google/wiki40b huggingface dataset:
Marion Piisang

Elulugu

Ta lõpetas aastal 1971 Tallinna 46. Keskkooli ja aastal 1975 Tallinna Pedagoogilise Instituudi kehakultuuriteaduskonna, sporditeaduse magister (1993, Tallinna Pedagoogikaülikool), väitekiri "13- ja 15-aastaste Eesti kooliõpilaste kehalised võimed".
Ta alustas kergejõustikutreeningutega aastal 1966 Kalevi kergejõustikukoolis Harry Aumere juhendamisel. Ta on tulnud 100 meetri jooksus, 200 meetri jooksus üks kord Eesti meistriks, ühel korral sisemeistrivõistlustel 60 meetri jooksus üks kord Eesti meistriks ja kolmel korral takistusjooksudes Eesti meistriks. Ta on võistelnud 11 korda Eesti koondises.
Ta oli 1975–1987 TPedI/TPÜ kehalise kasvatuse kateedri õpetaja ja vanemõpetaja, 1987–1996 TPÜ võimlemise lektoraadi assistent, 1996–1998 dotsent, 1997–1999 ka kehakultuuriteaduskonna prodekaan, 1998–2016 TPÜ/TLÜ spordipedagoogika õppetooli lektor. Ta on õpetanud spordipedagoogikat, kehalise kasvatuse didaktikat, spordiajalugu; koostanud õppe- ja metoodika-vahendeid.

Teadustöö

Uurimisvaldkond: laste ja noorukite kehalised võimed ja sportimisaktiivsus. 10 teadustrükist.

Isiklikku

Tema ema oli kergejõustiklane Eugenia Piisang (1926–2015), isa kergejõustiklane ja spordiajakirjanik Eugen Piisang (1917–2003); vend Erkki Piisang on pedagoog ja haridusjuht.
Eesti sõprade rahvusvaheline kokkutulek

Eesti sõprade rahvusvaheline kokkutulek ehk Estonia's Friends International Meeting on president Toomas Hendrik Ilvese, Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuse ja suurettevõtja Margus Reinsalu ühisalgatus, millega soovitakse tänada ja tunnustada ärimehi, poliitikuid ja kultuuritegelasi, kelle tegevus ja nõuanded on aidanud Eestil areneda dünaamilise majanduse ja ärksa kultuurikeskkonnaga euroopalikuks riigiks. 
Esimene Eesti sõprade rahvusvaheline kokkutulek toimus 18.–20. augustil 2010 Tallinnas. Esimene Eesti sõprade kokkutulek oli nii tänu- kui ka turundusüritus, mis sisaldas Eestisse saabunud külalistega korraldatud ajurünnakut, kus otsiti suundi, kuhu peaks Eesti edasi liikuma. Lisaks ametlikes programmides osalemisele tutvusid osavõtjad siinse kultuuriga. Enam kui 40 liikmest koosnenud Eesti sõprade seltskond külastas Birgitta festivali ja Margus Reinsalu taastatud Oandu vesiveskit Lahemaa rahvuspargis. 20. augustil võtsid külalised osa Eesti taasiseseisvumise pidustustest Kadrioru lossis ja tutvusid Tallinna vanalinnaga. 
Eesti sõpru võõrustasid president Toomas Hendrik Ilves, peaminister Andrus Ansip, EAS-i juhatuse esimees Ülari Alamets, endine peaminister Mart Laar ning ärimees ja Maroko aukonsul Eestis Margus Reinsalu. Tunnustatud külaliste hulgas oli Läti endine president Vaira Vike-Freiberga, Pagani superautode tootja Horacio Pagani, poliitik ja endine rallisõitja Ari Vatanen, LexisNexis tegevjuht Andrew Prozes ja paljud teised. 
Tänaseks on toimunud seitse Eesti sõprade rahvusvahelist kokkutulekut, kus osales ligikaudu 150 väliskülalist. Eesti sõprade kokkutuleku programmi kuuluvad tavaliselt EAS-i korraldatud äriseminar, ERSO kontsert, sümpoosion "Quo vadis, Estonia?, kohtumine peaministriga Stenbocki majas, kontsert vastuvõtt Oandu vesiveskis ning Vabariigi Presidendi vastuvõtt presidendi kantselei roosiaias.
Eesti sõprade kokkutuleku sümpoosionil on esinenud mitmeid nimekaid väliskülalisi: Stephen Kuhn, Ernst & Young and Robert J. Parker, Credit Suisse (2011), Professor Timothy Garton Ash (2012), Professor Dr. James S. Fishkin and CEO of Ericsson Mr. Hans Vestberg (2013), Proteus Digital Health asutaja ja juhataja  Andrew M. Thompson (2014) ja Balaij Srinivasan Andreessen Horowitz, Teleport (2015), Sten Tamkivi, Teleport (2016) ja Matthew Kaminski, Politico (2016).
Tallinna 53. Keskkool

