google/wiki40b huggingface dataset:
Lõuna-Eesti

Lõuna-Eesti on Eesti lõunaosa, millele maastikuteaduslikult seisukohalt vastab Lõuna-Eesti maastikuvaldkond, mis hõlmab Eesti kaguosa Sakala kõrgustikust läänes, Vooremaast põhjas kuni Haanja kõrgustikuni kagus.
Keeleliselt ja kultuuriliselt mõistetakse Lõuna-Eesti all eelkõige lõunaeesti keele leviala. Eesti Statistikaamet arvab Lõuna-Eesti alla Jõgeva, Põlva, Tartu, Viljandi, Valga ja Võru maakonna.
Prototüüpimine

Prototüüpimine on süsteemi või toote mudeli loomise toiming, mille eesmärk on mängida läbi erinevad võimalikud disaini lahendusvariandid ja leida nende hulgast parimad.
Prototüüpe valmistatakse nii visuaalseid kui ka funktsionaalseid. Visuaalne prototüüp kujutab kavandatud disaini suurust ja välimust, kuid mitte funktsionaalsust. Funktsionaalne prototüüp kajastab kavandatud disaini nii funktsiooni kui ka välimust.
Shaanxi

Nimi

Provintsi nimi 陕西 on pinyinis Shǎnxī, ilma toonimärkideta Shanxi. Et see langeb kokku naaberprovintsi Shanxi nimetusega, võeti kasutusele nimekuju Shaanxi.

Ajalugu

1556. aastal toimus maailma ajaloo ohvriterikkaim maavärin, milles hukkus umbes 800 000 inimest.

Rahvastik

2000. aasta rahvaloenduse andmetel moodustasid Shaanxi provintsi elanikest hiinlased 99,5% ja hueid 0,4%.
Võrnu Külaselts Waerkun

Waerkun on külaselts Võrnus, mis sai nime küla ajaloolise nime järgi.
Mittetulundusühing Võrnu Külaselts Waerkun loodi 1999. aastal.
Schumann-kvartett

Schumann-kvartett (saksa keeles Schumann Quartett) on 2007. aastal Kölnis asutatud Eesti-Saksa keelpillikvartett. Kvarteti moodustavad kolm venda Erik, Ken (mõlemad viiul) ja Mark Schumann (tšello) ning Liisa Randalu (vioola).
Kvartett on andnud Saksamaal mitmeid kammerkontserte.
Aprillis 2013 andis kvartett välja debüütCD (saksa Debüt-CD; tootis ARS-Produktion) Beethoveni, Bartóki ja Brahmsi lugudega.
Kaspre karstiala

Kaspre karstiala (ka: Kaspre karst) on karstiala Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Ura külas.
Karstiala asub loopealsel, kus on 1–2 m laiuseid paelõhesid, milles on karstilohke. Suuremate karstilohkude mõõtmed on kuni 10 x 15 m.
Märulifilm

Märulifilm (ka action-film) on mängufilmižanr, mille põhitunnusteks on kiire rütm ja tempo. Filmi pinget hoiab üleval konflikt kahe vastaspoole vahel. Rohkesti on põnevust, seiklust, trikkvõtteid ja tagaajamist.
Gunni diood

