google/wiki40b huggingface dataset:
2012. aasta Eurovisiooni lauluvõistlus

Toimumiskoht

2012. aasta võistlus toimus Bakuu kristallhallis (aserbaidžaani:Bakı Kristal Zalı).
16. mail 2011, mõni päev pärast 2011. aasta võistluse võitmist teatasid korraldajad, et 2012. aasta võistluse jaoks ehitatakse Bakuu rahvuslipu väljaku lähedusse spetsiaalne 23 000 istekohaga kontserdikompleks.
2011. aasta augustis alustati sealsamas Bakı Kristal Zalı ehitust. Kontserdihall kinnitati ametlikuks lauluvõistluse toimumiskohaks 25. jaanuaril 2012.

Ürituse kontseptsioon

Ürituse hüüdlauseks oli "Light your fire!" ("Süüta oma tuli!"), mis oli inspireeritud Aserbaidžaani hüüdnimest "Tulemaa". Vastavalt sellele oli ka ürituse visuaalse disaini keskmeks tulest ja leekidest inspireeritud tulelill.

Õhtujuhid

57. Eurovisiooni lauluvõistluse õhtujuhid olid Leyla Əliyeva, Eldar Qasımov ja Nərgiz Birk-Petersen.
Əliyeva on 1986. aastal sündinud tuntud Aserbaidžaani telesaatejuht. Hariduselt on ta muusik, lisaks tegeleb heategevusega ja toimetab moeajakirja. Qasımov on 22-aastane noor laulja ja näitleja. Ta oli 2011. aastal Aserbaidžaanile võidu toonud duo liige. Birk-Petersen on Aserbaidžaani telesaatejuht, kes on varem tegelenud modellindusega ja on hariduselt jurist.

Lauluvõistluse formaat

29. juunil 2011 toimunud EBU referentsgrupi kohtumisel otsustati võtta kasutusele telefonihääletuse süsteem, mida kasutati enne 2010. aasta lauluvõistlust. Kui 2010. ja 2011. aasta lauluvõistlusel oli võimalik oma hääl anda telefonikõne või SMS-iga saate algusest saati kõigi esituste ajal, siis nüüd avati telefoniliinid pärast kõiki esitusi 15 minutiks.
2011. aasta novembris avalikustatud lauluvõistluse reglemendiga suurendati finaalis osalevate riikide arvu 26-ni (varem 25). Sinna hulka kuulusid suur viisik (Hispaania, Saksamaa, Prantsusmaa, Itaalia ja Suurbritannia), korraldajariik ning kümme edasipääsejat mõlemast poolfinaalist.

Osalejad

42 riiki kinnitas oma osalust 2012. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel.
Montenegro rahvusringhääling Radio Televizija Crna Gora (RTCG), mis viimati võttis osa lauluvõistlusest 2009. aastal, kinnitas oma osalust 2012. aasta võistlusel.
Armeenia kinnitas esialgu osalemist 2012. aasta lauluvõistlusel, kuid väljendas muret esindajate ja delegaatide turvalisuse pärast Bakuus seoses käimasoleva sõjaga Mägi-Karabahhi üle korraldajamaa Aserbaidžaani ja Armeenia vahel. 7. märtsil 2012 anti teada, et Armeenia ei osale Eurovisiooni lauluvõistlusel. EBU sõnul tegid nemad ja korraldajad Aserbaidžaanis kõik, et Armeenia delegatsioon saaks osaleda.
16. detsembril 2011 teatas Poola rahvuslik telekanal TVP oma ametlikul Facebooki lehel, et ei osale 2012. aasta lauluvõistlusel. Seda kinnitati mõni päev hiljem, tuues põhjuseks rahalised raskused, mille tekitasid 2012. aasta Euroopa meistrivõistlused jalgpallis (mille üks korraldaja on Poola) ja 2012. aasta suveolümpiamängud.
Palivere mõisa park

