google/wiki40b huggingface dataset:
Keskkonnaajaloo keskus

Keskkonnaajaloo keskus (KAJAK) on 2011. aastal asutatud Tallinna ülikooli ajaloo, arheoloogia ja kunstiajaloo keskuse teadusvõrgustik, mis edendab keskkonnaajaloo uurijate tegevust Eestis.
Keskuse peamised uurimisteemad on toidukultuuri ajalugu, keskkonnaajalugu ja arheoloogia ning inimeste ja loomade vahelised suhted ajaloos.
Keskus korraldab ettekandekoosolekuid, teaduskonverentse, seminare ja avalikke loenguid; edendab oma tegevusvaldkonnaga seotud doktoriõpet, bakalaureuse- ja magistriastme keskkonnaajaloo-suunalisi loengukursusi ja seminare; aitab publitseerida uurimistulemusi ja allikmaterjale ning koordineerib keskkonnaajalugu tutvustavate teoste tõlkimist; osaleb rahvusvahelistes uurimisprojektides ja teeb koostööd teiste samalaadsete institutsioonidega välismaal. Keskuse rahastus on valdavalt projektipõhine.
Keskuse liikmeskond koosneb eelkõige Eestis tegutsevatest uurijatest, kelle huvivaldkonda kuulub keskkonna ja inimkultuuri koosmõju ning nende vastastikune toime ajaloo vältel. Lisaks Tallinna ülikooli ajaloo, arheoloogia ja kunstiajaloo keskuse töötajatele kuuluvad KAJAK-i koosseisu partnerliikmetena teadlased paljudest Eesti teadusasutustest.
2017. aasta alguse seisuga on KAJAK-il 40 liiget.
Keskust juhib Tallinna ülikooli humanitaarteaduste instituudi teadur Kadri Tüür. Juhatusse kuuluvad Tallinna ülikooli ajaloo, arheoloogia ja kunstiajaloo keskuse vanemteadur Priit Raudkivi ja Rootsi kuningliku tehnikainstituudi (KTH) teadur Kati Lindström.
Hendrik Sal-Saller

Isiklikku

17. septembril 2007 sündis Hendrik Sal-Salleril ja Berit Veiberil poeg Sebastian.
25. juulil 2010, pärast kuueaastast kooselu, Hendrik ja Berit abiellusid.
Isa: Tõnu Sal-Saller, ema: Anne Velli.
Õed: Agnes ja Jana.
Peter Sagan

Varasem elu

Peter Sagan sündis pere 4. lapsena Žilina linnas. Ka tema vanem vend Juraj Sagan on elukutseline jalgrattur ning ka tema on Bora-Hansgrohe meeskonna liige. 
Sagan alustas jalgrattasõitu 9-aastaselt, kui ta liitus oma kodulinnas väikse jalgrattaklubiga Cyklistický spolok Žilina. Juunioriaastatel sõitis ta nii maantee- kui ka maastikuratast ning oli tuntud oma ebahariliku stiili poolest, sõites ainult tenniste ja T-särgi väel ning juues lihtsalt puhast vett. Sagan tõmbas märkimisväärset tähelepanu, kui ta ilmus Slovakkia Cup’ile õe laenatud jalgrattaga. Sagan oli teinud valearvestuse ja enda jalgratta maha müünud, kuid võitis võistluse vaatamata sellele, et sõitis supermarketist ostetud rattaga, millel olid kehvad pidurid ja piiratud finantsvõimendus.

Perekond

Peter Saganil on vanemad vennad Juraj ja Milan ning õde Danka. Sagani vanemad, isa Lubomir ja ema Helena, toetavad poja sportlikke ettevõtmisi igal viisil. Sagan on abielus Katarina Smolkovaga, nad elavad Monacos.

2010

• Sagan võitis oma esimese World Tour etapi 2010. aasta Pariisi-Nice'i võistlusel. Hiljem võitis ta samal võistlusel ka teise etapi, samuti punkti klassifikatsioonis.

2011

• Sagan võitis oma esimese Grand Tour etapi ning kolm etappi Vuelta a Españal.