Gunni diood ehk Gunni element on pooljuhtseadis mikrolainete tekitamiseks ja võimendamiseks.
Seadise nimetamine dioodiks on tinglik, sest tema talitlus ei põhine mitte siirde omadustel, vaid negatiivsel diferentsiaaltakistusel. Dioodi nimetust õigustab see, et seadisel on nagu tavalisel dioodilgi pluss- ja miinuselektrood ‒ anood ja katood.
Gunni diood koosneb galliumarseniidi (GaAs) või galliumnitriidi (GaN) kihtidest: need kihid on kõik n-juhtivusega, kuid legeeritud erineva tugevusega (legeerimine seisneb sobivate lisandainete manustamises eesmärgiga tekitada vabu laengukandjaid, vaadeldaval juhul elektrone).
Dioodi pingestamisel tekib kõige suurem pingelang keskmisel, nõrgalt legeeritud kihil, kus ilmnebki negatiivne diferentsiaaltakistus: pinge tõustes elektronide liikuvus mitte ei suurene, vaid väheneb; vastavalt väheneb ka dioodi läbiv vool. GaAs-dioodid on võimelised genereerima sagedusi kuni 140 GHz ja GaN-dioodid kuni 3000 GHz (gigahertsi).
Gunni generaator on lihtsa ehitusega, koosnedes Gunni elemendist ja õõsresonaator-võnkeringist. Ta muundab energiat võrdlemisi tõhusalt, genereeritav võimsus piirdub sadade millivattidega. Gunni generaatoreid kasutatakse mikrolainete saatjana andmeedastustehnikas, miniatuursetes radarseadmetes ja amatöörraadiosides.
Andros Townsend

Andros Darryl Townsend (sündinud 16. juulil 1991 Leytonstone'is) on Inglismaa jalgpallur. Ta mängib äärepoolkaitsjana Premier League'i klubis Crystal Palace ja Inglismaa jalgpallikoondises.
Townsend liitus kaheksa-aastaselt Tottenham Hotspuri noorteakadeemiaga. Ta alustas profikarjääri 2009. aastal. Tottenham Hotspuri põhimeeskonnas saavutas ta regulaarse koha alles hooajal 2013–14. Enne seda oli ta aastatel 2009–2013 laenul kokku üheksas erinevas Inglismaa klubis, põhiliselt Inglismaa 1. liiga ja esilliga klubides, kuid hooajal 2012–13 Premier League'i klubis Queens Park Rangers.
2016. aasta jaanuaris liitus ta Premier League'is mängiva Newcastle Unitediga ning ta mängis seal kuni hooaja lõpuni. Alates 2016. aasta juulist kuulub ta Crystal Palace'i ridadesse. Ta on klubiga sõlminud viie aasta pikkuse lepingu. Hooajal 2018–2019 valiti Townsendi löödud värav Manchester City vastu Premier League'i hooaja ilusaimaks väravaks.
Inglismaa jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 11. oktoobril 2013 MM-i valikmängus Montenegro vastu. Ta lõi mängus ka värava.
Kerli Dello

Kerli Dello (sündinud 21. veebruaril 1977) on eesti ajakirjanik ja suhtekorraldaja.

Karjäär

Kerli Dello alustas ajakirjandustööd Viru-R-Raadios (1995–2001), kust suundus TV1 spordiuudiste edastajaks (2001). Samast aastast töötas Kerli Dello Kuku Raadios uudistetoimetajana. Samuti töötas ta alates 2007. aastast ETV hommikuprogrammi "Terevisioon" uudistesaatejuhina.
2011. aasta suvest asendas ta puhkusel olnud "Aktuaalse kaamera" uudistesaatejuhte.
2014. aasta mais teatas Dello, et ta lõpetab töö "Terevisiooni" uudistesaatejuhina, ning siirdus tööle Eesti Kaitseväkke.
Ta on korduvalt valitud ajakirja Nädal küsitlusel parimate uudisteedastajate hulka.

Isiklikku

Tal on abikaasa Alleriga kaks tütart, Ketlin ja Gerri-Grete.
Alpina B8

Ajalugu

Alpina tahtis teha veelgi võimsama 3. seeria auto, mis oleks võrdväärne BMW M3-ga. Seetõttu otsustasid arendajad ja disainerid kasutada v8-mootorit. Nad plaanisid ja testisid modifitseeritud 4.0-liitirise M60B40 mootoriga (232 kW), mis oli samal ajal E34 B10 4.0. Siis aga leiti, et mootor on võimeline rohkemaks ning suurendati mootori mahtu 4,6 liitri peale (245 kW). ALPINA B8 mitte ei suutnud ainult konkureerida BMW E36 M3-ga, vaid tõusis tänu suurepärasele jõudlusele supersportautode klassi.

