google/wiki40b huggingface dataset:
Muutuste Partei

Muutuste Partei (vene keeles Партия Перемен; kuni 23. juunini 2018 Ülevenemaaline poliitiline partei Kodanikualgatus, Всероссийская политическая партия "Гражданская инициатива") on liberaalne poliitiline partei Venemaal. 
2012. aasta märtsis lihtsustusid poliitiliste parteide registreerimise tingimused. See soodustas mitme uue partei tekkimist. Pravoje Delo liige Andrei Netšajev koos mõttekaaslastega hakkas looma oma parteid. 2012. aasta suvel töötas partei loomise orgkomitee. 2013. aasta märtsis Moskvas peetud Kodanikualgatuse asutamiskongressil valiti Netšajev partei esimeheks.
Parteil on lisaks juhtimisorganile (poliitnõukogu) moodustatud ka föderaalnõukogu. Sellesse nõukogusse kutsutakse poliitikuid, kes võivad kaasa aidata partei arengule ja olla kasulikud oma osavõtuga valimistest. Seejuures parteisse astumine pole kohustuslik. Netšajev tegi 2015. aastal ettepaneku tulla föderaalnõukogusse Vladimir Rõžkovile, Maksim Katzile, Dmitri Nekrassovile, Dmitri Gudkovile ja Gennadi Gudkovile. 2016. aasta mais leppisid Kodanikualgatus ja Boriss Titovi juhitud Kasvupartei kokku kandideerida eelseisvatel Riigiduuma valimistel ühisnimekirjaga. Valimised lõppesid mõlema partei jaoks ebarahuldavalt.
23. detsembril 2017 Moskvas peetud Kodanikualgatuse kongressil esitati Ksenija Sobtšak 2018. aasta Venemaa presidendivalimistel kandidaadiks. Ühtlasi valiti ta partei poliitnõukogu liikmeks (9-liikmelisse poliitnõukogusse kuuluvad tuntud poliitikutest Netšajev ja Dmitri Nekrassov).

Uus nimi

Kolm päeva enne 2018. aasta Venemaa presidendivalimisi (märtsis) teatasid presidendikandidaat Sobtšak ja poliitik Dmitri Gudkov uue poliitilise partei loomisest olemasoleva partei Kodanikualgatuse baasil. Partei põhieesmärk oleks pääsemine parlamenti 2021. aasta Riigiduuma valimistel.
23. juunil 2018 toimus Kodanikualgatuse kongress, kus partei uueks esimeheks valiti Dmitri Gudkov ja partei nimetati ümber Muutuste Parteiks.
Douglase maakond (Missouri)

Ajalugu

Maakond moodustati 1857. aastal.
Alma Teder

Alma Teder (sünninimi Alma Papp, aastatel 1935–1937 Alma Rooseste; 17. jaanuar/ 30. jaanuar 1908 Albu vald, Järvamaa –  27. juuli 1990 Norrköping) oli eesti kirjanik ja näitleja.
Ta sündis puusepa tütrena. Kooliteed alustas ta Kehras, lõpetas aastal 1925 Tallinnas õhtugümnaasiumi ja aastal 1930 Draamastuudio teatrikooli.
Ta oli aastatel 1929–1934 Draamastuudio Rändteatri näitleja, hiljem oli ta ametnik ja raamatupidaja Tallinnas.
Aastal 1944 siirdus ta Rootsi, elades alguses Valdemarsvikis, hiljem Norrköpingis. Ta töötas seal alguses tekstiilivabrikus, aastast 1964 aga linnamuuseumis. Ta suri aastal 1990 Norrköpingis ja maeti 27. septembril 1996 (ekslikult 1. augustil 1996) ümber Tallinna Metsakalmistule.
Digitaalselt adresseeritav valgustuse juhtimisliides

Digitaalselt adresseeritav valgustuse juhtimisliides (Digital Addressable Lighting Interface, DALI) on andmesideprotokoll hooneautomaatikas, mida kasutatakse valgustehniliste elektritarvitite juhtimiseks. Levinumad kasutusalad on elektroonilised impulss-toiteallikad, võimsusdimmerid ja elektroonilised süüteseadmed ehk elektroonilised ballastid.
Tommy Körberg

