google/wiki40b huggingface dataset:
Booraks

Füüsikalised ja keemilised omadused

Booraksi kristallhüdraadil on suured värvuseta kristallid, mille pind kuiva õhu käes mureneb. Tihedus on 1,8 g/cm³.
Kristallid lahustuvad külmas vees halvasti, kuid keevas vees lahustuvad nad nõrgalt aluselise reaktsiooniga.
Kuumutamisel 350–400 °C-ni kaotab booraks kristallisatsioonivee. Jääb järele Na₂B₄O₇, mis sulab 878 °C juures; pärast jahutamist saab sellest läbipaistev klaasjas mass.
Sula booraks lahustab paljusid metallioksiide, sealhulgas kroomi, vase, mangaani, raua, koobalti ja nikli oksiide. Moodustuvad värvilised metaboraadid  Me(II)(BO₂)₂, mida nimetatakse booraksipärliteks. Nende värvuse  järgi saab määrata neid metalle; seda meetodit kasutatakse tänapäeval peamiselt hariduses.

Leidumine looduses

Booraksit leidub suures koguses Californias kõrbes soolajärvedes (Searles Lake, Kerni maakond), Tiibetis, Kashmiris ja mujal.
Ta esineb mineraal tinkaali ehk booraksina, mineraalvees, soolajärvedes ja vulkaanilises mudas.

Saamine

Booraksit saadakse tänapäeval enamasti teistest boraatidest, sealhulgas kerniidist  (Na₂B₄O₅(OH)₄·2H₂O), samuti boorhappest.

Kasutamine

Booraksi omadust metallioksiide lahustada kasutatakse ka jootmisel ja keevitamisel, sest booraks aitab eemaldada kokkujoodetavaid metallipindu kaitsvaid oksiidikihte.
Suures koguses kasutatakse booraksit savinõude ja portselani glasuuri ning emailide valmistamiseks.
Samuti kasutatakse booraksit teatud klaasisortide (tulekindel klaas, optiline klaas) valmistamiseks, seebi ja vannisoolade isandina, kosmeetikavahendites, ilmutites, nahatööstuses, väetiste lisandina, puidu ja tekstiili tuleohutusvahendina, metallurgias ning perboraatide lähteainena.
Booraks on koos kerniidiga üks tähtsamaid boorhappe lähteaineid.

Ajalugu

Keskajal toodi booraksit Euroopasse Tiibetist tinkaali nime all.
Natalja Žukova

Natalja Oleksandrivna Žukova (ukraina keeles Наталя Олександрівна Жукова; sündinud 5. mail 1979 Dresdenis) on ukraina maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2010).
Žukova on kahekordne Euroopa naiste malemeister (2000, 2015). Naiste maailmameistrivõistlustel pääses ta 2000. aastal MM-i turniiril New Delhis veerandfinaali (kus kaotas turniiri võitnud Xie Junile) ning 2004. ja 2012. aastal kaheksandikfinaali. 
Ta sai FIDE-lt 1996. aastal naiste suurmeistri ja 2010. aastal rahvusvahelise suurmeistri nimetuse. 
Ta oli abielus malesuurmeistri Aleksandr Grištšukiga.
Darevskia armeniaca

Levila

Nad on levinud Gruusias, Aserbaidžaanis, Türgis ja Armeenias.  
Armeenias leidub seda liiki Širaki, Aragatsotni, Kotajkhi, Gegharkhunikhi, Lori ja Tavuši maakonnas.
Jõe tänav (Tallinn)

Jõe tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Sadama asumis.
Jõe tänav algab Narva maanteelt, ristub Karu ja Ahtri-Tuukri tänavaga ning lõppeb Lootsi tänaval.
Jõe tänav on ligikaudu 260 m pikkune.
Tour Granite

Tour Granite on 183 meetri kõrgune büroopindadega pilvelõhkuja, mis asub Pariisi kõrghoonestatud ärikeskuses La Défense'is.
Digitaalringhääling