Mootor ja ülekanne

Alpina kasutas baasiks BMW M60B40 mootorit, mida oli juba kasutanud  ALPINA B10 4.0 / E34. Juba piisavalt tuttavast mootorist saadi mõningate tehniliste modifikatsioonide ja mootori mahu suurendamisega 0,6-liitri võrra kätte 333 hp (245 kW @ 5,700 rpm/min). Mootor saavutab maksimumpöörde 470 Nm @ 3900 rpm/min. Sama mootorit pakuti samal ajal ka B10 E34-le, aga tänu paremale jahutamisele saavutas see 250 kW ja 280 Nm.
Erinevalt B10 4.6-le, mida pakuti 5-käigulise automaatkäigukastiga, oli B8 4.6 6-käigulise manuaalkäigukastiga, mida hiljem pakkus ka BMW M3 3.2. Samuti oli vähendatud B8 diferentsiaalülekanne 2.79:1 peale (BMW M3 3.2 - 3.23:1). Uue diferentsiaali tagumise korpuse tõttu tõusis õlisisaldus 3,1 liitrini, mis jahutas ka suurematel kiirustel rohkem. Pakuti ka võimalust osta piiratud libisemisega diferentsiaaliga mudelit.

Vedrustus ja pidurid

Alpina ehitas vedrustuse, mis koosnes Bilsteini sportamortidest ja Eibachi vedrudest (ainult esisillal). B8 oli 20 mm madalam kui standard BMW E36. Esimese stabilisaatori varda läbimõõt viidi 25 mm peale, tagmine jäi originaali 15 mm juurde. Elektroonilise juhtimisabina ASC + T (Automatic Stability Control + Traction) oli standardvarustuses B8-l. Kuna V8 on lühem kui R6 mootor, siis läks raskuskese veel rohkem tahapoole, mis avaldas positiivset mõju. Õõtsad tulid esialgu E36 328i omad, hiljem M3 3.0 omad, ainult mõnel B8-l olid 328i õõtsad.
Pidurid esiteljel olid Lucase kahekolvilised supportid, ventileeritud kettad (diameeter: 326 mm, paksus: 26 mm) ja Ferodo klotsid. Tagasillale jäi M3 3.0 pidurisüsteem. Pidurdusväärtus oli üle 10 m/s².

Kere ja interjöör

V8 mootori valik tähendas suuremat kütusekulu ning vähem pidavust tagateljel, seega kupeel ja sedaanil tehti paak suuremaks (95 liitrit). Nagu kõikidel teistel Alpinatel, sai ka B8 modifitseeritud väljalaskesüsteemi. Lisaks Alpina velgedele pandi autole ka esimese stange lisa ning sedaanile ja kupeele tagumine tiib. Valikuna sai valida Alpina kirjad-triibud kas kuldse või hõbedasena.
Lisaks hõbeplaadile autos, kus on märgitud tootmisnumber, sai lisaks lisadega spidomeetri (lisa õlituli, õlirõhunäidik, voltmeeternäidik), puitdekoorliistud ja 385 mm sportnahkrooli. Lisaks sai tellida eraldi Alpina sportistmed Recarost.
Rihhard Iher

Elukäik

Rihhard Iher omandas kooliõpetajakutse Tallinna Pedagoogiumis 1937. aastal, töötas Võrumaal algul Peetri, alates 1939. aasta sügisest Osula koolis kuni 1944. aasta veebruarini, mil asus Võrumaa Teataja tegevtoimetajaks. 
Nõukogude okupatsiooni ajal alates 1944. aasta sügisest töötas Harjumaal esmalt masina-traktorijaamas, seejärel paar aastakümmet põllumajanduses, alates kolhoseerimisest kolhoosnikuna kuni 1967, mil südamerikke tõttu jäi pensionile. 
Rihhard Iher suri 31. augustil 1980 ja on maetud Osula kalmistule.

