google/wiki40b huggingface dataset:
Leedu peaminister

Leedu Vabariigi peaminister (leedu keeles Lietuvos Respublikos Ministras Pirmininkas) on Leedu valitsusjuhi ametinimetus aastatel 1918–1940 ja alates 1992. aastast. Peaministri valib Leedu parlament ehk Seim.
Peaministri amet seati sisse Leedu iseseisvumise järel 11. novembril 1918. Pärast sotsialistlikku riigipööret 17. juunil 1940 asendati peaministri ametikoht rahvavalitsuse esimehe, 25. augustil 1940 aga Leedu NSV Rahvakomissaride Nõukogu (alates 2. aprillist 1946 Leedu NSV Ministrite Nõukogu) esimehe ametiga. 21. juulil 1940 kuulutati välja Leedu NSV, mis 6. augustil 1940 inkorporeeriti Nõukogude Liitu.
Taasiseseisvunud Leedu valitsusjuhte loendatakse alates 11. märtsist 1990, mil Leedu NSV Ülemnõukogu võttis esimesena Balti riikidest vastu iseseisvusdeklaratsiooni. Kahe aasta jooksul kasutati valitsusjuhi tiitlina ministrite nõukogu esimeest, peaministri amet taastati ametlikult 25. novembril 1992.
Pärnu sihi alumine tulepaak

Pärnu sihi alumine tulepaak on tulepaak Pärnu maakonnas Pärnu linnas Vana-Pärnu linnaosas Tulepaagi teel.
Esimene tulepaak paigaldati 1960. aastal, praegune tulepaak paigaldati 2002. aastal. Tule jaoks paigaldati LED-lambid 2014. aastal
Tulepaagi moodustab raudbetoonist vundamendil paiknev raudbetoonist jäämurdja ja tsingitud terastorust torn. Kõrgus jalamist on 22 meetrit ja tule kõrgus merepinnast on 24 meetrit. 
Tulepaak moodustab sihi koos Pärnu sihi ülemise tulepaagiga, mis asub 819 meetri kaugusel põhjakirdes.
SVT1

SVT1 on Rootsi avalik-õiguslik telekanal. Mida haldab Sveriges Television. 
Kanal alustas tööd 1957. aastal. Kanal näitab uudiseid, filme, loodusfilme ja teadussaateid.
Eesti Taassünni auhind

Eesti Taassünni auhind on Jakob von Uexkülli asutatud auhind. Auhinnaga püüti esile tõsta ja tunnustada neid, kelle töö ja püüdlused kujundasid Eesti kultuuri olulisimaid väärtusi Eesti taasiseseisvumise perioodil. Auhinna žüriisse kuulusid Riina Eentalu, Doris Kareva, Kalevi Kull, Jaak Lippmaa, Aleksei Lotman, Riina Lõhmus, Toomas Paul, Toomas Tiivel. Auhinnakandidaate võisid esitada kõik, kuid eneseesitus ja esitus žürii liikmete poolt ei olnud lubatud.
Auhinda anti välja aastail 1993–1997 Eesti Vabariigi aastapäevadel Tallinna raekojas, Eesti peaministri ja välisriikide saadikukorpuse osavõtul. Selle laureaatideks on:
Xenocalamus mechowii

Levik

Neid võib kohata Botswanas, Namiibias, Angolas, Zimbabwes, Sambias, Kongo Vabariigis, Kongo Demokraatlikus Vabariigis.
Arthur Malmgren