Digitaalringhääling (lühend DB, ingl digital broadcasting) on ringhääling, milles raadio- ja televisioonisaadete edastamine põhineb digitaaltehnikal.
Edastamiseks vajaliku digitaalsignaali saamiseks tuleb analoogsignaal digiteerida ja tihendada (pakkida). Et ülekandetrakti mahuks võimalikult palju infot, moodustatakse mitmest programmist multipleksid (programmipaketid), mis edastatakse kaabli-, satelliidi- või antennivõrgu kaudu.
Tina Maze

Tina Maze (sündinud 2. mail 1983) on Sloveenia mäesuusataja ja lastekirjanik.
Aastatel 2005, 2010 ja 2011 valiti ta Sloveenia parimaks naissportlaseks. Vancouveri olümpiamängude avatseremoonial kandis ta Sloveenia lippu.
August Heinrich Friedrich Offe

August Heinrich Friedrich Offe (30. oktoober 1744 Plön – 7. jaanuar 1806 Tõstamaa) oli Eesti vaimulik.
August Heinrich Friedrich Offe sündis Plönis (praeguse haldusjaotuse järgi Schleswig-Holsteini liidumaal). Lõpetas kooli Plönis. Immatrikuleerus 13. oktoobril 1770 Kieli Ülikooli, 30. aprillil 1773 Halle Ülikooli. Oli aastal 1781 Liivimaal, aastal 1782 Otepääl. Ordineeriti 24. mail 1786 õpetajaks.
Oli aastatel 1786–1806 (introdutseeriti 19. juulil 1786) Tõstamaa Maarja koguduse (ja Kihnu koguduse) õpetaja.

Isiklikku

Tema poeg Benedikt August Friedrich Offe ja pojapoeg Christian Emil August Offe olid Tori-, Tahkuranna- ja Häädemeeste Miikaeli koguduse õpetajad.
Helmut Puur

Saavutused

Ta võitis Nõukogude Liidu meistrivõistlustel kokku neli medalit.
Helmut Puur oli üheksakordne Eesti meister Kreeka-Rooma maadluses – (1946, 1947, 1948, 1949, 1950, 1951, 1952, 1953, 1954, 1955, 1956, 1957) ja viiekordne Eesti meister vabamaadluses – (1949, 1950, 1951, 1952, 1953)
NSV Liidu meistersportlane Kreeka-Rooma maadluses – 1951.
Vabariikliku kategooria kohtunik – 1972.
Urmarõ

Urmarõ (vene Урмары, tšuvaši Вăрмар) on alevik Venemaal Tšuvaššias, Urmarõ rajooni keskus.
Praegune asula tekkis Moskva-Kaasani raudtee ehitusega seoses. Esmakordselt mainiti jaama 1893. aastal. 1947—2006 oli alev.
Alevikus on keskkool, haigla ja 2 raamatukogu. Töötavad mööbli- ja õmblusvabrik. Ilmub tšuvašikeelne ajaleht "Хĕрлĕ ялав".
Elanike arv on 5427 (2017).
Keila vald (1939)

Keila vald oli vald Harjumaal aastail 1939–1950.
Vald moodustati senise Keila valla maa-alast, välja arvatud talude nr A-156, A-155, A-34, A-71–A-74 ja A-142, talude nr A-96–A-99, 19 ja 20 lahustükkide, Tallinna metskonna Klooga metsandiku kvartaalide nr 32 ja 36, Vääna metskonna Klooga metsandiku kvartaali nr 29 ning senise Laitse valla piires asuva Keila valla lahusosa – Jõgisoo mõisa järgi olevate heinamaatükkide maa-alad; senise Laitse valla Vähepereveski nr A-149 talu maa-alast; senise Kloostri valla Margareta Saub maatüki, Põllküla asundustalude nr A-30 ja Vanaasema nr A-31, Tallinna–Keila raudteest põhja pool asuvate Põllküla asunduse heinamaade ja Klooga aedlinna osa maa-aladest; senise Vääna valla Türisalu ja Mõhku külade ja Peetri karjamõisa maatükkide nr A-31, A-32, A-33 maa-aladest.
1939. aastal oli vallas 4038 elanikku, territooriumi suurus oli 26 760,78 ha.
Esimene vallavanem oli Eduard-Voldemar Peanberg. 11. jaanuaril 1940 valiti vallavanemaks Juhan Avamägi.
8. augustil 1945 moodustati vallas Joa külanõukogu, Keila külanõukogu, Klooga külanõukogu ja Vasalemma külanõukogu. 26. septembril 1950 arvati vald Keila rajooni koosseisu.
Voolepiir

