google/wiki40b huggingface dataset:
Bodhisattva

Bodhisattva theravaadas

Theravaadas nimetatakse bodhisattaks eelkõige Buddha Šākjamunit enne tema lõplikku virgumist.
Tipiṭaka toob ära ka Gotama Buddha kuue eelkäija nimed, kes kõik olid bodhisattad.    
Tulevase bodhisatta’na on Buddha konkreetselt nimetanud vaid Metteya’t (skt.: Maitreya), kellest saab järgmine Buddha.    
Hetkel viibib Maitreja Tušita taevas oodates õiget aega inimeste maailma sündimiseks, et siin buddhaks saada.

Bodhisattva mahajaanas

[Mahajaana]s hakati bodhisattvateed nägema kõikide inimese jaoks kättesaadava vaimse teostusviisina. Bodhisattvateed, mis päädib peale loendamatudi uuestisünde buddha seisundiga, arvatakse olevat arhati teest kõrgem. Selle ülistuseks on loodud mahajaanas loendamatul arvul suutraid ja juhiseid kuidas seda teed käia.
Bodhisattvat iseloomustavad kolm omadust: sügav duaalsust ületav mõistmine, kõikehõlmav kaastunne ja virgumismeel (sanskriti k. bodhicitta) ehk soov saada buddhasks, selleks, et vabastada kõik olendid sansaarast.

Arutelu

Mõnikord vastandatakse arahandi tee bodhisatta teega ja arvatakse, et arahant on theravaada ideal ja bodhisatta mahajaana virgumise tee. Selline väärarusaam domineerib mahajaana koolkonna järgijail, kel puuduvad teadmised theravaada õpetusest, ja neil, kes pole tuttavad theravaada bodhisatta õpetusega või siis mõlema eeltoodud teguri koosmõjul.    
Mahajaana bodhisattva ideaali populaarse käsitluse kohaselt loobub bodhisattva täielikult buddhasusest, selleks et pühenduda olendite vabastamisele. Eelneva põhjal peaks olema selge et niisugune käsitlus moonutab asjade tegelikku seisu. Bodhisattvat kannustab kaastunne ning selle tõttu ei tohi ta virgumisest loobuda, kuna just virgunud meeleseisund on teiste olendite aitamiseks efektiivseim. Ning kujutlust nirvaanast kui maailmast eraldi asetsevast paigast, kuhu virgunud inimene "läheb", asutakse mahajaana metafüüsikas eitama, kuna nii sansaarat kui ka nirvaanat iseloomustatakse tühjuse kaudu ning seetõttu ei saa need teineteisest põhimõtteliselt erineda.    
Maahajaana ideaali kohaselt võtab bodhisatta enda kanda kõikide teiste kannatused ning virgub alles viimasena, siis kui kõik teised inimesed ja olendid on virgunud. On selge, et teiste kannatusi ei saa keegi enda kanda võtta, vastasel juhul oleks Buddha oma täiuslikus kaastundes kõik olendid juba kannatustest vabastanud. Selline mõtteviis eitab ka teo ja tagajärje seadust: keegi teine ei saa meie teo vilju ja meie ei saa oma tegude vilju teistele üle kanda. Ka pälvimuste ülekandmine ei tähenda seda, et meie pälvimused "lähevad teistele üle" - see on väär õpetuse tõlgendamine. Kellelegi teisele pole võimalik oma teo vilju üle kanda, nagu pole ka võimalik võtta enesele kellegi teise teo vilju. Buddha on öelnud, et ta saab näidata vaid teed, kuid teel peame ise käima. Kannatuste enesele võtmise idee on põhimõttelises vastuolus Buddha õpetuse baaspõhimõtetega.
Põld-võõrkapsas

Põld-võõrkapsas (Eruca sativa) ehk rukola on liik ristõielisi taimi võõrkapsa perekonnast.
Liik on pärismaine Vahemere maades. Taime lehti kasutatakse salatina. Põld-võõrkapsas on maitsetaim.
Juhusliku tulnukana on teda kasvamas vahel Eestiski. Esimest korda leiti teda 1957. aastal Valgast.
Põld-võõrkapsas on üheaastane taim.
Kristel Vilbaste

