Abel (Norra suguvõsa)

Abel on Norra suguvõsa, mis on pärit Abildist Lõuna-Jüütimaal (sellest ka nimi).  
Kaks venda, Mathias (umbes 1620 – 1774) ja Jacob, läksid sealt Trondheimi ning panid aluse Norra Abelite suguvõsale. Üks selle Taani haru kannab nime Abell.
Mathias ja Jacob kasutasid algul nimesid Abild ja Abbild. Matthias kirjutas alati alla "Abell". Vahepeal oli perekonnanimi Abelboe, kuni ta lõpuks omandas praeguse kuju.
Perekonnanimi Abel on Norra nimeseadusega kaitstud. 
Suguvõsa tuntumad esindajad on matemaatik Niels Henrik Abel (1802–1829) ning tema isa, vaimulik ja poliitik Søren Georg Abel (1772–1820).

Mathias ja Jacob

1641. aasta paiku asusid umbes kahekümneaastased vennad Mathias ja Jacob Schleswigist Lõuna-Jüütimaalt Abildist Trondheimi, et tegelda seal kaubanduse ja käsitööga. Nad võisid põgeneda sõjaväkke võtmise eest. Vennad ostsid Trondheimi kodakondsuse, omandades õiguse tegelda kaubanduse, käsitöö ja laevandusega.  
Juba 1651. aastaks oli Mathias saanud palgaliseks rahukohtunikuks. Ta abiellus 17- või 18-aastase Karen Rasmusdotteriga, kelle isa Rasmus Hansen oli Trondheimi saabunud 1600. aasta paiku Koldingist. Rasmus oli teeninud algul Sjællandi saarel maakonnakohtunikku Axel Urnet ning oli siis asunud Trondheimi ja abiellunud Elisabeth Hansdatteriga. Karen oli nende neljast lapsest ainus, kes suureks kasvas. Kareni ema Elisabethi isa oli olnud Reinsklosteri foogt Trondheimis; ema kaudu oli Elisabeth suguluses Stauri, Benkestoki, Skanke ja Rustungi aadlisuguvõsaga. 
Mathias oli viis aastat kõrgel sõjaväelisel ametikohal Põhja-Norra varustus- ja laskemoonasekretärina. Ta suri 1664. 
Mathiasel ja Karenil oli seitse last: Mathias, Elisabeth, Hans, Ester, Henrik, Rasmus ja Karen.

Hans Abel (1654–1732)

Mathiase kaks vanemat poega Mathias ja Hans (sündis 1654) saadeti varakult Trondheimi toomkooli, et neist saaks kirikuõpetajad. 
19-aastasena saadeti Hans Kopenhaagenisse eksamit examen artium tegema. Kolme või nelja aasta pärast tuli ta sealt tagasi bakalaureusekraadiga teoloogia alal. Ta sai Trondheimi toomkoolis madalapalgalise koha. 1690. aasta alguses suundus ta Kopenhaagenisse, et passida kõrgemat ametikohta. Varsti kuulis ta, et Bergenist lõuna pool asuva saareküla Tysnesi pastor Bergeni lähedal Tyge Broch, kes vaatamata piiskopi protestile oli abiellunud oma kihlatu asemel oma eelkäija abikaasaga, oli oma kohast ilma jäänud. Hans taotles seda kohta endale ja saigi selle kahe päeva pärast. Ta võttis oma ema Tysnesi kaasa. 
Aastal 1691 abiellus ta Claire Hanningiga, kes oli pastoritütar Sogndalist. Claire'i isa Peder Olufsen Hanning oli kaks korda abielus ning tal oli palju lapsi, kelle järeltulijatest said suurelt jaolt Bergeni ümbruse pastorid ja pastorite abikaasad. 
Aastal 1700 sai Hans Kopenhaagenist ka magistrikraadi, kuid jäi elu lõpuni (1723) Tysnesi pastoriks. Hans ja Claire olid saarel austatud ja armastatud.
Nende lapsed olid Mathias, Christine, Peder, Anne, Søren, Ester Marie, Hans ja Jørgen Henrik. Mathias, Peder, Hans ja Jørgen Henrik lõpetasid kolme-nelja aastaga Bergeni katedraalikooli ning tegid Kopenhaagenis eksami examen artium, et teoloogiat õppida.

Søren Abel

Hans Abeli viies poeg Søren ei hoolinud koolis käimisest, vaid hakkas Bergenis äriga tegelema. Aastal 1732 sai temast Bergeni linna nõunik-täitevjuht. Aastal 1737 abiellus 39-aastane Søren 30-aastase Margrethe Hanningiga, kelle isa oli Førde pastor Sunnfjordis, Søreni ema isa Peder Olufsen Hanningi poeg. Et nad olid nõod, oli abiellumiseks tarvis eriluba. 
Sørenil oli peale linnaameti ka eraäri, mida abikaasa tal nähtavasti pidada aitas. 
Søren suri 48-aastasena 1746. Maha jäi kolm poega ja üks tütar vanuses 2–8. Laste eest olid hoolitsema Søreni vaimulikest vennad, kellel endalgi olid suured pered, kuid nähtavasti sai Margrethe ärist nii palju sissetulekut, et ta tuli laste kasvatamisega toime, müües vanu rõivaid ja kodus tehtud linasid. Lastest sai peale Hans Mathiase suureks ainult Peder, kes tegutses algul rändpagari ja hiljem väikekaupmehena Bergenis. Peder suri poissmehena.