google/wiki40b huggingface dataset:
Demograafiline vetsupott

Demograafiline vetsupott on politoloog Rein Taagepera 2005. aastal loodud metafoor, mis kirjeldab eesti rahva demograafilist probleemi: kui eestlastel ei sünni piisavalt lapsi, muutub rahvastiku kahanemine ühel hetkel pöördumatuks.
Taagepera hinnangul on pöördumatu kahanemise punkt peatselt kätte jõudmas. Rahva puudumise korral kaob aga ka omakeelne kõrgkultuur ja riikliku iseseisvuse mõte. Seepärast tuleks nii ühiskonnas kui ka riigis võtta esmaseks eesmärgiks peatada eestlaste arvu langus.
„Mõned juba unistavad, et sünde tuleb iseenesest igal aastal jälle tuhande võrra rohkem ja varsti olemegi nn demograafilisest august väljas, nii et rahvas püsib endises suuruses.
Nii see paraku pole. Demograafiline auk on selline auk, mille põhjas on omakorda auk. Nagu vetsupotil. Kümne aasta pärast väheneb sündide arv jälle järsult, sest järsult väheneb ka lastekasvatamise eas meeste ja naiste arv. Kui nendel on sama vähe lapsi kui praegustel vanematel, siis kahaneb sündide arv 10 000-le. Miljoni eestlase asemel hakkab siis kujunema rahvaarv 600 000 – kuni veel 25 aastat hiljem langeme vetsupoti järgmise jõnksu juurde. August saab välja ronida. Augu auku langeda – see on tagasivõetamatu.“
Eestlaste arvu languse pidurdamise vahenditena välja pakutud meetodeid ning positiivseid võrdlusi, nagu Islandi väikesearvuline kultuur, venekeelsete elanike lõimimine, eesti keele õpetamine maailma kõrgkoolides ja sisserändajatele eesti keele õpetamine, pidas Rein Taagepera probleemist möödahiilimiseks. Samuti nentis ta, et kui ülejäänud Euroopa võib oma rahvastiku kahanemise suhtes veel hiljem aru pähe võtta, on eestlased kui "Euroopa mandri väikseim omakeelne kõrgkultuur" esimene kaduma.
Ainsaks reaalseks lahenduseks pidas Taagepera laste arvu teadlikku üldrahvalikku tõstmist ja nende kasvatamisele pühendumist. Selle eelduseks oli tema arvates sama "ulatuslik hoiakute ja arusaamade ümbersünd, nagu sai teoks hernhuutlaste mõjul 250 aasta eest, kui paljudes valdades kadus viinakatk". Hiljem on ta pidanud oluliseks ka naistele kindluse loomist, et mehed ei lahku pere juurest ning aitavad lapsi üles kasvatada (lõpetades "vabaabieludes jõlkumise").
Demograafilisest vetsupotist kirjutas Rein Taagepera esmakordselt samanimelises artiklis, mis ilmus Eesti Päevalehes 30. augustil 2005. Artikkel pälvis 2006. aastal Eesti Ajalehtede Liidu pressipreemia vabariiklike lehtede arvamuslugude kategoorias.
Taagepera on võtnud samadel teemadel sõna ka hiljem, samuti on tema artiklile korduvalt viidatud Eesti demograafilise arengu ja laste arvu riiklikul tasandil mõjutamise teemalises poleemikas.
Akadeemiline Kirjandusühing

Akadeemiline Kirjandusühing oli aastatel 1924–1941 Tartus töötanud kirjandusteadlaste moodustatud ühing. Ühing tegutses Tartu Ülikooli juures.
Ühingu asutaja ja eestvedaja oli Gustav Suits.
Ühing korraldas ettekandekoosolekuid ja näitusi. Ühing avaldas 16 vihikut kirjandusteaduslikke uurimusi.
Eugen Sterpu

Eugen Sterpu (hüüdnimega Gicu, sündinud 10. juunil 1963 Damascani külas Põhja-Moldaavias) on Tallinnas elav ja töötav Moldova päritoluga kunstnik. Sterpu räägib hästi rumeenia, prantsuse, vene ja eesti keelt.