Arthur Leopold Malmgren (18/30. oktoober 1860 Tallinn – 3. veebruar 1947 Leipzig) oli Nõukogude Liidus tegutsenud Eestimaa päritolu luteri vaimulik.
1882 ja 1883–1889 (cand. theol.) õppis ta Tartu ülikooli usuteaduskonnas. 1927. aastal sai ta Leipzigi ülikooli usuteaduse audoktoriks.
16/28. oktoobril 1889 ordineeriti ta Riias, oli Viljandi linnakoguduse adjunkt, 1890–1891 Tallinna Toomkoguduse diakon, 1891–1916 Peterburi Püha Anna kiriku koguduse õpetaja, Smolna Maarja kiriku jutlustaja. 1891–1905 oli ta usuõpetaja Anna koolis ja 1891–1893 Smolna instituudis
1914–1916 oli ta Peterburi konsistooriumi assessor, alates 16/29. septembrist 1916 kindralsuperintendent ja vaimulik asepresident. 1920. aastal sai ta ülemkirikunõukogu juhatajaks, 1923 piiskopikonverentsi juhataja kohusetäitjaks, 1924 piiskopiks. 1925–1929 oli ta Leningradi vaimuliku seminari juhataja.
Pärast Theophil Meyeri surma 28. aprillil 1934 oli Arthur Malmgren ainus Nõukogude Liidus tegutsev luteri piiskop. 1936. aastal lubati tal lahkuda Saksamaale. Viimased 9 Nõukogude Liidus tegutsenud luteri vaimulikku arreteeriti järgmisel aastal.
Tema vanemad olid kaupmees Reinhold Malmgren ja viimase abikaasa Mathilde von Hansen.
20. detsembril 1889/1. jaanuaril 1890 abiellus ta Peterburis Adele Katharina Jürgensonniga (23. detsember 1863/4. jaanuar 1864 Peterburi – 23. detsember 1923 samas).
Elektroformeerimine

Elektroformeerimise tööpõhimõte

Elektroformeerimise seadmestik koosneb põhiliselt kolmest osast: kõrgepingeallikas, kapillaartuub pipeti või väikse diameetriga nõel ning kogumisekraan. Üks elektrood on asetatud polümeerilahusesse ja teine on kinnitatud kogumisekraanile, mis on omakorda maandatud. Süstal on ühendatud pumbaga, millega saab kontrollida polümeerilahuse etteandmiskiirust. Kõrgepinge (1–30 kV) rakendamisel saab süstla otsas olev polümeeritilk laengu, mis jaotub ühtlaselt kogu tilga ulatuses. Süstla otsa tekib polümeerilahusest Taylori koonus, mis tekib, kui positiivsete ioonide omavaheline tõukumine ning neile mõjuv elektrivälja tõmme ületab vedeliku pindpinevuse. Pingete erinevus polümeerilahuse ja kogumisekraani vahel kasvab seni, kuni laeng polümeeri pinnal on saanud nii suureks, et põhjustab polümeerilahuse joa väljumise kapillaarist ja liikumise kogumisekraani suunas. Väljuv polümeerilahuse juga läbib venitamise protsessi, mistõttu juga pikeneb ja peeneneb. Enne kogumisekraanini jõudmist solvent aurustub ning järele jääb polümeeri kiud, mis moodustab kogumisekraanil kiudude võrgustiku.

Kasutamine

Elektroformeerimine on üpris kerge meetod, millega toota õhukesi nanokiudmaterjale. Just tema lihtsus, suur eripind, mis kasvab tänu kiudude diameetri väiksusele, suur poorsus ja sobivus erinevate materjalide valmistamiseks on omadused, miks elektroformeerimisemeetodil valmistatud materjalid on leidnud palju kasutusalasid. Elektroformeeritud nanopoorsed materjalid on laialt kasutuses meditsiinis: koe ehituses, haavade paranduses, filtreerimises jne. Haavade parandamise juures on väga olulisteks parameetriteks kaitse mustuse eest, vedelike läbilaskvus, sobiv veeauru läbilaskvus, piisav gaaside läbilaskvus. On proovitud erinevaid viise, kuidas selliste omadustega materjali saada, kuid praegu on elektroformeerimismeetodil valmistatud materjal näidanud kõige paremat sobivust. Elektroformeerimismeetodil saadud materjale kasutatakse näiteks ka riide valmistamisel, separaatorites, elektroonikatarvetes ja komposiitmaterjalides.
Ain Saarna

Ain Saarna (sündinud 25. detsembril 1958 Tallinnas) on eesti ajakirjanik ja meediategelane.
Ta lõpetas 1977. aastal Kohila Keskkooli ja 1982. aastal Tartu Riikliku Ülikooli ajakirjanduse eriala.
Aastatel 1982–1984 ja 1986–1992 töötas ta Eesti Raadio noortesaadete toimetajana ja infosaadete peatoimetajana.
1984–1986 oli ta sõjaväeteenistuses Nõukogude Armees. 
1992–1995 oli Saarna Eesti Vabariigi Valitsuse pressinõunik, 1995–1997 Vikerraadio peatoimetaja, 1997–2000 Eesti Raadio peadirektor, 2000–2004 Eesti Raadio juhatuse esimees, 2004. aastast Tallinna Linnakantselei linna avalike suhete direktor.

