google/wiki40b huggingface dataset:
Brandon Bochenski

Brandon Louis Bochenski (sündinud 4. aprillil 1982 Blaine'is, Minnesotas) on endine Kasahstani-USA jäähokimängija (ründaja.
Ta alustas jäähoki mägimist keskkoolis, kuuludes Blaine'i keskkooli meeskonda. Hooajal 2000–01 mängis ta United States Hockey League'i klubis Lincoln Stars. Järgmised kolm hooaega mängis ta Põhja-Dakota Ülikooli meeskonnas.
2001. aastal valiti ta NHL-i draft '​is Ottawa Senatorsi poolt 223. valikuna. Pärast hooaega 2003–04 sõlmis ta Senatorsiga profilepingu. Esimese profihooaja veetis ta American Hockey League'i klubis Binghamton Senators. NHL-is debüteeris ta Senatorsi meeskonnas 2005. aasta oktoobris. Hiljem mängis ta veel viies NHL-i klubis, milleks olid Chicago Blackhawks (2005–2007), Boston Bruins (2007–2008), Anaheim Ducks (2008), Nashville Predators (2008) ja Tampa Bay Lightning (2008–2010). Vahepeal mängis ta lisaks American Hockey League'i klubis Norfolk Admirals.
2010. aasta mais sõlmis ta lepingu KHL-i klubiga Astana Barõs. Hooajal 2011–12 oli ta 27 väravaga liiga tavahooaja suurim väravakütt. Kokku kogus ta 58 punkti (27 väravat, 31 väravasöötu), millega oli ta liigas neljandal kohal. Hooajal 2013–14 viskas ta tavahooajal 28 väravat, millega oli liigas teisel kohal.
2007. aastal sai USA jäähokikoondise koosseisus maailmameistrivõistlustel viienda koha. Pärast Kasahstani kodakondsuse saamist esindas ta Kasahstani jäähokikoondist, sealhulgas 2016. aasta maailmameistrivõistlustel.
Ta lõpetas sportlaskarjääri pärast hooaega 2018–19.
Lõhavere vald

Lõhavere vald (saksa keeles Lehowa) oli vald Viljandimaal Suure-Jaani kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1892 ja siis liideti see vald Sürgavere vallaga.
Rimi Baltic

Rimi Baltic on Eestis, Lätis ja Leedus tegutsev super- ja hüpermarketite kett, mis kaupleb peamiselt toidu- ja esmatarbekaupadega. Sellele kuuluvad Rimi kaubamärki kandvad kauplused Eestis, Lätis ja Leedus ning Säästumarketid Eestis ja Supernetto poed Lätis ja Leedus. Rimi Baltic omanik on Rootsi ettevõte ICA.
Rimi Baltic moodustati, kui Soome Kesko ja Rootsi ICA ühendasid 2004. aastal enda tegevused Balti riikides. Ametlik tegutsemise alustamise kuupäev on 1. jaanuar 2005.
2006. aasta lõpus otsustas Kesko ühisettevõtte omanikeringist taanduda ja müüs oma osa ära ICA-le, kes sai alates 1. jaanuarist 2007 ettevõtte ainuomanikuks.
Eestis tegeleb Rimi poodi haldamisega Rimi Baltic tütarettevõte Rimi Eesti Food AS.
Dmitri Kogan