Kristel Vilbaste (aastatel 1987–2003 Kristel Ader; sündinud 22. augustil 1965 Kilingi-Nõmmes) on loodusajakirjanik ja loodusraamatute autor.
Ta lõpetas Kilingi-Nõmme keskkooli ja Tartu ülikooli bioloog-geneetikuna.
Töötanud 1992–1999 ajakirja Eesti Loodus zooloogiatoimetajana. 1999–2003 oli loodusuudiste agentuuri Roheline Värav asutaja ja toimetaja. Propageerinud õuesõpet Eesti Televisiooni 32-osalise saatesarja "Õpiõu!" kaasautorina (koos Mikk Sarvega). 2006–2014 Eesti Päevalehe iganädalase looduskülje kirjutaja. Teinud kaastööd Eesti suurematele ajalehtedele, ajakirjadele, raadio- ja telekanalitele.
Ta on edukalt mänginud ka malet. Ta sai 1982. aastal Eesti noorte meistrivõistlustel hõbemedali, oli 1987. aastal Tartu naiste malemeister.

Isiklikku

Tema vanavanaema Marie Koppel oli esimene Eesti naispeatoimetaja (Olevik 1900–1905), tema vanaisa oli botaanik ja loodusajakirjanik Gustav Vilbaste, tema vanaema oli aednik Ellen Vilbaste, isa oli looduskaitsja Henn Vilbaste ja ema on jõhvikasortide aretaja Juta Vilbaste, vend Enn Vilbaste on looduskaitsja ja Eesti majanduspiiri kaitsja.
Oli abielus Mikk Sarvega. Tema lapsed on Maarja Müller, Elise Ader ja Ann Aotäht Sarv.
Maastikukujundus

Maastikukujundus Eestis

Eesti NSV ajal muudeti põllumajandusliku suurtootmisega oluliselt Eesti maastikku. Nende muudetud maastike parandamisel ja Eesti looduspilti sobitamisel mängis olulist rolli Eesti Looduskaitseselts.
Tallinna Kristiine Teeninduskool

Asukoht

Kool asus Tallinnas Kristiine linnaosas aadressil Kotka 12 kooli jaoks ehitatud hoonetes, mis valmisid sügisel 1970.

Õppetöö

Õppekeel oli üldiselt eesti, kuid ajaloo jooksul on koolis olnud ka venekeelset õpet. 
Peamiselt on kooli võetud vastu keskhariduse baasil, kuid eri aegadel on võetud vastu ka põhihariduse baasil.
Koolis on kokku õpetatud 32 erialal, sealhulgas juuksuri, rätsepa, kellassepa, lilleseadja, raadioelektroonika, infotehnoloogia, autoremondi, automaalri, liftimehaaniku, müürsepa ja pottsepa erialal.
Barbro Hiort af Ornäs

Barbro Hiort af Ornäs (28. august 1921 Göteborg – 28. november 2015) oli Rootsi näitleja.
Aastal 1958 tegi ta kaasa Ingmar Bergmani filmis "Elu lätteil" ja võitis rolli eest 1958. aasta Cannes'i filmifestivali parima naisnäitleja auhinna jagades seda Bibi Anderssoni, Eva Dahlbecki ja Ingrid Thuliniga.
Tõnis Erilaid

Tõnis Erilaid (sündinud 26. septembril 1943) on eesti ajakirjanik.
Ta lõpetas 1985. aastal Tartu Riikliku Ülikooli kaugõppes eesti keele ja kirjanduse erialal. 
Töötanud Eesti Raadios ja töötab Õhtulehes, aastail 1992–1996 oli Õhtulehe peatoimetaja.
Kuku Raadios toimetas ta saateid "Lahe laupäevahommik" ja "Tagasivaade".
Eesti Raadios on Erilaid juhtinud saadet "Soovid, soovid, soovid".

