google/wiki40b huggingface dataset:
Järvekaur

Levila

Järvekaur pesitseb Euraasia ja sageli Alaska lääneosas. Talvitub merel või suurtel järvedel, talvituslevila pesitsuslevilast hoopis laiem.
Eestis on ta väga haruldane haudelind, kelle pesitsusaegset arvukust hinnatakse 3–10 paarile; talvist arvukust 200–1000 isendile .

Välimus

Järvekauri on hõlbus eristada, kui ta on hundsulestikus. Puhkesulestikus võib teda teiste kauridega segi ajada. Sulestikus domineerivad valged ja mustad toonid.
Linnu üldpikkus on 58–73 cm ja tiibade siruulatus 110–130 cm.

Eluviis

Järvekaurid on väga head sukeldujad. Peamiselt söövad nad väikeseid kalu.
Saanika rändrahn

Saanika rändrahn on rändrahn Läänemaal Haapsalu linnas Saanika külas metsas. Rahnu geograafilised koordinaadid on 58° 52′ 22″ N, 23° 37′ 45″ E
. Rahn võeti kaitse alla aastal 1937. Rahn koosneb graniitporfüürist või rabakivist. Umbes 60 m põhja poole jääb Hollandi kivi.
Rahnu mõõtmed on 7,0×3,8×3,5 m, ümbermõõt 18,0 m. Teistel andmetel on rahnu mõõtmed 4,5×3,2×2,2 m, ümbermõõt 12,1 m.
Saanika rändrahnule on kehtestatud piiranguvöönd 50 m (0,77 ha). 
Saanika rändrahnu keskkonnaregistri kood on KLO4000445.
Tartu Ülikooli Kliinikumi psühhiaatriakliinik

Tartu Ülikooli Kliinikumi Psühhiaatriakliinik (ka TÜK Psühhiaatriakliinik) on Tartu Ülikooli Kliinikumi ravi- ja teadusasutus Tartus.
TÜK Psühhiaatriakliinikus toimub psüühikahäiretega inimeste nii ambulatoorne kui statsionaarne ravi, psühhiaatria-alane teadustöö, psühhiaatria eriala residentide koolitamine, õppetöö jm.
TÜK Psühhiaatriakliinik paikneb Tartus Raja tn 31 hoones.
Samas hoones paikneb ka Tartu Ülikooli psühhiaatria õppetool, Tartu Ülikooli Kliinikumi Naha- ja suguhaiguste kliinik, õdede koolituskeskus ja muid asutusi.
Talurahvaasjade komissar

Talurahvaasjade komissar oli Balti kubermangudes aastatel 1889–1917 tegutsenud keskastme riigiametnik.
See ametikoht loodi pärast 1889. aasta kohtu- ja talurahvaasutuste reformi. Komissari ülesanne oli muu hulgas kontrollida vallaomavalitsuse tegevust ja maaga tehtud tehingute õiguspärasust. Ühtlasi pidid komissarid ellu viima ka Venemaa keisririigi venestus- ja tsentraliseerimispoliitikat.
Eesti alal oli iga maakonna kohta kuni kolm komissari.
Nikolaus Mattias Eck

Nikolaus Mattias Eck (ka Nicolaus ja Matthias; 1620–1690) oli Kuressaare postimeister, tolliametnik ja Nolgimõisa mõisa rentnik, Ecki ja Ekesparre suguvõsa esiisa.
Tema vanemad olid Bernhard Eck ja Anna von Zwirnbach.
Pärast Ecki surma pidas postimeistri ametit edasi tema lesk Catharina Unonia Eck, kes koos poja Carl Johaniga oli Kuressaare postmeister Rootsi aja lõpuni. 1711. aastal pöördusid Catharina ja Carl Rootsi.
Katariina Unt

Isiklikku

Tema ema on sisearhitekt Malle Lauk, isa metallikunstnik Tõnu Lauk. Ta oli aastatel 1993–1995 abielus Indrek Sammuliga ja 1997–2003 Raivo E. Tammega (neil on ühine tütar Rebecca). 2011. aastal abiellus ta kolmandat korda.
Eesti teatri aastaauhinnad

