google/wiki40b huggingface dataset:
Gregory Short

Elulugu

1961. aastal hakkas Short tööle klaveriõpetajana. Gregory Short lõi uue muusikastiili, kus oli nii Euroopa-Ameerika stiile, kui ka Ameerika-India meloodiaid, ning teenis tunnustuse kaugemale Loodesse. Short ühendas põlisameeriklaste muusika Euroopa-Ameeriklaste muusikaga, et heli oleks väga huvitav ja igav. Ta kasutas etnilisi teemasid paljudes 300 kompositsioonis mis ta oli loonud 35 aastaga.
Palju tema loomingust inspireeris inimesi ja keskkonda Washingtoni osariigis, kus ta oli aktiivne helilooja ja pianist, pikka aega ka Puget Soundi elanik. Short nimetati 1989. aasta Washingtoni osariigi Cantenniali artistiks. Ta õpetas kolledži ja ülikooli tasemel juba aastakümneid. Washingtoni Õpetajate liidu liikmena, Short teenis kohtuniku koha. 1989. aastal, WTA valis Shorti välja kui aasta helilooja ja tal paluti kirjutada lugu.
Tuntud Ameerika folklorist Stacy I. Morgan juhib tähelepanu sellele, et ta ristab muusika kategooriaid, "piirid folgi, high ja pop kultuuri vahel olid ja on vältimatult poorsed. Näiteks ballaad "Froggie Went A-Courting", mis ulatub vähemalt 16. sajandi Inglismaale ja ringles põlvkondade kaupa nii suuliselt kui ka kirja pandult, leiab tänapäevaseid kohandusi väga erinevate artistide poolt - klassikaliset heliloojast Gregory Shortist (tema 1976. aasta Ameerika Kaheksakümne Aasta Pikkuse Sonaadi nr 4 osana) kuni kuulsa tipp-salvestusjärjestus tähe Bruce Springsteenini (2006. aasta albumis "We Shall Overcome: the seeger sesons.)
Pianistina esiletõstes kogu Ameerika muusikat, ja Loode heliloojate esinemisi 1960. aastate algul, oli Short esimene, kes esitas kogu Ameerika heliloo. Ta lõi "Ameerika Helilooja", 1968-69 televisiooni seeria, mis esitas Ida heliloojate tõid. "Udu Naine" viidi läbi Bremertoni sümfoonias. Tema teiste tööde hulka kuuluvad "Ronk Räägib ja "Mount Takhoma (Tacoma)".
Shoreti inspiratsioon tuleneb suuresti loodepiirkonna põlisameeriklaste traditsioonilisest kultuurist. "Tundsin, et seal on tõeline vaimsus. Et loodus ja inimene on üks ja sama. Et päriselu ja vaimuelu vahel ei ole erinevust." Ta lõpetas neljaosalise kompositsioonide mägede dünaamika ja originaalsete inimeste kohta Loodes. Lisaks Native-Ameerika kultuuri traditsioonidele, leidis ta inspireerivaid teemasid Piiblist, romaane J. R. R. Tolkien, esseesid Khalil Gibran, ja pöördelisi sotsiaalseid muutuseid, nagu näiteks Martin Luther Kingi mõrv.
Pika pianistikarjääriga. "Ma tahtsin panna kokku elu mida tahtsin elada. [Kirjutada muusikat] on selline nagu oled tranceis. Ma tean, et kulutasin palju aega." Ta püüdis kirjutada iga päev alates 9 hommikul kuni kella 2 päeval , ja enamik päevi oli ta tagasi oma töölaua taga kella 6 õhtul veel kaheks või kolmeks tunniks . Nagu Charles Ives, kelle muusika käsikirju Short leidis Juilliardi raamatukogust, ta püüdis väljendada kogu universumit muusikas. Aastaid enne tema surma, Short kasutas arvutit komponeerides klaverit ja orkestrit. Tema laulu tsükkel Põlismaeeriklaste luule kohta esitati Bostonis enne tema surma.
Hardemani maakond (Texas)

Hardemani maakond (Hardeman County) on maakond USA-s Texase osariigis. Geograafilised koordinaadid on 34°29' N, 99°75' W.
Maakonna halduskeskus on Quanah, kus elab suurem osa maakonna elanikest.
Maakonna pindala on 1805 km². Veepindala on 5 km².
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 4139. Aastal 2000 oli elanike arv 4724.