Dmitri Kogan (vene keeles Дмитрий Павлович Коган; 27. oktoober 1978 Moskva – 29. august 2017 Moskva)) oli Venemaa viiulikunstnik, Venemaa teeneline kunstnik (2010).
Leonid Kogani ja Jelizaveta Gilelsi lapselapsena ja Pavel Kogani pojana alustas ta muusikaõpinguid juba kuueaastaselt Marina Kesselmani juures.
Juba õpingute ajal oli ta Vladimir Spivakovi fondi stipendiaat ning osales kontserdiprogrammides "Uued nimed", "Vene esituskunst" ("Новые Имена", "Русское Исполнительское Искусство").
Esimene esinemine koos sümfooniaorkestriga oli tal 10-aastasena ja Moskva Konservatooriumi Suures saalis esines ta esimest korda 15-aastasena. Aastatel 1996-1999 oli ta Moskva Konservatooriumi tudeng ning peaaegu samaaegselt, aastatel 1996-2000 ka Helsingi Sibeliuse Akadeemia tudeng.
Aastal 1997 toimus tema muusikaline debüüt Suurbritannias ja USA-s. Ta on esinenud paljudes kuulsates kontserdisaalides nii Euroopas (sh ka Eestis), Aasias, Ameerikas, Austraalias kui ka Lähis-Idas.
Kogan on esinenud paljude tunnustatud orkestritega, sh Moskva Riiklik Akadeemiline Sümfooniaorkester Pavel Kogani juhatusel, Riiklik Jevgeni Svetlanovi nimeline Orkester, Riiklik Sümfooniaorkester Uus Venemaa (Новая Россия), Odessa Filharmooniaorkester, Camerata Klaipeda jt, ning teinud koostööd selliste dirigentidega nagu Mark Gorenstein, Pavel Kogan, Hobart Earle, Dmitri Jablonski. Dmitri Kogan on mänginud koos paljude tuntud muusikutega, sh Alena Baeva, Boris Belkin, Henri Demarquette jt.
Kogan on üles astunud paljudel festivalidel, sh Summit Music Festival USAs, Niagara Music Festival Kanadas, Sayowe Tais, Nancyphonies Prantsusmaal jm. Dmitri Kogan mängis Francesco Ruggieri 1660. aastal valmistatud viiulil.
Kogan suri 29. augustil 2017 pärast pikka rasket onkoloogilist haigust.
Bilibino

Ajalugu

Karalvaami küla nimetati 1956. aastal ümber geoloog Juri Bilibini järgi. 1958. aastal sai aleviks, 1993. aastal sai linnaõigused.

Majandus

Linna lähedal asub 1974. aastal tegevust alustanud Bilibino tuumaelektrijaam ja kullakaevandus.
Luik

Kirjeldus

Luikedel on väga lihaseline kael, mistõttu nad suudavad nokalöögiga purustada ka inimese luid. Ka luige tiivahoop võib murda lapse või nooruki käeluu.
Ookeaniliinilaev

Ookeaniliinilaev (ka ookeanilainer) on reisilaev, mis sõitis mandritevahelistel liinidel, eriti just liinidel, mis kulgesid üle Atlandi ookeani Lääne-Euroopa ja Põhja-Ameerika vahel, tihti Ühendkuningriigi sadamalinnade ja New Yorgi suurlinna vahel.
Tuntuim neist on Titanic, mis uppus oma esimesel reisil. Alates 19. sajandi algusest on purjelaevad (nt Black Ball Line) asendunud aurulaevadega (nt White Star Line ja Cunard Line) ning hiljem mootorlaevadega. Ookeaniliinilaevu oli kokku mõnisada, millest enamik on kas hävinud või vanametalliks lammutatud. Tänapäeval, 21. saj algul, on ainuke tegutsev ookeaniliinilaev Queen Mary 2, mis sõidab liinil Southampton – New York. Kaks korda aastas sõidavad üle ookeani ka uued ja palju mahukamad kruiisilaevad, mis viibivad osa hooajast Läänemerel ja Vahemerel ning osa Kariibi merel.
Valdav osa varasematest ookeaniliinilaevadest ehitati Suurbritannia laevatehastes, nagu näiteks Belfastis Põhja-Iirimaa provintsis, vähesemal määral Saksamaal.
Ookeaniliinilaevade teemat käsitleti eriti ilmekalt art déco kunstisuuna hiilgeajal 1920.–1930. aastatel, näiteks plakatikujunduses.
Kaari Vainonen

