google/wiki40b huggingface dataset:
Torpeedo

Torpeedo on jõuseadme abil vee all või pinnal liikuv, veesõiduki (laeva) tabamiseks ja uputamiseks valmistatud lõhkekeha.

Ajalugu

Torpeedo ideele tuli Austria keisririigi mereväe fregatikapten Johann Blasius Luppis. 1861. aastal pakkus ta oma leiutist Austria valitsusele, kuid too ei olnud sellest huvitatud. 1864. aastal kohtas Luppis inglise inseneri Robert Whitheadi ning suutis teda veenda oma idee perspektiivsuses. Luppise ja Whitheadi koostööna valmiski 1866. aastal esimene torpeedo. Algul oli torpeedo aeglane ja tema tegevusraadius väike. 
Torpeedo ehk esialgse nimega "iseliikuv miin" muutis allveelaevad ohtlikeks sõjalaevadeks. Kulus pool sajandit, et teha torpeedost tõeliselt surmakülvav relv. 22. septembril 1914 kohtas Saksa allveelaev U 9 Põhjamerel kolme Suurbritannia soomusristlejat. 450 meetri kauguselt laskis komandör Otto Weddigen välja esimese torpeedo, mis tabas ristlejat Aboukir. Ahtrisse tabatud ristleja hakkas vajuma. Inglased arvasid, et sattusid miinile ning sõitsid Abourkiri juurde, et peale võtta uppuvaid meremehi. U 9 lähenes veelgi ja lasi 270 meetri kauguselt välja veel kaks torpeedot. Sellest ajast peale peeti allveelaeva pealveelaevale ohtlikuks vastaseks.
Tänapäeval on torpeedorelvastuse kasutamine pealveelaevadel vähenenud. Selle põhjuseks on rakettrelvade areng ja levik. Siiski on torpeedod efektiivse relvana jätkuvalt kasutusel. Eriti olulised on torpeedod allveelaevade relvastuses ja allveelaevadevastase relvana.

Kirjeldus

Torpeedo võib olla kas juhitamatu või juhitav. Juhitavate torpeedode juhtimine toimub kas juhtme abil või raadio teel. Jõuallikana kasutatakse kas tahkekütuse-, vedelkütuse-, gaasi- või elektriajamit. Tänapäevaste seeriatorpeedode suurimad kiirused jäävad üldiselt alla 100 sõlme.
Torpeedo tulistatakse tavaliselt välja torpeedoaparaadist, mis võib olla ühe- või mitmetoruline. Torpeedoaparaat võib asuda pealveelaeva tekil või ka allveelaevas, samuti maismaal või õhusõidukis. Torpeedo võib olla kinnitatud õhusõiduki sisse või külge.
Tänapäeval on torpeedodega relvastatud sõjalaevad – peamiselt hävitajad, ristlejad ja allveelaevad –, kuna spetsiaalsed torpeedokaatrid on minevikku jäämas.
Aldous Huxley

Aldous Leonard Huxley ['ooldös l'enöd h'aksli] (26. juuli 1894 Godalming, Surrey – 22. november 1963 Los Angeles, California) oli inglise kirjanik. Ta sündis Suurbritannias, ent elas hiljem Ameerika Ühendriikides. Huxleyle on tuntuse toonud eelkõige düstoopilisest tulevikust rääkiv romaan "Brave New World" (1932).
Rauavaegusaneemia

Rauavaegusaneemia on aneemia vorm, mille põhjuseks on raua vähesus veres, mille tõttu organism ei saa toota piisavalt palju hemoglobiini (raud on hemoglobiini oluline koostisosa). See on kõige sagedasem aneemialiik, esinedes ligikaudu 20% naistest, 50% rasedatest ja 3% meestest.