Ajalugu

Hardemani maakond moodustati 1858. aastal Fannini maakonna osast. Maakond sai nime kahe Texase poliitiku Bailey Hardeman ja Thomas Jones Hardemani järgi.
Udmurdi keel

Ohuilmingud

Udmurdi keelt peetakse ohustatud keeleks. Udmurdi keele kasutussfäär on kitsas ja prestiiž madal. Ilmub kaks udmurdikeelset ajalehte ja neli ajakirja, raadiosaateid on keskeltläbi 2,5 tundi ja telesaateid 1,5 tundi päevas. 99 000 udmurdi koolilapsest õpib emakeelt vaid 29 000, kusjuures udmurdikeelset õpetust jagub vaid maakoolide algklassides, mis on ettevalmistuseks venekeelsele õpetusele. Nähtavasti pole koolides praegu enam administratiivseid takistusi udmurdikeelse õpetuse laiendamiseks, kuid ei jätku udmurdi keelt oskavaid õpetajaid ega õppevahendeid. Udmurdi Vabariigi parlament on andnud udmurdi keelele riigikeele staatuse, kuid keeleseadus on leidnud tugevat vastuseisu.
2012. aastal ilmus Venemaal 28 nimetust udmurdikeelseid raamatuid ja brošüüre kogutiraažiga 49 500 eksemplari.
Pöögilaadsed

Iseloomulikud tunnused

Pöögilaadsed on üldiselt tuultolmlejad põõsad ja puud, mille lehed on kaetud näärmekarvadega. Sageli on nad ühekojalised. Õiel on lihtne, reeglina redutseerunud õiekate ja alumine sigimik väga väikese arvu seemnealgmetega emakkonnas. Vili on tavaliselt ühe seemnega pähkel. Seemnel puudub endosperm.
Filosoofiline loogika

Filosoofiline loogika (inglise philosophical logic) on ratsionaalse mõtlemise filosoofiline uurimine. Termini võttis kasutusele Bertrand Russell 1950. aastatel.
Filosoofilist loogikat võib nimetada filosoofia ja loogika ühisosaks. Filosoofiline loogika analüüsib osutuse ja tähenduse, otsustuse, tõe, eituse, modaalsuse, definitsiooni, järelduse jt mõisteid, mis seostuvad mõtlemise ratsionaalsusega.
Filosoofiline loogika ei uuri mõtlemist psühholoogilise protsessina – seda teeb psühholoogia.
Rahvusvaheline jadaväljaande standardnumber

ISSN (International Standard Serial Number) on rahvusvaheline perioodiliste väljaannete standardnumber, mis on paika pandud ISO 3297 standardiga. Number antakse nii trükistele kui ka elektroonilistele väljaannetele.
ISSN on kordumatu tunnus, mis koosneb kaheksast neljakaupa rühmitatud ja sidekriipsuga eraldatud numbrist. Numbrites ei sisaldu informatsiooni väljaande keele, ilmumiskoha ega kirjastuse kohta.
ISSN võeti kasutusele 1975. aastal.
Eestis annab väljaannetele ISSN-koodi alates 1995. aastast Eesti Rahvusraamatukogus tegutsev Eesti ISSN Keskus.
Toiduvärvid

Toiduvärvid on värvained, mida kasutatakse toiduainele soovitava värvuse andmiseks või olemasoleva värvuse tugevdamiseks.

Liigitus

Päritolu järgi eristatakse looduslikke ja sünteetilisi toiduvärve. 
Eraldi klassi moodustavad toiduvärvid, mis saadakse sünteeliste päritoluga osistest, kuid mille koostis on looduslikega ühesugune ehk niinimetatud naturaalidentsed toiduvärvid. 
Värvuse järgi eristatakse kollaseid, punaseid, siniseid, rohelisi, pruune ja musti toiduvärve, lahustuvuse järgi vees lahustuvaid ja rasvas lahustavaid toiduvärve. 
Keemilise struktuuri järgi jaotuvad looduslikud toiduvärvid antotsüaanseiks, karotinoidseiks, klorofülseiks ja betalaiinseiks. Sünteetilised toiduvärvid jagunevad asopurasoloonseiks, mono-, di- ja triasovärvideks ning ksantiinse-, indigo- või triasüülmetaanse struktuuriga toiduvärvideks.

