google/wiki40b huggingface dataset:
Simeon (Šostatskõi)

Teenistus vaimulikuna

Enne Ukraina Õigeusu Kiriku asutamist teenis ta Moskva Patriarhaadi Ukraina Õigeusu Kirikus. Osales Ukraina õigeusu kirikute ühendkogul ning sai vastasutatud Ukraina Õigeusu Kiriku Püha Sinodi alaliseks liikmeks.
Välistav disjunktsioon

"Välistav või" loomulikus keeles

"Eesti keele seletav sõnaraamat" selgitab lausestruktuuri "kas ... või" järgnevalt :
 
„eraldav ühendsidesõna, seob alternatiivseid lauseliikmeid v. lauseid, millest ainult üks on võimalik.“

Kodeeringud

Peale ASCII koodide on välistav või kodeeritud kui U+22BB ⊻ XOR (HTML &#8891;) ja U+2295 ⊕ CIRCLED PLUS (HTML &#8853; · &oplus;).
Julie Girling

Isiklikku

Ta on aastast 1981 abielus Warren Glyn Girlingiga, neil on poeg.
Aftonbladet

Aftonbladet on Rootsis Stockholmis väljaantav üleriiklik ajaleht, Rootsi suurima trükiarvuga päevaleht, mis nimetab end sõltumatuks sotsiaaldemokraatlikuks ajaleheks.
Ta ilmub praegu tabloidformaadis ning on Expresseni kõrval üks kahest juhtivast Rootsi õhtulehest. Ta avaldab kõmulist materjali, väljendab oma teravate kommentaaridega sotsiaaldemokraatide vasakpoolse tiiva vaateid ning pühendab vabameelses vaimus palju ruumi kultuurile.
Peatoimetaja ning vastutav väljaandja on 2008. aastast Jan Helin.
Trükiarv oli 2007. aastal 399 400.

Ajalugu

Lehe asutas Lars Johan Hierta, kes andis seda välja 1830–1851. Sellest sai Rootsi esimene modernne päevaleht, mis oli liberaalse opositsiooni häälekandjana väga mõjukas. Teravate kommentaaride tõttu suleti leht mitu korda, kuid ta ilmus edasi teiste nimede all.
19. sajandi lõpuks sai sellest konservatiivne leht.
Sõdadevahelisel ajal võttis ta sisepoliitikas taas liberaalse suunitluse. Torsten Kreugeri omanduses sai sellest 1930ndate alguses modernne tabloidleht seninägematus mahus spordi- ja meelelahutuskülgedega. Aastaks 1940 tõusis trükiarv 125 000-le. Hiljem kannatas ta uute tabloidlehtede Aftontidningen ja Expressen konkurentsi tõttu.
Nii Esimese kui ka Teise maailmasõja ajal oli leht Saksamaa-sõbralik.
Aastal 1956 ostis lehe Landsorganisationen i Sverige ning andis talle praeguse näo. Alates 1966. aastast on ta Stockholmi ainus sotsiaaldemokraatlik ajaleht.
Aastal 1996 müüs Landsorganisationen i Sverige 49,9% lehe aktsiatest Schibstedile.
Rēzaka mõis

Rēzaka mõis (saksa keeles Rehsack, läti keeles Rēzakas muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Valga kreisis Aluliina kihelkonnas. Tänapäeval jääb mõisakompleks Lätis Alūksne piirkonna Alsviķi valda Rezaka külla.
Rēzaka mõisa hoonetekompleks (keldriga majandushoone, laut, elumajaks ümber ehitatud ait ja mõisavalitseja maja) on muinsusmälestistena kohaliku kaitse all. Mõisas tegutses aastani 2000 algharidust andev erakool.

Mõisa suurus

Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 2 ja 3/8 adramaad, sellele allus 332 mees- ja 356 naishinge.
Maareformi ajal aastal 1920 kuulus mõisale 1208 hektarit maad.