Tommy Körberg (sündinud 4. juulil 1948 Norsjös) on rootsi laulja ja näitleja.
Ta esindas Rootsit lauluga "Judy, min vän" 1969. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel, saades kaheksanda koha, ja lauluga "Stad i ljus" 1988. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel, kus tal oli probleem häälega ning laul tuli 12. kohale.
Tommy Körbergi poeg Anton Körberg (sünd 1977) on saatejuht ja filminäitleja.
Rygge

Rygge on asula Norras Østfoldi maakonna lääneosas, Rygge valla keskus.
Argumentum ad hominem

Argumentum ad hominem (ladina keeles 'argument inimesest lähtudes'), lühemalt ad hominem, on argument, mis on tehtud personaalselt oponendi vastu, mitte oponendi sisulise argumendi (argumentum ad rem) vastu. Seda inimese vastu esitatud argumenti käsitletakse loogikaveana.
Leo Nigul

Leo Nigul (sündinud 27. veebruaril 1928 Väinjärve vallas Järvamaal) on Eesti loomakasvatusteadlane.

Elulugu

Leo Nigul on talupidaja poeg.
1947. aastal lõpetas Nigul Rapla Keskkooli, 1953 zootehnikuna Eesti Põllumajanduse Akadeemia ja 1958 ELVI aspirantuuri. 1959. aastal kaitses ta EPA-s põllumajanduskandidaadi kraadi väitekirjaga "Erinevate söötmisviiside mõju põrsaste kasvule ja arengule". 1975. aastal kaitses Nigul Eesti Teaduste Akadeemias doktoriväitekirja peekonsigade nuumatulemuste teemal, kuid Kõrgem Atestatsioonikomisjon Moskvas jättis kraadi kinnitamata, nii et põllumajandusdoktoriks sai ta alles 1994. aastal EPMÜ-s väitekirjaga "Uurimusi kasvavate sigade söödaratsioonide paremustamisest proteiinsöötade, tööstusjäätmete ja ergotroopsete ainete abil".
Nigul oli 1953–1955 Viisu sovhoosi vanemzootehnik, 1958–1960 ELVI tõuaretuse osakonna nooremteadur, 1961–1969 seakasvatusosakonna (Kehtnas) vanemteadur, 1969–1988 sektorijuhataja, 1988–1994 juhtivteadur, 1994–2000 EPMÜ loomakasvatusinstituudi väikelooma- ja linnukasvatuse osakonna vanemteadur, seejärel EPMÜ agronoomiainstituudi teadur (ETF-i uurimistoetusega). 1960–1961 oli ta ka Tartu Eksperimentaalsovhoosi asedirektor.

Teadustöö

Leo Niguli peamised uurimisvaldkonnad on sigade söötmine, valgu- ja energiaväärindus, pidamisviisid ja aretus. Ta oli ELVI zootehnika teaduslik-metoodilise komisjoni jmt komisjoni ning nõukogu liige, samuti loomakasvatustehnikumide riigieksamikomisjoni esimees. Ta on avaldanud üle 300 teadustrükise.
Meinhard Uustalu