2012

• Sagan võitis Tour De France'i avaetapi. Selle tulemusega oli Sagan noorim rattur, kes oli võitnud tuuri etapi, olles 22 aastat ja 157 päeva vana.

2013

• Sagan võitis kokku 22 võistlust, olles enim võistlusi võitnud rattur.

2015

• Saganist sai esimene Slovakkia sõitja, kes võitis maailmameistri võistlused maanteerattasõidus.

2016

• Sagan oli teine rattur, kes võitis 5 korda järjest Tour de France'il punkti kvalifikatsiooni.
Kalmari Ülikool

Kalmari Ülikool (rootsi keeles Högskolan i Kalmar) oli ülikool Rootsis Kalmaris. 2010 moodustati Kalmari ja Växjö Ülikooli  ühinemisel uus ülikool: Linné Ülikool.
Ülikool asutati 1977.
Leningradi koodeks

Leningradi koodeks (ka Codex Leningradensis) on vanim täielikult säilinud heebreakeelse Vana Testamendi käsikiri, mis kasutab masoreetide teksti. See on kolofooni järgi dateeritud 1008. (või äärmisel juhul 1009.) aastasse.
Aleppo koodeks, mille toel Leningradi koodeks on valminud, on küll vanem, kuid mingid osad sellest on kadunud pärast 1947. aastat. Nii on Leningradi koodeks vanim tänapäevani säilinud käsikiri.
Tänapäeval on Leningradi koodeks olulisim allikas, mille abil on loodud Biblia Hebraica (1937) ja Biblia Hebraica Stuttgartensia (1977).
Kolofooni järgi on Leningradi koodeks ümber kirjutatud Kairos. Masoreedi tekstile ebatüüpiliselt on sama mees kirjutanud nii konsonandid, vokaalid kui masoreedi märkmed.
Koodeks jõudis 1838. aastal Odessasse, hiljem viidi see Venemaale. 1863. aastast hoitakse seda Peterburis Venemaa Rahvusraamatukogus.
Lille tänav (Tallinn)

Lille tänav on tänav Tallinnas Kristiine linnaosas Lilleküla asumis Lille allasumis. 
Tänav algab Paldiski maanteelt, ristub Kullerkupu ja Vaarika tänavaga ning lõpeb Endla tänaval. Lille tänav on põhja-lõunasuunaline ja ligikaudu 330 meetri pikkune.
Lille tänav sai nime 14. jaanuaril 1925.
Laurensi maakond (Lõuna-Carolina)

Ajalugu

Laurensi maakond moodustati 1785. aastal.
Marioni maakond (Alabama)

Ajalugu

Maakond moodustati 1818. aastal.

Rahvastik

Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 30 776.
Uus Pinakoteek

Uus Pinakoteek (saksa keeles Neue Pinakothek) on kunstimuuseum (pinakoteek) Saksamaal Münchenis. Muuseumis eksponeeritakse teoseid klassitsismist juugendini. 
Muuseum rajati 1853.Muuseumi praegune hoone valmis 1981. Hoone projekteeris Alexandra von Branca.
Muuseumi direktor on Klaus Schrenk.
Bremsberg

Algupära

Põhimõtteliselt on bremsberg kaldkaeveõõs. Minimaalne bremsbergi kalle, millel vagonett sõidab vabalt alumisele tasandile, sõltub mitmest asjaolust. Praktikas sõltub kalle bremsbergi pikkusest ja nurgast, mis jääb 2,2 ja 11 gooni (kümnendkraad) vahele. Kasutusel on ka järsemad bremsbergid. Vagonette liigutatakse kas otse bremsbergi põhjal või põhja paigutatud siinidel. Vagonettide hoogu pidurdatakse vastukaaluga. Tõstemahhanism võib olla ühe või kahe trumliga. Ühe trumliga süsteemis kasutatakse vagoneti pidurdamiseks eraldi vastukaalu. Kahe trumliga süsteemis kasutatakse hoo pidurdamiseks tühja vagonetti, mis liigub üles, samal ajal kui täis vagonett liigub alla.

