Milton Friedman

Elulugu

Friedman sündis Brooklynis (New York) Ungari juudi töölisklassiperekonnas. Friedman kasvas üles Rahways (New Jersey), käis Rutgersi Ülikoolis, mille lõpetas bakalaureusekraadiga majanduses 1932, ja Chicago ülikoolis (lõpetas magistrikraadiga 1933). Filosoofiadoktori kraadi sai ta aastal 1946 pärast töötamist föderaalvalitsuses ja Columbia Ülikoolis.
1946–1976 töötas ta Chicago Ülikoolis majandusprofessorina. Aastal 1975 pidas Friedman loenguid ka Tšiilis militaarse diktaatori Augusto Pinocheti valitsuse ajal. Sel ajal Tšiili ülikoolis doktorikraadi saanuid kutsuti "Chicago poisteks". Kui Friedman sai 1976. aastal Nobeli auhinna majanduses, protestisid just Tšiili valitsuse toetamise pärast paljud demonstrandid Friedmani vastu.
Alates 1977 oli Friedman seotud Hoover Institution'iga Stanfordi ülikooli juures.
Aastal 1981 töötas ta ameerika presidendi Ronald Reagani juures majanduspoliitika nõustamise alal. 1988 sai ta Presidendi Vabaduse medali ja Rahvusliku Teaduse medali.

Ühiskondlik tegevus ja poliitilised seisukohad

Friedman võttis aktiivselt osa ühiskondlikest debattidest. 1960. aastatel asus ta kritiseerima kohustuslikku sõjaväeteenistust ning ta kaasati president Nixoni moodustatud sõjaväeteenistuse tuleviku üle arutlevasse nõuandvasse komisjoni (Gates Commission), kus Friedman oli üks juhtivaid sõjaväeteenistusevastaseid. Kohustuslik sõjaväeteenistus kaotati USA-s 1973. aastal (peamine põhjus oli siiski selgelt Vietnami sõjast tulenev ühiskondlik vastuseis, mis oli tinginud ka komisjoni loomise), selle protsessi mõjutamist on Friedman hiljem pidanud oma suurimaks saavutuseks.
Teema, mis oli Friedmanile südamelähedane kogu ta elu jooksul, oli koolisüsteemi reform, kus ta propageeris suuremat valikuvabadust vanematele läbi kooliosakute (vautšerite) kasutuselevõtu. Kooliosakud pidid tagama võimaluse valida koolide vahel ning lõpetama niiöelda elukohajärgse koolidesse suunamise, tekitades niimoodi koolide vahele konkurentsi (selline süsteem on ekvivalentne riigi määratud pearahaga ja vanemate võimalusega vabalt kooli valida).
2005 kutsus Friedman ühes enam kui 500 majandusteadlasega üles diskussioonile marihuaana legaliseerimise üle. Ta on väljendanud arvamust prostitutsiooni dekriminaliseerimise poolt. Koos teiste tuntud majandusteadlastega võttis ta avalikult sõna autoriõiguste kehtivuse pikendamise vastu USA-s.
Friedman on tuntud kui vabaturumajanduse liberaalsete ideede propageerija. Friedman pooldab valitsuse vähest sekkumist majandusse. Valitsusel on küll kohustus pakkuda selliseid hüviseid, millega turg hakkama ei saa, kuid sekkumiskriteeriumidele vastav hüviste hulk on suhteliselt piiratud ning tema hinnangul on riik võtnud enda kätte tegevusalasid, millega turg paremini hakkama saaks (näiteks postiveo riiklik monopol USA-s).

Kriitikat

Milton Friedmani majanduspoliitilised kriitikud (vasakpoolsed) heidavad talle ette monetarismi järginud Suurbritannia ja Tšiili majandusliku ebastabiilsust ja vaesust (ka suhtelist vaesust). Ja sellest tingitud tagajärgi. Nii tabas Suurbritanniat 1980. aastatel suur tööpuudus (eriti noorte seas: 40%).

Tunnustused

Milton Friedman valiti 1957. aastal Ameerika Filosoofiaseltsi liikmeks.
Aastal 1976 pälvis ta Nobeli majandusauhinna.

Milton Friedmani auhind

Alates 2002. aastast annab Cato Instituut USA-s välja Milton Friedmani auhinda vabaduse edendamise eest. Seni on auhinna saanud Peter Bauer, Hernando de Soto, Mart Laar ja Yon Goicoechea.