google/wiki40b huggingface dataset:
Marcus Antonius

Marcus Antonius (83 eKr – 1. august 30 eKr) oli Vana-Rooma poliitik ja väejuht.
Nooruses oli Marcus Antonius Gaius Julius Caesari oluline poolehoidja. Pärast Caesari mõrvamist purustasid 42. aastal eKr Marcus Antoniuse väed Caesari mõrvarite Cassiuse ja Brutuse leegionid. Antoniusest sai suurriigi kõigi idaalade valitseja. Kleopatral õnnestus võrgutada 42-aastane Antonius, kes poliitilistel kaalutlustel võttis naiseks Octavianuse õe Octavia. Kleopatra õhutusel ja Antoniuse käsul hukati Arsinoe IV.
Oma testamendis soovis Antonius olla maetud Egiptuses. 34. aastal eKr lahutas Antonius Octaviast. Octavianuse ja Antoniuse võitlus tipnes 2. septembri õhtupoolikul 31 eKr Kreeka läänerannikul Aktionis. Aktioni merelahingus saatis edu kord üht, kord teist poolt, kui äkki mingil arusaamatul põhjusel (mõne allika kohaselt mäss, teiste järgi käskude valestimõistmine) tõmbus Antonius lahingust tagasi, purjetas avamerele Kleopatra laevadele järele ja saatis teda Egiptusesse. Kleopatra oli Antoniust toetanud suure laevastiku ning 20 000 talendiga, kuid kuninganna sekkumine sõjaliste operatsioonide planeerimisse põhjustas osaliselt Antoniuse kaotuse.
Järgmisel aastal tungis Octavianus Egiptusesse ning jõudis 1. augustil 30 eKr Aleksandriasse. Pärast luhtunud põgenemiskatset eelistas Kleopatra mitte saada Octavianuse triumfirongkäigu kaunistuseks, vaid tappa end mürkmao hammustuse läbi. Antonius kukutas end oma mõõga otsa. Octavianus laskis nad matta koos Aleksandriasse kuninglikku hauakambrisse, mille Kleopatra endale ehitada oli käskinud.
William Shakespeare on Marcus Antoniust kujutanud näidendites "Julius Caesar" ning "Antonius ja Kleopatra".
Kurkse Suurkivi

Kurkse Suurkivi (ka: Kaarnavälja liukivi) on hiidrahn Harju maakonnas Lääne-Harju vallas.
Kivi mõõtmed on järgmised: pikkus 11,1 m, laius 8,4 m, kõrgus kuni 2,6 m, ümbermõõt 27,9 m.
Kansas City prohvetid

Kansas City prohvetitena tuntakse Missouri osariigis Kansas Citys elavaid apostellik-prohvetliku liikumise tegelasi, kelle hulka kuuluvad Bill Hamon, Rick Joyner, Paul Cain, Bob Jones, Mike Bickle, James Goll, John Paul Jackson ja Lou Engle.
Paul Cain osales 1950. aastatel äratusliikumises Voice of Healing.
Kansas City prohvetid teenivad aktiivselt kogu Põhja-Ameerikas. Sageli kõnelevad nad karismaatilistel koosolekutel.
Keskkonnapsühholoogia

Ajalugu

Keskkonnapsühholoogia päritolu ei ole küll teada, kuid Willy Hellpach on esimene, kes mainis "keskkonnapõhist psühholoogiat". Tema raamatus "Geopsyche", käsitletakse seda, kuidas päike ja kuu mõjutavad inimeste käitumist, ekstreemsete keskkonnaolude ning värvi ja vormi mõju inimestele. Teised tuntumad teadlased keskkonnapsühholoogia juurte juures olid Jakob von Uexküll, Kurt Lewin, Egon Brunswik, ning hiljem ka Gerhard Kaminski ja Carl Friedrich Graumann.