Looming

Loomingulised katsetused algasid gümnaasiumiaastail. Suurema üldise huvi pälvis tema romaanivõistluse auhinnatöö „Kaheksa kellalööki” Nõukogude esimesest okupatsioonist, avaldatud ajalehes Eesti Sõna 1943. aasta lõpukuudel. Esimese küüditamise teemal romaani „Tagasi ellu” avaldas ajaleht Võrumaa Teataja detsembrist 1943 kuni veebruarini 1944. 
Romaanid ja ajakirjanduslik tegevus olidki põhjus, miks Rihhard Iher teises Nõukogude okupatsioonis jäi tööle põllumajandusse, samal ajal jätkates kirjutamist n-ö sahtlisse (luuletused, lastelood, hiljem poliitilis-ajaloolised kirjutised ettelugemiseks koolinoortele, käsikirjas kogutult pealkirjade alla „Jassi juurviljaaed” ja „Mu isamaa”). 
Invaliidsuspensionärina sai Rihhard Iher võimaluse sügavamalt tegelda kirjandusliku loominguga, sellal peamiselt luuletuste kirjapanekuga, luuletuste hulgas on pea võrdselt eesti kirjakeelseid ja võrukeelseid, samuti olulises mahus vaimulikku ainet. 
Veel autori eluajal, 1980, avanes võimalus avaldada tema võrukeelne luulekogu „Kassimärss”. Postuumselt on ilmunud veel võrukeelset luulet valikkogus „Havva kivi. Ikupilli ja loriluku" (1998) ja jutustus „Kaheksa kellalööki" autori 90. sünnipäeva tähistavalt Osula kooli eestvõttel.
Ines Aru

Ines Aru (neiupõlvenimega Ines Parker; sündinud 1. juulil 1939 Tallinnas) on eesti näitleja. 
Ta lõpetas aastal 1961 TRK Lavakunstikateedri. 
Ines Aru töötas aastatel 1961–1963 Ugalas, 1963–1964 Vanemuises, 1964–1965 Eesti NSV Riiklikus Filharmoonias, 1965–1973 Rakvere Teatris ja 1980–1994 Vanalinnastuudios. Alates aastast 1994 on ta olnud vabakutseline näitleja.
Ta on kehastanud muu hulgas Eliisabet Jõhvit.
Keava vald

Keava vald (saksa keeles Kedenpäh) oli vald Harjumaal Rapla kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891 ja siis liideti Keava vald Kehtna vallaga.
Valla alal asus Keava mõis.
TVK Leegid

Sponsorid

2011/2012 hooajal oli TVK Leekide suurtoetaja OÜ Rademar
Männikvälja mõis

Männikvälja mõis (saksa keeles Männikowälja) oli Põlula mõis karjamõis Viru-Jaagupi kihelkonnas Virumaal.
Süstikkalad

Süstemaatika

Traditsiooniliselt on süstikkalu käsitletud koljutute (Acrania) alamhõimkonnas, moodustades siis klassi süstikkalad (Amphioxi). Nüüdisajal moodustavad süstikkalad (Cephalochordata) omaette alamhõimkonna, kuhu kuulub üks klass – Leptocardii – ja kaks sugukonda: poolsüstikkalalased (Asymmetronidae) ja süstikkalalased (Branchiostomidae).
San Migueli maakond (New Mexico)

San Migueli maakond (San Miguel County) on maakond USA-s New Mexico osariigis. Geograafilised koordinaadid on 35°47' N, 104°83' W.
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Las Vegas.
Maakonna pindala on 12 266 km², millest 49 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 29 393. Aastal 2000 oli elanike arv 30 126.