Haridus

Eugen Sterpu on õppinud aastatel 1975–1981 Moldaavia vabariiklikus kunstikoolis ja 1981–1989 Eesti Riiklikus Kunstiinstituudis skulptuuri erialal. Aastail 1994–1995 töötas ta Moldova Kunstiülikooli õppejõuna.

Näitused

Sterpu on esinenud isik- ja grupinäitustel Moldovas, Rumeenias, Eestis, Soomes, Rootsis ja Venemaal.

Tehnika

Eugen Sterpu on välja töötanud omalaadse pastelltehnika, kus kasutab liivapaberit ja mitmekordset pastelli- ja lakikihtide süsteemi, mis annab piltidele erilise "mõranenud" ilme. Tavapäraselt joonistatakse pastellidega paberile, Sterpu aga joonistab liivapaberile, et saavutada sügavamaid värve. Enamus Sterpu piltidest on vormistatud mustavärvilistesse paspartuudesse ja alumiiniumraamidesse. Sterpu skulptoriharidus väljendub tema pastelljoonistuste ülitäpsete, kohati arhitektuuriliste detailideni viimistletud kolmemõõtmelises stiilis, kus pildi kahemõõtmelisus kaob vormi tajumise mõju all. Tema töödelt peegeldub armastus väga soojade, pigem isegi kõrbenud toonide vastu.

Liikmesus

Eugen Sterpu on Eesti Kunstnike Liidu liige.

Isiklikku

Eugen Sterpu oli kunstnik Viive Sterpu abikaasa.
Kapsas (perekonnanimi)

Kapsas on eesti perekonnanimi.
Perekonnanime Kapsas on pandud Sürgavere mõisavallas Suure-Jaani kihelkonnas Viljandimaal ja Porkuni mõisavallas väike-Maarja kihelkonnas Virumaal. Nimede eestistamisel määrati sellenimelistele isikutele uueks perekonnanimeks Kase ja Kaselt. 
1. jaanuaril 2018 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5
Eisen (perekonnanimi)

Eisen on perekonnanimi.
Vähikivi

Vähikivi on rändrahn Harju maakonnas Kose vallas Tammiku külas.

Asukohakirjeldus

Vähikivi asub Tuhala-Kohila-Kolu teekolmnurgas, Nõmme teeristist 400 m Tuhala poole, maanteest 100 m lõunas, riigimetsa ääres, Sepa talu aiast 50 m kagus.

Kaitse

Vähikivi ei kuulu kaitsealuste objektide hulka. Soovitav säilitada ilmeka maastikuelemendina Tuhala karstipiirkonnas.

Iseloomustus

Pealtvaates tilgakujulise põhiplaaniga rahn, mille pikitelg kulgeb kirdest edelasse (65o). Küljed püstised, kirdekülg pisut eenduv. Rahnu pealispind on konarlik, kaetud sambla ja samblikega, lagi muhklik ja konarlik, edela poole madalduv. Lae kõrgemas kohas suuri kvartsipesi.
Vähikivi ümbrus on 20 m ulatuses lage rohumaa, nähtavasti endine põllumaa. Kaugemal laiub kuusik. Kivi kõrval kasvab metssõunapuu, jalamile on kuhjatud väiksemaid kive.
Rabakivi: tüüpilise ovoidstruktuuriga (viiburgiit)
Ü.Heinsalu mõõdud pikkus 5,9m laius 4,4m kõrgus 2,2m ümbermõõt 14,3m.
E.Pirruse mõõdud pikkus 5,6m laius 3,1m kõrgus 2,3m ümbermõõt 14,5m
Proomu allikad

Proomu allikad on allikad Harju maakonnas Harku vallas Rannamõisa kiriku lähedal. 
Sealsel paeastangu jalamil on 9 m pikkune lõik, kus avaneb 7 langeallikat, mille koguvooluhulk on 5–10 l/s.
Üks allikatest (Rannamõisa Proomu allikas, Proomu allikas) on kaitse alla võetud arheoloogiamälestisena.
Gjumri