Kasutamine

Esimesed kasutamised toiduvärvide kohta pärinevad Plinius Vanemalt, kes kirjeldas, kuidas Antiik-Roomas värviti looduslike värvainete ning värvimuldadega veini ja leiba. Alates aastast 1960 on kiiresti arenenud sünteetiliste toiduvärvide tootmine, sest need tunduvalt odavamad kui looduslikud ning heade kasutus- ja säilimisomadustega. Paraku ei ole kõik sünteetilised toiduvärvid inimese tervisele ohutud. Seetõttu hakati 1980ndatel uuesti tähelepanu pöörama looduslikele toiduvärvidele. Paljudes riikides on toiduvärvide kasutamine allutatud kindlatele eeskirjadele. Maailma suurimad toiduvärve tootvad ettevõtted on Hoffmann ja Roche, mis toodab looduslikke toiduvärve Givaudian ja Dynapol.
Pärdiklill

Pärdiklill (Mimulus) on rohttaimede perekond sugukonnast Phrymaceae.
Eestis kasvatatakse ilutaimena peamiselt aed-pärdiklille (Mimulus hybridus).
Ilmar Torn

Ilmar Torn (1. jaanuar 1921 Kuressaare – 10. jaanuar 1999) oli eesti graafik ja karikaturist.
Ilmar Torn sündis Kuressaares kunstihuvilises perekonnas, tema isa oli andekas joonistaja. Vanemate soovitusel astus Tartu Ülikooli meditsiini õppima, kuid lõpetas hoopis Eesti Riikliku Kunstiinstituudi. Kui algas sõda, mobiliseeriti ta Punaarmeesse, kus teenis tööpataljonis ja hiljem määrati ta sanitaarinstruktoriks Eesti Laskurkorpusesse. Hiljem töötas ta ajakirjanikuna Rahva Hääles, Eesti Raadios ja Sakala vastutava toimetajana. 1950. aastal astus ta graafika erialale Tallinna Riiklikku Tarbekunsti Instituuti, aastail 1974–1992 töötas Eesti Riikliku Kunstiinstituudi lektorina ja lõpuks professorina.

Pärast instituudi lõpetamist 1955. aastal töötas ta Eesti Televisiooni esimese kunstnikuna, kunstilise toimetajana ajakirjas Pikker ja kirjastuses Eesti Raamat, alates 1958. aastast aga vabakunstnikuna. 1959. aastal võeti Torn vastu Kunstnike Liitu, kus ta oli aastail 1962–1967 Eesti NSV Kunstnike Liidu vastutav sekretär, 1967–1985 Kunstnike liidu esimees.
Loonud mitmeid vabagraafika sarju: "Balti meri 1930", "Aegade kivid" (1967), "Inimene ja loodus" (1970-1973). Lisaks vabagraafikale lõi raamatuillustratsioone.
Ta oli Eesti NSV Ülemnõukogu VIII ja X koosseisu saadik.
Ilmar Torn on maetud Metsakalmistule.
Helsingi metroo

Ajalugu

Helsingi metrood hakati kavandama aastal 1955. Aastal 1963 valmis põhiplaan, kus oli 86,5 km metrooliine, mis ulatusid kaugele naabervaldadesse 108 jaamaga. Lõpuks otsustati piirduda vaid ühe liiniga. Otsus metroo ehitamise kohta tehti 1969. aastal ja eesmärk oli esimene osa valmis saada 1977. aastaks. 1971. aastal valmis esimene, 2,8 km pikk proovilõik. Esimesed proovisõidud Hakaniemi ja Itäkeskuse jaamade vahel tehti 1. juunil 1982, ametlikult avati metroo 2. augustil 1982.
Espoo suuna katmiseks metrooga on ehitamisel teine liin – Läänemetroo Ruoholahtist ja Matinkylässe, mis peaks valmima 2016. aastal. 2020. aastal loodetakse käiku anda liini järgmine lõik – Kivenlahtini.
Paanikatuba

