google/wiki40b huggingface dataset:
Konfutsianism

Konfutsianism ehk žusue (hiina keeles 儒學; pinyin'is: Rúxué – "õpetlaste ehk haritlaste kool") on Hiinast pärinev Kaug-Ida eetika-, poliitika- ja filosoofiasüsteem. Hiinas žusue või žu nime all tuntud õpetust pole traditsioon kunagi taandanud ühe mõtleja tegevusele. Küll aga on selle õpetuse eristumine eraldi koolkonnana otseselt seostuv Kong Fuziga, keda väljaspool Hiinat Konfutsiuse nime all tuntakse.
Varajast konfutsianismi ehk žusued on "Mozis" nimetatud  dao-õpetuseks (daojiao) ja "Zhuangzis" dao-kunstiks (tehnikaks). Neokonfutsianismi kutsutakse Hiinas daosueks (daoxue).

Konfutsianismi väärtustest ja Konfutsiuse usust

Konfutsianismi tuumaks on sügava inimlikkuse (ren) tunnetamine, mis tähendab tegutsemist, arvestades inimsuhete tundikkust. Konfutsius seadis esikohale vanema ja lapse vahelise suhte. Tema vaadete kohaselt pidi laps näitama üles pojalikkust, see tähendab olema oma vanemate vastu kuulekas ja kohusetundlik, kusjuures vanemad võlgnesid talle armastuse ja hoole. Selline suhe kajastus ka mujal, näiteks suhetes mehe ja naise või valitseja ja ministri vahel. Täielik võrdsus oli võimalik vaid sõprade vahel. Konfutsianism rõhutab ka selliseid inimlikke voorusi nagu ustavus, õiglustunne ja otsekohesus.
Konfutsius uskus, et täiusliku käitumise omandamiseks peab inimene õppima ja teostama li'd - rituaale ja kombeid, mis olid tema arvates ren'i kristalliseerunud avaldumisvormid ja mis tulenesid omakorda muistsetest väärtustest. Ta uskus, et li on nii võimas, et selle järgimine kogu südamest põhjustab isiksuse muutumise, mis vallandab omakorda ahelreaktsiooni ja mõjutab lõpuks kogu universumit.
Konfutsius võttis eeskuju vääriva käitumise ja täiusliku riigivalitsemise musternäidiseks Shangi ja Zhou dünastia ning veel kaugemad mineviku jumalikud ja pooljumalikud tegelased. Konfutsianistid võtsid ühtviisi õppust nii muistsetelt türannidelt kui ka kangelastelt ja tarkadelt.
Laskeraja tänav

Laskeraja tänav on tänav Rakveres. 
Tänava pikkus on 104 m ja see asub Kondivalu linnaosas. Tänav paikneb Juhan Kunderi ja Tartu tänava vahel. Tänavast lääne pool asub AS-i Rakvere Metsamajand tootmiskompleks. Edala pool paikneb Palermo mets, kuhu maailmasõdadevahelisel ajal rajas Kaitseliit lasketiiru. Sellest on tänav saanud oma nime.  
Piirkonna tänavad on kujunenud välja 20. sajandi teises pooles, rajatud on põhiliselt ühepereelamuid.
Ülle Lichtfeldt

Ülle Lichtfeldt (sündinud 4. augustil 1970) on eesti näitlejanna.
Ta lõpetas 1988. aastal Rakvere 3. Keskkooli. 
Ta töötab aastast 1990 Rakvere Teatris, kus on mänginud ligi 70 rollis (aastaks 2010). 
Lichtfeldt on tuntust kogunud ka Are rolliga ETV sarjas "Õnne 13".
Ta valiti ajakirja Kroonika küsitlusel 2002. aastal Eesti seksikaimaks naiseks.

