google/wiki40b huggingface dataset:
Tartu vaim

Tartu vaim on Tartu linnale omane elu- ja mõttelaad, mida sageli kujutatakse ka kehastununa mõnes inimeses või karikatuurselt vaimolendina.
Arvo Mäe järgi tekkis niinimetatud Tartu vaim üliõpilastel kodukultuuri puudumisest: "Kas pole meie üliõpilaste enamik just kodu puudusel kiindunud nii võimsalt viimase aseainesse – üliõpilasorganisatsiooni? Siin esmakordselt kohtab noor haritlane miljöö, mis rahuldab ta tarvet kodu järele. ... Kodu puudumisel tekib organisatsiooni jumaldamine, tekib kadedus ja vaen teiste, võistlejate vastu, umbusk kõige vastu, mis ei kuulu oma organisatsiooni raamidesse – olukord, millist tuntakse avalikkuses "Tartu vaimu" nime all."  
Priidu Beieri kirjeldust mööda kujunes Tartu vaimu mõiste 1930. aastatel Konstantin Pätsi võimuletuleku järel, mil Tartus koondus Jaan Tõnissoni ümber demokraatlik opositsioon, kes vastandus Tallinnale kui pealinnale ja sealt kehtestatud vaikivale ajastule. Nendes ringkondades võeti kasutusele väljend "Tartu vaim". 
Ka Toomas Haug dateerib väljendi "Tartu vaim" 1930. aastatesse, varem olevat sama nähtust kutsutud "Tartu eluks". ule
Hiljem on selle tähendus muutunud, tähistades Toomas Kiho sõnul "lihtsalt Tartu mentaliteeti, siin valitsevaid kombeid, vaimsust". Kiho peab Tartu vaimule omaseks ka teatud konservatiivsust, uuevõõrastust, sekundeerides Rein Veidemanni tõdemusele: "Tartu vaim on mõnigi kord oma veidra ja tõrjuvagi poole ette nihutanud."
Tartu vaimu kehastusteks on nimetatud mitmeid koloriitseid Tartu kultuuri- ja ühiskonnategelasi, näiteks Villem Ernitsat, Tullio Ilometsa, Matti Miliust, Jaan Muna jt.
Kirjanik ja intellektuaalajaloo uurija Meelis Friedenthal seob Tartu vaimu Põhjasõja keskel Peeter I vägede poolt mõrvatud Tartu linnaga ning osutab Käsu Hansu nutulaulule kui Tartu
mina-vormis matusekõnele, kus Tartu vaatab juba hauataguse häälena tegasi oma varasemale upsakusele ja mõrvale kui karistusele selle eest. Seetõttu osutab Friedenthal, et Tartu vaim on nii omaaegsetes lugudes kui ka moodsas kirjanduses negatiivse konnotatsiooniga, midagi pidurdavat, minevikku tagasi tõmbavat ja vastupidist ärkvelolekule, rahumeelsele, kohalviibivale: "Pole imestada, vaimud ongi konservatiivsed, valvavad oma hukkumispaiku, kolistavad kettidega, et sissetungijaid peletada. Ei taha väga hästi siia uusi tehaseid lubada ega taha väga hästi uued ärid siin käima minna."
2013. aastal linnavolikogusse pääsenud Valimisliidu Vabakund tunnuslause oli "Tartu vaim", mida  kujutati ka valimisliidu logol.
Uue-Kariste järv

Kirjeldus

Uue-Kariste järve pindala on 3,3 ha, keskmine sügavus 2,05 m, suurim sügavus 2,24 m, kaldajoone pikkus 1,876 km, kõrgus merepinnast 52,5 m ja vee maht 78 000 m³. Järv on paisutatud Pale jõele, lisaks voolab järve Kungla kraav.
Veekogu kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda. Veekogu pole avalik ega avalikult kasutatav veekogu.
Musica ficta