Isiklikku

Ta on abielus ajakirjanik Helgi Erilaiuga.
Iraani ajalugu

Paleoliitikum

Vanimad arheoloogilised leiud Iraanis on leitud Kashafrudist ja Ganj Parist ning pärinevad vanemast kiviajast. Leidude seas on ka neandertallaste Moustier' kultuuri kivist tööriistu. Enamik neandertallaste kultuuri jäänuseid pärineb keskmisest kiviajast, peamiselt Zagrose piirkonnast ja vähemal määral Kesk-Iraani leiukohtadest nagu Shanidari, Kobehi, Kunji, Bisetuni, Tamtama, Warwasi ja Yafteh' koobas. Nooremat ja hilist kiviaega tuntakse eelkõige Zagrose piirkonna Kermanshah' ja Khoramabadi koobast ning mõne Alborzi mäestiku ja Kesk-Iraani leiukoha põhjal.

Neoliitikumist halkoliitikumini

Teppe Sarabist Kermanshah' provintsis on leitud ka 9000 aasta vanuseid inimeste ja loomade kujukesi. Kaheksandal aastatuhandel hakkasid Iraanis kujunema põllumajanduslikud ühiskonnad nagu Susiana varaseim küla Chogha Bonut, kas siis pärismaise arengu või välismõjude ajel. Umbkaudu samal ajal valmistati samuti Lääne-Iraani jäävas Ganj Dareh's savinõusid, inim- ja loomakujukesi. Iraani edelaosa kuulus Viljakasse Poolkuusse, kus kasvas enamik olulistest teraviljadest. Küladest nagu Susa (nüüdseks linn, mis eksisteerib alates 7000 e.m.a) ja asulaist nagu Chogha Mish, mis sai alguse 6800 e.m.a, on Zagrose mägedes toimunud väljakaevamistel leitud 7000 aasta vanuseid veinikanne (nüüdseks on need Pennsylvania ülikoolis) ning 7000 aasta vanuste asulate varemeid nagu Sialk. Noorema kiviaja asulaist on Iraanis peamised Zayandeh Rudi jõe kultuur ja Ganj Dareh.

Iraani vanaaeg

Kolmandal aastatuhandel eKr tekkis Eelami riik, mille pealinn oli Susa. Elami hävitasid 639 e.m.a assüürlased. 9. sajandil eKr elasid seal läänes meedlased ja lõunas iaanlased, kes olid indoeuroopa päritolu. Kyaxarese (625–585 e.m.a) ajal kujunes Meediast suurriik, toimus Assüüria hävitamine ja ühtlasi tungis ta Väike-Aasias Halyese jõeni. Pärslased, keda valitses ahhemeniidide dünastia, Susa lähistele. 550 eKr võitis Kyros II (valitses 559–529) Meedia kuningat ning vallutas Ekbatana ja 539 eKr Babüloni. Kambyses II (valitses 529–522) liitis Iraani riigiga ka Egiptuse ning võttis oma käsutusse Foiniikia laevastiku.

Afšariidide dünastia Pärsias

Iraani šahh (1736–1747) Nadir oli 1726 väepea­likuna šahh (1722–1732) Tahmasp II teenistuses. Nadir tõr­jus 1729. aastal Iraanist sinna tunginud afgaanid, taastas Osmanite riigiga peetud sõjas (1730–1736) Iraani võimu Mesopotaamias, Armeenias, Gruusias, Aserbaidžaanis ja Dagestanis.
Nadir kõrvaldas 1732. aastal võimult Tahmasp II ja hakkas valitsema tema poja ‘Abbās III regendina. 1736. aastal valisid hõimupealikud uueks valitsejaks Nadir-šahhi (1688–1747). Järgnevalt vallutas Nadir-šahh 1737–1738 Af­ganistani ja 1738–1739 Loode-India, rüüstas 1739 Delhi, hõivas 1740 Buhhaara ja Hiiva. Nadir-šahhi suurriik lagunes pärast tema tapmist.
Armas Lindgren

