google/wiki40b huggingface dataset:
Rahva Üksmeele Partei

Rahva Üksmeele Partei (läti Tautas Saskaņas partija ehk TSP) oli Läti poliitiline partei. Määratles end sotsiaaldemokraatliku parteina. 2010. aastal liitus sotsiaaldemokraatliku parteiga "Koosmeel".
Rahva Üksmeele Parteil oli Läti Seimis 9 kohta 100-st. Kuulus Euroopa Sotsiaaldemokraatliku Parteisse.
Euroopa Parlamendis omas kuni 2004. aasta Euroopa Parlamendi valimisteni 1 kohta. Eurovalimistel mandaate ei saadud.
Partei liider oli Jānis Urbanovičs.
Natalja Bratuhhina

Natalja Bratuhhina (sündinud 7. detsembril 1987 Tallinnas) on Eesti rannavõrkpallur.
2005-2007 ja uuesti aastast 2009 mängib ta koos oma õega Polina Bratuhhinaga.

Isiklikku

Tema õde (täpsemalt kaksikõde) on rannavõrkpallur Polina Bratuhhina.
Rahvusvaheline Punase Risti Komitee

Rahvusvaheline Punase Risti Komitee (inglise keeles International Committee of the Red Cross, prantsuse keeles Comité international de la Croix-Rouge, lühend ICRC) on humanitaarabiorganisatsioon, mis asub Šveitsis Genfis.
Organisatsioon kuulub vanima liikmena Rahvusvahelisse Punase Risti liikumisse.
Organisatsioon on kolmel korral saanud Nobeli rahuauhinna (1917., 1944. ja 1963. aastal).
Nobeli rahuauhinna laureaat
1901 Dunant, Passy • 1902 Ducommun, Gobat •  1903 Cremer •  1904 IDI •  1905 Suttner •  1906 Roosevelt •  1907 Moneta, Renault •  1908 Arnoldson, Bajer •  1909 Beernaert, d'Estournelles de Constant •  1910 IPB •  
1911 Asser, Fried •  1912 Root •  1913 La Fontaine •  1917 Punane Rist •  1919 Wilson •  1920 Bourgeois •  1921 Branting, Lange • 1922 Nansen •  1925 Chamberlain, Dawes •  1926 Briand, Stresemann •  1927 Buisson, Quidde •  1929 Kellogg •  1930 Söderblom •  1931 Addams, Butler •  1933 Angell •  1934 Henderson •  1935 Ossietzky •  1936 Lamas •  1937 Cecil •  1938 Nanseni Pagulasbüroo •  1944 Punane Rist •  1945 Hull •  1946 Balch, Mott •  1947 FSC ja AFSC (kveekerid) • 1949 Boyd Orr •  1950 Bunche •  1951 Jouhaux •  1952 Schweitzer •  1953 Marshall •  1954 UNHCR •  1957 Pearson •  1958 Pire •  1959 Noel-Baker •  1960 Lutuli •  1961 Hammarskjöld •  1962 Pauling •  1963 Rahvusvaheline Punase Risti Komitee ja Punase Risti Seltside Liiga • 1964 King •  1965 UNICEF •  1968 Cassin •  1969 ILO •  1970 Borlaug •  1971 Brandt •  1973 Kissinger, Lê (keeldus auhinnast) •  1974 MacBride, Satō •  1975 Sahharov •  1976 B. Williams, Corrigan •  1977 AI •  1978 as-Sādāt, Begin •  1979 Ema Teresa •  1980 Esquivel •  1981 UNHCR •  1982 Myrdal, García Robles •  1983 Wałęsa •  1984 Tutu •  1985 IPPNW •  1986 Wiesel •  1987 Arias •  1988 ÜRO Rahuvalvejõud •  1989 XIV dalai-laama •  1990 Gorbatšov •  1991 Suu Kyi •  1992 Menchú •  1993 Mandela, de Klerk •  1994 ‘Arafāt, Peres, Rabin •  1995 Pugwashi konverentsid, Rotblat •  1996 Belo, Ramos Horta •  1997 ICBL, J. Williams •  1998 Hume, Trimble •  1999 MSF • 2000 Kim •  2001 ÜRO, Annan •  2002 Carter •  2003 ‘Ebādī •  2004 Maathai •  2005 IAEA, al-Barāda‘ī • 2006 Grameen Bank, Yunus • 2007 Gore, IPCC • 2008 Ahtisaari • 2009 Obama • 2010 Liu • 2011 Sirleaf, Gbowee, Karmān • 2012 Euroopa Liit • 2013 Keemiarelvade Keelustamise Organisatsioon • 2014 Satyarthi, Yūsafzay • 2015  Tuneesia rahvusliku dialoogi nelik • 2016  Juan Manuel Santos  • 2017  ICAN  • 2018  Murad, Mukwege
Gregorios Nyssast

