millest üks kuulus aastatel 2006–2012 Eesti Langevarjuklubile. Filmi tarvis võõbati lennukite kered mustaks.
Eesti Langevarjuklubile kuulunud lennuk mudelinumbriga BN-2A-26 oli valmistatud 1969. aastal ja sai seerianumbriks 48; Eestis kandis lennumasin registreerimisnumbrit ES-PNA, ning õhusõidukile andsid Eesti langevarjurid nimeks Brita. 2012. aasta sügisel müüs Eesti Langevarjuklubi lennuki maha. Kokku kaheksast lennukist olid võtete ajal lennukõlblikud vaid kaks.
Utzon Center

Utzon Center on kultuurikeskus Taanis Ålborgis Limfjordeni ääres.
Hoone jäi arhitekt Jørn Utzoni viimaseks tööks. Ta projekteeris selle koostöös oma poja Kim Utzoniga. Tema eesmärk oli luua kohtumispaik, kus arhitektuuritudengid saaksid mõtteid vahetada.
Keskuse loomise idee algatas Ålborgi ülikool pärast seda, kui oli 2003. aastal asutanud Jørn Utzoni uurimiskeskuse ning saanud seejärel rahalise toetuse uue ehitise rajamiseks. Aastal 2005 esitles tollal 87-aastane Jørn Utzon pojaga koostöös sündinud 2700-ruutmeetrise kompleksi projekti avalikkusele. Ehitis koosneb mitmest eraldiseisvast hoonest.
Keskuse haldamisega tegeleb Utzoni uurimiskeskus, kes korraldab seal mitmesuguseid üritusi. Keskus tegeleb eelkõige Jørn Utzoni pärandi uurimisega ja tema mälestuse jäädvustamisega. Korraldatakse töötube, konverentse ja näitusi. Keskuses on raamatukogu ja Jørn Utzoni originaaljooniste arhiiv.
Mustvee vald (Laiuse kihelkond)

Mustvee vald (saksa keeles Tschorna) oli vald Tartumaal Laiuse kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1921 ja siis moodustati selle valla baasil Mustvee alev (hilisem Mustvee linn).
Vello Reeben

Vello Reeben (12. märts 1931 Tartu – 4. august 2010 Tartu) oli eesti elektriinsener ja biofüüsik.
Ta lõpetas 1949. aastal Tartu 1. Keskkooli ning 1954. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi elektriinsenerina.
Ta töötas Tartu Ülikoolis eksperimentaaltöökojas elektroonika grupi juhatajana ja biofüüsika laboratooriumis vanemteadurina.
Ta töötas välja protsentmeetrilise komplekstakistuse mõõturi elektrokeemilise impedantsi muutuste dünaamika uurimiseks.
Ta huvitus arvuteooria rakendamisest loodusteaduses.

Isiklikku

Tema abikaasa on keemik Mall Reeben ja poeg on neurobioloog Mati Reeben. Vello Reebeni õde on füsioloog Maria Epler.
Atessa

Haldus

Atessa piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Altino, Archi, Bomba, Carpineto Sinello, Casalanguida, Casalbordino, Colledimezzo, Gissi, Guilmi, Lanciano, Montazzoli, Paglieta, Perano, Pollutri, Sant'Eusanio del Sangro, Scerni, Tornareccio, Villa Santa Maria.
Atessa halduspiirides asuvad järgmised asulad ja asumid: Aia Santa Maria, Boragna Fontanelle, Boragna San Paolo, Campanelle, Capragrassa, Carapelle, Carriera, Casale, Castellano, Castelluccio, Ceripollo, Colle Comune, Colle d'Aglio, Colle delle Pietre, Colle Flocco, Colle Grilli, Colle Martinelli, Colle Palumbo, Colle Quarti, Colle Rotondo, Colle San Giovanni, Colle Sant'Angelo, Colle Santinella, Colle Santissimo, Cona, Coste Iadonato, Croce Pili, Fazzoli, Fontegrugnale, Fontesquatino, Forca di Iezzi, Forca di Lupo, Fornelli,  Giarrocco, Ianico, Lentisce, Mandorle, Mandrioli, Masciavò, Masseria Grande, Molinello, Montecalvo, Montemarcone, Monte Pallano, Monte San Silvestro, Osento, Passo del Vasto, Passo Pincera, Piana Ciccarelli, Piana dei Monaci, Piana dell'Edera, Piana Fallascosa, Piana La Fara, Piana Matteo, Piana Osento, Piana Sant'Antonio, Piana Vacante, Pianello, Piazzano, Pietrascritta, Pili, Querceto, Quercianera, Rigatella, Riguardata Scalella, Rocconi, Saletti, San Giacomo, San Luca, San Marco, Sant'Amico, San Tommaso, Satrino, Sciola, Scorciagallo, Siberia, Solagna Longa, Solagna Rigatella, Sterpari, Vallaspra, Varvaringi.