Sisu

Äsja lahutanud Meg Altman ja ta tütar Sarah kolivad uude majja New Yorgis. Suures neljakorruselises majas on olemas ka paanikatuba, mis on nii kaitstud, et keegi ei pääse sinna sisse, kui uks on kinni pandud. Juba esimesel ööl murravad nende majja sisse kolm meest, kellele on uued asukad üllatuseks. Meg ja Sarah põgenevad kaitseks paanikatuppa. Mida nad aga ei tea, on, et just see, mida vargad otsivad, asubki paanikatoas. Üks meestest on aastaid olnud paanikatubade ekspert – ehitanud kõige kindlamaid ruume, mida ehitada võimalik, seega vaid tema teab, et ainuke viis sisse saada on põgenikud sealt välja meelitada, kuid see pole kaugeltki nii lihtne.
Academia Non Grata

Academia Non Grata on Pärnus tegutsev alternatiivne kunstiõppeastus, kontseptuaalne institutsioon.
Academia Non Grata asutasid 1998. aastal Al Paldrok ja Reiu Tüür Eesti ainsa ainult kujutavale kunstile spetsialiseerunud õppeasutusena. Academia Non Grata on Non Grata rühmituse hariduspoliitiline väljund. Iseloomulikeks joonteks kultuurivaldkondade süntees, universaalsete kunstnikuisiksuste väljakujundamine ning ebastandardsed õpetusmeetodid.
2002. aastal moodustas Academia Non Grata koos Eesti Kunstiakadeemiaga EKA Pärnu Kolledži Academia Grata. Eesti riiklikus kõrgharidussüsteemis õpetati seal ainsana vabariigis BA õppekava interdistsiplinaarse ja tegevuskunsti valdkonnas. Kolledž suleti 2004. aastal.
Academia Non Grata tegutseb regulaarselt üle maailma "akadeemia ratastel" põhimõttel, korraldades ülikoolides ja avalikus ruumis loenguid, workshoppe ja presentatsioone.
Gunnar Maehle

Gunnar Maehle (ka Gunnar Mähle; 8. aprill 1916 Kuressaare – 22. september 1984 Fulda) oli saksa-eesti segaperekonnast pärit arst.
Ta lõpetas aastal 1934 Saaremaa Saksa Eraühisgümnaasiumi. Aastatel 1935–1941 õppis ta Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas, kust eksmatrikuleeriti seoses järelrepatrieerumise käigus Eestist Saksamaale lahkumisega. Akadeemiliselt kuulus ta korporatsiooni "Vironia".
Ta lõpetas Saksamaal ülikooli ja promoveerus, omandades dr. med. kraadi. Ta töötas Saksamaal arstina ja hilisemas perioodis meditsiiniala direktorina Fuldas.
Dr. med. Gunnar Maehle (ta kasutas Saksamaal sellist nimevormi) suri 22. septembril 1984 Fuldas.

Isiklikku

Ta oli abielus ja tal oli poeg. Tema isa Hermann Theodor Mähle oli Kihelkonna ja Kuressaare Laurentiuse koguduse õpetaja, vanaisa Ludwig Michael Amandus Masing oli Kihelkonna Mihkli koguduse õpetaja, onu Benedict Hugo Detlef Ludwig Masing oli Karksi Peetri koguduse õpetaja.
Zossima (Davõdov)

Zossima (vene keeles Зосима; kodanikunimega Igor Vassiljevitš Davõdov, vene keeles Игорь Васильевич Давыдов; 12. september 1963 Krasnojarsk, Krasnojarski krai – 9. mai 2010 Jakutsk) oli Vene Õigeusu Kiriku vaimulik (piiskop).
Ta juhtis alates 2004. aastast Jakutski piiskopkonda (tema eelkäija oli peapiiskop German).

Päritolu ja haridustee

Igor Davõdov oli pärit põlisest raudteelaste perekonnast. Viieaastaselt kolis tema pere Moskvasse. Pärast keskkooli lõpetamist 1980. aastal asus ta õppima Moskva transpordiinseneride instituuti, kuid tuli sealt varsti ära, sest sai teada, et Moskva Vaimulik Seminar, kus ta plaanis samuti õppida, ei võta vastu kõrgharidusega õppureid. Davõdov astus kesk-eriharidust pakkuvasse Moskva riiklikku kunstikooli ja pärast selle lõpetamist astus ta Moskva Vaimuliku Seminari.
Hiljem lõpetas ta Moskva Õigeusu Vaimuliku Akadeemia.

