Noblessneri laevatehas

Eellugu

20. sajandi alguses panustas Venemaa keisririik sõjalise võimsuse suurendamisel Saksa keisririigiga sõjalaevastiku juhi Alfred von Tirpitzi eeskujul eriti just laevastiku arendamisse. Seepärast rajati Tallinna lisaks muudele mereväe tarbeks ehitatuile ka kolm suuremat erakapitalil põhinevat tehast sõjalaevade ehitamiseks – Bekkeri, Noblessneri ja Vene-Balti laevatehas.
1912. aastal moodustasid kaks Peterburi kompaniid – "Ludvig Nobeli Diislid", mille juht oli dünamiidi leiutaja Alfred Nobeli venna – Venemaa suurärimehe Ludvig Nobeli poeg Emanuel Nobel ja Gustav Lessner (torpeedoseadmed) – Tallinnas, Peterburi Arveldus- ja Laenupanga krediteerimisel firma allveelaevade ehitamiseks. Peterburi Arveldus- ja Laenupanga ning ka Peterburi suurettevõtete ("Lessner", "Treugolnik", "Nobel & Lessner") juhatusse kuulunud Mihhail Plotnikovi eestvedamisel meelitati suurema palgaga uude tehasesse üle ka Peterburis asunud Balti Laevaehituse ja Mehaanikatehasest väärtuslikumad spetsialistid: allveelaevade peakonstruktor Ivan Bubnov ja laevaehitustehase peainseneriks esimese vend Grigori Bubnov ning hulk Peterburi tehase joonestajaid ja kõige kogenenumaid meistreid (kokku 38 kõrge kvalifikatsiooniga töötajat).

Allveelaevade koostamine laevatehases

1912. aastal võeti vastu Venemaa sõjalaevastiku arenguprorgamm ("Программа усиленнаго судостроенiя"), mille järgi kavatseti ehitada 18 allveelaeva. Riigipoolse tellimuse 12 allveelaeva ehitamiseks sai äsjaasutatud Noblessneri laevatehas, 6 allveelaeva telliti Peterburis asunud Balti Laevaehituse ja Mehaanikatehaselt.
18. augustil 1915 kirjutasid Venemaa Keisririigi Mereministeeriumi ja AS Noblessneri esindajad Mihhail Plotnikov ja N. Karpov alla viie Holland-tüüpi allveelaeva tarnimisele, mille osad valmistati USA-s ja monteeriti lõplikult kokku Tallinnas. Hilisemas ekspluatatsioonis selgus, et allveelaevade ostmine õigustas end täielikult. Need kolmel aurulaeval kohale veetud allveelaevad olid hea manööverdusvõimega ja korraliku kvaliteediga ning kuna kohaletoimetamine sujus viperusteta, sõlmis mereministeerium AS Noblessneri initsiatiivil veel kolm lepingut 12 Holland-tüüpi allveelaeva ostmiseks.

Laevatehase ehitised

Lühikese ajaga ehitati Kalamajas välja Noblessneri laevatehase administratiivhoone, tehasehooned: laevasüsteemide tsehh, laevaehitustsehh ja valukoda, värvilise metalli valukoda, laevatehase koostetsehh, abi-remonditsehh, akumulaatoritsehh, laod ja rajatised.
Nende hulka kuulusid lisaks tootmishoonetele ja laevatehase raudteele, elling, slipp alusraamiga, slipi muulid, staaplitele ka oma elektrijaam ja veevarustussüsteem koos veetorn-elamuga ning inseneride elamu koos kõrvalhoonete ja aiaga.

Tehase saatus pärast I maailmasõda ja 21. sajandil

Noblessneri Laevatehas nimetati 1916. aastal ümber Peetri Laevatehaseks, pärast Eesti iseseisvumist jätkas tehas laevaehitust ning seal ehitati Eesti mootorpurjekad Läänemaa, Harjumaa ja Virumaa. Laevatehas pankrotistus 1927. aastal.

Punalipulise Balti laevastiku remondibaas

Pärast 1940. aasta juunipööret ja Eesti okupeerimist anti Peetri tehas koos Arsenaliga, NSV Liidu sõjamerelaevastiku Punalipulise Balti laevastiku remondibaasiks ning PBL Arsenal allutati PBL Suurtükiväe ülemale. Ülesaneks sai PBL ja Läänemere rajooni rannakaitse rannasuurtükkide remont ja hooldus.

7. tehas

1944. aastal (22. septembrist 1944 kuni 17. maini 1951) sai tehasest NSV Liidu Sõjamerelaevastiku Tallinna Meretehas (Таллиннский морской завод ВМФ СССР), kus 50 aasta jooksul tehti Nõukogude mereväe ujuvbaaside, patrull-laevade, soomustatud torpeedokaatrite, allveetõrjelaevade, puksiiride ning piirivalvelaevade ja muude laevade remonti ja ümberehitusi. Laevatehas kandis 17. maist 1951 kuni 1. juulini 1968 nime NSV Liidu Mereväe Meretehas nr 7 (Морской завод №7 ВМФ СССР) ja 1. juulist 1968 kuni 26. juulini 1992 nime NSV Liidu Mereväe 7. laevaehitustehas (7 судоремонтный завод ВМФ СССР, СРЗ–7).
1955. aastal alustas tehas uuesti laevaehitust, enamasti tehti neid Nõukogude mereväele: miini- ja torpeedo- ning vahilaevu, (морские артиллерийские плавучие щиты), ujuvdokke, iseliikuvaid pargaseid ja laevavarustust. Lisatööna tehti Meretehases tsiviillaevade remonti, nt remonditi vaalapüügilaevu ja mitut tüüpi kalatraalereid.

Tallinna Meretehas

Pärast Eesti iseseisvuse taastamist sai tehase nimeks Tallinna Meretehas. Seal ehitati Eesti Piirivalveametile patrull-laev Pikker ja remonditi ka allveelaeva Lembit enne selle üleandmist Eesti Meremuuseumile. Aastaid seisis Meretehase staaplil ka purjelaev Vega, mille remonti seal ei lõpetatudki.
Pärast Tallinna Meretehase pankrotti 2001. aastal kuulub tehas BLRT Grupile ning tehase territooriumil ehitatakse Noblessneri elamukvartalit. Sellega seoses nimetati 2013. aastal ka Peetri sadam ümber Noblessneri sadamaks.