Kaari Vainonen (sündinud 29. oktoobril 1973 Tallinnas) on eesti kabetaja. 
Ta on võitnud Eesti naiste meistritiitli 64-ruudulises kabes aastatel 2005, 2006, 2007, 2008, 2010, 2011, 2012, 2013, 2014, 2015, 2016 ja 2017 (ka 2009. aastal jagas ta esikohta, kuid kaotas järelmatši Marika Azojanile). Rahvusvahelises kabes võitis ta Eesti meistritiitli 2007. aastal. Ta on tunnistatud Eesti parimaks naiskabetajaks kuuel korral: 2005–08, 2010 ja 2011. Vene kabes on ta rahvuslik suurmeister ja rahvusvaheline meister ning rahvusvahelises kabes FMJD meister.
Enriko Aav

Enriko Aav (sündinud 15. mail 1968 Kohtla-Järvel) on Eesti riigiametnik, aastatel 2006–2011 Maksu- ja Tolliameti peadirektor.
2009. aastal andis Eesti Maksumaksjate Liit talle nimetuse "Maksumaksja vaenlane".

Haridus

1974–1986 õppis Aav Kohtla-Järve 1. Keskkoolis, 1990–1992 Tallinna Majanduskoolis. 2001. aastal lõpetas Aav Eesti Kõrgema Kommertskooli bakalaureuseõppe ärijuhtimise erialal, 2004. aastal Tallinna Tehnikaülikooli magistriõppe haldusjuhtimise erialal.

Teenistuskäik

1992–1994 töötas Enriko Aav Maksuameti Kohtla-Järve osakonnas inspektori ja revidendina, 1994–1995 Maksuameti revisjoniosakonna pearevidendina ning 1996–2001 Maksuameti järelevalve osakonna juhatajana. 2001–2004 oli ta Maksupettuste Uurimise Keskuse juhataja ning 2004–2006 Maksu- ja Tolliameti uurimisosakonna juhataja. 2006–2011 oli ta Maksu- ja Tolliameti peadirektor. 2011. aastast töötas Washingtonis Rahvusvahelise Valuutafondi (IMF) riigitulude haldamise ja nende võimekuse tõstmise üksuse nõunikuna. 
Enriko Aav on olnud MTÜ Eesti Maksumaksjate Liidu nõukoja ja Sisekaitseakadeemia Nõunike Kogu liige ning Sisekaitseakadeemia Finantskolledži Nõukogu esimees.

Seisukohavõtte

Maksuameti juhina on Aav avaldanud arvamust, et ettevõtete tulumaks on oma aja ära elanud ning sellest tuleks loobuda. Maksu kaotades me tema hinnangul mitte ei meelitaks Eestisse suurfirmade kontoreid, vaid looksime parema stardipositsiooni kodumaistele ettevõtetele. 
Samuti on ta olnud kriitiline Tallinna müügimaksu suhtes. Aava väitel ei haaku see Eesti maksusüsteemiga, kuna on keerulisem ja raskemini hallatav kui ükskõik milline riiklik maks, pealegi on selles liiga palju erandeid.
Aav on rõhutanud vajadust, et maksuamet oleks oma töös paindlik ning läheneks eri juhtumitele erinevalt. Tema sõnul jagunevad maksumaksjad püramiidis eri kategooriatesse: "Kolmnurga tipus on seltskond, kes teadlikult ja alati rikub seadust, teeb kõik selleks, et makse mitte maksta. Nende suhtes ei aitagi muu, kui nende surumine seadust täitma." Järgmine 15% vajab igatist järelevalvet, kuna vähima võimaluse korral jätavad nad siiski maksud maksmata. "Püramiidi alumine osa on partnerid. See on ca 80% elanikkonnast, kes omakorda jagunevad kahte gruppi – ühed, kes oskavad ja tahavad maksta, peame neil ainult lihtsustama seda, ja teine osa, kes tahavad, aga piltlikult öeldes ei oska korralikult maksta, nad vajavad koolitust või infot, et kohustust täita."