Vaimulik teenistus

Paralleelselt õpingutega Moskva riiklikus kunstikoolis astus Davõdov kiriku teenistusse. 1991. aasta detsembris pühitseti mungaks (munganimega Zossima). 1992. aasta aprillis pühitses patriarh Aleksius II ta munkdiakoniks ja sama aasta detsembris munkpreestriks. 2003. aastal ülendati ta iguumeniks.
17. augustil 2004 määras Vene Õigeusu Kiriku Püha Sinod Zossima Jakutski ja Lenski piiskopkonna piiskopiks. Veel samal kuul ülendati ta arhimandriidiks. 2004. aasta septembris pühitseti Zossima Moskvas Lunastaja Kristuse katedraalis piiskopiks. Hirotoonia viis läbi Moskva ja kogu Venemaa patriarh Aleksius II.
Teet Örd

Teet Örd (sündinud 18. juunil 1954) on eesti füüsik, Tartu Ülikooli kondensaine teooria professor.
Ta lõpetas aastal 1973 Tartu 1. Keskkooli ja aastal 1978 Tartu Riikliku Ülikooli füüsika-keemiateaduskonna teoreetilise füüsika erialal.
Emily Carri Kunsti- ja Disainiülikool

Emily Carri Kunsti- ja Disainiülikool (Emily Carr University of Art and Design) on kunstikõrgkool Kanadas Vancouveris.
Ülikool on Eesti Kunstiakadeemia oluline partner Põhja-Ameerikas.
Pontotoci maakond (Mississippi)

Pontotoci maakond (Pontotoc County) on maakond USA-s Mississippi osariigis. Geograafilised koordinaadid on 34°23' N, 89°04' W.
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Oneonta.
Maakonna pindala on 1298 km², millest 9 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 29 957. Aastal 2000 oli elanike arv 26 726.

Ajalugu

Pontotoci maakond moodustati 1836. aastal.
Pavo Raudsepp

Pavo Raudsepp (sündinud 9. oktoobril 1973 Koerus) on eesti murdmaasuusataja, mitmekordne Eesti meister.
2002. aastal osales Pavo Raudsepp taliolümpiamängudel. 
2004. aastal tuli ta Eesti suusasprindimeistriks.
Pavo Raudsepp on mitmekordne Eesti tünnisõidu meister. 
Ta on ettevõtte P.Õ.M.M juhataja.
27. jaanuaril 2018 valiti ta Tamsalus Rahva Ühtsuse Erakonna juhiks. 14. jaanuaril 2019 astus ta erakonnast välja ja kandideeris valimistel hoopis Vabaerakonna nimekirjas. Ta sai Vabaerakonna esinumbrina 6. valimisringkonnas 87 häält. 14. märtsil 2019 liitus ta taas Rahva Ühtsuse Erakonnaga.

Isiklikku

Tema abikaasa on Õnnela Raudsepp, neil on tütred Marii, Marleen, Martta.
2015. aasta põhja suusaalade maailmameistrivõistlused

Põhja suusaalade 2015. aasta maailmameistrivõistlused olid 50. suusaalade maailmameistrivõistlused. Need toimusid Rootsis Falunis 18. veebruarist 1. märtsini. Varem oli Falunis korraldatud ka 1954., 1974. ja 1993. aasta maailmameistrivõistlused.
Maailmameistrivõistluste korraldaja valiti välja Rahvusvahelise Suusaföderatsiooni kongressil Türgis Antalyas. Võistlusi soovisid korraldada ka Lahti (Soome; viimati 2001), Oberstdorf (Saksamaa; viimati 2005) ja Zakopane (Poola; viimati 1962). Otsustavas voorus võitis Falun Lahtit häältega 8–7.
Võistlused toimusid Lugneti suusastaadionil Falunis. Võistlustel osales umbes 700 sportlast 55 riigist. Kokku jagati välja 21 medalikomplekti murdmaasuusatamise, kahevõistluse ja suusahüpete aladel.
30 (Tallinna bussiliin)

Tallinna bussiliin 30 sõidab Seli asumi ja Kärmu vahel. Liini teenindab Tallinna Linnatranspordi AS ning liiklus toimub tööpäeviti.
Marsruut Kärmu suunal: Ümera tänav, Kristjan Kärberi tänav, Ussimäe tee, Narva maantee, Vana-Narva maantee.
Marsruut Seli suunal: Vana-Narva maantee, Priisle tee, Ussimäe tee, Kristjan Kärberi tänav Ümera tänav.
Põltsamaa külanõukogu

Põltsamaa külanõukogu oli külanõukogu Jõgeva rajoonis. Külanõukogu moodustati 1954. Külanõukogu halduskeskus asus Põltsamaal.
Külanõukogus tegutsesid teiste seas Lenini-nimeline, Lillevere-nimeline ja Lustivere kolhoos.
Ahvenanmanner

Ahvenanmanner (soome keeles Manner-Ahvenanmaa või Ahvenanmanner, rootsi keeles Fasta Åland) on Ahvenamaa saarestiku suurim saar.