Tallinna 53. Keskkool on vene õppekeelega keskkool Tallinnas Mustamäel aadressil Sütiste tee 42.
Kool avati 1. septembril 1970 Tallinna 53. 8-klassilise Koolina. 1973. aastast kannab kool Tallinna 53. Keskkooli nime.
Koolis on keemia ja saksa keele süvaõpe.
Koolis õppis 1. jaanuari 2006 seisuga 785 õpilast 29 klassikomplektis.
Alates 1. septembrist 2016 juhib kooli Katri Siikki.
Tallinna metodisti kirik

Tallinna metodisti kirik on kirik Tallinnas aadressil Narva mnt 51.
Kiriku ehitust alustati aastal 1994, mil 28. mail toimus ehituskrundi õnnistamine. Nurgakivi asetati 1. oktoobril 1994 ja kirik õnnistati sisse 10. septembril 2000.
Kiriku projekti autorid on arhitektid Vilen Künnapu ja Ain Padrik ning kirik valmis annetustest kogutud raha eest. Hoone motiiviks on Noa laev.
Kirikus tegutsevad EMK Tallinna kogudus ja EMK Teoloogiline Seminar.
Karsten Brüggemann

Karsten Brüggemann (sündinud 1. detsembril 1965) on Tallinna Ülikooli ajalooprofessor.
Brüggemann õppis aastatel 1986–1999 Hamburgi ülikoolis ajalugu. Ta spetsialiseerus Venemaa ja Baltikumi ajaloole ning tema doktoritöö käsitles Eesti Vabariigi loomist aastal 1918 Venemaa kodusõja ja lagunemise kontekstis.
Seejärel oli Brüggemann õppejõud Hamburgi ülikoolis, aastatel 2002–2008 lektor ja dotsent Tartu Ülikoolis ning ka mitmes Saksa ülikoolis. Alates 2008. aastast on ta Tallinna Ülikooli eesti ja üldajaloo professor.
Alates 1994. aastast kuulub Brüggemann Balti Ajaloo Komisjoni koosseisu ning alates 2003. aastast on ka selle juhatuse liige. Lisaks kuulub ta mitme Saksa ja Ida-Euroopa suhteid uuriva komisjoni koosseisu ning on ajakirja Zeitschrift für Ostmitteleuropa-Forschung (varem Zeitschrift für Ostforschung) toimetuse kolleegiumi liige. 2006. aastast on ta koos Mati Lauriga ajakirja Forschungen zur baltischen Geschichte väljaandja.
Tihend

Tihend on tahke keha, mis on ette nähtud liikuvate ja mitteliikuvate liidete tihendamiseks. Nad on vajalikud masina sisu eraldamiseks väliskeskkonnast ja teistest masina osadest.
Tihendada tuleb enamasti kerest väljuvad võlliotsad ja muud liikuvad elemendid.