Liigitus

Bremsberge on nii ajutisi kui ka kapitaalseid. Ajutised bremsbergid rajatakse ainult kihipaksuselt ja kuni järgmise tasemeni. Väljatakse ainult kaevis. Ajutisi bremsberge ei kasutata materjalide transpordiks, seetõttu ei toestata neid kapitaalselt. Kapitaalseid bremsberge kasutatakse materjali transpordiks ja neid kasutatakse pikemat aega. Kapitaalsed bremsbergid on laiemad, kuna neisse paigutatakse vagonettide tõstemehhanismid.

Ehitus

Bremsbergis kasutatakse sama laiu rööpaid kui mujal kavanduse strekkides. Sõltuvalt sellest, kas kasutatakse ühte või kahte trumlit, on kasutusel kas üks või kaks paari rööpaid. Ühe trumli korral kasutatakse vastukaalu jaoks eraldi juhtlati. Vastukaal peab olema nii raske, et tõmbaks tühja vagoneti ülemisele tasemele. Praktikas on ennast tõestanud, et vastukaalu mass on poolteist tühja vagoneti kaalust.
Kõige lihtsam vastukaal on madal vagonett, mis on täidetud malmi tükkidega. Kui vastikaaluks kasutatakse vagonetti on kasutusel kahed rööpad.
Bremsbergi ülemises osas asetseb mehhanism, mis vähendab alla sõitva vagoneti kiirust. Bremsbergi alumises osas on aga ala, kus vagonette tühjendatakse.

Bremsberg maa peal

Maa peal kasutati bremsberge kõrgel asuvatest stollidest kaevise transpordiks. Et bremsbergi mägisele alale rajada, tuli ala taimkattest vabastada ja tasandada. Tasandatud alale rajati vundament, millel said vagonetid sõita. Vagonetid sõitsid alla kas oma ratastel või spetsiaalsetel platvormidel. Et tühjad vagonetid taas üles saaksid, rajati mõnikord kaks paari rööpaid.
Maa peale rajatud bremsberge võib näha Walesi kiltkivikaevanduste juures ja Saksamaal Harzi piirkonnas.
Malvaste kalmistu

Malvaste kalmistu on kalmistu Reigi kihelkonnas Hiiumaa saarel Läänemaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Malvaste külas Hiiumaa vallas Hiiu maakonnas.
Malvaste kalmistu rajati 1925. aastal. Kalmistu on alates 1999. aastast riiklik ajaloomälestis. 
Kalmistu loodeosas asub Malvaste kabel. Kalmistu on praegu kasutusel ning on üldiselt hooldatud. Malvaste kalmistu pindala on 0,46 hektarit ja kalmusid on kokku umbes 200. Sealsed riikliku kaitse all olevad mälestised on Malvaste kabeliaed ja Malvaste õigeusu kabel.
Kalmistul asub ristpalkidest vana kabel, mille edelaküljele on hiljem juurde ehitatud puidust kellatorn. Kabeli ehitaja Peeter Holm on maetud kabeli juurde.
Esimene matmine Malvaste kalmistule toimus 1925. aastal. Samal aastal toodi kalmistule kabeli ehituseks vajalikud palgid, mis pärit Puski raamatukaupluse hoonest.
Enn Sellik

Sportlasena

Ta osales Nõukogude Liidu eest 1976. ja 1980. aasta suveolümpiamängudel. Ta võitis 1977. aasta suveuniversiaadil Sofias 5000 meetri jooksus (ajaga 13:44,6) kuldmedali.
Gesenk

Gesenk on vertikaalne kaeveõõs, mis ei avane maapinnale. Rajatakse aherkivimisse. Erinevalt pimešahtist kasutatakse gesenki kaevise ülalt alla laskmiseks. Gesenk võib olla ka kaldu. Varem oli gesengi ristlõige ristkülikukujuline, nüüd on enamasti ringikujuline.

Kasutamine

Gesenki kasutatakse lisaks kaevise ja materjali transportimisele tuulutuseks ja inimeste liiklemiseks.