Geograafia

Saare pindala on 685 km². Saar on lõhestatud paljudest lahtedest ja jaguneb poolsaarteks. Saar on kaljune ja künklik, kõrgus kuni 132 meetrit. See on Soome suurim meresaar ja suuruselt kolmas saar, arvestades ka sisevete saari.
Saar asub Ahvenamaa maakonnas, mis on Soome Vabariigi ulatusliku omavalitsusega osa. Saar jaguneb 7 valla vahel, nende hulgas on ka Ahvenamaa ainuke linn Maarianhamina.
Saadjärve Kalevipoja lingukivi

Kalevipoja lingukivi (ka Noorema Kalevipoja kivi ja Saadjärve Ohvrikivi) on ohvrikivi Tartumaal Äksi kihelkonna Saadjärve külas.
Legendi järgi heitsid Kalevi kolm poega selles kohas kivisid ja rahn pudenenud raskuse tõttu Kalevipojal näppude vahelt. Kaugemal lõunas on Saadjärves Vanema venna kivi, järve lõunakaldal Keskmise venna kivi ning veel enam lõunas Noorema venna kivi.
Umbes 1,55 meetri kõrgune graniidist rändrahn on looduskaitse all 1964. aastast.
Kultusekivi on arheoloogiamälestisena ka muinsuskaitse all.
Hollywoodi kuulsuste allee

Hollywoodi kuulsuste allee (inglise Hollywood Walk of Fame) on Hollywoodis Los Angeleses piki Hollywood Boulevardi ja Vine Streeti kulgev kõnnitee, mis on tähistatud rohkem kui kahe tuhande neljasaja terratsost ja messingist valmistatud viieharulise tähega, millest igaüks on nimeliselt pühendatud meelelahutustööstuses filmi, teatri, raadio, televisiooni või muusika alal silmapaistnud inimesele. 
Uued nimed otsustab Hollywoodi Kaubanduskoda (Hollywood Chamber of Commerce) kord aastas juunis. Mõnel kuulsusel on mitu tähte – saavutuste eest mitmel nimetatud alal. Ainus, keda on viiel alal auhinnatud, on Gene Autry. Praeguseks on 47% kõigist tähtedest välja antud filmi alal, 24% televisiooni alal, 17% helisalvestuse alal, 10% raadio alal ning vähem kui 2% elavesituse alal. Igal aastal lisandub kuulsuste alleele umbes 20 uut tähte, nendest üks postuumselt.

Ajalugu

1956. aasta märtsiks olid tähtede lõplik kujundus ja terratso korallroosa-süsihall värvilahendus heaks kiidetud ning pooleteist aasta jooksul valiti välja 1558 laureaati komiteede poolt, kes esindasid tollal nelja peamist meelelahutustööstuse haru: filmi, televisiooni, helisalvestust ja raadiot.
Hollywoodi kuulsuste allee ehitamine algas 1958. aastal. Esimene näidistäht paigaldati 9. veebruaril 1960 Joanne Woodwardile, esimene alaline täht 28. märtsil 1960 filmirežissöör Stanley Kramerile.   
Pärast seda, kui aastatel 1960-1961 oli paigaldatud üle 1500 tähe, möödus kaheksa aastat ilma ainsatki uut tähte lisamata. 1968. aasta detsembris sai oma tähe kuulsuste alleel Richard D. Zanuck. Sealtpeale on tähetseremooniat kuulsuste alleel korraldatud regulaarselt.
1978. aastal nimetas Los Angelese linn Hollywoodi kuulsuste allee kultuuri- ja ajaloomälestusmärgiks, sellest on saanud tähtis turismimagnet. 
Palju kära on olnud selle ümber, kellel on oma täht kuulsuste alleel ja kes on ilma. Al Pacinol, Francis Ford Coppolal, Robert Redfordil ja Jane Fondal näiteks ei ole oma tähte, samal ajal kui Osmonditel, David Spade'il, Pee-Wee Hermanil, Pat Sajakil ja Leeza Gibbonsil on. Mõned kuulsused ei ole olnudki huvitatud. Julia Roberts näiteks on öelnud, et tema ei taha.
Tursk (perekond)

Eesti liigid

Eesti vetes elab atlandi tursa alamliik läänemere tursk.
IEEE PELS

IEEE PELS (IEEE Power Electronics Society) on Elektri- ja Elektroonikainseneride Instituudi (IEEE) jõuelektroonika sektsioon.