Ajalugu

San Migueli maakond moodustati 9. jaanuaril 1852. aastal.
Eduard Peedosk

Eduard Peedosk (17. august 1897 Räpina vald, Võrumaa – 9. juuni 1977 Alaküla külanõukogu, Põlva rajoon) oli eesti ettevõtja ja omavalitsustegelane.
Ta oli I Riigivolikogu liige (valitud 78. valimisringkonnast).
Kontuur (muusika)

Kontuur on muusikas üksteisele järgnevate helide (tavaliselt helikõrguslikke) suhteid kujutav funktsioon ajas.
Kontuuri mõiste on võetud kasutusele, et luua eelkõige erinevate meloodiate kui helikõrguste järjestatud hulkade võrdlemiseks ühtne lähtealus.
Ameerika muusikateadlane Robert D. Morris on pakkunud välja kontuuri redutseerimise algoritmi (Contour Reduction Algorithm).
Muusikapsühholoogias on avastatud, et täpsete helikõrguste tuvastamise asemel tajub ja mäletab inimene helikõrguse muutumist pigem meloodia üles-alla liikumisena.
Kontuuri kui mõistet kasutatakse helikõrguste järgnevuste analüüsimisel ka etnomusikoloogias ja kõnesünteesis.
Haugi mälu

Haugi mälu on väljend, millega märgitakse kellegi väga lühikest mälu.
Sageli kasutatakse seda olukorras, kus rahvas nagu oleks poliitikute lubadused unustanud – "rahval on haugi mälu".
Oletatakse, et haugil, nagu kaladel üldse, tõepoolest on väga lühike mälu ja eesti rahva meelest on haugi mälu eriti lühike – 5 sekundit.
Jean d'Ormesson

Jean Bruno Wladimir François de Paule Le Fèvre d'Ormesson (16. juunil 1925 Pariis – 5. detsember 2017 Neuilly-sur-Seine) oli prantsuse kirjanik, Prantsuse Akadeemia liige.
1940. aastatel õppis ta Pariisis École normale supérieure'is filosoofiat. 1950. aastatel oli ta UNESCO juures tegutseva filosoofia ja humanitaarteaduste rahvusvahelise nõukogu peasekretär. Aastatel 1974–1979 oli ta suurima prantsuse päevalehe Le Figaro peadirektor.
1973. aastal valiti Jean d'Ormesson Jules Romainsi surma tõttu vabaks jäänud Prantsuse Akadeemia 12. toolile. Pärast Claude Lévi-Straussi surma sai ta 2009. aastal staažikaima liikmena akadeemia dojääniks.

Kirjanduslik tegevus

d'Ormessoni kirjanduslik debüüt toimus 1956. aastal. 1971. aastal võitis tema romaan "La Gloire de l'Empire" ("Impeeriumi hiilgus") Prantsuse Akadeemia Grand Prix. Ka mitut muud tema raamatut on saatnud lugejamenu.
1994. aastal ilmus temalt filosoofilise alatooniga "La Douane de mer" ("Mere tollimaja"), millest kasvas välja tema järgmine romaan "Presque rien sur presque tout" (eesti keeles ilmus 1999. aastal Hillar Tali tõlkes pealkirja all "Õige vähe õige paljust"). Raamatu alapealkirjaks on "Suure Paugu lugu ehk Kõiksuse lühiajalugu".

Film

2012. aastal tegi ta kaasa episoodilises rollis komöödiafilmis "Haute Cuisine", kus ta kehastas president François Mitterrandi. 2016. aasta jaanuaris osales ta muusikaprojektis "Les Enfoirés".