Isiklikku

Tema abikaasa on ajakirjanik Haldi Normet-Saarna.
Delwig

Delwig (ka Dellwig, Delvig) oli baltisaksa aadlisuguvõsa, kelle esindajaid leidus Vestfaalist läbi Baltimaade ka Rootsis.
Baltimaades algab suguvõsaliin Melchior von Dellwich'iga, kes rändas 1454. aastal Vestfaalist Liivimaale. Siiski on Baltimaades juba varem mainitud Johann von Delwig'it, kes oli 1423. aastal ühe Saaremaa kiriku dekaan. 
Suguvõsa kuulus nii Eestimaa kui Liivimaa rüütelkonda.
Lakewoodi Pühavaimu kogudus

Lakewoodi Pühavaimu kogudus (asutatud 12. veebruaril 1949), Eesti Evangeeliumi Luteri Usu Kiriku kogudus.
Koguduse õpetajaks on olnud Rudolf Reinaru.
Koguduse õpetaja on Thomas Vaga, esimees Valter Must.
Ugami ahelik

Ugami ahelik (kasahhi Угам жотасы, usbeki Ugom tizmasi) on mäeahelik Aasias Usbekistanis ja Kasahstanis, Tian Shani lääneosas.
Ugami ahelik kulgeb kirde-edela sihis ligikaudu 100 km pikkuselt.
Kõrgus kuni 4238 meetrit.
Vilve Unt

Elulugu

Vilve Unt on pärit Võrumaalt. Ta lõpetas aastal 1974 Võru 1. Keskkooli aastal 1979 Eesti Riikliku Kunstiinstituudi moekunsti erialal. 
Vilve Unt alustas tööd Tallinna Moemajas moekunstnikuna. Tema töökäik on tihedalt seotud ka Eesti Kunstiakadeemiaga, sealhulgas juhtis ta EKA moeosakonda.
Musti mõis

Musti mõis (saksa keeles Schwarzhof; ka Vastse-Kõlleste mõis (saksa keeles Neu-Köllitz)) oli rüütlimõis Kanepi kihelkonnas Võrumaal.
Mõis rajati 1734 Krootuse mõisast eraldatud alast.
Jagatis

Jagatis ehk suhe on matemaatikas jagamistehte tulem.
Näiteks jagamisülesande 6 : 3 puhul on jagatis 2 (6 on jagatav ja 3 on jagaja).
Jagatist saab tõlgendada ka arvuna, mitu korda jagaja mahub jagatavasse.

Jagatis jäägiga jagamisel

Jagatiseks võidakse nimetada ka kahe täisarvu jagatise täisosa (jäägiga jagamine). Näiteks jagamisülesande 13 : 5 puhul on jagatis 2 ja jääk on 3.
Kari Lagerspetz

Pere

Tema abikaasa Kirsti Lagerspetz oli Turu Ülikooli psühholoogiaprofessor. Nende poeg Mikko Lagerspetz on töötanud Tallinna Ülikoolis. Ka pianist Juhani Lagerspetz ning filosoofid Eerik Lagerspetz ja Olli Lagerspetz on nende pojad.
Ülivoolavus

Ülivoolavus on vedeliku viskoossuse täielik kadumine allpool lävitemperatuuri. Ülivoolav vedelik voolab anumast välja kui tahes peente avade kaudu, samuti üle anuma servade, otsekui keeks ta üle.
Ülivoolavust on täheldatud nt heeliumi isotoobil ⁴He (He II), kui see on temperatuuril < 2,19 K ja normaalrõhul.
Ülivoolavuse avastasid 1938 ühtaegu Vene füüsik Pjotr Kapitsa ja sõltumatult inglise füüsikud John Frank Allen ja Austin Donald Misener.
Zollikon

Zollikon on linn Šveitsis Zürichi kantonis.
Linn asub Zürichi järve kaldal.
Linnas elab 12 000 elanikku (aastal 2013).
Zollikonis pidas saksa filosoof Martin Heidegger aastail 1959 kuni 1969 rea seminare Šveitsi psühhiaatri Medard Bossi kodus.
Põldmünt