Meinhard Uustalu (5. september 1928 Järgküla (praegu Moka) – 22. august 1994 Kasti) oli eesti koduloolane ja genealoog.
Meinhard Uustalu sündis Arnold-Aleksander Uustalu (1903–1973) ja Hilda-Marie Lilleveldi vanima pojana. Ta omandas hariduse Haimre kuueklassilises külakoolis. Seejärel õppis Tallinna Reaalkoolis. Töötas mõnda aega Haimre rahvamajas. 1949. aastal läks Siberisse järele oma küüditatud pruudile Erna Uustalule, kellega ta Venemaal samal aastal abiellus. Novosibirski oblastisse jäid nad elama 1957. aastani. Seal sündis neil ka 1955. aastal esimene poeg.
Pärast Siberist naasmist asus Meinhard Uustalu elama Kasti külla ja töötas sealses "Tasuja" kolhoosis. Ta oli nii kassapidaja, elektrik-lukksepp, karjabrigadir kui ka kultuurimaja juhataja. Suure raadioasjanduse huvilisena oli ta kolhoosi raadiosõlmes raadiotehnik ja juhataja.
Koduloolasena oli ta põhjalik uurija arhiivides. Fotograafiahuvilisena jäädvustas ta piirkonna perekondlikke sündmusi, aga ka muinsus- ja loodusväärtusi. Oma kodukoha Haimre-Kasti kohta kirjutas ta kümneid ajaleheartikleid. Peale selle tundis ta suurt huvi sugupuu-uurimise vastu. Tema koostatud on mitmed suguvõsakroonikad (Alekand, Erissaar, Kolks, Ots, Uustalu, Valter jt).
Ehkki Meinhard Uustalu oli väga viljakas uurija, on temalt siiani (postuumselt) ilmunud vaid teos "Haimre-Märjamaa piirkonna minevikust", mis valmis käsikirjana juba 1977. aastal, aga trükivalgust nägi alles 2008. aastal.
Meinhard Uustalul on kolm poega. Pojapoeg Märt Uustalu on ajaloolane.
Banachi ruum

Banachi ruum on täielik normeeritud ruum. See on üks funktsionaalanalüüsi keskseid mõisteid. Paljud lõpmatumõõtmelised funktsioonide ruumid on Banachi ruumid.

Definitsioon

Banachi ruum on täielik normeeritud ruum, mis pikemalt lahti öelduna tähendab, et Banachi ruum on selline vektorruum, milles on defineeritud norm, ja milles iga fundamentaaljada koondub.
Eesti Tõusigade Aretusühistu

Eesti Tõusigade Aretusühistu (lühend: ETSAÜ) on aastast 1923 eri nimede all tegutsev ühendus.
ETSAÜ asutati 1923 kui Eesti Seakasvatajate Selts. Aastal 1947 loodi kaks riiklikku tõulava: Eesti Suurt Valget Tõugu Sigade Riiklik Tõulava ja Eesti Lontkõrvaliste Sigade (hiljem peekonsigade) Riiklik Tõulava. Aastal 1993 nimetati need tõulavad aretusühistuteks. Aastal 1998 ühinesid peekonsigade aretusühistu liikmed Eesti Tõuloomakasvatajate Ühistuga.
Vahenurme raamatukogu

Vahenurme raamatukogu on raamatukogu Pärnu maakonnas Põhja-Pärnumaa vallas Vahenurme külas. Raamatukogu juhataja on Ludmilla Kodasmaa.
Tartu Linna-tütarlastekool

Tartu Linna-tütarlastekool (saksa keeles Stadttöcherschule zu Dorpat) oli aastatel 1804–1893 Tartus tegutsenud saksakeelne õppeasutus tütarlastele.

Eellugu

1803. aastal kinnitati Venemaa keisri Aleksander I poolt Venemaa Keisririigi "Rahvahariduse esialgsed eeskirjad", mille kohaselt moodustati Venemaa keisririigis kolmeastmeline haridusasutuste süsteem: kihelkonnakoolid ehk elementaarkoolid või rahvakoolid maapiirkondades; maakonna- ehk kreisikoolid maakonnalinnades ja kubermangugümnaasiumid kubermangulinnades. Avalike koolide kõrval olid lubatud ka elementaarkooli-, kreisikooli- või gümnaasiumikursusega eraõppeasutused.
Kool asutati Tartu magistraadi poolt varasema Tartus asunud saksakeelse tütarlastele ettenähtud kooli asemel.

Linna-tütarlastekooli avamine

Tartu Linna-tütarlastekool avati Tartus 14. oktoobril 1804. 
Algselt asus linna-tütarlastekool Rüütli tänaval, pärast kooli reorganiseerimist Kõrgemaks Linna-tütarlastekooliks, aga kolis kool Suurel turul asuvas Bokovnevi majja. 1857. aastal kolis kool Rüütli tänava ja Gildi tänava nurgal asuvasse hoonesse, kus asuti 1892. aastani.
Linna-tütarlastekooli tegevust juhtis kreisikooli inspektor: 1871–1888 pastor Theodor Pfeil; 1888–1893 Woldemar Schneider. Kooli juhatajannad olid 1853–1866 Emilie Feldmann; 1866–1888 Emma von Riekhoff ja 1888–1893 Amalie Kemmerer.