Musica ficta (ladina keeles fingere, ette kujutama, leiutama) ehk musica falsa (ladina keeles falsus, vale) on 12.–17. sajandi muusikas heksakordi astmete altereerimine.
Juba 11. sajandil kasutati omadussõna falsa intervalliiõpetuse kontekstis.
Alates 12. sajandist kasutatakse terminit musica falsa võimaluse tähenduses tõlgendada heksakordide üksikuid astmeid altereeritavatena.
Mõned 13. sajandi teoreetikud omistasid terminile musica falsa negatiivse tähenduse, mõistes seda alteratsioonide väära kasutamisena.
Alates 13. sajandist kasutatakse lisaks musica falsa'le ka rööpterminit musica ficta, millest alates 15. sajandist sai põhitermin. Musica falsa jäi siiski kasutusse seoses intervallide klassifitseerimisega. 
Alates 14. sajandist kirjeldatakse termini musica ficta abil juba võimalust altereerida heksakordi kõiki astmeid.
Alates 15. sajandist on musica ficta't kirjeldatud musica vocalis regulata erijuhtumina.
Alates 16. sajandist hakatai terminit musica ficta kasutama tervete heliridade transponeerimise ehk itaalia keeles scala finta tähenduses.
Musica ficta'st on tuletatud ka mõisted cantus falsus ja cantus fictus, voces falsae ja voces fictae, scala ficta ja scala finta, intervalli tähistamiseks näiteks falsa quinta.
Edvin Kanka Ćudić

Edvin Kanka Ćudić (kirillitsas Едвин Канка Ћудић; sündinud 31. detsembril 1988 Brčkos, Jugoslaavias) on Bosnia inimõiguslane, võitluskunstide kunstnik (jūjutsu, judo), ajakirjanik ja politoloog. Ta on tuntud kui UDIK nimelise ühenduse eestvedaja, mis tegeleb inimõiguste edendamise ja lepitamisega endises Jugoslaavias.
UDIK ehk Sotsiaaluuringute ja –kommunikatsiooni Ühing on Bosnia regionaalne vabaühendus, mis tegutseb Sarajevo ja Brčko linnades. See on asutatud 2013. aastal Edvin Kanka Ćudići poolt eesmärgiga koguda fakte, dokumente ja andmeid genotsiidi, sõjakuritegude ning inimõiguste rikkumiste kohta Bosnias ja Hertsegoviinas ning endise Jugoslaavia riikides.
Mooste Kunsti ja Sotsiaalpraktika Keskus

Mooste Kunsti ja Sotsiaalpraktika Keskus (MoKS) on Põlvamaal Moostes tegutsev mittetulundusühing, mis arendab kohalikku ja rahvusvahelist koostööd kunstide ja keskkonnauuringute alal Eesti küla kontekstis.
MoKS korraldab suviseid kunstisümpoosione, õpikodasid, kunsti- ja kogukonnaüritusi Eestis ja välismaal, arendab koostööd üleeuroopaliste võrgustikega ning võimaldab loomeinimestel ka resideerida. MoKSi egiidi all toimuvad Mooste Toiduklubi üritused, näitused ja kinoseansid. 2001. aastal asutatud keskus asub endises Mooste mõisa valitsejamajas, seal on ka kunstnike ateljeed.
Projekti juht on Evelyn Müürsepp, teine eestvedaja on John Grzinich. Töö eest MoKSis pälvis Müürsepp Põlvamaa 2011. aasta kultuuripärli tiitli.
SRG SSR

Nimetus

SRG SSR on ühenduse ärinimi, ametlikuks nimetuseks on Schweizerische Radio- und Fernsehgesellschaft (SRG, varemalt "Schweizerische Rundspruchgesellschaft") saksa keeles, Société suisse de radiodiffusion et télévision (SSR, varemalt "Société suisse de radiodiffusion") prantsuse keeles, Società svizzera di radiotelevisione (SSR, varemalt "Società svizzera di radiodiffusione") itaalia keeles ja Societad svizra da radio e televisiun (SSR, varemalt "Societad svizra da radio") romanši keeles. SRG SSR on eelosundatud nimetustest tuletatud akronüüm.