Ravi

Raviks korrigeeritakse toitumist, suurendades selles lihatoitude, munade ja maksa osatähtsust. Lisaks määratakse patsiendile suukaudsed rauapreparaadid, mida tuleb tavaliselt võtta kuni 2 kuud.
Anna Stainer-Knittel

Biograafia

Anna Staineri isa oli ametilt relvamees, keda iseloomustas suur temperamentsus, kuigi ta suhtus oma tütre talenti ja ambitsioonidesse üsnagi positiivselt ning julgustas teda ennast teostama. Ka tema onud Joseph Anton Koch ja Josef Alois Knittel tegelesid kunstiga – esimene oli skulptor ja teine maalikunstnik.
1859. aastal alustas Anna Knittel õpinguid Müncheni Kunstiakadeemias, kuid ta ei saanud täieõiguslikku luba koolis käimiseks, sest ta oli naine. 1864. aastal oli ta sunnitud rahaliste vahendite puudumise tõttu koju tagasi pöörduma. Selle aja jooksul maalis ta pilte oma perekonnast ja mitmesugustest maastikest. Hiljem kolis ta Innsbrucki, kus suutis portreid maalides ennast ära elatada. 1867. aastal abiellus Anna Knittel keraamik Engelbert Staineriga, kuigi Anna vanemad olid abielu vastu. Koosoldud aja jooksul abistas Anna Stainer-Knittel oma abikaasat, kaunistades tema tehtud tasse, taldrikuid ja alustasse lillemustritega.
Vahemikus 1868–1871 sündis neil kolm last: kaks poega ja tütar. Aastal 1873 avas Anna Stainer-Knittel kunstikooli, et ka naistel oleks lõpuks ometi võimalus maalimist õppida. Kool suleti veidi enne naise surma. Tema käe all õppisid ka Maria Tilipaul-Kistler (1884–1963) ja Wilhelmine Redlich (1869–1954).
Inimese seedeelundkond

Seedimise kulg

Seedimine algab suus, kus toit peenestatakse hammastega. Suuõõnde eritub mälumisel süljenäärmest sülg. Süljes on ensüüm amülaas, mis lõhustab tärklist. Seega algab tärklise lõhustumine juba suus. Suust liigub toit neelu. Neel on lehtrikujuline lihaseline elund. Neelamisel keel aheneb, pehme suulagi tõuseb ning sulgeb tee ninaõõnde. Samal ajal katab klapikujuline kõrikaas sissepääsu kõrisse, vältides toidu sattumist hingamisteedesse. Neelust liigub toit söögitorusse. Toidu liikumist hõlbustab ohtralt erituv lima, mis aitab juhtida toitu makku. Maos algab toidu intensiivne seedimine, lisaks on magu toidu mahuti. Maonõre soolhappe toimel hävib maos enamik toidus leiduvatest mikroobidest. Maos algab valkude ning jätkub süsivesikute seedimine soolhappe ja ensüüm pepsiini toimel. Osaliselt seedunud toit liigub maost edasi peensoolde, mille esimest osa nimetatakse kaksteistsõrmiksooleks. Kaksteistsõrmiksooles toimub seedimise põhiline osa ning sinna suubuvad mitmed tähtsad seedenõred, kaasa arvatud trüpsiin. Soole siseseinad on kurrulised ja lisaks suurendavad soole seina väikesed väljasopistised – soolehatud. Peensooles lõpeb süsivesikute, valkude ja rasvade seedimine. Süsivesikute ja valkude koostisosad ning vitamiinid imenduvad verre ja rasvade koostisosad lümfisoontesse. Seedimata toidujäägid liiguvad edasi jämesoolde. Seal enam seedimist ei toimu. Jämesoole sisaldis on esialgu poolvedel, kuid kuna vesi pidevalt organismi tagasi imendub muutub toidumass tahkeks. Jämesoolde jäävad lõpuks alles toidujäätmed, mida keha ei vaja ja mis eemaldadakse organismist päraku kaudu. Väljaheide koosneb põhiliselt toidujääkidest, bakterimassist ja veest.