Isiklikku

Enriko Aav on abielus ja kolme lapse isa.
Lõim (informaatika)

Prioriteet

Lõimel on omadus prioriteet, mis määrab selle element-protsessi käivitamise eelistuse teiste lõimede suhtes. Prioriteet on määratud täisarvuga. Olenevalt arhitektuurist ja operatsioonisüsteemist on rakendatud protsessori haldussüsteem ning vastavalt nendele reeglitele täidetakse programme. Näiteks lihtne (protsessori haldussüsteemist): väikese prioriteediga lõimesid peavad protsessori ootuse järjekorras olema seni, kuni leidub neist kõrgema prioriteediga lõimesid. Reaalselt on protsessori haldussüsteeme palju, nad töötavad erinevalt ja neil kõigil on omad eelised, hea tava kohaselt on programmeerijale jäetud võimalus eelistada üht lõime teisele. Ühesuguse prioriteediga lõimed jagavad neile antud ajakvanti või on nende tegevus sünkroonitud.

Sünkroonimine

Lõimed üldjuhul jagavad ressursse, et välistada samaaegselt välja jagatud ressursi probleeme, tuleb lõimedele seada piirangud. Selleks luuakse nn kriitiline koodiosa, kus ei võimaldata teistel protsessidel samade objektidega tööd teostada. Kriitiline koodiosa lukustatakse ja teised lõimed saavad seda alles siis kasutada, kui sisenenud lõim on kriitilisest koodiosast väljas. Lõimede, mis üldse saavad protsesse teostada, arvu piiramiseks saab kasutada semafori.
Objektorienteeritud keeltes nagu Java on primaarobjekti (mis on Javas "object") tihti lisatud lukkude lisamise ja eemaldamise meetodid (neid meetodeid tuntakse ka "monitorina").
Õru valla vapp

Õru valla vapp on Valga maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Õru valla vapp.
Õru Vallavolikogu kinnitas vapi 19. veebruaril 1997 määrusega nr. 5.
Vapi autor on Priit Herodes.

Vapi kirjeldus

Hõbedasel kilbil sinine vai, milles hõbedane kannel ja selle kohal hõbedane kroon.

Põhjendus

Vapivärvid viitavad Valgamaale. Sinine laid tähistab ka vallamaade paiknemist Väike-Emajõe orundi ja Valga nõo piires. Kannel märgib selle paikkonna elanike läbi sajandite kestnud laululembust ja vaimuerksust. Samuti osutab kannel Fr. Kuhlbarsile, kelle loomingus on kandlel keskne koht. Kroon sümboliseerib muistset "Kungla aega" ja ka seda, et valda kutsuti kunagi Vürstivallaks.
Riisa õpperada

Riisa õpperada on õpperada Soomaa rahvuspargis asuvas Riisa rabas, halduslikult Pärnumaal Tori vallas Riisa külas.

Raja tutvustus

4,8 km pikkune õpperada kulgeb läbi raba ja rabaäärse metsa. Raja ääres asuvad puhkekohad, laukad, raba tutvustavad infotahvlid ja kuivkäimla.  Rajal asuvast vaatetornist saab näha raba vaadet. Raja lähedale jääb juba kiviajal asustatud Riisa küla ja Navesti jõgi. Rada on võimalik läbida jalgsi, lapsevankriga ja ratastooliga läbitav invarada on põhirajast lühem (1,22 km). Sügisel saab rabast marju korjata, seal kasvavad murakad, kukemarjad, sinikad, mustikad ja jõhvikad.
Phaidros

"Phaidros" [f'aidros] on antiikfilosoof Platoni dialoogi vormis filosoofiline teos.
"Phaidroses" vestlevad Sokrates ja temast natuke noorem Phaidros kõnekunsti ehk retoorika üle.
Selle tarbeks puudutatakse hulka teemasid, mis peaksid aitama kaasa kõnekunsti loomuse selgitamisele, näiteks hing, selle surematus ja mõjutamine, ilu, maania, armastus (platooniline armastus), haridus, dialektika, filosoofia, kõne ja kiri.
"Phaidroses" kirjeldatakse inimese hinge kuulsa kaariku võrdpildiga.
Dialoog on eesti keeles ilmunud osaliselt aastal 1964 ja hiljem täielikult Platoni kogutud teostes aastal 2003.
Ajateater