Isiklikku

Ülle Lichtfeldti abikaasa on näitleja ja poliitik Indrek Saar, peres kasvab kaks last ning perekond elab Viitnal.
Vaheristikuga sidur

Vaheristikuga sidur on mittelülitatav kompenseeriv sidur, mis võimaldab võllide väikest telgnihkumist. Sidur koosneb kahest poolest ning nende vahel astsevast vaheristikust, mille otspindadel teineteisega risti paiknevad kõrgendid käivad siduripoolte vastavatesse diametraalsoontesse.
Võllide mittesamatelgsuse korral võivad vaheristiku kõrgendid siduripoolte soontes liuguda. Kulumise vähendamiseks vajab sidur perioodilist määrimist. Siduripooled ja vaheristik valmistatakse terasest, terasvalust või malmist.
Võimaldavad kompenseerida võllide radiaalhälvet kuni 0,04 d (võlli diameetrit) ja nurgiasetust kuni 30´.

Vaheristikuga sidurite kasutamine

Vaheristikuga sidureid kasutatakse aeglaste halvasti tsentreeritavate võllide sidestamiseks (näiteks konveieri veotrumli ja reduktori võlli ühendamiseks).
Arthur Puksovi Fond

Arthur Puksovi Fond on 1975 Eesti Üliõpilaste Seltsi vanematekogu Kanadas Montréalis asutatud fond, mille aluseks on Eesti keemik-tehnoloogi Arthur Puksovi testament. Fondi eesmärk on toetada Eesti vanema ajaloo (muinasajast kuni 1920. aastani, eelistavalt kuni 1721. aastani) teaduslikke uurijaid ja nende teadustööde kirjastamist. Fondil on oma valitsus. Fond annab ebaregulaarselt aastast 2004 välja Arthur Puksovi auhinda.
Eesti iseseisvumine

Eesti iseseisvumine oli protsess, mille käigus saavutati Eesti omariiklus.  
Pärast Venemaa Keisririigi kokkuvarisemist asusid Eesti rahvuslikud poliitikud 1917. aastal Venemaa Vabariigi Ajutiselt Valitsuselt autonoomiat taotlema. Oma nõudmiste tugevdamiseks korraldasid eestlased 8. aprillil Petrogradis jõulise meeleavalduse. 12. aprillil kinnitaski Ajutine Valitsus Eesti ajutise omavalitsuse seaduse, millega eestlastega asustatud alad Eestimaa- ja Liivimaa kubermangus liideti ühtseks autonoomseks Eesti rahvuskubermanguks. 14. juulil 1917 tuli kokku demokraatlikult valitud Ajutine Maanõukogu (Maapäev), mis tollase Venemaa üha süvenevalt ebakindlates oludes kuulutas end 28. novembril 1917 kõrgeimaks võimuks Eestis. Ajutise Maanõukogu etteotsa sai Konstantin Päts. 
Sügisel 1917 jõudis sõjategevus Eestisse. Septembris-oktoobris vallutasid Saksa väed meredessandiga Lääne-Eesti saared (operatsioon Albion). 24. veebruaril 1918 jõudsid Saksa Keisririigi väeosad Tartusse ja Pärnusse, 25. veebruaril Viljandisse ja Tallinna, 26. veebruaril Paidesse ning 4. märtsil Narva.
19. veebruaril 1918 moodustas Maanõukogu vanematekogu Eestimaa Päästekomitee, kelle kätte anti kogu riiklik võim Eestis. Kasutades ära olukorda, kus vene väed olid Eestist põgenemas, kuid pealetungivad saksa väed ei olnud veel kogu maad hõivanud, kuulutas Eesti end 24. veebruaril 1918 Eestimaa Kubermangu Ajutise Maanõukogu (Eesti Maapäeva) Vanematenõukogu (Vanematekogu) poolt vastuvõetud Manifestiga kõigile Eestimaa rahvastele iseseisvaks vabariigiks. Eesti Ajutine Valitsus eesotsas Konstantin Pätsiga sai tegutseda vaid mõned päevad enne saksa vägede saabumist Tallinna ja Saksa okupatsioonivõimu kehtestamist, seejärel läks Eesti Ajutine Valitsus põranda alla. 
3. märtsil 1918 sõlmis Venemaa Nõukogude Vabariik Saksamaaga Brest-Litovski rahulepingu.
Compiègne'i vaherahu järgi pidi Saksamaa loovutama ja vabastama 11. novembril 1918 kõik enda poolt okupeeritud alad, kaasa arvatud Eesti. Eesti Ajutine Valitsus taastas samal päeval oma vahepeal katkenud tegevuse – asutati Kaitseliit ja käivitati ministeeriumid. Loodi kaitsevägi, ilmusid esimesed Eesti postmargid jne. Riik hakkas toimima. Kuid juba 28. novembril 1918 algas lahinguga Narva juures Eesti Vabadussõda. Vabadussõja pöördelised lahingud, kus peatati vaenlase edasitung ning asuti vastupealetungile, peeti kogu rinde ulatuses jaanuari alguses 1919, ja asuti seejärel maa vabastamisele. Jüripäeval 23. aprillil 1919 tuli kokku Asutav Kogu, see on Eesti parlamendi Riigikogu sünnipäev. 23. juunil 1919 võeti Vabadussõja otsustav võit Võnnu all.
Oktoobris võeti vastu ajalooline maaseadus, Tartus alustas 1. oktoobril 1919 tegevust Kunstiühingu Pallas kunstikool ning 1. detsembril avas uksed eestikeelne Tartu Ülikool. Vabadussõja lõplik relvarahu jõustus 3. jaanuaril 1920 ning 2. veebruaril kirjutati alla Tartu rahuleping, mille järel sai Eesti Vabariik rahvusvahelise kogukonna de jure tunnustuse.
Unistuste bänd