Karjamõisad

Aastal 1816 kuulus mõisale kaks karjamõisa: Alexandershof ja Zelmin.
Keijo Virtamo

Keijo Kalervo Virtamo (sündinud 7. augustil 1919 Akaas) on soome entsüklopedist, kes osales mitme suure Soome entsüklopeedia koostamises. Ta kirjutas artikleid Soome valdadest entsüklopeediasse "Otavan iso tietosanakirja" ja soome muusikast entsüklopeediasse "Otavan Suuri Ensyklopedia".
Virtamo kuulus Soome meeskonda telemälumängus "Naapurivisa" ning osales 1960. aastatel ka mälumängudes "Tupla tai kuitti", "Viisasten kerho" ja "Arpa on heitetty".
Mussoonparaskliima

Mussoonparaskliima ehk parasvöötme mussoonkliima on Alissovi kliimaklassifikatsiooni järgi paraskliima alamtüüp, mis kujuneb paraskliimavöötmes mandrite (eelkõige Euraasia) idarannikul.
Parasvöötme mussoonide põhjapiir kulgeb Sahhalini põhjaosas; peale Sahhalini on need levinud ka Primorje krais, Hiina kirdeosas ja Jaapani põhjaosas.
Talvel mõjutab selle piirkonna kliimat Aasia antitsüklon ja seal toimub külma õhu ülekanne Ida-Siberist. Sellepärast on talvel vähene pilvisus, ilm on kuiv ja pakaseline ning sademete hulk väga väike.
Suvel on Aasia idaosas ülekaalus tsüklonid, mille tõttu sajab rohkesti. Näiteks Habarovskis (48,5° N, 135,0° E) on jaanuari keskmine õhutemperatuur –22°С, juuli keskmine õhutemperatuur +21°С ja aasta keskmine sademete hulk 569 mm, kusjuures talvepoolaastal (oktoobrist märtsini) sajab vaid 99 mm.
Atlandi ookeani rannikul Kanadas ja Newfoundlandi saarel on mussoonide mõju väiksem või puudub üldse. Nii talv kui ka suvi on soojem. Näiteks Halifaxis (44,6° N, 63,6° W) on jaanuari keskmine õhutemperatuur –4°С, juuli ja augusti keskmine õhutemperatuur +18°С ja aasta keskmine sademete hulk 1386 mm, kusjuures sajab aasta jooksul ühtlaselt.
Grzegorz Marek Poznański

Grzegorz Marek Poznański (sündinud 1971) on Poola diplomaat. 
2010–2014 oli ta Poola suursaadik Eestis.
18. märtsil 2014 anti talle Maarjamaa Risti I klassi teenetemärk, tunnustades tema tööd Poola Vabariigi suursaadikuna Eestis.
2015-2016 oli Poznański Poola välisministeeriumi Euroopa poliitika osakonna juhataja asetäitja, seejärel julgeolekupoliitika osakonna juhataja. 2017. aastal sai temast Poola suursaadiku asetäitja Leedus.
Kuu aega maal

"Kuu aega maal" (vene Месяц в деревне) on Ivan Turgenevi 1850. aastal valminud näidend. See on komöödia viies vaatuses.
Turgenev kirjutas näidendi kahe aasta jooksul Prantsusmaal. Algul keelas Peterburi tsensor näidendi ära, kuid pärast muudatuste tegemist avaldati see 1855. aastal. Esimest korda lavastati näidend alles 1872. aastal ja seejärel 1879.
Näidendi põhjal on tehtud nii venekeelseid kui ka ingliskeelseid telefilme, ballett ja ooper.

Eesti keeles

1964. aastal salvestati näidend Eesti Raadioteatris kuuldemänguna.
1987. aastal näitas Eesti Televisioon näidendit Pärnu Draamateatri lavastuses.
5. novembril 2006 esietendus näidend Eesti Draamateatris.