Süsteemidele orienteeritud

Süsteemidele orienteeritud lähenemist eksperimenteerimises kasutatakse inimestel, kes on osa kommuunidest, rühmadest ja organisatsioonidest. Selles lähenemisviisis vaadeldakse eelkõige rühma vastasmõju, vastandina üksikisiku vastastikusele suhtlemisele ja rõhutatakse sotsiaalse integratsiooni teguritele. Laboris tehtavad eksperimendid keskenduvad inimloomuses olevatele põhjuse-tagajärje protsessidele.

Mõju ehitatud keskkonnale

Keskkonnapsühholoogia on suunatud disaini spetsialistide (arhitektide, inseneride, sisekujundajate, linnaplaneerijate jne) töö mõjutamisele ja seeläbi inimkeskkonna parandamisele.
Arhitektuuri rolli ja mõju inimkäitumisele on antud eriala siseselt palju arutatud. Küsitakse, kas inimesed kohanevad uute arhitektuuriliste lähenemiste ja linnavormidega; usutakse, et arhitektid ei suuda ennustada hoonete mõju inimestele ja seega peaks otsuseid tegema muudele teguritele tuginedes; vaadeldakse detailselt juba olemasolevaid hooneid, nende tüüpi ning nende kasutust ühiskonnas, kus need on.
Keskkonnapsühholoogia on vallutanud jaemüügikauplustega ja muude kaubanduslike kohtadega, millel on võime manipuleerida klientide meeleolu ja käitumisega (nt staadionid, kasiinod, kaubanduskeskused ja lennujaamad) seonduva arhitektuurilise žanri. Alates Philip Kotleri revolutsioonilisest tööst atmosfääri kohta ja Alan Hirschi "Lõhnaainete mõju mänguautomaatide kasutamisele Las Vegase kasiinos" ("Effects of Ambient Odors on Slot-Machine Usage in a Las Vegas Casino") sõltub jaemüük suures osas psühholoogiast, fookusgruppidest, otsesest vaatlusest ja ise läbi viidud uurimistöödest.

Keskkonnapsühholoogia Eestis

Keskkonnapsühholoogiat saab Eestis õppida Tallinna Ülikoolis. Eesti tuntuim keskkonnapsühholoog on Grete Arro, kes on sel teemal andnud ka intervjuusid.
Biosemiotics (raamatusari)

"Biosemiotics" on kirjastuse Springer poolt välja antav biosemiootikaalane raamatusari.
Sari ilmub alates aastast 2007. Sarja toimetajad olid algul Marcello Barbieri ja Jesper Hoffmeyer, alates aastast 2014 Jesper Hoffmeyer, Kalevi Kull ja Aleksei Šarov.
Silja Grünberg

Silja Grünberg (sündinud 7. aprill 1937) on eesti keeleteadlane. Ta on "Vadja keele sõnaraamatu" toimetaja.
Põhja kompanii

Põhja üksikkompanii on Kaitseliidu Tallinna maleva territoriaalne üksus, mille vastutusalaks on Põhja-Tallinna piirkond.
Kompaniipealik on leitnant Tanel Järvet.

Ajalugu

Põhja malevkond asutati 1. märtsil 1929. aastal ning tegutses kogu Eesti Vabariigi esimese iseseisvusaja, kuni likvideeriti koos kogu Kaitseliiduga 1940. aastal pärast Nõukogude okupatsiooni algust.
Tallinna malev taastati 1990. aastal ning koosnes algul üksikrühmadest. Kuna maleva liikmeskond kasvas, siis tekkis mõne aja pärast vajadus liita üksikrühmad suuremateks üksusteks. Nii tekkis mõned aastad pärast taasiseseisvumist Põhja malevkond. Kuna Kaitseliidu põhikiri sätestas, et malevkonna liikmete hulk peab olema vähemalt 300, nimetati Põhja malevkond 1. jaanuaril 2004 ümber Põhja kompaniiks. Samast aastast alates ühendati see koos Lõuna ja Ida kompaniiga Ühendmalevkonnaks. 2008. aasta Ühendmalevkonna juhatuse koosolekul korraldati hääletus, mille tulemusel otsustati malevkond laiali saata, kuna kompaniid olid eelnevalt iseseisvalt tegutsedes olnud efektiivsemad. Põhja kompaniist sai iseseisev üksikkompanii.
Purmesäär (Pöide)

