google/wiki40b huggingface dataset:
Hans Heinrich Falck

Hans Heinrich Falck (4./15. aprill 1791 Järvajõe, Ambla kihelkond  – 7./19. november 1874) oli Toomgildi oldermann.

Elulugu

Hans Heinrich Falck sündis Ambla kihelkonnas mölder Niklas Falcki ja viimase eestlannast abikaasa Gertrude Koppelsohni pojana. Perekonnapärimuse järgi on ta Linköpingi piiskopi Erik Falcki järglane. Kaks aastat õppis ta Tallinna Pühavaimu kiriku koolis. Juba 12-aastaselt alustas ta mööblitisleri õpilasena ameti õppimist. Väidetavalt olevat ta omandanud möldri, sepa, tisleri, kübarsepa, klaverimeistri ning -häälestaja ja ka kaupmehe elukutse, ning töötas neil kõigil ka lühemat aega.
1812. aastal Vene-Prantsuse sõja ajal tegeles H. H. Falck sõjaväe varustamisega ning teenis sellega teatava varanduse. Peale sõda rajas ta Tallinnasse oma tisleritöökoja, kuid tugeva konkurentsi tõttu spetsialiseerus peagi klaverite ja teiste muusikariistade tootmisele. 1818. aastal alustanud väike klaveritöökoda muutus peagi suureks vabrikuks.
1828. aastal omandas H. H. Falck maatüki Toompea eeslinnas, praeguse Luise tänava piirkonnas. Ta laiendas pidevalt seda maatükki, ostes kokku naaberkrunte ja muid lähiümbruses paiknevaid maa-alasid.
1830. aastal valiti H. H. Falck Toompea lossifoogtikohtu vanemaks, 1848 Toomgildi oldermanniks ja Toompea maksuvalitsuse esimeheks. 
1850. aastal müüs H. H. Falck klaverivabriku maha.

Tallinna linnataristu arendamine

Falckil oli teeneid ka Tallinna linnatänavate rajamisel ja korrastamisel. 1849. aastal viibis Tallinnas Venemaa keiser Nikolai I koos oma perekonnaga ning nad soovisid külastada Alexander von Benckendorffi Keila-Joa mõisa. Tee sinna viis mööda Paldiski maanteed, mis oli tol ajal halvas korras, mudane ja isegi linna piires kohati sõidukõlbmatu. Linnavalitsus ei osanud midagi ette võtta, kuid Falck lasi kümne päevaga Paldiski maanteelt ära vedada palju muda ja mulda ning tee siledaks rullida.
1856–1857 rajati tema initsiatiivil ja suurel määral ka tema raha eest ühendustee Toompea ja Paldiski maantee vahel, mida tuntakse Falgi tee nime all. Aastatel 1860 ja 1861 pikendati seda teed ka teisele poole. Samal ajal korrastati ja ääristati puudega Toompuiestee ning rajati ka Suur-Falgi tänav ehk Kaarli puiestee.
Hans Heinrich Falcki eestvõttel rajati Tallinnasse ka uus eesti kogudus – Kaarli kogudus. Falcki raha eest valmis ka väike puust tehtud Kaarli hädakirik. Hilisem uhke Kaarli kirik rajati samuti Falcki antud maatükile ja valmis tema antud ehitusmaterjalidest.
H. H. Falcki rajatud on ka Falgi park (kandnud ka nime Lastepark) Wismari ja Adamsoni tänava vahel. 
H. H. Falck toetas ka mitme andeka eestlasest noore õpinguid. Tuntuim neist oli keisrite ihuarst Philipp Karell.
Tema eluloo avaldas tema poeg Paul Theodor Falck.
Hilary Swank

Hilary Ann Swank (sündinud 30. juulil 1974 Lincolnis Nebraskas) on kahel korral filmiauhinnaga Oscar pärjatud USA filminäitlejatar.
Ta on eelkõige tuntud filmidest "Poisid ei nuta" ja "Miljoni dollari tüdruk".
Põlletamine