Armas Eliel Lindgren (28. november 1874 Hämeenlinna – 3. oktoober 1929 Kopenhaagen) oli soome arhitekt.
Armas Lindgren lõpetas 1897. aastal Helsingi tehnikakõrgkooli. Aastal 1896 asutas ta koos Eliel Saarise ja Herman Geselliusega arhitektuuribüroo Gesellius, Lindgren & Saarinen, mis tegutses kuni aastani 1905. Alates 1908. aastast oli Armas Lindgrenil oma büroo. Aastatel 1914–1926 tegi Lindgren palju koostööd eelkõige kirikute projekteerimisele spetsialiseerunud arhitekti Bertel Liljequistiga.
Aastatel 1902–1912 oli Lindgren Soome Rakenduskunstiühingu kooli kunstiline juht ning aastatel 1919–1929 Helsingi Tehnikaülikooli arhitektuuriprofessor. Alates 1916. aastast töötas Armas Lindgreni käe all ka noor Alvar Aalto.
Lindgren tundis muret vanade ehitiste säilimise pärast ning oli muu hulgas üks innukamaid Rauma puitasumite kaitsjaid.
Tõnis Teemaa

Näitused

2007 - Teatrimuuseumis karikatuurinäitus - mis olid esitatud 1969., 1970., 1973. ja 1974. aastal Õhtulehe karikatuurivõistlustele seoses teatrikuudega. Karikatuuri joonistajatest olid esindatud - Kuulo Vahter, Aarne Vasar, Janno Põldma, Peeter Ernits, Tõnis Teemaa, Olimar Kallas, Ants Kasesalu, Elle Tikerpäe, Eduard Tüür, Feliks Kark, Teet Kallas, Elmar Rõugas, Mati Kütt, Ants Kasesalu, Tõnu Puustusmaa, Kuulo Vahter ja Jüri Aljak.
Zita (Austria-Ungari)

Zita (täisnimega Zita Maria delle Grazie Adelgonda Micaela Raffaela Gabriella Giuseppina Antonia Luisa Agnese de Bourbon; 9. mai 1892– 14. märts 1989) oli Parma printsess, viimase Austria-Ungari valitseja Karl I abikaasa (Austria keisrinna ja Ungari kuninganna) ning pikaaegse Habsburgide suguvõsa pea Otto von Habsburgi ema. 1922–1930 oli ta Habsburgide tegelik perepea.
Zita oli Parma hertsogi Roberto I ja tema teise abikaasa Maria Antonia tütar. 
Zita oli Karliga abielus alates 1911. aastast ning pärast tolle surma 1922 67 aastat lesk. 1982 lubati tal taas Austriasse tulla, pärast 60-aastast eksiili. Ta suri ligi 97-aastasena ning maeti keiserlikku hauakabelisse Viinis.
Kunda mõis

Kunda mõis (saksa keeles Kunda) oli rüütlimõis Virumaal Viru-Nigula kihelkonnas. Nüüdisajal jääb kunagise mõisa süda Lääne-Virumaale Linnuse külla.

Ajalugu

Kunda mõisa mainit esmakordselt 1443. aastal. Keskajal oli Kunda läänistatud Gundistele, kelle järgi mõis ka oma nime sai.
17. sajandil kuulus Kunda mõis Tallinna raehärrale Johann Müllerile.
1635. aastal sattus Kunda lähedal laevaõnnetusse 126-liikmeline Holstein-Gottorfi saatkond, mis oli teel Moskvasse ja sealt edasi Pärsiasse. Pääsenud merehädalisi võõrustati Kunda mõisas. Saatkonna liikmete hulka kuulus teiste seas Adam Olearius, kes abiellus Johann Mülleri ühe tütrega ning avaldas hiljem reisikirja, kus muuhulgas mainib ka laevahukku ja Kunda mõisas võõrustamist.

Oleariuse loodud on ka 1647. aastal valminud Kunda mõisasüdant kujutav gravüür.