Sisu

Tegevus toimub 1840. aastate alguses Islajevi mõisas. Iga vaatuse vahel on möödunud üks päev.
Teineteisesse on armunud Natalja ja Rakitin. Bolnitsov soovib abielluda Veeraga, Matvei Katjaga ja Špigelski Lizavetaga. Katjale teeb lähenemiskatseid ka Schaaf. Mõisa argielu pöördub peapeale, kui saabub Kolja uus koduõpetaja Beljajev ning temasse armuvad Natalja, Veera ja Katja.
Bolšintsovi abieluettepaneku kannab Nataljale ette Špigelski, kellele Veera vastuse eest, olgu see siis ükskõik milline, on Bolšintsov lubanud troika. Natalja räägib Veerale ettepanekust, mille peale viimane naerma hakkab. Pikema jutuajamise käigus õnnestub Nataljal välja uurida, et tegelikult armastab Veera Beljajevit. Armukade Natalja otsustab, et koduõpetaja peab lahkuma. Ent vestelnud Beljajeviga, mõistab ta, et Beljajevil Veera suhtes samasuguseid tundeid pole ning muudab noormehe lahkumise suhtes meelt. Veera, pettunud kasuemas, et too tema armusaladuse välja lobises, puistab südant Beljajevile ja avaldab, et tegelikult armastab ka Natalja Beljajevit. Usalduslikus vestluses avaldab Rakitin Islajevile, et armastab tema naist.
Beljajev kinnitab Veerale: "Ma armastan teid nagu oma õde, armastan, sest teid on võimatu mitte armastada."; Nataljale: "Mul tekkis alles täna, meie viimase kohtumise ajal enne lõunat, esimest korda mingi tavatu, enneolematu tunne, nagu oleks kellegi käsi mu südant pigistanud ja rinnas hakkas nii palav... Jah, enne seda ma justkui võõrastasin teid, ei armastanudki, aga täna..."
Lõpp. Rakitin ja Beljajev sõidavad ära Moskvasse. Veera annab oma jah-sõna Bolšintsovile. Lizaveta lubab abielluda Špigelskiga.
Ya'an Shi (maakonna õigustega linn)

Ya'an Shi (雅安市, Ya'an Shi) oli maakonna õigustega linn (3. järgu haldusüksus) Hiinas Sichuani provintsis Ya'ani ringkonnas. Selle keskus oli Ya'ani linn. 
See moodustati 1955. Aastatel 1959–1983 oli selle asemel Ya'ani maakond, seejärel maakonna õigustega linn taastati. 
14. juunil 2000 moodustati Ya'ani ringkonna asemele ringkonna õigustega linn Ya'an Shi. Maakonna õigustega linn kujundati ümber Yuchengi linnarajooniks.
1990. aastal oli maakonna õigustega linna Ya'an Shi elanike arv 317 000.
Ivalo Randalu

Ivalo Randalu (sündinud 7. veebruaril 1936 Riias) on Eesti muusikaajakirjanik ja -uurija.

Elulugu

Ivalo Randalu on ajakirjaniku ja kooliõpetaja poeg.
Lõpetas 1955 Tallinna 2. Keskkooli, 1958 Tallinna Muusikakooli muusikateooria alal ja 1964 Tallinna Riikliku Konservatooriumi kompositsiooni erialal. 1962–1970 Eesti Raadio noorte- ja muusikasaadete toimetaja, 1972–75 Estonia teatris toimetaja, 1975–84 ETV-s lepinguline autor, 1981–99 Eesti Teatri- ja Muusikamuuseumi vanemteadur, 1999–2004 J. Westholmi Gümnaasiumi muusikaajaloo õpetaja.

Teadustöö

Ta on uurinud Eesti muusikaajalugu ja tegelenud klassikalise muusika populariseerimisega. Toimetanud muusikarubriike ajakirjanduses, raadios ja televisioonis, kirjutanud muusikaarvustusi. Loonud heliloojana koori- ja soololaule, instrumentaalpalu ning muusika umbes 20 dokumentaalfilmile, kirjutanud muusikafilmistsenaariume.
Ahjupraad

Ahjupraad on lihatoit. 
Klassikaline ahjupraad valmistatakse enamasti sea tagaosa lihastest, aga ka sea kaela- või seljakarbonaadist. Lisaks valmistatakse ahjupraadi ka veise-, lamba- ja linnulihast.