Põlletamine  oli eesti talupojapulmas pruudile põlle ettesidumine, sest põll oli abielunaise kohustuslik riideese. 
Reeglina järgnes see tanutamisele ja moodustas sellega koos siirderiituse välise, nähtava külje. Põlletamine oli küll laialdaselt tuntud, kuid ei olnud pulmariituse vältimatu osa. Tava oli kombeks peamiselt Põhja-Eestis. Kohati tehti seda ka enne tanutamist, isegi mõrsjakodus ning enne kirikusse sõitmist; teisal on see seotud mõrsja ehtimisega ja veimevaka jagamisega. 
Põlle etteseadja ehk põlletaja oli tavaliselt peiupoiss või pruudivend. Nagu tanu pähe, nii sobitati ka põlle ette kolmel korral. Kui algselt tõsine, maagilise sisuga tava muutus mänguliseks naljatluseks, siis suurenes ka sobituste arv. Pärast katsetusi leiti siiski põllele õige koht ja see seoti ette: tanutatud ja põlletatud mõrsjast sai noorik. Põlletamisele järgnes tavaliselt kohe põlle lappimine.
Heinrich von Neff (1915−1940)

Heinrich Georg Moritz Eugen von Neff (30. detsember 1915 (ukj 12. jaanuar 1916) Tallinn – 3. mai 1940 Toomsalu talu, Virumaa) oli jäänukmõisa omanik.

Elulugu

Heinrich Neffi ema ja õde siirdusid ümberasujatena Saksamaale, kuid ta ise jäi Eestisse. Ta kogus oma vanaisa Carl Timoleon von Neffi maale ja soovis luua Muuga mõisasse muuseumi. Langes mõrva ohvriks.
Hans Aaraas

Hans Tandberg Aaraas (1919 Skien – 1998) oli norra kirjandusteadlane.
Ta kaitses magistrikraadi 1947. aastal ning filosoofiadoktori kraadi 1960. aastal väitekirjaga Georges Bernanos' teemal. 1949–1953 oli ta norra keele lektor Sorbonne'is ning 1956–1961 lektor Oslo ülikoolis. Aastal 1961 valiti ta esimeseks Bergeni Ülikooli Euroopa kirjandusloo professoriks eriülesandega pidada loenguid prantsuse kirjandusest. Sellel kohal töötas ta kuni 1986. aastani.
1998. aastal pälvis ta Norra Akadeemia Thorleif Dahli mälestusauhinna.
Ta suri 79-aastasena.
Alatskivi valla keskraamatukogu

Alatskivi Valla Keskraamatukogu (kasutatud ka nimekujusid Alatskivi Keskraamatukogu, Alatskivi raamatukogu) on raamatukogu Tartu maakonna Peipsiääre vallas.
Telleri maakond

Ajalugu

Pärast paari aastat, kui Cripple Creekist avastati kuld, tekkisid poliitilised erinevused kaevurite ja kaevanduste omanike vahel: paljud, kes elasid Colorado Springsis, soovisid El Paso maakonna jagunemist. Telleri maakond loodi 1899. aastal. Maakond on nime saanud USA senaatori Henry Moore Telleri järgi.
Randar Tasmuth

Randar Tasmuth (sündinud 31. mail 1955 Tallinnas) on eesti teoloog.
Ta lõpetas Tallinna 46. Keskkooli 1973 ning Tallinna Pedagoogilise Instituudi 1978 joonistamise, joonestamise ja tööõpetuse õpetajana. Randar Tasmuth töötas aastatel 1978–1984 õpetajana Haimre 8-klassilises Koolis.
Ta lõpetas Usuteaduse Instituudi 1990. aastal. Aseõpetajaks ordineeriti ta 19. oktoobril 1988, õpetajaõigused sai ta 11. detsembril 1990. Ta oli aastatel 1988–1997 Kose Püha Nikolause koguduse õpetaja ja Tuhala Kaarli koguduse hooldajaõpetaja.
Teoloogialitsentsiaadi kraadi kaitses ta Helsingi Ülikoolis 1998, samas anti talle 2004 teoloogiadoktori kraad. 2004. aastal esitati ta EELK Kose Püha Nikolause koguduse õpetajana EELK peapiiskopi kandidaadiks.
Õpetajana teenib ta Usuteaduse Instituudi kaplanaadi koosseisus. Ta on 1991. aastal moodustatud piiblitõlke komisjoni koosseisus.
1998. aastast töötab ta  EELK Usuteaduse Instituudis Uue Testamendi ja kreeka keele õppetooli dotsendina, alates 13. detsembrist 2006 rektorina.
Ta on Eesti Piibliseltsi nõukogu liige.