Elulugu

Gregorius otsustas hakata Nyssa piiskopiks aastal 372, tänapäeva Nevşehiri linnas Türgis Kapadookias. Ta vend Basileios nimetas ta piiskopina ametisse, kuna soovis piiskopist liitlast enda metropoliidi läheduses (Basileios oli Caesarea piiskop). Gregorius oli kohal ka teisel oikumeenilisel kirikukogul Konstantinoopolis, kus ta kaitses Nikaia usutunnistust arianismi vastu.
Valga KK

Nimi

Klubi on osalenud varasematel hooaegadel järgmiste nimedega:

(2006–2008 – Valga Welg)

(2008–2009 – Valga KK)

(2009–2011 – Valga/CKE Inkasso)

(2011–2012 – Valga Korvpallikool)

(2012–2015  – Valga Maks&Moorits)

(2015–... – BC Valga-Valka / Maks&Moorits)
Juuresikk

Välimus

Juuresikk on suur (24–32 mm), pruunikasmust, väga jässakas siklane. Tundlad kehast märksa lühemad. Eesselg krobeline, kattetiivad teralise skulptuuriga, tiheda, väga peene karvkattega, mis kohati võib moodustada ebaselged väikesed kollakaspruunid laigud.

Levik ja elupaik

Juuresikk on levinud Euroopas, Venemaal, Hiinas, Jaapanis, Mongoolias, Põhja-Koreas, Lõuna-Koreas. Eestis levinud lokaalselt, Hiiumaalt ei ole leitud. Sagedasem veekogude läheduses, kus kasvab noori pajusid. Mardikaid leidub mai algusest septembri teise pooleni.

Elutsükkel ja toitumine

Juuresiku elutsükkel vältab 3-4 aastat. Tõugud noorte pajude ja haabade juurekaeltes ja juurtes. Mardikad toituvad samadel puuliikidel, neid võib leida ka puude läheduses maapinnalt.
Alliksoo põik

Alliksoo põik on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Vana-Mustamäe asumis.
Jan Guillou

Elulugu

Jan Guillou sündis Södertäljes Stockholmi läänis. Tema isa Charles Guillou on prantsuse ja ema Marianne (neiupõlvenimega Botolfsen) Guillou norra päritolu. Noormees sai Rootsi kodanikuks 1975 aastal.
Aastal 1973 avaldas Jan Guillou koos kolleeg Peter Brattiga artiklitesarja Rootsi luureorganisatsioonist Informationsbyrånist (IB). Teosed paljastasid asutuse ebaseaduslikud jälitustegevuse kommunistide suhtes. Guillou mõisteti kümneks kuuks vangi.
Oktoobris 2009 süüdistas Expressen kirjaniku koostöös KGB-ga 1960. ja 1970. aastatel. Kuigi Jan Guillou kinnitas, et täitis mitmesuguseid ülesandeid, oli selle ainus eesmärk tema väitel koguda teavet ajakirjanduslikuks tööks. Kogu süüdistusmaterjal põhineb Rootsi kaitsepolitsei (Säpo) arhiivi dokumentidel ja endise KGB polkovniku Oleg Gordievski ütlustel. Hiljem on süüdistused luuramisest Nõukogude Liidu heaks ümber lükatud.
Dragomir Vukobratović