Ajalugu

Euroopa kolmas avalik raadiojaam alustas saadete edastamist Lausanne'ist 1922. aastal ning tugines algusest peale litsentsitasude süsteemile. 1923. aastal osteti saadete kuulamiseks 980 litsentsi. Mõne aasta jooksul alustas üle kogu riigi tööd mitmeid samadel alustel töötavaid raadioühistud. 1930. aastal otsustati, et raadio näol on tegemist olulise avaliku teenusega ning sellel ei tohiks lasta muutuda erahuvides kasumi tootjaks, vaid see tuleks ehitada üles föderaalsel alusel. 1931. aastal asutati piirkondlikke raadiolevi ühendusi koordineeriva organisatsioonina SRG-SSR (vaata eelosundatud algseid nimetusi) ning Liidunõukogu väljastas SRG-SSR-le saadete eetrisse andmiseks ainukese tegevusloa.
Esimesed riiklikud raadiosaatjad alustasid tööd 1931. aastal.
1950. aastal oli SRG-SSR üks 23-st Euroopa Ringhäälingute Liidule aluse pannud ringleviorganisatsioonist. 1953. aastal alustati televisiooni testsaadete edastamisega (üks tund õhtuti, viiel päeval nädalas). 1958. aastal algasid korrapärased TV ülekanded saksa keeles (Zürichist) ja prantsuse keeles (Genfist). Itaaliakeelsele piirkonnale edastati programme itaaliakeelsete subtiitritega. Esimesel aastal osteti 50 000 TV litsentsi.
Kaarel Tetsmann

Isiklikku

Abikaasa Ivi Tetsmann, pojad Kalle Tetsmann ja Indrek Tetsmann.
Belomorkanal

Belomorkanal (vene Беломорканал) on nõukogude ja vene paberossimark. Nimi "Belomorkanal" on saadud Valge mere – Läänemere kanali (vene keeles Беломоро-Балтийский канал) lühendatud nimest.
Eesti kõnekeeles on seda kutsutud bellamoriks.
Belomorkanal oli Nõukogude Liidus levinuim pabeross.
Candice Bergen

Candice Patricia Bergen (sündinud 9. mail 1946 Beverly Hillsis Californias) on filmiauhinnale Oscar nomineeritud ja Kuldgloobuse ning Emmyga pärjatud USA näitleja ja endine modell.
Ta on tuntud eelkõige USA situatsioonikomöödiast "Murphy Brown" (1988–1998) ja 2004. aastast alates draamasarjast "Boston Legal".
Karl von Bülow

Karl von Bülow (24. aprill 1846 – 31. august 1921) oli Saksamaa sõjaväelane, teise armee juht Esimese maailmasõja alguses.
Von Bülowi armee tungis sõja alguses Kesk-Belgiasse ning vallutas augusti lõpus Namuri kindluse ning lõi järgnevalt mitmes lahingus Prantsuse viiendat armeed. Samas tekkis Bülowil vastuolusid nii Saksa esimese armee juhi Alexander von Klucki, kes arvas, et Bülow liigub edasi liialt aeglaselt, kui ka kolmanda armee ülema Max Klemens von Hauseniga, kes Bülowi enese arvates liialt aeglaselt liikus. Kui sakslased olid jõudnud Pariisi lähistele, hakkas nii Bülowile kui ka Kluckile muret tegema tühik, mis jäi nende armeede vahele ning nõnda liikus Kluck otse lõunasse, selle asemel, et Schlieffeni plaani kohaselt mööduda Pariisist lääne suunas. Klucki armee venis liialt mööda rinnet välja ning järgnenud prantslaste vastupealetungis, mis sai tuntuks Marne'i lahingu nime all, löödi sakslased tagasi. Bülow jäi teise armee juhatajaks kuni 1915. aastani, mil ta elas üle südameataki. Aastal 1916 läks Bülow lõplikult erru.
Karl von Bülow suri 1921. aastal Berliinis.
Neitsi galaktikaparv

