google/wiki40b huggingface dataset:
Cortes (Portugal)

Cortes oli Portugali kõrgeima esinduskogu (hiljem parlamendi) nimetus kuni 1910. aastani.
Traditsiooniline Cortes koosnes kolme seisuse – aadli, linnakodanike ja vaimulike – esindajatest. Eristamaks kolme seisusega esinduskogu väiksematest, ainult aadli ja vaimulike esindajatest koosnevatest esinduskogudest, nimetati seda suurt Cortest ka Cortes-Gerais.
Absoluutse monarhia kehtestamise järel Cortest enam pärast 1689. aastat kokku ei kutsutud. Uuesti moodustati Cortes 1821. aastal pärast liberaalset revolutsiooni, kuid siis enam mitte seisuste esinduse, vaid demokraatlikel alustel moodustatud parlamendina. Vasturevolutsiooni perioodil 1820. aastatel kutsuti mõnel korral veel kokku ka traditsiooniline, seisuste esindajatest koosnev Cortes.
Pärast vabariigi väljakuulutamist 1910. aastal enam parlamenti Corteseks ei nimetatud.
Balti turniir 1931

Balti turniir 1931 oli 4. Balti turniir jalgpallis (esimene selle nime all), mis toimus 30. augustist kuni 1. septembrini 1931 Eestis Tallinnas Kadrioru staadionil.
Turniiri võitis Eesti jalgpallikoondis. Läti koondis jäi teiseks ja Leedu koondis kolmandaks.
Valgeranna terviserada

Valgeranna terviserada on terviserada Valgeranna külas Pärnu maakonnas Pärnu linnas ning seda haldab sihtasutus Eesti Terviserajad.

Loomine

Terviseraja loomise Audru valda algatas 2011. aastal MTÜ Lindi Külaselts, kes kirjutas projekti lumerajamismasina ja jäljelõikaja-freesi ostmiseks ning sai vastava toetuse PRIAlt. 
Tartu Ülikooli Pärnu Kolledžis läbiviidud uuringu põhjal soovis 64% küsitlutest, et uus terviserada oleks Valgerannas. Teine eelistatuim koht oli Audru park. Terviserada hakati looma 2012. aasta suvel ning see avati sama aasta sügisel. Raja loomisel oli abiks Pärnumaalt pärit suusataja Andrus Veerpalu, Audru vallavalitsuse töötaja Maris Moorits, Valgeranna Seikluspargi peremees Tõnu Valdur ning RMK metsnik Ahti Umbsaar.

Tänapäev

Valgeranna terviserada on avatud aastaringselt ning seal on märgitud maha 500-meetrine ning 1- ja 3-kilomeetrised ringid. Kaks lühemat ringi on pimedal ajal valgustatud. Talvel lükatakse piisava koguse loodusliku lume korral sisse kõikidele ringidele suusarajad.
2016. aasta suvel alustati discgolf`i-klubi Hole In One Discgolfi raja ehitamisega Valgeranna terviserajale. 18-rajaline kettagolfirada avati sama aasta sügisel.
Uue-Suislepa mõis

Uue-Suislepa mõis (saksa keeles Neu-Suislep) oli rüütlimõis Tarvastu kihelkonnas Viljandimaal. Nüüdisajal jääb mõis Viljandi maakonda Viljandi valda.
Mõis asutati 1796 Vana-Suislepa mõisast eraldatud aladest.
Ventura Publisher

Kasutus Eestis

Ventura Publisher võeti Tallinnas EKP KK Kirjastuse trükikojas kasutusele 1988. aastal. Eesti ajalehtede üleminek tinalaolt ja -küljenduselt arvutitöötlusele algas just selle programmiga ning kaasneva tekstiprogrammiga Vedit. Sedamööda, kuidas trükikoja arvutitöötlusosakond õppis programmi kasutama, läksid arvutilaole ja -küljendusele üle esmalt väiksema trükiarvuga ajalehed ja nädalalehed.
Esimese päevalehena hakati Tallinnas arvutil küljendama Päevalehte 1990. aastal, viimasena loobus tinalaost Rahva Hääl. Millalgi 1990. aastate keskel loobuti Ventura Publisherist ning ajalehti hakati küljendama Adobe PageMakeriga.
Stanley Miller

Stanley Lloyd Miller (20. mai 1930 Oakland, California – 5. jaanuar 2007 National City, California) oli Ameerika Ühendriikide keemik.
Ta oli aastast 1968 California Ülikooli San Diegos keemiaprofessor. Ta on uurinud elu tekkimist Maal abiogeneesi teel. Ta sai tuntuks tänu Milleri-Urey eksperimendile, mille ta viis läbi 1953. aastal, töötades doktorandina Chicago Ülikooli keemialaboris.