Unistuste bänd 2006

Bändi valiti Lenna Kuurmaa (vokaal), Elmar Liitmaa (kitarr), Raul Vaigla (bass), Tomi Rahula (klahvpillid), Kallervo Karu (trummid) ja DJ Critikal. Esitati tolleaastase Aastahiti küsitluse välismaiste lugude võidulaul, nimelt Justin Timberlake'i "SexyBack".

Unistuste bänd 2007

Koosseis: Joosep Järvesaar (vokaal), Mihkel Mõttus (kitarr), Siim Usin (basskitarr), Eimel Kaljulaid (trummid), Koit Toome (klahvpillid) ja Lauri Õunapuu (torupill). Esitati oma versioon Rootsi indie-rock ansambli Peter Bjorn and John loost "Young Folks".

Unistuste bänd 2008

Koosseis: Kristjan Kasearu (vokaal), Raivo Tafenau (saksofon), Robert Vaigla (kitarr), Danel Pandre (basskitarr), Katrin Siska (klahvpill) ja Marko Atso (löökriistad). Esitati HU? "Depressiivsed Eesti väikelinnad".

Unistuste bänd 2009

Koosseis: Jaagup Kreem (vokaal), Laur Joamets (kitarr), Henno Kelp (basskitarr), Erik Sakkov (klahvpillid), Boris Hrebtukov (trummid) ja Tiit Kikas (erinevad instrumendid). Galal tuli esitusele Jaan Tätte lugu "Tuulevaiksel ööl",

Unistuste bänd 2010

Koosseis: Tanel Padar (vokaal), Mihkel Raud (kitarr), Viljar Norman (basskitarr), Rein Rannap (klaver), Kristo Rajasaare (trummid) ja DJ Paul Oja. Esitati Toivo Kurmeti ja Virmaliste "Suvehääl".