Ajalugu

Gjumri asutasid kreeka kolonistid 5. sajandil eKr.
1837. aastal ehitasid venelased linna kohale suure kindluse. Gjumri oli Armeenia suurim ja tähtsaim linn 1918. aastani.
1988. aasta maavärin põhjustas linnas suuri purustusi, hukkus 25 000 inimest. Maavärina järel andis linnale abi ka Eesti, muuhulgas projekteeris Gjumri peaväljaku äärde hooneid Eesti arhitekt Raul Vaiksoo.
Riiklik VEB Fond

Riiklik VEB Fond on  Riigikogu otsusega 20. jaanuaril 1993 asutatud fond eesmärgiga koondada sinna  Põhja-Eesti Aktsiapanga ja Balti Ühispanga nõuded endises  NSV Liidu Välismajanduspangas (Внешэкономбанк СССР) külmutatud kontode kohta. Fondi asutajaks olid Eesti Pank ja Vabariigi Valitsus. Riikliku VEB Fondi haldajaks on Eesti Pank Eesti Vabariigi nimel. VEB Fondi loomise algataja oli Eesti Pank eesotsas tolleaegse EP presidendi Siim Kallasega.
Hiljem otsustati Riiklik VEB Fond reorganiseerida Sihtasutuseks VEB. 22. märtsil 1999 kanti Sihtasutus VEB registrikoodi 90005395 all Eesti Vabariigi mittetulundusühingute ja sihtasutuste registrisse. 
Fondi ja sihtasutuse juhtideks on olnud Vladimir Mihailov ja Aili Lindpere.

Nõuete rahuldamine

Fondi loomisel oli sinna koondatud nõudeid 829 260 870,21 krooni ulatuses (30.03.1993).
2000. aasta novembris oli sertifikaate tagastatud 2 921 899,42 USA dollari, 190 077 Rootsi krooni, 2 936,3 kliiringrubla kood 282 ja 25 119,26 kliiringrubla kood 553 ulatuses.
31. augusti 2000 seisuga on nõuete maht NSV Liidu Välismajanduspanga vastu 341 715 047,75 krooni. 
2006. aastaks oli Eesti Panga teatel nõuete maht vähenenud 274,3 miljonile kroonile.

Kohtuvaidlused

2004. aastal kaebasid viis VEB Fondi sertifikaadiomanikku riigi kohtusse, süüdistades riiki tegevusetuses VEB Fondi nõuete hüvitamisel. AS Akke, AS Tartu Lihakombinaat, AS A.O. Imbi, AS Saare Kalur ja AS Pärnu Kalur Holding taotlesid kohtult, et see kohustaks riiki kompenseerima VEB Fondi sertifikaadid. Halduskohus langetas otsuse 2008. aastal, jättes ettevõtete kaebuse rahuldamata.
Sertifikaadiomanikud kaebasid otsuse edasi Tallinna Ringkonnakohtusse ja said 2010. aastal riigi vastu võidu. Kohus tegi riigile ettekirjutuse, et VEB Fondi sertifikaatide hüvitamise küsimus tuleb lahendada üheksa kuu jooksul.  
Riik kaebas selle otsuse edasi riigikohtusse, mis ei võtnud aga kaebust menetlusse. Ringkonnakohtu otsus jäi seega jõusse.
1. novembril 2011 möödus üheksa kuud riigikohtu otsusest, kuid riik polnud kohtuotsust täitnud. 11. jaanuaril 2012 määras Tallinna Ringkonnakohus riigile kohtuotsuse täitmata jätmise eest 3200-eurose trahvi.