Palivere mõisa park on kaitsealune park Läänemaal Lääne-Nigula vallas Vidruka külas. Pargi pindala on 5,0 ha. Pargi geograafilised koordinaadid on 58° 58′ 49″ N, 23° 52′ 0″ E. Palivere mõisa park asub Palivere Laste- ja Noortekodu (Palivere eriinternaatkool) territooriumil. Pargist umbes 700 m lõuna pool voolab Taebla jõgi, viimasest umbes 100 m lõuna pool kulgeb Ääsmäe–Haapsalu–Rohuküla maantee.
Palivere mõisa pargi keskkonnaregistri kood on KLO1200522.
Kotka tänav (Rakvere)

Kotka tänav on tänav Rakveres.
Tänav on pikkusega 337 meetrit ja asub Rakvere Linnuriigi linnaosas, olles üks lõunapoolsemaid tänavaid linnas. Ta ühendab Kauri, Räägu, Rähni, Metsise ja Tedre tänavat.
Alma Söderhjelm

Isiklikku

Tema isa oli Soome jurist, prokuraator Werner Woldemar Söderhjelm, tema vanem vend Werner Söderhjelm oli keeleteadlane ja diplomaat, noorem vend Torsten Söderhjelm oli rootsi keeles kirjutav kirjanik.
Uimastava juustumarja droog

Uimastava juustumarja droog on uimastava juustumarja kuivatatud juurtest ja lehtedest valmistatud droog.
Uimastava juustumarja juured on kantud India farmakopöasse.

Toimed ja näidustused

Suurbritannias ja Aasias kasutatakse uimastava juustumarja juuri adaptogeense ja üldtoniseeriva vahendina, lehti aga palaviku alandajana.
India meditsiinis kasutatakse teda adaptogeenina, leevendamaks vaimset ja füüsilist stressi, ka une soodustamiseks ja uriinierituse ergutamiseks.
On hakatud kasutama ka uimastava juustumarja vilju, nende toime on oksele ajav.
On tähele pandud, et taime tarvitamine suurendab naiste ja meeste sugutungi.
Tarvitamine parandab ajutegevust ning mälu, seetõttu peaks sobima vanuritele ja Alzhemeri tõve leevendamiseks.
Taimel on kilpnäärmelele hüpotüreoosi korral stimuleeriv toime.

Vastunäidustused

Uimastava juustumarja juurte ja lehtede tarvitamine on vastunäidustatud raseduse (võib esile kutsuda raseduse katkemise), AIDS-i, polüskleroosi, autoimmuunhaiguste ja vähktõve korral.
Christoffer Wilhelm Eckersberg

Elukäik

Eckersberg alustas kunstiõpinguid Jens Jesseni ja Josiah Jacob Jesseni juures. Aastal 1803 asus õppima Kopenhaageni kuninglikus kunstiakadeemias Nicolai Abildgaardi juhendamisel ja lõpetas selle kooli 1809. aastal kuldmedaliga. Medaliga kaasnes stipendium õpinguteks Pariisis. Aastail 1811–1812 õppis Jacques-Louis Davidi ateljees.
Aastatel 1813–1816 elas Roomas.
Koju naastes oli Eckersberg 1817. aastast Kuningliku Taani Kunstiakadeemia professor ja 1827–1829 oli ta akadeemia direktor.
Kutsikas

Kutsikas on koera mittetäiskasvanud isend. Tavaliselt nimetatakse kutsikateks kodukoera (eelkõige tõukoera) poegi sünnist 6–9 kuu vanuseni.
Kutsikaks nimetatakse ka teiste koerlaste (rebase-, hundi-, šaakali- jt) ning mõnede teiste kiskjaliste (peamiselt suurte kaslaste noorloomi, kes füsioloogiliselt erinevad täiskasvanud isendeist (nt lõvikutsikad). Rannarahvas on aastasadu nimetanud kutsikateks ka hülgepoegi. 
Noorlooma ja täiskasvanud isendi vanuseline piir on kokkuleppeline ja erineb ka liigiti.
Väljendit "kutsikas" on rohkelt kasutatud ka lastekirjanduses, koomiksites ja laulutekstides (riigrikutsu, Pup of the Magic Dragon - lohe- või draakonikutsikas jm).
Émile Durkheim