Isiklikku

Tema isa René Tasmuth oli eesti vaimulik.
Ta on abielus arst Tiina Tasmuthiga, peres on poeg Martin ja tütar Maarja.
Artur Lepp

Artur Lepp (19. detsember 1900 Küti vald, Virumaa – 6. mai 1979 Stockholm) oli eesti arst.
Osales Vabadussõjas, lõpetas 1926 Tartu Ülikooli arstiteaduskonna. 
1930–1934 Suure-Kõpu jaoskonnaarst, 1934–1939 töötas Viljandi haiglas, 1939–1944 oli Kärdla haigla juhataja. 1944 põgenes Rootsi.
Carl Frederik Aagaard

Carl Frederik Aagaard (29. jaanuar 1833 Odense – 2. november 1895 Kopenhaagen) oli taani maalikunstnik. 
Tema vanemad olid kingseppmeister ja matusekorraldaja Ole Pedersen Aagaard (1792–1865) ja Anna Ursula Thrane, keda hüüti emaisa järgi Winchler, (1794–1872).  
Ta õppis alguses Odenses maalermeistriks. Et ta tahtis saada kunstnikuks, läks ta Kopenhaagenisse, kus tema vend Johan Peter Aagaard (1818–1879) töötas puugraveerijana, ning õppis tema juures graveerijaks. Samal ajal õppis ta dekoratsioonimaalija Georg Christian Hilkeri juures. Ta astus 19-aastaselt Kuninglikku Kaunite Kunstide Akadeemiasse, kus ta õppis P. C. Skovgaardi käe all maastikumaalijaks. Õpetaja oli Aagaardi tehniliste oskustega väga rahul ning avaldas Aagaardi sõnul talle suurimat mõju. Maastikumaalist sai tema põhiala. 
Koos vennaga töötas Karl Frederik algul graveerijana, hiljem sai temast Hilkeri assistent. Dekoratsioonimaalis oli tal hiljemgi väljapaistvaid saavutusi. Koos Hilkeriga dekoreeris ta Põllumajanduskõrgkooli ning Kopenhaageni ülikooli vestibüüli; viimase ta hiljem restaureeris. Koos Heinrich Hanseniga maalis ta Wilhelm Marstrandi piltide ümbrust Roskilde toomkiriku Christian IV kabelis. Iseseisvalt dekoreeris ta muu hulgas Studenterforeningeni, Frijsenborgi, Dagmarteatreti saali ja Nationali kontserdisaali.
Aastal 1857 olid Aagaardi tööd esimest korda väljas ühel ühisnäitusel. Need olid väga menukad. 
Aastatel 1869 tegi Aagaard pika reisi Šveitsi ja Saksamaale ning 1870–1871 ja 1875–1876 Itaaliasse. Nendelt reisidelt tõi ta kaasa palju visandeid, mille järgi ta hiljem ateljees maalis õlimaalid. Üks näiteid on suur maal "Väljavaade teatrist Taorminas" (kuulus kammerhärra Treschowile). Reisil tegi ta ka dekoratsioonimaale, sealhulgas Pompeis. Aagaardi motiivid on mitmekesised: "Šveitsi mägimaastik" (kuulub Taani monarhile), "Metsajärv Hellebækis", "Møns Klint" säravas päikesevalguses, "Lhvardav äikesetorm", pilvine taevas kuuvalguses. 
Akadeemikuna aastast 1874 juhtis ta koos Vilhelm Kyhniga vastuseisu Ferdinand Meldahli ettepanekule anda näitustel esinevatele kunstnikele suurem mõju. Aastal 1892 sai Aagaard professori tiitli.
Karl Frederik Aagaardist sai Taani looduse (metsade ja põldude) tunnustatud maalija. 
Stockholmis Rahvusmuuseumis on üks tema kevadmaastik 1882. aastast.
Aagaard maeti Holmeni kalmistule.