Eesti teatri aastaauhinnad on Eesti Teatriliidu ja Eesti Kultuurkapitali näitekunsti sihtkapitali väljaantavad teatriauhinnad. Auhindade väljaandmise eesmärk on muu hulgas esile tõsta ja ära märkida Eesti teatrikunsti aasta kõige olulised loomingulised saavutused.
Auhindu antakse välja 1961. aastast.
Auhinnad antakse üle Rahvusvahelisel teatripäeval (27. märts).
Helios (laev)

Helios on Eesti vedurlaev. 
Laev ehitati 1976 Hollandis laevatehases H.H Bodewes B.V. ja Scheepswerven V/H.
Lendav Läänlane

Lendav Läänlane tüübitähisega DeM 31 oli aastal 1935 Eestis valminud elektriliste veomootorite ja diisel-jõuallikaga laiarööpmeline mootorvagun.
Vagun valmis Raudtee Peatehastes Tallinna–Haapsalu liini tarbeks. Mootorvagun komplekteeriti diiselmootoriga Taanist, veoelektrimootoritega Rootsist, generaatori valmistas Eesti Volta tehas. Saksamaal Berliini ja Hamburgi vahel ühendust pidava Lendava Hamburglase (Fliegender Hamburger) eeskujul nimetati vagun Lendavaks Läänlaseks.
Sõit kulges Tallinnast Haapsallu ligikaudu kaks tundi, Rohuküla sadamast sai laevaga jätkata reisi Kuressaarde.
Sama nime kannab ka üks Elroni FLIRT-tüüpi elektrirong.
Hannaliisa Uusma

Hannaliisa Uusma (sündinud 8. juulil 1986) on Tartust pärit eesti laulja ja sotsioloog. 
2007. aastast hakkas Uusma laulma ansamblis HU?, mille nimi tuleneb osalt tema initsiaalidest, osalt on aga sõnamäng inglise küsisõnaga who? ("kes?"). 
Televaatajatele tutvustas ta ennast saatesarjas "Kaks takti ette". Ta on teinud koostööd Chalice'i ja Jan Uuspõlluga.
Ta õppis Ülenurme muusikakooli laulustuudios Ursel Oja juures. 2008. aastal kaitses ta Tallinna Ülikoolis bakalaureusetöö sotsioloogia erialal ning 2011. aastal lõpetas sealsamas sotsioloogia magistrantuuri kultuurisotsioloogiat ja soouuringuid sünteesiva magistritööga. 2012. aastast on ta popmuusika ja soouuringute lektor ning õpib doktorantuuris Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia muusikateaduste osakonnas. Doktoritöö fookuses on postsotsialistlik mehelikkus.
Uusma on Eesti Naisuurimus- ja Teabekeskuses tegelenud soolise võrdõiguslikkuse edendamisega.
Blade Runner

Sisu

Tulevikus toodetakse tehisorganisme (replikante), keda kasutatakse Maa-välistes kolooniates raske töö tegijatena, meellahutus- ja seksitööstuses jne. Aastal 2019 tehakse Rick Deckardile, endisele blade runnerile (tulevikumaailmas pearahaküti nimetus) ülesandeks kõrvaldada kaaperdatud kosmoselaevaga Maale põgenenud replikandid (androidid), kuna nad on väidetavalt põgenemise ja varjumise käigus tapnud mõnegi inimese. Intrigeeriva elemendina on kaasatud ka nägemus, mis kergitab Deckardi enda päritolu küsimuse.
2015. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlused

XV kergejõustiku maailmameistrivõistlused toimusid 2015. aastal 22. augustist kuni 30. augustini Pekingis Hiinas. Võistlused toimusid Pekingi Rahvusstaadionil. Samal staadionil oli toimunud 2008. aasta suveolümpiamängude kergejõustikuvõistlused.
2010. aasta märtsis teatas IAAF, et kolm linna – Peking, London ja Chorzów – on kinnitanud soovi saada 2015. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistluste korraldajaks. 2010. aasta juunis võttis oma taotluse tagasi Chorzów ja sama aasta novembris London. 20. novembril 2010 kinnitati Monacos IAAF-i kongressil võistluste korraldajaks Peking.
Kergejõustiku maailmameistrivõistlused toimusid esmakordselt Hiinas ja neljandat korda Aasias.
Võistlustel osales 1933 sportlast 206 riigist.
Lepna raamatukogu