Isiklikku

Jean d'Ormessoni isa André Lefèvrea oli Prantsuse suursaadik Brasiilias. 
Jean d'Ormessoni onu Wladimir d'Ormesson oli kirjanik ja diplomaat, kes on muuhulgas teeninud suursaadikuna Vatikanis.
Anthony Berkeley Cox

Elulugu

Anthony Berkeley Cox sündis 1893. aastal Londoni lähistel Hertfordshire'i krahvkonnas. Noormees lõpetas Sherborne'i linna kooli ja Londoni Ülikooli kolledži. Pärast sõjaväeteenistust I maailmasõjas töötas ta palju aastaid ajakirjanikuna. Alates 1938. aastast avaldas Anthony Berkeley Cox John O'London's Weeklys ja Daily Telegraphis pseudonüümi Francis Ilese all raamatuarvustusi. 1940. aastatel töötas Sunday Timesi ja 1950. aastatest kuni surmani The Guardiani toimetuses.
Aasta dirigent

Aasta dirigent ehk aasta kooridirigent on  Eesti Kooriühingu muusikapreemia, mida antakse välja aastast 2004.
Orava sovhoos

Orava sovhoos oli sovhoos Eesti NSV-s Põlva rajoonis Suuremetsa külanõukogus. Sovhoosi keskus asus Orava külas.
Orava sovhoos moodustati 1958. aastal varasemate väikeste kolhooside liitmise teel.
1989. aasta seisuga oli sovhoosi üldpindala ca 7900 hektarit, sellest haritavat maad ca 3500 hektarit, metsamaad ligi 1900 ha. Sovhoosi töötajate arv 1976. aasta seisuga oli 320, 1989. aasta seisuga aga ca 250.
Sovhoos tegeles teraviljakasvatuse, seakasvatuse ja veisekasvatusega (lüpsikari).
Sovhoos likvideeriti 1993. aastal.
Olustvere pargi allikad

Olustvere pargi allikad on allikad  Olustvere mõisa pargis; halduslikult Viljandi maakonnas Põhja-Sakala vallas.
Allikad suubuvad pargi tiikidesse. Allikate vooluhulk on 1–2 l/s.
Eesti U-15 jalgpallikoondis

Eesti U-15 jalgpallikoondis on Eesti alla 15-aastaste jalgpallikoondis. Koondist haldab Eesti Jalgpalli Liit (EJL).
Eesti U15 on mänginud vaid neli ametliku rahvusvahelist mängu, mis peeti kõik 1999. aastal.
Kuiv seadus

Kuiv seadus on alkohoolsete jookide tarbimist, müüki ning tootmist täielikult või osaliselt keelustav seadus.

Eestis

Vene keisririigi sõjaväevõimud keelasid alkoholi müügi 23. augustil/ukj 5. septembril 1914. Formaalselt jäi kuiv seadus kehtima kogu sõja ajaks, kuid kontroll selle üle kadus juba 1917. aastal.

Põhjamaades

1907. aastal keelustati Fääri saartel alkoholi müük, see seadus oli jõus kuni 1992. aastani. 1928. aastast lubati väga piiratud omatarbeks alkoholi importi Taanist.
1915. aastal kehtestati Islandil alkoholi müügi keeld. Keeld tühistati veinidele 1922. aastal ning piiritusjookidele 1935. aastal, kuid õllemüügikeeld kehtis kuni 1989. aastani.
Helju Rebane

Elulugu

Helju Rebane on Jaan Rebase tütar.
Õppis 1955–1959 Tartu 1. ja 1959–1966 Tartu 5. keskkoolis ning 1966–1971 TRÜ matemaatikateaduskonnas, lõpetas teoreetilise matemaatika erialal. Aastatel 1973–1976 oli ta Moskva Riikliku Ülikooli aspirant loogika alal. Töötas TRÜ loogika ja psühholoogia kateedris 1972–1973, Moskvas õppejõuna NSV Liidu Teaduse- ja Tehnikakomitee Juhtimisprobleemide Instituudis 1974–1980 ja VNFSV Tervishoiuministeeriumi arvutuskeskuses vaneminsenerina 1981–1983. Hiljem oli ta vabakutseline literaat Moskvas.