VEB Fondi likvideerimine

15. veebruaril 2012 võttis riigikogu vastu otsuse likvideerida VEB Fond ja jagada fondi varad sertifikaadiomanike vahel kompensatsiooniks. VEB Fond on majandusaasta aruannetes kinnitanud, et tal puudub vara, mille arvelt hüvitisi välja maksta. Riigikogu otsus jätab sertifikaadiomanikud kompensatsioonita.
Märtsis 2012 pöördusid VEB Fondi sertifikaadiomanikud riigikohtusse, et see tühistaks riigikogu otsuse ja tunnistaks selle põhiseadusega vastuolus olevaks. Riigikohus teatas, et kaebust arutab riigikohtu üldkogu ehk kõik 19 riigikohtunikku. VEB Fondi saaga tulemus sõltub riigikohtu otsusest.

Eesti Panga valeandmetega dokument

Jaanuaris 2013 avaldas Eesti Pank VEB Fondiga seotud auditi tulemused, millest selgus, et Eesti Pangas oli 1995. aastal loodud valeandmetega dokument, millega anti Vene firmale TSL International 32,3 miljoni dollari ulatuses nõudeid Vnešekonombankile.
Kreeka peaminister

Kreeka peaminister (kreeka keeles Πρωθυπουργός της Ελλάδος, ametlikult Πρωθυπουργός της Ελληνικής Δημοκρατίας 'Kreeka Vabariigi peaminister') on Kreeka valitsusjuht. Peaministri nimetab ametisse Kreeka president parlamendi soovituse põhjal.
Alates 8. juulist 2019 on peaministriks Kyriákos Mitsotákis.
Euprepiophis

Levila

Need maod on levinud Indias ja Venemaa idaosas.
Ouachita maakond

Ajalugu

Maakond moodustati 1842. aastal.
Beno Zupančič

Beno Zupančič (22. märts 1925 Sisak – 20. august 1980 Ljubljana) oli sloveeni kirjanik ja poliitik.
Ta oli saemehhaaniku poeg. Kasvas üles horvaadi keskkonnas.
Ta õppis slavistikat ja hakkas ajakirjanikuks.
Ta on kirjutanud muu hulgas novelli "Veter in cesta" ("Tuul ja tee"), romaanid "Sedmina" ("Peied"), "Golobnjak" ("Tuvila"), "Noč in dan" ("Öö ja päev") ning "Plat zvona" ("Häirekell") ja lastejutte.
Ta avaldas reisikirja oma reisidest Lähis-Idas, Aafrikas, Ladina-Ameerikas ja USA-s.
Tema loomelaad oli sotsiaalselt realistlik.
Ta on muu hulgas olnud Sloveenia Sotsialistliku Vabariigi Täitevnõukogu aseesimees.
Liia Lüdig

Liia Lüdig-Algvere (sündinud 16. mail 1950 Hiiumaal) on eesti maalikunstnik.

Haridus

Liia Lüdig on lõpetanud 1969. aastal Tallinna 21. Keskkooli füüsika eriklassi. Aastatel 1969–1970 õppis ta Silvia Jõgeveri käe all Tartu Kunstimuuseumi Kujutava Kunsti Kaugõppekursusel. Aastatel 1970–1972 ja 1974–1976 õppis ta Tartu Kunstikoolis, kus peamiseks õpetajaks oli Alfred Kongo. Alates aastast 1976 õppis ta Mari-Liis Küla juhendamisel Eesti NSV Riiklikus Kunstiinstituudis (ERKI-s) teatridekoratsiooni erialal, mille vahetas 1979. aastal tahvelmaali eriala vastu, juhendajaks seal oli Enn Põldroos. 1982. aastal lõpetas ta ERKI maalikunstnik-pedagoogi diplomiga.