Valmistamine

Üldjuhul kasutatakse jahutatud liha.
Klassikaline ahjuprae valmistusviis on liha kuumtöötlemist kuivas kuumuses. Liha asetatakse mitte ahjupannile, vaid selle kohal olevale restile, kus praad ei puutu kokku lihast tilkuva mahla või rasvaga. Teostatakse eelpruunistust (küpsetamine) kõrgemal temperatuuril ja järelküpsetust juba madalamal ahjutemperatuuril. Sõltuvalt lihatüki suurusest on küpsetusaeg erinev.
Teine võimalus on küpsetada liha ning selle juurde kuuluvat köögivilja küpsetuskotis. Sel viisil saab ära kasutada toiduainete oma niiskuse. Kodustes oludes võib liha küpsetada ka lahtiselt, asetades prae toorete sibulate kihile, mis hoiavad liha mahlasena.
Maitsestamiseks sobivad maitseainesegud, ürdid ja klassikalised vürtsid. Väga sobilikud maitseandjad on maitseköögiviljad (küüslauk, mugulsibul).
Kiirgliblikas

Eesti liigid

Kaks Euroopas leiduvat liiki esinevad ka Eestis. 
Väike-kiirgliblikas (Apatura ilia) on Eestis olnud väga haruldane, ent viimasel aastakümnel on tema arvukus suurenenud. Tema röövikud toituvad ja talvituvad remmelgatel, paljudel paplitel ja haabadel. Nukud asuvad kerges võrgendis lehtede vahel. Liblikaid võib kohata vanade pajude ja remmelgate läheduses ning segametsaservadel, hommikuti ka metsateedel või puiesteedel. Neid saab ligi meelitada teravalõhnalise juustuga. 
Suur-kiirgliblikas (Apatura iris) lendab juuli algusest augusti keskpaigani metsaservadel, parkides ja alleedel.
Vanilla Ninja

Bändi ajalugu

Bänd sai alguse aastal 2002, mil Sven Lõhmus juba varem casting'u teel leitud lauljatele Piretile ja Katrinile lisas juurde Eesti Eurovisiooni eelvoorus silma jäänud lauljatari Maarja ja tema kooliõe, konkursil Fizz Superstar osalenud Lenna. Bändi muusikaliseks stiiliks sai pop-rokk.
Esimeseks looks oli plaadifirma TopTen poolt välja antud "Nagu rockstaar", millele valmis ka muusikavideo, aga mis eriti edukaks ei osutunud. Bändi kuulsus kerkis alles 2003. aastal, mil nad osalesid Eesti Eurovisiooni eelvoorus lauluga "Club Kung Fu", mis valiti ka publiku lemmikuks. Seejärel andis bänd välja oma esikalbumi "Vanilla Ninja" ja hakkas andma kontserte üle Eesti.
2003. aasta sügisel hakkas Vanilla Ninja sisenema Saksamaa muusikaturule. Produtsent David Brandese käe all ja koostöös plaadifirmaga Bros Music anti välja esimene rahvusvaheline singel "Tough Enough", mis osutus vägagi edukaks. Sellele järgnesid mitmed teised edukad singlid, kuni lõpuks aasta 2004 suvel anti välja plaat "Traces of Sadness". Plaati esitleti kontserditurneedel tervel Saksamaal. Plaat oli edukas ja pälvis mitmeid "Kuldplaadi" auhindu.
2004 juunis tabas bändi ja fänne suur ehmatus, kui solist Maarja otsustas bändist lahkuda lapseootuse tõttu. Mõnda aega esinesid Vanilla Ninja tüdrukud kolmekesi, kuid varsti hakati otsima uut neljandat liiget, kelleks valiti Triinu Kivilaan.
Järgnes mitu singlit ning 2005. aasta kevadel ilmus Vanilla Ninjal kolmas plaat "Blue Tattoo".
2005. aasta Eurovisioonil esindas Vanilla Ninja Šveitsi lauluga "Cool Vibes", millega sai finaalis 128 punktiga 8. koha.
Pärast mitut skandaali Bros Musicu ja David Brandesega otsustas Vanilla Ninja neist 2005. aasta sügisel lahku lüüa. Tüdrukute uueks plaadifirmaks sai EMI Capitol ja uueks mänedžeriks Christoph Heiblig.
2005. aasta 10. detsembril andis Vanilla Ninja kontserdi Tallinnas Saku Suurhallis, millele järgnes uudis, et bändi noorim liige Triinu plaanib alustada soolokarjääri ja lahkub bändist.
Piret Järvis, Katrin Siska ja Lenna Kuurmaa otsustasid jätkata kolmekesi.
2006. aastal ilmusid neilt singlid "Dangerzone" ja "Rockstarz" ja uus album "Love Is War". 9. juulil 2006 andis bänd kontserdi Tallinnas Õllesummeri raames.
2006. aasta sügisel esines Vanilla Ninja Riias P!nki soojendusbändina.
10. detsembril 2006 oli neil Club Hollywoodis kontsert.
Raadio 2 Aastahitt 2006-l laulis Lenna Unistuste Bändiga (koosseisus Elmar Liitmaa, Kallervo Karu, Raul Vaigla, DJ Critical ja Lenna Kuurmaa) Justin Timberlake'i lugu "Sexyback". Peaaegu oleks seda lugu laulnud Tanel Padar.
7. märtsil 2007 oli ka neil autogrammitund Starshopis.
2008 aasta novembris saavutas ansambel Vanilla Ninja Saksamaa juhtiva muusikakanali VIVA edetabelis "TOP 100 kõige kaunimat staari läbi aegade" 12. koha.