Looming

Debüteeris jutustusega "Väike kohvik" (1981), mis sai preemia 1983 Nooruse jutuvõistlusel, avaldas novellikogu "Väike kohvik" (1986).
Tema loomingut on avaldatud ajakirjades Looming ja Noorus. Kirjutab peamiselt ulmekirjanduse žanris. Suurima populaarsuse võitis fantastiline jutustus "Linn Altrusel" (1989). Kirjutab lihtsalt, selgelt ja säravalt.
Novellikogu "Aristarhos ja koduliblikas" (vene keeles) 2007
Mitme autori kogumikus Tuumahiid  Triitium, (Kirjastus Fantaasia, 2017 Helju Rebase jutustused Taruaeg ja Minu pea)
Tamara Keerd

Isiklikku

Ta oli aastast 1958 abielus tennisisti ja treeneri Alfred Keerdiga.
Katre Kikkas

Haridus

Katre Kikkas on lõpetanud Tsirguliina Keskkooli 2010. aastal. Seejärel omandas ta Tartu Ülikoolis 2013. aastal sotsioloogia, sotsiaaltöö ja sotsiaalpoliitika eriala (sotsioloogia suunal) ning 2016. aastal Tallinna Tehnikaülikoolis haldusjuhtimise eriala. 2016. aastal alustas Kikkas õpinguid Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemias koolimuusika erialal.

Töökäik

Kikkas on töötanud Valga Linnavalitsuse arenguameti peaspetsialistina aastatel 2012–2016. 2016. aasta veebruaris viidi ta tähtajaliselt üle ühinemise koordinaatori ametikohale, kus ta töötab tänaseni, koordineerides Valga linna ning Karula, Taheva, Tõlliste ja Õru valdade ühinemist.
Alates õppeaastast 2015/2016 on Kikkas ka Tsirguliina Keskkooli ettevõtlusõppe õpetaja.
Samuti on tal alates aastast 2012 MTÜ Laulustuudio Fortissimo! juhatuse liige, kus ta tegeleb noortele laulmise õpetamisega.

Ühiskondlik tegevus

Kooli ajal oli Katre Kikkas aktiivne koolielu kujundamisel Tsirguliina Keskkooli õpilasesinduse liikmena. Õppeaastal 2006/2007 oli sama kooli õpilasesinduse asepresident ning 2007/2008 õpilasesinduse president.
Õppeaastal 2008/2009 oli Kikkas Eesti Õpilasesinduste Liidu juhatuse liige, kus juhtis projektide valdkonda. Selle raames oli ta 2008. aastal nii Noortefoorumi 101 Last Toompeale kui ka Eesti Õpilasesinduste Liidu XIX Üldkoosoleku peakorraldaja.
Aastal 2009 osales Kikkas Valgamaa Noorsootöö Arengustrateegia koostamise protsessi koordineerivas töögrupis. 
2007–2009 oli vabatahtlikuna Tõlliste Avatud Noortekeskuses TANK muusikaringi juhendaja.
2005–2008 vabatahtlik Tõlliste Avatud Noortekeskuses TANK.

Poliitiline tegevus

Alates aastast 2010 kuulub Katre Kikkas Sotsiaaldemokraatlikusse Erakonda  ning ühendusse Noored Sotsiaaldemokraadid .
Noorsotsides: 2011–2012 Noorsotside juhatuse liige, liikmete valdkonna juht; 2012–2016 Noorsotside Valga klubi juht; 2012–2013 Noorsotside volikogu asejuht; 2013–2014 Noorsotside volikogu juht; 2015–2016 Noorsotside volikogu asejuht.
Sotsiaaldemokraatlikus Erakonna alustas Kikkas 2011. aastal SDE Valgamaa Piirkonna juhatuse liikmena, kus on ta tegev kuni tänaseni piirkonna sekretärina.
Alates 2016. aasta juunist on Kikkas ka SDE Tõlliste osakonna esimees.
2013. aasta oktoobris toimunud KOV valimistel kogus Kikkas Tõlliste vallas kandideerides 25 häält  , mis tagas talle nimekirja toel koha Tõlliste vallavolikogus. Seal valiti ta volikogu haridus- ja noorsootöökomisjoni esimeheks ning kultuuri- ja spordikomisjoni aseesimeheks.
2017. aasta oktoobris toimunud KOV kandideeris Kikkas Valga vallas (Tõlliste, Taheva, Õru, Karula ja Valga ühinemisest tekkinud vald) 69 häält, kuid see ei taganud talle kohta vallavolikogus.