Kirjeldus

Gesengid võivad olla pikaealised kapitaalgesengid või lühiealised. Vastavalt sellele on toestus kas kapitaalne (betoon) või kui kivimid on püsivad ja gesenki kasutatakse ainult kaevise allalaskmiseks ja tuulutuseks, võib toestus puududa. Gesenke kasutatakse mitme lähestikku asuva kihi kaevandamiseks.
Joann (Bulin)

Joann (eestipäraselt ka Johannes, vene keeles Иоанн; ilmaliku nimega Nikolai Aleksandrovitš Bulin, vene Николай Александрович Булин; 16. veebruar 1893 Võõpsu, Räpina vald – 30. juuli 1941 Leningrad) oli Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku vaimulik (piiskop). 
1920–1932 oli ta Petseri kloostri ülem. 
Vahistati Petseris 18. oktoober 1940 ja viidi Leningradi, kus Leningradi oblasti kohtu otsuse alusel hukati.
B-15

Jäämägi B-15 on suurim seni teadaolev jäämägi. See eraldus Antarktikas Rossi jääliustikust märtsis 2000.
Eraldunud jäämäe suurus oli umbes 11 000 ruutkilomeetrit. Aastatel 2000, 2002 ja 2003 toimus selle lagunemine ja temast eraldus mitmeid tükke. Suurim tükk, mis oli algselt umbes 3100 km² suurune, sai tähise B-15A.
B-15 tükid põhjustasid suuri probleeme nii Antarktika uurijatele kui ka pingviinidele.
2006. aastal B-15A lagunes ning tema tükke nähti triivimas ookeanis mitmel pool lõunapoolkeral.
Teadlased loevad B-15 tekke põhjuseks maakera globaalset soojenemist.
Loodusravi

Loodusravi (vahel tuntud ka kui alternatiivravi) on käsitletav meditsiini ühe alaliigina, kus ravi viiakse läbi kas täielikult või osaliselt loodusest pärit vahenditega (ravimtaimed, muud loodussaadused).

Vahendid, põhimõtted

Loodusravi vahendeid kasutatakse võimalikult naturaalsel kujul, muutes nende omadustes vaid hädapäraseid näitajaid (ravimtaimed kuivatatakse, puhastatakse, töödeldakse termiliselt) nii, et need ei kaotaks seejuures märgatavalt oma põhilisi raviomadusi. Muud loodussaadused (kivid, sool, liiv jms) läbivad samuti minimaalse töötluse alates kogumisest kuni tarbijale üleandmiseni.
Ka on loodusravis olulisel kohal organismi füsioloogiline mõjutamine välispidiselt näiteks erinevate füüsiliste harjutuste või protseduuride abil, mida viib läbi kas patsient ise või mida aitab läbi viia keegi teine. Ka nendel puhkudel puudub reeglina abivahendil toksiline toime.
Loodusravi printsiibiks on see, et lähtutakse organismi puhastamise vajadusest, väljutamaks organismist toksilisi jääke, ilma uusi toksilise toimega komponente lisamata.
Loodusravist on välja kasvanud ka homöopaatia.
Traditsiooniline meditsiin aktsepteerib loodusravi põhimõtteid valikuliselt, st tõestuspõhiselt. Loodusravi põhimõtted, mis apelleerivad patsiendi psühholoogilistele faktoritele, ei loeta tõenduspõhiseks ning seetõttu ka neid enamasti ei aktsepteerita. Sageli ei taheta aktsepteerida loodusravi põhimõtteid ka seetõttu, et loodusravi poolt saavutatav efekt on pikemat aega nõudev ning suuremas sõltuvuses patsiendi füsioloogilistest eripäradest.
Myrtle Cook

Isiklikku

Pärast abiellumist ajalehe Montreal Star ajakirjaniku Lloyd McGowaniga kandis ta nime Myrtle Cook McGowan. Tal on poeg Don McGowan.
K. Timirjazevi nimeline Moskva Põllumajanduse Akadeemia

Ajalugu

Kool asutati 3. detsembril 1865 nimega Petrovi Põllu- ja Metsaakadeemia (vene Петровской земледельческой и лесной академии). Õppetöö algas 25. jaanuaril 1866.
Gunnar Mölder