Émile Durkheim (15. aprill 1858 Épinal – 13. september 1917 Pariis) oli prantsuse sotsioloog. Tema tööd on kõige enam mõjutanud nüüdisaegset sotsioloogiat ja panid aluse kaasaegsele sotsioloogilisele teooriale. Sotsioloogiast sai uus teadus, mille probleeme ja küsimusi saab lahti mõtestada empiirilisel teel.
1887.aastal sai Durkheimist Bordeaux’ ülikoolis sotsioloogia kateedri juhataja ning oli esimene, kes asus sotsioloogiat õpetama kui iseseisvat ainet. Sotsioloogia ei leidnud kohe poolehoidu. 
1898. aastal asutas sotsioloogia aastaraamatu "Année sociologique", mis oli esimene sotsiaalteaduslik ajakiri Prantsusmaal. Aastaraamatus ilmusid ka Durkheimi peamised tööd "Ühiskondlikust tööjaotusest", "Sotsioloogia meetodi reeglid", "Enesetapp", "Usuelu algvormid".
Hain Kinks

Hain Kinks (20. oktoober 1941 Põltsamaa – 26. juuni 2015 Tallinn) oli eesti suusataja ja suusatreener.
Ta lõpetas aastal 1960 Tartu 1. Keskkooli ja aastal 1964 Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna.
Ta hakkas sportima Tartu 1. Keskkoolis õpetaja Endel Arandi innustusel. Suusatreeninguid alustas ta aastal 1957 Tartu Laste ja Noorte Spordikoolis, teda juhendasid treenerid Herbert Abel, Hans Gross, Boriss Bõstrov, Juri Tšarkovski ja Odd Skildheim. Ta võitis aastal 1968 Nõukogude Liidu meistrivõistlustel 4 x 10 km teatesõidus hõbemedali (ja samal aastal maratonis neljanda koha) ning aastal 1970 Nõukogude Liidu ametiühingute meistrivõistlustel 50 km sõidus hõbemedali. Lisaks võitis ta aastal 1969 Tartu maratoni. Eesti NSV meistrivõistlustel sai ta aastatel 1960–1974 2 kuldmedalit, 7 hõbemedalit ja 11 pronksmedalit.
Ta töötas aastatel 1965–1976 spordiühingus Kalev instruktorina, aastatel 1977–1992 oli ta Kõrgema Spordimeisterlikkuse Kooli ja ühtlasi Eesti NSV ja Eesti koondise (meessuusatajate) vanemtreener, aastatel 1992–1993 Eesti meessuusatajate koondise treener ja aastatel 1994–2006 koondise konsultant. Osales Eesti koondise treenerina aastal 1992 Albertville'i olümpiamängudel. Tema õpilased olid Arne Sirel, Uno Leist, Mati Albert, Urmas Välbe, Jaanus Teppan, Elmo Kassin, Andrus Veerpalu, Raul Olle. Ta tegutses Suusaspordiföderatsiooni presiidiumis ja tegi kaastööd Spordilehele.

Isiklikku

Tema vend on suusataja ja suusatreener Tõnu Kinks.
Tintigny

Asulad

Valla piirides asuvad järgmised asulad: Tintigny, Rossignol, Bellefontaine, Saint-Vincent, Breuvanne, Lahage, Ansart, Poncelle ja Han.
Ammonios Sakkas