Purmesäär on poolsaar Saare maakonnas Saaremaa vallas Kakuna küla lähistel.
1994–1996

"1994–1996" on Smilersi kogumikalbum. Album ilmus 1999. aastal ja selle tootis HyperElwood.
Mudajõgi

Mudajõgi (ka Mudaoja) on Amme jõe parempoolne lisajõgi. Selle pikkus on 16 km, jõe valgla suurus 86 km². 
Jõgi saab alguse Saadjärvest ja suubub Kärkna lähedal (enne melioratsioonitöid 1950ndatel suubus see Laeva jõkke). 
Jõel asub mitu vesiveskit.
Tuumavastane liikumine

Tuumavastane liikumine on sotsiaalne liikumine tuumatehnoloogia kasutamise vastu.
Tuumavastane liikumine seisab selle eest, et ei kasutataks tuumaenergiat – ei elektrijaamades (tuumaelektrijaamadena) ega relvastuses (tuumarelvana).
Liikumine seisab tuumavabade piirkondade laiendamise eest.
Eesti Omavalitsus

Eesti Omavalitsuse moodustamine

Eesti Omavalitsuse nimetas ametisse 15. septembril 1941. aastal Väegrupi Nord tagalapiirkonna juhataja Franz von Roques tehes Eesti Omavalitsusele ülesandeks teostada ülemjuhataja nimel tsiviilvalitsemist Eesti Vabariigis valitsenud seaduste kohaselt. Tagalaülemale jäi õigus tühistada või muuta Eesti Omavalitsuse otsuseid. Eesti Omavalitsus võis anda tagalaülema volitusel seadusejõulisi määrusi.
Eesti Omavalitsus taaskehtestas 14. oktoobril 1941. a Eestis, enne 21. juuni 1940. aasta "juunipööret" kehtinud Eesti Vabariigi seadused, mis olid jõus, kui ülimuslike Saksa seadustega ei olnud vastuolusid.
Saksa okupatsioonivõimud andsid ametlikult tsiviilvõimu üle Eesti Omavalitsusele 5. detsembril 1941, Tallinnas Kadrioru lossis toimunud üritusel, kus Saksa Okupeeritud Ida-alade Riigiministeeriumi Ida-alade Riigikomissariaadi riigikomissari Hinrich Lohse esindaja Martin Matthiessen nimetas ametisse kindralkomissari Karl Siegmund Litzmanni.

Eesti Omavalitsuse legitiimsus

Eesti Omavalitsus määrati ametisse Eesti okupeerinud Kolmanda Riigi Okupeeritud Ida-alade Riigiministeeriumi Ida-alade Riigikomissariaadi riigikomissari poolt koos Saksa vägedega Eestisse jõudnud ning eelnevalt vastavalt Saksa Riigi poliitilise juhtkonna poolt välja valitud isikutest – Eesti Omavalitsuse juht dr. Hjalmar Mäe oli lahkunud Eestist 1941. aastal "järelümberasumise" käigus Saksamaale.
Eestis asus 1941. aasta sügisel pärast Tallinna vallutamist Saksa vägede poole ka endine I Riigivolikogu esimees 1938–1939 ja Eesti Vabariigi peaminister aastatel 1939–1940 Jüri Uluots, kellele 21. juunil 1940 langesid Vabariigi Presidendi ülesanded ja kes ainsana viimase Eesti Vabariigi Valitsuse koosseisust suutis ta vältida arreteerimist nõukogude julgeolekuasutuste poolt.
1941. aasta juulis püüdis Jüri Uluots ametisse nimetada uut Eesti Vabariigi Valitsust, mis ebaõnnestus, kuna Saksamaa ei tunnustanud Eesti iseseisvust.
Heino Eller

Heino Eller (7. märts 1887 Tartu – 16. juuni 1970 Tallinn) oli Eesti helilooja ja pedagoog, Eesti sümfoonilise ja kammermuusika üks rajajaid ja silmapaistvamaid esindajaid.