Lepna raamatukogu on raamatukogu Lääne-Viru maakonnas Rakvere vallas Lepna asulas. Raamatukogu juhataja on Silja Raudsepp.
María Elena Walsh

María Elena Walsh (1. veebruar 1930 Buenos Aires – 10. jaanuar 2011 Buenos Aires) oli Argentina kirjanik ja muusik.
Tuntud on eelkõige tema lastelaulud ja lasteraamatud. Tema esimesed luuletused ilmusid ajakirjades, kui ta oli 15-aastane, esimese luuleraamatu andis ta välja 17-aastaselt. Aastatel 1948–1956 elas ta USA-s ja Pariisis.
María Elena Walsh oli üks vähestest kunstnikest, kes julges diktatuuri kritiseerida. Varjatud poliitilist sõnumit püüti leida isegi tema lastelauludest.
Temalt ilmus umbes 40 teost. Nende seas oli luulet ja proosat nii lastele kui ka täiskasvanutele; näidendeid ja stsenaariume.
Brjanski rinne

Ajalugu

Brjanski rinne moodustati 16. augustil 1941. Koosnes 13. ja 50. armeest, 23. augustil anti rinde alluvusse veel 3. ja 21. armee. Septembri algusest alates ründas rinne ebaõnnestunult Saksa 2. tankigrupi tiiba. Oktoobri alguses alanud operatsiooni Taifuun käigus piirati sisse ja hävitati enamik rinde vägesid Brjanskist põhjas ja lõunas. 
Rünnates laial rindel Smolenskist Brjanskini, murdsid kolm Saksa tankigruppi Reinhardti 3. tankigrupp, mille suund oli põhjasuunas Läänerinde kaitse vastu, Guderiani 2. tankigrupp Brjanski rinde kaitse vastu lõunasse ja  Höpneri 4. tankigrupp, suuri auke Nõukogude kaitseliini ning piirasid kiiresti sisse viis Nõukogude armeed (16., 19., 20., 24. ja 32.) Vjazma kandis ning kolm Nõukogude armeed (50., 3. ja 13.) Brjanskist põhjas ja lõunas. Purustanud enamiku Nõukogude Lääne, Reserv- ja Brjanski rinde vägedest, olid sakslased oktoobri lõpuks vallutanud Rževi, Kalinini, Brjanski, Vjazma, Orjoli ja Kaluga.   Rinne saadeti laiali 10. novembril 1941.
24. detsembril 1941 moodustati Brjanski rinne uuesti 61., 3. ja 13. armee vägedest. Detsembrist 1941 kuni veebruarini 1942 osales pealetungioperatsioonil Orjoli suunas. 7. jaanuaril andis Stalin käsu minna kõikidel rinnetel üldpealetungile, kontsentreerudes peamiselt väegrupp Mitte vastu, kuid ka rünnata sakslasi Leningradi, Staraja Russa, Orjoli, Harkovi ja Krimmi piirkondades.  1942. aasta suvel ja sügisel oli kaitsepositsioonidel Tuula ja Voroneži rajoonis. Jaanuaris-veebruaris 1943 osales Voroneži-Kastornoje operatsioonis. Rinne saadeti laiali 12. märtsis.
Brjanski rinne moodustati uuesti 28. märtsil 61., 3. armeest ja 15. õhuarmeest. 1943. aasta juulist kuni augustini osales Kurski lahingus ja augustist alates osales Orjoli pealetungioperatsioonis. 
Rinne saadeti 10. oktoobril laiali. Rinde 3., 11., 50. ja 63. armee viidi Keskrinde käsutusse ning rinde staabist 11. kaardiväe armee ja 15. õhuarmeed kasutati Balti rinde moodustamiseks.
Mihail Tang