Kehalise koormuse mõju

Kehalise koormuse ajal on seedeelundite talitlus pärsitud. Toimuvad erinevate hormoonide (adrenaliin, noradrenaliin) kontsentratsiooni muutused. Väheneb seedeelundite verevarustus.
Eesti Muuseumide Infosüsteem

Eesti Muuseumide Infosüsteem (lühend: MuIS) on veebipõhine töökeskkond, mis võimaldab hallata muuseumikogusid ja pidada arvestust riigivara üle, tehes ühtlasi selle info ka kättesaadavaiks nii erialaspetsialistile kui kõigile teistele huvilistele.
Türi

Ajalugu

Türi kihelkond rajati 13. sajandil.
1564. aastast pärinevad esimesed kirjalikud andmed Türi (Turgel) küla kohta.
1899 hakati ehitama puupapivabrikut. Sellest ajast hakkas elanike arv tublisti suurenema.
1901 sai valmis kitsarööpmeline Tallinna–Viljandi raudtee (1896. aastal valminud Valga–Ruhja–Pärnu raudtee haru), mis oli kasutusel kuni 1971, mõned lõigud kuni 1972; Tallinna–Viljandi raudteelõik asendati laiarööpmelise raudteega aastatel 1971–1973.
1917 sai Türi aleviks, 2. juulil 1926 linnaks.
1926. aastal oli Türil 2500 elanikku ja 30 tänavat. Hakati rajama parke ja puiesteid.
Kuna 1934. aastal valitud Türi linnavolikogu sattus makseraskustesse, pandi tema tegevus Vabariigi Valitsuse otsusega 4. jaanuaril 1935 seisma. Linnavolikogu tegevus taastati alles pärast uue linnavolikogu valimist, 1. detsembril 1939. 9. detsembril 1939 pidas uus linnavolikogu esimese koosoleku ja valis senise linnavanema Ants Viirmaa ainsa kandidaadina ametisse tagasi (8 häälega poolt, 3 vastu, 1 erapooletu), jättes tema palgaks endiselt 150 krooni kuus.
1936 oli Türil juba 3100 elanikku ja 50 tänavat, linna pindala oli 8,21 km². Linnas asus Türi põllumeeste konvent. 1936 hakati Türil rajama raadio saatejaama, mis kujunes Eesti peasaatejaamaks, sest ta oli enam-vähem igast Eesti otsast umbes ühekaugusel. 15. detsembril 1937 alustas Türi raadiosaatejaam koos 197 meetri kõrguse mastiga tööd.
Raadiojaama õhkis Nõukogude hävituspataljon 1941. aasta suvel. Sakslased taastasid selle kiiresti.
Aastatel 1915–1972 oli Türil kitsarööpmelise raudtee otseühendus läbi Paide Tamsaluga (Türi–Paide–Tamsalu raudtee, 61 km). Algselt oli see raudteeliin plaanitud sõjaliseks otstarbeks. Viimane reisirong sõitis sel liinil 3. mail 1972.
1950 sai Türist Türi rajooni keskus. Elanikkond kasvas järjest. Hakati ehitama kultuurimaja.
Aastatel 1959–1991 kuulus Paide rajooni.
20. detsembril 1990 taastati Türi omavalitsusliku linna staatus.
Aastal 2004 liitus Türi Euroopa Liidu linnade ühendusega Douzelage.
23. oktoobril 2005 moodustus Türi linna, Türi valla, Oisu valla ja Kabala valla ühinemisel uus omavalitsusüksus Türi vald.

Haridus

Türil on töötanud talurahvakool (alates 1715), koolmeistrite seminar (alates 1834), kihelkonnakool (alates 1872), tütarlaste ministeeriumikool (alates 1900), kroonu algkool (alates 1913), aiandusgümnaasium (alates 1924) ja gümnaasium (alates 1938).
Kuni 2011. aastani oli Türil kaks gümnaasiumi: Türi Gümnaasium ja Türi Majandusgümnaasium; ning kõrgkool: Tartu Ülikooli Türi Kolledž.
2017. aasta seisuga tegutseb Türil üks gümnaasium, põhikool, lasteaed, erikool ja muusikakool.
Vladimir Nikolajev (kurjategija)