Kirjeldus

Põldmündi kõrgus on 10–75 cm. Paljunemine toimub nii seemnetega kui ka vegetatiivselt.
Risoom on pikk, nöörjas, harunenud vahel mugulataoliste kohtadega. Sellest lähtuvad arvukad maa-alused võsundid, mis on võimelised juurduma.
Vars on püstine tõusev või lamav , tavaliselt kandiline, värvuselt roheline, vahel punakas.
Lehed on tumerohelised või punakad, munajad, lühikese rootsuga, hõreda või täkilissaagja servaga, veidi karvased. Paiknevad varrel vastakult.
Õied on kahesugulised kaheli õiekatega ja lühiraolised. Kroon ja tupp on liitlehelised. Tupp on kellukjas, umbes 3 mm pikkune, tavaliselt violetne. Õietupp väljastpoolt karvane, seestpoolt paljas, õietupe tipud laialt kolmnurksed. Kroon on laia putkeosaga, kuni 5 mm pikkune, lilla või roosakaslilla, ülemine hõlm on teistest suurem. Õied asuvad männastena lehtede kaenlas. Männaste alusel on süstjad ripsmelise servaga karvased kõrglehed.Õitsemine toimub juulist septembrini, vahel ka juunist oktoobrini 
Viljad on ellipsikujulised, kolmetahulise tömbi tipuga pähklikesed. Värvuselt helepruunid ja peenelt punkteeritud pinnaga. Pähklikeste pikkus on kuni 1 mm.

Levik

Põldmünt on levinud kogu Euroopas, Siberis, Kesk- ja kohati Kagu-Aasias, Eestis sage. 
Taim on niiskuslembene. Kasvab tavaliselt kraavides, veekogude kallastel ja niisketel põldudel umbrohuna. Seda võib ka leida salumetsas teeservadel, ranna- ja sooniitudel, karjamaadel, aedades, jäätmaadel.

Keemiline koostis

Maapealne osa sisaldab kuni 2% eeterlikke õlisid, mille koostisse kuuluvad mentool ja mitmesugused terpeenid. Jaapani mündis (Metha arvensis herba) sisaldub eeterlik õli (mis sisaldab näiteks menooli (2–40%), mentooni (15–30%), isomentooni (7–12%), limoneeni (7–12%), neomentooli. metüülatsetaati ja β-kariofülleeni), flavinoidid (luteoliin) ja vaik. Põldmündi varieteetides on eeterlike õlide koostis mõnevõrra teistsugune.

Kasutamine

Droogina kasutatakse peamiselt jaapani münti (Metha arvensis herba). Kasutamine sarnaneb piparmündi kasutamisega. Ürti kogutakse õitsemise alguses. Ürdi kogumiseks lõigatakse taime ladvaosa koos noorte õite ja lehtedega.
Põldmündi lehtedest valmistatud tee vähendab iiveldust ja gaaside teket, parandab söögiisu. Eeterlikud õlid mõjuvad valu vaigistavalt ning on põletikuvastase toimega.Tarvitatakse külmetushaiguste, köha, bronhiidi, palaviku, suu ja kurgu limaskesta põletiku, maksavaevuste ja muu korral. Lahtistab röga, soodustab sapinõristust ja toimib põletikuvastaselt.
Vastunäidustuse kohta andmed puuduvad. Droogina raviannustes tõenäoliselt ohutu. Suur annus eeterlikku õli võib tekitada nahakahjustusi. Mida suurem on mentoolisisaldus, seda suurem on kõrispasmide ja bronhiaalastma tekke oht.
Muud kasutusalad
Põldmünt on ka hea meetaim. Meeproduktiivsus on ligikaudu 200 kg/ha. Mesi on kollane, läbipaistev ja meenutab värvilt merevaiku. 
Taime noori võrseid kasutatakse ka maitseainena.
Taimest saab värvainet, mis värvib villa kollaseks või punakaks. Iseloomuliku tugeva lõhna tõttu on taime kasutatud ka kirpude peletamiseks.
Vaivara valla lipp

Vaivara valla lipp on endise Eesti haldusüksuse Vaivara valla lipp.
Lipp kinnitati 19. veebruaril 1993.

Lipu kirjeldus

Lipp on ristkülikukujuline, mis on jaotatud ülanurkadest allserva keskele suunduvate sirgetega kolmeks väljaks. Keskmine väli on valge ja külgmised rukkilillesinised. Valge välja keskel on Vaivara valla vapilt pärinev must sõlg. Lipu normaalsuurus on 96×160 cm. Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 7:11.