Gunnar Mölder (25. september 1931 Tartu – 14. veebruar 1994 Buenos Aires) oli eesti vaimulik Argentinas.
Põgenes koos ema ja vanaemaga septembris 1944 läbi Poola Saksamaale, kust omakorda siirdus aastal 1949 Argentinasse. Alghariduse omandas ta Tallinn-Nõmmel, keskkoolis käis ta osalt Oberrealschules Landshutis, Baieris, hiljem täies ulatuses eksternina Buenos Aireses. Alustas õpinguid Buenos Airese riikliku ülikooli inseneriteaduskonnas, kuid oli sunnitud need majanduslikel põhjustel katkestama. Ta töötas trükitöö, maamõõtmise ja ajakirjanduse alal, olles palju aastaid ajalehe La Prensa korrektor. Ta valdas eeskujulikult eesti, saksa, hispaania ja inglise keelt.
Gunnar Mölder leeritati Buenos Airese saksa evangeelses luterlikus kirikus. Ta oli EELK Buenos Airese Reformatsiooni koguduse asutajaliige ja kauaaegne nõukogu liige. Kui kogudus jäi pärast õpetaja Ingo Tiit Jaagu Rootsiminekut ilma hingekarjaseta, asus ta aastal 1987 õppima Torontos asuvasse EELK Usuteaduslikku Instituuti, tegutsedes lektorina (sisuliselt praktikandina) õpetajate Lazlo von Hefti ja Tõnis Nõmmiku juhendamisel Buenos Airese Reformatsiooni koguduses. Usuteadusliku Instituudi lõpetas ta juunis 1991 ja Gunnar Mölder ordineeriti 7. juulil 1991 Hamiltonis peapiiskop Udo Petersoo poolt õpetajaks (peapiiskop Petersood assisteerisid piiskop Raul Denuncio Argentina Ühendatud Luteriusu Kirikust ning õpetajad Calvin Diegel, Earl Haase, Tõnis Nõmmik ja Andres Taul).
Juunis 1991 valiti ta EELK Buenos Airese Reformatsiooni koguduse õpetajaks. Aastal 1993 valiti ta EELK Los Angelese koguduse õpetajaks. Pärast aastast ootamist saabus viisa, kuid Mölder suri enne asumist uuele ametikohale, mille tähtaeg oli 1. märtsil 1994.
Mölder oli seltskondlikult tegev pea kõigis Argentinas eksisteerinud eesti organisatsioonides. Eesti konsulaadi taastamine Buenos Aireses oli talle väga südamelähedane. Ta oli aktiivselt tegev skautluses nii Eestis ja Saksamaal kui ka Argentinas, kus ta kutsus ellu Buenos Airese Kalevi skaudilipkonna ja oli selle juhiks.
Aacheni lipp

Aacheni lipp on Saksamaa Liitvabariigi Nordrhein-Westfaleni liidumaa Kölni ringkonna kreisivaba linna Aacheni lipp.
Lipul on kaks võrdset horisontaalset laidu: ülal must ja all kollane. Värvid on võetud Aacheni vapilt.
Lipu proportsioonid on 3:5.
Tambet Tampuu

Tambet Tampuu (sündinud 5. veebruaril 1963 Kuressaares) on Eesti jurist, riigikohtunik (tsiviilkolleegiumi liige).
Tambet Tampuu lõpetas 1981. aastal Kingissepa 2. Keskkooli ja 1986. aastal Tartu Ülikooli õigusteaduskonna (cum laude) ning 1998. aastal kaitses Tartu Ülikoolis magistrikraadi.
Tampuu töötas aastail 1986–1993 uurijana erinevates uurimisasutustes Põlvas ja Tartus ning 1993–1994 Tartu linnakohtu kohtunikuna. Alates 1994. aastast on Tampuu Tartu ringkonnakohtu kohtunik, 1998–2002 oli ta kohtunikueksamikomisjoni liige.
6. mail 2003 nimetas Riigikogu Tampuu Riigikohtu liikmeks. Selle otsuse poolt olid 73 Riigikogu liiget, vastu ei olnud keegi ja erapooletuks jäi 1 liige. Ta andis ametivande 8. mail 2003.
Luuletaja

Luuletaja ehk poeet (naissoost poetess) on inimene, kes loob luulet.
Harilik laanelill

Kirjeldus

Taime suhteliselt suured lehed paiknevad varre tipuosas männasena, nendest allpool võib varrel esineda väiksemaid lehti. Õieraod kasvavad välja ülemiste männaslehtede kaenlaist, enamasti 1...2 valget üksikõit. Laanelill paljuneb peamiselt maa-aluste võsundite abil.
Taime varre kõrgus on 7...20 cm; õitseaeg juunist juulini.

