google/wiki40b huggingface dataset:
August Künnapu

August Künnapu (sündinud 6. veebruaril 1978 Tallinnas) on eesti maalikunstnik, arhitekt ja ajakirjanik.
August Künnapu on õppinud Eesti Humanitaarinstituudis (1996–1997). Aastatel 1997–2001 õppis Künnapu Eesti Kunstiakadeemias arhitektuuri. 2000 õppis ta Londonis Slade'i kunstikooli suvekursustel. 2005. aastast alates on ta toimetanud ajalehte Epifanio.
Ta on esinenud näitustel alates 1996. aastast. Tema esimene isikunäitus "Elujõgi" toimus 1. novembrist 2013. 12. jaanuarini 2014 Tartu Kunstimuuseumis, näitusel esitleti 22 akrüülmaali. Isikunäitusi on olnud väljaspool Eestit veel Manilas, Berliinis, Riias ja mujal.  
August Künnapul on loomingus mitu lemmikteemat – sportlased ja rahvatantsijad, kassid ja koerad, arstid ja arhitektid ning palju muud. Künnapu teostes võib näha mõjusid kubismist, art deco'st, retrost ja popkunstist. See kõik kokku loob efektselt mitmenäolise tulemuse, kus petlikule naivismile lisaks on ka psühholoogilist sügavust ja traagikat.
2006. aastast on ta Eesti Kunstnike Liidu ja 2009. aastast Eesti Maalikunstnike Liidu liige.

Isiklikku

Tema isa on arhitekt Vilen Künnapu, ema on kunstiajaloolane Liivi Künnapu.
Valga Käval

Valga Käval on Valga maakonnas Valgas tegutsev käsipalliklubi. Klubi on mänginud Meistriliigas.
Klubi asutati 4. mail 1999.
Klubi kuulub Eesti Käsipalliliitu ja Valgamaa Spordiliitu.
Tagalahe ravimuda leiuala

Tagalahe ravimuda leiuala on ravimuda leiuala Tagalahes Haapsalu linna lähedal. Leiuala on arvele võetud ürglooduse objektina.
Enooleetrid

Enooleetrid on küllastumata orgaanilised ühendid, mille molekulis sisaldub alkoksürühm (–OR) kaksiksidemega seotud süsinikuaatomi juures. Seega enooleetrid on α-alkoksüalkeenid üldvalemiga R¹R²C=CR³OR⁴, milles R¹, R² ja R³ võib olla H; Alk või Ar ning R⁴ on Alk või Ar.
Enooleetrite alamklassi moodustavad vinüülrühma sisaldavad vinüüleetrid valemiga H₂C=CHOR.
Enooleetrite lihtsaimad näited on etüülvinüüleeter (CH₂=CHOC₂H₅), divinüüleeter (CH₂=CHOCH=CH₂) ja 2,3-dihüdrofuraan.
Enooleetrite molekulis olev kaksikside astub kergesti mitmesugustesse liitumisreaktsioonidesse. Suur aktiivsus tuleneb kaksiksidemega seotud hapnikuaatomi vaba elektronpaari osavõtust reaktsiooni käigus resonantsstruktuuri moodustumisest.
Georg Johann von Stackelberg

Vabahärra Georg Johann von Stackelberg (ka Jürgen Johann või Jürgen; ristitud 16./26. mail 1697 Tallinnas; maetud 10./21. veebruaril 1766 Roosna-Allikul)
oli Eestimaa aadlik.
Stackelbergide suguvõsast Georg Johann von Stackelberg sündis Haljava mõisniku ning Rootsi feldmarssali Berndt Otto von Stackelbergi (1662–1734) ja tema abikaasa Margaretha Elisabethi (sündinud Maydell) pojana.
Georg Johann von Stackelberg teenis sõjaväes, kus sai majori auastme. 
Aastail 1736–1765 oli ta Eestimaa maanõunik ning 1749–1762 Eestimaa Luterliku Konsistooriumi president.
Ta oli Haljava, Kuksema, Aaspere ning Roosna-Alliku (abikaasa sai päranduseks) mõisnik. 1733. aastal ostis ta oma sugulase Otto Johann von Maydelli käest 16 000 riigitaalri eest Vääna mõisa koos Pääla karjamõisaga. Stackelberg Väänal ei elanud ning müüs 1753. aastal Vääna, Pääla ja Kaarnaküla karjamõisa Narva kaupmehele Friedrich Cramerile, kes andis mõisa oma ainukesele tütrele Anna von Dückerile.
Muuga aedlinn