Mihail Tang (ka Mihkel Tang, 30. jaanuar 1895 Loona vald, Saaremaa – 8. juuli 1946 Koloonia nr 1, Leningradi oblast) oli Eesti politseinik ja maavanem.
Mihail Tang osales Vabadussõjas, teenis Tallinna politseiülema abina, aastatel 1925–1934 Viljandimaa politseiülem ja Viljandi-Pärnu Prefektuuri prefekt, 1934–1937 Viru-Järva Prefektuuri prefekt, 1937–1940 ja 1941 Petseri ajutise maavalitsuse esimees ja maavanem. 
Arreteeriti NKVD poolt 28. oktoobril 1944 Tallinnas, suri nõukogude vangilaagris.
Hideyo Noguchi

Hideyo Noguchi (jaapani keeles 野口 英世 Noguchi Hideyo; 11. mai 1876 Inawashiro, Fukushima – 21. mai 1928 Accra, Ghana) oli jaapani bakterioloog. Ta avastas neurosüüfilise etioloogia, 1913. aastal isoleeris ta bakteri Treponema pallidum seljaajukuivega patsientide ajuproovidest.
Noguchi Hideyo sündis Inawashiros Fukushima prefektuuris 1876. aastal. Kui Noguchi oli ühe aasta vanune, kukkus ta tulekoldesse (või kallutas endale keeva riisipaja peale), mille tagajärjel said tema vasak külg ja käsi raskeid põletushaavu.
Arvatakse, et tema huvi meditsiini õppimise vastu sai alguse üleelamistest 16-aasta vanusena, seoses tema käe opereerimisega kirurgi doktor Kanae Watanabe poolt.
Oma alistamatu meele ja erakordse püüdlikkuse toel ületas ta keele-, haridus- ja tavade barjäärid.
Noguchi asus elama Tōkyōsse ja töötas õpingute ajal majahoidjana. 1896. aastal läbis ta meditsiinipraktiseerija eksami esimese astme ja 21-aasta vanuselt lõpetas Tōkyō meditsiinikolledži. Pärast meditsiinidoktori litsentsi omandamist võttis ta vastu lektoritöö, tutvudes siin oma eluaegse sõbra ja mentori doktor Morinosuke Chiwakiga.
Hideyo uurimistöö sai hoo sisse pärast seda, kui ta 1900. aastal Ameerika Ühendriikidesse elama asus, kus ta töötas Pennsylvania Ülikoolis doktor Simon Flexneri uurimisassistendina.
Noguchi varasemad uuringud olid seotud maomürgi füsioloogiliste toimete uurimisega, näiteks hemolüüsi, verejooksude, ödeemi ja endoteeli kahjustustega. 1909. aastal avaldas Noguchi monograafia "Snake Venoms: An Investigation of Venomous Snakes with Special Reference to the Phenomena of Their Venoms".
Rockefelleri Meditsiiniuuringute Instituudis töötades avaldas ta rohkem kui 200 teaduspublikatsiooni mitmete nakkushaiguste, näiteks süüfilise, tuberkuloosi, trahhoomi, lastehalvatuse, marutõve, kollapalaviku, Kaljumägede tüüfuse ja Oroya palaviku kohta.
Noguchil diagnoositi 1913. aastal süüfilis.
Friedrich II (Braunschweig-Lüneburg)

Friedrich II (1418–1478), tuntud ka kui Friedrich Vaga (saksa der Fromme), oli Braunschweig-Lüneburgi hertsog ja Lüneburgi vürst aastatel 1434 kuni 1457 ja aastast 1472 kuni oma surmani 1478.
Loodusuurijate Seltsi kirjatööd

"Loodusuurijate Seltsi kirjatööd" (õieti: "Tartu Ülikooli juures oleva Loodusuurijate Seltsi kirjatööd") oli aastatel 1884–1925 Tartus ilmunud loodusteemaliste uurimuste sari.
Sarja esimesed 9 köidet ilmusid nime all "Schriften herausgegeben von der Naturforscher-Gesellschaft bei der Universität Dorpat". 10.–23. köide kandis saksakeelsele pealkirjale lisaks ka venekeelset rööppealkirja "Труды Общества Естествоиспытателей при Императорском Юрьевском Университете".
Sarjas avaldati nt taimeanatoomia-, füsioloogia-, astronoomia-, füüsikateemalisi uurimusi.
Rein Raamat