Tihendite ülesanne

Tihendite ülesandeks on takistada õli väljavoolamist koostust ning tolmu ja niiskuse tungimist laagritesse ja sealt edasi masina teistesse osadesse. Hea tihendamine väldib enneaegset abrasiivkulumist, korrosiooni ja määrdeõli riknemist. Tihendamine on vältimatu rõhu säilitamise vahend torustikes, mootorites, kompressorites jms. seadmetes.
Töökindlad tihendid on väga olulised pumpadele, energeetilistele jm. masinatele. Nad hoiavad ära hõõrdepaaride mustumise, säästavad määrdeainet ja väldivad keskkonna saastumist. Halva tihendamise tõttu väheneb järsult ka kergel režiimil töötavate masinate töökindlus.
Konstruktsiooni eesmärgi alusel liigitatakse tihendeid pöörleva ühenduse tihenditeks, kulgeva ühenduse tihenditeks ja liikumatu ühenduse tihenditeks.

Täiustused

Paljud tihendid sisaldavad väikesi täiustusi, et pikendada nende kasutuskestust või töötingimuste vahemikku.
Sisemine surverõngas võimaldab äärikutel taluda suuremat survet, mis muidu ääriku või tihendi purustaks. Surverõnga mõju on muidu väike; seda kasutatakse peamiselt siis, kui ilma surverõngata tihend kipub purunema.
Välimine juhtrõngas võimaldab tihendit hõlpsamini paigaldada. Mingil määral vähendab ta survet tihendile. Mõnikord kasutatakse seda topelttihendites, et oleks lihtsam aru saada, kui üks tihenditest on purunenud.
Tallinna linnavalitsus

Linnavalitsuse koosseis

Alates 11. aprillist 2019 on Tallinna linnapea Mihhail Kõlvart. Abilinnapead on Betina Beškina, Vadim Belobrovtsev, Kalle Klandorf, Andrei Novikov, Aivar Riisalu ja Eha Võrk.

Linnavalitsuse tööjaotus

Tallinna Linnavalitsuse tööjaotus kehtestati linnapea 14.11.2017 käskkirjaga nr LSB-28/19.

Ajalugu

Tallinna linna kohaliku omavalitsusorganina moodustati Tallinna linnavalitsus 1887. aastal 26. märtsil, kui Venemaa keisri Aleksander II ukaasiga kehtestati Läänemere kubermangude linnades 1870. aasta Vene üldine linnaseadus. Uue Linnaseaduse kohaselt said linna omavalitsusorganiks neljaks aastaks kinnisvaraomanikkude poolt valitav linnavolikogu (gorodskaja duuma), kes omakorda valis neljast linnanõunikust koosneva linnaameti - gorodskaja uprava, eesotsas linnapeaga – gorodskaja golovaga.
Türi linnavolinike loend 1934

14. ja 15. jaanuaril 1934 valiti Türi linnavolinikeks (RTL 1934, 16):
Nööbik

Omadused

Nööbiku perekonda kuuluvad väikesed (mõned üksikud keskmise suurusega) ja õhukeste viljakehade ning keskse seenejalaga liigid. Nende kõige väljapaistvam omadus on see, et nad vananedes ja/või kuivatades närbuvad, kuid võivad niisketes oludes uuesti elustuda. Seenekübar on kumer. Eoslehekesed on liistakukujulised ja eospulber on valge. Eosed on siledad ja värvitud. Tavaliselt on olemas tsüstiidid. Hüüfidel on enamasti pandlad.

Ökoloogia

Nööbiku perekonda kuuluvad liigid on saprotroofid, mis tähendab, et nad mädandavad surnuid taimeosasid. Mõned liigid on spetsialiseerunud kindlale substraadile, näites Marasmius hudsonii, kes kasvab ainult mahalangenutel astelpõõsa lehtedel, või Marasmius ephylloides, keda saab leida ainult hariliku luuderohu lehtedel kasvades. Mõnedel liikidel tekkivad seeneringid.

Kasutamine

Nööbiku perekonda kuuluvate liikide väiksuse tõttu ainult vähesed neist kõlbavad süüa.