Saatkonda kuulus ka Philipp Crusius, kes abiellus samuti Mülleri ühe tütrega ja pani aluse Krusensternide aadlisuguvõsale.
17. sajandil põles mõis kaks korda maha (1644. ja 1658. aastal).
18. sajandi lõpus läks mõis Schwengelmide ja 19. sajandil Schnackenburgide omandusse. 1840. aastatel omandasid Kunda mõisa Girard de Soucantonid, kellele see kuulus kuni võõrandamiseni.

Mõisakompleks

1870.–1880. aastatel rajati Girard de Soucantonite poolt võimsad, jõuliselt liigendatud paekivist seinte ja tuudordekooriga (järsult eenduvate karniiside, aknapealsete simsside jmt-ga) hooned: viinavabriku, vesiveski ja meierei. Säilinud on tänapäevani omapärane paekivist veskitammide ja kanalite süsteem. Hoonestuse liidab tervikuks suur vabakujunduslik park.
Aastatel 1924–1940 paiknes endises mõisakeskuses Eesti Rahvaülikool.
1941. aastal süütasid taganevad Nõukogude väed endise mõisahoone. Hoone on siiani varemeis.

Kunda mõis ja tsemenditootmine Kundas

Tallinna–Peterburi raudtee valmimise ajal 1870. aastal rajas Kunda mõisa omanik parun John Karl Girard de Soucanton mõisa kohale mere äärde tsemenditehase, kuhu ehitati Rakverest haruraudtee. 
1893. aastal rajati mõisas hüdroelektrijaam, mis oli esimene Eestis ja Baltimaades. Hüdroturbiin oli 260-hobujõuline, generaator telliti Šveitsist.
Tühisool

Tühisool (ladina jejunum) on paljude selgroogsete loomade soole osa.
Tühisool paikneb peensoole alguosas — kaksteistsõrmiku ja niudesoole vahel.
Tühisoole limaskestas paiknevad tihedalt hatud, mille kaudu imenduvad vereringesse eelnevalt seeditud väiksemad toitained. Toidumass liigub edasi soole liigutuste — peristaltiliste lainete abil.
Tühisoole areng, anatoomia, asend, kuju, sooned, morfoloogia, histoloogia ja patoloogia võivad suuresti erineda nii liigiti kui ka indiviiditi.
Tühisoolt varustavateks arteriteks on tühisoolearterid (arteriae jejunales) ja äravoolu garanteerivad ülemisse kinnistiveeni suubuvad tühisooleveenid (venae jejunales).

Madudel

Madudel ei ole kaksteistsõrmik ja tühisool ning niudesool kergesti eristatavad.
Härmel Nestra

Härmel Nestra (sündinud 19. märtsil 1974 Tartus) on Eesti matemaatik ja informaatikateadlane.

Elulugu

Härmel Nestra on tööliste poeg.
1992. aastal lõpetas Nestra Tartu 12. Keskkooli ja 1996 Tartu Ülikooli matemaatikateaduskonna. 1998. aastal kaitses ta TÜ-s magistrikraadi informaatikas väitekirjaga "Polütüüpne funktsionaalne programmeerimine: kategooriateoreetilistest alustest praktikasse" (Tartu, 1998) ja 2006. aastal doktorikraadi informaatikas väitekirjaga "Iteratively defined transfinite trace semantics and program slicing with respect to them" (Tartu, 2006). 
Nestra oli 2002–2003 TÜ arvutiteaduse instituudi assistent, 2003–2009 teadur ja 2009. aastast lektor; 2003 oli ta ka Trieri Ülikooli teadur.