Varia

Bändi populaarsus on tinginud ülemaailmse fännibaasi ja mitmete fänniklubide asutamise.
VN-LINN, The International Vanilla Ninja Fanclubi nimeline fänniklubi sai alguse 14. septembril 2006. Fänniklubil oli 2006. aasta lõpu seisuga rohkem kui 300 liiget 43 maalt.
Shivang Mehta

Shivang Mehta (sündinud 3 oktoobril 1981) on India loodusfotograaf ja ettevõtja. 
Ta on India metsikule loodusele spetsialiseerunud loodusfototurismifirma Nature Wanderers rajaja ja tegevdirektor, kus korraldab tuure Indias, Sri Lankas ja Aafrikas. Varem tegutses ta ajakirjanikuna (ajakirjas Business & Economy) ja suhtekorraldajana mitmes firmas, kuid vahetas need ametid rännumehe ja loodusfotograafi eluviisi vastu. Ta korraldab väliseminare metsikus looduses. Teeb koostööd Canon Indiaga.
Mehta on lõpetanud Delhi Ülikooli kaubandus- ja majanduskolledži Shri Ram College of Commerce.
2017. aastal ilmus tal raamat "A Decade with Tigers" ('Aastakümme tiigritega').
Aleksander Adler

Aleksander Adler (1. jaanuar 1902 Peterburi – 31. märts 1933) oli Eesti sõjaväelane (vanemleitnant).
Vastse-Kuuste valla lipp

Vastse-Kuuste valla lipp on Põlva maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Vastse-Kuuste valla lipp.
Lipp kinnitati 22. augustil 1998.

Lipu kirjeldus

Vastse-Kuuste valla lipuks on ristkülikukujuline trikoloor, mis koosneb sinisest, rohelisest ja valgest ühesuurusest horisontaalsest värvilaiust.
Lipu normaalmõõtmed on 105×165 cm. Laiuse ja pikkuse suhe 7:11.
Kalvi vald

Kalvi vald (saksa keeles Pöddes) oli vald Virumaal Viru-Nigula kihelkonnas. Valla pindala oli 132 km² ja elanikke oli 3949 (1922. aasta seisuga). Vald eksisteeris 1866–1939.
Vallas oli 562 talundit ja need kasutasid 8613 ha maad.
Vallas asus Kalvi asundus, Aseri tsemendivabrik.
Kalvi vald moodustati 1866, kuid sama aasta oktoobris liideti see vald Unukse vallaga ja sama aasta detsembris liitmisotsus ka tühistati. 1891 liideti Kalvi vallaga Unukse, Aseri ja Vasta vald.
Eino Niineste