Loodus

Atessa asub Sangro alamjooksu orus ning on pindalalt Chieti provintsi suurim omavalitsusüksus.
Atessa madalaim punkt on merepinnast 55 meetri kõrgusel, kõrgeim punkt 876 meetri kõrgusel.

Ajalugu

Atessa alad asustati hiljemalt V sajandil.

Toponüüm

Atessa nimi tuleneb kahe asula, Ate ja Tixa, nimede ühendusest.
9. armee (Saksamaa)

Ajalugu

Aktiveeriti 15. mail 1940. Idarindel sõdis kogu sõja ajal Idarinde kesksektoris. Alistus 8. mail Berliinis.
2018. aasta kergejõustiku sisemaailmameistrivõistlused

2018. aasta kergejõustiku sisemaailmameistrivõistlused olid 17. sisemaailmameistrivõistlused kergejõustikus, mis toimusid 1.–4. märtsil Suurbritannias Birminghamis Arena Birminghamil.
Varem olid Birminghamis toimunud kergejõustiku sisemaailmameistrivõistlused 2003. aastal.
Võistlustel osales 632 sportlast 144 riigist.
Eesti sportlastest olid maailmameistrivõistlustel esindatud Ksenija Balta kaugushüppes ja Maicel Uibo seitsmevõistluses.
Kaheksa Venemaa sportlast osalesid võistlustel neutraalsete sportlastena.
Dekreet

Dekreet on riigipea või valitsuse poolt antud seadus.

Eestis

Seaduste andmise õiguse sai ajutine valitsus tagantjärele 24. novembril 1918 (Ajutised administratiivseadused olid vastu võetud juba 19. novembril 1918). Ka 4. juunil 1919 vastuvõetud Eesti vabariigi valitsemise ajutine kord andis Vabariigi Valitsusele õiguse Asutava Kogu ja Seadusandliku Delegatsiooni istungite vaheaegadel seadusi vastu võtta. See õigus säilis ka Konstantin Pätsi esimesel valitsusel kuni 1. novembrini 1921 (RT 1921, 101, 192).
1932. aasta detsembris andis V Riigikogu volitusseadusega Vabariigi Valitsusele õiguse dekreete anda.
Uuesti sai Riigivanem seaduste andmise õiguse dekreedina 24. jaanuaril 1934 jõustunud põhiseadusega. Aastail 1935 ja 1936 toimus kogu seadusandlus (ka riigieelarvete andmine) ainult dekreedi teel. Kuni 1937. aastani esitati dekreedid ametis oleva V Riigikogu juhatusele. Vabariigi Presidendi dekreetide andmise õiguse Riigikogu istungjärkude vaheajal sätestas ka 1938. aasta põhiseadus.
1992. aasta põhiseadus sätestab riigipea dekreediõiguse seadluse nime all PS §§ 109-110-s. Tegemist on piiratud nn hädadekreedi andmise õigusega – seadluse võib välja anda juhul, kui Riigikogu ei saa kokku tulla ning esineb edasilükkamatu riiklik vajadus. Seadlusele peavad andma kaasallkirja Riigikogu esimees ja peaminister, kuid Riigikohus on selgitanud, et nende osa piirdub allkirjastamisega. PS sätteid seadlusandlusõigusest täpsustavad Vabariigi Presidendi töökorra seaduse §§ 14–17.