Levila

Maailmas on teada umbes 500 nööbiku perekonda kuuluvat liiki, millest leidub Euroopas umbes 50.
ZeroTurnaround

JRebel

JRebel (esialgse nimega JavaRebel) on Nortali uurimis- ja arendusosakonna leiutis tarkvaratootmise efektiivsuse tõstmiseks. Programm võimaldab Java programmeerimiskeeles kirjutatud tarkvara töökindlust ilma ooteajata kontrollida. 2009. aastal võitis JRebel Jolt Awardsi produktiivsuse auhinna. Alates 1. augustist 2009 arendatakse JRebelit ettevõttes OÜ ZeroTurnaround.
Tim Vickery

Tim Vickery (sündinud 25. mail 1965) on vabakutseline inglise jalgpalliajakirjanik, kes kirjutas väljaande BBC Sport Lõuna-Ameerika jalgpallikorrespondendina veebikolumni. 
Tema viimane BBC-le kirjutatud artikkel ilmus aastal 2014. Vickery kirjutab väljaannetele World Soccer ja Sports Illustrated ning on hommikuprogrammi Redação SporTV analüütik. Alates 1994. aastast on elanud Brasiilias.

Varasem elu

Pärast koolist lahkumist töötas Vickery mitmesugustes ametites: meesteriiete poe assistendi, lihttöölise, huumorikirjaniku, kontoriabilise ja teatrimänedžerina Brasiilia slummis. Seal tutvus ta mitmete rahvusvaheliste tegijatega, kelle mõjul ta brasiillaste jalgpallikirest nakatus.
1994. aastal lahkus Vickery Inglismaalt ja suundus pärast TEFL litsentsi saamist Brasiiliasse inglise keelt õpetama, kohaliku keelega tutvuma ning Brasiilia jalgpallikultuuri sukelduma. Lisaks TEFL-ist saadavale sissetulekule hakkas ta kirjutama artikleid Brasiilia jalgpallilehtedele.

Ajakirjandus

Vickery on tuntud tänu tööle Briti raadiosaates "World Football Phone-In", mis on eetris kord nädalas ning mille saatejuht on Dotun Adebayon. Saade on osa BBC Radio 5 Live programmist "Up All Night" ning on eetris laupäeva varahommikuti. Saates on Vickery hüüdnimedeks "Legendinho" ja "Vikipedia" tänu tema laialdastele teadmistele Brasiilia jalgpalli kohta.
Vickery esines koos Danny Dyeriga 2006. aasta Briti telesarjas "International Football Factories", mis oli Brasiilia jalgpallihuligaansust käsitlev dokumentaalsari.
2008. aastast alates on Vickery Brasiilia jalgpalli reporter raadio jutusaates "World Soccer Daily" ning jätkab oma rolli eelneva saate asendanud videopõhises jutusaates "World Football Daily". Alates 2011. aasta maist on ta avaldanud iganädalasi artikleid veebileheküljel Sambafoot.com. Aeg-ajalt esineb ta ka Brasiilia telekanali SporTV jalgpalli jutusaadetes.
Vickery oli 2014. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste ajal üks BBC ülekande saatejuhtidest. Selle aja jooksul kogus ta palju populaarsust ning tema jälgijate arv Twitteris kahekordistus.

Isiklik elu

Tim on pärit Hemel Hempsteadist Hertfordshire'is.
Vickery elab naise ja kasutütrega Rio de Janeiros.
Peale inglise keele räägib Vickery ka portugali ja hispaania keelt.
Vickery toetab inglise jalgpalliklubi Tottenham Hotspuri.
Vickery on väitnud, et on saanud suuresti inspiratsiooni Brian Glanville'i "vanast stiilist", kelle "rahvusvaheline teadlikkus" jäi talle alati silma. Lisaks on teda inspireerinud ka The Sunday Timesi Hugh McIlvanney oma "sotsiaalse teadlikkusega".
Undel Kokk