Looming

Liia Lüdig joonistab ja maalib akvarelle ja õlimaale.Tema illustratsioone leiab ajakirja Akadeemia 1996. aasta esimeses numbris, Tiiu Jüriado raamatus "Luule on ime" (kirjastus Kentaur, ilmunud aastal 2006), Liina Vagula koostatud raamatus "Kirjad emale" (kirjastus Ilo, ilmunud aastal 2009) ja mujalgi. Aastal 2001 valmis tal postkaardikomplekt "Aastaring vanal Hiiumaal" – 12 koopiat Hiiumaa-teemalistest akvarellidest (suurus 48x36) "Mälestuste mälestused", mis valmisid aastatel 1990–2000 koostöös Hiiumaa Muuseumi peavarahoidja Helgi Põlloga.
Kunstniku töid asub Eesti Kunstifondis, Hiiumaa Muuseumis, erakogudes Eestis, Austraalias, Kanadas, Saksamaal, Soomes, Rootsis, Itaalias, USA-s ja Venemaal.
Liia Lüdig on Eesti Kunstnike Liidu ja Eesti Maalikunstnike Liidu liige.

Isiklikku

Tema abikaasa on metallikunstnik Aado Algvere.
Galina Gluhhova

Galina Gluhhova (vene Галина Глухова, inglise Galina Glukhova; sündinud 28. jaanuaril 1965 Kvaseris Kezi rajoonis Udmurtias) on udmurdi folklorist, Udmurdi Riikliku Ülikooli udmurdi ja vene kirjanduse dotsent. 
Galina Gluhhova lõpetas Udmurdi Riikliku Ülikooli filoloogia teaduskonna ja töötas aastail 1987–1988 Pužmezi 8-klassilises koolis õpetajana. 1988. aastast Udmurdi Ülikooli assistent, udmurdi kirjanduse ja nõukogude kirjanduse vanemõpetaja. 
Aastal 1994 astus Udmurdi Ajaloo, Keele ja Kirjanduse Instituudi folkloristika alasesse kraadiõppesse. Aspirantuuri ajal stažeeris Tartu Ülikooli ja Eesti Kirjandusmuuseumi juures. Aastal 2002 kaitses väitekirja "Udmurdi traditsioonilise kultuuri sanditamiskommete sümboolika" ("Символика ряженья в удмуртской традиционной культуре").
Gluhhova on enam kui 80 teadustöö autor, tema peamised uurimishuvid on seotud udmurdi ja soome-ugri folkloori, kalendrikombestiku, mütoloogia ja udmurdi kirjandusega.

Teadustegevus

Gluhhova on olnud Rahvusvahelise Udmurtia noorte folkloristide kooli korraldaja (2000, 2005, 2009). 
Ta on oponeerinud folkloristika alaseid väitekirju Ižkaris, Nižni Novgorodis, Sõktõvkaris, Joškar-Olas jm.
Ta on olnud üks ülevenemaalise Venemaa rahvaste keelte ja kirjanduste alase olümpiaadi korraldajaid (2003–2012).
Paul Schilling

Parun Paul Ludwig Schilling von Cannstatt (venepäraselt Павел Львович Шиллинг; 5. aprill/11. aprill 1786 Tallinn – 25. juuli/6. august 1837 Peterburi) oli baltisaksa päritolu Venemaa keisririigi diplomaat ja insener.
Ta tegutses aastatel 1803–1812 Venemaa saatkonnas Baieri kuningriigis.

Telegraaf

Schilling ehitas maailmas oletatavalt esimese elektritelegraafi. 1832. aastal demonstreeris ta signaalide kaugedastust läbi kaabliga ühendatud telegraafiaparaatide oma Peterburi korteris eri tubades. 
Tema telegraafiaparaadis näitas nõel telegraafikoodi abil sõnumis sisalduvaid tähti. Ta tarvitas esimesena praktikas kahendsüsteemi signaalide edastamiseks.
Schillingi aparaadi näidis paigaldati 1835. aastal maa-aluse kaabliga Vene Admiraliteedi hoonesse. Kavandati ka töötavat liini Kroonlinna ja Peterhofi lossi vahele, kuid plaanist loobuti pärast Schillingi surma.
Plaani Püha Nikolai kirik