Nõukogude Venemaal ja Nõukogude Liidus

Nõukogude Venemaal ja seejärel Nõukogude Liidus reguleeriti sünnituspuhkust, vööndiaega jm valitsuse (Rahvakomissaride Nõukogu, Ministrite Nõukogu) dekreetidega.
Eesti NSV-s nimetati dekreediks vene keele eeskujul sünnituspuhkust (dekreetpuhkus). Levinud oli väljend dekreeti minema ehk sünnituspuhkusele minema. Eesti NSV-s nimetati dekreediajaks ka Moskva aega ehk vööndiaega.
Signe Kivi

Elulugu

1975. aastal lõpetas ta Tallinna 46. keskkooli ja 1984. aastal Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi tekstiili erialal. Seejärel töötas ta kunstnikuna ettevõttes Kodu ja kunstikombinaadis Ars. Aastast 1988 on ta olnud kunstiinstituudi (hilisema Eesti Kunstiakadeemia) õppejõud ning aastatel 2005–2015 sama õppeasutuse rektor.
Alates 1988. aastast on ta Eesti Kunstnike Liidu liige; 1995–1998 oli ta liidu asepresident, misjärel 1999. aastani president.
Oli Eesti Kongressi liige.
Ta oli 24. märtsist 1999 kuni 3. septembrini 2002 kultuuriminister Siim Kallase valitsuses. Kultuurkapitali tegevdirektori Avo Viioli kuritegevuse ilmsikstulekul esitas Signe Kivi lahkumisavalduse, mille peaminister rahuldas 23. augustil 2002.
IX Riigikogus oli ta asendusliige; X Riigikokku pääses ta 2003. aastal isikumandaadiga, kust lahkus 2005. aastal Eesti Kunstiakadeemia rektori ametikohale.
Signe Kivi kuulus TEA entsüklopeedia akadeemilisse kolleegiumisse. Eesti Ajalehtede Liidu nõukogu valis ta 6. jaanuaril 2006 Pressinõukogu liikmeks.
4. aprillil 2017 teatati Signe Kivi valimisest Tartu Kunstimuuseumi direktoriks, ta asus ametisse 26. juunil. 

Isiklikku

Ta on abielus Nukuteatri peakunstniku Kalju Kiviga.
Jaemüük

Jaemüük ehk jaekaubandus on kaupade müümine väiksemas koguses ja otse tarbijale.
Jaemüük on uute ja kasutatud kaupade edasimüük kauplustest, kioskitest, müügilettidelt, postimüügikauplustest, internetikauplustest ja oksjonitelt eraisikutele isiklikuks tarbimiseks või majapidamises kasutamiseks. Kaupade jaemüügiks ei loeta kaupade (autod, mööbel, olmeelektroonika, kodumasinad jt) müüki liisinguettevõtte kaudu, kui kauba omanikuks saab liisinguettevõte.  Jaemüügi vastandiks on hulgimüük, mis tegeleb suurte koguste vahendamisega suurfirmadele ja valitsusasutustele. Jaekaubandusteenused võivad hõlmata ka krediidi-, kohaletoimetamis-, nõustamis-, stilisti- ja mitmesuguseid muid teenuseid.
Jaemüügil on sajanditevanune ajalugu. Varasemaid jaemüüjaid nimetati rändkauplejateks. Jaemüüja on füüsiline või juriidiline isik või selliste isikute rühm, kelle tegevusala hõlmab väikestes kogustes teenuste või tarvete müüki otse tarbijale, võttes arvesse kauplemise ja turustamise eripära.
Jaekaubandus on Põhjala riikides üks suuremaid majandusharusid ning sel on oluline koht majandusliku käitumise kujundamisel. Jaekaubanduse arengut mõjutavad enim tehnoloogia areng ning tarbijate üha kõrgemad ootused.  Kaupmeeste ellujäämisstrateegiate kriitilised edutegurid on tarbijate soovide ja ootuste parem mõistmine ning ennetamine, toote- ja teenuste innovatsioon ning tarneahela tõhustamine. Väga oluliseks suundumuseks on ka püüd saavutada müügikanalist (pood või internet) sõltumatut ühtset ja meeldivat kasutajamugavust.
Hoomuli mõis

Hoomuli mõis ehk Omuļi mõis (saksa keeles Homeln, läti keeles Omuļu muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Valga kreisis Härgmäe kihelkonnas. Nüüdisaegse haldusjaotuse järgi asub Valka piirkonnas Härgmäe vallas Omuļi asulas.