Undel Kokk (sündinud 26. veebruaril 1947 Hanila vallas Läänemaal) on eesti koorijuht ja pedagoog.
Kokk kasvas üles Kinksi külas, kus tema vanemad olid talupidajad. Ta lõpetas 1965. aastal Haapsalu 1. Keskkooli ja 1970. aastal Tallinna Pedagoogilise Instituudi muusikaõpetajana.
Tööd alustas ta Tallinna 47. Keskkooli muusikaõpetajana (1971–1973), pärast Tartusse kolimist jätkas Tartu Sanatoorse Keskkooli õppealajuhataja ja muusikaõpetajana.
1977–2015 oli Kokk Tartu Karlova Gümnaasiumi (endise Tartu 7. Keskkooli) direktor. Ta on juurutanud koolis koorimuusika süvaõppe.
Kokk oli Eesti Kongressi liige. Ta on kuulunud Tartu Kultuurkapitali nõukokku.

Tegevus dirigendina

Undel Kokk on tegelenud aktiivselt koorimuusika arendamisega 1973. aastast, mil temast sai Tartu Poistekoori dirigent. Alates 1992. aastast on ta olnud Tartu Poistekoori peadirigent. Ta on Tartu Poistekoori ja neidudekoor Kurekell juhatuse liige.
Samuti on ta olnud üldlaulupidude ja maakondlike laulupidude dirigent.

Tunnustus

2004. aastal pälvis Kokk Heino Kaljuste stipendiumi silmapaistva töö eest Tartu poistekooriga. Aastal 2011 sai ta teenetemärgi Tartu Täht.

Isiklikku

Undel Kokk on kahe poja – Marten ja Marek Koka – ning tütre – Silja Koka – isa.
Ahhal-tekiini hobune

Ahhal-tekiini hobune on hobusetõug, mis pärineb algselt Türkmenistani kõrbetest.
Ahhal-tekiini hobune on kõrge, sale ja sihvakas, pika kaela ning hõreda laka ja sabaga. Paljudel ahhal-tekiini hobustel on kuldne läige.
Ahhal-tekiini hobust peetakse üheks vanimaks tõuks maailmas. Arvatakse, et see tõug on ligi 3000 aastat vana. Tõug on pärit Türkmenistanist ning nad on tuntud oma vastupidavuse ja välimuse poolest. Tänapäeval kasvatatakse kõige rohkem ahhal-tekiine Venemaal ja Türkmenistanis, kuid neid ka Euroopas, Austraalias ja Ameerikas.
Ahhal-tekiinide keskmine turjakõrgus on 157 cm ja neile on iseloomulik metalse läikega värvused. Enim levinud värvused on kõrb, võik, palomino, raudjas, must ja hall. Ahhal-tekiinidel on väike pea, koos sirge või veidi kumera profiiliga ja suhteliselt pikkade kõrvadega. Neil on suured ilmekad silmad, pikk kael (iseloomulik on ka põdrakael), hõredad lakk ja saba, peenikesed jalad ning lauged õlad.
Iseloomult teatakse ahhal-tekiine kui ühe inimese hobuseid, nad on elavad ja temperamentsed. Nad on vastupidavad ja nõtke liikumisega, samuti väga edukad spordis. Ahhal-tekiinid sobivad väga hästi kestvusratsutamisesse ehk rännakusse, aga ka koolisõitu, krossi ja takistussõitu. Absent, 8-aastane ahhal-tekiini täkk, võitis 1960. aastal Roomas toimunud olümpiamängudel kuldmedali koolisõidus. Neli aastat hiljem võitis ta Filatoviga Tokyos toimunud olümpiamängudel pronksmedali ja 1968. aastal võideti meeskondlik kuld Ivan Kalitaga.
Pärja tänav (Pärnu)

Pärja tänav on tänav Pärnus Ülejõe linnaosas.
Tänav algab Vastla tänavalt ja suundub itta, ristub Tallinna maantee ja Telliskivi tänavaga ning lõppeb Rohelise tänavaga ristudes. Tänav on umbes 400 meetrit pikk.
Tänav sai nime 1930.
Endel Aruja