Neitsi galaktikaparv ehk Virgo galaktikaparv (inglise keeles Virgo Cluster) on galaktikaparv, mille kese on Neitsi tähtkujus umbes 54 miljoni valgusaasta kaugusel.
Parve kuulub üle tuhande galaktika.
Neitsi galaktikaparv, Kohaliku Superparve massiivseim element, moodustab superparve südamiku.
Neitsi galaktikaparv asub Kohaliku Lehe (kuhu kuulub ka meie Linnutee tähesüsteem) keskmest 17 megaparseki (55 miljoni valgusaasta) kaugusel.
Arnold Reitsakas

Arnold Reitsakas (23. mai 1933 Stavropoli krai, Venemaa – 15. veebruar 2000 Tallinn) oli Eesti arvutiteadlane ja insener.

Elulugu

Lõpetas 1952 Tallinna 10. Keskkooli ja 1957 Leningradi Sideinstituudi. 
1957–1961 töötas ta tehases Punane RET. 
1961–1993 töötas ta ENSV Teaduste Akadeemia Küberneetika Instituudis, olles 1968–1986 arvutustehnika osakonna juhataja. 
1960. aastatel juhtis ta Tallinna Polütehnilise Instituudis arvutiehitajate gruppi ja pidas programmeerimisloenguid.

Teadustöö

Uurimisvaldkonnad: arvutustehnika ehitamine, rakendamine ja moderniseerimine. 
Pani aluse Küberneetika Instituudi arvutustehnika süsteemile.
Ta osales esimese Eestis ehitatud elektronarvuti loomisel töögrupi juhina. See oli Moskva Arvutustehnika Uurimisinstituudi projekteeritud elektronarvuti mudel M-3, mida ehitati ENSV Teaduste Akadeemia Küberneetika Instituudi jaoks Nikolai Alumäe initsiatiivil ja tehase RET abiga aastatel 1958–1960. Arvuti ehitamisel osalesid Harri Mägi jt.
Osales kaasautorina eksperimentaalse intellektuaalse objektorienteeritud protsessori ja personaalarvuti FORTH-kaasprotsessori loomisel.
Evija

Evija on naisenimi.
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 2316. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Evija 13 naisel.
Pabaži raudteepeatus

Pabaži raudteepeatus on raudteepeatus Riia-Skulte raudteeliinil Saulkrasti piirkonnas Saulkrasti linnas.
Igapäevaselt peatub seal kakskümmend kolm reisirongi; tööpäeviti on seal peatuvate rongide arv kakskümmend seitse. Peatus asub Riia raudteejaamast 45,6 km kaugusel. Piletihinnalt kuulub peatus C tsooni.
Pabaži raudteepeatus avati 1. juunil 1934, jaamahoone valmis aastal 1951.
Vadim Verenitš

Vadim Verenitš (sündinud 19. veebruaril 1978) on Eesti õigusteadlane ja semiootik.
Zõrjanka

Majandus

Piirkonna peamine majandusharu on kivisöetööstus. Söega varustatakse Sahha, Magadani oblasti ja Tšuktšimaa tarbijaid. 
Zõrjankas on avatud aktsiaseltsi Kolõma laevakompani (ОАО «Колымская судоходная компания») baas. See aktsiaselts tegeleb söe veonduse ning tööstus- ja toidukaupade sisseveoga.
Alevis on lennujaam ja jõesadam.

Ajalugu

Zõrjanka on asutatud 1930ndatel seoses kivisöeleiukoha kasutuselevõtuga. Alevis oli Zõrjanlagi juhtkond. 1940. aastal sai ta aleviõigused.
1951. aasta NSV Liidu meistrivõistlused jalgrattasõidus

1951. aasta NSV Liidu meistrivõistlused jalgrattasõidus,

Mitmepäevasõit

1.–8. juulini toimus mitmepäevasõit Moskva–Harkiv–Moskva. Osalesid 6 spordiühingu esindused, igaüks 10 sõitjaga. Eestist osales 3 sportlast, neist edukaim oli Nikolai Matvejev, kes võitis ka sõidu esimese ja neljanda etapi, neljandal oli tema järel teine Rudolf Tamm, kes võitis ka tuuri esimese poole.