Levila ja kasvukohad

Hariliku laanelille levila on tsirkumpolaarne; Eestis tavaline.
Kasvukohana eelistab happelisemat pinnast, kasvades hästi näiteks rabastuvates metsades, nõmmedel.
Keila Miikaeli kogudus

EELK Keila Miikaeli kogudus on luterlik kogudus Keilas.
Kogudus kuulub Lääne-Harju praostkonda. 
Koguduse õpetaja on Matthias Burghardt , organistid Pille Metsson ja  Aivar Uuk. Juhatuse esimees on Mati Rande.
Jumalateenistused on igal pühapäeval algusega kell 11.00 Keila kirikus.
Koguduse kantselei (Paldiski mnt 2) on avatud kolmapäeval 14.00 - 19.00, neljapäeval 10.00 - 13.00 ja reedel 10.00 - 13.00
Insener Garini hüperboloid (laul)

"Insener Garini hüperboloid" (Allan Vainola/Aleksei Tolstoi/Tõnu Trubetsky) on ansambli Vennaskond 1993. aasta juulis ilmunud albumi "Usk. Lootus. Armastus." üks menukamaid laule.
Praam

Praam on pukseeritav, harvemini iseliikuv lai lamedapõhjaline madala süvisega laev, millega veetakse laste peamiselt siseveekogudel ja kaitstud merepiirkondades.
Vahel nimetatakse ekslikult reisilaevu, eriti parvlaevu reisipraamideks või praamideks. See on termini vale kasutamine.

Kirjeldus

Kõige paremini sobivad praamid kasutamiseks madala veega ja ookeanilainete eest kaitstud piirkondades. Sellegipoolest liigitatakse praame sõidupiirkonna järgi mere-, reidi- ja siseveepraamideks.
Harilikult on praamid pukseeritavad, aga leidub ka liikurpraame.
Veetava lasti järgi eristatakse kuiv- ja vedellastipraame. Kuivlastipraamiga veetakse näiteks liiva, kivisütt või pakitud kaupa. Vedellastipraamiga veetakse näiteks vedelkütust, määrdeõli või vett.
Kere materjali järgi eristatakse puit-, teras- ja raudbetoonpraame.
Lihter on veetav praam, mida kasutatakse peamiselt suuremate laevade laadimiseks ja lossimiseks reidil, kui need ei saa suure süvise tõttu sadamasse sõita. Lihtrid on varustatud lastimisseadmetega, tavaliselt on neil tekk ja mitu lastiruumi.
Pargas on veetav kerge konstruktsiooniga praam, mida kasutatakse peamiselt siseveekogudel. Neid ehitatakse ka töötlemata saematerjalist, harilikult üheks navigatsioonihooajaks.
Pinnasepraam on veetav praam, mida kasutatakse sadamate ja laevasõiduteede süvendamisel ning vesiehitiste rajamisel pinnase (süvendusheitmete) teisaldamiseks. Pinnasepraami põhja all on puisteluugid, mille kaudu lastakse pinnas soovitud kohas vette. Pinnasepraamile annavad ujuvuse veetihedad parda- ja otsaruumid.
Praami eritüübiks tuleb lugeda ka praamkonteinereid, mida kasutatakse praameritel ehk lihtrilaevadel (kasutusel on lühend LASH - Lighter Aboard Ship). Lihtrilaeva pardal on üks või mitu praami või muud väiksemat veesõidukit, mille abil laeval olev kaup reidilt sadamasse toimetatakse. Lihtrilaeval on ka seadmed nende veesõidukite vettelaskmiseks ja pardalevõtmiseks.
Zinaida Hippius