MTÜ Ajateater on 2010. aastal asutatud projektiteater.
Ajateatri peamiseks eesmärgiks on väärtustada ja tutvustada eesti kultuuripärandit ja mõttelugu kaasaegse ja professionaalse teatri väljendusvahendite abil.
Ajateatri asutajaliikmed on Anne Velt, Katrin Valkna ja Tarvo Krall.
Ilmar Soomere

Ilmar Soomere (sündinud 23. aprillil 1942 Tallinnas) on eesti psühhiaater ja paranormaalsete nähtuste uurija.
Ta lõpetas 1960. aastal Tallinna 2. Keskkooli ja on lõpetanud Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna.

Isiklikku

Tema vend oli helilooja, muusikapedagoog ja pianist Uno Soomere.
Tema poeg on Lauri Soomere.
Sutlepa külanõukogu

Sutlepa külanõukogu oli külanõukogu Noarootsi vallas ja hiljem Haapsalu rajoonis. Lisaks Sutlepa külanõukogule moodustati 1945. aastal Noarootsi valla territooriumile ka Pürksi külanõukogu. Endises Noarootsi kihelkonnas asunud Riguldi valla territooriumile moodustati aga Tuksi ja Vanaküla külanõukogud.

Ajalugu

1954. aastal liideti senised Sutlepa ja Pürksi külanõukogud ühiseks Pürksi külanõukoguks, kuid 1971. aastal lahutati Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 10. märtsi seadlusega Sutlepa piirkond (4870 hektarit ja 200-300 inimest) taas Pürksi külanõukogust ja liideti koos Tuksi külanõukogu territooriumiga Linnamäe külanõukogu koosseisu.
Viis aastat hiljem, aastal 1976 liideti seni Linnamäe külanõukogu koosseisus olnud ülejäänud Noarootsi valla territoorium (sh Sutlepa piirkond) Pürksi külanõukoguga. Mainitud territooriumi suurus oli 15 678 hektarit ning liitmine lisas Pürksi külanõukogusse rohkem kui 500 elanikku (teistel andmetel üle 600 elaniku).
Eldar Rjazanov

Eldar Rjazanov (vene keeles Эльда́р Алекса́ндрович Ряза́нов; 18. november 1927 Samara – 30. november 2015 Moskva) oli Venemaa filmilavastaja ja stsenarist, komöödiakirjanik, kelle komöödiad on tuntud kogu endise Nõukogude Liidu territooriumil.  
Ta oli ka proosakirjanik, telesaadete autor ja juht, näitleja, pedagoog, talentide avastaja.
Naatriumlamp

Naatriumlamp on lahenduslamp, mis kasutab valguse tekitamiseks ioniseeritud olekus naatriumi (auruna). Madalrõhulised ja kõrgrõhulised naatriumlambid on olnud laialdaselt kasutusel tänavavalgustuses nende suure valgusviljakuse tõttu.

Madalrõhu-naatriumlamp

Madalrõhu-naatriumlampide võimsus on kuni 400 W. Selle lambitüübi eriomadus on tehisvalgusallika kohta saavutatud suurim valgusviljakus (220 lm/W). Ent need lambid toodavad 98 % ulatuses monokromaatilist valgust lainepikkusega 589,0 nm ja 589,6 nm. Madalrõhu-naatriumlambid on kõige tõhusamad valgusallikad seetõttu, et nende toodetava valguse lainepikkused on inimsilma maksimaalse valgustundlikkuse lähedal. Madalrõhu-naatriumlampidega valgustatud objektide värve on raske eristada, sest neid näeb üksnes kitsa kollakasoranži valguse laineribas.