Isiklikku

Tema abikaasa on Helvi Raamat.
Giulietta Masina

Biograafia

Masina sündis San Giorgio di Pianos viiuldaja Gaetano Masina ja kooliõpetaja Anna Flavia Pasqualini peres. Tal oli kolm õde-venda: Eugenia ja kaksikud Mario ja Maria. Algul õppis Masina kirjandust, kuid hiljem süüvis näitlemiskunsti. Rooma ülikoolis õppides ühines ta näitetrupiga ning pärast seda liitus Ateneo Theatre Groupiga.
Aastal 1943 sai ta tuntuks raadionäitlejana: ta mängis Pallinna rolli Federico Fellini raadioseriaalis "Cico e Pallinna", mis rääkis noorest abielupaarist. 30. oktoobril 1943 abiellus ta Fellinigia. 22. märtsil 1945 sündis neil poeg Pierfederico (hüüdnimi Federichino). Ta suri kuu aega hiljem – 24. aprillil.
Masina filmidebüüt oli 1948. aastal filmis "Senza pietà". Pärast seda mängis ta paljudes filmides ning 1957. aastal võitis Cannes'i filmifestivalil nimiosa eest filmis "Cabiria ööd" parima näitlejannna auhinna. Filmis kehastas ta prostituuti, kes pidi läbi elama mitmeid elutragöödiad.
Märtsis 1994 suri Masina 73-aastasena vähki. Fellini oli surnud viis kuud varem, oktoobris 1993. Nad maeti Rimini kalmistule. Nende haual on monument, mille autoriks on skulptor Arnaldo Pomodoro.
Detmoldi ringkond

Haldus

Halduskeskus on Detmold. 
Praegune valitsusjuht on Marianne Thomann-Stahl (FDP).
Kaukaasia lahing

Saksamaa toimingud

Operatsioon Edelweiss (saksa keeles Edelweiß), mis sai oma nime Alpi jänesekäpa järgi, oli Saksamaa plaan saada Idarindel kontroll Kaukaasia ja Bakuu naftaväljade üle. Operatsiooni volitas Hitler 23. juulil 1942. Põhijõud koosnesid Väegrupp A-st, mida juhtis  Wilhelm List, 1. tankiarmeest (Ewald von Kleist), 4. Soomusarmeest (Kolonel-Kindral Hermann Hoth), 17. armeest (Kolonel-Kindral Richard Ruoff), osa õhuvägi neljast (Kindral armee ülemjuhataja Wolfram Freiherr von Richthofen) ja 3. Rumeenia Armeest (kindral Petre Dumitrescu). Väegrupp A-d toetas idast Väegrupp B poolt, mida juhtis Fedor von Bock ja 4. Õhuväe järelejäänud õhusõidukid (kokku 1000 õhusõidukit). Maavägesid saatis 15 000 naftatööstuse töötajat, 167 000 sõdurit, 4540 relva ja 1130 tanki.

Ettevalmistused

Saksamaal asutati mitu naftaettevõtet, nagu "Saksa nafta Kaukaasias", "Ost-Öl" ja "Karpaten-Öl". Neile anti eksklusiivsed õigused 99-aastase rendilepinguga Kaukaasia naftaväljade kasutamiseks. Selleks võeti kaasa suur hulk torusid, mis hiljem osutunud kasulikuks Nõukogude naftatööstusele. Loodi majanduslik erikontroll "A", mida juhtis kindralleitnant Nidenfuhr. Naftaväljade pommitamine oli keelatud. Et neid kaitsta Nõukogude üksuste eest, mida juhtisid Nikolai Baibakov ja Semjon Budjonnõi, moodustati SS-kaitserügement ja Kasakarügement. Abwehri ülem töötas välja Operatsiooni Schamil, mida kasutati Groznõi, Malgobeki ja Maikopi piirkondade hõivamisel. Seda võis toetada ka kohalik viies kolonn.