Isiklikku

Aastal 1858 abiellus ta viiuldaja Pierre Theodore Pio ja Hansine Vilhelmine Thomseni tütre Anna Emile Eline Pioga. 
Aagaard elas Kopenhaagenis Rosenvængeti asumis Østerbro linnaosas villas Rosenvængets Allé 46, mille ta laskis arhitekt Vilhelm Dahlerupil 1875 kavandada. Maja ette seadis arhitekt vanad piirikivid Kuninglikust Teatrist. Maja võeti 1977 kaitse alla.

Aagaardi portreed

Aagaardi on joonistanud Constantin Hansen (joonistus on Frederiksborgmuseetis). 
Aagaardi on portreteerinud Carl Wentorf (1880; portree on Charlottenborgis) ja Peder Mønsted. 
Ludvig Brandstrupi tehtud Aagaardi büst on Kunstnerforeningenis 18. novembrist 1897.
Vohnja külanõukogu

Vohnja külanõukogu oli külanõukogu Rakvere rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1966 ja seejärel liideti see Kadrina külanõukoguga.
Browni maakond (Indiana)

Browni maakond (Brown County) on maakond USA-s Indiana osariigis. Geograafilised koordinaadid on 39°20' N, 86°23' W.
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Nashville.
Maakonna pindala on 820 km², millest 12 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 15 242. Aastal 2000 oli elanike arv 14 957.

Ajalugu

Browni maakond moodustati 4. veebruaril 1836. aastal Bartholomew', Jacksoni ja Monroe maakonna osadest. Maakond sai nime kindrali Jacob Browni järgi.
Rosalyn Yalow