Voolepiir ehk voolavuspiir on vähim pinge, mille juures katsekeha deformeerub pinge olulise kasvuta. Voolepiiri tähistatakse  (tähise indeks: inglise keeles yield – järele andma, voolama).
Voolepiir on materjali oluline karakteristik, sest materjali tuntav deformeerumine või tekkiv jääkdeformatsioon muudab konstruktsiooni sageli kasutuskõlbmatuks.
1937. aasta Pariisi maailmanäitus

1937. aasta Pariisi maailmanäitus oli maailmanäitus, mis toimus Pariisis 1937. aasta 25. maist kuni 25. novembrini.
Maailmanäituse deviis oli "Kunstid ja tehnika kaasaegses elus", näituse ametlik nimi oli Exposition Internationale des Arts et Techniques dans la Vie Moderne.
Praegustest maailmanäitustest erinevalt oli siis suur rõhk professionaalsel ning rahvakunstil. Kunstnikest olid esindatud näiteks Vera Muhhina ("Tööline ja kolhoositar"), Pablo Picasso ("Guernica"), Albert Speer, Fernand Léger ja Raoul Dufy.
Bruno Ederma

Isiklikku

Tema isa Friedrich Wilhelm Ederberg oli Kaarma ja Kambja koguduste õpetaja. Poolvend Hermann Johannes Ederberg oli Hargla ja Koeru koguduste õpetaja. Onu Konstantin Thomson ja onupoeg Helmut Thomson olid Hageri Lambertuse koguduse õpetajad. Onupoeg Waldemar Thomson oli Pärnu Nikolai koguduse õpetaja.
Mihkel Tüür

Mihkel Tüür (sündinud 2. juulil 1976) on Eesti arhitekt.
Koos Ott Kadarikuga juhib ta arhitektuuribürood Kadarik Tüür Arhitektid.

Elulugu

Aastail 1994–2001 õppis Mihkel Tüür Eesti Kunstiakadeemia arhitektuuri- ja linnaplaneerimise osakonnas. Aastail 1996–1997 täiendas ta end École d’Architecture Paris Vale-de-Marné’is ning 1999–2000 Virginia Polytechnic Institute and State University’s Ameerika Ühendriikides.
1997. aastal töötas Mihkel Tüür tehnikuna arhitektuuribüroos R. Puusepp. USA-s õppimise ajal stažeeris ta arhitektuuribüroodes Cole Prevost Architects ning Leo A Daly Co. Aastatel 2000–2001 töötas Mihkel Tüür arhitektuuribüroos COO Arhitektid ning alates 2001. aastast arhitektuuribüroos Kosmos.
Tüüri tuntumad tööd on Laagri kortermajad, neli kortermaja Rotermanni kvartalis ning Aia-Vana-Viru linnamaja Tallinna vanalinnas. Arhitektuuribüroo Kosmos nime all koos Ott Kadariku ja Villem Tomistega kavandatud hooneid iseloomustavad põnev materjalikasutus, mänglevad vormid ning ultramodernne mahujaotus. Lisaks on Tüür edukalt osalenud mitmetel arhitektuurivõistlustel.
Tüür töötab lektorina Tallinna Tehnikakõrgkooli arhitektuurinstituudis ning on Eesti Arhitektide Liidu liige.
Kristel Aaslaid

Tantsimine

Ta on õppinud alates 2003. aastast tantsu Saaremaa tantsukoolis Semiir.