Maantee- ja krossisõidud

Peeti 19.–22. augustil Minskis.

Trekisõit

Võistlused peeti Moskvas.
Peep Aru

Peep Aru (sündinud 20. aprillil 1953 Abja-Paluojal) on Eesti poliitik, endine Riigikogu liige. Kuulub Eesti Reformierakonda.

Haridus

Ta lõpetas 1971. aastal Elva Keskkooli ja 1978. aastal Eesti Põllumajanduse Akadeemia majandusteaduskonna põllumajanduse ökonoomika ja organiseerimise erialal.

Töökäik ja tegevus ühingutes

Aru on töötanud Kalju kolhoosis ökonomistina 1978–1980, Viljandi Agrotööstuskoondise aseesimehena 1985–1989, ELKNÜ Viljandi Rajoonikomitees ja EKP Viljandi Rajoonikomitees 1980–1985, Tallinna Panga Viljandi filiaali juhatajana 1996–1997 ning ASi Eesti Post Edela regiooni juhatajana 2005.
Ta on AS Eesti Raudtee nõukogu liige, Sihtasutuse Teater Ugala nõukogu liige, MTÜ Viljandi Rotary Klubi juhatuse liige ja MTÜ Viljandimaa Kogukonna Fond nõukogu liige.

Poliitiline tegevus

Peep Aru on olnud Viljandi aselinnapea 1993–1996, Viljandi abimaavanem 1989–1993 ning Viljandi linnapea 1999–2003 ja 2005–2007. Ta oli regionaalminister Mart Siimanni valitsuses 1997–1999. Aru oli X Riigikogu liige 2003–2005, XI Riigikogu liige 2007–2011 ja XII Riigikogu liige. 7. juulil 2016 sai ta seoses Riigikogu liikme Martin Kuke tagasiastumisega XIII Riigikogu liikmeks. Ta oli XIII Riigikogu liige 23. novembrini 2016. Peep Aru sai XIII Riigikogu asendusliikmeks taas 2018. aasta 7. mail pärast Remo Holsmeri lahkumist riigikogust.
Aru oli 1995–2001 Koonderakonna liige ja on 2002. aastast Eesti Reformierakonna liige. Kuulub Reformierakonna volikogusse.

Skandaal 2005. aastal

2005. aasta 10. aprilli õhtul kell 23.56 sai turvafirma Falck väljakutse kohvikusse Võitlev Sõna Tallinnas Pärnu maanteel, kus Toomas Tein ja Peep Aru keeldusid arvet maksmast, sõimasid, ropendasid ja käitusid agressiivselt. Turvapatrull tuvastas, et mehed olid tugevas joobes, ei allunud korraldustele. Kui mehi hakati välja viima, siis hakkasid nad tõuklema, pandi käed raudu ja turvafirma kutsus kohale politsei. Kui politsei saabus, hakkasid mehed politseinikke kutsuma miilitsateks ja kuradi värdjateks. Aru ja Tein rääkisid, et nad on Riigikogu liikmed ning tunnevad politseijuht Robert Antropovit ja siseministrit. Mehed viidi jaoskonda, kus nad jätkasid sõimamist, ja skandeerisid kooris: "Antropovit, Antropovit!" Politsei viis kaks poliitikut Wismarisse joobeekspertiisi, kuid nad keeldusid sellest ja nad viidi tagasi kesklinna politseiosakonda kainenema.
Peep Aru ja Toomas Tein esitasid 11. aprilli hommikul riigikogu juhatusele avalduse, milles teatasid soovist riigikogu liikme kohalt lahkuda. Peep Aru leidis, et tema käte raudupanemine oli alusetu.
Politsei esitas purjuspäi baaris ebaviisakalt käitunud endistele riigikogulastele Toomas Teinile ja Peep Arule kuriteokahtlustuse ja alustas nende suhtes kriminaalmenetluse paragrahvis, mis käsitleb võimuesindaja solvamist.
Teinile ja Arule määrati avaliku korra rikkumise eest rahatrahv. Peep Aru loobus skandaalijärgselt suitsetamisest.
Thorin Tammiskilp