Haridustee ja töökäik

Ta lõpetas 1951. aastal California Ülikooli Berkeleys keemia erialal bakalaureusekraadiga ja 1954. aastal kaitses ta Chicago Ülikoolis doktorikraadi.
Aastatel 1955–1960 töötas ta Columbia Ülikoolis New Yorgis arstiteaduse kolledži biokeemia osakonnas. 1960. aastal sai ta abiprofessori koha vastrajatud California Ülikooli San Diegos keemiaosakonnas. 1962. aastal edutati ta kaasprofessoriks ja 1968. aastal täisprofessoriks.

Milleri-Urey eksperiment

Milleri-Urey eksperimendi (vahel kutsutakse lihtsalt Milleri eksperimendiks) idee pärines nobelistilt Harold Ureylt, kelle seminare Miller käis kuulamas. Ureyst sai Milleri töö juhendaja. Eksperiment näitas, et orgaanilised ühendid (sealhulgas aminohapped) võisid teoreetiliselt moodustuda anorgaanilistest ühenditest tingimustes, mis valitsesid ürgsel Maal. 
15. mail 1953 avaldati ajakirjas Science Milleri artikkel "A Production of Amino Acids Under Possible Primitive Earth Conditions". See ilmus vaid mõni nädal pärast James Watsoni ja Francis Cricki tööd, milles need esitlesid DNA kaksikheeliksi mudelit.
Merope (Messeenia)

Merope oli Messeenia kuninganna. Tema abikaasa Kresphontes oli Heraklese poeg. Messeenias toimus mäss. Mässuliste juht Polyphontes tappis Kresphontese ja tema kaks poega. Kolmanda, Aipytose, suutis Merope maapakku saata. Siis Polyphontes abiellus Meropega.
Aastate möödudes saabus Aipytos Messeeniasse ja kuulutas, et on tapnud Aipytose. Polyphontes võttis noormehe rõõmuga vastu. Merope kavatses algul oma poja mõrtsuka tappa, aga sai lõpuks teada, kellega on tegemist. Nüüd tapsid ema ja poeg üheskoos Polyphontese. Aipytos sai Messeenia kuningaks.
Börsil kaubeldav fond

Börsil kaubeldav fond (ingl exchange-traded fund ehk ETF) sarnaneb investeerimisfondiga, olles väärtpaberite või mõne muu alusvara kogum. Erinevalt tavafondidest saab ETFe börsil osta ja müüa nagu üksikaktsiaid. Tüüpiline ETF on börsil kaubeldav avatud indeksifond, erinedes sellest börsil noteeritavuse poolest. Samuti saab ETFide puhul investor oma investeeringust väljumiseks müüa aktsiaid börsil ja fonditasandil puudub vajadus tehingute tegemiseks.
ETFid on kulutõhusad, sest annavad investorile võimaluse ühe tehinguga osta hajutatud aktsiaportfelli, mis investeerib konkreetse regiooni või sektori aktsiatesse või hoopis mõnda toorainesse (nt kuld, nafta). ETFid on kaubeldavad reaalajas ainult börsi lahtioleku ajal, neil puuduvad nii sisenemis- kui ka väljumistasud ja kauplemisel kehtivad aktsiatehingute teenustasud. ETFidel on küll aktsiatega sarnaseid riske, kuid siiski väiksemas ulatuses, sest nad on hajutatud investeeringud. See on atraktiivne investoritele.