Laulmine

Ta tegutseb aktiivselt kahes bändis: Sierra Black (rokibänd) ja Avoid Dave (elektroonilise muusika bänd). Ta on laulnud ka Kuressaare Gümnaasiumi neidudeansamblis Kapriis ja noortebändis Killer Tissue. Ta on laulmist õppinud Laine Lehto käe all alates 2000. aastast ning keskkooli ajal käinud huvikoolis Inspira. Nii tantsimise kui ka laulmisega on ta saavutanud võistlustel tähelepanuväärseid tulemusi. Ta kirjutab ka ise muusikat ja on Rosanna Lintsi tuntud laulu "Follow Me" kaasautor.
Stiftung Louisenlund

Stiftung Louisenlund on internaatkool Saksamaal Schleswig-Holsteini liidumaal Rendsburg-Eckernförde kreisis Schlei-Ostsee maakonnas Güby vallas. See on üks Saksamaa tuntumaid suuri internaatkoole.
Kooli rajas lossi omanik hertsog Friedrich zu Schleswig-Holstein 1949 riiklikult tunnustatud gümnaasiumina. Asutajate perekonda nõustas ja toetas kooli rajamisel Kurt Hahn.
Kooli põhikiri näeb ette, et õpilased avastavad ja arendavad oma võimeid ühiskonna hüvanguks.
Koolis õpib umbes 400 õpilast (nii noormehi kui ka tütarlapsi).
Kool on jagatud umbes 320 õpilasega lossikompleksiks ja umbes kilomeetri kauguseks õuekompleksiks (umbes 80 õpilast).
Õuekompleks on ette nähtud 5.–8. klassi õpilastele. Õuekompleksi elu- ja tööruumid on meiereis, küünis ja muudes hoonetes. Alates 2005. aastast on õuekompleksil oma võimla.
Lossikompleksis elavad 9.–13. klassi õpilased. Elatakse lossis ja läheduses asuvates abihoonetes. Samas on ka tenniseväljakud, spordi- ja kultuurikeskus (1966 ehitatud võimla, 2006 laiendatud spordi- ja kultuurikeskuseks).
Koolist pärineb tuntud purjetajaid.
Kool kuulub rahvusvahelisse internaatkoolide ühendusse Round Square Conference.
Brigitte Susanne Hunt

Biograafia

Brigitte Susanne Hunt alustas haridusteed Audentese Erakoolis ning lõpetas keskkooli 2014. aastal Tallinna 21. Koolis. Hunt lõpetas 2017. aastal Tartu Ülikooli ajakirjanduse ja kommunikatsiooni eriala.
Ta mängis filmis "Nullpunkt" Paulat ja seriaalis "Doktor Silva" Annikat. 
Alates 2018. aastast mängib Brigitte Susanne seriaalis "Kättemaksukontor" Victoriat. 
2019. aastal esilinastunud triloogia "Klassikokkutulek" 3. osas mängis Hunt Niinat. 
Hunt astub üles ka Urmas Eero Liivi õudusfilmis "Kiirtee põrgusse", mis linastub 2019. aastal. 
Hunt on töötanud baaridaami, aedniku ja ettekandjana. 2015. aastal töötas Hunt Eesti Päevalehes ja seejärel Delfi Publikus.  
Ta on alates 2017. aastast Power Hit Radios saatejuht. 2017. ja 2018. aastal on Hunt jõudnud Eesti Meelelahutusauhindade galal "Aasta naisraadiohääle" kategoorias esikolmikusse.
2018. aasta algusest hakkas Hunt koostöös telekanaliga TV3 pidama videoblogi.  2018. aasta Blogiauhindadel pälvis Hunt Aasta Uustulnuka tiitli.
Brigitte Susanne Hunt on juhatuse liige firmas BSH OÜ, mis tegeleb sotsiaalmeedia reklaami pakkumisega.