Ammonios Sakkas (kr Ἀμμώνιος Σακκᾶς Ammōnios Sakkás; ld Ammonius; Sakkas on seljakott; * u 175–242 või 243 Aleksandrias, Egiptuses) oli platonistliku traditsiooni filosoof, kes asutas kooli (ja koolkonna), mida tänapäeval nimetatakse uusplatonismiks.
Eusebios Kaisareast kirjutab Ammoniosest, aga ta ajab tema segamini samanimelise kriitiku kirjanikuga. Ilmselt elas Ammonios kogu elu Aleksandrias ja suri pärast Plotinose lahkumist Aleksandriast 242 või 243 aastal.
Tema kuulsaim õpilane oli Plotinos, kes õppis tema juures 232–242, kuni läks Rooma ja asutas seal oma kooli. Kuulsuselt järgmine õpilane oli Longinos, kes rajas kooli Ateenas. Ammoniose õpilane Origenes, oli (kesk?)platoonik ega samastu samanimelise kristliku teoloogiga.
Sakkase nime india päritolu (saakia soost, nagu Siddhārtha Gautama) kummutati 20. sajandil. Erich Seeberg pakkus 1942. aastal, et Ammonios võis olla ariaan. Ernst Benz pakkus 1951, et Ammonios oli buda munk Aleksandrias.
Peeter Laurson

Haridus

Peeter Laurson on lõpetanud Tartu 5. Keskkooli 1989. aastal ja Tartu Ülikooli keemia erialal 1993. aastal.
Tema diplomitöö teema oli "Superaluselise süsteemi MHN(CH₂)₂NH₂/H₂N(CH₂)₂NH₂ omaduste uurimine". Ta jälgis esmakordselt C≡C isomerisatsiooniprotsessi ¹³C TMR spektroskoopia abil ja sai uudset informatsiooni 2-detsüün-1-ooli isomerisatsiooniprotsessi kohta.
Ta on lõpetanud Primex Mentori ärikooli 1994 (turumajanduslik arvestus, ettevõtte rahandus, maksundus).

Töökäik

Peale Tartu Ülikooli lõpetamist 1993. aastal asus Peeter Laurson tööle tarbekeemiaettevõttesse AS Tartu Flora feromoonide orgaanilise sünteesi insenerina. Samas ettevõttes liikus ta edasi tehnoloogiks 1994, värvi- ja lahustite jaoskonna juhatajaks 1995, tootmisosakonna juhatajaks 1995–2001 (aastatel 2000–2001 oli ka ettevõtte juhatuse nõunik).
2001. aastal sai sama ettevõtte uueks nimeks Mayeri Industries AS ning Peeter Laurson töötas selles ettevõttes juhatuse liikmena aastani 2005 ja nõukogu liikmena 2005–2008. Alates 2005. aastast on ta ettevõtte Greendorp OÜ juhataja, AS Tallinna Lennujaam nõukogu liige ja auditi komitee esimees.

Poliitiline tegevus

Tartu Linnavolikogu liige alates 2002. aastast. Linnavolikogu revisjonikomisjoni esimees, rahanduskomisjoni ja linnamajanduskomisjoni liige alates 2006. aastast.
Erakonna Res Publica liige aastast 2002. Olnud erakonna volikogu, eestseisuse ja Suure Aukohtu liige kuni 2006. aastani. 2006. aastal erakondade liitumise tulemusena moodustunud erakonna Isamaa ja Res Publica Liidu liige.
Erakonna Tartu piirkonna juhatuse liige alates 2002. aastast. Aastatel 2006–2009 kaasesimees ja alates 2009. aastast Tartu piirkonna esimees.
Erakonna Isamaa ja Res Publica Liidu revisjonikomisjoni esimees ja volikogu aseesimees alates 2010. aastast.
Tartumaa Omavalitsusliitude volikogu liige.
Riigikogu juhatuse otsusega sai Peeter Laurson XII Riigikogu liikmeks alates 2011. aasta 6. aprillist regionaalminister Siim Valmar Kiisleri asendusliikmena.
Martin Hurt

Klubikarjäär

2010–2011 mängis ta Ungari liiga Nemzeti bajnokság II klubis Nyiregyhaza Spartacus.
Võru Maavalitsus

Võru Maavalitsus oli Võru maavanemat teenindav riigiasutus, mis asus Võrus aadressil Jüri tänav 12. 
Hoone ehitust alustati 1936. aastal, esimene tööpäev oli majas 5. märtsil 1938; hoonesisesed ehitustööd tegid suuremas osas Võru tööstuskooli õpilased. Võru maavanem on Andres Kõiv.
Eesti maavalitsuste tegevus lõppes 1. jaanuaril 2018.
Harrisoni maakond (Mississippi)