Ajalugu

ETFide loomise tingis finantskriis: aktsiahindade kiire langus 19. oktoobril 1987 tõi kaasa vajaduse uuendada fondide struktureerimist. Sellise kiire languse põhjustasid tavainvestorid, kes jätsid suure hulga müügitehinguid tegemata, sest nende põhieesmärk oli oma portfelli kindlustamine. Kriisi lõppedes nägid investorid, et suure hulga aktsiatega on vaja kaubelda kiirelt ja tõhusalt iga päev.
1990. aastal loodi investeerimisfond SuperTrust. Selle loojaks oli investeerimisfirma Leland, O’Brien & Rubinstein (LOR). Fond koondas aktsiad ühte portfelli ja paiskas börsile, kus osakutega kaubeldi ühe kindla ühikuna. Kuigi fondi algus oli edukas, tuli investeerimisfirmal SuperTrust juba mõne aasta pärast sulgeda, sest rangete investeerimise miinimumnõuete tõttu oli investorite huvi fondi vastu väike.
Saades innustust LORi ideest, hakati pärast SuperTrusti fondi loomist Kanadas Toronto aktsiaturul kauplema Toronto Index Participation Share’iga, mis järgis Toronto Stock Exchange 35 indeksit (TSE 35). Indeksit järgiv instrument ostus aga nii edukaks, et ETFid võeti kasutusele ka USAs. ETFi alguseks loetakse 1. jaanuarit 1993, kui börsile toodi esimene tänapäevane ja suurim ETF nimega Standard & Poor’s Depositary Receipts (SPDRs), mida pakkus turul State Street Global Advisors ning mis järgis S&P 500 indeksit. S&P 500 indeks võimaldas pidevalt järgida fondi osaku puhasväärtust. Investoreid köitis ka fondi madal hind.
1995. aasta kevadel tõi State Street Global Advisors börsile juba teise ETFi, MidCap SPDR, mis järgis S&P MidCap 400 indeksit. See fond on tänini väga populaarne. Fondi varade väärtus ulatub umbes 15 miljardi dollarini.
Järgnevatel aastatel lisandusid ETFi tooteportfelli erinevad tooted, nt iShare (1996), mis järgib võlakirja- ja aktsiaturu indeksit. iShare oli uuenduslik, sest lihtsustas investorite ligipääsu välismaa turgudele. 1998. aastal toodi iShare’ile lisaks turule sektoreid järgivad ETFid ning 2000. aastal võlakirja ETFid. USA turul oli 2014. aastal ligi 1500 ETFi varade koguväärtusega üle 1,7 kvintiljoni dollari.
T-test

Ajalugu

t-statistika võttis kasutusele 1908. aastal William Sealy Gosset. Ta töötas keemikuna Dublinis Guinnessi õlletehases ja töötas välja t-testi kui odava viisi stout '​i kvaliteedi kontrollimiseks. Guinness keelas oma töötajatel uurimistulemusi avaldada, sellepärast avaldas Gosset oma töö pseudonüümi Student all.

Eeldused

Kõik t-testid nõuavad, et andmed oleksid võrdsete dispersioonidega, vähemalt intervallskaalal ja normaaljaotusega. Kui eeldused ei ole täidetud, on võimalik kasutada mitteparameetilisi t-teste.

Tüübid

1. Ühe valimi t-test – teeb kindlaks, kas vaadeldud keskmine on erinev mingist kindlast väärtusest.
2. Sõltumatu t-test – võrreldakse kahe sõltumatu grupi keskmisi
3. Paarikaupa t-test – vaadeldakse samu indiviide; kasutatakse kordusteste.
Narva Noorte Meremeeste Klubi

Narva Noorte Meremeeste Klubi on Narvas tegutsev merendushuvilistele noortele suunitletud huvikool.
Klubil on umbes 200 liiget ja 10 palgalist töötajat. Klubi liikmed peavad tasuma väikest kuumaksu.

Ajalugu

Klubi asutati Narvas 1957. a algselt Narva pioneeride maja allasutusena. Tänapäeval tegutsetakse linnavalitsuse toel ja tegemist on ühtlasi ainsa omataolise nõukogude perioodist tänaseni edukalt tegevust jätkava regulaarse merendusliku huvikooliga Eestis.
Luule Žavoronok