Dragomir Vukobratović (serbia kirillitsas Дpaгoмиp Bукoбpaтoвић; sündinud 12. mail 1988 Karlovacis Horvaatias) on Serbia jalgpallur, poolkaitsja.
2014 mängis ta klubis FC Tallinna Levadia.
Jaak Kirikal

Jaak Kirikal (sündinud 2. jaanuaril 1939) on eesti jurist ja õigusteadlane.
1961. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna.
Aastatel 1961–1965 töötas ta Eesti Põlevkivi juriskonsuldina, 1965–1970 Kohtla-Järve rahvakohtu kohtuniku ja kohtu esimehena, 1970–1976 EKP Keskkomitee administratiivosakonna instruktori ja inspektorina. Aastatel 1976–1988 oli ta Eesti NSV justiitsministri asetäitja ja esimene asetäitja, 1988–1991 Eesti NSV Ülemkohtu esimees, 1992 Eesti Vabariigi Ülemkohtu esimees. Ta vabastati Eesti Vabariigi Ülemkohtu esimehe ametist 26. jaanuaril 1993 tagasiulatuvalt 2. jaanuarist 1993.
1993. aastast oli ta Eesti Väike- ja Keskmiste Ettevõtjate Assotsiatsiooni (EVEA) seadusandluse ja parlamentaarsete suhete direktor. Hiljem on ta töötanud advokaadina advokaadibüroos Tark & Co ning Roundtree Developments Limited Eesti filiaali juhatajana.
Ta on Eesti Akadeemilise Õigusteaduse Seltsi liige. Ta on avaldanud artikleid ajakirjades Nõukogude Õigus, Eesti Jurist ja Juridica.
Pärsi nina

Pärsi nina (rootsi keeles Pärs) on neem (maanina) Saare maakonnas Ruhnu valla lääneosas.
Nina koordinaadid on 57° 48′ N, 23° 13′ E.
Leonidia Orviku

Leonidia Orviku (ka Leonydia Orviku, aastani 1932 Saar; 9. oktoober 1903, Gattšina, Peterburi kubermang – 13. detsember 1996, Tallinn) oli Eesti loodusteadlane ja geoloog.

Elulugu

Leonidia Orviku oli raudteelase tütar ja Karl Orviku abikaasa, Kaarel Orviku ema.
Lõpetas 1924 Tartu Õhtu Gümnaasiumi, 1931 TÜ loodusteaduste alal. Oli 1932–44 Tartu gümnaasiumides ja Tartu Õpetajate Seminaris loodusteaduse ja metoodika õpetaja, 1944–48 TÜ üldise geoloogia ja geomorfoloogia kateedri assistent, 1948–53 vanemõpetaja, 1953–57 mineraloogia ja paleontoloogia (hiljem geoloogia) kateedri vanemõpetaja. Lugenud geoloogia üldkursust.

Teadustöö

Töid Eesti palünoloogia alalt, oli palünoloogia uurimissuuna taastaja Eestis Teise maailmasõja järgseil aastail.
Nicolas Flamel

Nicolas Flamel (arvatavasti 1330 Pontoise – 22. märts 1418 Pariis) oli prantsuse alkeemik, kes väidetavalt olevat avastanud tarkade kivi ja elueliksiiri.
Nicolas Flamel elatas end kirjutaja ja käsikirjade müüjana. Flamel ja tema naine Perenelle olid mõlemad katoliiklased. Vanas eas olid nad tuntud oma jõukuse ja heategevuse poolest, samuti avastuste poolest alkeemias. Mõlemad elasid väga vanaks. Flamel kavandas 1410 omaenese hauakivi, millele oli nikerdatud hulk alkeemilisi märke ja sümboleid. Tänapäeval säilitatakse seda hauakivi Pariisis Cluny muuseumis.
Flamel maeti Pariisi Saint-Jacques-de-la-Boucherie kirikusse. Tänapäeval on sellest säilinud üksnes Saint-Jacques'i torn.
Üks majadest, kus Flamel kunagi elas, on säilinud. See asub aadressil Montmorency tänav 51 ja on kogu Pariisi vanim kivimaja. Maja valmis 1407 ning selle seinale on kirjutatud: "Meie, künnimehed ja naised, kes me elame vööruses selles majas, mis on ehitatud 1407, oleme kohustatud iga päev lausuma meieisapalve ja "Ave Maria" palve, tänades Jumalat tema hiilguse eest, mis andestab vaestele ja surnud patustele". Tänapäeval on selle maja esimesel korrusel restoran.
Pariisis on Louvre'i lähedal Nicolas Flameli tänav. See ristub Perenelle'i tänavaga, mis on saanud nime tema naise järgi.