Kõrgrõhu-naatriumlamp

Kõrgrõhu-naatriumlamp sisaldab peale naatriumi ka elavhõbedat ja ksenooni. Nende valguskiirgus on pidev, valgus on silmale mugava sooja valgusvärvinguga. Valgusviljakus on kõrge (130 lm/W), võimsus vahemikus kuni 1000 W ja eluiga kuni 24 000 tundi.
Need lambid kiirgavad sisselülitamisel alguses tumeroosat ja pärast soojenemist roosakasoranži valgust. Mõned lambid kiirgavad algul ka puhasvalget kuni sinakasvalget valgust. Selle põhjuseks on arvatavasti elavhõbeda auru kiirgus, enne kui naatrium on korralikult soojeneda jõudnud.
Kõrgrõhu-naatriumlambis kasutatakse käivitusgaasina ksenooni, mis on kõige madalama ioniseerimispotentsiaaliga ja kõige väiksema soojusjuhtivusega mitteradioaktiivne väärisgaas. Kõik väärisgaasid on keemiliselt inertsed ega osale lambi sees keemilistes reaktsioonides. Väike soojusjuhtivus vähendab soojuskadusid.
Savi mõis

Savi mõis (saksa keeles Sawi) oli Kuressaare mõisa kõrvalmõis Tarvastu kihelkonnas Viljandimaal.
Aleksandr Ozerski

Aleksandr Dmitrijevitš Ozerski (21. september (vkj 9. september) 1813 Tšernigovi kubermang – 19. september (vkj 1. oktoober) 1880 Peterburi) oli vene geoloog.

Elulugu

Lõpetas 1831 Peterburi Mäeinstituudi ning õpetas seal 1857. aastani mineraloogiat ja mäestatistikat. Oli 1857–1864 Altai mäeringkonna ülem ja 1864–1880 Peterburi Mäeameti teenistuses. 1858. aastast Tomski kuberner.

Teadustöö

1844 avaldas Loode-Eesti materjalide põhjal esimese teaduslikult põhjendatud Eesti aluspõhja kivimite stratigraafilise liigestuse. 1846–1848 avaldas osade kaupa venekeelse tõlke R. I. Murchisoni, E. Verneuili ja A. Keyserlingi kapitaalsest uurimusest "The Geology of Russia in Europe and the Ural Mountains" omapoolsete täiendustega. Käsitles ka mandrijää toimet ning maakoore vertikaalliikumiste tüüpe ja mõju.
Võrumaa teenetemärk

Võrumaa teenetemärk on Võru maakonna autasu.
Võrumaa teenetemärk antakse isikule Võru maakonnale osutatud eriliste teenete või väljapaistva saavutuse tunnustamiseks. Autasustamise otsustab ja autasu annab kätte Võru maavanem.
Saksamaa ühendatud võistkond

Saksamaa Ühendatud Võistkond (saksa keeles Gesamtdeutsche Mannschaft) võistles 1956., 1960. ja 1964. aasta tali- ja suveolümpiamängudel Lääne-Saksamaa (Saksamaa Liitvabariik) ja Ida-Saksamaa (Saksa DV) sportlaste ühendatud meeskonnana. 1956. aastal kuulusid võistkonda ka kolmandana - Saarimaa olümpiakomitee - sportlased, kes olid 1952. aastal saatnud eraldi meeskonna, kuid 1956. aastal oli Saksamaa Liitvabariigi olümpiakomiteega liitumine pooleli. See protsess viidi lõpule  1957. aasta veebruaris pärast Saarimaa vastuvõtmist Saksamaa Liitvabariiki.
Autasustamistseremoonia ajal mängiti meeskonna kuldmedalistide auks kompromissiks Ludwig van Beethoven teost Ood rõõmule.
Anu Põder

Elukäik

Anu Põder sündis Kanepis ja õppis 1963–1967 Tartu 8. keskkoolis. 1967–1970 õppis Tartu Kunstikoolis, seejärel asus õppima Eesti Riiklikku Kunstiinstituuti skulptuuri erialale. Aastatel 1976–1988 oli vabakutseline kunstnik ning 1988–1989 Tallinna 46. keskkooli vormiõpetuse õpetaja. 1989. aastast töötas kunstiõpetajana Tallinna Kunstikoolis. 1993. aastast töötas vormiõpetuse õppejõuna Eesti Kunstiakadeemias, 1998. aastast vormiõpetuse õppejõuna Eesti Kunstiakadeemia Rakenduskunsti Kolledžis ning õpetajate täienduskursustel. Alates 1999. aastast töötas vormiõpetuse õppejõuna EKA õpetajate koolituskeskuses.

