Elmina Otsman

Elmina Otsman (nimekujud ka Elmiine ja Elmine) (14. november 1924 Leningradi oblast, Luga rajoon – 17. märts 2012 Viljandi) oli Eesti NSV üks esimesi kutselisi naismehhanisaatoreid, töökangelane. 
Ta oli Eesti NSV esimene naistraktorist ja -kombainer ning organiseeris Eestis esimese naistraktoristide brigaadi. Otsman sai esimese eestlasena vaid naismehhanisaatoritele mõeldud üleliidulise autasu: Paša Angelina büsti. Auhinnaga kaasnes 300 rubla ja võimalus kohtuda kosmonautidega. Paša Angelina oli esimene väljaõppe saanud naistraktorist Nõukogude Liidus.

Elukäik

Elmina Otsman sündis 14. novembril 1924 Venemaal Luga rajoonis Betkovo külas Venemaa eestlaste peres. Otsmanide kodune keel oli eesti keel. Paari aasta pärast kolis pere Goruška külla, kus asuti tööle Znamja (eesti k 'lipp') kolhoosis. See oli vene küla, kus Otsman hakkas rääkima vene keeles. Kooliteed alustas ta vene koolis, edaspidi käis Luga eesti koolis, kuid sõja tõttu kokku ainult 5 klassi. 1937. aastal Luga eesti kool suleti ja õpetajad likvideeriti. Ajastule tüüpiliselt alustas Otsman varakult tööinimese elu. 13-aastaselt asus Otsman tööle Znamja kolhoosis hobustega, 16-aastaselt Luga masina-traktorijaamas ja 1941. aastal õppis isa kõrvalt 17-aastasena traktorit juhtima. Samal aastal osales Otsman Luga masina-traktorijaama evakueerimisel trajektooril Luga – Tšudovo – Hvoinaja – Tšerepovetši linn ‒ Hvoinaja, kokku üle 1000 km traktoritel. Liiguti vaevaliselt, aeglaselt, nälgides, üle laipade ja saksa lennukite pommirahes.  Pärast sõda suunati Otsman Boksidogorski linna tööstuskooli nr 9 mehaanikute kursustele ja sealt Leningradi traktoriremonditöökotta lukksepaks.  1945 tehti Otsmanile ettepanek minna Eestisse, kus olevat töökäsi vaja. Alguses olid traktorijaamad alles loomisel, lisaks ei usaldatud Otsmani traktorirooli ja ta teenis leiba mitmesuguste töödega, näiteks postipakkide vedajana erisides. 1948. aastal lõpetas Otsman Viljandi masina-traktorijaamas mehhanisaatorite kursused ja oma esimesed vaod Eestimaa põldudele kündis ta Elmar Purga abilisena Tarvastu vallas kolhoosis Punane Koit 1948. aasta kevadel.  1949. aastal lõpetas Otsman edukalt esimese naisena Eesti esimese kombainerite kursuse Helme Põllumajanduse Mehhaniseerimise koolis ja asus tööle kombainerina Viljandi rajoonis, kus ta koristas vilja järgnevatel aastakümnetel mitmes majandis. 1952 juhtis naistraktoristide brigaadi.  Talle saadeti elu jooksul Rostovi tehasest kaks nimelist kombaini. Elmina Otsman oli Eesti NSV Ülemnõukogu III koosseisu saadik, Ülemnõukogu Presiidiumi liige, NSV Liidu Ülemnõukogu IV ja V ja IX koosseisu saadik. Aastatel 1966–1976 oli ta EKP Keskkomitee liige. Ta oli NLKP XXII kongressi delegaat. Samuti oli Otsman Eesti NSV Rahukaitsekomitee liige ja Viljandi rajooni naistöökomisjoni liige. Korduvalt valiti teda Viljandi rajooninõukogu saadikuks.

Perekond

Elmina Otsman oli abielus ja kolme lapse ema. Traktoristiks kujunemisel oli talle eeskujuks isa Peeter Otsman. 1951. aastal koristas ta isaga vilja 400 hektarilt. 1954. aastal võistles Elmina Otsman viljakoristamises oma isa Peeter Otsmaniga.

Tsitaadid

„Ilus töö on nagu ilus laul, kus ei ole liigseid sõnu.“
 – Elmina Otsman
 
„Töökangelaslikkuse tee algab lapsepõlvest ja noorusaastatest.“
 – Elmina Otsman
 
„Kõige tähtsam on olla inimene, oma rahvale vajalik inimene.“
 – Elmina Otsman