Kirjandusliku tegelasena

Nicholas Flameli on mainitud paljudes raamatutes, näiteks Dan Browni raamatus "Da Vinci kood", J.K. Rowlingi raamatus "Harry Potter ja tarkade kivi" ning Michael Scotti romaanisarjas "Surematu Nicolas Flameli saladused". Teda mainib Victor Hugo romaanis "Jumalaema kirik Pariisis", kus Flameli töö tarkade kivi alal innustas Claude Frollo teadustööd. Umberto Eco mainis teda 1988 oma romaanis "Foucault' pendel".
Semjon Školnikov

Semjon Školnikov (vene keeles Семён Семёнович Школьников; 14. jaanuar 1918 Bahmut, Donetski oblast või Bobruiski lähedal Valgevenes – 27. juuli 2015) oli vene päritolu Eesti NSV filmioperaator ja Eesti poliitik.
1948. aastast oli ta Tallinna Kinostuudio (hilisema Tallinnfilmi) kroonika- ja dokumentaalfilmide filmioperaator ja režissöör. Školnikovi filmograafia ainus mängufilm on "Varastati Vana Toomas".
Školnikov oli 2007. aastal Tallinna Linnavolikogu Keskerakonna fraktsiooni liige.
Utrechti Ülikool

Utrechti Ülikool (hollandi keeles Universiteit Utrecht) on ülikool Hollandis Utrechtis.
Ülikool asutati 1636. aastal.
Ülikoolis õpib 2016. aasta seisuga umbes 30 000 üliõpilast ja töötab umbes 6700 inimest, sealhulgas 550 professorit.
Dimitri Petratos

Dimitrios Petratos (sündinud 10. novembril 1992 Sydneys) on Austraalia jalgpallur. Ta mängib ründava poolkaitsjana Austraalia kõrgliiga klubis Newcastle Jets.
Ta on suurema osa karjäärist veetnud Austraalia kõrgliiga klubides, kuid on mänginud ka Malaisias ja Lõuna-Koreas. Enne 2017. aastal Newcastle Jetsiga liitumist mängis ta aastatel 2010–2012 Sydneys ja aastatel 2013–2017 Brisbane Roaris. Hooajal 2013–14 tuli ta viimasega Austraalia kõrgliiga nii põhihooaja kui ka finaalseeria meistriks.
Debüüdi Austraalia jalgpallikoondises tegi Petratos 24. märtsil 2018 sõprusmängus Norra vastu. Samal aastal kuulus ta Austraalia koondisse maailmameistrivõistlustel Venemaal.
Petratos on Kreeka päritolu. Ta on pärit jalgpallurite perekonnast ning tema neli õde-venda on samuti jalgpallurid.
Selgnöör

Selgnöör (ka emanöör, merel selis) oli jäme kahekordne kanepist või linast nöör, mida kasutati kalapüügil ridaõngede osana. Tänane nimetus on ka pealiin.
Enne vettelaskmist seoti peenikeste lipsude ülemised otsad selgnööri külge 1–3 meetriste vahedega, mis keriti seejärel lauatükile kerra. Konksudeks olid valgevaskõnged. Vettelaskmisel seoti konksud järjest õngenööride külge ning varustati peale sõlmimist elussöödaga. Selgnööril oli iga õngenööri kohta üks tohust rull ujukiks ja iga viie õnge kohta üks kivinöör ehk kammits. Kivinöörid olid õngenööridest pikemad ning see pikkuste vahe määras õngede kauguse põhjast. Õngerea alguses ja lõpus paigaldati üks ankrukivi veepinnal hõljuva märgiga, mida nimetati kupp, Peipsi järvel ka agur või lipp.
Lodu