Unistuste bänd 2011

Kuuenda "Unistuste bändi" koosseisu valiti Ott Lepland (vokaal), Stig Rästa (kitarr), Mihkel Mattisen (klahvpillid), Reigo Ahven (trummid), Ivo Etti (basskitarr) ja Sandra Sillamaa (torupill). Aastahitigalal esitas bänd loo "Sülita vaid allatuult", mille autorid on Ivo Linna ja Ott Arder.
H̠olon

Sport

Kohalik korvpalliklubi on HaPo'el Holon – Iisraeli meister (2007–2008) ja Iisraeli karika võitja (2008–2009).
Marko Kass

Marko Kass (sündinud 15. augustil 1980 praeguse Karula valla territooriumil) on Eesti põllumajandusteadlane. Ta lõpetas 2004. aastal Eesti Põllumajandusülikooli ja 2007. aasta märtsis kaitses magistriväitekirja loomakasvatuse erialal.
Põllumajandusteadlasi ühendava Akadeemilise Põllumajanduse Seltsi liige 2008. aastast, eestseisuse liige 2010. aastast.
Eesti Maaülikooli õppejõud. Peamised teadustöösuunad on mäletsejaliste metabolism, söödad ja nende kvaliteet, mäletsejaliste metabolismi uurimise metoodikad.
M. Kass on end erialaselt täiendanud Aarhusi Ülikoolis Taanis ja Rootsi Põllumajandusülikoolis.
Akadeemilise Põllumajanduse Seltsi teadusajakirja Agraarteadus (Journal of Agricultural Science) toimetuskolleegiumi liige.
Vabatahtlik Eesti Maaülikooli tudengite projektis „Elus teadus“.
Ta on 2012. aastast Eesti Maaülikooli veterinaarmeditsiini ja loomakasvatuse instituudi iga-aastase konverentsi "Terve loom ja tervislik toit" korraldustoimkonna liige.
M. Kass oli Eesti Maaülikooli International Club'i asutaja liige ja korraldustoimkonna liige 2011-2015.
SA MÜ (Kääriku Metsaülikool) tegevtoimkonna ja nõukogu liige. Kääriku Metsaülikooli kogumiku toimetaja 2007-2015.
Aastatel 2004–2006 oli ta noorteühenduse Noor-Isamaa esimees.
Liisa Pulk

Isiklikku

Liisa Pulga ja tema elukaaslase Erki Kuke tütar sündis 23. juunil 2019.
Ismailiidid

Ismailiidid on üks šiiitide hulka kuuluv islamiusuliste kogukond.
Nad elavad tänapäeval peamiselt Indias, Pakistanis, Afganistanis, Tadžikistanis, Süürias ja hajali läänemaailmas.

Ajalugu

Ismailiidid kujunesid välja Abbasiidide valitsemise ajal. Kuuenda šiiidi imaami surma järel 765 puhkenud järglusetüli käigus lõid ismailiidid lahku. Nad tõusid esile Süürias ja Pärsias ning võitlesid Ali õiguste eest. Nad said nime Ismail ibn Djafari, Ali seitsmenda põlve järeltulija, Jafar As-Sadiqi vanema poja järgi, keda nad tunnistasid seitsmendaks imaamiks. Imamiidid tunnistavad seitsmendaks imaamiks Jafar As-Sadiqi nooremat poega Musa al-Kazimi. Algselt tunnistasid ismailiidid seitset imaami, hiljem tekkisid aga mitmesugused voolud ja suunad.
Sunniidid kiusasid ismailiite taga. Imamiidid olid nende suhtes väga skeptilised.
9. sajandi Bahreinis ja Omaanis oli qaramiitlik-ismailiitlik riik. 10. sajandil rajasid fatimiidid riigi, mida hüüti Kalifaadiks. 969 vallutasid nad Kairo.
Fatimiididest pärinevad ismailiitide tänini eksisteerivad põhiharud. Aastal 1094 lõhenesid nizariitideks ja mustaliitideks. Ismailiitest võrsusid pärast kaliif Hakimi surma 1021 druusid, kes selle kaliifi surma ei uskunud. Hiljem eemaldusid druusid islami peasuundadest üha enam, nii et neid tänapäeval enam moslemiteks ei peeta. Ka alaviidid tekkisid samal ajal ja samade sündmuste tagajärjel.