Ajalugu

Mõisa omanikud on olnud Anrepid, de la Barred.

Mõisa suurus

Von Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 5 adramaad, sellele allus 147 mees- ja 197 naishinge.

Karjamõisad

Hoomuli mõisal oli kaks karjamõisa: Tallimõisa ehk Staļļmuiža (Stallenhof) ja Vērtmuiža (Wörth).
Grigori Potanin

Grigori Potanin (vene keeles Григорий Николаевич Потанин; 4. oktoober (vkj. 22. september) 1835 Jamõševski kindlus, Semipalatinski ringkond – 30. juuni 1920 Tomsk) oli vene geograaf, etnograaf, publitsist, folklorist ja botaanik.
1852 lõpetas Potanin Omski kadetikorpuse. 1853–1858 oli ta sõjaväeteenistuses Semipalatinskis ja Omskis ning osales ekspeditsioonis Ili jõe, Hiina ja Tjan-Šani vahelisele alale. 1859–1862 õppis ta Peterburi ülikoolis.
1863–1864 osales ta Karl Struve ekspeditsioonis Zaissani järve, Irtõši ülemjooksu ja kuni 2992 m kõrguse Tarbagatai aheliku juurde. Ekspeditsiooni käigus kogus ta ulatusliku herbaariumi.
1865 määrati Potanin Tomski kubermangu statistikakomitee sekretäriks. Kuid juba sama aasta suvel vahistati ta väidetava vandenõu tõttu Vene Keisririigi vastu. Ta oleks justkui tahtnud Siberit Venemaast eraldada ja Siberi omariikluse välja kuulutada. Ta oli Omski kindluses vangis seni, kuni ta 15. mail 1868 süüdi mõisteti. Talle määrati tsiviilnuhtlus ehk kõigi auastmete, tiitlite ja õiguste äravõtmine koos kogu vara konfiskeerimisega. Ühtlasi mõisteti ta sunnitööle Sveaborgi (tänapäeval Suomenlinna), kus oli kuni 1871. aasta novembrini. Seejärel saadeti ta välja Vologda kubermangu Nikolskisse. Alles 1874 anti talle Venemaa Geograafiaühingu palvel armu.
Ta uuris Kesk-Aasiat, Mongooliat ja Hiinat. Tema järgi said nime ahelik, liustik, asula, tänavad, asteroid, roosõieliste sugukonda kuuluv Hiinas ja Mongoolias kasvavate väikeste põõsaste perekond Potaninia ning 63 taimeliiki.
1843 abiellus ta Aleksandra Potaninaga (sündinud Aleksandra Viktorovna Lavrskaja). Nad saatsid teineteist kõigil ekspeditsioonidel. Aleksandra aitas oma mehel koguda etnograafilist ainest ja muid materjale ning ta oli esimene naine, kes võeti Venemaa Geograafiaühingu liikmeks. Aleksandra haigestus neljanda Hiina-ekspeditsiooni ajal ja suri 19. septembril 1893 Shanghais.
Alates 1901 oli Potanin kirjavahetuses Barnauli poetessi Maria Vassiljevaga. 1911 nad abiellusid. 1917/18. aasta talvel jättis Vassiljeva oma mehe maha. Potanin oli siis juba raskelt haige ja suri 1920. aasta suvel Tomskis.
Maailmasõja ajal hakkas Potanin taas poliitikaga tegelema. 1917 osales Potanin, kes valdas vabalt kasahhi keelt, Orenburgis Semipalatinski oblasti saadikuna Esimesel Ülekirgiisialisel kongressil ja valiti Asutava Kogu saadikuks. 1918 osales ta Siberi oblastiduuma loomises ja oli üks selle 47 saadikust.
1915 nimetati Potanin Omski aukodanikuks ja 1918 nimetas Siberi ajutine valitsus ta Siberi aukodanikuks.
1956 maeti Potanin ümber Tomski riikliku ülikooli maa-alale.
Dauerwald