Ajalugu

Muuga aedlinna hakati suvilaid ehitama 1950ndail aastail. Vanemad suvilad Muuga tee ääres olid vastavalt tolleaegseile ehitusnormidele üsna väikesed.

Sadam

Pääsu Muuga aedlinnast mere äärde lõikas ära Muuga sadama ehituse algus. Aedlinna serva läbib sadamasse suunduv tee.

Transport

Muugale pääseb bussidega nr 34a, 209, 285 ja 288.

Vaatamisväärsused

Muuga aedlinna vaatamisväärsused asuvad Viimsi valla territooriumil. Suuruselt teine hiidrahn Eestis – Muuga Kabelikivi – on 18,7 m pikkune, 15 m laiune ja kuni 7 m kõrgune hiidrahn. Kivi maapealse osa maht on 728 kuupmeetrit, kuid koos maa-aluse osaga on see eeldatavasti palju suurem.
Hansumäe kivikülv asub Muuga Kabelikivist 700 meetri kaugusel loodes Hansumäe talu ümbritsevas soises sanglepa-toomingalodus. See koosneb 10 rändrahnust: 6 neist lesib üsna lähestikku vana talumaja ümber, 4 üksikult pisut kaugemal. Neist suurima, 31,2-meetrise ümbermõõduga Hansumäe hiidrahnu (nimetatud ka Keldrikiviks) mõõtmed on: pikkus 10,2 meetrit, laius 7,8 meetrit ja kõrgus 4,5 meetrit. Maht on ligi 200 m³. Keldrikivi koosneb rabakivist. Hiidrahnu ümbruses on mitmesaja meetri laiune kivikülv. Kive jätkub ka kõrvalasuva Mustamäe talu metsa alla.
Kõrvi suurkivi

Kõrvi suurkivi asub Viljandi maakonnas Viljandi vallas Aidu küla lähedal endise Kõrvi talu maadel keset metsa asuv rändrahn.
Kõrvi suurkivi on IUCN III kategooria kaitstav loodusmälestis. Graniidist rahnu ümbermõõt on 22,3 meetrit.
Opel Astra

Opel Astra on Opeli kompaktauto, mida toodetakse luukpära, universaal- ja sedaankerega, samuti on tehtud kupee- ja kabriolettversioone. Esimene Astra läks tootmisesse 1991. aastal Opel Kadeti järglasena.
J-põlvkonna Astrast toodeti mitmeid versioone: 5- ja 3-ukseline luukpära (GTC, OPC) ja universaal (Sports Tourer).
Jüri kogudus

EELK Jüri kogudus on luterlik kogudus Jüris.
Kogudus kuulub Ida-Harju praostkonda. 
Koguduse õpetaja on Tanel Ots, organist Jüri Vaino. Juhatuse esimees on Talvi Abram.
Jumalateenistused on igal pühapäeval algusega kell 12.00 Jüri kirikus.
Julian Huxley