Usk

Ismaeliitide teoloogia on palju avaram kui enamikul teistel moslemitel. Mõned näevad selles gnostitsismi ja uusplatonismi elemente. Samuti on väliseid sarnasusi hinduismiga, eriti sakraalmuusika osas. Koraani tõlgendatakse suures osas allegooriliselt. Nõnda dešifreeritakse koraani sõnumeid, mida tekstis otseselt ei sisaldu. Selles osas on ismailiitidel ühisjooni sufide imamiitidega.
Krimmitatarlaste küüditamine

Küüditamine

Kokku küüditati 238 500 inimest, kellele pandi süüks teenimist Natsi-Saksamaa relvajõududes.
Küüditamine algas kõigis krimmitarlastega asustatud paikades 1944. aasta 18. mai hommikul kell 3.00. Deporteeritavatele anti 30 minutit aega asjade kokkupanekuks, misjärel suurem osa neist lahkus sünnipaigast loomavagunites jäädavalt.
20. mail kell 16.00 lõppenud aktsioonis osales üle 32 000 NKVD sõduri. Deporteeriti 183 155–193 865 krimmitatarlast, neist 151 136 Usbeki NSV-sse, 8597 Mari ANSV-sse, 4286 Kasahhi NSV-sse, ülejäänud 29 846 Vene NFSV erinevatesse oblastitesse.

Arabati intsident

Väidetavalt andis NKVD juhtivtöötaja Bogdan Kobulov – saanud 19. juulil 1944 teada, et mõnest Arabati sääre kalurikülast oli unustatud krimmitatarlased deporteerida – käsu, et 24 tunni jooksul ei jääks neisse küladesse ühtki elusat krimmitatarlast. Väidetavalt lukustati kõik nende külade elanikud suurele laevale, mis uputati Aasovi mere sügavaimasse kohta.
1944. aasta maist novembrini suri Usbekistanis nälga 10 105 krimmitatarlast (7% Usbeki NSV-sse deporteeritudest). NKVD andmetel suri esimese pooleteise aasta jooksul umbes 30 000 (20%) küüditatutest, krimmitatarlaste aktivistide andmetel oli surnuid 46% küüditatuist.

Rehabiliteerimine ja naasmine kodumaale

NSVL Ülemnõukogu Presiidiumi 1967. aasta 5. septembri otsusega vabastati krimmitatarlased süüst. 1968. aastal lubati kodumaale naasta 300 perekonnal, ülejäänutel ei lubatud kodumaale naasta enne perestroika algust 1980ndate aastate teisel poolel.

Õiguslik staatus

Krimmitatarlaste aktivistid taotlevad Sürgünliki tunnistamist inimsusvastaseks kuriteoks (genotsiid).
2015. aasta 12. novembril tunnistas Ukraina esimese riigina Ülemraada otsusega krimmitatarlaste küüditamise genotsiidiks ja kehtestas Krimmitatarlaste küüditamise ohvrite mälestuspäevaks 18. mai.
Mitteametlik majandus

Mitteametlik majandus (inglise informal economy) ehk varjatud majandus on rahvamajanduse osa, mis kasutab tööjõudu ilma ametliku vormistuse ja regulatsioonita. Varjatud majanduse alla kuulub illegaalne varimajandus kui ka legaalne kodumajandus.
Majandusstatistika (nt sisemajanduse kogutoodangus) ei peegelda mitteametlikus majanduses loodud väärtusi.
Robert Ressler

