Michael Phelps

Algusaastad

Phelps osales 2000. aasta olümpiamängudel Sydneys 15-aastaselt ja ta oli noorim USA ujuja viimase 68 aasta jooksul. Ta sai 200 m liblikujumises viienda koha. Kuus kuud pärast olümpiat 30. märtsil 2001 ujus Phelps samal distantsil oma esimese maailmarekordi, olles ujumisajaloos noorim, kes on maailmarekordi püstitanud. Rekordi püstitamisel oli ta 15 aasta ja 9 kuu vanune. Samal aastal toimunud maailmameistrivõistluste Fukuokas parandas ta veel samal distantsil maailmarekordit (1.54,58) ja tuli ka esimest korda maailmameistriks. 2002. aastal USA meistrivõistlustel ujus ta 400 m kompleksujumises uue maailmarekordi (4.11,09) ja viis selle 2004. aastaks 4.08,41. 2003. aastal ujus ta oma järgmise maailmarekordi ka 200 m kompleksujumises 1.57,94.

Montréal 2005

Michael Phelps alustas Montreali MM-i ebaõnnestunult kuna 400 m vabaujumises ta finaali ei jõudnud. Tema eelujumise aeg oli kõigest 3.50,53, kuigi isiklik rekord oli tal 3.46,73. See tulemus andis talle 18. koha. Eelujumiste kiireim oli austraallane Grant Hackett, kes tuli ka maailmameistriks. 4×100 m vabalt teateujumises olid USA sportlased väljaspool konkurentsi. Esimesena hüppas vette nii nagu ka olümpiamängudel Michael Phelps, edasi ujusid vahetustes Neil Walker, Nate Dusing ja Jason Lezak. Finišis oli nende ajaks 3.13,77, mis oli Ateenas lõuna-aafriklaste poolt ujutud maailmarekordist 0,6 sekundit nõrgem. See oli ameeriklastele selles ujumisviisis juba üheksas MM-tiitel. Oma esimese individuaalse kuldmedali Montreali MM-il sai Michael Phelps 200 m vabaujumises, kus ta võitis ligi sekundiga Grant Hackettit.
"Kogu võistlus on minu jaoks olnud suur õppetund. Loodetavasti on sellest kõigest abi Pekingi olümpiamänge silmas pidades," ütles distantsi 1.45,20-ga läbinud Phelps. 
Maailmameistrivõistlusi sooviga kaheksa MM-kulda võita alustanud Phelps sai kolmandal võistluspäeval 100 m vabaujumises järjekordse tagasilöögi osaliseks, sest pidi sellel distantsil leppima seitsmenda kohaga. Vaid tund pärast ebaõnnestumist 100 m kroolis tuli Phelpsil taas stardipukile astuda, et 200 m kompleksujumises esikoha pärast võistelda. Seekord oli Phelps jälle võidulainel ja sai ajaga 1.56,68 kuuenda individuaalse MM-tiitli. "Samal päeval kahes finaalis ujuda oli väga raske, kuid ma ei kahetse seda. Pärast 100 m vabaujumise finaali olin pettunud, kuid unustasin selle ja keskendusin järgmisele stardile," rääkis Phelps.
100 m liblikujumises üritas Phelps võita oma viiendat kuldmedalit sel MM-il. Samal alal olümpiavõitjaks tulnud 20-aastane ameeriklane jäi oma paremale tulemusele alla koguni 1,25 sekundiga ja pidi leppima teise kohaga. Võitis uue maailmarekordiga 50,40 Ian Crocker. Kuna ta jäi 100 m liblikujumises teiseks, siis USA koondis teda 4×100 m kombineeritud teatevõistluse finaali koosseisu ei valinud. Eelujumises ta siiski osales ja tänu uuenenud reeglitele sai Phelps ka sellel alal kaela kuldmedali. Kaheksa kulla järele Kanadasse sõitnud Phelps pidi leppima kõigest viie kuldmedaliga, sest saavutas eesmärgi vaid 200 m vabaujumises, 200 m kompleksis ja kolmes teateujumises. 100 m liblikas sai ta hõbemedali, 100 m vabaujumises lõpetas aga seitsmenda kohaga ja 400 m distantsil ei jõudnud üldse finaaligi. Ainus isiklik rekord sündis tal 200 m vabaujumises.
Mitmed oma lemmikalad programmist välja jätnud Phelps jättis trooni vabaks näiteks 400 m kompleksis, kus võidu võttis Lazlo Cseh. Ungarlase võiduaeg 4.09,63 oli ligi poolteist sekundit nõrgem kui Phelpsi poolt Ateena olümpiafinaalis ujutud maailmarekord.