Sotsiaalmeediakampaania

2017. aasta augusti lõpus teatas Hunt enda suhtlusmeedia lehel, et "kuna teda suurtesse kampaaniatesse reklaamnäoks ei kaasata", siis teeb ta isikliku kampaania "Seksin oma kaaslasega iga päev". Paar nädalat kestnud kampaaniat kajastati väljaannetes Kroonika, Delfi Publik ja Elu24. 16. septembril 2017 ütles Hunt, et kampaania näol oli tegemist sotsiaalse naljaga ja mitte tegeliku eksperimendiga.

Isiklikku

2017. aasta oktoobris teatas Hunt, et lõpetas suhte elukaaslase Raunoga.
2018. aasta septembrist on ta suhtes Ron Nõmmega.
Anni Rehborn

Anni Rehborn (1934. aastast Anni Brandt) (25. august 1904 Langenberg (Rheinland) – pärast 1948) oli Saksamaa meistersportlane ujumises. 1934. aastast oli ta abielus prantsuse päritolu Saksa arsti, Adolf Hitleri saatekirurgi Saksamaa kõrge riigitegelase ja sõjaväelase Karl Brandtiga. 
Anni Rehborn oli Saksamaa meister 100 m vaba- ja 100 m seliliujumises: 100 m selilujumises 1923, 1924, 1925, 1927, 1928, 1929; 100 m vabaujumises: 1923, 1924.
1927. aasta EM-võistlustelt pronksmedal. (Eberle ja Uhl, 400:2006)
Karl Brandt opereeris Annit pärast sporditraumat.(Eberle ja Uhl, 400:2006) 
Anni ja Karl kihlusid 1932. aastal. Vahepeal kontakteerus Anniga Adolf Hitleri isilik autojuht Emil Maurice.
(Irving, 33:1983)
1933. aastal tutvustas Anni Karli Adolfile.   
Anni Rehborn ja Karl Brandt abiellusid 17. märtsil 1934 Berliinis. Abiellumistseremooniamine viidi läbi Hermann Göringi korteris, lisaks viimati mainitule oli tunnistajana kohal ka Adolf Hitler.(Eberle ja Uhl, 400:2006) 
Adolf imetles Anni ja kutsus teda tihti Obersalzbergi. Hitleri lähikondlaste hulka kuulus Anni kuni 1945. aastani. (Eberle ja Uhl, 400:2006) 
Anni ja Karli poeg Karl-Adolf Brandt sündis 4. oktoobril 1935. 16. aprillil 1945 arreteeris SS Anni abikaasa Karl Brandti süüdistatuna defetismis ja reetmises, nimelt olevat ta enne Berliini langemist viinud oma naise ja poja "füüreri" loata Tüüringisse. Brandti surmaotsus kandis Hitleri allkirja. Surmaotsuse täideviimine lükkus edasi tänu Albert Speerile, kes käis Heinrich Himmleri juures kostmas ja pärast Hitleri surma lasi Speeri palvel Karl Dönitz Karl Brandti vabaks.(Neumann ja Eberle, 64:2013). 
Karl-Adolf Brandt töötas hiljem samuti kirurgina.
Sinine tund

Sinine tund on ajavahemik päevas, mis leiab aset hommikul ja õhtul, ajal mil Päike asub allpool horisonti.
Hinnanguliselt on Päike sinise tunni ajal 4–6 kraadi allpool horisonti. Seetõttu ei jõua maapinna lähedusse otsest päikesevalgust, vaid ainult hajusvalgus, mis omandab sinaka tooni. Päikesevalgus muutub sinakaks sellepärast, et Päikeselt tuleva valguse spektri punasem osa läbib atmosfääri ning lahkub otse avakosmosesse, valguse sinine spektriosa aga hajub atmosfääris ning jõuab Maa pinnani. Õhtusel ajal leiab sinine tund aset videviku lõpus ning sellele eelneb kuldne tund, hommikusel ajal algab videvik sinise tunniga ning sellele järgneb kuldne tund. Erilise valguse tõttu hindavad sinist tundi kõrgelt ka kunstnikud ja fotograafid.