Endel Aruja (1935. aastani Endel Adler; 5. juuli 1911 Kuigatsi vald, Soontaga, Kotka talu – 4. veebruar 2008) oli eesti füüsik, bibliograaf ja väliseesti avaliku elu tegelane. 
Ta õppis aastatel 1930-1935 Tartu Ülikoolis matemaatikat. Juhendaja oli professor Harald Perlitz, kes juhtis teoreetilise ja tehnilise füüsika kateedrit ja laboratooriumi. Ta oli korporatsiooni Rotalia liige. 
1939 sai Aruja Briti Nõukogu stipendiumi akadeemilise tee jätkamiseks Cambridge'i ülikoolis kristallograafia alal. Eesti okupeerimine takistas naasmist ning Briti Nõukogu otsustas stipendiumi pikendada. 1941 asus Aruja tööle füüsika assistendi kohale King's College'is Newcastle-on-Tyne'is. 1943 kaitses Cambridge'i ülikoolis doktoriväitekirja. 
1962 siirdus ta perega Kanadasse, kus töötas Ontario Research Foundationis ning seejärel töötas pensionieani professorina Toronto Ryersoni Polütehnilises Instituudis.
Endel Aruja oli ühiskondlikult aktiivne. Ta oli kuus aastat Londoni Eesti Seltsi esimees ning 1984 Torontos toimunud ESTO korralduskomitee abiesimees.
Ta oli 2004. aastani Tartu Instituudi esimese sekretär Torontos. Alates 1997. aastast kannab instituudi arhiiv-raamatukogu Endel Aruja nime. Edendamaks raamatukogundusalast tegevust, asutas ta 1985 bibliograafia klubi, mis ühendas Tartu Instituudi raamatukogu hüvanguks vabatahtlikku tööd tegevaid pensionäre.
Alates 1986. aastast asus Endel Aruja korraldama raamatute annetamist ja saatmist Eesti raamatukogudele. 1989 muutus raamatute saatmine juba suuremahuliseks ning kokku organiseeris ta üle 7000 kasti raamatute saatmise.

Isiklikku

1953 abiellus ta Henny Urbeliga ja neil on kaks last, Epp ja Margus. Henny Urbel suri 2002. aastal.
Allegooria

Allegooria (kreeka keeles allegorein 'rääkima piltlikult, ülekantud tähenduses') on abstraktse mõiste kujutamine kellegi või millegi konkreetsena, näiteks isikustamise ehk personifikatsiooni kaudu, samuti sellisel võttel põhinev kirjandus- või kunstiteos.
Allegooriat võidakse rakendada puhtkunstilistel, kuid ka poliitilistel, õpetuslikel (moraliseerivatel) jms eesmärkidel. Keskajal olid allegooriad tähtsal kohal kristlikus kunstis, kuna võimaldasid demonstreerida võrdkujusid ja jutustada lugusid ka ühiskonnas, kus valdav osa inimestest ei osanud lugeda ega kirjutada.
Kirjandus- ja kunstiteoseid võidakse mõista allegooriana ka juhul, kui autor seda nii ei kavatsenud. Näiteks on J. R. R. Tolkieni fantaasiatriloogiat "Sõrmuste isand" peetud Teise maailmasõja allegooriaks, samuti on levinud Herman Melville'i romaani "Moby Dick" allegoorilised tõlgendused. Vahel on allegoorilisus küsitav või teadmata – nii on allegooriat ja sümbolismi kasutatud eri ajastutel tsensuurist möödahiilimiseks, mistõttu repressiivses ühiskonnas omakorda kahtlustatakse poliitilistes allegooria kasutamises isegi neid autoreid, kes seda teha pole kavatsenud.