Robert K. Ressler (15. veebruar 1937 Chicago – 5. mai 2013) oli Ameerika Ühendriikide kriminoloog, kes töötas Föderaalse Juurdlusbüroo eriagendina.
Ressleri kitsam eriala oli vägivaldsete kurjategijate psühholoogiline profileerimine ja teda peetakse mõiste "sarimõrvar" ('serial killer') juurutajaks inglise keeleruumis.
Ta tegeles 1970.–1980. aastatel mitmete Ameerika Ühendriike vapustanud sarimõrvade uurimisega ja aitas luua nende toimepanijate psühholoogilisi profiile. Tuntumatest juhtumitest oli Ressler seotud näiteks sarimõrvarite Jeffrey Dahmeri, John Jouberti ja Richard Chase'i tabamisega.
1988. aastast alates avaldas ta mitu autobiograafilist raamatut, milles kirjeldas oma tööd ja kokkupuuteid sarimõrvaritega. Föderaalsest Juurdlusbüroost läks ta 1990. aastal erru.
Gyda Eiriksdatter

Gyda Eiriksdatter (vanapõhja Gyða Eiríksdóttir) oli Snorri Sturlusoni järgi Hordalandi kuninga Eiriki tütar, üks Norra kuninga Harald Kaunisjuukse abikaasadest.
Saaga järgi kasvas Gyda üles ühe rikka Valdresi talupoja juures. Tulevane Norra kuningas Harald armus temasse ning saatis oma saadikud teda endale kosima, kuid Gyda lükkas ta tagasi kui mitte küllalt vägeva: miks ei ole Harald endale alistanud kogu Norrat? Harald võttis väljakutse vastu ning tõotas mitte enne oma juukseid lõigata, kui ta on Norra ühendanud. Kui see oli tehtud, abiellus ta Gydaga.
Neil sündisid pojad Ålov Årbot, Rørek Haraldsson, Sigtrygg Haraldsson, Frode Haraldsson ja Torgils Haraldsson.
Gyda järgi on nime saanud Gyda naftaväli (Gydafeltet) ning Gydas vei (tänav Oslos ja mitmel pool mujal).

Märkused

Artikli kirjutamisel on kasutatud norrakeelse Vikipeedia artiklit no:Gyda Eiriksdatter ja "Store Norske Leksikoni" artiklit "Gyda – kongedatter".
Umbrohi

Umbrohi on taim, mis kasvab haritud maal lisaks külvatud või istutatud taimedele. Umbrohuks olemine ei ole liigiomane tunnus, see omistub taimedele üksnes nende kasvupaiga kaudu. 
See, et mõned liigid on umbrohtudeks sagedamini kui teised, on seotud nende liikide parema sobivusega kasvuks haritud maa spetsiifilistes tingimustes. 
Umbrohtude hulgas on nii pärismaiseid kui võõrliike. Vanade umbrohtude seas on mitmeid arheofüüte. Paljudele laialt levinud umbrohtudele on kasvuks ja paljunemiseks sobiv haritud maale iseloomulik vaba mullapinna olemasolu. Paljud umbrohud on pärit rannikukooslustest või mujalt avatud kasvupaikadest. Umbrohtude seas on ka suhteliselt suurem lühiealiste taimede osakaal võrreldes mittemajandatavate koosluste taimestikuga. 
Umbrohud ei ole evolutsioneerunud umbrohtudeks (maaharimine on kestnud selleks liialt lühikest aega, vaid mõned tuhanded aastad), vaid leidnud endale haritava maa tingimused kasvuks ja paljunemiseks sobivaks ning selle tulemusel tihti muutunud väga arvukaks.
Mitmed liigid, mis intensiivpõllunduse seisukohalt on umbrohud, ei pruugi mahepõllunduse seisukohalt umbrohud olla.

Eesti umbrohte

Eestis on pärismaisteks umbrohtudeks näiteks naat, vesihein, valge hanemalts, kõrvenõges.
Arheofüütseteks umbrohtudeks on Eestis näiteks põldmagun, rukkilill. 
Võõrliikidest on umbrohtudeks näiteks karvane võõrkakar, väikeseõiene lemmalts, niitjas mailane.
Tüüpiliste põlluumbrohtude seas on suhteliselt palju ristõieliste sugukonna liike – põldrõigas, põldsinep, kapsasrohi, harilik hiirekõrv, põld-litterhein, harilik tõlkjas jt.
Muš Nadii

Muš Nadii (kodanikunimi Nadežda Ptšelovodova; sündinud 11. novembril 1976 Alnaši rajoonis) on Eestis elav udmurdi luuletaja ja tõlkija.