Hariduskäik ja pedagoogiline tegevus

Heino Eller lõpetas 1907. aastal Tartu Reaalkooli. Seejärel õppis Peterburi konservatooriumis aastatel 1907–1908 viiulit, aastatel 1913–1915 ja 1919–1920 kompositsiooni ja muusikateooriat.
Õpetas aastatel 1920–1940 Tartu Kõrgemas Muusikakoolis kompositsiooni ja muusikateooriat.
Asutas Tartus nn Tartu koolkonna, kuhu kuulusid Alfred Karindi, Eduard Oja, Olav Roots ja Eduard Tubin.
1940. aastal alustas õpetajategevust Tallinna Riiklikus Konservatooriumis, kus õpetas elu lõpuni.
Heino Elleri käe all on muusikaharidust saanud umbes 50 heliloojat, teiste seas Arvo Pärt, Eduard Tubin, Villem Kapp, Jaan Rääts, Alo Põldmäe ja Lepo Sumera.

Isiklikku

Heino Eller oli abielus pianist Anna Kremeriga (1886–1942), kelle Saksa okupatsioonivõimud 1942. aastal tema juudi päritolu tõttu koonduslaagris hukkasid.
Heino Elleri teine abikaasa oli Ellu Eller (Meriva) (1908–1997), Anna Kremeri õpilasi Tartu Kõrgemas Muusikakoolis. Pärast Heino Elleri surma elas Ellu Eller 27 aastat eraklikku elu, sisustades seda mälestuste kirjutamisega Heino Ellerist, tema perekonnast, õpilastest ja kaasaja kultuurielust.
Ta vend oli skulptor Aleksander Eller.

Helilooming

Heino Elleri heliloomingu suuruseks on umbes 300 teost, muu hulgas on ta loonud ka mitu sümfoonilist teost.
Kromafiinne rakk

Kromafiinsed rakud on (inglise keeles chromaffin cell) on paljudel imetajatel, lindudel, roomajatel ja kahepaiksetel erinevates elundites kas üksikult (väiksearvulisena) või rakurühmadena paiknev neuroendokriinsete rakkude tüüp.
1902. aastal avastas Kohn, et need rakud värvuvad kroomi sooladega pruunikaskollaseks.
Kromafiinsete rakkude areng, anatoomia, morfoloogia, histoloogia, sünteesitavad ja eritatavad moelkulid, patoloogia ja apoptoos võivad erineda nii liigiti, indiviiditi kui ka arenguastmeti.
Kromafiised rakud liigitatakse endokriinsüsteemi hulka. Osad autorid aga liigitavad need rakud, nende tihedate seoste tõttu autonoomse närvisüsteemiga, APUD rakkude süsteemi. Varem kuulusid need rakud kromafiinsesse süsteemi.
Kromafiinsete rakkude rühmi nimetatakse vahel ka kromaffiinseks elundiks, suurim neist on Zuckerkandli elund.
Embrüoloogiliselt pärinevad need rakud neuraalharja (crista neuralis) rakkudest.
Kromafiinsed rakud sünteesivad ja vabastavad sümpaatilise närvisüsteemi mediaatoriaineid katehhoolamiine - adrenaliini, noradrenaliini, dopamiini.
Roomajate (sh madude) neerumanused paiknevad neeru peal ja histoloogiliselt on säsis paiknevad kromafiinsed rakud segunenud neerumanuse koore rakkudega.
Imetajatel on kromafiinseid rakke arvukalt just neerupealise säsis. Kromafiinsed rakud paiknevad ka sümpaatiliste närvisõlmede, uitnärvi, kõrvalnärvisõlmede, glomus caroticumi, glomus aorticumi  ja kusepõie seinas, eesnäärmes ja maksa läheduses jm. Seedetraktis (soolestikus) paiknevad enterochromaffin cells. 
Veislaste neerupealise säsi rakud eritavad neuropeptiididega (nagu angitensiin II, bradükiniin jt) stimuleerituna 
märkimisväärsetes kogustes opipoidpeptiide metioniin- ja leutsiin - enkefaliini.
Inimestel seostatakse kromafiinsete rakkudega kromafiinrakulise kasvaja kromafinoomi teket.
Peeter Proos