Julian Sorell Huxley [haksli] (22. juuni 1887 London – 14. veebruar 1975) oli inglise teaduspoliitik ja ühiskonnategelane, UNESCO esimene peasekretär 1946–1948 ja Maailma Looduse Fondi üks asutajaliikmeid 1961.
Tema vend oli kirjanik Aldous Huxley, poolvend oli Nobeli meditsiiniauhinna laureaat Andrew Huxley, isa oli kirjanik ja toimetaja Leonard Huxley, isaisa oli evolutsiooniteoreetik Thomas Huxley.
Julian Huxley oli evolutsiooniteoreetik, humanist ja internatsionalist, loodusliku valiku tuline pooldaja ja sünteetilise evolutsiooniteooria (neodarvinismi) juhtkuju. 1935–1942 oli ta Londoni Zooloogiaühingu sekretär.
1953 pälvis ta UNESCO Kalinga auhinna teaduse populariseerimise eest. 1956 pälvis ta Londoni Kuninglikult Ühingult Darwini medali. 1958 pälvis ta Linn ühingult Darwin-Wallace'i medali, mis antakse välja iga 50 aasta tagant hulgale evolutsiooniteoreetikutele. Samal aastal, 100 aastat pärast evolutsiooniteooria avaldamist, tõsteti ta rüütliseisusse. 1959 pälvis ta Laskeri Fondi eriauhinna kategoorias "Plaanitud lapsevanemakssaamine – maailma rahvastik". 1959–1962 oli ta Briti Eugeenikaühingu president.
Huxley kirjutas umbes 50 populaarteaduslikku raamatut. Peamiselt käsitlesid need evolutsiooni ja sellest lähtuvat inimeseksolemist.
Oma essees "Crowded World" ("Ülerahvastatud maailm") ennustas Huxley maailma rahvaarvu suurenemist 6 miljardini aastaks 2000. ÜRO Rahvastikufond tähistas 12. oktoobril 1999 Kuue miljardi päeva.
Meremiil

Meremiil ehk geograafiline miil on põhiühik kauguste mõõtmiseks merenduses ja lennunduses.
Üks meremiil võrdub Maa meridiaani ühe kaareminuti (laiuseminuti) pikkusega. Meridiaani kaareminuti pikkus on erinev (ekvaatoril 1842,9 meetrit; poolusel 1861,57 meetrit), siis kasutatakse laevajuhtimise praktiliste ülesannete lahendamiseks ka tinglikku, keskmist meremiili, milleks on 1928. aastal kinnitatud standardmiil pikkusega 1852 meetrit (ka 1851,8 m, st 40000/360/60). Viimane võrdub meridiaani ühe kaareminuti pikkusega laiusel 45°.
Meremiili pikkus on eri maades erinev vastavalt riigis kinnitatud referentsellipsoidi suurusele.
Eestis kasutatakse ka nimetust merepenikoorem (lühend mpk).
Raikküla kärajad

Raikküla kärajad olid Henriku Liivimaa kroonika kohaselt igal aastal Harjumaal (arvatavasti Raikkülas või Raelas) toimunud ümbruskonna hõimude nõupidamised ehk kärajad.
Kroonika mainib neid seoses Riia piiskopi ja Mõõgavendade ordu 1216. aasta rüüsteretkega Harjumaale:
 
„Õndsa Neitsi taevaminemise päeval [15. augustil] aga tungisid nad Harju maakonda, mis on keset Eestimaad, kus ka kõik ümbruses asuvad hõimud tavatsesid iga aasta Raikkülas (Raigele) nõupidamiseks kokku tulla.“

Nime kujunemine

Kroonikas mainitud nõupidamisi hakati kutsuma kärajateks soomekeelse sõna käräjät eeskujul, millega keskaegses Soomes rahvakoosolekuid tähistati. Mitmed autorid eeldasid, et ka eesti keeles pidi vanemal ajal samatüveline sõna nõupidamisi tähistama, ja pakkusid sellele välja oletuslikke eestikeelseid vasteid. 1930. aastatel võeti kasutusele ja kinnistus Eesti kirjanduses vorm keräjäd, alates 1970. aastatest kärajad. Seda tänini domineerivat varianti populariseeris koduloolane Juhan Raidjõe, kes arvas, Kesk-Eestis räägitud keeles kasutati kunagi just sellist sõna.