Põhjendus

Lipp sümboliseerib elukolmnurkade kokkupuutekohti. Meri, taevas ja lootus, et Vaivara vald saab tugevaks, jõukaks ja turvaliseks koduks vallarahvale. Sõlg on kaitse ja kestvuse ning järjepidevuse ja ühtekuuluvuse sümbol.
Konstantin von Baranoff

Konstantin von Baranoff (vene Константин Алексеевич Баранов; 3. juuni (vkj 22. mai) 1859 Tallinn – 9. juuli 1936) oli Venemaa sõjaväelane (kindralmajor). 
Ta õppis Peterburis Pauli sõjakoolis (1876–1878), 1881. aastast teenis Semjonovi kaardiväepolgus, sai 1902 polkovnikuks, osales 1905. aasta revolutsiooni maha surumises Moskvas, oli Püha Anna ordeni 2. klassi kavaler, Jamburgis paiknenud 146. Tsaritsõni jalaväepolgu (vene Царицынский 146-й пехотный полк) komandör (1907–1918), ning 1910. aastast Lohu ja Röa viimane võõrandamiseelne mõisaomanik, kes elas Lohu mõisa valitsejamajas kuni surmani 1936.
Fordi maakond

Ajalugu

Fordi maakond moodustati 17. veebruaril 1859. aastal 102. Illinoisi maakonnana. Maakond sai nime Illinoisi kuberner Thomas Fordi järgi.

Kliima

Madalaim kuu keskmine temperatuur jaanuaris on maakonna halduskeskuses Paxtonis −10 °C (14 °F) ja kõrgeim juulis 29 °C (85 °F). Madalaim temperatuur on mõõdetud 1999. aasta jaanuaris −32 °C (−25 °F) ja kõrgeim temperatuur 1988. aasta juulis 39 °C (102 °F). Keskmine kuu sajuhulk varieerub 36 mm veebruari ja mai 111 mm vahel.
Kahala viadukt II

Kahala viadukt II (silla number: 37) on viadukt Tallinn–Narva maantee 46. kilomeetril Kahala külas Kahala liiklussõlmes. Viadukt asub maantee teisel sõiduteel (Tallinna suunas). 
Viadukt on ehitatud aastal 1989, renoveeritud viimati aastal 2005. Silla pikkus on 43 m, silla laius on 15,5 m, sõidutee laius sillal on 13 m.
Valga Tartu tänava kalmistu

Valga Tartu tänava kalmistu asub Valgas. Kalmistu on arvele võetud ajaloomälestisena.
Svend Grundtvig

Svend Hersleb Grundtvig (9. september 1824 Kopenhaagen – 14. juuli 1883 Frederiksberg) oli taani kirjandusajaloolane ja etnograaf. Ta oli üks esimesi Taani pärimusmuusika süstemaatilisi kogujaid, eriti huvitasid teda taani rahvalaulud. Isa eeskujul tegeles Svend Hersleb Grundtvig ka islandi ballaadide uurimisega. Ta oli Nikolai Frederik Severin Grundtvigi poeg.

Elu ja töö

Grundtvig õppis mitme koduõpetaja ja isa käe all islandi, ladina, hispaania ja anglosaksi keelt ja mütoloogiat. Kui ta oli 14, ostis isa 1656. aasta käsikirja vana ballaadiga, et tekitada pojas huvi taani rahvalaulude uurimise vastu. 19-aastaselt sõitis noormees õppereisile Inglismaale, mille tulemusena avaldas Grundtvig taanikeelsed tõlked inglise ja šoti ballaadidest. Aastast 1869 oli ta Kopenhaageni Ülikooli professor.
Grundtvig pühendas elu taani rahvajuttude ja -laulude kogumisele ning uurimisele. 1844. aasta üleskutses julgustas ta taanlasi koguma ja jäädvustama oma maa rahvalaule. Aastal 1854 laiendas ta seda üleskutset kogu folkloori kogumiseks. Ta rajas üleriigilise kaastöötajate võrgustiku. Ühise kogumistöö tulemuseks oli mahukas teos "Danske Minder" (Taani vanad rahvalaulud), mille avaldamist alustas just Svend Grundtvig (seda tööd jätkasid Axel Olrik ja Hakon Grüner-Nielsen). Aastal 1876 avaldas Svend Grundtvig esimese osa Taani muinasjutte.
Comme moi

