Win-win

Taust

1970. ja 1980. aastatel kirjeldas seda strateegiat Harvardi ülikooli uute läbirääkimismeetodite väljatöötamise grupp. Seejärel leidis see lähenemine kasutamist/ katsetamist erinevates läbirääkimiste ja konfliktide reguleerimise valdkondades (majandus, poliitika, rahvussuhted).
Teoreetiliseks baasiks võib pidada sotsioloogiast tuntud vahetusteooriat (antagonistlik vahetus) ja majandusteooriast minimax-i põhimõtet, aga ka S. Freudi kirjeldatud objekti eemaldamist jms.
1992. aastal formuleeris Christian Rieck win-win põhimõtte mänguteooria raamistikus, kasutades matemaatilisi lahendusi (mh Pareto lähenemised optimeerimisele ja Nashi tasakaalu mõiste).
Juba 1970ndatel levis win-win mõtteviis kiiresti ka õpetajaharidusse ja lapsevanematele pakutavatesse koolitustesse. Selle mõtteviisi tuntuimaks arendajaks ja levitajaks igapäevasuhete maailmas võib pidada T. Gordonit.

Olemus

Kõigi osapoolte samaaegse kasu saavutamine on võimalik ainult siis, kui usaldusnivoo on nii kõrge, et osapooled kirjeldavad oma tegelikke huve ja kõiki rahuldav lahendus leitakse ühises arutelus, mis sarnaneb rohkem koostööle kui kauplemisele.
Pingelistes tavaläbirääkimistes panevad tugevad emotsioonid osapooli sageli varjama oma tegelikke huvisid. Väljendatakse järjest antagonistlikumaid arvamusi ja nõudmisi, nii et läbirääkimised muutuvad varjatud võimuvõitluseks. Olukord lahendatakse enamasti kas nii, et osapooled püsivad jäigalt oma varasemate pakkumiste juures, või nad jõuavad kompromissile. Kui esimesel juhul on tulemuse alusel võimalik eristada võitjaid ja kaotajaid, siis teise, s.o kompromissi korral kaotavad mõlemad, sest kumbki ei saanud seda, mida ta tegelikult tahtis.
Ülalkirjeldatud lahendused viivad pikemas perspektiivis konfliktide, varjatud vasturünnakute ja läbikukkumisteni asjaosaliste edasisel motiveerimisel.
Võimalik on ka mõlema osapoole ebaõnnestumine põhimõttel, et vähemalt teine ka ei saanud kasu.
Võidan-võidan strateegia puhul on eesmärgiks selliste püsivate lahenduste leidmine, mille on heaks kiitnud kõik osapooled. Selle strateegia kasutamisel on peamiseks elemendiks arutelu, ja seda just huvide, mitte positsioonide või isegi inimeste üle. Arutelu peaks toimuma faktilisel tasandil. Välditakse kaldumist oma hirmudesse ja vastastikustesse süüdistusesse. Samal ajal tuleb arvestada ja aktsepteerida, et mõlema osapoole ootuste foonil on nii soov kui ka kartus teisi osapooli usaldada. Üksteise vastu võitlemise asemel on oluline lahendada konflikt ja saavutada suurem vastastikune usaldus.
Vajalikeks oskusteks peetakse eelkõige suhtlusoskusi ja -tehnikaid, mis aitavad ennetada või vähendada suulisi rünnakuid, teise poole süüdistamist ja negatiivsete hinnangute andmist. Seega - rohkem argumente ja empaatiat!
Harvardi meeskond rõhutas võidan-võidan strateegiat kasutavate läbirääkimismeetodite puhul inimese ja teema ranget eraldamist ("pehme inimestega ja kõva asjadega").
1970ndatel aastatel levis võidan-võidan mõtteviis kiiresti ka õpetajaharidusse ja lapsevanematele pakutavatesse koolitustesse. Kui äriläbirääkimiste tulemused on mitmete näitajate alusel otseselt mõõdetavad, siis lähisuhetes (vanemad-lapsed, õed-vennad, abikaasad omavahel) iseloomustab võit-võit tulemust eelkõige osapoolte rahulolu uue olukorraga, milleni jõuti läbi arutelu ja kokkuleppe.
Illustreeriv näide argielust: olete kaaslase peale pahane, sest ta jätab asju laokile või tegemata. Tavapäraselt reageerides teete talle etteheiteid, st ründate. win-win strateegiat kasutades püüate mõista, mis põhjusel ta on hooletu. On tal stress? Pole ta terve? Järsku muretseb millegi pärast? On millestki häiritud? Aktiivset kuulamist kasutades on võimalik selles selgusele jõuda. Seega on kasulik küsida, ümber sõnastada, arutada tema muret ja leida võimalusi olukorra lahendamiseks. Selliselt lähenedes jääb ära ebamugava teema käsitlemisel tihti tekkiv rünnak ja võitlus ning võite keskenduda lahenduse leidmisele. Arutelus rääkige enda nimel (mina-keel), vältige hinnanguid tema käitumise ja – veel enam – isiku kohta. Aktiivne kuulamine ja enese selge väljendamine on suhtlusoskused, mis ei lase probleemil muutuda konfliktiks.