Vladimir Nikolajev (vene keeles Владимир Николаевич Николаев, sündinud 16. märtsil 1959) on Venemaa mõrvar ja inimesesööja.
1997. aastal mõistis kohus ta surma mahalaskmise läbi. 1999. aastal asendati surmanuhtlus eluaegse vangistusega, mida ta kannab Orenburgi oblasti kinnipidamisasutuses Must Delfiin.
Kalev Kudu

Isiklikku

Kudu on olnud abielus. Tal on poeg Uku ja tütar Minna-Triin.
Taavi Veskimägi

Taavi Veskimägi (sündinud 20. novembril 1974 Eidaperes) on Eesti endine riigiametnik ja poliitik, praegune ärijuht.
Ta on lõpetanud Rapla Ühisgümnaasiumi ja Tallinna Ülikooli haldusjuhtimise erialal. Täiendanud ennast Readingi Ülikoolis energeetikamajanduse alal ja Aalto Ülikooli ärijuhtimise magistrantuuris.
Taavi Veskimägi on alates 2009. aastast Eesti elektri ja gaasi põhivõrguettevõtte Elering ASi juhatuse esimees.
Varem on Taavi Veskimägi töötanud ametnikuna Rahandusministeeriumis, olles riigihalduse osakonna juhataja ja ministeeriumi nõunik.
2001. aastal astus Taavi Veskimägi koos mõttekaaslastega erakonda Res Publica. Poliitikas osaledes oli ta kahe Riigikogu koosseisu liige, töötades fraktsiooni esimehe ja Riigikogu aseesimehena.
Aastatel 2003–2005 oli Taavi Veskimägi Eesti Vabariigi rahandusminister.
2005. aastast oli ta Res Publica erakonna esimees, vedades Isamaaliidu ja Res Publica erakondade ühendamist ning kuni 2007. aastani IRL-i kaasesimees.
Lisaks tööle riigiametniku ja poliitikuna on Taavi Veskimägi Eesti Kaitsetööstuse Liidu asutaja ja nõukogu esimees. Ta on olnud ja on paljude äriühingute nõukogu liige (Eesti Post, Tallinna Sadam, Lennuliiklusteeninduse, Milrem LCM jne) ning investeerimiseettevõtte Alta Capital Partners nõunik.
Veskimägi kuulub ENTSO-E juhatusse ja Eesti Tööandjate Keskliidu volikogusse juhtides majandusarengu töörühma.
Taavi Veskimäel on kooseludest Anne-Ly Normaku ja Kaja Kallasega tütar ja poeg.
Andres Eelmaa

Andres Eelmaa (sündinud 27. aprillil 2000) on Eesti rahvamuusik, näitleja, ansambli Lõõtsavägilased solist ja basskitarrist.
Montan

Geograafia

2010. aasta 30. novembri seisuga elas seal 1634 inimest ja valla pindala on 18.9km².
Montan külgneb järgmiste valdadega: Aldein, Auer, Neumarkt, Salorno, Truden ja Capriana.

Frazioni

Montani vallas on frazioni (alljaotused, peamiselt külad ja asundused) Glen (Gleno), Gschnon (Casignano), Kaltenbrunn (Fontanefredde), Kalditsch (Doladizza) ja Pinzon (Pinzano).

Keeleline jaotus

2011. aasta rahvaloenduse järgi kõneleb 92.54% rahvastikust esimese keelena saksa keelt, 6.94% itaalia keelt ja 0.52% ladiini keelt.
Udeva vald

Udeva vald ehk Udeva-Norra vald (saksa keeles Gemeinde Udewa-Kaltenborn) oli haldusüksus Järvamaal Koeru kihelkonnas aastatel 1866–1912.