Luule Žavoronok (sündinud Pavelson; sündinud 25. märtsil 1933 Pärnus) on endine multifilmide toimetaja ja dublaažinäitleja.
1941 küüditati ta Siberisse, kus ta koolis käis. Siberis viibis ta ligi viis aastat. 
1958 jäi ta lastehalvatusse ja tema haridustee katkes. 
1960 läks ta tööle Tallinnfilmi. Ta töötas masinakirjutaja ja kinokuulutuste ülespanijana ning filmilaenutuskontoris. 
Tallinna tulles asus Moskva kinoinstituudis stsenaristikat õppima. Hiljem spetsialiseerus ta populaarteaduslikule filmile ja dokumentalistikale.
Lennart Meri võttis ta tööle Tallinnfilmi toimetusse, kus Žavoronok töötas kolmkümmend aastat. Toimetuses ta arhiveeris, toimetas, dubleeris jne.
1990. aastal võttis ta tagasi oma neiupõlvenime.
Lähte Ühisgümnaasium

Lähte Ühisgümnaasium on gümnaasium Tartu maakonnas, Tartu vallas, Lähte alevikus aadressil Õpetaja tänav 8. Kooli valdaja on Tartu Vallavalitsus. Kooli direktor on Üllar Loks. Õppimas on seal ~500 õpilast. 
Koolil on 3 korpust: peahoone, keeltehoone ja algklassidehoone. 
Algklassidehoones tegutsevad ka Tartu Valla Muusikakool Lähte osakond ja Lähte Ühisraamatukogu. 
Koolil on oma spordisaal ja õpilaskodu.
Spordihallis tegutseb samuti Tartu Valla Spordikool
Lembit Roostar

Lembit Roostar (1. veebruar 1934 Mäetaguse vald Virumaal – 20. juuli 2009) oli Eesti arstiteadlane, kirurg ja sõjaväearst.

Elulugu

Lembit Roostar oli talupidaja poeg.
Ta lõpetas aastal 1953 Jõhvi 1. Keskkooli ja 1959 Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna; meditsiinikandidaat (1968, TÜ), väitekiri "Aordi bifurkatsiooni ja jäsemete magistraalarterite emboolia ja ägeda tromboosi ravist", meditsiinidoktor (1974, TÜ), väitekiri "Клинико-биохимические нарушения при острой имешении конечностей". Oli 1959–1990 NSVL relvajõudude meditsiiniteenistuse ohvitser, 1970–1975 Tartus sõjaväehaigla osakonna ülem, ühtlasi TÜ anatoomia ja histoloogia kateedri assistent, 1975–78 Mongoolias välisõjaväehaigla peakirurg, 1978–1981 ja 1984–1990 Leningradi Sõjameditsiini Akadeemia õppejõud: 1986–1990 kateedri ülema asetäitja, 1986–1989 dotsent, 1989–1990 professor, 1981–1984 Afganistani armee peakirurgi konsultant ja peakirurg. 1990–1992 TÜ hospitaalkirurgia kateedri juhataja, 1992–1999 TÜ kardioloogiakliiniku kardiotorakaalkirurgia professor, õppetooli juhataja, aastast 1999 emeriitprofessor. Täiendas end Soomes, Saksamaal, Bulgaarias, Šveitsis, USA-s ja Hiinas. Eesti Kirurgide Assotsiatsiooni, Rahvusvahelise Kardiovaskulaarkirurgia Ühingu, Trauma ja Erakorralise Kirurgia Euroopa Assotsiatsiooni liige, Balti Kirurgide Assotsiatsiooni president (1995-98).

Teadustöö

Uurimisvaldkond: kaasasündinud südamerikked lastel, endokardiidi kirurgiline ravi, klapirikete taastavad operatsioonid, rinna- ja kõhuõõnevigastused. Üle 500 teadustrükise, 8 monograafiat. Eesti Vabariigi teaduspreemia (1992, kollektiivis).

Isiklikku

Tema poeg oli Eesti Vabariigi diplomaat Sulev Roostar.
18. armee (Wehrmacht)

Ajalugu

Formeeriti novembris 1939. 5. armeest. Võttis osa Hollandi ja Prantsusmaa vallutamisest 1940. aastal Lääne sõjakäigus, peale seda oli mõnda aega Atlandi ookeani rannikul rannakaitses. 
1941. aastal saksa vägede sissetungil Nõukogude Liitu liikus Väegrupp Nordi koosseisu kuulunud 18. armee Idarindel läbi Baltikumi jõudes lõpuks Leningradini ning osales Leningradi linna blokeerimises. 
1944. aasta alguses taganes armee Punaarmee Leningradi-Novgorodi pealetungioperatsiooni tulemusel Leningradi alt Narva jõe ja Peipsi järve liinile, sama aasta lõpupoole taganes läbi Eesti Lätisse. 
1944. aastal jäi Kuramaale kotti ning kapituleerus 8. mail 1945. aastal.
Avo Ots