Toimumiskoht

Ajaloolased on üksmeelel kroonikas nimetatud Raigele tõlgendamisel Raikküla või selle naaberküla Raelana, kuid nõupidamiskoha täpsemat paika pole nad püüdnud määrata või on seda peetud nappe andmeid arvestades võimatuks. Sellega on tegelenud aga koduloouurijad, kelle meelest pidid kärajad toimuma Paka mäel.

Osalejad

Nõupidamiste iseloomu, seal osalenute koosseisu ja nende päritolupiirkonna kohta on tehtud erinevaid oletusi. Tõenäolisemaks on peetud, et ei toimunud mitte rahvakoosolek, vaid vanemate nõupidamine. On arvatud, et sellel oli esindatud üks kihelkond või kogu Harjumaa (Enn Tarvel), Harjumaa kihelkonnad (Evald Tõnisson, Aivar Kriiska, Andres Tvauri), Harjumaa kihelkonnad või mitu maakonda (Juhan Libe), Harjumaa koos seda ümbritsevate maakondadega (Sulev Vahtre) või kõik Eestimaa maakonnad (1930. aastate autorid: nt Jüri Uluots, Jaan Konks, Eerik Laid). Muinas-Eesti konföderatsiooni olemasolu uskunud Uluots pidas seejuures Raikküla kooskäimisi üle-eestiliseks parlamendiks.

Raikküla kärajad hilisemas kultuuris

Ajaloolaste töödest inspireerituna ja koduloouurijate mõjul levis kohaliku rahva hulgas alates 1930. aastatest ja on püsinud tänapäevani legend Paka mäest kui muinaseestlaste kogunemiskohast. Räägitud on nt sealt kostvast muistsete vanemate kõnekõminast ja vaimulikurüüsse peitunud muistsest sõdalasest. Lisaks tekkis uskumus, et läheduses asuv kivi oli muinaseestlaste ohvrikivi ja et mäel asus kunagi hiis. Varasemas, kirjandusest mitte mõjutatud pärimuses pole muinaseestlasi ega nende koosolekut nimetatud, küll aga munki, kirikut, peidetud varandust ja maa-alust teed.
Raikküla kärajad on ka laiemalt tuntuks saanud, neid on mainitud nt Eesti presidendi ja Riigikogu esimehe kõnedes ning parodeeritud filmis "Malev".
Harilik pirnipuu

Pirnipuu Eestis

Eestis kasvatatakse pirnipuid peamiselt koduaedades, nende suhtelise külmaõrnuse tõttu ei tasu äriaed end meie kliimas sageli ära. Pirnipuud on tugevama kasvuga kui õunapuud. Koduaedades edenevad hästi suvi- ja sügispirnipuud, mille viljad on suhteliselt lühikese säilivusajaga, kuid meeldiva magusa maitsega ja mahlased. Pirnipuud saab vääristada niinimetatud perepirnipuuks.
Eestis aretatud vanematest sortidest on tuntud näiteks 'Tervishoiunõunik' ja 'Kägi bergamott'.
Amandus Adamson on tuntud pirnipuust valmistatud skulptuuride poolest.
Lääneranna vallas Metskülas on mitukümmend Jüri Kägi aretatud pirnipuud, mis võeti 1959 looduskaitse alla. Neid nimetatakse Kägi pirnipuudeks.
Vikiülikool

Vikiülikool (inglise keeles Wikiversity) on vaba ja avatud veebipõhine õpikeskkond, üks  Wikimedia Foundationi   projekte. 
Ingliskeelne Wikiversity avati 15. augustil 2006, eestikeelne Vikiülikool avati 24. mail 2008.
Rivitants

Rivitants (ka line-tants; inglise keeles line dance) on kindlal koreograafial põhinev tantsustiil, kus teatud grupp inimesi olenemata soost või vanusest esitab korduvaid sammutsükleid ühes või mitmes reas või veerus. Kõik tantsijad on näoga samas suunas ning teevad samal ajal samu samme, olemata seejuures teiste tantsijatega füüsilises kontaktis. Vanemates rivitantsudes esineb ka "ridu", kus tantsijad on teineteise poole näoga, "rea" moodustab ring või järgnevad tantsijad pikas rivis juhttantsijale hoides näiteks kätt eesliikuja õlal.