Ajalugu

Udeva-Norra vald moodustati 1866. aastal vallaseaduse alusel. See hõlmas Norra, Udeva (liideti 1912. aastal Väinjärve vallaga) ja Vaali mõisa (alates 1893. aastast, liideti 1912. aastal Väinjärve vallaga). Vald kaotati 1912. aastal, mil see ühendati Väinjärve vallaga.
Tammiku tänav (Tallinn)

Tammiku tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Pääsküla asumis. Tammiku tänav algab Särje tänavalt, ristub Roosi tänava, Kadaka puiestee, Õhtu tänava ja Tammepärja tänavaga ning lõpeb Toome puiesteel. Tammiku tänav on idakagu-lääneloodesuunaline ja ligi 500 meetri pikkune.

Tänava nimi ja ajalugu

Tammiku tänav paikneb endise Peetri aedlinna maa-alal. Tänava esialgne nimi oli Aleksejevi tänav (vene keeles Алексеевская улица). Praeguse nime sai Tammiku tänav 13. novembril 1925.
The Quest for Reality

"The Quest for Reality: Subjectivism and the Metaphysics of Colour" on Barry Stroudi filosoofiaraamat. See ilmus Oxford University Press väljaandel 2000. aastal.
Solaris (film, 1972)

Andrei Tarkovski filmist "Solaris"

"Filmi peamist mõtet näen ma selle kõlblusprobleemistikus. Looduse saladustesse tungimine peaks olema lahutamatus seoses kõlbluse arenguga. Tehes sammu tunnetuse uuele astmele, peame teise jalaga astuma uuele kõlblusastmele ... Oma linateosega tahaksin tõestada, et moraalse kindlameelsuse, moraalse puhtuse probleem läbib kogu meie olemasolu, ilmnedes isegi sellistes valdkondades, mis esmapilgul pole kuidagi seotud moraaliga, näiteks tungimine kosmosesse, objektiivse maailma uurimine jne."
Pokaal

Pokaal on jalaga, enamasti klaasist anum, millest juuakse või ka süüakse (nt salatit, jäätist jne).
Ādaži ordulinnus

Nimekujud

Ladina keeles on ordulinnuse kohta kasutatud nimekuju Novum Molendinum. Saksa keeles kasutusel olnud nimekuju on Neuermühlen, selle järgi tunti vanasti ka Bukulti piirkonda Neuermühleni või lätipäraselt Neiermīle nime all. Vanemad nimekujud on Nien-Mohlen, Niegenmollen, Nymolen.

Ajalugu

Ordulinnus ehitati XIII sajandil Riiast Gauja jõe äärde viiva tee ehk Via Magna kõrvale. Linnuse lähedal oli paik, kus tee ületas Jugla järve ja Ķīšezersi vahelise Jugla jõe. Algselt kandis kindlus nime Novum Molendinum ehk Uus veski (Vana veski oli Mīlgrāvise kaldal asuv Dünamünde kloostri veski), nii et tõenäoliselt tekkis see alguses kindlustatud veskikohana. Kuna toona muutusid Liivi ordu ja Riia linna vahelised suhted pingeliseks, siis ehitati veski kindluseks ümber.
Täpne ordulinnuse rajamise aeg pole teada, ent aastal 1299 oli seal vangis Riia peapiiskop. Balthasar Russowi Liivimaa kroonika kohaselt ründasid ordulinnust aastail 1298 ja 1345 leedulased.
XIV ja XV sajandil laiendati kindlust ja ehitati seda tugevamaks. Aastal 1558 põletasid Riia peale tungivad Vene väed kindluse maha, aga aastaks 1586 oli kindlus taas üles ehitatud. Aastal 1587 peeti ordulinnuses Liivimaa maapäeva. Aastal 1656 hävitasid Vene väed taas linnuse ja enam seda üles ei ehitatud.
Aastal 1706 lammutati kindluse varemed lõplikult. Kive kasutati Bukulti mõisa ehitamiseks, samuti veeti neid Daugavgrīva kindluse ehitusele. Säilis vaid üks torn, mis lasti õhku aastal 1968.