Rosalyn Sussman Yalow (19. juulil 1921 New York – 30. mai 2011 New York) oli USA füüsik, kes sai 1977. aastal Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhinna raadioisotoopmeetodi (RIA-meetod) arendamise eest. Auhind läks jagamisele Roger Guillemini ja Andrzej Schallyga, kes said poole auhinnasummast.
Rosalyn sündis Simon Sussmani ja Clara Zipperi peres. Ta õppis Waltoni keskkoolis ja 1941. aastal lõpetas Hunter College'i, kus omandas ka suure füüsikahuvi.
Aastal 1943 abiellus ta Aaron Yalow'ga.
Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhinna laureaadid
1901 Behring • 1902 Ross • 1903 Finsen • 1904 Pavlov • 1905 Koch • 1906 Golgi, Ramón y Cajal • 1907 Laveran • 1908 Metšnikov, Ehrlich • 1909 Kocher • 1910 Kossel • 1911 Gullstrand • 1912 Carrel • 1913 Richet • 1914 Bárány • 1919 Bordet • 1920 Krogh • 1922 Hill, Meyerhof • 1923 Banting, Macleod • 1924 Einthoven • 1926 Fibiger • 1927 Wagner-Jauregg • 1928 Nicolle • 1929 Eijkman, Hopkins • 1930 Landsteiner • 1931 Warburg • 1932 Sherrington, Adrian • 1933 Morgan • 1934 Whipple, Minot, Murphy • 1935 Spemann • 1936 Dale, Loewi • 1937 Szent-Györgyi • 1938 Heymans • 1939 Domagk • 1943 Dam, Doisy • 1944 Erlanger, Gasser • 1945 Fleming, Chain, Florey • 1946 Muller • 1947 C. F. Cori, G. T. Cori, Houssay • 1948 Müller • 1949 Hess, Moniz • 1950 Kendall, Reichstein, Hench • 1951 Theiler • 1952 Waksman • 1953 Krebs, Lipmann • 1954 Enders, Weller, Robbins • 1955 Theorell • 1956 Cournand, Forssmann, Richards • 1957 Bovet • 1958 Beadle, Tatum, Lederberg • 1959 Ochoa, Kornberg • 1960 Burnet, Medawar • 1961 Békésy • 1962 Crick, Watson, Wilkins • 1963 Eccles, Hodgkin, Huxley • 1964 Bloch, Lynen • 1965 Jacob, Lwoff, Monod • 1966 Rous, Huggins • 1967 Granit, Harline, Wald • 1968 Holley, Khorana, Nirenberg • 1969 Delbruck, Hershey, Luria • 1970 Katz, Euler, Axelrod • 1971 Sutherland • 1972 Edelman, Porter • 1973 Frisch, Lorenz, Tinbergen • 1974 Claude, Duve, Palade • 1975 Baltimore, Dulbecco, Temin • 1976 Blumberg, Gajdusek • 1977 Guillemin, Schally, Yalow • 1978 Arber, Nathans, Smith • 1979 Cormack, Hounsfield • 1980 Benacerraf, Dausset, Snell • 1981 Sperry, Hubel, Wiesel • 1982 Bergström, Samuelsson, Vane • 1983 McClintock • 1984 Jerne, Köhler, Milstein • 1985 Brown, Goldstein • 1986 Cohen, Levi-Montalcini • 1987 Tonegawa • 1988 Black, Elion, Hitchings • 1989 Bishop, Varmus • 1990 Murray, Thomas • 1991 Neher, Sakmann • 1992 Fischer, Krebs • 1993 Roberts, Sharp • 1994 Gilman, Rodbell • 1995 Lewis, Nüsslein-Volhard, Wieschaus • 1996 Doherty, Zinkernagel • 1997 Prusiner • 1998 Furchgott, Ignarro, Murad • 1999 Blobel • 2000 Carlsson, Paul Greengard, Kandel • 2001 Hartwell, Hunt, Nurse • 2002 Brenner, Horvitz, Sulston • 2003 Lautebur, Mansfield • 2004 Axel, Buck • 2005 Marshall, Warren • 2006 Fire, Mello • 2007 Capecchi, Smithies, Evans • 2008 Hausen, Barré-Sinoussi, Montagnier • 2009 Blackburn, Greider, Szostak • 2010 Edwards • 2011 Beutler, Hoffmann, Steinman • 2012 Gurdon, Yamanaka • 2013 Rothman, Schekman, Südhof • 2014 O'Keefe, May-Britt Moser, Edvard Moser • 2015 Campbell, Ōmura, Tu • 2016 Ōsumi • 2017  Hall, Rosbash, Young • 2018  Allison, Honjo
Marie Reisik