1941

1941. aastal piirkonnas sõjalisi operatsioone ei toimunud, kuid piirkonda mõjutas sõjategevus mujal Nõukogude Liidus.
Oma memuaarides jutustab Nõukogude Liidu Taga-Kaukaasia rinde komandör Ivan Tjulenjev, kuidas tuhanded tsiviilisikud üritasid põgeneda Ukrainast võrdlemisi ohututesse Kaspia mere sadamatesse, nagu Mahhatškala ja Bakuu. Kaukaasia ala sai uueks tööstusalaks, kui Nõukogude Liidu poolt läbi viidud tööstusliku evakuatsiooni ajal sinna 226 tehast evakueeriti. Pärast Groznõi-Kiievi liini ülevõtmist Teljeriikide edenemise ajal, loodi uus ühendus Moskva ja Lõuna-Kaukaasia vahel uue raudteeliini ehitamisega, mis jooksis Bakuust Orski (läbi Astrahani) ja möödus ringiga Groznõi eesliinist, kuid säilitati ka laevaliin üle Kaspia mere Krasnovodski linna kaudu Türkmenistani.
Lyduokiai

Ajalugu

Lyduokiais asub muinaskalmistu, mis oli kasutusel ristisõdade perioodil. Aastast 1499 pärinevad esimesed teated sealsest mõisast, XVI sajandist ka selle juurde tekkinud külast. Aastal 1623 rajati Lyduokiasse esimene kirik, mille juures XVIII sajandil hakkas tegutsema ka kihelkonnakool. Aastal 1884 ehitati Lyduokiai mõisniku, sõjainsener Heinrik Voinicki ja kohaliku kihelkonna rahadega praegune kirikuhoone.
XX sajandi alguses rajasid mõisa omanikud sealsesse mõisa põllumajanduskooli. Aastaks 1923 oli Lyduokiai saanud alevi saatuse; toona oli alevis 471 ja mõisas 137 elanikku. Teise maailmasõja järel tegutsesid alevi ümbruskonnas Leedu metsavennad, nende mälestuseks püstitati aastal 1998 alevi vanale surnuaiale mälestusmärk. Nõukogude perioodil oli Lyduokiai kohaliku kolhoosi keskasulaks.
Baskikeelne Vikipeedia

Baskikeelne Vikipeedia (baski keeles Euskarazko Wikipedia) on Vikipeedia baskikeelne versioon.
Esimene baskikeelse Vikipeedia artikkel kirjutati 6. detsembril 2001.
Seal on 337452 artiklit, millega see on artiklite arvult 29. keeleversioon.
56% baskikeelse Vikipeedia artiklitest on bottide loodud. 
21. mail 2011 ületas baskikeelse Vikipeedia artiklite arv 100 000 piiri.
Kassinurme linnus

Kassinurme maalinn ehk Kassinurme linnus ehk Kassinurme linnamägi (ka: Kalevipoja säng) asub Patjala külas Jõgeva vallas. Linnamägi on geoloogiliselt Kassinurme mõhnastiku üks järsunõlvalisi vallseljakuid.

Muistise kirjeldus

Kalevipoja sängi tüüpi linnus on asunud voorja põhja-lõunasuunalise 7–10 meetri kõrguse seljandiku lael, kus sügavad sulglohud on eraldanud 15–25 meetri laiuse neemiku ning selle kagu- ja loodepoolses otsas on olnud puidust kaitserajatised, millest on säilinud 2–3 meetri kõrgused otsavallid. Linnuse õu, mille pindala on 1500–1600 ruutmeetrit, jaguneb lõunaosas kaheks. Kagupoolne osa tõuseb 3–4 meetri kõrguse astanguna ja lõunapoolsel  harul on 1,5–2 meetri kõrgune vall. Sama kõrge on vall ka linnuse põhjaküljel. Linnamäe lähemas ümbruses on avastatud kindlustamata asulakoha jälgi ning mitu väikelohulist kultusekivi.