Ehitus

Linnus asus Jugla järve veskit toitva oja vetest ümbritsetud künkal. Vallikraavi veetaset reguleeris veski. Nelinurkse konvendihoone tüüpi kindluse kolmes nurgas paiknesid tornid.
XIV sajandil oli künkal ainult nelinurkne kindlus, mille peavärav oli loodeküljes. Kindluse küljed olid ligikaudu 40 meetrit pikad. Toona oli kindlusel vaid üks torn, mis asus põhjanurgas. Kroonikate põhjal oli värava ees ka eeslinnus. XV sajandi lõpuks olid lisandunud ka teised Ādaži ordulinnuse tornid, mis paiknesid ida- ja läänenurkades. Nende tornide diameetrid olid 12 ja 14 meetrit.

Praegune seisukord

Tänaseks ei ole Ādaži ordulinnusest maapinnal säilinud ainsatki detaili. Viimased säilinud osad olid vesiveski jäänused ja kindluse nurgatorni varemed, aga kui ordulinnuse territoorium XX sajandi keskel Nõukogude sõjaväe valduses oli, siis hävitati need.Linnuse müürid võivad olla säilinud maa sees.
Ruta (eesnimi)

Ruta on naisenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 605. naisenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Ruta 154 naisel.
Latorpi lade

Latorpi lade on vananenud kronostratigraafilise üksuse nimetus.
Latorpi lade oli Alam-Ordoviitsiumi lade, mis on asendatud kahe uue lademega, milleks on Hunnebergi ja Billingeni lademed. Latorpi lademe stratotüüp, nagu ka teda asendavate lademete stratotüübid, asus Rootsis Närkes,  selleks oli Stora Brotteti kivimurd Latorpis. Lademe silmatorkavaks kivimiks on roheline glaukoniitliivakivi, mis paljandub ka Põhja-Eesti paekaldas.
Praegusel ajal vastab lademele umbkaudu Latorpi ülemlade, kus lisaks Hunnebergi ja Billingeni lademetele eristatakse veel Leetse kihistut, Kagu-Eestis ka Zebre kihistut ja selle Kalvene, Zante ning Zirni kihistikke.
Nikolai Raudla

Nikolai Raudla (28. detsember 1911 – 19. detsember 1969) oli Eesti ühiskonnategelane, Jõgevamaa Täitevkomitee esimees 1949. aasta aprillist 1951. aasta detsembrini.
1960. aastal oli ta Anija kolhoosi parteialgorganisatsiooni sekretär ja põllumajandusbrigaadi liige.
Kiir (kolhoos)

Kiir Jorh Adniel oli kolhoos Paide rajoonis Koigi külanõukogus. Kolhoosi keskasula oli Päinurme. Kolhoosi pindala oli 5300 ha.
FK Sūduva

Ajalugu

Klubi loodi 1968.
Chuuki saared

Chuuki saared on saarestik Mikroneesias, osa Karoliinid.
Saarte pindala on 100 ruutkilomeetrit. Saared on künklikud, kõrgus kuni 443 m.
Saared kuuluvad Mikroneesiale.
Sae–Paunküla kanal

Sae–Paunküla kanal (ka Jägala–Paunküla kanal) on kanal Järvamaal Järva vallas ning Harjumaal Anija ja Kose vallas, osa Tallinna veevarustussüsteemist.
Kanalit mööda juhitakse vett Jägala jõest Paunküla veehoidlasse. Selle pikkus on umbes 10,4 km.
George Orwell

George Orwell (tegelik nimi Eric Arthur Blair; 25. juuni 1903 Bihari provints Briti Indias – 21. jaanuar 1950 London) oli inglise kirjanik.
Kirjanikunime Orwell võttis ta Orwelli jõe järgi East Anglias.

