Rudolf Kallas

Rudolf Gottfried Kallas (22. mai 1851 Kaarma kihelkond – 22. aprill 1913 Peterburi, maetud Tartus) oli eesti kirikuõpetaja, teoloog, pedagoog, kultuuriloolane ja rahvusliku liikumise tegelane.
Kallas oli esimene eestlane, kes kirjutas teadusliku töö psühholoogia alal. Samuti on ta koostanud matemaatikaõpikuid. Olaf Prinits on kirjutanud, et "koolimatemaatikuna on Kallas rajanud autoriteetse aluse aritmeetika õpetamise metoodikale". Lisaks avaldas ta mitmeid eestikeelseid laiemale lugejaskonnale suunatud vaimulikke ja teoloogilisi kirjutisi.

Elukäik

Rudolf Kallas sündis 1851. aastal Mihkel ja Wilhelmine Kallase pere esimese pojana. Tema isa oli ametilt Kaarma koguduse köster ja kihelkonna koolmeister.
Kallas õppis 1861–1863 Kaarma kihelkonnakoolis, 1863–1864 Kuressaare elementaarkoolis ja 1864–1867 Kuressaare Gümnaasiumis. Kuressaares õppides sai Kallas tuttavaks ka Jakob Hurdaga, kes oli seal 1868. aastal kooliõpetajaks. Ta osales hiljem Hurda mõjutusel juba koolipoisina rahvuslikus liikumises.
1868–1871 õppis Tartu elementaarkooli õpetajate seminaris, oli seejärel Tartus algkooliõpetaja 1878–1883. Veel kooliõpilasena liitus ta 1873. aasta sügisel Eesti Üliõpilaste Seltsiga, mis tegutses tollel ajal Kalevipoja-õhtute vormis. Seltsiga olid hiljem seotud ka tema vennad Eduard ja Oskar Kallas ning õepojad Elmar ja Villem Kirotar.
Tartusse õppima tulles liitus ka Vanemuise seltsiga ja pidas seal arvukalt kõnesid. Kallas kuulus Eesti Kirjameeste Seltsi juhtkonda olles sekretär aastatel 1873–75 ja eestseisuse liige aastani 1881. Alates 1871. aastast oli ta ka Eesti Aleksandrikooli peakomitee sekretär. Ta tegi ka kaastööd rahvuslikele väljaannetele. Rahvusliku suurlõhe ajal kuulus Kallas Hurda lähimate kaasvõitlejate hulka.
Jätkas õppimist 1876–1878 Tallinna kubermangugümnaasiumis, mille lõpetas cum laude. Õppis 1878–1883 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas Cand. theol. (1884, auhinnaks kuldmedal). 
Ülikoolis õppides oli Rudolf Kallas Gustav Teichmülleri õpilane. Tema doktoritöö "Mäluõpetuse süsteem" (System der Gedächtnislehre, Dorpat, 1897) oli pühendatud inimese mälu uurimisele. Jakob Hurda kaastöölisena ja folkloorikogujana tundis ta hästi rahvaluulet. Selles töös vaatles ta regivärssi eelkõige kui mnemotehnilist vahendit, mis aitab laulikul meelde jätta hiiglasliku arvu erinevaid värsse. Psühholoogiaprofessor Konstantin Ramul nimetas Kallase tööd diletantlikuks, kuid sellele vaatamata leidus selles originaalne idee, et akustilised signaalid võivad olla mälutehnilisteks abivahenditeks.
Oli prooviaastal Valga Jaani koguduses Heinrich Kupfferi juures. Ordineeriti 4. märtsil 1884 pastoriks. Samal aastal õnnistas ta sisse Tartu Peetri kiriku ja Otepääl Eesti Üliõpilaste Seltsi sinimustvalge lipu.
1884–1887 töötas ta pastorina Valga Peetri koguduses, olles samaaegselt õpetaja Cimze seminaris. Hiljem oli ta pastori Rõuges (1887–1901) ja Peterburis (1901–1913).
Suri 1913. aastal Peterburis. On maetud Tartus Raadi kalmistule.

Isiklikku

Ta oli eesti diplomaadi Oskar Kallase vend; tema poeg Aksel Kallas oli Paistu, Jõhvi ja Rõuge Maarja koguduse õpetaja.
Rudolf Kallas abiellus 1884. aastal Ida Berhoffiga (1862–1918), kellega ta sai kuus last.