Lodu on toitainerohkest vooluveest märg kasvukoht.
Lodud on sageli tekkinud läbivooluga nõgudes ja orgudes. Leidub nii lagedaid kui ka metsaga lodusid (lodumetsad). Lodumetsade karakterpuuliik on sanglepp (sanglepalodu).
Soostumisprotsessi, mille tagajärjel lodu tekib, nimetatakse lodustumiseks.
Samara jõgi (Venemaa)

Samara (vene Самара) on jõgi Venemaal. Saab alguse Uurali mäestiku lõunanõlvadelt, Orenburgi linnast loodes. Pikkus 594 km. Suuremad lisajõed on Bolšoi Uran, Malõj Uran, Tok, Buzuluk, Borovka ja Suur Kinel.
Suubub vasakult Volga jõkke. Suudmes asub Samara linn.
Pikkus 594 km.
Jessica Diggins

Jessica Diggins (sündinud 26. augustil 1991 Aftonis, Minnesotas) on USA murdmaasuusataja.
Maailmakarikavõistlustel osales Diggins esimest korda 2011. aasta veebruaris Drammenis sprindis. Esimest korda jõudis ta punktikohale 14. jaanuaril 2012 sprindidistantsil Milanos, kui oli 18. Järgmisel päeval saavutas ta sprinditeates koos Kikkan Randalliga teise koha. 2012. aasta detsembris võitis ta koos Randalliga sprinditeates etapil Québecis esikoha.
Esimese võidu MK-sarjas sai ta 2016. aasta Tour de Ski etapil 5 km vabatehnikasõidus 8. jaanuaril Dobbiacos. Kokku on ta MK-sarjas võitnud viis etappi ja nendest kolm 5 km vabatehnikasõidus.
2011. aasta maailmameistrivõistlustel Oslos oli ta sprindis 25. ja suusavahetusega sõidus 28. 2013. aasta maailmameistrivõistlustel Val di Fiemmes võitis ta sprinditeates koos Kikkan Randalliga kuldmedali. Alla 23-aastaste maailmameistrivõistlustel võitis ta 2014. aastal Val di Fiemmes sprindis hõbemedali. 2014. aasta taliolümpiamängudel Sotšis saavutas ta suusavahetusega sõidus kaheksanda ja sprindis 13. koha.
2015. aasta maailmameistrivõistlustel Falunis võitis ta 10 km vabatehnikas hõbemedali.
2017. aasta maailmameistrivõistlustel Lahtis võitis ta vabatehnikasprindis hõbemedali ja sprinditeates koos Sadie Bjornseniga pronksmedali.
2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis tuli ta sprinditeates vabatehnikas koos Randalliga olümpiavõitjaks. See oli USA esimene olümpiavõit murdmaasuusatamises.
Hooajal 2017–2018 tuli ta üldarvestuses teiseks, esikohast jäi lahutama kõigest 40 punkti.
Meremisjon

Meremisjon on meremeeste usuliste, kõlbeliste ja majanduslike vajaduste rahuldamiseks korraldatud kiriklik tegevus.
Meremisjon hõlmab jumalateenistuste korraldamist sadamais, usukirjanduse levitamist, meremeeste hooldamist haiglates ja vanglates, vaesunud meremeeste abistamist, meremeeste vara hoidmist, teenistuskohtade vahendamist, meremeeste kodude asutamist, enesetäiendusvõimaluste loomist, samuti väljarändajate eest hoolitsemist.
Meremisjoni alguseks peetakse 1828. aastat, kui asutati Ameerika Merimeeste Sõprade Ühing. Tallinnas asutati Uus-sadamas 1891. aastal Meremisjoni Selts. Nõukogude ajal meremisjonit ei olnud. Meremisjoni töö taastati Eestis septembris 1993, meremisjoni hoone asub Muuga sadamas.
Jaak Järv (kirjanik)