Ajalugu

Maakond moodustati 1841. aastal.
Gihtsejiegŋa

Gihtsejiegŋa (Lule saami), ka Gihccejiekna, Giccocokka, on liustik Norras Nordlandi maakonnas Tysfjordi vallas. Ta asub Tysfjordenist kagus vahetult Rootsi piiri ääres. Liustiku pindala on 25 km², millega ta on Norra mandriosa liustike hulgas 14. kohal. Liustiku kõrgeim punkt on 1500 m ning madalaim 870 m, lumepiir asub hinnanguliselt 1175 m kõrgusel. Edelaserval ulatub nunatakina jääst välja Bjørntoppen (Biernatjåhkkå, 1520 m). Liustik on väheliikuv ja sisaldab suhteliselt vähe lõhesid. Skandinaavia mäestiku veelahkmejoonest lääne poole jäävad liustikuosad kuuluvad Tysfjordeni, ida poole jäävad osad Luleälveni vesikonda.
Knud Suur

Inglismaal

Nii sai Ethelred trooni tagasi, kuid juba 1015. aastal tungis Knud uuesti, venna Taani kuninga Harald II antud vägedega Inglismaale ning järgmisel aastal, kui Ethelred suri, oli suur osa Inglismaast juba tema kontrolli all. Inglastepoolset võitlust, Lõuna-Inglismaal jätkas veel Ethelredi poeg Edmund II. Edmund II sai sõjas taanlastelt mitu korda lüüa, ta suutis end siiski kindlustada Wessexis ning Londoni piiramisrõngast vabastada. Ent 18. oktoobril kaotas Edmund otsustavalt Assanduni lahingus. Seejärel sõlmisid Knud ja Edmund rahu, millega Edmundile jäi Wessex, Taani ja Norra kuningas Knud Suurele aga kõik alad Thamesi jõest põhja pool. Samuti lepiti kokku, et ühe valitseja surma korral pärib teine kõik tema valdused.
Edmund II suri juba poolteist kuud hiljem, 30. novembril 1016. Knud Suur, kes oli pärast venna Harald II surma ka Taani (1018–1035) ja Norra kuningas (1028–1035) abiellus Ethelred II lese ja Normandia hertsogi õe Emmaga ning oli aastatel 1016–1035 Inglismaa kuningas. Emma ja kuningas Knud Suure abielust sündinud Knud III, Inglismaa kuningas (1040–1042) nimetas oma poolvenna (kuningas Ethelred II ja Emma poja) Edward Usutunnistaja enda troonipärijaks Inglismaal.

Norras

Knud oli küll kristlane ja isegi edendas Inglismaa kirikuelu, kuid näiteks Norras lubas ta jätkuda ka vanadel muinasskandinaavia uskumustel (eelmine Norra kuningas, Olaf Püha, oli just sellepärast kukutatud, et ta püüdis norralastele vägivaldselt ristiusku peale suruda). Knudi peetakse ka viimaseks suureks viikingiaegseks Skandinaavia kuningaks.
Knudi valitsemisajal Inglismaal, püüdsid Norra kuningas Olaf II ja Rootsi kuningas Anund Jakob, tema äraolekul suurendada oma mõjuvõimu Taani aladel ning ründasid korduvalt Taanit. Knud aga alistas nad 1026. aastal Skåne lahingus ning oli varakeskaegseis Põhja-Euroopas võimsaim valitseja, võrreldav Saksa-Rooma keisri Konrad II-ga.
1025. aastal loovutas Saksa-Rooma keiser Konrad II Schleswigi margi Taani kuningale Knud Suurele.
Põhjamere impeeriumi valitseja Knud Suure huvid ulatusid ka Läänemere idakaldale ning tal olid kontaktid ka Kiievi suurvürsti (1016–1018, 1019–1054) Jaroslav Targaga.
Saïd Aouita