Looming

Anu Põder hakkas esinema näitustel juba kohe pärast kunstiinstituudi lõpetamist. 1970. aastatel alustanud kunstniku looming käsitles peamiselt pereelu, sisemisi heitluseid ja tundemaailma, mida raamistasid nõukogude režiimi piiravad normid ja tabud. Anu Põdra loomingus torkab silma mitmekesine materjalikasutus, sealhulgas tarvitas ta ka tavatuid materjale: tekstiili, vaha, kipsi, seepi, epoliimi, plastmassi, puitu ning võttis teoste mõõdupuuks iseenda.
Kunstiteadlane Reet Varblane on tema näituse pressiteates öelnud: "Tema loomingut on raske siduda mingi stiili või trendiga. Ta ajas oma kindlat rida ning puudutas oma kunstis midagi niisugust, mis oli oluline just sel ajal, mil tema teosed on loodud, ja on olulised ka kümme-kakskümmend aastat hiljem".  Rebeka Põldsam lisab, et "erilist tähelepanu väärib tema erakordne võime skulptuuri- ja installatsioonivormis väljendada vaimseid ja kehalisi kogemusi."
Anu Põdra loomingust on teada ligikaudu 60 kunstiteost. 2017 korraldab Eesti Kunstimuuseum Põdra töödest retrospektiivnäituse, kus eksponeeritakse ligikaudu pooli tema töödest.

Isiklikku

Anu Põdra tütred on arhitekt Maarja Kask, prokurör Saskia Kask ja maalikunstnik Alice Kask. Väimees on skulptor Neeme Külm.
Georg Philipp Telemann

Georg Philipp Telemann (14. märts 1681 Magdeburg – 25. juuni 1767) oli saksa helilooja.
Telemann õppis Leipzigi ülikoolis õigusteadust, muusikas oli ta iseõppija. Ta oli Johann Sebastian Bachi, Antonio Vivaldi ja Georg Friedrich Händeli kaasaegne, oma eluajal oli tal tegelikult hoopis suurem muusikaline tähtsus kui nendel kolmel, keda tänapäeval paremini tunneme. Telemannil oli mitmeid tähtsaid muusikalisi töökohti, ta asutas ja juhtis orkestreid ja oli õukonnamuusik. 
Tema karjääri kulminatsioon oli muusikadirektori koht viies Hamburgi suurimas kirikus aastast 1720 kuni surmani.

Looming

Telemanni on tihti kirjeldatud kui ajaloo kõige viljakamat heliloojat (kui kriteeriumiks võtta säilinud teosed). Ta reisis palju, kogedes eri stiile ja ühendades neid oma muusikas. Telemann lõi ligi 1500 kirikukantaati, 1000 orkestrisüiti, üle 40 ooperi ja passiooni, kammermuusikat.
Aurukast

Aurukast ehk aurutoru on neljast lauast kokkulöödud piklik kast, mida kasutati nt paadilaudade ja reejalaste aurutamiseks enne nende painutamist.
Džengiši idatipp

Asukoht ja kõrgus

Territoriaalselt jääb mäetipp Kõrgõzstani ja Hiina piirile.
Džengiši idatipust 6,0 km lääne suunas jääb Džengiši peatipp (7439 m), vastassuunas – 4,65 km kirde suunas asub Pik Vojennõh Topografov (6873 m).
Džengiši idatipu kõrgus on 7079 m