Fotograafia

Sinise tunni ajal on taevas sügavsinist värvi ning Päikese tõusu või loojumise piirkonnas võib näha erinevaid kollase ja punase toone ja üleminekuid. Üldiselt on linnades sinise tunni ajal hooned ja tänavad valgustatud, seega on see aeg ideaalne linnafotograafia jaoks. Samuti on aeg väga sobilik maastikufotograafia jaoks, kuna taevas on sel ajal palju värvivarjundeid. Kuna sinine tund leiab aset videviku ajal, on see ka hea aeg Kuu pildistamiseks.

Kultuuriline mõju

Kõnekeelne prantsuse ütlus iseloomustab sinist tundi ajana, mil valitsevad segadus ja salapära, kuna on võimatu päris täpselt öelda, kas on päev või öö. Üle maailma on mitmeid restorane, teatreid ja hotelle, mis saanud nime sinise tunni järgi. On ka olemas sama nimega naiste parfüüm firmalt Guerlain (1912). Inglise kultuuris tähendas termin "sinine tund" aega, kui pubid ja muud ametlikud joogikohad olid lõunase ja õhtuse lahtiolekuaja vahel suletud. Nüüd on sinine tund Suurbritannias peaaegu kõikjal kaotatud ning pubid on avatud päev läbi.
Elgi Reemets

Elgi Reemets (11. mai 1910 Tallinn – 21. oktoober 1987 Tallinn) oli eesti tarbekunstnik.
Ta lõpetas 1949. aastal Tallinna Riikliku Tarbekunsti Instituudi keraamika eriala. 
Lisaks keraamikale viljeles ta nahkehistööd, metalli- ja tekstiilikunsti. Aastatel 1950–1968 töötas ta Kunstitoodete Kombinaadis, kujundades kombinaadi nahkehistöö toodangut.
Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule.

Isiklikku

Tema õde oli arhitekt Valve Pormeister. Tema väimees on Jüri Kuuskemaa.
60-aastane kliimatsükkel

Keskmiselt 60-aastane kliimatsükkel on üks paljudest kliimat kujundavatest kliimarütmidest ja -teguritest. Erinevalt teistest on sel viimasel 160 aastal täiesti vaieldamatult täheldatud selge kuju ja mõju.

Tsükli ilmingud

Alates 1850. aastast on toimunud regulaarsed ilmavaatlused. Nende andmete põhjal on tuvastatud ja tuvastatav alates sellest ajast siiani (2011) selgelt väljenduva umbes 60-aastase rütmi olemasolu. Ajavahemiku 1933–2008 kohta on seda tuvastanud ka Arktikas tehtud vaatlused.
Tsüklil on selge 30-aastane jahedam osa ja 30-aastane soojem osa. Viimane jahedam osa oli aastatel 1940–1970 ja viimane soojem osa aastatel 1970–2000. Tsükkel jaguneb ka 20-aastasteks alltsükliteks.
Seda umbes 60-aastast rütmi on paljud uurijad täheldanud paljudes erinevates valdkondades. Ajas kõige kaugemale tagasi ulatuvalt on seda tuvastatud Hiinas 619–1943 ülestähendatud meteoorisadude kohta käivates andmetes. Alates aastast 1000 on tuvastatud ¹⁰Be, ¹⁴C ja Wolfi arvu 60–64-aastast tsüklit. Rütm on kooskõlas ka viimasel aastatuhandel tuvastatud Maunderi, Spöreri, Wolfi ja Oorti miinimumidega. Teiste ajas tagasiulavate tööde kaugemad ajalised piirid on: 1650, 1700 ja 1800. 60-aastase tsüklika märke on leitud ka Maa nurkkiiruses (angular velocity) ja geomagnetilises väljas. Need tulemused sisendavad, et selle rütmi põhjused võivad olla astronoomilise päritoluga. Seetõttu on mitmed tööd seda seostanud Maa, Jupiteri ja Saturni ümber Päikese tiirlemises ilmneva 60- (59,6-) aastase ühisrütmi mõjuga Päikese kujule, seeläbi ka selle aktiivsusele ning Päikesetuule suunale ja vormile. (Analoogselt Kuu mõjule Maale, mis avaldub merede tõusudes ja mõõnades.)

