Stockholmi konventsioon

Ajalugu

1995. aastal otsustas Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Keskkonnaprogramm (ingliskeelne lühend UNEP), et POP-idele tuleb globaalselt tähelepanu pöörata. POP-id on keemilised ained keskkonnas, mis bioakumuleeruvad toiduvõrgustikus ning tekitavad ohu inimeste tervisele ja ka keskkonnale.
Seejärel koostasid Valitsustevaheline kemikaaliohutuse foorum (IFCS) ja Rahvusvaheline kemikaaliohutuse programm (IPCS) hinnangu 12 ohtlikuma kemikaali kohta, mis on tuntud inglise keeles kui the dirty dozen.
INC kogunes juunist 1998 detsembrini 2000 viis korda, et konventsioon välja töötada. Delegaadid võtsid Stockholmi konventsiooni vastu täievoliliste esindajate konverentsil, mis kutsuti kokku 22.–23. mail 2001 Stockholmis.
Konventsiooni läbirääkimised viidi lõpule 23. mail 2001 Stockholmis. Konventsioon jõustus 17. mail 2004. Allkirjastajad nõustusid keelustama üheksa kemikaali kaheteistkümnest, piirama DDT (diklorodifenüültrikloroetaani) kasutust malaaria ohjeldamiseks ning kärpima tahtmatut dioksiinide ja furaanide produktsiooni.
Konventsiooni osapooled nõustusid protsessiga, mis võimaldab püsivaid mürgiseid komplekse vajadusel konventsiooni nimekirja lisada, juhul kui need vastavad teatud kriteeriumitele, nagu keskkonnas püsivuse ohtudele. Esimene partii uusi kemikaale, mis konventsiooni nimekirja lisandus, jõustati konverentsil Genfis 8. mail 2009.
2017. aasta aprilli seisuga on Stockholmi konventsioonil 181 osapoolt (180 riiki ja Euroopa Liit). Märkimisväärsed riigid, kes ei ole konventsiooni ratifitseerinud, on näiteks Ameerika Ühendriigid, Iisrael, Malaisia, ja Itaalia.

Sätete kokkuvõte

Konventsiooni peamised elemendid hõlmavad nõuet, et arenenud riigid annaksid uusi ja täiendavaid rahalisi vahendeid ning meetmeid tahtlikult toodetud POP-ide tootmise ja kasutamise lõpetamiseks, tahtmatult toodetud POP-ide kõrvaldamiseks, kui see on võimalik, ning korraldada ja kõrvaldada POP-jäätmed keskkonnasäästlikul viisil. Kogu Stockholmi konventsioonis on ette nähtud ettevaatusabinõud, kus on konkreetsed viited preambulile, eesmärgile ja uute püsivate orgaaniliste saasteainete määratlemisele.

Püsivate orgaaniliste saasteainete hindamise komitee (POPRC)

Konventsiooni vastuvõtmisel sätestati kord täiendavateks POP-ide kindlaksmääramiseks ja kriteeriumid, mida tuleb arvesse võtta seda tehes. 2.–6. mail 2005 Uruguays Punta del Estes peetud konventsiooniosaliste konverentsi (COP1) esimesel koosolekul loodi POPRC (Püsivate orgaaniliste saasteainete hindamise komitee), et kaaluda täiendavate kandidaatide väljavalimist Stockholmi konventsiooni alla kuuluvaks.
Komiteesse kuulub 31 eksperti, kelle nimetasid ametisse osavõtjad viiest ÜRO piirkondlikust rühmitusest. Komitee hindab kemikaale kolmes etapis. Kõigepealt kontrollib komitee, kas aine vastab konventsiooni lisas D sätestatud POP-i sõeluuringukriteeriumidele, mis on seotud püsivuse, bioakumuleerumise, pikavahemaa keskkonnatranspordi potentsiaaliga (LRET) ja kahjulike mõjudega. Kui aine vastab nendele nõuetele, koostab komitee seejärel lisa E kohase riskiprofiili, et hinnata, kas aine võib oma LRET-i tulemusena põhjustada märkimisväärset kahjulikku mõju inimeste tervisele ja / või keskkonnale ning seetõttu nõuab ülemaailmset tegevust. Lõpuks, kui POPRC leiab, et ülemaailmne tegevus on õigustatud, arendab ta vastavalt lisale F välja riskijuhtimise protsessi hindamise, mis kajastab võimalike kontrollimeetmetega seotud sotsiaalmajanduslikke kaalutlusi. Selle põhjal soovitab POPRC COP-le lisada vastav aine ühte või mitmesse konventsiooni lisasse. POPRC on alates selle loomisest igal aastal Genfis kokku tulnud.
Stockholmi konventsiooni püsivate orgaaniliste saasteainete hindamise komitee seitsmes kohtumine (POPRC-7) toimus 10.–14. oktoobril 2011 Genfis, POPRC-8 toimus 15.–19. oktoobril 2012 Genfis, POPRC-9 toimus 14.–18. oktoobril 2013 Roomas, POPRC-10 toimus 26.-30. oktoobril 2014 Roomas, POPRC-11 toimus 19.–23. oktoobril 2015 Roomas ja POPRC-12 toimus 19.–23. septembril 2016 samuti Roomas.