Teadustöö

Härmel Nestra peamised uurimisvaldkonnad on loogika arvutiteaduses, funktsionaalprogrammeerimine, programmianalüüs ja slitseerimine. Ta on olnud Eesti koolinoorte matemaatikaolümpiaadi žürii liige, aastast 2004 esimees ning kuni 2014. aastani Eesti õpilasvõistkonna liider rahvusvahelistel matemaatikaolümpiaadidel. Nestra on avaldanud 10 teadustrükist.
Baudouin I

Bandouin I (hollandi keeles Boudewijn Albert Karel Leopold Axel Marie Gustaaf van België, prantsuse keeles Baudouin Albert Charles Léopold Axel Marie Gustave de Belgique; 7. september 1930 Stuyvenbergi loss, Laeken – 31. juuli 1993 Motril, Hispaania) oli belglaste kuningas aastatel 1951–1993.
Ta oli kuningas Léopold III ja tema esimese abikaasa Rootsi printsess Astridi vanim poeg. Kuna Baudouinil ei olnud lapsi, sai tema surma järel kuningaks tema vend Albert II.
Evald Tammlaan

Evald Tammlaan (kasutas pesudonüümi Jänkimees; 15. veebruar 1904 Vihula vald – 17. märts 1945 Stutthof Saksa Riik) oli eesti kirjanik ja ajakirjanik.

Elulugu

Evald Tammlaan sündis 1904. aastal Vihula mõisas veskirentniku peres. Aastail 1920–1926 õppis ta Rakvere gümnaasiumis ning töötas 1929. aastast ajakirjanikuna (1929–1931 töötas Virulase toimetuses, 1934–1940 Kaja ja Uue Eesti juures), reisis kaubalaevadega, millest avaldas ajalehtedes reisivesteid.
1940–1941 oli NSV Liidus Moskvas algul pressiatašee, seejärel alatise esindaja asetäitja. Saksa okupatsioonivõimud vangistasid ta 1941. aastal ning Tammlaan suri Stutthofi koonduslaagris.

Looming

Tema rohke publitsistika sisaldab poliitilisi artikleid, vesteid ja reisikirju. Lisaks on ta kirjutanud ka näidendeid.
Mustjala valla lipp

Mustjala valla lipp on endise Eesti haldusüksuse Mustjala valla lipp.
Lipp kinnitati 2. augustil 1998.

Lipu kirjeldus

Valla lipuks on ruudukujuline vapilipp, vertikaalselt sirgelt ja horisontaalselt laineliselt poolitatud kangas, mille vardapoolne ülemine ja lehvipoolne alumine väli on valged, vardapoolne alumine sinine ning lehvipoolne ülemine roheline. Vardapoolsel valgel väljal paikneb kaldasendis roheline tähtrist, selle haardes neli sinist sõõri.
Lipu normaalmõõtmed on 105×105 cm.

Põhjendus

Lipuvärvid tähistavad paest pinnast, merd ja metsarohkust ja lipuväljade jaotus viitab valla pankrannikule, tähtrist koos sõõridega sümboliseerivad kadakaokkaid ja -marju.
Esimene leedi

Esimene leedi (inglise First Lady) on (mees)riigipea abikaasa mitteametlik aunimetus (tiitel). Algul nimetati esimeseks leediks üksnes USA presidendi abikaasat.
Calestous Juma

Haridustee ja doktorikraad

Ta lõpetas 1974. aastal Keenias Igoji õpetajate kolledži. Aastatel 1982–1987 täiendas ta end Sussexi Ülikooli teaduspoliitika uurimiskeskuses: siin sai ta 1983. aastal magistrikraadi ning 1987. aastal doktorikraadi teadus- ja tehnoloogia poliitika uuringute alal.

"Innovatsioon ja selle vaenlased"

2016. aastal ilmus kirjastuses Oxford University Press tema raamat "Innovation and Its Enemies. Why People Resist New Technologies" ('Innovatsioon ja selle vaenlased. Miks inimesed vaenavad uusi tehnoloogiaid?'), mis keskendub innovatsioonimõtlemisele. See Calestous Juma teos leidis kajastamist ka Eesti meedias.
Juht- ja Abikoerte Kool

Juht- ja Abikoerte Kool on õppeasutus, kus õpetatakse välja pimedatele juhtkoeri. Kool tekkis 1992 aastal rajatud Pimedate Juhtkoerte Fondi reorganiseerimise tagajärjel. Selle fondi asutajateks olid Eesti Pimedate Ühingu Pärnu organisatsioon ja EPÜ ettevõte "EPITAR".
Aastal 1999 lõpetas Pimedate Juhtkoerte Fond oma tegevuse ning selle asemele loodi SA Juht- ja Abikoerte Kool. Selle nime all tegutseb kool tänaseni.
Juhtkoerte Kool on mittetulunduslik ühing, mida juhib 5-liikmeline juhatus ja 5-liikmeline nõukogu. Kool on kennelliidu liikmesorganisatsioon.