Õppetegevus

Algselt oli Linna-tütarlastekool üheklassiline, 1815. aastast kaheklassiline. 1853. aastal reorganiseeriti tütarlastekoolid ja ka Tartu Linna-tütarlastekool neljaklassiliseks Kõrgemaks Linna-tütarlastekooliks. Klasse nimetati alates madalamatest klassidest quarta, tertia ja secunda ning 1854. aastal avati ka lõpuklass prima. 1874. aastal lisati veel kaks klassi – quinta ja sexta. 
Õppeained olid järgmised: usuõpetus, prantsuse keel, saksa keel, aritmeetika, ajalugu, geograafia, loodusõpetus ja ilukiri, joonistamine ja käsitöö.

Tartu Linna-tütarlastekooli likvideerimine

1880. aastail Venemaa keisri Aleksander III algatatud venestamispoliitika käigus kinnitas keiser 10. aprillil 1887 dokumendi "Vene õppekeele tarvitusele võtmisest Tartu õpperingkonna riiklikes keskõppeasutustes", mille kohaselt pidid ka kõik Läänemere kubermangude riiklikud õppeasutused järk-järgult üle minema saksakeelselt õppetöölt venekeelsele õppetööle.
Protestiks kooli sunniviisiliselt venekeelsele õppetööle üleviimise eest lõpetas Tartu saksakeelsetest linnajuhtidest Tartu magistraat kooli finantseerimise ja kool oli sunnitud tegevuse lõpetama 1893. aastal.
Ängie

Varajane elu ja karjäär

Dehn sündis Stockholmis ja kasvas üles Nynäshamni linnas. 
Ta tundis ennast sõprade poolt kõrvale tõrjutuna, kui nad said teada tema tüdruksõbrast. Dehn võitles noorukieas aktiivsus- ja tähelepanuhäire ning vaimse tervise häiretega ning mõtles enesetapule, kuid leidis leevendust kanepist. Ta on tunnistanud, et oli varem narkomaan, kuid on nüüdseks narkootikumidest loobunud. 
Pärast seda kui Dehn oli laadinud Snapchatti üles Death Teami räpikavereid, pakuti talle esimese singli stuudiosalvestuse võimalust. Enne oma singliga saavutatud tähelepanu pälvimist töötas ta baarimehe, lasteaiaõpetaja ja aknapaigaldajana. 
Tal on plaadileping Rich Parents AB-ga (Universal Music AB allüksus). Tema debüütalbum "Suicidal Since 1995" ilmus aprillis 2018.
Vöötnokk-pütt

Levila

Vöötnokk-pütt on Eestis väga haruldane eksikülaline Põhja-Ameerikast.
Triin Tael

Triin Tael (sündinud 15. augustil 1973) on eesti tõlkija.
Ta on lõpetanud 1996. aastal Tartu Ülikooli inglise keele ja kirjanduse erialal cum laude.
Konstantin Süvalo

Looming

Kunstniku varasemates maastikumaalides domineerib Karksi, tema kodukandi, motiivistik. Tema tuntud teose "Portree punases" (asub Eesti Kunstimuuseumis) fooniks on Kärstna maastik ning leidub rohkesti ka Pärnu, Tahkuranna ning Lõuna-Eesti maastikumotiive. Hulgaliselt töid ja visandeid tõi kunstnik kaasa oma Pariisi reisilt. Selle reisi muljetel valminud teostest on vast tuntuim "Paris.Grand Opera" (Eesti Kunstimuuseum). Tema loomingut leidub lisaks Eesti Kunstimuuseumile ka Tartu Kunstimuuseumi ning Pärnu muuseumi kogudes.
Maris Johannes

Maris Johannes (sündinud 22. detsembril 1959) on eesti raadioajakirjanik.
Ta on lõpetanud Tartu Ülikooli kaugõppes ajakirjanduse erialal 1992. aastal.
Ta on töötanud toimetajana Eesti Rahvusringhäälingu Raadioteatris ja teinud saadet "Keelekõrv".
Ülo Kesker