Dauerwald (saksa 'püsimets, kestev mets') on Saksamaalt pärinev metsamajandamisvõte, mille järgi igal aastal vaadatakse mets üksikasjalikult üle ning märgitakse viletsamate tüvede ja võradega puud raieks.
Sellise raiesüsteemiga võetakse looduslikult väljalangenud puud maha ning seeläbi hoitakse mets sanitaarselt korras. Raiejäätmed jäetakse metsa alla kõdunema. Raiet alustatakse u 25-aastases metsas.
Dauerwald-meetod sobib talumetsade majandamiseks.
Romantik

Stereotüüp

Klassikaline pilt romantikust on suure salliga maailmavalus tuberkuloosihaige ja õrnahingeline luuletaja, kellel pole pennigi raha, aga kes on väga andekas ja hea fantaasiaga. Romantik õhkab taga ja eelistab ulmelist fantaasiailma tegelikule maailmale, mille suhtes ta on irooniline.
Interstate 15

Ajalugu

Kiirteed hakati ehitama 1957. aastal. Interstate 15 ehitati selleks, et ühendada Inland Empire'i San Diegoga, hõlbustada pääsu Las Vegasesse, võimaldada pääs Arizona Stripi, ühendada kõiki Utah' suurlinnu peale Logani. Tänu kiirteele on Interstate 15 hõlbustunud liikumine California, Utah' ja Nevada osariigi vahel ning see on põhjustanud suure elanike arvu kasvu neis osariikides. Mööda Interstate 15 kulgeb ka tähtis Kanada ja Mehhiko vaheline kaubaühendus.
San Diego ja Temecula linna vahel ehitati kiirtee üle osa riigimaanteest Route 395, mis on tänapäeval suures ulatuses veel alles. Suurem osa kiirteest ehitati aga üle riigimaantees Route 91, mille osad lõigud on säilinud.
Tee San Bernardinost Barstow'ini kuulub endise Route 66 koosseisu.
Svetlana Tširkova

Svetlana Tširkova-Lozovaja (kuni 1980 Svetlana Tširkova; sündinud 5. novembril 1945 Tšuvaššias) on endine NSV Liidu vehkleja ja hilisem Eesti vehklemistreener. 
1968. aasta suveolümpiamängudel ja 1972. aasta suveolümpiamängudel võitis NSV Liidu floreti vehklemisnaiskonnas olümpiakulla. Maailmameistrivõistlustelt sai ta kaks kulda ja hõbe naiskonna koosseisus, lisaks individuaalse pronksi.
52 (Tallinna bussiliin)

Muudatused sõiduliini töös

12. juunil 2017 kella 10.00-st kuni 31. juulini, seoses trammide rööbasteede ehitustöödega, suletakse liikluseks Kopli tänava, Erika tänava ja Ristiku tänava ristmik. Liini nr 52 autobussid suunatakse Hobujaama suunal ümbersõidule marsruudil Kopli tänav, Tööstuse tänav ja Niine tänav. Ümbersõidul tehakse täiendavad peatused Tööstuse tänaval paiknevates Tööstuse ja Erika peatustes. Kopli suunal sõidab liini nr 52 autobuss marsruudil Kopli tänav, Volta tänav, Tööstuse tänav, Kopli tänav. Ümbersõidul tehakse täiendavad peatused Tööstuse tänaval paiknevates Erika ja Tööstuse peatustes.
3. juulil 2017 kella 10:00-st kuni 18. juuli tööpäeva lõpuni, seoses trammi rööbasteede ehitustöödega, suletakse liikluseks Kopli tänava tagasipöörde ringtee. Bussiliini ümbersõidu marsruut kulgeb  Kopli tänava, Ketta tänava, Kaluri tänava, Süsta tänava ja uuesti Kopli tänava kaudu. Ümbersõidul tehakse ajutine alg- ja lõpp-peatus Süsta tänaval.
5. juulil 2017 tööpäeva algusest kuni 19. juuli tööpäeva lõpuni, seoses trammi rööbasteede ehitustöödega, suletakse liikluseks Suurtüki tänav ja liini nr 52 bussid suunati Hobujaama sõidusuunal  ümbersõidule, jättes ära Balti jaama peatuse.
Svaasimaa kuningas