Eino Niineste (aastani 1935 Nihver; 13. detsember 1926 Vohnja – 22. juuni 1983 Kohtla-Järve) oli eesti maadlustreener ja Kohtla-Järve maadluskoolkonnale alusepanija.
Ta sündis Lääne-Virumaal Vohnjas, hakkas sportima Kolu koolis. Sundvõeti Teise maailmasõja ajal Luftwaffe abiteenistusse, tegi läbi Tšehhi põrgu ja viibis mitmes sõjavangilaagris, teenis vangipõlve lõpus Nõukogude Armee tööpataljonis Sillamäel, kust vabanemise järel suundus aastal 1951 Kohtla-Järvele kaevuriks. Osales vabal ajal maadlustreeningutel, mille käigus näitas annet treeneritööks, millest sai elukestev kutsumus. Võistles ka Eesti meistrivõistlustel Kreeka-Rooma maadluses. 
Oli 1952–1956 Kohtla-Järve LNSK maadlustreener ja 1956–1963 kohakaasluse alusel ka direktor, 1963–1976 Kohtla-Järve LNSK ja 1976–1983 KSMK maadlustreener. Aastal 1964 lõpetas ta Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna. Tegutses ka kohtunikuna, oli üleliidulise kategooria maadluskohtunik (1970). Eesti NSV teeneline treener (1970). Kalevi auliige (1964). Oli Maadlusföderatsiooni presiidiumi mitme koosseisu liige, Eesti, Kalevi ja Nooruse koondise vanemtreener ja treener. 
Tema tuntuim õpilane oli Avo Talpas. Eino Niineste suri ootamatult maadlustreeningu ajal. Erinevalt nekroloogis väidetust ei kuulunud mitte kunagi kommunistlikusse parteisse. Maetud Pärnamäe kalmistule Tallinnas.
Helju Mikkel

Helju Mikkel (1936. aastani Amberg, 1936–1948 Ambre; 13. märts 1925 – 5. oktoober 2017) oli eesti tantsulooja ja rahvatantsujuht, üks üliõpilaste laulu- ja tantsupeo Gaudeamus algatajaid, üldtantsupeo üldjuht ja liigijuht ning pikaajaline Tartu Ülikooli Rahvakunstiansambli kunstiline juht.
Rahvatantsijad tunnevad Mikkelit ka nime alla Tantsumemm või lihtsalt Memm.
Mikkel on loonud hulgaliselt tantse. Nende seas on näiteks Tedremäng, Vanaisa polka, Otsapandjatse, Lina, Kullaketrajad, Kiigemäng ja Kaksteist kapukat
Helju Mikkel elas Haldja talus Luke külas Tartu maakonnas.
1997. aastast on ellu kutsutud Helju Mikkeli nimeline Tartumaa rahvatantsupreemia.
Tema kirjutatud on rahvatantsija usutunnistus "Olen iva Su algusest...", mille tantsumemm luges esmakordselt ette 1994. aasta üldtantsupeol. Katkendit usutunnistusest kasutati ka 1999. aasta tantsupeol. 2017. aasta noorte tantsupeol "Mina jään" lugesid usutunnistuse täispikkuses ette peaosalised Koit ja Hämarik ehk Merit Männiste, Jennifer Marisse Cohen, Jaagup Tuisk ja Hardo Adamson.

Aatetunnistuse tekst

Rahvatantsija aatetunnistus
Olen iva Su algusest, Eestimaa,
olen kild Su paesest pinnast
ja suutäis Su leivakäärust,
olen tõru Su hiietammest
ja sulg Su pääsutiivast,
hell ebe Su rukkilillest
ja Su aadete narmasjuur, Eestimaa.
Olen kummelimuru Su õuel
ja pihlakobar Su väravapuul,
nestepiisk Su kurekella kambris
ja tahiniit Su Koidu-Hämariku lambis.
Olen pisar Su nutus
ja rõõm Sinu naerus,
kõla Su keeles ja õnnistuspalve
ja usk Su lootustes, Eestimaa.
Olen kestmise läkitus Sinust ja Sulle,
tulen ja tantsin Sinust ja Sulle, Eestimaa.
Olen iva Su algusest, Eestimaa.
Haldja talus 1994
Anchorage

