Skangpoomijad

"Skangpoomijad" (originaalis "Skungpoomery") on inglise näitekirjaniku Ken Campbelli komöödia, mis esietendus Suurbritannias 1975. aastal.

Süžee

Lugu saab alguse kaunil suvehommikul, kui kaks sõpra Fass ja Tvoo avastavad, et elu on muutunud halliks ja igavaks. Süüdi on sõnad, mis on kaotanud endisaegse hoo ja särtsu - järelikult tuleb leiutada uued sõnad, mis "väljuvad tagumistest igemetest", mõelda sõnadele juurde tegevused ning uute mõistete järgi elama hakata - skangpoomida! Näiteks, "punkmossaamimine" tähendab sõbra pidžaama peale maasikamoosi määrimist ning tänaval arutut "punkimist".
Samal ajal on proua Vile, kiuslik ja ülihoolitsev vanemas eas üksikema, saatnud oma politseinikust poja Nikolai valvepostile lühikestes pükstes, sandaalides ning kikilipsus. Vormikandja satub pahuksisse oma ülemuse, seersant Kraamiga. Kraam annab Vilele karmi käsu senikaua end prügikastis varjata, kuni ta laost korraliku politseivormi toob.
Läheduses peab vürtspoodi abielupaar Doris ja Karla Pärapool. Paarikese igapäevane elu on täis nääklusi ja teineteise vigadele osutamist. Dorise lühikese reisi ajal oma ema juurde juhtub Karlal õnnetus: ta hakib liha, kuid ootamatult hüppab hakklihamasinasse hiir, kellele kargab järele abielupaari kass Miisu, keda Doris väga kalliks peab. Asjaolude selgumisel meisterdab Doris vorstistunud Miisule kirstu ja teeb abikaasale korraliku peapesu, ähvardades teda "lollimajja" saatmisega. Fassil ja Tvool hakkab toimuvat nähes mehest hale ja Karla päästetakse fuuria küüsist. Karla Pärapool, olles inspireeritud igapäevasest kodusest olukorrast, mõtleb välja uue sõna "tarresseelkloppamine", mis tähendab "tigedal naisel seeliku seljastkrabamist, sellesse tarretisepurgi tühjendamist ning seelikuga naisele vastu pead andmist" (mida Karla Dorise peal ka katsetab). Ta näppab pesunöörilt võõra pidžaama ning liitub skangpoomijatega. Proua Pärapool aga seotakse kinni pesunöörilt varastatud tohutusuurtesse aluspükstesse, mis hiljem linnas pimesi ringi tormates palju segadust külvab.
Prügiurnis konutab endiselt õnnetu Nikolai Vile. Samas viibiv Tvoo õpetab noormehe skangpoomima. Koos leiutatakse rida uusi sõnu ja tegutsetakse nendele vastavalt ("nongsmibilimine" tähendab "peaga põtkimist justkui pehmesse patja ning seejärel sülitamist justkui jänku, kes on ära söönud võilillelehe, millel ta ei märganud linnukese tehtud sirtsu"). Lisaks joonistab Nikolai oma põlvedele näod pähe, nimetab nad Fionaks ja Haroldiks ning plaanib põlvede pulmi. Toimuvale satub peale seersant Kraam. Ta käsutab Nikolai prügikasti, kuna keegi ei tohi näha oma põlvedega rääkivat ja tobedalt riietatud politseinikku. Nikolai aga ei pea käsust kinni ning Fassi, Tvoo ja härra Pärapoole õhutusel läheb ta endale nöörilt pidžaamat varastama.
Proua Vile saabub pojukesele tööpostile võileibu tooma. Daam avastab, et Pärapool on nöörilt juhtumisi Nikolai pidžaama varastanud. Ta sõimab vargaid valimatult, kuid tal topitakse suu kinni ja pistetakse prügikasti.
Laost saabub tagasi seersant Kraam, kaasas politsei psühhiaatriaüksuse juht Lobala. Arvates, et lasteriietes ja oma põlvedega kõnelev Vile on vaimuhaige, üritatakse teda lastelaulu jorutades prügikastist välja meelitada. Laulmisele satub peale karmikoeline nais-politseiülem Näpits. Ta käsib kogu linna terroriseeriv pidžaamabande viie minuti jooksul kinni püüda ning vältida kõrvalekaldumisi lastelauludesse.
Saabub Nikolai Vile, seljas varastatud pidžaama. Prügikastist kargab välja proua Vile. Kohale saabub ka "paar aluspükse" - aluspesusse kinni seotud proua Pärapool. Pärapool ja proua Vile satuvad inetusse sõnasõtta, üks kaitstes oma abikaasat, teine aga pojukest. Daamid sõimavad teineteist "täitanud kitseks", "kalanäoks", "vanaks tursaks", "arhvipersega peletiseks" jm. Saabub Näpits. Ta kiidab Nikolai Vilet pidžaama kandmise eest, arvates, et Vile on end teadlikult maskeerinud pidžaamajõugu liikmeks. Näpits lubab Vilele ametikõrgendust ja ironiseerib kannuseid teenida sooviva Kraami ning tema meelest totaka Lobala üle.
Pärast segadust ja sekeldusi mõistavad kõik tegelased skangpoomimise kõditavat tõmmet ja varastavad endale nööridelt pidžaamad. Nad tantsivad ja skangpoomivad tänavail.
Lavale astub keset kõige suuremat kaost ja skangpoomimist publiku seas istunud "pedagoog". Ta heidab näitlejatele ette seesuguses rumalas lavastuses osalemist ja tuletab näitlejate meelde nende varasemaid ilusaid osatäitmisi. Ta nõuab kohtumist lavastajaga ning vabandamist publiku ees, ent temagi pistetakse prügikasti. Skangpoomimine vallutab maailma.