Elukäik ja looming

Georg Orwell sai hariduse Etoni kolledžis. Aastail 1922–1928 teenis ta Birmas Briti Impeeriumipolitseis; lahkus protestiks koloniaalvägivalla vastu ("Birma päevad", 1934). Birmas sai temast veendunud kolonialismivastane.
Järgmised kaks aastat elas ta Pariisi vaestekvartaleis ja siirdus siis Inglismaale õpetajaks ("Pariisi ja Londoni heidikud", 1933). Hiljem töötas ta ühes raamatukaupluses ja lähenes töölisliikumisele ("Tee Wigani kaile", 1937). 
18. juulil 1936 puhkes Hispaania kodusõda. 15. detsembril 1936 sõitis Orwell umbes 25-liikmelise brittide rühma koosseisus Katalooniasse ning astus 30. detsembril Barcelonas trotskistliku P. O. U. M.-i antifašistlikusse miilitsasse. Jaanuari algul 1937 saadeti Orwell Alcubierresse rindele; kuu lõpul viidi kapralina üle Aragóni rindele Inglismaalt saabunud Sõltumatu Tööerakonna väekontingenti, mis teenis P. O. U. M.-i miilitsavägede koosseisus. Aprillis läks Orwell Barcelonasse ja tahtis Madridi rindele pääsemiseks astuda internatsionaalsesse brigaadi, aga stalinistide arveteõiendamised anarhistide, anarhosündikalistide, vasakpoolsete kommunistide jt vasakparteidega 3.–7. mail 1937 Barcelonas süvendasid tema senist tõrksust stalinismi vastu ning edaspidi sai temast riigikommunismi leppimatu vaenlane. 
10. mail 1937 läks George Orwell alamleitnandina P. O. U. M.-i väesalka tagasi. 20. mail lasi falangistide snaiper tal kõrist kuuli läbi. 
14. juunini 1937 oli Orwell ravil ja sellal, kui ta rindele oma vabastamisdokumentide järele läks, kuulutas stalinistide mõju alla sattunud Hispaania valitsus P. O. U. M.-i illegaalseks. Orwell varjas end Barcelonas politsei eest ja 23. juunil 1937 õnnestus tal koos abikaasa Eileen O'Shaughnessyga üle piiri Prantsusmaale põgeneda ("Kummardus Katalooniale", 1938). 
Teise maailmasõja ajal teenis ta Kodukaitses ja töötas BBC-s. 1943 asus ta tööle vasakpoolse ajalehe Tribune toimetuses, kirjutas regulaarselt poliitika- ja kirjanduskommentaare. Orwell oli tähelepanuväärne publitsist ja esseist, kuid eriti tuntud on ta oma romaanidega "Loomade farm" (allegooria Nõukogude Liidu kohta, 1945) ja Jevgeni Zamjatini eeskujul kirjutatud "1984" (totalitarismi kujutav düstoopia, 1949), millest on tehtud ka film. Hiljem sai temast ajalehe The Observer kaastööline; selle lehe erikorrespondendina reisis ta Prantsusmaal ja Lääne-Saksamaal. 
George Orwelli tervis halvenes 1940. aastate teisel poolel ja 21. jaanuaril 1950 suri ta kopsutuberkuloosi tüsistusena tekkinud kopsuverejooksu tõttu.

Tsitaadid

"Kui ma oleksin olukorrast pisut paremini aru saanud, oleksin tõenäoliselt ühinenud anarhistidega." (kirjast sõber Jack Commonile, oktoober 1937).
"Iga rida, mille ma alates 1936. aastast olen kirjutanud, on kirjutatud otseselt või kaudselt totalitarismi vastu ja demokraatliku sotsialismi poolt, nagu mina seda mõistan." (1946).
Delphin (1975)

Tehnilised andmed

Delphin on 156,27 m pikk ja 22,02 m lai. Tema süvis on 5,90 m. Laeva kogumahutavus on 16 331 ja dedveit 2251 t. Laeva suurim kiirus on 21,5 sõlme. Laeval on 4 tekki.
Laeva jõuseadme moodustavad 2 Pielstick-Wärtsilä 18PC2V diiselmootorit, mille koguvõimsus on 13,24 MW. Laeval on 2 sõukruvi.
Laevaperes on 250 liiget ja ta võib peale võtta 590 reisijat.
Tema sõsarlaevad olid Azerbaidžan, Gruzija, Karelija ja Kazahstan, mis tänapäeval kannavad nimesid Enchanted Capri, Salamis Floxenia, Neptune ja Adventure.