Zinaida Nikolajevna Hippius (ka Gippius; vene keeles Зинаида Николаевна Гиппиус; 20. november 1869 Beljov, Tula kubermang, Venemaa – 9. september 1945 Pariis, Prantsusmaa) oli vene luuletaja, näitekirjanik, toimetaja, prosaist, kirjanduskriitik ja filosoof, üks vene sümbolismi rajajaist, keda on nimetatud "üheks kõige mõistatuslikumatest ja intelligentsematest naistest toonasel Venemaal". Tema abielu filosoof Dmitri Merežkovskiga kestis 52 aastat, seda kirjeldab Hippiuse viimane, lõpetamata jäänud raamat "Dmitri Merežkovski" (esmatrükk Pariisis 1951, esimene väljaanne Venemaal Moskvas 1991).
Zinaida Hippiuse isa Nikolai Romanovitš Hippius oli jurist ning Venemaa Senati ülemprokurör, kelle sakslasest esiisa Adolphus von Gingst, hiljem von Hippius, tuli Moskvasse 16. sajandil. Zinaida Hippius tutvus Dmitri Merežkovskiga 1888. aastal, nad abiellusid 8. jaanuaril 1889 Thbilisis. Hippius ja Merežkovski toetasid 1917. aasta Veebruarirevolutsiooni, kuid pidasid Oktoobrirevolutsiooni üheks põhjuseks Aleksandr Kerenski ja tema pooldajate nõrkust, kes olid valmis rünnakuteks vaid parempoolsete leerist, mitte bolševike poolt. 1919. aasta lõpus lahkusid nad Venemaalt, saanud bolševike haridusjuhilt Anatoli Lunatšarskilt loa pidada Punaarmee sõduritele loenguid Vana-Egiptusest, ning siirdusid Valgevene ja Poola kaudu Pariisi, kuhu olid aastate eest juhtumisi ostnud korteri. Pariisi jäid nad suuremaks osaks oma pagulusajast. Pärast Merežkovski surma 1941. aastal pühendus Hippius temast raamatu kirjutamisele, mis jäi siiski pooleli.
Zinaida Hippius suri 9. septembril 1945 Pariisis ja ta maeti Sainte-Geneviève-des-Bois' kalmistule.
Suurem osa Zinaida Hippiuse teostest, nii luulest kui ka proosast, ilmus Venemaal enne revolutsiooni. Eksiilis avaldas ta siiski veel kaks luulekogu, valimiku lühiproosat ning mälestusteraamatu. Tema luulet hinnati kõrgemalt kui proosat; kriitik Innokenti Annenski pidas Hippiuse luulet üheks vene modernismi tippudest. Hippius oli ka mõjukas kriitik, kelle kriitikat iseloomustati läbinägeliku ja subjektiivsena.
Friedrich Wilhelm Grubner

Friedrich Wilhelm Grubner (1743 Viljandi – 1821 Viljandi) oli Viljandi raehärra aastail 1800–1804 ja bürgermeister aastail 1804–1806.
Tema isa oli Heinrich Ernst Grubner (surnud 1792). Tema abikaasa oli Marie Dorothea Monton.
Frontoon

Frontoon (prantsuse fronton, ladina frons, frontis, 'laup, seina esiosa') on eeskätt dekoratiivne madal viil, mis sageli on kujundatud tugeva äärekarniisiga. Tihti on frontooni väli kaunistatud skulptuuride, ornamentide või maalingutega. Väiksemas mastaabis esineb frontooni ka ukse või akna kaunistuselemendina.
Frontooni kohtab tihti renessanss-, barokk- ja klassitsistlikus stiilis hoonete fassaadidel.
Sõltuvalt kujust eristatakse erinevaid frontoonitüüpe.

Ajalugu

Esimesi frontoone näeme Vana-Kreeka arhitektuuris. Frontoon oli tähtis osa kreeka templi portikusest. Tihti kasutati frontooni kaunistamisel polükroomiat nagu Ateena Parthenoni Akropolise rekonstruktsioonil. Vana-Kreeka arhitektuurist kandus frontoon edasi Vana-Rooma arhitektuuri, kus see edasi arenes. Frontooni kasutati antiigi eeskujul ka renessansis ja sellest lähtunud stiilides hoonete esikülje ehismotiivina.
Frontooni motiivi kasutatakse ka kaasaegses arhitektuuris.