Kliima

Anchorage'is valitseb lähisarktiline kliima. Öökülmavaba periood kestab linnas pisut üle 100 päeva.
Kõige soojem kuu on juuli, mille keskmine temperatuur on +15 °C. Juuni ja august pole oluliselt külmemad. Kõige külmemad kuud on detsember ja jaanuar, mille keskmine temperatuur on −9 °C. Igas kuus on esinenud sooja üle +10 °C. Anchorage'i maksimaalne temperatuur +33,3 °C on mõõdetud 25. juunil 1953. Detsembrist märtsini on esinenud külma alla −30 °C, absoluutne miinimum −38,8 °C on mõõdetud 3. veebruaril 1947. Juulis pole kunagi esinenud öökülma (kuu absoluutne miinimum +1 °C).
Anchorage on sajune paik. Aastas sajab keskmiselt 408 mm vihma ja 1765 mm lund. Üksnes maist septembrini on lumi haruldane.
Kõige rohkem vihma sajab augustis ja septembris, vastavalt 74 ja 73 mm. Kõige vähem sajab vihma aprillis (13 mm, aga lund pole arvestatud). Kõige rohkem lund sajab detsembris (375 mm). Kõige lumerikkamal talvel (1954/55) sadas 337 cm lund.
Linna läheduses on tegevvulkaane. Seetõttu sajab mõnikord harva vulkaanilist tuhka. Näiteks juhtus seda 2009. aasta märtsis-aprillis, eelmine kord 1992. aastal.

Ajalugu

Linn asutati 1914. aastal raudtee-ehitajate asulana, sinna ehitati Alaska Raudtee peakorter.
Anchorage'is asuvad Alaska Anchorage'i ülikool ja Alaska loomaaed. 10 km linnast lõunas asub Ted Stevensi Anchorage'i rahvusvaheline lennujaam.

Majandus

Anchorage on tähtis sadamalinn ja raudteesõlm. Elanike peamised tegevusalad on avalik haldus, sõjavägi, naftatööstus ja turism. Linnas on kaks sõjaväebaasi: Elmendorfi õhujõudude baas ja Fort Richardson.
Meegaste mägi

Meegaste mägi on Otepää looduspargi territooriumil asuv mägi (täpsemalt: küngas). Mäe kõrgus on 207 m ja selle pikkus on umbes 1 ja laius 0,5 km.
Geoloogiliselt on mägi vaar, koosnedes peamiselt moreenist.
Mäge kasutatakse mäesuusatamiseks.
Vesikirp

Morfoloogia

Nende kehal on eristatav pea, rindmik ja tagakeha. Rindmik asub kahepoolmelises kojas. Paljudel liikidel on koda läbipaistev. Vesikirpude iseloomulikeks elunditeks on liitsilmad, pikad kaheharulised harjastega tagatundlad ja paar tagakeha harjaseid.

Eluviis

Enamikul vesikirpudel on arenenud filtratsiooniaparaat, mistõttu on nad filtreerijad, kuid leidub ka röövloomi. Filtreerijate peatoiduks on ainuraksed vetikad, detriit ja bakterid, laborites on neile edukalt söödetud ka pärmseeni.

Ökoloogia

Vesikirbud on tähtsad toiduobjektid paljudele suurematele veeorganismidele, näiteks kaladele. Samuti on nad asendamatuks toiduks arvukatele putukavastsetele (näiteks kiilivastsetele) ja ainuõõssete hõimkonda kuuluvatele hüdradele. Seega moodustavad nad veekogus tähtsa toiduahela lüli. 
Vesikirpe on kasutatud ka veeseisundi indikaatoritena .
Nelson Mandela