Tunnustused

Noored Sotsiaaldemokraadid aasta uustulnuk (2011)
Valgamaa Maanoor (2008)
Kabala valla lipp

Kabala valla lipp oli Eesti haldusüksuse Kabala valla lipp.
Lipp oli kasutusele 8. aprillist 1997 kuni 2005. aastani, mil vald ühines Türi linna ja valla ning Oisu vallaga ühtseks Türi vallaks.

Lipu kirjeldus

Rohelist kangast läbisid kaks 0,9 ühiku laiust kollast horisontaalset laidu. Rohelised laiud olid vastavalt 3; 2 ja 3 ühikut laiad. 
Lipu pikkuse ja laiuse suhe oli 11:7 ning normaalsuurus on 154x98 cm.
Victor Neggo

Alexander Victor Woldemar Neggo (ka Viktor Neggo; 24. detsember 1890 Kuressaare vald, Saaremaa – 15. juuni 1942 Ussollag, Solikamsk, Molotovi oblast) oli Eesti poliitik, pedagoog ja haridustegelane.

Haridus

Koolihariduse omandamine algas tal õpingutega kodus, jätkus Kuressaares M. Eisenschmidti eraalgkoolis ning sealses kroonugümnaasiumis, mille lõpetas 1910. aastal. Seejärel õppis Peterburi ülikooli füüsika-matemtaatika teaduskonnas.

Elukäik

Töötas õppejõuna Kuressaares, Tartus, Tallinnas, sõjakoolis, Narvas ja Valgas. Oli Noorte Kotkaste üks ellukutsujatest ja esimene peastaabi ülem. Neggo oli ka Tallinna omakaitse salgaülem. Võttis osa iseseisvusmanifesti väljakuulutamise eeltöödest ja põrandaalusest organiseerimistööst Saksa okupatsiooni ajal. Oli chargé d'affaires ja konsul Pihkvas Vene Loode valitsuse juures ja välisministeeriumi sekretariaadis konsulaar- ning passiosakonna juhataja kohusetäitja ning Berliini Eesti peakonsulaadi sekretär. Võttis osa Kaitseliidu tegevusest alates selle loomisest, olles mitmete malevate propagandapealikuks ja vanemaks.
1917. aastal valiti ta Saaremaalt Radikaal-Sotsialistliku Partei (hilisema Tööerakonna) kandidaadina Eesti Maanõukokku. Hiljem läks ta üle Maaliitu. 1919. aasta jaanuarist kuni augustini töötas ta Saare maakonna komissarina ülesandega kontrollida seaduste ning Eesti Ajutise Valitsuse määruste ja korralduste täitmist kohalike ametiasutuste poolt. Neggo ametiajal toimus Saaremaa mäss (juhtis selle likvideerimist), mille kohta ta hiljem mitmeid kirjutisi avaldas.
Oli 1932–1934 Valga Ühisgümnaasiumi ja 1934–1940 Tartu Poeglaste Gümnaasiumi direktor. 
Surmaotsus, hukati.

Isiklikku

Tema abikaasa oli Lucia Neggo, kes oli tegev mitmetes nais- ja noorsooorganisatsioonides (oli nt Valgas kodutütarde ringkonnavanem, kuulus kodutütarde organisatsiooni ja naiskodukaitsesse). Victor Neggol oli kaks poega ja kaks tütart.)