Ülo Kesker (sündinud 29. juulil 1934 Haapsalus) on Eesti kabetaja ja spordiajakirjanik.  Ta on seitsmekordne Eesti meister Vene kabes (1950, 1952, 1953, 1956, 1957, 1963 ja 1965) ning neljakordne tšempion rahvusvahelises kabes (1956, 1959, 1962 ja 1963)
1994. aastast saati elab ta Iisraelis.
Pangasmäestik

Pangasmäestik on mäestik, mis on tekkinud kahe laama piiril olevas murrangulõhes, kus maakoore pangad üksteise suhtes tõusevad või langevad.
Vana-Pärnu

Pärnu asutamine

Asutatud hiljemalt 1251 Saare-Lääne piiskopkonna pealinnana Heinrich I poolt. Vana-Pärnu hävitati 2. veebruaril 1263 žemaitide poolt, Žemaitija valitseja vürst Treniota juhtimisel, mille järel pealinn viidi üle Haapsalusse. Taastatud Vana-Pärnule avaldas ebasoodsat mõju vaen teisel pool Pärnu jõge asunud, Liivimaa ordule kuulunud Embeke (Uus-Pärnu) linnaga ja ta põletati veel mitu korda maha, kuni lõpuks Zygmunt III 21. oktoobril 1611 Uus-Pärnu pealekäimisel linna taastamise keelas. Selle otsuse kinnitas Karl IX 19. augustil 1607 ja Gustav II Adolf 28. novembril 1617. Vana-Pärnu maa-ala ühendati Uus-Pärnuga.
16. sajandil algatas Saaremaa piiskop Johannes IV Vana-Pärnusse kõrgema õppeasutuse ("ülikooli") asutamise ja kutsus rektoriks Egbert Harlemi, algatus nurjus alanud reformatsiooni tõttu.
Carl Russwurm on Vana-Pärnu mälestuseks kirjutanud:
„Teadmatult astub rändaja jalg vanade eluhoonete alusmüüridele ja hävinud põlvede haudadele, kaastundmuseta nende saatuse vastu, kelledest ta kolletanud paberites paremal juhtumisel ainult mõne nime või lühikese märkuse leiab. Ning siiski on ka need inimesed rõõmu ja ahastust, lõbu ja muresid tunnud, on moodustanud kogukonna, mille alalhoidmine ja edendamine nende uhkuseks oli, bürgermeister ja raat mõistsid neile õigust, käsitööliste ühingute, ühiste jumalateenistuste ja kaubandushuvide kaudu olid nad üksteisega seotud. Oma eesõiguste eest on nad oma kitsarinnalises piiratud meeles, kuid heas usus, et nad toimivad linnale ainult kasuks, võidelnud, ning siiski üht eesõigust teise järele pidanud hävimas nägema... Üks teine sugu on nende asemele astunud, avaramate teadmiste ja laiaulatuslikumate abinõudega, uhke enesetundega uueaja määramatuid leidusi mineviku armetute olukordadega võrreldes; – üks uus linn on õitsele löönud ja edeneb... päevast päeva.“
Kose aardeleid

Kose aardeleid on 1982. aastal Harjumaal Kose alevikus avastatud Eesti suurim teadaolev noorema rauaaja hõbeaare.

Muinasaare

Aare sisaldas kokku 1716 münti, 6 ehet, 6 plekitükki ja ühe tooriku 8.–12. sajandist. Kogumass oli 1,9 kg. 
Põhilise osa Kose aardeleiust moodustavad Saksa (1463) ja Inglise pennid (168), mis pärinevad vahemikust 10. sajandi lõpp kuni 12. sajandi algus (enamus neist vermitud 11. sajandi esimesel poolel). Saksa müntide suur hulk vihjab kaubasidemetele Ojamaaga.
Neile lisandus 30 Taani raha, 24 tõenäoliselt Skandinaavia päritolu münti, 20 Araabia dirhemit, 3 Bütsantsi, 3 Böömi, 3 Ungari ning üks Iiri ja üks Rootsi verming.
Muinasaare sisaldas haruldustena ka Eestis seni ainukesena leitud Bütsantsi keisri Konstantinos IX (valitses 11. juuni 1042 – 11. jaanuar 1055) münti ja maailmas neljateistkümnendat Inglaste kuninga Ethelred II (valitses 978–1013 ja 1014–1016) "Agnus Dei" tüüpi raha.
Aare asus puitlaastudest kaanega savinõusse asetatud nahkkukrus ja oli peidetud 12. sajandi teisel veerandil, arvatavasti pärast 1128. aastat.