Maailmarekordid

1500 m
3.29.46 23. august 1985 Berliin
2000 m
4:50.81 16. juuli 1987 Pariis
3000 m
7.34,79 1. juuli 1989 Oslo
7.29,45 20. august 1989 Köln
2 miili
8:13.45 28. mai 1987 Torino
5000 m
13.00.40 27. juuli 1985 Oslo
12.58.39 22. juuli 1987 Rooma
Pentium

Intel Pentium ehk Pentium Inteli mikroprotsessor, mis kuulub Inteli viiendasse x86-protsessorite perekonda.
Pentium protsessorile eelnes Intel i486. Esimene Pentium tüüpi protsessor ilmus  22. märts 1993. Ta sisaldas 3,1 miljonit transistorit.
Terry Callaghan

Terry V. Callaghan (sündinud 11. märtsil 1945) on Briti ökoloog.
Ta on Sheffieldi Ülikooli arktilise ökoloogia professor. Tema teadustöö keskendub arktilise keskkonna ja arktilise elustiku ökoloogia (kaasates ökosüsteemseid protsesse) omavahelise suhte uurimisele.

Haridustee ja töökäik

Terry Callaghan lõpetas 1967. aastal Manchesteri Ülikooli bakalaureusekraadiga. Doktorikraadi kaitses ta aastal 1972 Birminghami Ülikoolis.
Ta oli Manchesteri Ülikoolis arktilise bioloogia professor (1993–1995) ning alates 1997. aastast töötab ta Sheffieldi Ülikooli arktilise ökoloogia professorina. Callaghan on töötanud ka Rootsis: Lundi Ülikoolis arktilise ökoloogia professorina ning Norrbotteni läänis asuvas Abisko uurimisjaamas (1996–2002) ja Kirena kliimamõjude uurimiskeskuses (direktor aastal 1997).

IPCC hindamisraportite koostamise töögrupis

Nobeli rahuauhinna pälvisid 2007. aastal ühiselt IPCC (Valitsustevaheline Kliimamuutuste Paneel) ja Al Gore jõupingutuste eest, et töötada välja ja levitada ulatuslikumalt teadmisi inimtegevusest kliimamuutuste põhjustamisel ning püstitada meetmed, mis on vajalikud sellega võitlemiseks.
IPCC-poolsete hindamisraportite koostamisel kuulus kaasautorite hulka ka Terry V. Callaghan.
Maire Morgen-Hääl

Maire Morgen-Hääl (kuni 1971 Maire Morgen; sündinud 15. mai 1939 Tallinn) on eesti metallikunstnik.
Ta lõpetas 1958. aastal Tallinna 4. keskkooli ning õppis aastatel 1961–1966 ERKI-s, mille lõpetas metallikunsti erialal.
Ta töötas aastatel 1967–1993 TTÜ konstrueerimis-eksperimentaalosakonnas (alates 1970. aastast vanemkunstnikuna). Alates 1993. aastast töötas ta vabakunstnikuna. Ta on ka ehteid valmistanud.
Ta on Eesti Kunstnike Liidu liige 1973. aastast.
Pierre Puvis de Chavannes

Pierre Cécile Puvis de Chavannes (14. detsember 1824 – 24. oktoober 1898) oli prantsuse kunstnik.
Aatomite ergastamine ja ionisatsioon elektriväljas

Energia ülekanne põrkel

Gaasis on osakesed pidevas liikumises, mis paratamatult tingib nende põrkumise. Selle, kas kahe osakese vahel toimub põrge või mitte, määrab ära põrke ristlõige. Kui elektriväljas põrkuvad omavahel elektron ja ioon, siis olenevalt energia ülekandest võib põrget liigitada elastseks või mitteelastseks. Joonisel 1 on ära toodud elektroni energeetiline käik elektriväljas. Elektriväli põhjustab elektroni kineetilise energia kasvu, millest osa antakse ära elastsel põrkel. Protsess jätkub kuni hetkeni, mil elektroni energia on piisavalt suur, et saaks toimuda mitteelastne põrge näiteks aatomiga, mille tagajärjel kaotab elektron suure osa oma energiast .