Peeter Proos (sündinud 19. novembril 1983) on eesti trummar. Ta on mänginud trumme ansamblistes The Creep, Vennaskond (pseudonüüm: Pet Creep) ja Chasper Kazparovich and The Deltahead (pseudonüüm Pete Green).
Proos kandideeris 2009. aasta valimistel Sindi linnavolikogusse.
Savoy ball

Faabula

Tegevus toimub 1932. aastal Veneetsias, Nizzas ja Pariisis ning käsitleb mesinädalatega seotud aastaselt pulmareisilt naasnud abielupaari Aristide'i ja Madeleine de Faublas' üleelamisi. Tunda on Aristide'i endiste aegade lõbusa seltskonnaelu järellainetusi. Tal oli varem armuke, tantsijanna Tangolita. Too oli kunagi mehelt välja pressinud tšeki üheks õhtusöögiks, mille koht ja aeg jäi naise määrata. Tangolita esitabki nüüd tšeki. Aristide peab minema temaga Savoy hotelli kuulsa balli ajal erakabinetis õhtustama. Aristide on kimbatuses, sest ei soovi petta oma armastatud noort naist. Minemata ka jätta ei saa, sest Tangolita ähvardab skandaaliga.
Oma türklasest sõbra Mustafá Bei nõuandel selgitab ta Madeleine'ile, et läheb kohtuma vana sõbra, džässihelilooja Paso Doble'iga, kes samal õhtul juhatab Savoy hotellis kontserti. Paso Doble pole aga vana mees, vaid selle nime taga varjub Madeleine'i sõbranna. Noor, ilus ja temperamentne Daisy Darlington. Neiu varakas isa ei soovi, et tütar tegeleks nii kergemeelse ametiga nagu komponeerimine.
Daisy on just oma saladuse avaldanud Madeleine'ile, kui Aristide esitab versiooni ballile mineku põhjustest. Madeleine läheb nüüd samuti Savoy ballile, et seal truudusetule mehele kätte maksta. Ta valib oma plaani läbiviimiseks noore advokaadi Célestin Formant'i. Koos ujeda noormehega läheb Madeleine Tangolita ja Aristide'i erakabineti kõrval asuvasse ruumi samuti õhtustama. Mustafá Bei on heitnud silma Daisyle. Nende suhted on kiiresti arenenud nii kaugele, et kihlutakse mikrofoni ees raadio otse-eetris. Pärast mitmeid seiklusi, segadusi ja ohtu, et Aristide'i ja Madeleine'i abielu lahutatakse, laabub lõpuks kõik hästi. Aristide ja Madeleine lepivad ära.
Paabeli torn

Ajalooline tagapõhi

Legendi Paabeli tornist on seostatud mitme ajaloolise ehitisega. Kõige sagedamini peetakse selle aluseks Babüloni tsikuraati nimega Etemenanki, mis oli algselt rajatud oletatavasti 2. aastatuhandel eKr. Aegade jooksul on Etemenankit korduvalt purustatud ja jälle üles ehitatud.
Hilisemate kirjelduste järgi (seda on maininud ka Herodotos) oli tsikuraat seitsmekorruseline. Välistrepid viisid selle tippu, kus paiknes tempel, milles elas Babüloonia peajumal Marduk. Tellistest ehitatud hoone oli 91 meetrit kõrge ja selle põhi oli ristkülikukujuline. Seda on nimetatud maailmaimeks, ehkki Vana-Kreekast pärit seitsme maailmaime loendites seda tavaliselt ei mainita.
On võimalik, et Assüüria vallutuse järel Babüloni küüditatud heebrealased võtsid Etemenanki taastamisest osa ja sealtkaudu jõudis legend Paabeli tornist vanasse testamenti.
Kensa talu kalmistu