Leidmine

Hõbemündid leidis Kose elanik Meelis Pärsik, kes oma koduõues kaablikraavi kaevas.
Har'el Skaat

Diskograafia

2006. aasta märtsis andis Har'el Skaat välja oma debüütsingli "Ve'At" ("Ja Sina"). 2006. aasta juulis andis ta välja ka debüütalbumi "Harel Skaat".
1. septembril 2009 andis laulja välja oma teise albumi "Dmuyot" ("Kujud").
Tema kolmas album "Shuv Meushar" (שוב מאושר) ilmus 2012. aastal.
Jürgen Veber

Jürgen Veber (hüüdnimega Trikimees; sündinud 10. veebruaril 1983 Pärnus) on eesti mustkunstnik ja endine jalgpallur. 
2001. aastal lõpetas Pärnu Koidula Gümnaasiumi.
Veber on andnud illusioonietendusi. Tema esimene suur sõu "Trikimees 100% Live" leidis aset Tallinnas Saku Suurhallis 25. oktoobril 2008 ning järgmine, "The Path Of Wonders", 11. oktoobril 2009 Tallinnas vastvalminud Nokia Kontserdimaja avamisel. 
2011. aastal seitsmes Eesti linnas toimunud etenduste sarjast "Tour de Estonia" linastus Kanal 2-s samal aastal kuueosaline saatesari "Jürgen Veberi trikituur". 2013. aastal oli tal Kanal 2-s oma mustkunstisaade "Trikimees".
Jürgen Veber on olnud JK Viljandi Tuleviku väravavaht.
Soome lahe vesikond

Soome lahe vesikond on ühe võimaliku jaotuse järgi üks neljast Eesti vesikonnast Peipsi järve, Liivi lahe ja Saarte vesikonna kõrval. Vesikonna pindala on 10 350 km². Vesikonna alale jääb 417 vooluveekogu ja 210 järve. Vesikonna aastane äravool on 2,7 km³.
Erinevad autorid on välja pakkunud ka teisi jaotusi. Samuti erineb "Veeseaduses" määratud vesikondade jaotus. Selle kohaselt Soome lahe vesikonda ei eksisteeri ning see territoorium jääb Lääne- ja Ida-Eesti vesikonna alale.
Tervikuna jääb Soome lahe vesikond ja kogu ülejäänud Eesti Läänemere vesikonna aladele.
Leena jõe delta