Ajalugu ja kultuur

Paljudes varastes kultuurides viljeleti rivitantsu enne kui kehtestati sotsiaalsed normid, mis pani mehed ja naised omavahel paaris tantsima. Varasemast ajast on sageli teada tantsudest, kus mehed ja naised tantsisid eraldi rivides ning tänapäeval on sellest välja kujunenud segarivid. Näiteks Balkani maades on paljude teiste hulgas tänaseni säilinud rikkalik rivitantsutraditsioon. Selliseid rahvalikke rivitantse esitatakse sageli erinevatel rahvatantsuüritustel ning seda tüüpi rahvatantsudel on palju vorme: paarisrivid, kus tantsijad seisavad näoga vastamisi, ringikujuline rivi või rivid, kus tantsijad liiguvad eestantsija kannul. Tantsijad võivad seejuures hoida käsi kõrvalolijate vöökohal, õlal või hoida kätest kinni.
Kuigi rivitantsu samastatakse enamasti kantrimuusika- ja vesterniajastuga, on sel siiski palju sarnasusi ka rahvatantsudega. Paljusid rahvatantse tantsitakse üksikult, olles mittesirges rivis, kuid samas seotud ka teiste tantsijatega. Füüsilise kontakti puudumine tantsijate vahel on siiski väga iseloomulik just kantritantsule. Alates 1970. aastatest on rivitantsule lisandunud uusi elemente mitmest muustki muusika- ja tantsustiilist, näiteks popp, sving, rock'n'roll, disko, salsa, džäss jm.
Helle Perens

Helle Perens (aastani 1967 Kihno, sündinud 31. märtsil 1941 Tallinnas) on eesti geoloog.

Elulugu

Helle Perens on riigiametniku tütar, Rein Perensi abikaasa.
Lõpetas 1959 Tallinna 21. Keskkooli, 1964 Tartu Ülikooli geoloogia osakonna. Oli 1965–73 Eesti Geoloogiakeskuse geoloog, 1974–2009 vanemgeoloog.

Teadustöö

Uurinud Eesti karbonaatsete kivimite stratigraafiat ja litoloogiat, Eesti paekivi omadusi ja kasutamist. Koos kolleegidega korraldanud üle 20 paekivinäituse Tallinna Loodusmuuseumis, TÜ-s, Saaremaa Muuseumis, Eesti Arhitektuurimuuseumis, Taanis Kopenhaageni Arheoloogiamuuseumis, Kaali Külastuskeskuses, Porkuni Paemuuseumis, Harjumaa muuseumis jm. Osalenud koos Leedu ja Läti kolleegidega Baltimaade siluri ajastu litofatsiaalsete kaartide koostamises. Avaldanud aastail 1997–98 Eesti Looduses 9 artiklist koosneva sarja Saaremaa valdade paekivi kohta ja aastail 1999–2005 ajakirjas Keskkonnatehnika rea Eesti maakondade paekivi käsitlevaid artikleid. Paeliidu juhatuse liige (2000). Õpetanud paekivi tundmist ja omadusi Eesti Kunstiakadeemias. Üle 30 teadustrükise, sh 2 monograafia autor ja 3 monograafia kaasautor.
Humanistlik kristlus