Kirjanduses

Kirjanduses väljendub allegooria mõistukõnena, mille eesmärk on rääkida kellestki või millestki varjatult, teiste tegelaste või sümbolite kaudu. Allegoorilises tekstis kujutatud isikute, nähtuste, olukordade taga saab näha teisi isikuid, nähtusi, olukordi. Nii on allegoorial kaks tähendustasandit: see, mida jutustatakse, ja see, mida selle all mõeldakse või millele vihjatakse. Näiteks jutustades lugu loomtegelaste elust, mõeldakse selle all suhteid inimühiskonnas.
Allegoorilised on paljud teosed kirjanduses ja rahvaluules, näiteks keskaegne "Roosiromaan", Jonathan Swifti "Gulliveri reisid", George Orwelli "Loomade farm" jpt. Allegooriliste žanride hulka kuuluvad valmid ja loomamuinasjutud. Kõige levinumad allegoorilised tekstid on vanasõnad ja kinnisväljendid nagu "kuldne süda".

Kunstis

Kunstis väljenduvad allegooriad tihti abstraktsete mõistete kujutamises inimeste või loomadena; pildiline kujutus võimaldab näidata mõistetevahelisi seoseid, neid kõrvutada või vastandada. Allegooriatel on tugev traditsioon maalikunstis ja sellele lähedastes kunstiliikides, kuid neid on kasutatud ka näiteks filmides. Tihti kasutatakse allegooriaid karikatuuris.
Suurim ühistegur

Naturaalarvude  ja  suurimaks ühisteguriks (SÜT) nimetatakse suurimat naturaalarvu , millega jaguvad  ja  nii, et jääki ei jää (st jääk on 0). Suurima ühisteguri mõistet on laiendatud ka täisarvudele ja polünoomidele.
Sageli loetakse suvalise naturaalarvu  ning arvu 0 suurimaks ühisteguriks arvu  ennast, st SÜT(a, 0) = a. Arve, mille suurim ühistegur on 1, nimetatakse ühisteguriteta arvudeks. Mõnikord defineeritakse ka naturaalarvude  suurim ühistegur: SÜT() = SÜT(... SÜT(SÜT(), ),).
Tähistatakse .
Näiteks SÜT(6, 14) = 2, sest suurim naturaalarv, millega 6 ja 14 jäägita jaguvad, on 2;  SÜT(9, 7) = 1; SÜT(6, 0) = 6.
Sageli laiendatakse suurima ühisteguri mõistet ka täisarvudele: suvaliste täisarvude a ja b suurimaks ühisteguriks nimetatakse nende arvude absoluutväärtuste suurimat ühistegurit, st SÜT(a, b) = SÜT(|a|, |b|).

Arvutamine

Levinud on kaks SÜT arvutamise viisi.
Leiame arvude a ja b kõik algtegurid (st algarvud, millega a ja b jaguvad jäägita). Leitud algteguritest eraldame SÜT arvutamiseks kõik need, mis on nii a kui ka b algteguriteks. Eraldatud algtegurid korrutame kokku.
Näiteks SÜT(84, 720) arvutamiseks:  ja . Kuna mõlemas korrutises on sees tegurid 2 · 2 ja 3, siis . 
Teine ja efektiivsem meetod on Eukleidese algoritm. Esimese sammuna leiame jäägi, mis tekib suurema arvu jagamisel väiksemaga. Järgmistel sammudel võtame eelmise sammu jagaja ning jagame teda jäägiga, mis eelmisel sammul leiti. Seda teeme nii kaua, kuni jäägiks saab null; siis esialgsete arvude SÜT on jagaja, millega jagamisel saadigi viimasel sammul jäägiks null.
Näiteks SÜT(84, 720) arvutamiseks: 720 / 84 = 8, jääk 48; 84 / 48 = 1, jääk 36; 48 / 36 = 1, jääk 12; 36 / 12 = 3, jääk 0. Seega SÜT(84, 720) = 12.
Uue-Lõve vald

Uue-Lõve vald (saksa keeles Neu-Löwel) oli vald Saaremaal Valjala kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891.
Valla alal asus Uue-Lõve mõis.
Narva-Jõesuu koduloomuuseum

Narva-Jõesuu koduloomuuseum on Narva-Jõesuus asuv muuseum, mis tutvustab Narva-Jõesuu ajalugu ja kultuuripärandit.
Muuseumis eksponeeritakse muu hulgas Narva-Jõesuuga seotud nimekate kunsti- ja kirjandusinimeste kirju, dokumente, fotosid ja raamatuid.
Batu-khaan