Thorin Tammiskilp, tuntud ka kui Thorin II, on J.R.R. Tolkieni teoses Kääbik, ehk sinna ja tagasi ilmunud tegelane.
Thorin oli päkapikkude pagulaskuningas, kes sündis Kolmanda Ajastu 2746. aastal Mäealuse kuningriigis. Tema isa oli Thrain II ja vanaisa Thrór.
2770. aastal ajas lohe Smaug päkapikud Ereborilt minema. 2790. aastal tapeti Thorini vanaisa ning Thrain II viis oma rahva sõtta orkide vastu. Sel ajal saigi Thorin endale lisanime Tammiskilp, sest kui ta jäi Azanulbizari lahingus relvituks, kasutas ta relvana tammeoksa.
Pärast sõda jäi Thorin elama Sinimägedesse ning 2845. aastal sai temast pagulaskuningas. Peaaegu sajand hiljem, 2941. aastal, kogus ta kokku mõned päkapikud ja alustas Erebori retke, mis lõppes Smaugi tapmise ning Mäealuse kuningriigi taastamisega. Thorin Tammiskilp võitu aga kaua nautida ei saanud, kuna ta oli haavata saanud Viie Väe Lahingus ning suri varsti pärast seda.
Ülgase fosforiidikaevandus

Ülgase fosforiidikaevandus on endine fosforiidikaevandus Harjumaal Jõelähtme vallas Ülgasel.
1920. aastate alguses ehitati Jõelähtme kihelkonda Ülgase asunduse juurde fosforiidi tootmiseks allmaakaevandus ja sortimistsehh. Toodangu väljaveoks kohandati Koljuotsa kalasadam. Kasuliku kihi paksus kaevanduses oli alla ühe meetri. Toodang sõltus nõudlusest ja oli kuni 10 000 tonni aastas. 1938. aasta märtsis sõlmiti leping Saksamaaga, mille kohaselt tuli sinna kümne aasta jooksul tarnida kuni 340 tuhat tonni fosforiidikontsentraati aastas, toimeaine (P₂O₅) sisaldusega 33%.
Ülgase tehnokompleks põles maha 5. detsembril 1938 ja kaevandus suleti. Ülgase kaeveõõned kujunesid koobastikuks ja on kaitse all kui nahkhiirte talvituspaik. Eesti-Saksa lepingu realiseerimiseks rajati 1940. aastal uus fosforiiditööstus Maardusse, põhja poole Narva maanteed Kroodi oja paremale kaldale (Maardu fosforiidikaevandus).
Järvemetsa tee

Järvemetsa tee on rajatav tupiktänav Rae vallas Peetri alevikus.
Tänav saab alguse Aruheina teelt ja selle kavandatud pikkus on 75 meetrit.
Råsunda staadion