Jaak Järv (17. aprill 1852 – märts 1920) oli eesti kirjanik ja ajakirjanik.
Järv sündis Vana-Suislepa vallas. Ta sooritas iseõppijana koolmeistri eksami ning töötas seejärel koolmeistrina Nõos. Pärast seda oli ta vabakutseline haritlane Viljandis ja Tallinnas. Tegi kaastööd ajalehele Sakala ning osales Eesti Aleksandrikooli liikumises.
Järv osales rahvuslikus liikumises ning andis 1882–1888 välja ajalehte Virulane.
1909. aastal läks Moskvasse tööle, hukkus Venemaal, Samaara kubermangus 1920. aasta märtsis Djoma jõel jäämineku ajal.
Pitka laht

Pitka laht (ingl Pitka Bay) on Kanadas Briti Columbias asuv laht, mis on nimetatud eesti kontradmirali Johan Pitka järgi. 
Lahte suubub Pitka jõgi ning kohalik järv kannab admiral Pitka tütre järgi Linda järve nime. Tegu on kohaga, kus Pitka elas aastatel 1924–1929 Kanadas viibides.
Haaslava meeskoor

Haaslava meeskoor on Tartu maakonnas Kastre vallas Haaslavas tegutsev meeskoor.
Koori asutas 15. jaanuaril 1923 Aksel Rüütel. Koor kandis algul nime Haaslava Meeslauluselts.
Koori juhib aastast 1988 Kalev Lindal.
Standard

Kättesaadavus

Standardeid saab otsida ja osta Eesti Standardikeskuse e-poest ja külastada klienditeenindust Tallinnas aadressil Akadeemia tee 21/6. Standardite kohta leiab infot ametlikust väljaandest EVS Teataja, mida avaldatakse 2 kord kuus Eesti Standardikeskuse veebilehel. Lisaks korraldatakse Eesti Standardikeskuses ka standardeid tutvustavaid infopäevi ja koolitusi.
Rudolf Reimann

Teenistus Eesti sõjaväes

28. detsembrist 1917 1. Eesti Diviisi intendant. Ajutise Valitsuse poolt antud auaste polkovnik (1918). 
Vabadussõjas Sõjaministeeriumi Varustusvalitsuse ülem, 1920–1923 erus, 1923–1924 vanem käsundusohvitser sõjaminister Jaan Sootsi juures. 
Sõjaministeeriumi Varustusvalitsuse ülem, Sõjakooli ja Kindralstaabi kursuste õppejõud kuni 1929. aastani. 1929. aastast Sõjanõukogu liige. Alates 24. veebruarist 1934 kindralmajor . Suri loomulikku surma Tallinnas, maetud Nõmme Hiiu kalmistule.
Maksehäireregister

Maksehäireregister ehk Creditinfo Ametlik Maksehäireregister on 2001. aastal Eesti pankade loodud register võlainfo kohta. Seda haldab Creditinfo Eesti AS (endise nimega Krediidiinfo AS).
Nii ettevõtete kui ka eraisikute võlainfot koondav register sisaldas 2018. aasta seisuga andmeid 700 000 unikaalse maksehäire kohta.
Häirete sisestamiseks registrisse peab ettevõte sõlmima haldajaga tasulise lepingu. Ühes kuus tehakse maksehäireregistrist 100 000 infopäringut.

Registri uuendamine ja häirete aegumine

Häire kohta leiduvat teavet uuendatakse maksehäireregistris võlasaldo järgi (summat kas vähendatakse või suurendatakse). Mitme häire korral saldod liidetakse ja registris kajastub häire alguse kuupäevana vanima nõude maksetähtajale järgnev päev.
Maksehäire lõpetatakse võlgnevuse täielikul tasumisel. Registrisse kantud info säilib ettevõtete puhul seitse aastat ning eraisikute puhul kolm aastat pärast maksehäire lõpetamist (krediidiasutuse sisestatud eraisiku maksehäire säilib pankadele nähtavana viis aastat pärast lõpetamist).

