Sisu K-44

Tootearendus

Soomes kasutati 1960. aastatel metsavarumisautodena tavaliselt üheteljelisi poolhaagiseid. Nelikveoga K-40 maksimaalne teljekoormus jäi palgiveos sageli liiga napiks. Lahenduseks loodi veoauto, millele lisati üks mitte-veotelg taga, nii et see üheskoos veoteljega moodustab tandemsilla. Uus mudel, Sisu K-44 tuli välja 1959. aastal keskmise raskusega Kontio- ja raskes Jyry-klassis. K-44-a vedav esisild oli K-40-st ja tandemsillad K-34-st. Selline vedusüsteem, mida nimetatakse 4×4+2-ks, on Soomest väljaspool harva kasutusel. Vanaja Autotehas, SAT peamine kodumaine konkurent, oli sellise auto siiski juba aasta varem turule toonud.

Omadused

Sisu K-44 kavandati spetsiaalselt maastikusõidukiks. Sõiduki võimalusi liikuda mitmesugustel pinnastel ja säilitada veovõime järskudel nõlvadel parandab mittevedava tagasilla tõstmine. Sel viisil suureneb surve vedavale sillale tandemsilla ees. Pinnal, millel hõõrdetegur on μ = 0,65, suudab auto liikuda maksimaalselt 86% järsul nõlval. Vastaval 6×4-mudelil on see näitaja 55% ja 6×2-mudelil ainult 29%.
K-44 oli 27% kallim kui vastav K-34 6×2 vedavate esitelgedeta.
Leyland O.375 -mootor oli edasi arendatud selle eelkäijast, O.350-st, mis oli teeninud hea reputatsiooni vanades Kontio-mudeleis pärast turuletulekut 1950. aastatel. O.375-mudeli head omadused kasvatasid veelgi Leylandi mainet hea mootoritootjana. Kahjuks ei olnud kasutajate kogemused 1962. aastal turule tulnud Leyland O.400 mootoriga nii head; silindri õhuke vooderdus pragunes ja tuli lahti. Kuigi see viga parandati peagi, kahjustasid need kvaliteediprobleemid rängalt nii Leylandi kui ka Sisu reputatsiooni.
Võimas ja töökindel Leyland O.680 oli aidanud Sisul saada Soome turuliidriks raskes maanteetranspordis. Probleemid algasid 1963. aastal, kui Jyry jõuallikaks sai uus O.680 Power Plus mootor. Sisu oli esimene auto kus kasutati seda mootoritüüpi, ja kannatas selle kasvuraskuste all.

Kasutamine

Kuigi K-44 oli algselt poolhaagise vedamiseks planeeritud, need hakkas varsti kasutama tavalise kahesillalise haagisega, mis võimaldas suurema kogumassi.
Vähemalt mõned K-44-sadulveokid tarniti 1965. aastal Soome kaitseväele.

Sidur ja käigukastid

Kuiva, ühekettase siduri läbimõõt on 412 mm ja see on varustatud kummise torsioonisiibriga. Algsed Kontio-mudelid oli saadaval ainult viiekäigulise peakäigukastiga, aga Jyry-mudelid sai selle asemel kuuekäigulise kastiga, mille suurem käik on ülekäik. Käigukastid on ilma sünkroonimist, aga hammasrataste hammaste pead on viltulõigatud käiguvahetuse kergendamiseks. Täiendav jõuvõtuvõll, mida võib kasutada muude funktsioonide, nagu kallutusmehhanismi, oli saadaval lisatasu eest.
Kontio peakäigukast muudeti 1962. aastal, kui Leyland O.375 asendati O.400-ga. Kuigi see on tugevam, selle suurema pöördemoment ala on suuremal pöörlemiskiirusel; O.400 suurem pöördemoment on 1600 1/min kohal, kuna O.375-ga see on 1100 1/min kohal. Uue mootori väga erinev pöördemomendi kõver eeldas erinevad ülekandearvud, ja seepärast Kontiosse sai kuuekäiguline peakäigukasti, kus vähim käik on suurema ülekandearvuga kui vanemas viiekäigulises kastis. Selle asemel suurimate käigute ülekannearvud oli umbes samad.
Jõuülekanne teine oluline osa on jaotuskast, mis paikneb peakäigukasti ja tandemisilla vahel. Jaotuskast jaotab võimu esisilla ja vedava tagasilla vahel. See sisaldab kahekäigulise reduktori ja pikisuunalise diferentsiaali. Kaht tüüpi oli saadaval natuki erinevale ülekandearvuga. Aeglase käigu ülekandearv on tüübil AVV 2,48:1 ja tüübil AVD see on 2,47:1. Kui aeglane käik on sisse lülitatud, esisilla veojõu lülitab samaaegselt. Tüüp AVD sisaldab planetaarreduktori, mis jaotab pöördemomenti suhtes 23:77 esi- ja tagasilla vahel.

