Läti meedia

Ajalehed

Lätis on kaks riigile kuuluvat ajalehte – Likuma Varda ja Latvijas Vēstnesis, mis avaldavad peamiselt ametlikke protokolle valitsuse tegevusest ning otsustest .
Suurima tiraaži ning levikuga päevalehte Diena avaldab Diena meediagrupp . Ettevõte annab välja nii riiklikku ja regionaalseid ajalehti kui ka ajakirju ja raamatuid. Diena meediagrupp annab välja ka Dienas Biznessi, mis on riigi suurim ärileht. Dienas Bizness tegutseb kahe äriinfo veebilehega, korraldab konverentse ning publitseerib äriteemalisi käsiraamatuid.

Omandisuhted

2007. aastaks oli peaaegu kogu lätikeelne mitteriiklik meedia välismaiste ettevõtete omanduses. Suurim päevaleht Diena kuulub Bonnier Gruppile, mis on rahvusvaheline Rootsi ettevõte. Bonnier Grupp kontrollib umbes üht kolmandikku kohalikest ajalehtedest ja uudisteagentuuri Baltic News Service.
Ajalehtedel Neatkariga Rita Avize ja Vakara Zinas on sama omanik, mis naftakontsernil Ventspils Nafta. Latvijas Avize, mis on samuti üks juhtivamaid ajalehti, allub Ventbunkersile, mis kuulub Madalmaades asuvale välismaisele firmale.
Juhtivad venekeelsed ajalehed Vesti Segodnya, Chas ja Telegraf on lätlaste omanduses. Nende piiratud lugejaskond ja tasuvus ei ole välismaiseid firmasid meelitanud ajalehti ära ostma. Telegraf küll müüdi, aga uute omanike seas on ka endine Läti välisminister Janis Jurkans.
2009. aastal müüs Bonnier Business Press Läti meediagrupi AS Diena; uueks omanikuks sai Nedela S.A., mida juhib ajalehe Diena endine tegevdirektor Aleksandrs Tralmaks. AS Diena avaldab suurima leviga päevalehte Diena ja äripäevalehte Diena’s Bizness.

Raadio

Eksperimentaalse raadioga tehti Lätis algust 1920. aastate alguses. Ringhäälinguline firma Läti Raadio loodi alles 1925. aastal. Esialgu piirdus auditoorium 331 kuulajaga ning saateid lasti eetrisse kaks tundi päevas. Järk-järgult hakkas raadio sisu järjest laiendama, hakati kirjutama omi uudiseid ning raadio hakkas täitma ka kasvatuslikku funktsiooni. 1940. aastate lõpuks oli kliente juba ligi 157 000.
Pärast Läti iseseisvuse taastamist hakkasid kerkima eraraadiojaamad. Esimene eraõiguslik raadiojaam oli Raadio Sigulda. Esimene üleriigiline raadio Raadio SWH loodi 1993. aastal. 2009. aastaks oli Lätis 43 raadioorganisatsiooni. Kõige enam on Lätis meelelahutusliku sisuga raadiojaamu.
Avalik-õiguslikule Läti Raadiole (Latvijas Radio) kuulub neli raadiokanalit, SWH Grouppi kuulub kolm, Super FM-i kuulub kolm ja MIX-ile, mis keskendub venekeelsele auditooriumile, kuulub neli kanalit.
1994. aastal veetis keskmine läti inimene keskmiselt kolm tundi raadiot kuulates, samas kui 2004 kuulati raadiot kuni 4,5 tundi.
2011. aasta esimestel kuudel olid kolm kõige kuulatumat raadiot Lätis Raadio Läti 2 (24 protsenti) ja Raadio Läti 1 (12 protsenti), mis on mõlemad riiklikud radiokanalid ja Radio Skonto (7 protsenti), mis edastab Riias ja on rebroadcast Lätis.

Televisioon Lätis

Lätis on kaks avalik-õiguslikku telekanalit – LTV1 ja LTV7. Lisaks on Lätis 13 erakanalit ning 23 regionaalset telekanalit. Esimene teleülekanne toimus Lätis 6. novembril 1954. Värvitelevisioon jõudis Lätisse 1974. aastal. Aastal 2010 läks Läti täielikult üle digitelevisioonile. 98% Läti peredest omab vähemalt üht telerit. Keskmiselt veedab üks lätlane teleri ees 4 tundi ja 41 minutit päevas (mai 2010).