"Comme moi" (ka "Comme Moi") on Guinea päritolu Prantsuse räppari Black M-i (õieti Alpha Diallo) ja Colombia lauljatari Shakira koostöös valminud laul. Laul leidub nii Black M-i 2016. aastal ilmunud albumil "Éternel insatisfait" kui ka Shakira 2017. aasta albumil "El Dorado". Laulu autorid on Alpha Diallo, Shakira Mebarak ja Nasri Atweh ning produtsendid Black M, Shakira, Supa Dups, Dany Synthé ja Dadju.
Laulu ingliskeelse versiooni "What We Said" võib leida Shakira albumil "El Dorado", kus koos Shakiraga esitab seda Kanada reggae fusion-bänd MAGIC!, millesse kuulub ka Nasri Atweh.
Carita Vaikjärv

Carita Vaikjärv (sündinud 18. veebruaril 1980 Pärnus) on eesti näitleja.
2002. aastal lõpetas ta Eesti Muusikaakadeemia kõrgema lavakunstikooli (20. lend). Samast aastast alates töötas Viljandi teatri Ugala näitlejana. Alates 2016. aastast on ta Pärnu Endla teatri näitleja.
Mänginud ka teleseriaalides ja filmis "Nimed marmortahvlil".
Peter Ustinov

Sir Peter Alexander Ustinov (16. aprill 1921 – 28. märts 2004 Šveits) oli vene päritolu Briti näitleja, kirjanik ja režissöör.
Peter Ustinov  oli oma prantsuse päritolu kunstnikust ema ja vene päritolu ajakirjanikust isa ainus poeg. Õppis mainekas Westminsteri koolis, mida ta aga ei sallinud ja lahkus sealt 16-aastasena ning sai seejärel näitlejakoolitust Londoni Teatristuudios.

Filmikarjäär

Peter Ustinovi  60-aastasse filmikarjääri mahtus kümneid rolle, alates imperaator Nerost, lõpetades Agatha Christie loodud Belgia detektiivi Hercule Poirot’ga.
Ta on võitnud kaks kõrvalosatäitja-Oscarit rollide eest filmides "Spartacus" (1960) ja "Topkapi" (1964) ja oli veel paaril korral nomineeritute hulgas.
Lisaks Oscaritele on Ustinov võitnud muu hulgas neli teleauhinda Emmyt ja Grammy-auhinna.
Ian Hacking

Ian Hacking (sündinud 18. veebruaril 1936 Vancouveris) on Kanada filosoof ja teadusajaloolane, Balzani auhinna laureaat.
Hacking on toonud teadusfilosoofiasse ajaloolist lähenemist ning on olnud koos John Dupré, Nancy Cartwrighti ja Peter Galisoniga üks reduktsionistlikku ühtsustatud teaduse ideaali vastustava Stanfordi koolkonna tähtsamaid esindajaid.
Tema huvivaldkonnad on teadusfilosoofia, keelefilosoofia, loogikafilosoofia, matemaatikafilosoofia, tõenäosusteooria ja statistika ajalugu ning psühholoogiafilosoofia ja vaimufilosoofia (psühhopatoloogia filosoofilised probleemid).
Ta tunneb Thomas Kuhni jälgedes käies suurt huvi ajalooliste revolutsioonide vastu teaduses. Oma ajaloolistes vaatlustes kirjeldab ta paljudel näidetel mitmekesiseid vahekordi vaatluse, eksperimendi ja teooria vahel.

Psühhopatoloogia

Alates 1990ndatest aastatest on tema huvi osalt Michel Foucault' mõjul nihkunud füüsikalt psühholoogiale. Foucault mõjutas ka juba Hackingi 1975. aasta raamatut "The Emergence of Probability", milles väidetakse, et tänapäevane vahetegemine subjektiivse tõenäosuse ning sagedusest lähtuvalt tõlgendatud tõenäosuse vahel sai alguse varauusajal epistemoloogilise lõhena kahe määramatuse ja juhuse kahe ühitamatu mudeli vahel. Foucault' lähenemine teadmissüsteemidele ja võimule annab tunda Hackingi töödes psühhiaatriliste häirete sotsiaalse konstrueerimise ning statistilise mõtlemise institutsiooniliste rollide kohta 19. sajandil.