Pulbikatsioonid

IEEE PELS annab välja eelretsenseeritavat ajakirja "IEEE Transactions on Power Electronics" ja hulgaliselt konverentsikogumikke.
Raudonė loss

Raudonė loss (Raudonės pilis) on loss Leedus Jurbarkase rajoonis Raudonė vallas Raudonė alevis.

Ajalugu

Algselt asus lossi kohal Saksa ordu Bayersburgi linnus, mis valmis pärast seda, kui leedulased olid hävitanud algse Bayersburgi praeguses Veliuona alevis. Linnus on Ida-Preisimaa legendi "Bayersburgi lossi neitsi" toimumispaik. Pärast Tannenbergi lahingut oli ordu sunnitud kindlusest loobuma.
Algselt oli linnus kohaliku riigimõisa keskuseks, kuid XVI sajandil andis Zygmunt II August selle Preisi kaupmehe Hieronymus Krispin-Kirschensteini valdusse. Tema poeg hakkas vana kindluse asemele uut lossi ehitama. Kindlustatud loss valmis aastaks 1610. Arvatakse, et renessansiajastule tüüpilise kindlustatud elamu arhitekt oli hollandlane Peter Nonhardt. Ehitise väljapaistvaim osa oli 33,5 meetrit kõrge torn.
XVIII sajandil läks loss Olędzkite suguvõsa valdusse. Nemad võtsid käsile hoone renoveerimise, projekti autoriks oli arhitekt Laurynas Gucevičius. Hoone sai klassitsistliku ilme.
Aastal 1811 läks hoone Platon Zubovi valdusse. Ta lasi samuti hoone rekonstrueerida, palgates selleks arhitekt Cesare Anighini. Kompleksis jätkusid ehitustööd ka järgmise omaniku, Platon Zubovi vennatütre Sophia von Pirch-Kaisarova ajal. Hoone kujundati ümber uusgooti stiilis, samuti ehitati selle juurde aastal 1877 valminud kõrvalhoone, mida kasutati algul lao ja teenijate elupaigana, hiljem ehitati see ümber veskiks. Aastast 1898 olid omanikud Sophia von Pirch-Kaisarova tütretütar Sophia Waxell ja tema abikaasa José Carlos de Faria e Castro, pärast Sophia surma aga nende poeg Joseph Carlo de Faria e Castro, tema abikaasa Olga Kordaševskaja ja nende lapsed. 
Aastal 1937 loss võõrandati ja see anti üle Leedu Pangale. Teise maailmasõja ajal sai loss kannatada.
Aastal 1965 loss rekonstrueeriti, projekti autoriteks olid arhitektid S. Čerškutė ja V. Jurkštas. Loss anti Raudonė põhikooli kasutusse. Aastal 1968 taastati ka lossi peatorn, mis avati külastajatele.

Park

Lossi juures asub 26,8 hektari suurune park, mida hakati rajama XVI sajandi alguses. Pargis asub aastal 1977 valminud kõrvalhoone, mis tegutseb aastast 1923 veskina. Platon Zubov rajas parki ka paisjärve. Pargis asub mälestusmärk langenud Punaarmee sõduritele.
Pargis domineerivad kohalikud liigid: harilik vaher, harilik pärn, harilik saar, harilik tamm, harilik kuusk, harilik haab sookask ja arukask. pihlakad ja pajud. Sophia von Pirch-Kaisarova ajal lisandus ka võõrliike, näiteks Euroopa lehiseid ja pähklipuid. Samuti kasvab seal harilik hobukastan. Vanim puu on harilik tamm, mille legendi kohaselt istutas Gediminas.
Siugumetsa mõis

Siugumetsa mõis (saksa keeles Siugomets)) oli mõis Türi kihelkonnas Järvamaal.