Plaani Püha Nikolai kirik (ka Haanja-Plaani Püha Nikolai kirik) on õigeusu kirik Võru maakonnas Rõuge vallas Plaani külas. Pühakoda kuulub EAÕK-le.
1846. aastal ehitatud ja 1872. aastal maha põlenud puidust kiriku asemele ehitatud historitsistlik kivikirik valmis 1873. aastal ja pühitseti 1874. aastal. 
Projekti tegi Riia arhitekt Jānis Frīdrihs Baumanis. Tellis- ja maakivist hoone on kreeka risti kujuline, sellel on kellatorn ning üks suur ja neli väiksemat sibulkupliga torni.
Mikael Granlund

Mikael Granlund (sündinud 26. veebruaril 1992 Oulus) on Soome jäähokimängija, kes alates hooajast 2012–13 mängib NHL-i klubis Minnesota Wild keskründaja positsioonil. 
Ta on esindanud Soomet U18- ja U20-koondises. 2010. aastast kuulub ta ka Soome esindusmeeskonda.
2009 valiti ta Soome aasta noorsportlaseks.
2011. aasta jäähoki maailmameistrivõistluste poolfinaalis lõi ta Venemaa vastu värava, tõstes värava tagant tulles litri hokikepi laba peale ja selle värava ülemisse nurka visates.
Funhouse (Pinki album)

"Funhouse" on Pinki 2008. aastal ilmunud viies stuudioalbum. Albumilt on singlitena avaldatud lood "So What", "Sober", "Please Don't Leave Me", "Bad Influence", "Funhouse", "I Don't Believe You" ja "Glitter in the Air". Austraalias anti kontsertuuri promosinglina välja ka "Ave Mary A".
Andres Olvik

Saavutused

Aastal 2004 Lissabonis toimunud juunioride Euroopa meistrivõistlustel saavutas ta 200 m seliliujumises 13. koha.
2007. aasta Bangkoki universiaadil sai ta 200 m seliliujumises 25. koha.
Aastal 2008 Eindhovenis toimunud Euroopa meistrivõistlustel saavutas Andres Olvik 200 meetri seliliujumises 19. koha.
Nassau hertsogkond

Ajalugu

17. juulil 1806 liitusid Nassau-Usingeni ja Nassau-Weilburgi krahvkonnad Reini Liiduga. Napoleon I survel krahvkonnad liitusid, et moodustada 30. augustil 1806 Nassau hertsogkond, Friedrich Augusti ja tema noore nõo Friedrich Wilhelmi ühisvalitsemise alla. Kuna Friedrich Augustil ei olnud pärijaid, nõustus ta, et Friedrich Wilhelm saab pärast tema surma ainuvalitsejaks. Kuid Friedrich Wilhelm suri 9. jaanuaril 1816 Weilburgi lossi trepilt kukkudes ja tema pojast Wilhelmist sai Nassau hertsog.
Viini kongressil liidendati Oranje-Nassau vürstkond Nassau hertsogkonnaga ja seejärel liitus ühinenud hertsogkond Saksa Liiduga, Wiesbadenist sai uus pealinn. Enamuse liinide hääbumisel sai Nassau-Weilburgi liini Nassau-Usingeni harust hertsog Wilhelmi isikus Nassau valitsev dünastia kuni Austria-Preisi sõjani aastal 1866, kui see annekteeriti Preisi kuningriigi poolt ja liidendati Wiesbadeni piirkonnana Hessen-Nassau provintsiga. Wilhelmi poeg Adolphe, viimane Nassau hertsog, sai pärast Nassau-Dillenburgi meesliini hääbumist aastal 1890 Luksemburgi.
Ihtüoloogia

Ihtüoloogia ehk kalateadus on zooloogia haru, mis uurib kalu. Täpsemalt hõlmab see luukalu (Osteichthyes), kõhrkalu (Chondrichthyes) ja ebaselget kalalaadsete rühma – lõuatuid (Agnatha). 
FishBase andmepanga järgi on kalaliike teada umbes 33 300 (november 2016 seisuga) ja see moodustab umbes poole kogu teadaolevatest selgroogsetest. Ehkki arvatakse, et enamik kalu on avastatud ja kirjeldatud, tuvastatakse igal aastal umbes 250 uut liiki. 
Rakenduslik ihtüoloogia on tihedalt seotud merebioloogia ja limnoloogiaga.
Sibulaõli