Kensa talu kalmistu on kalmistu Järva-Jaani kihelkonnas Järvamaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Valasti külas Paide linnas Järva maakonnas.
Kalmistu rajati Kensa A184 talu maadele, selle omanik oli perekond Ende, ka maetud on pärit nende sugukonnast. Kalmistule on praegu teadaolevalt maetud 5 inimest, viimati 1954. aastal.
Tähelepandav on, et linnulennult umbes 1,9 km kaugusel idas asub Madis-Juhani talu kalmistu. Ka kihelkonnakalmistud Järva-Jaanis on sealt veel umbes 3–4 km kaugusel. Seega pole siin erakalmistu rajamises arvatav põhjus mitte kaugus kihelkonnakalmistust, vaid isikutevahelised vastuolud ja omavaheline rivaliteet.
Anija valla vapp

Anija valla vapp on Harju maakonnas asuva Eesti haldusüksuse Anija valla vapp.
Vapp kinnitati 19. juunil 2003 Anija vallavolikogus ja sama aasta 19. augustil riigisekretäri poolt.
Vapi autor on Priit Herodes.

Vapi kirjeldus

Kuldsel kilbil on sinine vesiveski ratas ja sinine laineline päis, millel on kolm hõbedast hane. Hanede nokad ja jalad on kuldsed.

Põhjendus

Vapi värvid viitavad Priit Herodese selgituse kohaselt Eestile. Kilbi laineline jaotus tähistab Jägala jõge. Veskiratas ja haned pärinevad ühinenud Kehra linna ja Anija valla varasematelt vappidelt. Kuldne kilbiväli sümboliseerib küllust ning veskiratas Kehrale kuulsust toonud tselluloosi- ja paberitööstust. Haned osutavad Anija valla nimele ning viitavad vallas asuvatele hallhanede pesitsusaladele.

Anija valla vapp 1993–2002

Endiseks Anija valla vapiks oli sinine hõbedase raamiga kilp, millel hõbedane hani. Hani viitas valla nimele. Vapp võeti kasutusele 1993 aastal ning oli kasutusel kuni 11. juulini 2002.

Sümboolika konkurss 2002. aastal

2002. aasta 11. juulil moodustati Kehra linna ja senise Anija valla baasil uus omavalitsusüksus Anija vald. Uus vald vajas ka uut sümboolikat ning 2002. aasta lõpus kuulutatigi Anija vallavalitsuse poolt välja Anija valla uue lipu ja vapi leidmiseks konkurss. Kuna sellele ei laekunud ühtki tööd, telliti kavandid Eesti Heraldikakolleegiumi esimehelt Priit Herodeselt.
Quitmani maakond (Georgia)

Ajalugu

Quitmani maakond moodustati 10. detsembril 1858. aastal Randolphi ja Stewarti maakonna osadest. Maakond sai nime Mississippi kuberner John A. Quitmani järgi.
Lycodonomorphus leleupi

Levila

Seda maoliiki võib kohata Tansaanias, Malawis, Sambias, Zimbabwes, Mosambiigis ja Kongo Demokraatlikus Vabariigis.
Wolfgang Hildesheimer

Wolfgang Hildesheimer (9. detsember 1916 Hamburg – 21. august 1991 Poschiavo) oli juudi rahvusest Saksa ja Šveitsi kirjanik, tõlkija, kunstnik ja muusikateadlane.
Ta sündis aastal 1916 Hamburgis juudi vanemate pojana. Ta õppis aastatel 1926–1930 Mannheimis gümnaasiumis, seejärel õppis ta Odenwaldschules Heppenheimis Hessenis. Aastal 1933–1934 (pärast lahkumist Saksamaalt) õppis ta Frensham Heights Schoolis. Seejärel õppis ta Palestiinas mööblitisleriks ja sisearhitektiks. Aastast 1937 õppis ta maalikunsti ja lavakujundust Londonis.
Aastal 1940 läks ta Briti vägede luureohvitserina viieks aastaks Palestiinasse. Aastatel 1945–1949 oli ta simultaantõlk ja protokollide toimetaja Nürnbergi protsessil. Hiljem elas ta kunstniku ja kirjanikuna Münchenis, reisis palju ja kuulus rühmitusse Gruppe 47.
Aastal 1957 taotles ta endale Šveitsi kodakondsuse ning asus erakuna elama Poschiavo mägikülasse Graubündeni kantonisse, kuhu jäi elu lõpuni.