Lisadesse A, B, C uute kemikaalide lisamise ettepanek

POPRC-7 kohtumisel tehti ettepanek kolme kemikaali lisamisele konventsiooni lisadesse A, B ja/või C: klooritud naftaleenid (Cn), heksaklorobutadieen (HCBD) ning pentaklorofenool (PCP), k.a. nende soolad ja estrid. Ettepanek on POPRC esimene etapp ainete hindamisel ning nõuab POPRC hinnangut, kas pakutud kemikaal rahuldab konventsiooni lisas D väljatoodud kriteeriumeid. Kriteeriumid pakutud kemikaali edasi iimiseks riskiprofiili ettevalmistamise etappi on seotud püsivuse, -, pikavahemaa keskkonnatranspordi potentsiaali (LRET) ning kahjulike mõjudega.
POPRC-8 kohtumisel tehti ettepanek heksabromotsüklododekaani lisamine lisasse A, eranditena paisuv polüstürool ning eksdrudeeritud polüstürool tootmise ja kasutamise eesmärgil hoonetes. Ettepanek võeti vastu kuuendal COP-l, mis toimus 28. aprillist 10. maini 2013.
POPRC-9 kohtumisel tehti ettepanek di-, tri-, tetra-, penta-, heksa-, hepta- ja oktaklooritud naftaleenide ning heksaklorobutadieenide lisamise lisadesse A ja C. Sellega seati üles ka tulevane töö pentaklorofenooli, selle soolade ja estrite, dekabromodifenüüleetri, perfluorooktaansulfoonhappe, selle soolade, ning perfluorooktaansulfonüülkloriidi kohta.

Vastuolud

Kuigi mõned kriitikud väidavad, et malaariasse hukkunute arvu eest vastutab jätkuvalt Stockholmi konventsioon, siis reaalsuses lubatakse spetsiifiliselt rahvatervise eesmärgil DDT kasutust sääskede ehk nakkusesiirutajate vastu. Kasutades putukavõrke, on võimalik vältida suurt DDT tarbimist. Kuni täidetakse kindlaid ohutusnõudeid, näiteks DDT kasutamise vältimine siseruumides, seni oleks võimalik regulaarne DDT kasutamine. Arengumaa perspektiivist, puudujääk POP-ide andmetest ja informatsioonist allikate, heidete ja keskkonnasaaste tasemete kohta takistab läbirääkimisi kindlate ühendite üle ja viitab tugevatele uuringute vajadustele.
Vastuolud olid ka kindlad POPid (mis on järjepidevalt aktiivsed, eriti arktilises elustikus), mida mainiti Stockholmi konventsioonis, aga need ei olnud osa 12 POP-ist, näiteks perfluorooktaansulfoonid (PFO). PFO-del on mitmeid praktilisi kasutusalasid, näiteks plekitõrjevahendina, kuid PFOdel on palju omadusi, mis on resistentsed keskkonnakahjustustele ning seetõttu võivad olla ohtlikud. PFO-d võivad olla toksilised ning põhjustada loodete surma, vähendada ohtlikult kehamassi ja tekitada kahjustusi närvisüsteemis. Ühendite majanduslik ja poliitiline mõju erinevates riikides ja ärivaldkondades teeb Stockholmi konventsiooni vastuoluliseks teemaks.

Seotud konventsioonid ja käimasolevad läbirääkimised seoses saastusega

Rotterdami konventsioon
Piiriülese õhusaaste kauglevi konventsioon (CLRTAP)
Baseli konventsioon