Arheoloogilised uuringud

Arheoloogilised eeluurimised tegid aastatel 1953 Harri Moora ja 1987 Ain Lavi. Päästekaevamistel 1998. aastal uuris Lavi linnamäe kagu- ja loodepoolset otsavalli. Uurimistel leiti nii vallides kui ka hoovialadel eriaegsete linnuste ehitiste jälgi. Vallist avastati jälgi varasemast palkkindlustusest, mis hävisid 11. sajandi esimesel poolel. Nende kohale rajati uus kindlustuste liin, sedakorda liiva ja kruusaga täidetud palktaranditest. Linnamäel esineb asustusjälgi kuni 13. sajandi alguseni.
Linnuse valli ees on allikas, mille nimeks on Sulglohk ehk söll. Selle rahvapärased nimetused on Põhjatu org ja Kalevipoja silmapesukauss.

Rahvapärimuses

Rahvatraditsiooni järgi M. Kizniku poolt 1896. aastal Palamuselt Jaan Jungile saadetud kirja põhjal:
See allika koht pidada olema suisa põhjatu. 1860. aastate ühel väga kuival, vihmavaesel suvel olla kaugemad – kavalamad targad soovitanud Patjala küla vanadel naistel lasta mõõta põhjatu allika sügavus – et küll siis tuleb jälle vihma. Siis koguti Patjala vanad naised ja korjati kokku küla kõik köied. Ilmatu pika köie otsa seoti raudpada, kuhu raskuseks pandi veel kivi. Köis olla vajunud ilmaarvamata sügavuseni. Kuigi nad põhjani ei jõudnud, tõmmati köis koos pajaga välja. Aga kivi asemel olnud pajas verine härja pää. Ja siis ütles hääl vee peal: "Kui te veel kord sisse lasete pada, siis tõmbame teid endid kõige täiega alla." Seepeale jätsid ehmunud naised allika sügavuse mõõtmise. Ka kinnitavad vanad inimesed, et on näinud, kuidas härjad ja lehmad olla jooksnud allikasse sisse ja kadusivad sinna igaveseks.
Ka kevaditi on nähtud, kuidas varahommikul veehoidjad vee peal istudes oma pead sugenud.

Kassinurme linnamäe kaitseala

Aastast 1968 on linnamägi kaitse all (Kassinurme linnamäe kaitseala, ka: Kalevipoja sängi kaitseala).
Tuttfaasan

Levila

Liik on levinud Himaalajas, Tiibetis ja Hiinas (Yunnanis, Guizhous ja Sichuanis kuni Gansuni).

Välimus

Kehapikkus 52-64 cm.

Elupaik

Elab mäenõlvade okas- ja segametsades. Talvepoolaastal laskub kuni 1600 meetri kõrgusele. Suvel leidub teda kuni 4000 meetri kõrguseni.
Enn Toona

Enn Toona (13. jaanuar 1909 Nahkanuia, Väinjärve vald – 22. märts 1973 Tallinn) oli Eesti näitleja ja lavastaja.
Enn Toona sündis talupidajate peres. Lõpetas 1930 Tartus õhtugümnaasiumi, õppis 1934–1935 Tartu Näitekunsti Stuudios.
Oli 1935–1936 Draamateatri näitleja, 1936–1942 ja 1943–1944 Tallinna Töölisteatri näitleja ja näitejuht. 1942–1943 Vanemuise, 1945–1946 Noorsooteatri ja 1947–1948 Ugala lavastaja, 1949–1950 Kunstide Valitsuse inspektor, 1950–1955 Tallinnas näiteringijuht, 1955–1957 Eesti Raadio kuuldemängude lavastaja ("Kirsiaed", "Maa ja rahvas", "Pisuhänd", kõik 1957) ning 1957–1960 ja 1964–1969 Endla peanäitejuht.
Enn Toona suri 22. märtsil 1973 Tallinnas ja ta maeti 25. märtsil 1973 Pärnamäe kalmistule.