Andmete kontrollimine

Eraisikud saavad oma maksehäirete teavet vaadata kas panga internetipangast või 2009. aastal loodud Creditinfo eraisikute portaalist E-Seif. Ettevõtete maksehäired sisestatakse E-Krediidiinfo andmebaasi.
Jasse Jalonen

Jasse Jalonen (sündinud 18. juulil 1973 Turus) on endine soome jalgpallur.
Ta on mänginud ka Eesti klubides FC Flora (hooajal 1997/98) ja klubis Tallinna JK Kotkad (hooajal 1997/98 ja 1998/99).
Litsents

Litsents (ladina licentia) intellektuaalse omandi valdkonnas tähendab kasutusõigust, mille autor, autoriõigusega kaasnevate õiguste omaja või tööstusomandi eseme omanik annab litsentsisaajale oma intellektuaalse omandi kasutamiseks.
Litsentsilepinguga annab üks isik (litsentsiandja) teisele isikule (litsentsisaaja) õiguse teostada intellektuaalsest varast tulenevaid õigusi kokkulepitud ulatuses ja kokkulepitud territooriumil, litsentsisaaja aga kohustub maksma selle eest tasu (litsentsitasu).
Litsentsi liigid on lihtlitsents, ainulitsents ja all-litsents. 

Lihtlitsentsi korral on litsentsiandja õigustatud litsentsi objektiks olevat intellektuaalset omandit nii ise edasi kasutama kui ka andma selle kasutamiseks loa kolmandatele isikutele. Ainulitsentsi korral saab litsentsi objektiks olevat intellektuaalset omandit kasutada aga ainult litsentsisaaja, litsentsiandja ise ega mis tahes kolmandad isikud seda kasutada ei tohi. All-litsents tähendab  litsentsisaaja õigust anda litsentsi objektiks oleva intellektuaalse omandi kasutamise õigus kolmandatele isikutele. All-litsentse tohib anda üksnes litsentsiandja nõusolekul.
Roomik

Roomik on  lülidest koosnev ringselt kokku ühendatud lameda kujuga lint või rihm sõiduki (või muu liikuva/liigutatava seadme) maapinnal liigutamiseks, erisurve vähendamiseks ning haakuvuse parandamiseks. 
Roomikutega veermikuga sõidukit nimetatakse roomiksõidukiks, osaliselt roomikutega varustatuna aga poolroomiksõidukiks.
Ludwig Klages

Ludwig Klages (10. detsember 1872 Hannover – 29. juuli 1956 Kilchberg) oli saksa filosoof, psühholoog ja grafoloog.
Ludwig Klages käis 1935. aasta novembris Tallinnas (pidades 25. ja 26. nov. loengud "Loomusund ja tahe" ning "Käekiri ja iseloom") ja Tartus (esinedes 27. nov. loenguga "Goethe kui hingeteadlane").
Klagese mentoreid oli Menyhért Palágyi.
Thilo Sarrazin

Thilo Sarrazin (sündinud 12. veebruaril 1945 Geras) on Saksa poliitik ja majandustegelane. Ta kuulub Saksamaa Sotsiaaldemokraatlikusse Parteisse, kust teda on tema "poliitiliselt ebakorrektsete" veendumuste pärast korduvalt üritatud välja heita.
Thilo Sarrazin õppis aastatel 1967–1971 Bonni ülikoolis majandusteadust. 1973. aastal sai ta doktorikraadi. Alates 1975. aastast töötas ta avalikus sektoris, tegutsedes põhiliselt rahanduse alal. 2002–2009 oli ta Berliini finantssenaator (liidumaa rahandusminister). 2009–2010 oli Sarrazin Saksamaa Riigipanga juhatuse liige, kust teda ta enda seisukohti väljendavate avalduste tegemise pärast lahkuma sunniti.
2010. aastal avaldas ta raamatu "Deutschland schafft sich ab" (eesti keeles "Saksamaa käib maha", 2013), millest ta oli väga kriitiline Saksamaa sotsiaalabisüsteemi, haridussüsteemi ja immigratsioonipoliitika suhtes. Raamat äratas väga suurt tähelepanu (müüdi üle 2 miljoni eksemplari) ja tekitas vastakaid arvamusi.
2012. aasta mais avaldas Thilo Sarrazin raamatu "Europa braucht den Euro nicht" ("Euroopa ei vaja eurot").
2014. aastal ilmus temalt raamat "Der neue Tugendterror. Über die Grenzen der Meinungsfreiheit in Deutschland." ("Uus voorusterror. Arvamusvabaduse piiridest Saksamaal").
2016. aastal avaldas Sarrazin raamatu "Wunschdenken. Europa, Währung, Bildung, Einwanderung – warum Politik so häufig scheitert" (eesti keeles "Soovmõtlemine. Euroopa, raha, haridus, sisseränne – miks poliitika nii sageli ebaõnnestub" 2017).
2018. aasta augusti lõpus ilmus raamat "Feindliche Übernahme − Wie der Islam den Fortschritt behindert und die Gesellschaft bedroht" ("Vaenulik ülevõtmine - kuidas islam progressi takistab ja ühiskonda ohustab").
Andrei Veis