Sibula õli toimed

Hariliku sibula erineva koostisega eeterlikud õlid toimivad katsetes puugivastsetele ja -munadele ning täiskasvanutele, näiteks Boophilus annulatus 'ele, akaritsiidina ja võivad neid suuremas koguses surma saata.
Hariliku sibula eeterlikul õlil on seenevastane toime.
Hariliku sibula õlil on antioksüdantsed toimed. Õli toimeid uuriti nikotiini saanud rottide maksas, kopsudes ja südames ning võrreldi neid E-vitamiini (alfatokoferool) toimetega. Katserottidele süstiti 21 katsepäeva jooksul samaaegselt nikotiini (0,6 mg/kg kehakaalu kohta),sibulaõli (100 mg/kg kehakaalu kohta) või E-vitamiini (100 mg/kg kehakaalu kohta). Nikotiini ja sibulaõli saanud katserottidel suurenes vastupanu rasvade peroksüdatsioonile, sama täheldati ka E-vitamiini saanud rottidel. Nikotiini saanud rottidel alanes katalaasi ja superoksiidi dismutaasi aktiivsus. Sibulaõli või E-vitamiinipreparaate saanud rottide antioksüdantide kontsentratsioon suurenes kõikides uuritud elundites, eriti suurenes glutatiooni, E-vitamiini ja retinooli sisaldus aga E+nikotiini saanud rottidel. Tulemused näitavad, et võrreldes E-vitamiiga on sibulaõli tõhus antioksüdant nikotiini poolt esile kutsutud oksüdatiivsete kahjustuste korral.
MTO droogi päevane annus, kui teisiti pole määratud, on 50 g toorest sibulat või 20 g kuivatatud droogi.
Lapės

Ajalugu

Sealset mõisa on esimest korda kirjalikult mainitud aastal 1567. Aastal 1591 sai selle omanikuks Severinas Bonaras. XVII sajandil olid mõisa omanikeks Valatkevičid, kes lasid sinna ehitada ka kiriku. Algselt oli see kohaliku kihelkonna keskus, aga aastast 1731 sai sellest Karmėlava kihelkonda kuuluv kabel. Aastal, mil kirik valmis, sai mõisa omanikuks aga Jonas Alfonsas Liackis, kes rajas mõisa peahoone.
Sealse mõisa ja selle juures oleva küla omanikud vahetusid kiiresti – nende seas olid Chelkovskid, Tyszkiewiczid, Čackid, Ratautased ja Sakalauskased. Aastal 1893 sai Lapėse kirikust taas kihelkonnakirik. Aastal 1898 see renoveeriti.
Esimese maailmasõja järel sai sealse mõisa omanikuks Antanas Merkys. Aastal 1920 olid 55% sealsetest elanikest poolakad. Aastal 1926 oli külas 4604 elanikku, neist 4144 olid poolakad, 267 venelased ja 138 leedulased, lisaks elas seal veel 28 juuti ja 27 sakslast. Sama sajandi kolmekümnendatel aastatel rajati sinna põllumajandusühistu ja krediidiühistu. Teise maailmasõja järel tegutsesid alevi ümbruskonnas Leedu metsavennad. Nõukogude võimud küüditasid üheksa sealset elanikku. Nõukogude ajal oli Lapės kohaliku sovhoosi keskasula. Sealse mõisa peahoone põles aastal 1985 maha.
Tiina Luhamets

Tiina Luhamets (sündinud 8. oktoobril 1957 Tallinnas) on eesti koorijuht, organist ja muusikapedagoog.
Tiina Luhamets on õpetanud viiulimängu Kuressaares ja Põltsamaal ning praegu õpetab Tartu muusikakoolides.
Organisti, koorijuhi ja pühapäevakooliõpetajana on ta töötanud Kuressaares ja Põltsamaal, praegu EELK Tartu Pauluse koguduses.
Ta on konfirmeeritud 1977. aastal Tallinna Jaani kirikus.