Energia ülekanne mitteelastsel põrkel

Mitteelastse põrke korral muundub osa summaarsest kineetilisest energiast kehade siseenergiaks, mille tulemusena aatom võib ergastuda või ioniseeruda.

Ergastamine

Kui elektriväljas on laengukandjate energia piisavalt suur, siis mitteelastsel põrkel ühelt kehalt teisele (nt elektronilt aatomile) ülekantav energia võimaldab aatomit ergastada. Näiteks He aatomi ergastamisel He*-ks liigub aatomi tuuma ümber tiirlev elektron madalama energiaga nivoolt kõrgema energiaga nivoole.
e– + He → He* + e–

Frank-Hertzi katse

1914. aastal viisid James Franck ja Gustav Hertz läbi katse, millega demonstreeriti elavhõbeda aatomis ergastatud seisundite olemasolu ja ühtlasi näidati, et aatomis on elektroni energia kvantiseeritud.
Katseseade (joonis 3) koosnes kuumutatud katoodist, võrest ja kogujaplaadist, mis olid paigutatud elavhõbeda aurudega täidetud klaasanumasse. Katse käigus emiteerusid (eraldusid) katoodilt elektronid, mis kiirendati positiivselt laetud võreni ja sealt edasi võre suhtes väikse negatiivse pingega kogujaplaadini.
Eksperimendi tulemust kirjeldab joonis 4, kus x-teljele on kantud kiirendava pinge väärtused ja y-teljele voolutugevus. Kiirendades antud katseseadmes (joonis 3) elektrone, kasvab pinge suurendades ioniseerivate elektronide kineetiline energia ja voolutugevus. Kuni kiirendava pingeni 4,9 volti toimuvad elektronide ja elavhõbeda aatomite vahel elastsed põrked ja voolutugevus kasvab. Kui pinge jõuab (antud eksperimendi puhul) 4,9 voldini, siis on elektronide energia piisav, et elavhõbeda aatomeid ergastada. Kuna elektronid kaotavad suure osa oma energiast mitteelastsetel põrketel, siis ei jõua enamus neist enam kogujaplaadini ning toimub järsk voolutugevuse langus. Pinget edasi tõstes kiirendatakse taas mitteelastsel põrkel energia kaotanud elektronid ning voolutugevus hakkab uuesti kasvama kuni jõutakse 9,8 voldini, mil toimub uus voolutugevuse järsk langus.
Ego-libiido

Ego-libiido ehk egolibiido ehk minalibiido ehk nartsissistlik libiido (Ichlibido, Ich-Libido) on Sigmund Freudi järgi objektidelt ära tõmmatud ning Mina juurde naasnud libiido.
See on nagu suur reservuaar, millest väljuvad kiindumused objektidesse ja millesse nad jälle naasevad.
Ego-libiidot samastatakse mõnikord enesesäilitamistungiga.
Seksuaalsele objektile pööratud ego-libiidost saab objektilibiido.
Seemnelõks

Lõksu tüübid

Seemne lõksude kasutamisel spetsiifilistel projektidel on palju valikuid. Lõkse on võimalik teha erinevates suurustes, kujudes ja materjalides. Traditsiooniliselt on lõksud puidust raamid sõelpõhjaga. On kasutatud ka lõkse, millel on metallraamid. Lisaks on kasutatud lehtrikujulisi lõkse, mis on paigutatud pinnase kohale või ühtlaselt maapinnaga, sõela või riidepõhjaga lõkse, vee või mullaga lõkse idanemiseks, plastikust ämbreid või kleepuva pinnaga lõkse.

Kleepuvad lõksud

Kleepuvate lõksude substants peab olema seemnetele mittetoksiline ja mittekuivatav. Paljud kleepuvad lõksul on (petrooleoumi) nafta põhised. Nad on ka odavamad(umbes 1-1.10€ tükk), kergemad ja vähem kogukamad, kui teised lõksud. Siiski, vihm või kaste võivad mõjutada liimi. Kuumus ja valgus võivad samuti kaotada lõksu kleepuvust.