Koondisekarjäär

Eesti koondises on Veis pidanud 2 kohtumist. Debüüdi tegi ta 19. juunil 2011 sõprusmängus Tšiili vastu 21-aastasena. Samas mängus tegid oma debüüdi veel Mikk Reintam, Henri Anier, Joonas Tamm, Siim Tenno, Joel Indermitte, Albert Prosa ja Meelis Peitre.
Anija vald (1939)

Anija vald oli vald Harjumaal aastail 1939–1950.
Vald moodustati senise Anija valla maa-alast, välja arvatud Aavere küla ja Pillapalu asunduse maa-alad ning Anija asunduse läänepoolse osa maa-ala kuni taludeni nr. A-122 ja A-151, viimased kaasa arvatud; senise Raasiku valla Paasiku küla ja asunduse maa-aladest; senise Peningi valla Kiviloo mõisa järgi oleva Soo-otsa talu ja metsakvartaalide nr. 25, 26, 29, 30 ja 31 maa-aladest; senise Alavere valla Uuearu, Pikva, Arava, Soo-otsa, Jõeääre ja Kuusiku külade ning Alavere ja Pikva asunduste maa-aladest.
Valla pindala oli 21 988,72 hektarit (219,89 km²), elanikke 3490 (1940).
Vabariigi Valitsuse otsusega 11. aprillist 1940 t vallas asuv Kehra alevik ja selle lähem ümbrus (RT 1940, 34, 268).
Esimene vallavanem oli Johannes Kallang. Vald kuulus Riigivolikogu 17. valimisringkonda, kust valiti Jakob Kalle.
Vallas asus Kehra asula.
8. augustil 1945 loodi valla maa-alal Anija külanõukogu, Kehra külanõukogu ja Pikva külanõukogu.
26. septembril 1950 arvati Anija valla maa-ala Harju rajooni koosseisu.
Teemaa

Teemaa on juriidiliselt eraldatud maa maantee tarindite ja elementide paigutamiseks ja korrashoiuks.
Alutaguse rattamaraton

Alutaguse rattamaraton on Ida-Viru maakonnas Alutaguse ümbruses toimuv rattamaraton, mis on Estonian Cupi sarja üks etappe.
2017 toimus järjekorras 3. Kuusalu rattamaraton.
Akko

Ajalugu

1104. aastal langes linn Esimeses ristisõjas kristlaste kätte ja sellest sai ristisõdijate tähtsaim sadam ja suurim kindlus Pühal Maal. 
1187. aastal vallutasid muhameedlased Saladini juhtimisel linna tagasi, kuid ristisõdijad suutsid selle Kolmandas ristisõjas kahe-aastase piiramise järel 1191. aastal enda kätte tagasi saada. Teine Jeruusalemma kuningriik (või Akko kuningriik) asutati pärast kolmandat ristisõda aastal 1192 Akkosse, kus see kestis aastani 1291. 1192. aastal sai Akkost nõrgeneva Jeruusalemma kuningriigi pealinn.
Aastal 1291 vallutatasid Aijubiidide dünastia mamelukid linna lõplikult moslemitele.

Rahvastik

2007. aastal moodustasid Akko elanikkonnast 67,1% juudid, 25.3% islamiusulised araablased ja 2,4% kristlastest araablased.

Akko eesti kirjanduses

Akko (Akkoni) langemist moslemite kätte 1291. aastal kujutab Karl Ristikivi oma kroonika triloogia teises romaanis "Viimne Linn".