Isiklikku

Tema vanaisa Azriel Hildesheimer (1820–1899) oli Saksamaa rabi ja ortodoksse judaismi moderniseerija.
Tallinna linnapea

Ajaloost

Kuni 1786. aastani ning 1796–1877 juhtis Tallinna linna raad.
1904. aasta valimistel võitis eestlaste ja venelaste linnavolikogu liikmete (vene keeles гласный,  гласные Ревельской городской думы) liit seni Tallinna juhtinud baltisakslasi ning linnapeaks sai venelane Erast Giatsintov, 1906. aastal sai linnapeaks (vene keeles Ревельская городская голова) esimene eestlane, Voldemar Lender. 
1938–1940 oli kasutusel ülemlinnapea ametinimetus, abilinnapea ametinimetuseks oli linnapea. 
Nõukogude okupatsiooni ajal kasutati linnapea nimetuse asemel Tallinna Töörahva Saadikute Nõukogu Täitevkomitee esimehe (hiljem Tallinna Rahvasaadikute Nõukogu Täitevkomitee esimehe) ametinimetust. Saksa okupatsiooni ajal (1941–1944) kasutati algul taas ülemlinnapea, hiljem 1. linnapea tiitlit.
Tallinna linnapea amet taastati 1990. aastal ning esimeseks kohatäitjaks oli Hardo Aasmäe. 1997–1999 oli ametis esimene naislinnapea Ivi Eenmaa.
Kaie Ritslaid

Kaie Ritslaid (sündinud 5. veebruaril 1953 Raplas) on Eesti keemik.

Elulugu

Lõpetas 1971 Järvakandi Keskkooli ja 1977 Tartu Ülikooli füüsika-keemia erialal.
Oli 1977–1991 TÜ-s lepinguliste tööde insener ja vaneminsener, 1991–1997 nooremteadur, 1997–98 EPMÜ teadur, samas OÜ Tallinna Tehnikumi Labor vedelkütuste koguste mõõtmise ja analüüsi laborant, 1999–... OÜ Analiit-AA katselaboris laborant, 2004– juhataja. 2005 ja 2006 pidanud loenguid Tartu Lennukolledžis.

Teadustöö

Uurimisvaldkonnad: kristallfosfooride struktuur ja omadused; vedelkütuste kvaliteedi analüüs.
LK III

LK III ehk Leichter Kampfwagen III (eesti k. kerge lahinguauto) oli Saksamaa enne Esimese maailmasõja lõppu Joseph Vollmeri poolt projekteeritud kergetank. Tegemist oli LK II modifikatsiooniga, millel sarnaselt aasta varem välja lastud prantsuse tankiga Renault FT-17 pidid mootor ja käigukast paiknema masina tagumises osas, juht ees ja torn keskel. Relvaks planeeriti kas 57 mm või 20 mm Beckeri kahur. Seda tanki telliti 1000 tükki, kuid isegi prototüüp ei saanud enne sõja lõppu valmis.
Nike (ettevõte)

Seeriad

Air Max, Nike Free, Delta Force, 6.0, Air, Casual, iD, Nike+ ja  Nike Flyknit.

iD

ID on isikliku jalavormiga jalats, mis valmib kuumpress-masinaga 15 minuti jooksul.

Nike+

Jalatsid sisaldavad treeningu andmeid analüüsivat tajurit.