Elulugu

Avo Ots on talupidaja poeg.
Lõpetas 1968 Tartu 1. Keskkooli, 1973 TPI raadioinsenerina, tehnikamagister (1992, TTÜ), väitekiri "TTÜ arvutivõrgu struktuur". Oli 1973–79 TPI automaatikateaduskonna raadiotehnika kateedri insener, 1979–93 assistent, 1994–99 dotsent, 1999– TTÜ raadio- ja sidetehnika instituudi telekommunikatsiooni õppetooli lektor. Õpetanud programmeerimist, telekommunikatsiooni, infotöötlust ja arvutitehnikat, koostanud õppevahendeid.

Teadustöö

Uurimisvaldkonnad: signaalitöötlus, selle algoritmid ja seadmed, telekommunikatsioon, arvutiside, mobiilside tehnoloogiad ja teenused. Üle 20 teadustrükise.
Albert Eskel

Albert Eskel (24. veebruar 1922 Tallinn – 18. juuni 1975 Tallinn) oli eesti skulptor.

Elukäik

Erihariduse omandas ta kahes õppeasutuses, lõpetades 1943. aastal Riigi Kunsttööstuskooli rakendusskulptorina ja 1948 aastal lõpetas Tallinna Riikliku Tarbekunstiinstituudi (TRTKI) monumentaal- ja dekoratiivskulptuuri erialal. Olulise osa tema loomingust moodustasid monumendid ja mälestusmärgid, samuti hauamonumendid tuntud kultuuritegelastele. Oma elu viimastel aastateil töötas ta Eesti NSV Riiklikus Kunstiinstituudis õppejõuna.
Ta oli abielus skulptor Juta Eskeliga.
Purjetamise võistlusreeglid

Purjetamise võistlusreeglid (inglise keeles The Racing Rules of Sailing (RRS) ) on Rahvusvaheline Purjespordi Föderatsiooni poolt kehtestatud reeglid võidupurjetamiseks, kokkupõrgete vältimise eeskirjade kohta vaata COLREGs. Rahvusvaheline Purjetamisföderatsioon (ISAF), mis on spordiala rahvusvaheline juhtorgan, uuendab võistlusreegleid igal olümpiaaastal ning need hakkavad kehtima järgmise kalendriaasta algusest. Purjetamise võistlusreeglid sisaldab reegelid võistlejatele, võistluste korraldajatele, kohtunikele ja klassiliitudele.
Nokkloom (perekond)

Nokkloom (Ornithorhynchus) on perekond ürgimetajate alamklassi ainupiluliste seltsi nokkloomlaste sugukonnast.
Perekonna esmakirjeldaja on Johann Friedrich Blumenbach (1800).
Tänapäevastest liikidest kuulub sellesse ainsana nokkloom (Ornithorhynchus anatinus).
Lõplik olekumuundur

Ülevaade

Öeldakse, et automaat tunneb sõne ära, kui ta arvutab funktsiooni, mis kaardistab sõned hulka {0,1}. Alternatiivselt võime öelda, et automaat genereerib sõnu, sellel juhul vaatame masina väljundlinti. Selles vaates genereerib automaat formaalse keele, mis on sõnede hulk.  

Neid kahte linti vaadatakse muunduril tavaliselt kui sisend- ja väljundlinti. Selles vaates öeldakse, et muundur muudab (tõlgib) sisendlindi sisu väljundlindile ehk sisendiks tuleb üks sõna, mille automaat aktsepteerib ja genereerib selle pealt väljundiks mingi uue sõna. Seda võib automaat teha ka mittedeterministlikult ja ühe sisendiga võib olla mitu erinevat väljundit. On ka võimalik, et lõplik olekumuundur ei annagi mingi sisendiga väljundit. Sellisel juhul öeldakse, et masin lükkas sisendi tagasi.
Iga sõnest sõne tegev lõplik olekumuundur teeb sisendsõnastiku (Σ) ja väljundsõnastiku (Γ) vahelise suhte. Relatsioon R Σ*×Γ* peal, mida saab implementeerida kui lõplikku olekumuundurit, nimetatakse ratsionaalseks relatsiooniks. Ratsionaalsed relatsioonid, mis seostavad iga  sõne Σ*-st maksimaalselt ühe sõnega Γ*-st, nimetatakse ratsionaalseteks funktsioonideks
Selle alal kuuluvad tegijate hulka näiteks Ronald Kaplan, Lauri Karttunen, Martin Klay ja Kimmo Koskenniemi. 
Lõplikku olekumuundurit kasutatakse tihti näiteks keelte morfoloogilises analüüsis loomulike keelte töötlemises, uurimustes ja rakendustes.
Tahula vald