Isiklikku

Nelson Mandela oli kolm korda abielus. Esimene abielu Evelyn Ntokoga kestis 13 aastat (1944–1957) ja neil oli 4 last, kellest vanem tütar suri 9-kuuselt, vanem poeg Madiba 1967 autoõnnetuses ja noorem poeg Makgatho 2005 AIDS-i. Abielu lagunes, sest naine liitus Jehoova tunnistajatega.
Tema abielu Winnie Madikizela-Mandelaga kestis 38 aastat, millest suurema aja ta oli vangis. Pärast vabanemist asusid nad aprillis 1992 lahku elama ja abielu lahutati märtsis 1996. Abielu kahjustasid Winnie Mandela süüdistamine inimröövis ja mõrva organiseerimises.
Oma 80. sünnipäeval, 18. juulil 1998 abiellus ta endise Mosambiigi presidendi Samora Macheli lese Graça Macheliga, kellest sai esimene inimene maailmas, kes on olnud abielus kahe presidendiga.
Gavriil Frolov

Gavriil Jefimovitš Frolov (1854–1930) oli nüüdses Jõgeva maakonnas (toona Tartumaal) Kasepää vallas Peipsi-äärses Raja külas tegutsenud vanausuline ikoonimaalija.
Frolovi on nimetatud Eesti ainsa ikoonikoolkonna rajajaks ning kõigi aegade tuntuimaks Eestis elanud ikoonimaalijaks. Tallinna kunstnik Nikolai Kormašov on ütelnud: "Gavriil Frolov on XX sajandi Andrei Rubljov."
Frolovi isa pidas ikoonimaalitöökoda Lätis Rēzeknes, samas omandas ka Frolov esimesed kogemused ikoonimaalijana. 19. sajandi lõpul rändas ta Venemaal: Moskvas, Novgorodis, Pihkvas, Vladimiri kubermangus, Kaasanis ja Samaaras.
Raja külla asus Frolov Voronežist kas 1887. või 1890. aastal koos oma venna Titiga Tihhotka küla elanike kutsel, elades seal surmani 1930. aastal. Meistritempli pälvis ta 1894. aastal. Ikoonimaalijana elas ta ranget ja kasinat mungaelu, süües vaid kaks korda päevas ning kandes palvemantlit – azjamit. Frolov keskendus oma tööle ja koguduse elukorraldusele. Ta koostas Raja koguduse raamatukogu ning ehitas külla palvekoja (Raja palvemaja), mille kaunistas kümnete enda maalitud ikoonidega (hoone valmis 1910, sisustus 1920. aastail; hävis Teises maailmasõjas 1944). Usuliselt kuulus ta fedossejevlaste hulka.
Ikoonimaalitöökoda tegutses Raja külas kuni Frolovi surmani 1930. aastal. Mari-Liis Paaveri hinnangul andis Frolovi töö Eesti vanausulistele eelise teiste riikide usukaaslaste ees, kuna siinseis palvelais olid terviklikud ikonostaasid, mujal tuli neid aga vähestest kättesaadavatest ikoonidest komplekteerida. Frolovi õpilased õpetasid ikoonimaalijaid nii Lääne-Euroopas kui ka Ameerikas. Nende hulka kuulusid Mark G. Solntsev, Jefim Kekišev, Filipp A. Mõznikov, Pimen Sofronov jt.
Kunstnikuna järgis Gavriil Frolov hoolikalt fedossejevlaste kanoonilist tehnikat, lihtsust ja tavapärast ikonograafiat, püüdmata uuendada ikoone natuurilähedusega. Küll valis ta oma teemad laias diapasoonis, piirdumata üksnes levinud ja populaarsete pühade ja pühakutega. Frolovi ikoone leidub ohtralt Peipsiääre vanausuliste kogudustes, kuid need on esindatud ka Eesti Kunstimuuseumi kogudes.
Frolovist kirjutas 2003. aastal Tartu Ülikoolis magistritöö kunstiajaloolane Külli Erikson ("Ikoonimaalija Gavriil Frolov (1854–1930) ja Peipsiäärse Rajaküla ikoonimaalitöökoda", juhendaja Kaur Alttoa).
Johann George Tromlitz

Johann George Tromlitz (8. november 1725 Reinsdorf – 4. veebruar 1805 Leipzig) oli saksa flötist, helilooja ja muusikainstrumentide valmistaja.
Tromlitzi lapselapsed olid tuntud pianist Clara Schumann ja helilooja Woldemar Bargiel.