Nike Flyknit

Jalatsi pealist kootakse erilise masinaga.
Danskøya

Danskøya ('Taani saar') on Norrale kuuluv asustamata saar Svalbardis Teravmägede saarestikus.
Danskøya asub Lääne-Teravmägede saare looderanniku lähedal. Saare geograafilised koordinaadid on 79° 40′ N, 10° 48′ E
Saare pindala on umbes 40 km².
Saar on nime saanud taanlaste järgi, kes 1631. aastal saare läänerannikule Kobbefjordeni äärde teadaolevalt esimese vaalapüügiasunduse rajasid.
Pastapliiats

Pastapliiats ehk pastakas ehk pastats on sulepeataoline kirjutusvahend, milles tindi asemel kasutatakse õhu eest kaitstud trükivärvipastat. 
Ungarlane László Bíró leiutas pastapliiatsi 1938 Ungaris ja patenteeris selle 1943 Argentinas.
Nähri põrgud

Nähri põrgud (ka: Nähri põrgukoopad) on koopad Jõku jõe kaldajärsakul; halduslikult Valga maakonnas Tõrva vallas. Koopad koos kaldajärsaku (ühtlasi ka Nähri paljand) ja uuretega on arvele võetud ürglooduse objektidena. 
Enne Jõku jõe paisutamist oli kaldajärsakul praeguste koobaste lähedal samuti Nähri põrguks nimetatud koobas; praegu on see koobas vee all.
Rockpiraadid

"Rockpiraadid" on ansambli Vennaskond 1992. aasta septembris kassetil ilmunud kogumik. Lindistatud Helsingis ja Kopenhaagenis.
Gunnar Aagaard Andersen

Gunnar Aagaard Andersen (14. juuli 1919 Ordrup – 29. juuni 1982 Munkerup Dronningmølle lähedal) oli taani maalikunstnik, skulptor, disainer ja arhitekt.
Ta õppis Stockholmi kunstiakadeemias Kungliga Konsthögskolan ja Kopenhaagenis Kuninglikus Taani Kunstiakadeemias.
1940ndatel mõjutas teda õppejõud Aksel Jørgensen, ta maalis naturalistlikke ja puäntillistlikke töid. Aastatel 1946–1951 viibis ta Pariisis ja õppis muu hulgas skulptor Ossip Zadkine'i juures. Galerii Denise René kaudu sai tuttavaks Victor Vasarely, Jean Dewasne'i ja Alberto Magnelliga ning viljeles geomeetrilist abstraktsionismi. Aastast 1948 oli ta rühma Linien II liige ja viljeles konkreetset maalikunsti. Ta tegeles graafilise disainiga, kujundades Linien II näitusekatalooge ja kutseid ning ajakirja Mobilia. Pariisis osales ta näitusel  Réalités Nouvelles ning sai 1951 rühmituse Groupe Espace liikmeks ja osales 1954 selle näitusel Biot's. 1950ndate alguses andis tekstiilivabrikant võimaluse realiseeerida Herningis oma arhitektuuri- ja kujundusideid.  Aastatel  1953–1957 keskendus ta disainile ja arhitektuurile. Ta kujundas  Unika Vævile vaipu ja kangaid. Aastal 1948 esitas ta tulevase Fluxuse vaimus kontserdi viiele viiulile ja süntesaatorile. Ta töötas välja maalitehnika, mis laskis materjalil oma seadusi järgida, ning nimetas selle dirigeeritud tašismiks. 1950ndate lõpus võeti ta vastu Kopenhaageni Arthur Köpcke galerii ringkonda. Aagaard Andersenile oli iseloomulik vormiga eksperimenteerimine ja lihtsate ideede kasutamine.
Tema disainitud tool "Polyetherstolen" (1964) kuulub Taani kultuurikaanonisse.
Ta oli 1972–1982 Kuningliku Taani Kunstiakadeemia professor.
Ta elas 1958. aastast Munkeruphusis. Tema abikaasa oli skulptor Grete Tatjana Borgbjerg. Maastikuarhitekt Jeppe Aagaard Andersen on nende poeg.
Eva Luts

Eva Luts on eesti ulmetoimetaja ja -tõlkija ning kirjastuse Fantaasia asutaja ja omanik.