Ajalugu

Råsunda ehitamist alustati, sest Stockholmi piirkonnas tekkis vajadus suurema spordirajatise järele. Seni oli AIK koduväljakuks Stockholmi staadion, mis aga ei mahutanud enam kõiki huvilisi ja nii paigutas ka klubi uue staadioni ehitusse 100 000 Rootsi krooni. Uue staadioni asupaigaks valiti Solnas asuv varasem Råsunda IP (spordiväljak) asukoht. Staadioni arhitektid on Birger Borgström ja Sven Ivar Lind. AIK mängis esimese kohtumise oma uuel koduväljakul 18. aprillil 1937, kuid ametlik avatseremoonia toimus 17. mail samal aastal. Avakohtumist vaatas 40 000 pealtvaatajat, täites vaid seisukohti pakkunud staadioni täielikult.
1958. aasta jalgpalli MM-i ajal oli Råsunda üks 12 mängupaigast. MM-iks ehitati staadion ümber nii, et see mahutaks 50 000 inimest. Råsundal mängis Rootsi koondis kõik oma alagrupimängud, veerandfinaali ning staadionil peeti ka finaalkohtumine Rootsi ja Brasiilia vahel (lõpptulemus 2 : 5). 
1980ndate keskel renoveeriti Råsunda staadion. Varasem läänetribüün lammutati ja selle asemele ehitati uus tribüün koos restorani ja kontoritega. Lääne- ja lõunatribüüni vahele ehitati 80 meetri kõrgune kontorihoone, mida rahvasuus kutsutakse Dallasskrapaniks. Renoveeritud staadioni avas 20. aprillil 1985 prints Bertil Rootsi jalgpalli kõrgliiga kohtumisel AIK ja Örgryte IS-i vahel 
1990ndate keskel renoveeriti staadioni veelgi ning lõuna- ja põhjatribüünidele lisati üks korrus. Nüüd mahutab staadion veidi enam kui 36 600 inimest.
1. aprillil 2006 otsustas Rootsi jalgpalliliit ehitada rahvusmeeskonnale uue kodustaadioni. Uus staadioni asub samuti Solnas. Praegune Råsunda staadion müüdi kinnisvarafirmale ning lammutatakse septembriks 2013. 
Uus staadion, millele nimeõigused ostnud Swedbank andis nimeks Friends Arena (vähemalt aastani 2023), valmis 2012. aastal ja mahutab jalgpallikohtumistel 50 000 pealtvaatajat. Lisaks jalgpallile hakatakse seda kasutama kontsertide ja muude suurürituste korraldamiseks, mille puhul varieeruks staadioni mahutavus 20 000 ja 57 500 pealtvaataja vahel. Uus staadion sai ka AIK uueks koduväljakuks. Sellele on murusoojendus ja suletav katus, et staadioni saaks kasutada aastaringselt. Ehitushinnaks on arvestatud 2,4 miljardit Rootsi krooni. Nimesponsori Swedbanki panus sellesse summasse on 153 miljonit.

Publikurekord

Suurim publik Råsundal on olnud 52 943, kui toimus jalgpalli MM-valikmäng Rootsi ja Lääne-Saksamaa vahel 26. septembril 1965. Klubidest hoiab publikurekordit Djurgårdens IF, kelle mängu IFK Göteborgiga 11. oktoobril 1959 vaatas 48 894 inimest.
Viljandi rajoon

Viljandi rajoon oli haldusüksus Eesti NSV-s aastatel 1950–1991.
Põhjusmäärus

Põhjusmäärus ehk kausaaladverbiaal on määrus, mis väljendab põhjust.

Näiteid

Mu pea valutab lärmist.
Ta suri vähki.
See kõik on sinu pärast.
Mark V

Mark V oli Suurbritannia tank, mida kasutati I maailmasõjas ja mida kasutasid ka Eesti relvajõud.
Mark V oli Mark IV arendus. See pidi olema täiesti innovatiivne tank ning välja nägema radikaalselt erinev oma eelkäijatest. Kui 1917. aasta detsembris said valmis esialgu Mark IV-le mõeldud mootor ja käigukast, heideti Mark V edasiarendatud disain kõrvale kartuses, et häiritakse paikaloksunud tankide tootmisjõudlus. Nii otsustatigi kõik uued süsteemid paigaldada Mark IV tankidele.
Aastatel 1917-1918 toodeti ühtekokku 400 tanki, "isaseid" ja "emaseid" mõlemat 200. Paljud neist muudeti hermafrodiitideks, ehk siis paigaldati ühele poole "emase" ning teisele poole "isase" laiend/koobas. Seda eesmärgiga, et "emane" ei jääks oma relvastuse poolest alla "isasele" ning kui lahingväljal peaks sakslaste poolt vallutatud "isane" tank vastu tulema, saaks "emane" sellele vastu seista.
Tankist arendati edasi kolm eri versiooni, millest üks jäigi projektiks. Tank kaalus 28-29 tonni. Tanki kiirus oli 7,4 km/h.