60-aastaseid paralleele kultuuriloost

Pole kindlaid tõendeid ega märke, et erinevates kultuurides kasutatavad 60-aastased ajaarvamistsüklid oleksid otseselt seotud selle kliimatsükliga. Nende kasutuse põhjuseks võib olla pigem arvu 60 suur ühiskordsete tegurite hulk. 60-aastane ajaarvamistsükkel on kasutusel alates 14s eKr Hiinas. Seda kasutatakse ka Tiibetis ja Tamilis. Sama pikka India astroloogia peamist tsüklit nimetatakse samvatsaraks. Kas Sumeris kasutusel olnud kuuekümnendsüsteemi kasutati ka 60-aastase tsükli jaoks, pole teada.
Ramet

Ramet on haruorganism, geneti või kännise iseseisev või suhteliselt iseseisev osa.
Taimede puhul on rametiks näiteks võsu, loomade puhul näiteks loomik.
Mõiste võttis kasutusele John Harper.
Talvike

Levila

Talvike on levinud Euraasia parasvöötmes Hispaania põhjaosast, Briti saartest ja Norrast kuni Baikalini ja Mongooliani. Aastal 1862 introdutseeriti talvike Uus-Meremaale, kus ta kohanes hästi ning on muutunud levinud haudelinnuks. 
Eestis on talvike üldlevinud arvukas haudelind. Osa talvikesi rändab talveks lõuna poole, teine osa jääb Eestisse. Talvikese siinset pesitsusaegset arvukust on hinnatud 150 000 – 200 000 paarile, talvist arvukust 100 000 – 400 000 isendile.

Välimus

Üldpikkus 15,5–17 cm. Suur tsiitsitaja, varblasest natuke suurem. Kõigis sulestikes on tunnuslik punapruun päranipuala. Isaslinnu tume näomuster varieerub.
Kutsehüüd on lühike järsk tsik, ka kõhiseva kõlaga tselip või tsilip. Hoiatushüüd on tsii. Talvikese laul on lühikeste silpide rida, laulu lõpusilp on venitatud ja madalama kõlalisem. Näiteks tsi-tsi-tsi-tsi-tsi trüü. Vahel jääb lõpusilp laulmata.
Talvikese laulu kuuleb märtsi keskpaigast kuni juuli keskpaigani, harva sügisel. Laulab puu või põõsa ladvas, traadil, hoone katusel ja mujal väljapaistval kohal.

Elupaik

Asustab mitmesugust ava- ja pool-avamaastikku. Väldib soid ja märgalasid.

Pesitsemine

Pesa rajab maapinnale või madalale tiheda okaspõõsa võrasse. Kurnas 4–5 muna. Täiskurni leidub alates aprilli lõpust. Pesitseb kaks korda suve jooksul.

Toitumine

Suvepoolaastal sööb putukaid ja värskeid võrseid, talvepoolaastal viljateri ja seemneid. Toitu otsib maapinnalt.
Paul Ruus

Paul Ruus (12. oktoober 1891 Keeni vald, Valgamaa – 21. august 1974 Pärnu) oli eesti arst.
1912. aastal käis ta Muhus ning 1913. aastal Saaremaal Eesti Rahva Muuseumile vanavara korjamas.
1913. aastal oli ta Korporatsioon Ugala asutajate seas.
1936. aastal sai ta Eesti Punase Risti II järgu II astme teenetemärgi ning 1938. aastal Valgetähe IV klassi teenetemärgi.
Robert Tasso