Tahula vald (saksa keeles Tahhul) oli vald Saaremaal Kaarma kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891 ja siis liideti see vald Kaarma-Suuremõisa vallaga.
Mari-Katrina Suss

Mari-Katrina Suss (sündinud 4. jaanuaril 1984) on eesti viiuldaja.
Suss alustas viiuliõpinguid Nõmme Muusikakoolis (õpetaja Leila Eespere) ja jätkas Tallinna Muusikakeskkoolis (õpetaja Tiiu Peäske, hiljem professor Mari Tampere-Bezrodny). 2007. aastal lõpetas ta kiitusega Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia bakalaureuseõppe ja 2010. aastal kiitusega ka magistriõppe professor Mari Tampere-Bezrodny viiuliklassis. Nüüd on ta Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias doktoriõppes kammermuusika erialal.
Ta on mänginud mitmes Eesti orkestris (Pärnu Linnaorkester, Tallinna Kammerorkester, Põhjamaade Sümfooniaorkester, Üle-eestiline Noorte Sümfooniaorkester, Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia Sümfooniaorkester – ka kontsertmeistrina) ning esinenud solisti ja kammermuusikuna nii Eestis kui ka välismaal. Aastast 2005. aastast töötab ta Eesti Riiklikus Sümfooniaorkestris. Hooajal 2007/2008 töötas ta ka rahvusooperi Estonia sümfooniaorkestri kolmanda kontsertmeistrina.
Ta on keelpillikvarteti Prezioso liige aastast 2006.
Peenmadu

Levila

Need maod on levinud Põhja-Ameerikas ja Lõuna-Ameerika põhjaosas.
Hameln

Ajalugu

Hameln sai alguse benediktiini kloostrist, mis asutati juba 851. aastal. Küla kasvas naabruses ja sai linnaks 12. sajandil. Juhtum "rotipüüdjaga" (vaata allpool) juhtus öeldavasti 1284. aastal ja võib põhineda tõelisel sündmusel, kuigi mõnevõrra erinevana muistendist. 15. ja 16. sajandil oli Hameln Hansa Liidu pisiliige.
1634. aasta juunis, Kolmekümneaastase sõja ajal, kaotas keisriarmee kindral Lothar Dietrich vabahärra von Bönninghausen Oldendorfi lahingus Rootsi kindral Kniphausenile, misjärel piirati Hameln Rootsi armee poolt ümber.
Linna suurima õitsengu ajastu algas 1664. aastal, kui Hamelnist sai Calenbergi vürstkonna kindlustatud linn. 1705. aastal sai see osaks äsjaloodud Braunschweig-Lüneburgi kuurvürstkonnast (kutsutud ka Hannoveriks), kui Calenbergi vürst Georg Ludwig, hilisem Suurbritannia kuningas George I, päris Lüneburgi vürstkonna.
Hameln ümbritseti nelja kindlusega, mis andis talle hüüdnime "Põhjala Gibraltar". See oli kõige tugevamalt kindlustatud linn Hannoveri kuurvürstkonnas. Esimene kindlus (Fort Georg) ehitati aastatel 1760 kuni 1763, teine (Fort Wilhelm) 1774. aastal, kolmas 1784. aastal ja viimane (Fort Luise) ehitati 1806. aastal.
1808. aastal alistus Hameln võitluseta Napoleonile, pärast viimase võitu Jena ja Auerstedti lahingus. Napoleoni väed tõmbasid seejärel maha ajaloolised linnamüürid, vahitornid ja kolm kindlust Weseri jõe teisel kaldal. 1843. aastal ehitas Hamelni rahvas Fort Georgi varemetest Klüti mäele vaatamisväärse torni. Seda torni kutsutakse Klütturm ja see on populaarne turismisihtkoht.
1867. aastal sai Hameln Preisi kuningriigi osaks, mis annekteeris Hannoveri pärast 1866. aasta Austria-Preisi sõda.
Teise maailmasõja ajal kasutati Hamelni vanglat sotsiaaldemokraatide, kommunistide ja teiste poliitvangide kinnipidamiseks. Umbes 200 suri seal; rohkem suri aprillis 1945, kui natsid saatsid vangid pikale rännakule, karteslLiitlaste edenemist. Kohe pärast sõda kasutati Hamelni vanglat Briti okupatsioonivägede poolt sõjakuritegudes süüdistatavate sakslaste kinnipidamiseks. Pärast süüdimõistmist hukati neist seal umbes 200, sealhulgas Irma Grese, Josef Kramer ja üle tosina Stalag Luft III mõrvade toimepanija. Vanglast on sellest ajast alates saanud hotell. Hukatud sõjakurjategijad maeti vangla õuele, kuni see täis sai; edasised matmised toimusid Am Wehli kalmistule Hamelnis. 1954. aasta märtsis hakkasid Saksa võimud ekshumeerima 91 keha vangla õuest; nad maeti ümber eraldi haudadesse pühitsetud maal Am Wehli kalmistul.
Aastail 1923–1973 oli Hameln kreisivaba linn.