Osalemine sõdades

Mark V esimene tuleproov oli 4. juulil 1918 Hameli lahingus. Pärast seda võttis osa veel kaheksast suuremast Esimese maailmasõja lahingust. Mitu Mark V-tüüpi tanki osales Venemaa kodusõjas, hiljem anti neist neli tanki anti Eesti sõjaväele ja kaks Lätile.
Eesti tankid olid Päälik (endine nr 9118/Captain Cromie ja Капитан Кроми), Vahtula (endine nr 9349/Brown Bear ja Бурый Медведь), Uku (endine nr 9147/White Soldier ja Белый Солдат) ja Valdaja (endine nr 9261/First Aid ja Первая Помощь).
Tosin

Tosin tähistab arvu 12, mis on kaheteistkümnendsüsteemi baasarv. Tosin tosinat on gross. Kuraditosin tähistab arvu 13.
Tosinat on kasutatud tükikaupade arvestusühikuna (nt tosin muna, pool tosinat hõbekahvlit). Seda saab rohkematel viisidel osadeks jagada kui teisi 18-st väiksemaid arve: kaheks, kolmeks, neljaks ja kuueks.
Kärestiku tänav

Kärestiku tänav on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Kose asumis.
Kärestiku tänav sai nime 12. juulil 1949. Tänav sai nime Pirita jõe kärestiku järgi.
Glenn Miller

Alton Glenn Miller (1. märts 1904 Clarinda, Iowa osariik – kadunud 15. detsembrist 1944) oli ameerika džässhelilooja, -tromboonimängija ning -orkestrijuht.
Glenn Milleri kuulsamate lugude hulka kuuluvad näiteks "In the Mood", "Tuxedo Junction", "Chattanooga Choo Choo", "Moonlight Serenade", "Little Brown Jug", "Pennsylvania 6-5000" jpt.
Aastal 1937 hakkas ta juhatama omanimelist orkestrit, mis on praeguseni hinnatuim terves džässmuusika ajaloos. 
Kui Glenn Miller oli 15. detsembril 1944 teel Prantsusmaale, kus ta pidi andma kontserte USA sõduritele, kadus ta lennuk ära La Manche'i väina kohal halva nähtavuse tõttu. Teda pole siiamaani leitud.
Olga Bogdanova

Olga Bogdanova (sündinud 24. detsembril 1994) on Eesti iluvõimleja, mitmekordne Eesti meister.
2012. aastal tuli Olga Bodanova Eesti meistriks nii rõnga-, palli-, lindi- kui kurikaharjutuses.
Tema õde Viktoria Bogdanova on samuti iluvõimleja, mõlemad valiti 2013. aastal maailma kauneimate iluvõimlejate hulka,
Sebastian Kehl

Sebastian Kehl (sündinud 13. veebruaril 1980 Lahrbachis Fulda lähedal) on Saksamaa jalgpallikoondise endine kaitsja.
Saksamaa rahvuskoondises tegi Kehl debüüdi 29. mail 2001, kui Bremenis mängiti Slovakkiaga ning võideti 2:0. Ta mängis koondises kuni 2006. aastani 31 korda ja lõi kolm väravat.

Isiklikku

Sebastian Kehl on 187 cm pikk.
Riiklik Vähiinstituut

Riiklik Vähiinstituut (inglise keeles National Cancer Institute, lühend NCI) on USA-s tegutsev riiklik uurimisasutus, mis kuulub Riikliku Tervishoiu Instituudi koosseisu.
Riiklik Vähiinstituut asutati sõltumatu uurimisasutusena 6. augustil 1937 Ameerika Ühendriikide Kongressi poolt National Cancer Institute Act 'iga ja see asub USA-s Bethesdas. Alates 1. juulist 1944 on Riiklik Vähiinstituut Ameerika Ühendriikide Kongressi poolt määratud Riikliku Tervishoiu Instituudi (NIH) koosseisu.
Riiklik Vähiinstituut koordineerib USA riiklikku vähiprogrammi, juhib ja toetab uurimistööd, väljaõpet ning informatsiooni levitamist mis on seotud vähihaiguse riskitegurite, põhjuste, preventsiooni, diagnoosimise ja võimaliku raviga ning vähihaigete elumusega.