Humanistlikus kristluses on tähtsaimaks väärtuseks inimene. Humanistliku kristluse pooldajad nõuavad loobumist antiikaegsest maailmapildist ja teadusevaenulikust fundamentalismist. Humanistlikus kristluses on religiooni lahutamatuks osaks inimõiguste austamine.
Rudolf Bultmann arvas, et mõnel perioodil on humanismi ja kristlust teravalt teineteisele vastandatud, mõnel perioodil on aga tunnistanud nende ühisosa.
Humanismi ja kristlust ühendab inimese erilisuse ja väärtuse tunnistamine. Tänapäeval pole vaja humanismile vastanduvat kristlust. Jumalakartus, ilma inimesekesksuseta on fanatism, mis võimaldab õigustada vägivaldsust, ristisõda, inkvisitsiooni, autoritaarsust, rassilist või soolist ahistamist. Igasugune religioon ilma humanismi maailmavaateta on ebainimlik. 
Filosoofias nimetatakse inimsuse eitamist, inimese asjastamiseks. Inimese asjastamine esineb erinevates vormides nii kapitalistlikus majandussüsteemis, kui ka kirikus. 
Kui kirik peaks millelegi ühiskonnas vastu seisma, siis just nimelt mõtteviisile, mis näeb inimeses vaid objekti ning vahendit mingi süsteemi (firma, partei, riigi) eesmärkide saavutamiseks.
Humanistlik kristlus vastandub sellistele kristluse vormidele, mis ei tunnista inimese õigust ise otsustada ja vastutada; mis nõuavad inimese pimedat allumist kiriklikele autoriteetidele; mis tahavad demokraatiat kirikus asendada autoritaarsusega.
Võru kirjakeel

Võru kirjakeel on peamiselt Kagu-Eestis pruugitava regionaalkeele, võru keele kirjalik, standardiseeritud vorm.

Ajalugu

Vastukaaluks väikese kõnelejaskonnaga keelte hävimisele ja suurte võidukäigule on paljudes maailma maades tunnetatud väikekeelte säilitamise ja arendamise vajalikkust. Viimastel aastakümnetel on hoogustunud ka väikeste läänemeresoome keelte edendamine. Võru kirjakeele loomise mõte öeldi esimest korda avalikult välja 1988. aastal vastasutatud Võru Keele ja Kultuuri Fondi tegevusprogrammis. See idee kindlustus pärast esimest võrukeelset suveülikooli Kaikal 1989. aastal. Tõsisemalt hakati võru keelestandardi loomise ja korraldamisega tegelema pärast Võru Instituudi asutamist 1995. aastal. On avaldatud kirjaviisi ja keelestandardi põhimõtteid ja illustreeritud neid konkreetsete sõnaloenditega. Võru keele erinevaid tasandeid on kirjeldatud püramiidina, mille põhjaks on väga vanad lõunaeesti keele murded ja tipuks uus võru standardkeel. Nende vahele jäävad kohalikud kõnekeeled ning linnade ja sotsiaalsete rühmade kõnepruugid.

Võru kirjakeele moderniseerimine

Võru kirjakeele moderniseerimiseks on proovitud luua uusi sõnu liitmise ja tuletamisega, nt alossäädüs ‘põhimõte’, pääjuht´ ‘direktor’; teedüstü ‘fail’, hüvvütämä ‘rikastama’. Olemasolevatele sõnadele on antud uusi kõrvaltähendusi, nt helü ‘hääl’; uus tähendus – häälik; kelmeq ‘(looduslik) kile, kest; kelme’; uus tähendus: (polüetüleen- vm tehis)kile. On laenatud ka eesti ja soome keelest, kuid võru sõnavara omapära säilitamiseks on üle võetud võimalikult vähe selliseid sõnu, mille kohta on võru keeles oma sõna olemas. Võõrsõnade tarvitamise juures on peetud kõige tähtsamaks nende korralikku mugandamist ja võru keelesüsteemi sobitamist, mis peaks toimuma selgete, lihtsate reeglite järgi.
Sanda