Robert Tasso (21. juuni 1909 Kurista mõis, Jõgeva vald, Tartumaa – 30. juuni 2005 Tartu) oli jurist, Üliõpilasselts Liivika taasasutaja. 
Ta osales akadeemiliste ja ühiskondlike organisatsioonide tegevuses (enamasti juhtivas rollis) ja edendas karskusliikumist. Oli 1932–1934 Tartu Üliõpilaskonna Edustuse juhatuse esimees, 1933–1934 Suomi, Eesti, Latvija, Lietuva (SELL) Üliõpilaskondade Liidu president.
1992. aastal taastati Robert Tasso eestvõttel ÜS Liivika vilistlaskogu Tartu ühendus ning asuti otsima seltsile maja ja värbama noori liikmeid. Aastal 1996 sai Seltsi kooskäimise paigaks Aino ja Elmar Järvesoo toetusel soetatud maja Baeri tänavas, mis on jäänud senimaani Liivika Koduks.
1982. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused

1982. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused olid 19. maailmameistrivõistlused laskesuusatamises, mis toimusid 10.–14. veebruarini Minskis Nõukogude Liidus.
Pilistvere vana õigeusu kalmistu

Pilistvere vana õigeusu kalmistu on kalmistu Pilistvere kihelkonnas Viljandimaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Kõo külas Põhja-Sakala vallas Viljandi maakonnas. Kuna varem oli see ala Kirivere külas, on seda kalmistut nimetatud ka Kirivere õigeusu kalmistuks.
Õigeusu kogudus asutati naabruses Põltsamaa kihelkonnas 1846. aastal, mis kattis ka Pilistvere kihelkonda. Oma õigeusu kogudus rajati Pilistvere kihelkonda 1848. aastal. Kogudus nimetati 1871. aastal ümber Arussaare õigeusu koguduseks.
Kirik paiknes algul Kõo mõisa maadel erinevates rendiruumides, kuni 1854. aastal saadi kasutamiseks endine ait Arussaare mõisast. 1871-1873 ehitati Arussaare mõisa alale uus kivikirik.
Kogudusel ei olnud algul oma kalmistut, surnud maeti Pilistvere kalmistule. Kõo mõis andis kogudusele 1855. aastal oma maadest 1 tiinu suuruse tüki. Sinna rajati kalmistu, mis oli kasutuses kuni uue kalmistu rajamiseni 1920. aastal Arussaare õigeusu kiriku kõrvale. Vana kalmistu paikneb õigeusu kirikust linnulennult umbes 1,3 km ida suunas. Praegu on vana õigeusu kalmistu kasutuseta.
AS Võru Juust

AS Võru Juust on aastal 1995 Võrus asutatud juustutootmisettevõte, mis praegu on ettevõtte Valio Eesti AS üks kahest ettevõttest (teine on Valio Eesti AS Laeva Meierei).
Ettevõtte ajalugu ulatub 1968. aastasse.
Ettevõte toodab kuus keskmiselt 700 tonni juustutooteid. Ettevõtte toodangust u 90% eksporditakse.
Ettevõttes töötab ligi 130 inimest.
Charlestoni kirikutulistamine

Kahtlusalune

Dylann Storm Roof (sündinud 3. aprillil 1994 Columbias)
Bernard Lonergan

Bernard J. F. Lonergan (17. detsember 1904 – 26. november 1984) oli Kanada filosoof ja teoloog.
Ta oli ühtlasi jesuiit, preester, üks tähtsamaid katoliiklikke mõtlejaid 20. sajandil.
Su nägu kõlab tuttavalt

7. saade (28.04.2013)

Kokkuvõte eelmiste saadete parimatest paladest ja finalistide kehastatavate selgitamine otsefinaaliks.
Joonestaja

Joonestaja on üksikasjaliste tehniliste plaanide või tehniliste jooniste valmistaja, kas käsitsi paberile joonestades või arvuti abil.
Tänapäeval on levinumad CAD-joonestamine ja BIM-joonestamine.
Käsitsi paberile joonestamiseks kasutatakse mitmesuguseid pliiatseid või tušši ning erinevaid joonlaudu ja malle või joonestuslauda.