Tandemisild

Tandemisilla eesmine sild on vedav. Kui auto on täislastis, vedav sild kandab 62% tandemi lastist. Tagumine sild, mis on mittevedav, on ühistatud vedavasse sillasse lihtsa mehhanismiga, mis sisaldab 3,5 tolli laiad ja 1500 mm pikad lehtvedrud ja nookurid. Kui sissetulev pöördemoment kasvab vedaval sillal, mehhanism iseenesest kandab kaalu mittevedava silla pealt vedavale, mis parandab vedava rehvide haaret sel olukorral, mil rohkem vajatakse. Lisaks rohkem kaalu saab käsitsi vedava silla peale üle kanda elektro-hüdraulilise süsteemiga. Kütuse ja rehvide päästmiseks saab tandemi tagumise silla täiesti üles tõstma, kui lasti ilma sõidetakse. Kui tagumine sild on maapinnalt lahti, samuti auto pöörderaadius on väiksem.
Rehvide suurus on 7,5–20" ja iga ratas on kinnitatud kümne mutriga. Tandemi mõlemad sillad on paarisrattadega, välja arvatud K-44ST-s, milles tagumine sild on ühekordside rehvidega.
Tandemi normaalne teljevahe on 1 150 mm, aga ka sellised teljevahed kui 1200 mm ja 1270 mm ilmuvad valmistaja andmelehtedel.
Varemis K-44-is tandemi vedav sild on sardane Kontios ja Jyrys. See sillatüüp, ATK, oli SAT planeerinud vanema tüüp ATD põhjalt, mis oli kasutusele saanud 1950. aastate alguses. ATK osutus kestevaks Kontios, aga sellele Jyry suurem koormus ja selle mootori võimsus oli liiga suur. Sellepärast SAT kavandas 1960. aastate alguses Jyrysse robustsema tüüp BTK -silla.
Vedava silla raam on tehtud moodustatust terasest. Loppuülekannes on hypoidikäigud.

Esisild

Esisillas on kahekordne ülekanne ja difrentsiaal on lukustusega. Käänmikud on kinnitatud kooniliste laagritega ja veovõllid on püsikiiruseühistega. Rattarummudes planetaarreduktorid, ja sellepärast diferentsiaalist on võinud teha väikeseks, mistõttu kliirens on kõrge. Esivedrustus sisaldab 3,5 tolli laiu ja 1500 mm pikki lehtvedrusid ja teleskoopiamortisaatoreid. Rehvide suurus on 8,0–20", mõlemad rattad on kinnitatud kümne mutriga.

Pidurid

Varasematel mudelitel on hüdraulilised ja suruõhuga võimendused trummelpidurid. Hilisemad mudelid on varustatud SAT ise tegemade S-nukkpiduritega. SAT reklaamitakse, et pidurid on eriti tugevad ja stabiilsed nende malmiste pidurikingede ja paksude ankrupoldide tõttu. Seisupidur töötab mehaaniliselt eraldisse trummelpidurisse, mis on paigaldatud jõuülekannesse.
Käsitsi juhitav pneumaatiline haagise pidurisüsteem ja mootorpidur oli lisavarustuseta.

Kabiin ja muu varustus

Standardvarustuses masina kabiin sisaldab istekohad juhile ja kahele kaassõitjale. Pikendatud kabiin voodiga oli valikuliselt saadav. Kabiin on polsterdatud ja isoleeritud. Küttesüsteemis on erilised otsikud tuuleklaasi selgeks säilitamiseks. Armatuurlaual on hodomeeteriga kiirusmõõdik, ampermeeter ja veetemperatuuri-, õlirõhu- ja kütusemõõdikud; mõlemal õhkpidurisüsteemil on oma mõõdik. Pidurisüsteemi signaalilamp hoiatab liiga madala rõhu või pidurisilindri liiga pikast liigutuse korral.
Õhkpidurid ja hüdrauliliste piduride võimendus on ajendatud kompressoriga, mis töötab mootori jõul. Kompressorisüsteemi kuuluvad ka filter, 40-liitrine survemahuti äravooluventiiliga, külmumisvastane süsteem ja ventiil ning voolik rehvide täitmiseks.
Tahhomeeter ja sõidumeerik olid valikulised. Hüdrauliline roolivõimendi oli saadaval tiguajamittüüpisesse juhtimisemehhanismisse.
Kaks 135 Ah akut kuuluvad 12 V elektrisüsteemi. Võime saab välja lulitada käsitsi pealülitiga, mis asub kabiinis.
120-liitrine kütusepaak on paigaldatud kabiini allpoolele sõiduki vasakule poolele. 200-liitrine paak oli valikvarustus.
Samuti lisavarustus oli esivints 8–10 tonni kapatsiteetiga. See töötab jaotuskastist kulgeva mitmeühise võlli ja tiguajami abil. Vintsimise suunda saab jaotuskastist vahetada.

Allikad

Mäkipirtti, Markku, Sisu, Ajoneuvot Suomessa, 4 (2. väljaanne), Tampere: Apali Oy (avaldatud 2010), ISBN 978-952-5877-05-2