Elu ja looming

Nadežda Ptšelovodova lõpetas 1993 Alnaši rajooni keskkooli ning 1998 Udmurdi Riikliku Ülikooli udmurdi filoloogia osakonna udmurdi ja vene keele ja kirjanduse õpetajana. 1998–2004 töötas ta Udmurdi Rahvusraamatukogus udmurdi ja soome-ugri dokumentide osakonnas. 2004–2009 õppis ta Tallinna Ülikoolis ning lõpetas selle humanitaarteaduse magistrina kirjandusteaduses.
Tema luuletusi on ilmunud eesti keeles kogumikes "Paljajalu" ja "Kuum öö: Soome-ugri rahvaste tänapäeva luulet".
Ta on tõlkinud udmurdi keelde paljude eesti kirjanike (näiteks Juhan Liiv, Lydia Koidula, Karl Ristikivi, Marie Under, Eno Raud, Hando Runnel, Arvo Valton. Betti Alver, Hasso Krull, Mihkel Kaevats) teoseid.
Ta on õpetanud Tallinna Ülikoolis udmurdi keelt ja on eesti-udmurdi sõnaraamatu üks autoritest. Ta töötab Kehra Gümnaasiumis eesti keele õpetajana.
Ptšelovodova on Udmurdi Ühingu Ošmes juhatuse liige.
Arvo Valton on öelnud, et Muš Nadii paistab udmurdi luules silma temaatilise ja laadilise mitmekesisusega, maailmahaardega, julge teemakäsitlusega, huvitavate kujunditega nii traditsioonilises riimluules kui ka vabavärsis. 
2013. aastast on ta Eesti Kirjanike Liidu llige.

Tunnustused

2007. aastal pälvis ta Hõimurahvaste programmi kirjandusauhinna Betti Alveri teose „Tähetund / Invis us'tis'kon vakõt“ udmurdi keelde tõlkimise eest.  2016. aastal pälvis ta Valgetähe V klassi teenetemärgi udmurdi ja eesti kultuurisuhete edendamise eest.
Eduard Säkk

Eduard Säkk VR III/1 (1. veebruar 1875 Narva – 12. oktoober 1943 Novosibirsk) oli Eesti insener, tööstur ja poliitik.
Ta oli Eesti Asutava Kogu liige, teedeminister 27. novembrist 1918 kuni 8. maini 1919 ja 18. novembrist 1919 kuni 30. juulini 1920.
Arreteeriti NKVD poolt 19. oktoobril 1940 Nõmmel, suri vangilaagris.
Edmund Küürselg

Edmund Küürselg, esimene Lancasteri krahv (16. jaanuar 1245 London – 5. juuni 1296 Bayonne) oli Inglise prints. Ta oli Henry III ja Provence'i Eleanori teine poeg.
1253. aastal määras paavst Innocentius IV Edmundi Sitsiilia ja Apuulia kuningaks ning umbes sel ajal sai Edmundist ka Chesteri krahv. Tegelikkuses aga polnud neil tiitlitel suurt väärtust ega mõju, kuna Sitsiilia tegelik kuningas Konrad IV veel elas ja Chesteri krahvkond anti Edmundi vanemale vennale Edwardile. Kui 1265. aastal võeti Simon de Montfortilt, kuuendalt Leicesteri krahvilt tiitel, sai Edmund Leicesteri ja Lancasteri krahvkonna ja Nicolas de Segrave'i maad.
1271. aastal läks ta koos vend Edwardiga Jeruusalemma Üheksandasse ristisõtta. Mõned ajaloolased ütlevad, et just seal sai ta endale lisanime Küürselg/Küürutaja, kuna kandis seljal risti.