Melbourne 2007

12. maailmameistrivõistlustel Melbourne'is võitis Michael Phelps oma esimese kuldmedali 4×100 m vabalt teateujumise uue MM-i rekordiga 3.12,72, mis jäi aasta tagasi Victorias ujutud maailma tippajale alla 0,26 sekundiga. Kaks päeva hiljem oli Phelps väga heas hoos ja ületas kahe sajandikuga 200 m vabaujumises kuue aasta vanuse Ian Thorpe'i nimel olnud maailmarekordi. Uuteks rekordinumbriteks kirjutati 1.43,86. Selle tulemusega edestas Phelps teiseks tulnud hollandlast Pieter van den Hoogenbandi 2,42 sekundiga. Järgmisel päeval püstitas Phelps uue maailmarekordi 1.52,09 200 m liblikujumises ja ületas enda nimele kuulunud rekordi koguni 1,71 sekundiga. Tema võit oli väga suure ülekaaluga, kuna hiinlane Peng Wu kaotas 3,04 sekundiga.
Michael Phelps jätkas oma imelist seeriat Melbourne’is ja püstitas juba kolmanda individuaalse maailmarekordi 200 meetri kompleksujumises ajaga 1.54,98, mis oli ligi sekund parem tema eelmisest rekordist. Viienda kuldmedali sai Phelps 4×200 m vabaujumises, kus USA teatenelik sai kindla võidu uue maailmarekordiga 7.03,24 ja võitis hõbemedali saanud Austraaliat koguni 6,81 sekundiga. 100 m liblikujumises sai Phelps oma järjekordse kuldmedali, kuid seekord ilma maailmarekordita. Rekordist jäi vajaka 0,37 sekundit, kuid tulemus 50,77 tagas talle veel ühe kulla. Muide hõbemedali sai selle distantsi maailmarekordit enda käes hoidnud kaasmaalane Ian Crocker 0,5-sekundilise kaotusega.
Kaheksa kuldmedalit püüda soovinud ujumiskuulsus pidi leppima ootamatu tagasilöögiga, kui USA meeskond ei pääsenud esimest korda MM-võistluste ajaloos 4×100 m kombineeritud teateujumise finaali. Eelujumises kolmandana vette hüpanud Ian Crocker tegi valelähte ja ameeriklaste tulemus tühistati. Phelps eelujumises ise ei ujunud, kuna oli vahetult enne seda parima ajaga kindlustanud omale finaalikoha 400 m kompleksujumises. Seni kuus kuldmedalit võitnud Phelps sai veel ainult ühte kuldset medalit püüda 400 m kompleksujumises. MM-i viimasel päeval püstitaski Phelps kompleksujumise pikemal distantsil uue maailmarekordi 4.06,22 ja sai oma seitsmenda kuldmedali Melbourne'is. Phelps alistas enda nimele kuulunud maailmarekordi koguni 2,04 sekundiga. Võit teiseks tulnud kaasmaalase Ryan Lochte ees oli jälle mäekõrgune 3,52 sekundiga. Phelpsist sai 
läbi aegade edukaim ujuja MM-võistlustel seitsme kullaga. Seni kandis seda tiitlit Ian Thorpe, kes 2001. aastal sai kuus kuldmedalit.

Rio de Janeiro olümpiamängud 2016

Phelps osales Rio de Janeiros oma viiendatel olümpiamängudel. Ta oli sellega esimene Ameerika meesujuja ja Dara Torrese kõrval teine USA ujuja, kes osales viiendatel olümpiamängudel. USA katsevõistlustel lunastas ta olümpiapääsme 200 m liblikujumises (1.54,84), 200 m kompleksujumises (1.55,91) ja 100 m liblikujumises (51,00).
2016. aasta suveolümpiamängude avatseremoonial kandis ta USA lippu. Esimesel võistlusalal, 7. augustil 4×100 meetri vabaltujumise teateujumises võitis ta oma 19. kuldmedali olümpiamängudelt. Ta ujus USA teist vahetust ja läbis 100 meetrit ajaga 47,12. Ta polnud kunagi varem nii kiiresti olümpiamängudel 4×100 meetri vabaltujumises 100 meetrit ujunud. 9. augustil võitis ta oma 12. individuaalkulla ja samal päeval oma 21. olümpiakulla 4×200 meetri vabaltujumise teateujumises, kus ujus viimast vahetust. 4×200 meetri teateujumises võitis ta juba oma neljanda järjestikuse olümpiakulla.

Isiklikku

Michael Phelps on 193 cm pikk ja kaalub 88 kg. Phelpsil on vanemad õed Whitney ja Hilary. Mõlemad õed on ka ujujad. 2003. aastal lõpetas ta gümnaasiumi. 2005. aastal astus ta Michigani ülikooli, kus õppis spordi turundamist. Phelpsi sponsorid on Speedo, Visa, Omega, Power Bar ja Matsunichi.

Kriminaalteod

2004. aastal tabati ta joobes autojuhtimiselt, mistõttu sai pooleteise aastase tingimisi vangistuse ja 2009. aastal jäi ta vahele kanepiga ning sai sellepärast kolmekuulise võistluskeelu.