Silja Line

Silja Line'i asutamine

1957. aastal asutati Oy Siljavarustamo/ Siljarederiet Ab. Laevafirmal oli kolm omanikku, kes olid otsustanud uue firma all oma jõud ühendada. Järgneva aastakümne jooksul ehitati Oy Siljavarustamole viis parvlaeva, mis panid ühtlasi aluse parvlaevaliiklusele Soome ja Rootsi vahel.

Konkurentide tekkimine ja uued laevad

1967. aastal asutasid kolm konkureerivat laevafirmat ühisfirma Viking Line, millest kujunes Silja Line'i peamine rivaal Läänemerel 20. sajandi lõpuni. Oy Siljavarustamo kolm omanikfirmat nägid konkurendi tekkimises ohtu ja tihendasid omavahelisi sidemeid. Sel ajal võeti kasutusele ühine kaubamärk Silja Line ja tänapäevane hülgepeaga logo.
Prantsusmaalt telliti kaks uut reisilaeva, mis pidid alustama aastaringset liiklust liinil Helsingi–Stockholm, kus varem talvel reisilaevaliiklust ei olnud.
1980. aastal müüs üks kolmest Silja Line'i osanikust oma aktsiad ülejäänud kahele osanikfirmale ja lõpetas omapoolse reisilaevaliikluse. Aasta hiljem alustasid järjekordsed uued reisilaevad liiklust Helsingi–Stockholmi liinil, mis viis resisjate arvu 45%lise kasvuni.

Omanikfirmade lõplik ühinemine ja promenaadiga laevad

1990. aastal ühinesid kaks Silja Line'i omanikfirmat ning võtsid kasutusele firmanime EffJohn. Samal aastal hakkas Helsingi–Stockholmi liinil sõitma Silja Serenade, millest sai tol ajal suurim parvlaev maailmas. Reisilaeval oli ennenägematu uuendus, mitut tekki läbiv läbi laeva kulgev 140 meetri pikkune promenaad, mida polnud varem laeval nähtud. Samasugune promenaad ehitati ka Silja Serenade'i sõsarlaevale Silja Symphony, mis valmis 1991. aastal ning mis saadeti samuti Helsingi–Stockholm liinile. 1993. aastal renditi Europa, mis oli algselt ehitatud Viking Line'ile, kuid too laevafirma oli sattunud rahalistesse raskustesse ega suutnud laeva eest maksta. 1995. aastal sai firma ametlikuks nimeks Silja Oy Ab. Kolm aastat hiljem muudeti nime uuesti, uueks nimeks sai Neptun Maritime.

Laevafirma 21. sajandi algul

1999. aastal omandas rahvusvaheline firma Sea Containers enamuse Silja aktsiatest. Aasta hiljem avati Tallinn–Helsingi kiirlaevaliin, mida hakkasid teenindama SuperSeacat kiirlaevad Silja Line'i kaubamärgi all. Taas vahetati ka firmanime, uueks nimeks sai Silja Oyj Abp. Uue omaniku all toimis reisilaevaliiklus hästi ja oli ka majanduslikult tasuv. Kuid Silja Line'i omanik Sea Containers oli vaatamata oma tütarfirma headele majanduslikele tulemustele kahjumisse jäänud ning oli sunnitud Silja Line'i müüma.

Tallinki omanduses

2006. aasta mais ostis  Eesti laevakompanii AS Tallink Grupp Sea Containersilt Silja Line'i. Tallinki omandusse läksid Soome ja Rootsi liinide reisilaevad ning kaubamärgid Silja Line ja SeaWind Line. SuperSeaCat jätkas iseseisva firmana, kuid majandusraskused kulmineerusid sellega, et 2008. aasta lõpus läks SuperSeaCat pankrotti.
Tallink ühendas oma Soome ja Rootsi kontorid Silja omadega, et kaks firmat struktuurselt ühendada ja kulutusi kokku hoida, ning võttis kasutusele kaubamärgi Tallink Silja. Ühendatud tütarfirmad nimetati vastavalt Tallink Silja Oy ja Tallink Silja Ab. Tallink Silja Oy juhiks sai Tallinki juhatusliige Keijo Mehtonen ja Tallink Silja Ab juhiks sai Kadri Land. Silja Line'i varasem juht Antti Pankakoski lahkus firmast ja ka kommunikatsioonijuht Tuomas Nylund vallandati umbes aasta pärast ja asendati Toomas Vilosiusega. Vallandatud Nylund asus tööle konkureerivas Viking Line'is.

Laevastiku uuendamine

2007. aasta alguses teatas Tallink, et Galaxy asendab Turu–Stockholmi liinil Silja Festivali 2008. aastal. Ajaleht Turun Sanomat sai intervjuus Tuomas Nylundiga teada, et Galaxy viiakse Silja Line´i kaubamärgi alla. Plaanitud vangerdus leidis aset juuni lõpus ning Silja Festival saadeti Tallinki kaubamärgi all Riia–Stockholmi liinile.