Rotipüüdja lugu

Linn on kuulus rahvajutu Hamelni rotipüüdja (saksa: Der Rattenfänger von Hameln) poolest; see on keskaegne lugu, mis räägib 13. sajandil linna tabanud tragöödiast. Vendade Grimmide kirjutatud versioon tegi selle kogu maailmas populaarseks; see on ka Goethe ja Robert Browningu tuntud luuletuste teema. Suviti igal pühapäeval esitavad näitlejad loo kesklinnas.
Lüsosoom

Lüsosoom on üks rakuplasmas asetsevatest rakuorganellidest, ühekordse rakumembraaniga ümbritsetud põieke, mille sees paiknevad ensüümid lahustavad rakusiseseid valke, makromolekule ja rakustruktuure.
Lüsosoome on leitud loomarakkudest, nende esinemine pärmseentes ja taimedes on vaidluse all.
Lüsosoomid avastas Belgia tsütoloog Christian de Duve 1949. aastal.
Lüsosoomi suurus võib olla 0,1–1,2 μm.
Siberi kontpuu

Nimi

Cornus tuleb ld. k., kus cornu tähendab sarve. Nimi viitab kontpuu puidu kõvadusele. Ladinakeelne liiginimi alba tähendab valget ja märgib viljade värvust.

Botaanilised tunnused

Lehed on elliptilised, ühtlaselt teravneva tipuga, ümardunud alusega, pealt tumerohelised, alt sinakashallid, pealt hõredalt, alt (tihedalt) lühikarvased, 5–10 cm pikad, 2–7 cm laiad. Sügisel omandavad lehed violetjaspunase või tumevioletja värvuse.
Kontpuu õitseb mais. Õied on kuni 8 cm läbimõõduga tihedates, lamedates, kännasjates õisikutes, kollakasvalged. Sageli õitseb sügisel teist korda.
Viljad on luuviljad piklik-kerajad, kuni 8 mm pikad, sinakasvalged kuni valged, kaetud kirmega, valmivad augustis.
Suvehaljas põõsas kasvab kuni 3 m kõrguseks. Kontpuu on noorelt püstiste ja vanemas eas rippuvate korallpunaste võrsetega põõsas. Väga dekoratiivse võrsevärviga ja ilusate viljadega, lehtede sügisvärvusega ja rikkaliku õitsemisega põõsad.

Levik ja ökoloogia

Looduslikult kasvab Euroopa kirdeosas, Siberis, Kaug-Idas ja Mongoolias. On levinud terves maailmas ja ka Eestis, sest on väga dekoratiivne ilupõõsas.

Kasvutingimused

Ta on külmakindel, varjutaluv ja mullastiku suhtes vähenõudlik. Talle ei sobi liiga kuivad mullad. Teda paljundatakse nii seemnetest kui ka võrsikutega. Talub hästi saastunud linnatingimusi. Sobib kasvatada üksikpõõsana, rühmiti ja kärpimata, nii vabavormilise kui ka kärbitud hekina.