Alpinism

Kaks aastat pärast Pobeda peatipu esmavallutust (1956) juhtis Igor Jerohhin Moskva alpinistide ekspeditsiooni Pobedale, mille käigus 44 alpinisti tõusid Pobeda idatipule (vene keeles "вершинa Восточная Победа") ja 7 neist liikusid mäeharjapidi edasi peatipule. Ajakirjandusele teatas Jerohhin, et seitsmetuhandelisele tõusid korraga 44 inimest, andes mõista, et tema juhtimisel püstitati uus massilisuse rekord tipputõusudel seitsmetuhandelistele (1956. aastal käis Muztagata tipus 31 alpinisti). Tegelikult tõusti idatippu kahe rühmaga päevase vahega: 9. augustil käis tipus 28 ja 10. augustil 1958 16 inimest.
MTÜ Mondo

MTÜ Mondo on Eestis tegutsev maailmahariduse, arengukoostöö ja humanitaarabi organisatsioon, mis on oma eesmärgiks seadnud luua Eesti inimestele võimalusi maailma paremaks muutmiseks. Mondo kaudu toetatakse näiteks humanitaarabi andmist, lesknaiste ja puuetega noorte toimetulekut ning laste haridust Aafrikas ja Afganistanis.
MTÜ Mondo asutati 2008. aastal.

Põhieesmärgid

Ühing on oma põhieesmärkidena sõnastanud looduskatastroofide ja inimtegevuse tõttu tekkinud inimkannatuste leevendamise rahvusvahelisel tasandil ja Eestis, vaesuse ja haavatavuse vähendamise arengumaades jätkusuutlike ja kogukonnapõhiste meetmete abil, inimõiguste ja demokraatia kaitsmise ning inimeste vahelise arusaamise ja rahu edendamise, Eesti avalikkuse teadlikkuse tõstmise rahvusvahelistest humanitaar- ja arenguprobleemidest ja nende lahendustest. Vastavalt Mondo 2016.–2020. aasta strateegiale on selle tegevuse aluseks rahvusvahelisel tasandil kokku lepitud raamistikud maailmaharidusele, arengukoostööle ja humanitaarabile.
Mondo peab oma missiooniks toetada ja jõustada haavatavas olukorras olevaid inimesi ning tõsta Eesti inimeste arusaamist maailmaprobleemidest, pakkudes võimalusi olla kaasatud nende lahendamisse.

Tegevus

MTÜ Mondo korraldab ja teostab humanitaarabi, tegeledes muu hulgas päästetööde ja kriisijärgse ülesehitustööga üleminekuks arengukoostööle. Lisaks tegeleb Mondo arengukoostööga, teavitab avalikkust ja edendab maailmaharidust, koolitab liikmeskonda ja avalikkust humanitaarabi ja arengukoostöö teemadel.
Humanitaarabiga tegeletakse Ukrainas, Jordaanias, Iraagis, Türgis ja Liibanonis. Näiteks Jordaanias asuvas Zaatari pagulaslaagris on humanitaarabi antud alates 2013. aastast.
Mondo on toetanud Keenia naiste organisatsiooni Wefoco ning Mondo vabatahtlik Kaie Laaneväli on aidanud 2015. aastal rajada sealse naiste põllumajandusühistu.

Mondo Akadeemia

Mondo Akadeemia korraldab oma ala asjatundjate ettekandeid ja arutelusid. Toimuvad ka praktilised töötoad ja õppekäigud.
Lõppenud on päevad

"Lõppenud on päevad" on laul, mille laulis eesti keeles tuntuks Helgi Sallo.
Laul on eesti keelde tulnud ansambli "The Tremeloes" laulu "Suddenly You Love Me" vahendusel. Laul on pärit Itaaliast, sõnade autor Lorenzo Pilat, eesti keeles on tuntuim Kustas Kikerpuu tõlge; meloodia autoriteks on Daniele Pace ja Mario Panzeri.
Anne Ancelin Schützenberger

Anne Ancelin Schützenberger (sündinud 29. märtsil 1919 Moskvas) on prantsuse psühhoterapeut ja Nizza Sophia Antipolise ülikooli emeriitprofessor. Avalikkusele on ta tuntud psühhogenealoogia rajamisega raamatus "Oh, mu esivanemad" (Aïe, mes aïeux 1993, ingl k The Ancestor Syndrome).