Marie Reisik (kuni 1911. aastani Marie Tamman; 6. veebruar 1887 Kilingi-Nõmme – 3. august 1941 Tallinn) oli Eesti poliitik, feminist, ajakirjanik ja naisliikumise juhtfiguure.
Aastatel 1895–1904 õppis ta Pärnu Tütarlaste Gümnaasiumis. Oli vabakuulaja Tartu Ülikoolis. Jätkas õpinguid Pariisis, 1908. aastal lõpetas seal Alliance Française'i kursused ja sooritas prantsuse keele õpetaja kutseeksami.
Marie Reisik oli Tartu Naisseltsi asutajaid ja juhatuse liige (1907–1919). Tartu Naisselts oli esimene Eesti naiste organisatsioon. Pärast Pariisist naasmist tekitas Marie Reisiku julge käitumine naisseltsi konservatiivses liikmeskonnas skandaali, mille tagajärjel Reisik koos mitmete toetajatega lahkus Tartu Naisseltsist ja asutas Tartu Naisühingu.
Aastatel 1909–1920 töötas ta prantsuse keele õpetajana esmalt Pärnumaal, hiljem Tartu ja Tallinna koolides.
1909. kevad-talvel alustas Torma Kihelkonnakoolis klassiõpetajana ja töötas kuni sama aasta lõpuni. Alates 1910 aastast asus elama Tartusse, kus töötas aastaid prantsuse keele õpetajana Tartu Kõrgemas Algkoolis (1918. aastani). Aastatel 1913 – 1917 lisandus osalise koorumusega õpetajatöö Tartu Keskkooli Õpetajate Õhtugümnaasiumis. 1918/1919. õppeaastal töötas osalise koormusega Eesti Noorsoo Kasvatuse Seltsi Tütarlaste Gümnaasiumis ja Hugo Treffneri Gümnaasiumis. 1920. aastal kolis Tallinna ja sai osalise koormusega prantsuse keele õpetaja koha J. Westholmi Gümnaasiumis.
1913. aastal ilmus Postimehe toimetuselt Marguerite Audoux' romaan "Marie-Claire", mille tõlkijaks oli Marie Tamman.
Marie Reisik oli üks kunstirühmituse "Pallas" asutajaid 1918. aastal. Ta lahkus Pallasest 1919. aastal Gripenbergi skandaali tõttu.
Aastatel 1919–1920 oli ta Eesti Rahvaerakonna Tartumaa esindajana Eesti Asutava Kogu liige, kuulus töökaitse komisjoni ja hariduskomisjoni. Aastatel 1929–1932 oli ta IV Riigikogu liige, kuulus sotsiaalkomisjoni. Aastatel 1932–1934 oli ta V Riigikogu liige, kuulus sotsiaalkomisjoni ja rahaasjanduse komisjoni.
Ta oli Eesti Naisorganisatsioonide Liidu asutaja ja selle juhataja aastatel 1920–1940 (1930. aastal nimetati see ümber Eesti Naisliiduks). Aastatel 1911 kuni 1918 oli ta Tartu Naisseltsi ajakirja Naisterahva Töö ja Elu tegevtoimetaja ja hiljem ka Eesti Naisorganisatsioonide Liidu ajakirja Naiste Hääl peatoimetaja (1926–1932).
Ta oli Eesti naisliikumise juhtfiguure ja üks esimesi feministe. Muuhulgas avaldanud ülevaate Eesti naisliikumise ajaloost kogumikus "Eesti. Maa. Rahvas" (1926).
1935. aasta sügisel asutas ta Eesti Naisliidu juurde Kodumajanduse Instituudi, mida 1936. aastast alates ise juhtis, töötas seal ka õppejõuna.
1941. aastal oli ta NKVD poolt tagaotsitav. Marie Reisik suri 3. augustil 1941. aastal Tallinnas Keskhaiglas ja on maetud Liiva kalmistule.
Vello Lattik

Vello Lattik (15. september 1935 Tartu – 30. august 2007) oli eesti kirjanik.
Ta oli alates 1994. aastast Keskerakonna liige.

Biograafia

Lõpetas 1961 TRÜ õigusteaduskonna ja 1984 Moskvas Gorki-nimelised kõrgemad kirjanduskursused. Töötanud Gagarini-nimelises näidissovhoostehnikumis juristi, ökonomisti ja töölisena.
Dolorese maakond

Ajalugu

Dolorese maakond moodustati 19. veebruaril 1881 Ouray maakonna edelaosast. Maakond on nime saanud Dolorese jõe järgi.
Berehomet

Berehomet on linnalist tüüpi asula Ukrainas Tšernivtsi oblastis.
Berehomet asub Sireti jõe ääres ja seal on Võžnõtsja rahvuspargi halduskeskus.
Elanike arv 2017. aastal oli 7686.
Twin Peaks

"Twin Peaks" on Kuldgloobuse ja Peabody auhinnaga pärjatud USA draamasari, mis oli USA-s esmakordselt eetris 8. aprillist 1990 kuni 10. juunini 1991. Sarja tegevus toimus fiktiivses Twin Peaksi linnas Washingtoni osariigi kirdeosas. Sari filmiti tegelikult Washingtoni osariigi loodeosas.
Sarja loojad olid David Lynch ja Mark Frost, kuid enamikul jagudest olid külalisstsenaristid.
Sari kujutab kohaliku koolitüdruku Laura Palmeri (Sheryl Lee) mõrva uurimist FBI eriagendi Dale Cooperi (Kyle MacLachlan) poolt. Uurimise käigus tulevad ilmsiks väikelinna elanike austusväärsuse taga peituvad kahtlased teod ja silmakirjalikkus.
Sari sisaldab arvukalt üleloomulikke elemente ning viiteid varasemale popkultuurile.
Vahakõnnu mõis