Ajalugu

Vanimad asustuse jäljed Sandas pärinevad 30 tuhande aasta tagusest ajast.
7. sajandi lõpul asutati nüüdse Yashiki asukoha lähedale budistlik Konshinji tempel, mille ümber kohe tekkis asula ehk templilinn. Muromachi ajastu lõpul rajati Sanda kindlus ning Azuchi-Momoyama ajastul tekkis selle ümber asula.
Nime "Sanda" on kasutatud juba vähemalt 1300 aastat. Konshinji templis olevast Mirokubutsuzazo kujust leitud dokumentidel on kirjas: "Need piirkonnad on määratud Matsuyama maadeks: Onden, Hiden ja Keiden, mis on kolm riisipõldu ja mida sellepärast nimetatakse Sanda." Jaapani keeles tähendab "san" 'kolm' ja "da" 'riisipõld'.
Pärast Meiji perioodi jõudis alevisse raudtee ja Sanda hakkas Arima maakonna keskusena kasvama.
1956 ühendati Sandaga halduslikult Hirono, Miwa, Ono ja Takahira. Samal aastal ühendati Ai ja Honjō Aino asulaks. 1957 liideti Aino Sandaga. 1. juulil 1958 ülendati Sanda alevist linnaks.
Põhja-Sakala vald

Vallavanemad

Esimeseks vallavanemaks sai aastal 2017 Tõnu Aavasalu.
Järva-Jaani II maailmasõja matmispaik

Järva-Jaani II maailmasõja matmispaik on Teise maailmasõja aegne matmispaik Järva maakonnas Järva vallas Järva-Jaani asulas. Matmispaik on arvele võetud kultuurimälestisena.
Paika on maetud 26 sõdurit, kes 1940 Punaarmee sõduritena võitlesid Järva-Jaani lähedal toimunud lahingutes. 1952 püstitati ühishauale mälestussammas, mille kavandas J. Laasi.
Aidu Lasteaed-Algkool

Aidu Lasteaed-Algkool on lasteaed-algkool Jõgeva maakonnas Põltsamaa vallas Vägari külas. Õppeasutuse direktor on Kaare Põder.
Õppeasutus asutati 1983.
G-20

G-20 (The Group of Twenty Finance Ministers and Central Bank Governors – Kahekümne Rahandusministri ja Keskpangajuhi Grupp) on 1999. aastal asutatud mitteametlik foorum, mis toob kokku maailma olulisemaid tööstusriigid ja areneva majandusega riigid ning arutab maailmamajanduse stabiilsuse küsimusi. 
G-20 loodi 1990. aastate lõpus aset leidnud rahanduskriiside lahendamiseks, ajendiks asjaolu, et tähtsamad arenevad majandused polnud üleilmsetesse majanduskõnelustesse piisavalt kaasatud.
Liikmed: Argentina, Austraalia, Brasiilia, Euroopa Liit, Hiina, India, Indoneesia, Itaalia, Jaapan, Kanada, Lõuna-Aafrika Vabariik, Lõuna-Korea, Mehhiko, Prantsusmaa, Saksamaa, Saudi Araabia, Türgi, Suurbritannia, USA ja Venemaa.
Euroopa Liitu esindavad eesistujariik ja Euroopa Keskpanga president.
G-20 majandused moodustavad 90% maailma SKT-st ja 80% maailma kaubandusest. G-20 elanikud moodustavad 2/3 maailma rahvastikust.
Hebei

Rahvastik

2000. aasta rahvaloenduse andmetel moodustasid Hebei provintsi elanikest hiinlased 95,65%, mandžud 3,18%, hueid 0,78%, mongolid 0,26% ja tšuangid 0,031%.
Sesselich

Sesselich (prantsuse hääldus: zεs.liʃ; letseburgi keeles Siesselech) on küla Arloni vallas Luxembourg'i provintsis Valloonia piirkonnas Belgias.
Küla asub Arlonist 4 km kaugusel lõunas.
Gavril Baranovski

Gavril (Gavriil) Baranovski (vene Гавриил Васильевич Барановский; 25. märts/6. aprill 1860 Odessa – 28. juuni 1920 Kellomäki) oli vene arhitekt.
Ta on projekteerinud ehitisi ka Eestis.
Puka valla vapp

Puka valla vapp on Valga maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Puka valla vapp.
Vapp kinnitati 27. juunil 1995.