Isiklikku

Enn Toona oli abielus näitleja Liki Toonaga. Neil sündis tütar Elin Toona, kellest sai kirjanik ja teatritegelane. Teise maailmasõja ajal abielu lahutati. 
Hiljem abiellus ta Eesti Riikliku Konservatooriumi õppejõu Marta Toonaga. Abielust sündis poeg.
Kadrina külanõukogu

Kadrina külanõukogu oli külanõukogu Rakvere rajoonis. Külanõukogu moodustati 1954 Kruusimäe-Kadapiku ja Neeruti külanõukogu liitmise tulemusena. Külanõukogu pindala oli 188,5 km² (1977).
Lõõtsa tänav

Lõõtsa tänav on tänav Tallinnas Lasnamäe linnaosas Ülemiste asumis.
Lõõtsa tänav sai nime 19. märtsil 2003. Tänav on oma metallitööstusega seotud nime saanud lähedal asunud Dvigateli tehase järgi.
Silvia Vissak

Silvia Vissak (31. august 1929 – 11. detsember 2017) oli eesti ajakirjanik.
Vissak jättis oma tegevusest kõige suurema jälje hariduselu kajastamisega. Ta keskendus kõrgkooliteemale ja kirjutas probleemartikleid, tema osalusel ja juhtimisel tekkis 1960. aastate teisel poolel diskussioon eesti rahva iibe üle.
Tartu Ülikoolis õppimise ajal oli Silvia Vissak ühtlasi paar-kolm aastat Vanemuise ooperi abikoori laulja ja balletirühma tantsija. Loogika-psühholoogia osakonna lõpetas ta Tartu ülikoolis aastal 1956. Lõpetanud seejärel kaugõppes eriprogrammi järgi ajakirjanduskursuse aastal 1957, asus ta kohe tööle ajalehe Edasi toimetuses, kust siirdus pensionile aastal 1990.
Silvia Vissaku sulest on ilmunud ka Tartu ülikooli teemaline raamat «Pilk üliõpilasellu» (1965) ning ta on tõlkinud vene keelest ilukirjandust (Valentin Katajevi "Muru mulla peal" (1972), Juri Sbitnevi "Põdrajaht" (1981) ja Arkadi Vaineri "Allaaetud kassid ja koerad" (1987)).
Viking Truvor

Ajalugu

Kiil pandi laevale tehasenumbriga 391 VEB Elbewerften Boizenburg/Roßlau laevatehases ning laev anti Leningradis asuvale Loode Laevakompaniile (ГП Северо-Западное речное пароходство МРФ РСФСР) üle 1987. aastal Sergei Kirovi nime all.
Luxembourgi I Euroopa Kool

Luxembourgi I Euroopa Kool (võõrkeeles Schola Europaea Luxembourg I ) on Luksemburgis Luxembourgis tegutsev Euroopa Kool, kus õpivad Euroopa Liidu institutsioonides töötavate vanemate lapsed.
Kool asutati 1953.
Koolis õpetatakse ka eesti keelt.
Karraginaanid

Karraginaanid (ka karrageenid) on perekond sulfaatrühmi sisaldavaid polüsahhariide, mida saadakse punavetikatelt (Rhodophyceae).
Karraginaane teatakse üle 15 eri varieteedi, mis erinevad omavahel sulfaadituse määra ja sulfaatrühmade asetuse pooles molekulis. Kommertsiaalselt levinuimateks karraginaanideks on κ-, ι-, λ-karraginaan. Eestis toodetakse karraginaani (furtsellaraan) agarikust ning punavetikast Coccotylus truncatus.
Tarrendavate ja geele moodustavate omaduste pärast kasutatakse karraginaane peamiselt lisaainetena toiduainetööstuses (E407).
Scotti maakond (Kentucky)

Ajalugu

Maakond moodustati 1792. aastal.
Rind

Rind on primaatide keha ülaosa esipoole piirkond, kus asuvad piimanäärmed, mille kaudu emased eritavad imikute toitmiseks rinnapiima. Rind selles tähenduses nagu siin, tähendab just naise rinda.
Meeste ja naiste rind areneb looteeas samadest kudedest. Puberteedieas muudavad naiste suguhormoonid (peamiselt östrogeen) rinna arengut aga viisil, mida meestel kõrgema testosterooni tõttu ei esine.
Raseduse ajal reageerib rind hormoonide keerukale mõjule, mis põhjustab kudede arengut ja paisumist ning viib lõpuks piimaerituseni. Kolm tuntumat neist hormoonidest on östrogeen, progesteroon ja prolaktiin, mis põhjustavad rinnanäärmetes menstruaaltsükli vältel muutusi.