Isiklikku

Tema kaksikõde on muusikapedagoog Maris Lend. Nende vanemad on arstid – hiidlasest ema Vaike Kapral snd Tammeste (1924–2002) ja Virumaa juurtega isa Heljut Kapral (sündinud 1923).
Aastast 1977 on ta abielus Joel Luhametsaga. Neil on kolm last: poeg Kristjan Luhamets ning tütred Katrin ja Eva-Liisa. Neli lapselast: Jakob, Helene, Mihkel ja Timo.
Faktooring

Faktooring on tehing, milles antakse ostjate tasumata müügiarved edasi finantsettevõttele, kes maksab müüjale teenustasu eest arve täissummas välja. Faktooring aitab ettevõtetel oma tegevust rahastada ehk tavapäraselt on faktooring müüja käibekapitali finantseerimise vorm.

Faktooringuleping

Faktooringulepinguga lepitakse kokku mitmes tingimuses, mis olenevad tehingu valuutast, müüja finantsolukorrast ning tehingu riskantsusest.

Põhimõisted

Avansimäär on osa arvest, mille ulatuses faktor arveid finantseerib. Tavaliselt on faktooringuavansi määr vahemikus 65–90% müügiarve nominaalväärtusest, kuid see võib olla ka 50–100%. Üldjuhul arvestatakse see pärast faktooringuintressi ja komisjonitasu maha arvamist arve summast. Avansimäär näitab, kui suure osa arvest faktor müüjale kohe maksab. Määra suurus sõltub nii arve suurusest, kui ka ajast, mis jääb arve esitamise ja maksetähtaja vahele. Näiteks kui avansimäär on 80% ja arve summa 1000 €, siis faktor annab müüjale 800 €.
Faktooringureserv on osa arve summast, mille faktor kannab müüja arvele vaid juhul, kui ostja on faktorile arve õigeks ajaks tasunud. See on vajalik faktorile krediidiriski vähendamiseks, sest probleemide tekkimisel ostjaga jätab ta selle osa endale.
Lepingu limiit on rahasumma, mille ulatuses faktor müüjale arveid finantseerib. Selle summa, mille ulatuses on võimalik lepingus nimetatud ostjatelt laekumata arveid esitada. Tuleb tähele panna, et kui müüja on juba faktorile lepingu limiidi ulatuses arveid edastanud, peab uued arved enamasti siiski faktorile edastama, ent neid finantseeritakse alles limiidi vabanemisel. Limiit vabaneb, kui esitatud arve alusel laekub summa.

Faktori tulu

Faktor soovib saada tulu nii arvete finantseerimise kui ka muude võimalike kaasnevate teenuste eest. Tavaliselt on faktori tuludeks lepingu- ja komisjonitasu ning intressitulu. Samas on finantsettevõtteid, kellele tuleb maksta vaid faktooringutasu, mis moodustab mingi protsendi arve kogusummast.
Faktooringu lepingutasu on ühekordne tulu, mis makstakse faktorile lepingu sõlmimisel. Enamasti on lepingutasu osakaal lepingu limiidist või kindel summa.
Faktooringuintress on tasu faktorile arvete finantseerimise ehk avansi andmise eest. Intressi arvestatakse selle aja eest, mis jääb müüjale faktooringuavansi kandmise ja arve tasumise vahele. Intressimäära suurus sõltub müüja finantsseisust, tehingu riskitasemest ja valuutast.
Komisjonitasu ehk arve käitlustasu on kas kindel summa või osa arve summast (tavaliselt 0,1–1,5%). Komisjonitasu võetakse kõikidelt faktorile esitatud müügiarvetelt, seega tuleb maksta seda ka juhul, kui arvet et aktsepteerita. Arve käitlustasu vähendab müüjale väljamakstavat faktooringuavanssi. Komisjoni summa sõltub nii tegevusharust ja müügimahust kui ka kuludest, mida faktor teeb arvete läbivaatamisel, kontrollimisel ja muudel tehinguga seotud juhtudel.