Perekond

8. aprillil 1269 abiellus Edmund Westminster Abbey's Aveline de Forziga, Albemarle'i krahvinnaga. Aveline suri nelja aasta pärast 15-aastasena. Paaril polnud lapsi, kuigi mõned ajaloolased arvavad, et Aveline võis surra sünnitusel või pärast nurisünnitust.
3. veebruaril 1276 abiellus Edmund Pariisis Artois' Blanche'iga ning samal aastal sai Edmundist Champagne'i ja Brie krahv. Paaril oli neli last.
Saaremaa Jaani kirik

Saaremaa Jaani kirik ehk Saare Jaani kirik ehk Jaani kirik on barokkstiilis maakirik  Saare maakonnas Saaremaa vallas Jaani külas. 
Kirikut kasutab Saaremaa Jaani kogudus. 
Kiriku pikihoone valmis Põhjasõja ajal, arvatavasti aastal 1703. Hoone ehitati ümber 1840. aastal. Kiriku torn on ehitatud ilmselt kahes järgus ja valmis 1842. aastal. Torni arhitekt oli J. F. Schrader. 
Kirik pühitseti 30. juunil 2007 pärast suuremat remonti uuesti.

Kiriku nimi ja ajalugu

Kirik on nime saanud Aleksandria patriarhi, püha Johannes Almuseandja (umbes 560–619) järgi, kes oli vaeste ja haigete kaitsja. Keskajal asus piirkonnas leprosoorium, millel oli oma kabel. 
Jaani kirikukihelkond asutati aastal 1675 Pöide kirikukihelkonnast eraldamise teel. Samal aastal hakati arvatavasti ka kirikut ehitama. Kiriku pikihoone sai valmis 1703. aastal, 1842. aastal püstitati ehitusmeister Johann Friedrich Schraderi projekti järgi hilisklassitsistliku nõelkiivriga läänetorn.
Kiriku järgi on oma nime saanud Siluri Jaani lade.

Orel

Aastal 1890 ehitatud nelja registriga oreli meister on teadmata.
Eva Peebo

Elulugu

Eva Peebo on teenistujate tütar.
Lõpetas 1954 Tallinna Kehakultuuritehnikumi, 1958 TÜ kehakultuuriteaduskonna, 1967–70 aspirant, pedagoogikakandidaat (1972, TÜ), väitekiri "Intensiivsema ja mitmekülgsema kehalise kasvatuse mõjust koolieelikute arengule". Oli 1957–67 TÜ võimlemise kateedri vanemlaborant, 1970–74 kehalise kasvatuse ja spordi kateedri õpetaja, 1974–78 vanemõpetaja, 1978–80 spordimeditsiini ja ravikehakultuuri kateedri assistent, 1980–81 Tartu Ülikooli üld- ja molekulaarpatoloogia instituudi (ÜMPI) nooremteadur. Õpetanud kehalise kasvatuse teooriat ja ravikehakultuuri; koostanud õppevahendeid.

Teadustöö

Uurimisvaldkond: kehalise kasvatuse teooria ja praktika. Üle 20 teadustrükise.
Mil Mi-8

Ajalugu

See on üks enim toodetud helikoptereid (ca 12 000) maailmas.
Mil Mi-8 helikoptereid toodeti Kaasani helikopteritehases.
Kaire Jaakson

Kaire Jaakson (sündinud 24. jaanuaril 1963) on Eesti jurist, riigiprokurör.
1986. aastal lõpetas ta õpingud Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonnas. 1991. aastal töötas ta Võru uurimisbüroos uurijana. 1991–1992 töötas ta Võru Politseiprefektuuris politseiinspektorina. 1992–1998 oli Kaire Jaakson Võru uurimisbüroos abidirektor ning hiljem direktor. 1998–1999 töötas ta Võru Politseiprefektuuris, olles komissar. 1999 suundus riigiprokuratuuri, kus töötab veel 2018. aasta oktoobrikuu seisuga riigiprokuratuuri järelevalveosakonnas riigiprokurörina.