Leena jõe delta (vene keeles дельта Лены) asub Euraasia kirdeosas ja on üks suurimatest maailmas.
Leena jõe deltast läänes asub Olenjoki laht, kuhu suubub Olenjok, ja idas Buor-Haja laht, kuhu suubub Omoloi jõgi.
Edelast piirab Leena deltat Tšekanovski ahelik, mis eraldab Leenat ja Olenjokki. Selle kõrgeim tipp, 539 m, on otse Olenjoki haru kaldal. Delta kagukaldale ulatub Verhojanski mäestik, mille 994 m kõrgune tipp Sukuidahh-Hajata ei jää kaugele kohast, kus algab Leena delta.
Delta pindala on 32 000 km². Selle algus paikneb umbes 150 km kaugusel Laptevite merest, kuhu Leena suubub. Selles kohas on Stolbovoi saar, mis on Haraulahski aheliku endine, veega eraldatud osa. Deltas on arvutult madalaid saari ja saarekesi, harusid ja järvi, mis on suurvee ajal üle ujutatud. Nende kuju muutub pidevalt. Mereni jõuab väga palju jõeharusid, millest vaid kolm on laevatatavad: läänepoolseim Olenjoki haru, keskmine Trofimovski haru ja idapoolne Bõkovski haru. Kõik harud on laevatatavad, kuid tähtsaim neist on 130 km pikkune Bõkovski haru, sest selle kaudu jõuavad laevad Tiksi laheni, mille rannikul asub Tiksi sadam.
Leena jõe delta territooriumil paiknevad Ust-Lenski looduskaitseala (14 330 km²) ja selle allüksus Leena-Ustje reservaat pindalaga umbes 60 000 km². Seal pesitsevad veelinnud (haned, luiged, pardid, kaurid, kajakad jt).
Delta põhjaosas paiknevad Dunai saared.
Leena jõe deltas asub kolm polaarjaama, mis kõik on alaliselt mehitatud: Dunai, mis asub Dunai saartel, Stolb, mis asub umbkaudu jõeharude lahknemise kohas, ja Habarovo, mis asub Bõkovski jõeharu kaldal. Delta kagutipus asub Bõkovski asula.
Reichsgesetzblatt

Das Reichsgesetzblatt (lühend RGBl.) 
oli Saksa Riigi ametlik väljaanne 1871 kuni 1945. 
1922ni andis seda välja
Reichsministerium der Justiz (Berliin)  seejärel Reichsministerium des Innern.
1. aprillist 1922 avaldati väljaannet kahes eri osas: Reichsgesetzblatt Teil I. ja Reichsgesetzblatt Teil II. II. osas avaldati rahvusvahelised kokkulepped, riigieelarved ja seadused. Viimased Reichsgesetzblatt 'i väljaanded ilmusid  I. osa 11. aprillil 1945 ja II. osa 5. aprillil 1945 .
Kui ei olnud teisiti trükitud, siis jõustusid avaldatud seadusaktid 14. päeva möödudes avaldamisest.
Thin Lizzy

Thin Lizzy on iiri rokkansambel, mis tegutses 1969–1983 ja taas alates 1996. aastast.
Ansambli juht, laulja ja peamine laulukirjutaja oli Phil Lynott (suri 1986).
Ansambli tuntumate lugude seas on "Whiskey in the Jar", "The Boys Are Back in Town", "Jailbreak" ja "Dancing In The Moonlight". Kuigi ansambli muusikat peetakse üldiselt hard rock'iks, on nende lugudes mõjutusi iiri rahvamuusikast, soulist, kantrist, psühhedeelsest rokist ja heavy metal'ist. 
Ansambel asutati detsembris 1969 Dublinis, kui kitarrist Eric Bell ja klahvpillimängija Eric Wrixon kohtusid ansamblis Orphanage mänginud laulja-basskitarristi Phil Lynotti ja trummar Brian Downeyga. Ansambli kaks esimest albumit, 1971 ilmunud "Thin Lizzy" ja 1972. ilmunud "Shades of a Blue Orphanage" briti edetabelitesse ei jõudnud. 1972. aastal andis plaadifirma Decca ilma ansambli nõusolekuta singlina välja nende versiooni iiri ballaadist "Whiskey in the Jar", mis tõusis Iirimaa edetabeli tippu ja Suurbritannias 6. kohale. Singli edust hoolimata ei saavutanud ka kolmas stuudioalbum "Vagabonds of the Western World" oodatud müügiedu. Pärast Eric Belli lahkumist 1974. aastal liitus ansambliga mõneks kuuks Gary Moore, kes mängis ansamblis kitarri ka 1978–1979.
Thin Lizzy võttis esimesena kasutusele kaks soolokitarristi, mida hiljem jäljendasid paljud rokkansmablid, näiteks Judas Priest, Iron Maiden ja Metallica.
Prangli Põhikool

Prangli Põhikool on põhikool Harju maakonnas Viimsi vallas Prangli saarel.