Vahakõnnu mõis (saksa keeles Wahhakant) oli rüütlimõis Rapla kihelkonnas Harjumaal. Nüüdisajal jääb kunagine mõis Rapla valda Rapla maakonnas.
Endel Kõpp

Endel Juhan Kõpp (22. november 1913 Laiuse – 12. märts 1996 Stockholm) oli eesti vaimulik. 
Lõpetas aastal 1932 Hugo Treffneri Gümnaasiumi ja 1939 Tartu Ülikooli usuteaduskonna. Oli prooviaastal Kambja ja Tartu Pauluse koguduses. Ordineeriti õpetajaks 6. oktoobril 1940.
Aastatel 1941–1942 oli ta Tartu Pauluse koguduse 2. pihtkonna õpetaja, 1942–1944 Kihelkonna- ja Kärla koguduse õpetaja. Aastal 1944 lahkus ta Eestist ja teenis aastatel 1951–1960 E.E.L.K. Norrköpingi kogudust. Aastatel 1955–1968 oli ta uue eestikeelse piiblitõlke ettevalmistuskomisjoni liige, tõlkis Vana Testamendi koos apokriivadega ja redigeeris Uue Testamendi tõlget. 
Endel Kõpp on maetud Stockholmi Metsakalmistule.

Isiklikku

Endel Kõpu isa Johan Kõpp oli Eesti Evangeeliumi Luteriusu Kiriku peapiiskop ja Tartu Ülikooli rektor.
Künter Rothberg

Künter Rothberg (sündinud 13. märtsil 1984 Viljandis) on eesti judokas.
Ta lõpetas aastal 2004 Audentese Spordigümnaasiumi ja aastal 2005 Tallinna Ehituskooli.
Ta võitis 2006. aastal Euroopa meistrivõistlustelt kategoorias kuni 66 kg pronksmedali.
Barbouri maakond (Alabama)

Barbouri maakond (Barbour County) on maakond USA-s Alabama osariigis. Geograafilised koordinaadid on 31°51' N, 85°23' W.
Maakonna halduskeskus on Clayton ja suurim linn Eufaula.
Maakonna pindala on 2343 km². Veepindala on 51 km².
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 27 457. Aastal 2000 oli elanike arv 29 038.

Ajalugu

Barbouri maakond moodustati 18. detsembril 1832. aastal. Maakond sai nime Virginia kuberner James Barbouri järgi. Algselt oli maakonna halduskeskus Louisville, 1834 sai selleks Clayton.
Tubala vai

Tubala vai asub Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas Kärdla–Käina maantee 5. kilomeetri alguses Tubala küla põhjaosas maanteest paarkümmend meetrit läänes Tubala rändrahnu ligiduses.
Tubala vaia tähenduse kohta on käibel romantiline seletus. Nimelt hoiab Tubala vai Hiiumaad merepõhjas kinni ega lase saarel triivima minna.
Ühtlasi on Tubala vaial "Hiiumaa kultuuri toestav" tähendus (tsitaat pärineb vaiale kinnitatud sildilt). Hiiumaa kultuuri rahalise toetamise jaoks on Kõpu Majaka kultuurifondile avatud Hansapangas arvelduskonto, kuhu saab üle kanda rahalisi toetusi. Suuremate annetuste tegijate jäädvustamiseks lüüakse iga aasta 28. juulil vaia sepanael, millele on graveeritud annetaja nimi.
Tubala vai "taastati" Kõpu Majaka kultuurifondi eestvõtmisel 28. juulil 2003
Rahvusvaheliseks objektiks sai Tubala vai 28. juulil 2005, mil nimelise sepanaela sai vaia sisse lüüa soomlane Harri Rinne.
Pajulised

Pajulised (Salicaceae) on kaheiduleheliste taimede sugukond, millesse kuuluvad ka perekonnad paju (Salix) ja pappel (Populus).