Ajalugu

Laev ehitati Soomes Turus Oy Wärtsilä Ab laevatehases. Laevale pandi kiil 1. oktoobril 1973, ta lasti vette 6. märtsil 1974 ja võeti kasutusele 1975. aastal. Ta ehitati parvlaevana ja tal oli 256 autokohta. Esialgu oli tema kodusadam Odessa ja laev kandis nime Belorussija.
Pärast Nõukogude Liidu lagunemist jäi laeva kodusadamaks esialgu Odessa, aga laev nimetati ümber. Uueks nimeks sai 1993 Kazahstan II.
1996 laev müüdi ja ehitati Saksamaal Bremerhavenis Lloyd Werftis ümber. Ta muudeti parvlaevast ristluslaevaks. Ümberehituse käigus kaotati kõik autokohad. Laeva kodusadamaks sai Nassau ja uueks nimeks Delphin, aga sellegipoolest kasutatakse teda Euroopas nii Vahemerel liinil İstanbul–Barcelona kui Läänemerel liinil Kiel–Tallinn–Peterburi–Helsingi–Stockholm–Kiel ja Norra fjordides.
Elu entsüklopeedia

Elu entsüklopeedia (inglise keeles Encyclopedia of Life; lühend EOL) on erialainimeste koostatav mitmekeelne veebipõhine entsüklopeedia. Veebientsüklopeedia hakkas tööle 26. veebruaril 2008.
Elu entsüklopeedia ülesandeks on kõikide maailma elusorganismide liikide dokumenteerimine.
Elu entsüklopeedia on vaba juurdepääsuga entsüklopeedia, mille paljud sissekanded sisaldavad nii teksti-, video-, graafilisi kui ka helimaterjale ja pilte.
Elu entsüklopeedia loojad on Field Museum, Harvardi ülikool, MacArthur Foundation, Marine Biological Laboratory, Missouri Botanical Garden, Sloan Foundation ja Smithsonian Institution.
Elu entsüklopeedia on mitmekeelne, seda saab lugeda galeegi, hispaania, hollandi, inglise, malai, prantsuse, rootsi, saksa ja muudeski keeltes.
Tõnis Vint

Tõnis Vint (22. aprill 1942 Tallinn – 22. juuni 2019 Tallinn) oli eesti graafik.
Ta lõpetas aastal 1960 Tallinna 10. Keskkooli. Aastal 1962 asus ta õppima ERKI-sse, mille lõpetas aastal 1967 graafika erialal. Alates 1969 aastast kuulus Tõnis Vint Eesti Kunstnike Liitu.
Ta on töötanud Tallinnas reklaami ja raamatukujunduse alal, aastatel 1971–1977 almanahhis Kunst ning aastatel 1974–1980 ajakirja Kultuur ja Elu kujundajana, seejärel vabakunstnikuna.
Ta oli kunstnikerühmituse ANK '64 asutajaid ja suunajaid. 1972. aastal oli ta Stuudio 22 asutaja.
Tõnis Vindi  2012. aastal Kumus toimunud näitusel väljas olnud teoste reproduktsioonidest on kokku pandud raamat "Tõnis Vint ja tema esteetiline universum".
Ta on osalenud mitmetel näitustel alates 1963. aastast, lisaks Eestile ka Hollandis, Poolas, Itaalias, Horvaatias, Jaapanis, Lätis ja Saksamaal.

Isiklikku

Tema isa oli põllumajandusmajandusteadlane Endel Vint. Vend Toomas Vint on kunstnik ja kirjanik, õde Maara Vint on kunstnik (graafik). Aastatel 1967–1976 oli ta abielus graafik Mare Vindiga.
Luhte järv

Luhte järv on järv Võru vallas.
Järv asub Haanja looduspargis.