Ajalugu

Kooli ajalugu ulatub aastasse 1869, kui Jõelähtme mõisniku loal ja kirikuõpetaja Paul Loppenowe eestvõttel asutati vallakool. Esialgu polnud koolil oma koolimaja ja õppetöö käis Uustalul talutares. Koolimaja ehitati 1900. Hiljem nimetati vallakool ümber Prangli (Saarte) Algkooliks. 1945 korraldati algkool ümber Prangli Mittetäielikuks Keskkooliks. Aastast 1986 kannab kool praegust nime Prangli Põhikool.
Helirežissöör

Helirežissöör on heli salvestamise, töötlemise ja kujundamise eest vastutav spetsialist. 
Helirežissöörid töötavad helistuudiotes, filmistuudiotes, televisioonis, raadiotes, teatrites jne.
Tõstamaa Maarja kogudus

EELK Tõstamaa Maarja kogudus on luterlik kogudus Tõstamaal, mis kasutab Tõstamaa kirikut.
Kogudus kuulub Pärnu praostkonda.
2010. aasta seisuga on koguduse hooldajaõpetaja Tiina Janno, organist Evi Vaher ning juhatuse esimees Valev Randmäe.
Jumalateenistus toimub kuu esimesel ja kolmandal pühapäeval ning suurtel kirikupühadel algusega kell 14.00 Tõstamaa kirikus.
Harilik jänesekapsas

Kirjeldus

Jänesekapsa taime kõrgus on 7–15 cm.  Taime kolmetised juurmised lehed meenutavad ristikulehti ja on maitselt hapud. Lehekesed vajuvad longu ka tärkavad valguse, temperatuuri ja niiskuse muutumise mõjul. Lehed püsivad reeglina rohelisena ka lume all.
Maapealne vars puudub. Maa all on jänesekapsal peenike ja harunev risoom. Paljuneb enamasti roomava risoomiga. Risoomi alalehed on lihakad ja varuainete rikkad.
Pikaraolised õied on valged ja punasesoonelised ning avanevad mais-juunis.
Andja mõis

Andja mõis (saksa keeles Addinal) oli rüütlimõis Viru-Nigula kihelkonnas Virumaal. Nüüdisajal jääb mõis Lääne-Viru maakonda Rakvere valda.
Mõisat on esimest korda mainitud 1406. Keskajal oli mõis ehitatud vasallilinnuseks. Sellest vasallilinnusest on säilinud kahe esimese korruse müürid. 
Mõisa viimased (enne 1919. aasta ülemaalist võõrandamist) omanik oli Essu mõisa omanik Julie von Ungern-Sternberg; seega võis mõisat pidada Essu kõrvalmõisaks.
Šugnid

Šugnid ehk kušaanid on pamiiri keeli kõnelev rahvas või rahvaste rühm Tadžikistanis ja Afganistanis, keda rušanide, bartangide, orošoride jt allrühmadega kokku võib olla kogu maailmas kuni 73 000 hinge, kuid teistel 1999. a andmetel on neid 90 000 ainuüksi Tadžikistanis.

Usk

Ismailiidid

Olme

Mägikarjakasvatus
OYME

OYME (vene keeles ОЙМЕ; ersakeelsest sõnast ойме 'hing', 'meeleolu') on rahvamuusikaansambel, kes oma laule esitab ersa ja mokša keeles. Ansambel tegutseb Moskvas.
Ansambel moodustati 2011 Mordva vabariigis.
Otto Fabian von Wrangell

Elulugu

Otto Fabian von Wrangell sündis Eestimaa rüütelkonna peamehe Fabian von Wrangelli ja Anna Dorothea von Lode pojana.
1697–1701 oli ta Eestimaa rüütelkonna peamees ja hiljem Eestimaa maanõunik. Talle kuulusid Imastu, Hõbeda ja Kurna mõis
Kroonikakirjutajana peetakse tema silmapaistvaimaks saavutuseks "Eesti- ja Liivimaa kroonika" loomist. Seda loetakse viimaseks tõsiseltvõetavaks Liivimaa (Eesti ja Läti) ajaloost kirjutatud kroonikaks.

Perekond

Otto Fabian von Wrangell abiellus 1702. aastal Tallinnas Rootsi feldmarssali Otto Wilhelm von Ferseni tütre vabapreili Christian Eleonore von Ferseniga.