Kasutamine

Paljusid pajulisi (kitsas mõttes) kasvatatakse dekoratiivpuude ja -põõsastena. Neid kasutatakse ka biomassi tootmiseks, erosiooni tõrjeks ning korvide ja muude vitspunutiste valmistamiseks.
Valge sinep

Kirjeldus

Taime kõrgus 17–85 cm, heal kasvukohal võib kasvada kuni 1,2 m kõrguseks. Lehed sulgjalt lõhestunud. Valge sinep õitseb juunist sügiseni. Õied on helekollased, koondunud kobarõisikutesse.
Viljaks kõdrad, mis on tihedalt kaetud harali karvadega. Viljanokk mõõkjas, vilja poolmetega tugevalt ühinenud. Kõdrad asetsevad varre suhtes peaaegu horisontaalselt, seemned on kollakasvalged.

Levila ja kasvukoht

Valge sinepi looduslik levila ulatub Vahemere maadest Ees-Aasia ja Ida-Indiani. Roomlastega koos jõudis taim üle Alpide ja Kesk-Euroopa kloostriaedadesse, kust levis loodusesse. Eestis kasvab pärismaisena hajusalt prahipaikadel, sadamates, teede ääres ja põldudel. Eelistab kuiva päikesepaistelist kohta ja kasvab eriti hästi lubja- ja huumusrikastel savi- ja liivmuldadel.

Ravimina

Sinepiseemned koosnevad kolmandiku ulatuses rasvasest õlist, lisaks sisaldavad valku ning glükosiid sinalbiini ja mürosiini, mis annavad sinepile tema terava maitse. Sinep ergutab ainevahetust: parandab maomahlade ja sülje eritumist, ergutab söögiisu ja mõõduka tarbimise korral kergendab seedimist. Sinep aktiveerib vereringet ja parandab suukoopa põletikke.

Kulinaarias

Valge sinepi seemneid kasutatakse köögikunstis kas tervelt või pulbristatult. Pulbrist valmistatakse lauasinepit. Seemnetest valmistatakse ka aromaatset sinepiõli. 
Valge sinepi maitse sobib eelkõige rasvasemate toitude, eriti eri liiki vorstide juurde ja kastmete maitsestamiseks. Terveid seemneid kasutatakse marinaadide, kaunviljade ja karride koostises. Pulbersinepit lisatakse salatikastmetesse ja majoneesile. 
Noortest värsketest sinepilehtedest saab maitsva salati. Neid kasutatakse nagu spinatit. Sinepilehed sobivad hästi suppidesse. 
Teistest vürtsidest sobib hästi ingveri, sidruni ja sibulaga.

Muud kasutusviisid

Valget sinepit kasvatatakse tööstuslikult õlikultuurina. Õli kasutatakse söögiõlina ja seebi valmistamiseks. Samuti leiab taim rakendust meetaimena ja haljasväetisena.
Thomas Winner

Thomas Gustav Winner (3. mai 1917 Praha – 20. aprill 2004 Cambridge) oli ameerika juudisoost semiootik ja slavist.
Ta lõpetas Harvardi Ülikooli.
Ta oli ameerika esimese semiootikakeskuse asutajaid Browni ülikooli juures. Ta tegi palju Tartu-Moskva semiootikakoolkonna tööde tutvustamisel Ameerika Ühendriikides.
Ta oli tunnustatud Anton Tšehhovi spetsialist.

Pere

Tema abikaasa on antropoloog ja semiootik Irene Portis-Winner.
Āraiši järv

Āraiši järv (ka Āraisise järv) on järv Lätis Vecpiebalga piirkonnas Dzērbene vallas. Järve kaldal on Āraiši asula. Järve pindala on 16,6 hektarit ja suurim sügavus 18 meetrit.
Muinsuskaitse aastaraamat 2017

Muinsuskaitse aastaraamat 2017 on Muinsuskaitse aastaraamat, mis ilmus 2018. aastal ning kajastas Eesti muinsuskaitses ja mälestistel 2017. aastal toimunut. Peatoimetaja oli Reesi Sild.