Tolmu lõksud

Tolmu lõkse kasutatakse produktsiooni ja leviku mõõtmiseks tolmeldavatel taimedel. Need lõksud on tavaliselt tehtud silikooni õlist või kleepuvatest teipidest valmistatud klaasist slaidisest. Neid võib paigutada horisontaalselt või silinderkonteineritena.

Puuvilja lõksud

Need lõksud koguvad puuvilju erinevatelt taimedelt. Nad on samuti konstrueeritud kas maapinnal, rippuvalt, valamu või lehtritena.

Lõksu valimine

Valides sobivat lõksu tuleb silmas pidada mõningaid faktoreid. Seemne leviku seadis(koht, kuhu seemned kukuvad), leviku ajastus ja seemne languse tihedus(kui palju saab toodetud). Väiksemad lõksud võivad olla paremad puudele, mis toodavad rohkem seemneid ja suuremad lõksud võivad sobida puudele, mis annavad vähem seemneid. On väga raske võrrelda erinevaid lõkse.
On ka mõned varjuküljed lõksu valimisel. Puidust lõksud võivad kergesti mädaneda, kui nad on valesti konstrueeritud. Lõkse võib ka väga raske olla ladustada või kokku panna, olenevalt suurusest. Riie ja sõelad rebenevad kergesti halbadest ilmastikutingimustes ja on ka märklauaks loomadele. Sõelad võivad kahjustuda ka putukatest. Vee ja mulla lõkse tuleb hooldada tihedalt. Liigsed seemned võivad ummistada lõkse või seemned võivad minema lennata või uhtuda, põhjustades ülekuhjumise või liigselt vähese seemne kogunemise. Kleepuvad lõksud võivad ummistuda ka prahi.

Lõksu hooldamine

Lõkse tuleb kontrollida iga nädal, olenevalt seemne kogusest. Seemnete identifikatsioon peab olema täpne. See võib olla keerukas, sest pole täpset identifitseerivat märki, nii et tuleks kontrollida vaid 2-3 eri liiki seemneid korraga. Võib ka proovida lasta seemnetel idaneda. Sõelad võivad aidata ennetada loomade ja putukate hävitustööd.
Raider

Raider (ing. keelest rider) on dokument, kus esineja avaldab esituse erinevad vajadused ning nõudmised, mis on esinemise kriteeriumiks. Termin on kasutusel nii teatris kui ka kontsertmaastikul. Raideri eesmärk on võimaldada kontserdi või lavastuse parimat teostust ja anda ülevaade tehnilistest vajadustest, mis tähendab, et korraldajatel on piisav informatsioon võimalike ettevalmistuste tegemiseks ja esinejate töö hõlbustamiseks. 
Erinevad raiderite tüübid on tehniline raider ning olme raider.

Tehniline raider

Tehniline raider on dokument, milles täpsustakse tehnika (firma, mudel, kogus) kasutust ning tehnilise meeskonna vajadusi inimressursi poolest. Raiderile lisatakse ka tavaliselt plaan, mis näitab visuaalselt  tehnika paiknemist lava või ruumi suhtes. Raideri koostamisel pole õiget või valet viisi, seda tehakse erinevalt. Peamine on lihtsus ja konkreetsus, kuid samas piisav detailsus, et kõik oleks üheselt mõistetav.

Teater

Teatris on ideaalis kasutusel raider, kui minnakse lavastustega väljasõitu. Tehnilised soovid saadab väljasõitev teater asutusele, kuhu minnakse etendust andma. See annab võimaluse paremaks ettevalmistuseks, et teada, mis tehnika on kohapeal olemas ja mida tuleb kaasa võtta. Lisaks tagab väiksema ajakulu, kui vastuvõttev asutus saab teha ettevalmistusi enne teatri tulekut.

Kontsert

Kontsertidel on raider peaaegu alati vajalik.