Vapi kirjeldus

Rohelisel kilbil kuldne otsavaatav sokupea, mida ümbritsevad kolm hõbedast tähtristi 1 + 2.

Põhjendus

Sokupea on tuletatud Puka mõisniku Thomas Bock nimest, mis tähendab saksa keeles sokku. Ühtlasi tähistab sokupea ka vallamaade ulukirikkust. Tähtristid sümboliseerivad kolme Puka valla territooriumil paiknevat muinasaegset eestlaste linnamäge - Kuigatsi linnamägi, Kivivare linnamägi ja Vooremägi. Veel viitavad tähtristid minevikule, olevikule ja tulevikule, märkides sihikindlust ja lootust. Roheline taust tähistab põllumajandust, metsi ja loodust.
Soojuse ja elektri koostootmine

Soojuse ja elektri koostootmine ehk soojus- ja elektrienergia koostootmine (kasutatakse ka lühikuju koostootmine; inglise cogeneration of heat and power, combined heat and power generation, lühendatult CHP) on energia kahe vormi, soojuse ja elektri üheaegne tootmine tekkiva heitsoojuse ärakasutamisega. 
Soojuse ja elektri koostootmine võib toimuda näiteks soojuselektrijaamas. Koostootmisjaamu on majanduslikult otstarbekas rajada piisava soojuskoormusega väikeasulate ning tööstusettevõtete juurde.
Koostootmine tähendab soojus- ja elektrienergia koostootmist tarbijate vahetus läheduses. Toodetud soojusenergiat kasutatakse tarbevee soojendamiseks, ruumide kütteks või jahutamiseks ja tootmisprotsessides. See vähendab oluliselt CO₂ hulka ning toodetav energiahulk on odavam kui eraldi tootes. Koostootmisjaam on tunduvalt kasumlikum kui eraldi tootmine. Sama kütuse kogusega on võimalik saada mõlemat nii soojus- kui ka elektrienergiat. Struktuurselt on uued koostootmisjaamad ehitatud efektiivsemalt, mis kasutavad otstarbekalt ka jääksoojust. Sisuliselt on ka keskkonna karmide normide tõttu jõutud sinnamaani, kus korstnast väljub veeaur ja väga väikses koguses CO₂, mis ei saasta ümbritsevat keskkonda ega ei mõjuta kasvuhooneefekti.

Kütused

Kütusena sobivad tahke-, vedel- ja gaaskütus. Koostootmist iseloomustab paindlikkus kütuste valikul, samuti kütte ja elektri tootmine tarbija vahetus läheduses. Kütte- ja elektrijaam kasutab kütust efektiivsemalt, tõstes energiatootmise kasutegurit soojuse tõhusama kasutamisega.
Sydney Eesti Maja

Sydney Eesti Maja on Sydneys asuv Eesti Maja.
See avati  17. augustil 1940, ning laiendatud kujul 6. aprillil 1958.
Maja aadress on 141 Campbell St, Surry Hills, NSW 2010.
Sydney Eesti Majas asub Eesti Arhiiv Austraalias. Majas on ka 225-kohane teatrisaal.
Bosonstringide teooria

Bosonstringide teooria, ka stringide bosonteooria, (inglise keeles bosonic string theory) on stringiteooria algversioon, mis töötati välja 1960. aastate lõpus. Teooria sai oma nime selle järgi, et ta sisaldab oma spektris ainult bosoneid.
1980. aastate esimesel poolel avastati supersümmeetria stringiteooria kontekstis ja stringiteooriaalase uuringute fookusse tõusis stringiteooria uus versioon, mida hakati nimetama superstringiteooriaks (supersümmeetriline stringiteooria).
Sellegipoolest jääb bosonstringide teooria väga kasulikuks mudeliks mõistmaks paljusid häiritusliku stringiteooria üldisi tunnuseid ja paljudele superstringide teoreetilistele raskustele võidakse leida lahendus juba bosoniliste stringide kontekstis.