Mongolite sõjakäik Venemaale

1235. aastal asus arvatavasti 20 000 – 40 000-meheline mongolite sõjavägi Karakorumist teele, liikudes tärkava rohu järel läbi praeguse Kasahstani, edasi üle Volga jõe ja hävitas järgmisel aastal Volga bulgarite riigi. Eelneva mongolite sõjakäigu ajal, 1223. aastal peale võidukat Kalka lahingut, olid bulgarid mongolite väge peale Volga ületamist rünnanud ning neid võitnud. 
1237. aastal alustasid mongolid rüüsteretke Venemaale ja vallutasid esmalt Rjazani linna. Samal aastal põletati maha ka Moskva ja Kolomna. Veebruaris 1238 piirati sisse Vladimiri linn, mis kolme päeva pärast vallutati ja maha põletati. Seejärel jagas Batu-khaan oma väe osadeks, mis hävitasid veel 14 vene linna, sealhulgas Tveri ja Rostovi. 1238. aastal käis ta Krimmis ja Mordvas rüüsteretkel, et kindlustada enne polovetside ründamist tagalat. Viimased leidsid varjupaiga Ungaris. 1239. aastal vallutasid mongoli väed Kiievi.
Mongolite rüüsteretkest jäid puutumata need vene vürstiriigid, kes ei osalenud Kalka lahingus polovetside ja merkiidide liitlastena, välja arvatud need vürstiriigid, millest tuli sõjaväel läbi minna. Paljud vene linnad maksid mongolitele ja pääsesid vallutamisest.

Mongolite sõjakäik Euroopasse

Edasi tungisid Batu-khaani väed kolmes osas Euroopasse. Üks osa vallutas Poola, purustades Sileesia hertsogi ja Saksa ordu ühendväed. Teine osa ületas Karpaadid ja kolmas osa liikus Doonau kallast mööda Ungarisse, kus purustas 1241. aasta aprillis Muhi lahingus Ungari kuninga Béla IV väed. 1242. aasta alguses tungisid Batu-khaani väed Austriasse ja Dalmaatsiasse. Mongolite väkke kuulusid ka värvatud liitlasväed Venest ning alistatud stepirahvad.
1242. aasta alguseks olid Batu-khaan ja tema väepealik Subutai saavutanud oma retke eesmärgi – polovetsid (kes olid liitunud mongolite verivaenlaste merkiididega) olid purustatud ning kadusid edaspidi ajaloo areenilt. Batu-khaanini jõudis teade suurkhaan Ugedei surmast ning mongoli väed otsustasid tagasi kodumaale pöörduda. Batu-khaanile jäi asutatud Kuldhordi vaid 1000–4000 mongoli sõjameest. 
Batu-khaani konflikt järgmise suurkhaani Güyük-khaaniga sundis teda otsima liitlast Venemaalt. Selleks sai Aleksander Nevski, kes lootis mongolite abiga ellu viia oma poliitilisi ambitsioone. Pärast rüüsteretke aastatel 1237–1238 tungisid mongolid järgmisel korral Põhja-Venemaale alles Aleksander Nevski kutsel, tema poliitilisi vastaseid kõrvaldama. Nevski sõlmis Kuldhordiga lepingu, mille kohaselt maksis ta mongolitele nende abi eest. Hiljem muutus see maks juba Kuldhordi-poolseks nõudeks.
1242. aastal rajas Batu-khaan Volga alamjooksule oma pealinna Sarai. Pärast tema surma sai Kuldhordi valitsejaks Batu-khaani poeg Sartak, kes jätkas Aleksander Nevski liitlasena Batu-khaani poliitikat.
Melbourne'i Eesti Meestelaulu Selts

Melbourne'i Eesti Meestelaulu Selts oli aastal 1964 Melbourne'is asutatud väliseestlaste selts. Seltsi vedas Ausma Taves.