Svaasimaa kuningas (Ngwenyama ('lõvi')) on Svaasimaa riigipea.
Kuningas valitseb koos oma emaga või tema rituaalse asendajaga (Ndlovukati ('emaelevant')). Esimest peeti halduslikuks riigipeaks ja viimast vaimseks ja rahvuslikuks riigipeaks, kellel on kuninga võimu tasakaalustav reaalne võim, kuid kuningas Sobhuza II pika valitsemise ajal jäi Ndlovukati roll sümboolsemaks.
Praegune kuningas on Mswati III, kes astus troonile 1986 pärast oma kaua valitsenud isa Sobhuza II surma (1982).
Sügis (Luts)

"Sügis I ja II" on Oskar Lutsu lühiromaan Tootsi-lugude sarjast. Sellele eelnesid "Kevade" ja "Suvi". "Sügise" esimene osa avaldati juba 1938. aastal, teine osa ilmus aga raamatuna alles 1988. aastal. Osa sellest avaldas Luts küll juba Saksa okupatsiooni ajal ajalehtedes järjejutuna.
Varasematest teostest tuttavad tegelased on "Sügises" jõudnud kuldsesse keskikka ja leidnud elus oma koha. Süžeeliine kuigi palju pole ja kohtumised tuttavate tegelastega on fragmentaarsemad.
Lõppenud on Vabadussõda. Joosep Toots on edukas talupidaja. Rätsepmeister Kiir leiab, et tal on õigus sõjas hukkunud venna Viktori eest asunikutalu saada. Plaan ei õnnestu ning Kiir ostab Paunvere lähedale talu, mille pidamisega ta kuidagi toime ei tule. Kiir on endiselt abielus õmblejanna Juuliga, kuid abielu on igas mõttes õnnetu: Kiir nõuab abikaasalt rohkem, kui too pakkuda suudab ning heidab talle ette kõikmõeldavaid vajakajäämisi paari igapäevaelus. Juuli pole ka rasestunud ja rätsep on lapse eostanud hoopis oma naiseõele Maalile. Maali laps sünnib surnult. Ka on Kiir tahtmatult tapnud ühe vaese talumehe, nõudes, et ta külmal külateel lahti riietuks. Mees haigestub kopsupõletikku ja sureb. Kiirele oma laitmatus korras majapidamise müünud talunik Paavel on vahepeal linna kolinud, kuid ihkab tagasi maale. Ta rendib teose lõpus Teele sünnitalu Raja, mida ta pidama asub.
Lahenduse saab ka Arno Tali dramaatiline armastuslugu linnatüdruku Virvega, keda kirjanik mainib juba "Suves". Arno tunnistab, et vajab elult sügavamaid elamusi, kui saab pakkuda suhe lõbujanulise Virvega. Arno ei suuda samal ka Virvest lahti lasta. Pärast pöördelisi sündmusi on Arno sunnitud enesele tunnistama, et säärane suhe on koormaks mõlemale ning nende teed peavad lahku minema.
"Sügis" on Lutsu viimane pilguheit Tootsi-lugudest tuttavate tegelaste ellu. 1994. aastal Oskar Lutsu nime all kirjastuses Ilmamaa ilmunud "Talve" autorsuse suhtes on avaldatud tõsiseid kahtlusi.
Onoff

Onoff (ka OnOff, varasema nimega Telecall) oli Rootsi jaemüügikett, mis müüs elektroonika- ja muid seadmeid. Onoff on ka kaubamärk, mida müügikett on kasutanud.
Onoff asutati 1971 Rootsis ja hiljem laienes see Soomesse ja Eestisse.
2011 läks Onoff pankrotti, ent mõned poed ostis ära konkureeriv ettevõte Expert. Samuti säilis ettevõtte Eesti filiaal, mis tegutseb praeguseni (2014), kandes nime Onoff Eesti AS.