Tsitaate raamatust "Representing and Intervening"

"Eksperimenteerimine mingi entiteediga ei kohusta uskuma, et ta on olemas. Seda nõuab üksnes manipuleerimine mingi entiteediga selleks, et eksperimenteerida millegi muuga." (263)
"Elektronid ei ole enam meie mõtete organiseerimise ega vaadeldud nähtuste päästmise viisid. Nad on mingis muus looduse valdkonnas nähtuste loomise viisid. Elektronid on tööriistad." (263)
"Pikaealised teoreetilised entiteedid, millega manipuleerimine ei lõpe, osutuvad tavaliselt imelisteks eksitusteks." (275)
"Õppetund on see: mõtle praktikast, mitte teooriast." (274)
Glenn Murray

Glenn Murray (sündinud 25. septembril 1983 Maryportis) on Inglismaa jalgpallur. 
Ta mängib ründajana Premier League'i klubis Brighton & Hove Albion.
Ta alustas klubikarjääri 2002. aastal Workingtonis. 2004. aastal mängis ta Ameerika Ühendriikides, USL Second Divisioni klubis Wilmington Hammerheads. Pärast seda suundus ta tagasi Inglismaale ja ongi mänginud ainult Inglismaa klubides. Ta mängis esmalt tugevuselt kuuenda liiga klubis Barrow. Mõni aeg hiljem liitus ta viienda liiga klubiga Carlisle United, kellega jõuti hooajaks 2005–06 neljandasse ja hooajaks 2006–07 juba kolmandasse liigasse. Seejärel mängis ta poolteist hoolaega veel neljanda liiga klubis Rochdale ja liitus 2008. aasta jaanuaris kolmanda liiga klubiga Brighton & Hove Albion, kuhu jäi kuni hooaja 2010–11 lõpuni. Sama hooaeg oli tema karjääri seni kõige edukam, kui ta lõi liigas 22 väravat, olles liigas sel hooajal parima väravaküti arvestuses teisel kohal.
2011. aasta mais sõlmis ta kolme aasta pikkuse lepingu esiliiga klubiga Crystal Palace. Kui esimesel hooajal lõi ta liigas veel ainult kuus väravat, siis hooajal 2012–13 koguni 30 väravat. Pärast Inglismaa praeguse esiliiga Championshipi loomist 2004. aastal pole seni keegi kunagi ühel liigahooajal enam väravaid löönud. Crystal Palace lõpetas hooaja viienda kohaga ja kindlustas järgmiseks hooajaks tänu võitudele üleminekumängudel pääsu Premier League'isse. Vigastuse tõttu jäi ta hooaja 2013–14. Premier League'is lõi ta oma esimese ja selle hooaja ainsa värava 2. märtsil 2014 penatltist mängus Swansea City vastu. Hooaja 2014–15 esimese poole veetis ta laenul esiliiga klubis Reading, lüües kaheksa väravat. Crystal Palace'i meeskonnas lõi ta hooajal 2014–15 Premier League'is seitse väravat. 2015. aasta septembris sõlmis ta lepingu teise Premier League'i klubiga, Bournemouthiga.
Hooaja 2016–17 oli ta laenul esiliigas mängivas Brighton & Hove Albionis. Ta tegi taas hiilgava hooaja, lüües esiliigas 23 väravat. Brighton & Hove Albion sai liigas teise koha ja kindlustas edasipääsu Premier League'isse. 2017. aasta jaanuaris sõlmis ta klubiga püsiva lepingu. Hooajal 2017–18 lõi ta Premier League'is 12 väravat.
Johann Daugull

Johann Daugull (4. veebruar 1867 Tartu – 7. juuli 1936) oli eesti advokaat.
Ta lõpetas 1891 Tartu ülikooli õigusteaduskonna (cand. jur.)
Ta oli 1892–1899 kohtuametnik Saratovis ja Astrahani kubermangus, asus 1899 Tallinna, oli seal kuni surmani vandeadvokaat. 1902–1906 oli ta Tallinna linnavalitsuse liige. 1919. aastal oli ta Vannutatud Advokaatide Nõukogu asutajaliige.
Eduardo Abela

Eduardo Abela (1889 San Antonio de los Baños – 1965 Havanna; teistel andmetel 1892–1966) oli Kuuba maalikunstnik ja karikaturist.
1920ndatel viibis ta Pariisis, kus Alejo Carpentier julgustas teda kujutama Kuuba motiive. Teda mõjutas Jules Pascini ja Marc Chagalli looming.
Kuubal avaldas ta 1930–1934 ajalehes El Diario de la Marina Gerardo Machado valitsuse vastast karikatuuriseeriat, mille tegelane oli El bobo.