Naiste õigused

Naiste õigused (ingl Women's rights) on õigused kogu maailma naiste ja tütarlaste jaoks. Inimõiguste ülddeklaratsioon kuulutati välja 10. detsembril 1948. aastal kui ühine saavutuste norm kõigile inimestele ja rahvustele. ÜRO rahvad kinnitasid meestele ja naistele võrdsed võimalused. Need õigused on: õigus elada ilma vägivallata ja orjuseta, olla haritud, teenida õiglast töötasu ning omada vara.

Ajalugu

20. sajandi teisel poolel toimusid maailmas rahvusvahelised konverentsid, mis on aidanud poliitiliselt kaasa naiste õiguste ja võrdsuse suurenemisele.
1975. aastal Méxicos (rahvusvaheline naiste aasta).
1975–1985 naiste kümnend.
1980. aastal Kopenhaagenis.
1985. aastal Nairobis.
1995. aastal Pekingis.
1993. aastal toimus Viennas rahvusvaheline konverents inimõiguste teemal. Seda konverentsi kutsuti ka “Naiste õigused on inimõigused“.
1994. aastal toimus Kairos rahvusvaheline konverents “Rahvastik ja Areng“, mis oli nurgakiviks naiste õigustele.
2012. aastal toimus Rio de Janeiro's ÜRO kestliku arengu eesmärkide konverents, et analüüsida saavutatud edusamme, alates 1992. aastal toimunud konverentsist “Keskkond ja areng". 2012. aasta konverentsil kinnitati uuesti riikide kohustused.
2015. aastal lepiti globaalselt kokku kestliku arengu eesmärgid kuni aastani 2030. ÜRO kestliku arengu eesmärk nr 5: saavutada sooline võrdõiguslikkus ning tõsta naiste ja tüdrukute otsustusõigust.
25. novembril tähistab kogu maailm rahvusvahelist naistevastase vägivalla vastu võitlemise päeva.

Haridus

Eesti
Naised 15- kuni 24-aastased – keskmiselt 5,33 aastat koolis osalemist (1970).
Naised 15- kuni 24-aastased – keskmiselt 11,6 aastat koolis osalemist (2015).
45 aasta jooksul on 15- kuni 24-aastaste naiste koolis veedetud aastate hulk suurenenud 6,27 aasta võrra.
Mehed 15- kuni 24-aastased – keskmiselt 5,15 aastat koolis osalemist (1970).
Mehed 15- kuni 24-aastased – keskmiselt 10,6 aastat koolis osalemist (2015).
45 aasta jooksul on 15- kuni 24-aastaste meeste koolis veedetud aastate hulk suurenenud 5,45 aasta võrra.

Lapsabielu

Lapsabielu on abielu, kui tüdruk abiellub enne 18. aastaseks saamist.
2006.–2017. aastate andmetel on lapsabielude protsent kõige suurem mustal mandril. Kõige rohkem on lapsabielusid: Nigeris 76%, Kesk-Aafrika Vabariigis 68%, Tšaadis 67%, Malis 52% ja Lõuna-Sudaanis 52%.
Aasias on lapsabielude protsent veidi madalam, kuid enim on neid Bangladeshis 59% ja Nepalis 40%.

Naised parlamendis

Eesti on maailmas 61. kohal 193-st riigist, 1. novembri 2018. aasta andmetel.
2009.–2015. aastal oli maailmas vähem kui 1/3 naisi kesk- ja tippjuhid (67 riigi arvestuses).
2017. aastal oli maailmas naisi parlamendis 23,4%.
1. novembril 2018 aasta seisuga on naiste osakaal nii alamkojas kui ka ülemkojas 24%.

Naiste ümberlõikamine

Naiste ümberlõikamist (ingl k Female genital mutilation as known as FGM) tehakse religioossel põhjusel.
Ida- ja Lõuna-Aafrikas: Eritrea 69% ja Etioopia 47%.
Lääne- ja Kesk-Aafrika: Guinea 95%, Mali 83%, Gambia 76%, Sierra Leone 74%, Mauritaania 63% ja Burkina Faso 58%.
Araabia maad: Somaalia 97%, Djibouti 90%, Sudaan 82%, Egiptus 70%.
Naiste ümberlõikamine 15- kuni 19-aastaste tüdrukute seas, 2004.–2017. aastate andmetel.

Palgalõhe

2006. aastal oli eestlastel soolise palgalõhe erinevus 38,9%.
2010. aastal oli eestlastel soolise palgalõhe erinevus 32,2%.
2014. aastal oli eestlastel soolise palgalõhe erinevus 38,4%.
2016. aastal oli eestlastel soolise palgalõhe erinevus 25%.
2017. aastal oli eestlastel soolise palgalõhe erinevus 20,9%.