Kontakt

Taara puiestee 12-1, 51005, Tartu
E-post: info@juhtkoer.ee
Tapa lipp

Tapa lipp oli Tapa linna lipp.
Lipp kinnitati oktoobris 1992. 
Tapa on alates 2005. aasta oktoobrist vallasisene linn. Siis ühinesid Tapa linn, Saksi vald ja Lehtse vald (Järva maakonnast) Tapa vallaks. Sellest alates kasutatakse uut Tapa valla sümboolikat.

Lipu kirjeldus

Lipp on jaotatud horisontaalselt vaheldumisi neljaks punaseks ja kolmeks valgeks laiuks. Ülemine ja alumine laid on punased, kumbki laiusega 2/9 osa lipust, nende vahel olevad 3 valget ja 2 punast laidu on igaüks laiusega 1/9 osa lipust.
Larry Page

Lapsepõlv, noorus ja haridus

Page sündis East Lansingis USA Michigani osariigis. Tema isa Carl Vincent Page omandas doktorikraadi informaatikas Michigani Ülikoolis aastal 1965, kui seda valdkonda alles loodi. Ta oli Michigan State University informaatikaprofessor, Page'i ema Gloria oli sealsamas programmeerimise juhendaja. Kuigi Page'i ema on juut, ei kasvatatud teda religioosses perekonnas ning ta ei pea ennast juudiks.
Page'i kodu oli täidetud arvutite, kõiksuguste tehniliste vahendite ja teadusajakirjadega. Page luges palju raamatuid ja ajakirju, mängis saksofoni ja õppis komponeerimist. Page on maininud, et tema muusikaharidus on inspireerinud tema pühendumist kiirusele arvutustes, kuna muusikas on kiirus väga oluline.
Page'i hakkasid arvutid huvitama juba kuueaastaselt, sest ta sai mängida esimese põlvkonna personaalarvutitega. Ta oli esimene laps oma koolis, kes tegi oma koduseid koolitöid tekstiredaktoris. Tema vanem vend õpetas teda ka asju lahti võtma. Page sai aru, et ta tahab leiutada uusi asju, ning juba 12-aastaselt teadis ta, et tahab kunagi luua oma ettevõtte.
Page käis Okemos Montessori koolis 1975–1979 ja lõpetas East Lansingi keskkooli aastal 1991. Page sai bakalaureusekraadi kiitusega arvutitehnika erialal Michigani Ülikoolis ning magistrikraadi informaatikas Stanfordi ülikoolis.

Doktoriõpe ja teadustöö

Otsides doktoritöö teemat, kaalus ta veebi uurimist matemaatilisest vaatepunktist. Ta käsitles linkide struktuuri suure graafina. Tema juhendaja Terry Winograd julgustas teda seda ideed edasi uurima ning Page on hiljem seda nimetanud parimaks nõuandeks, mis ta kunagi saanud on. Ta kaalus ka isesõitvate autode kohta uurimistöö tegemist.
Page uuris oma töös, kui palju ja millised teised veebilehed teatud lehele viitavad, ning nende linkide väärtust. Varsti liitus tema projektiga ka teine Stanfordi doktorant, Sergey Brin. Projekti algne nimi oli "BackRub".

Otsingumootor

Leidmaks lehekülje tähtsust, lõid Brin ja Page algoritmi PageRank ning leidsid, et selle abil saab luua olemasolevatest mitu korda parema otsingumootori. Page'i ühiselamutuba kasutati riistvara jaoks ning Brini toast tehti kontor ja programmeerimise keskus, kus nad testisid uut otsingumootorit veebis. Projekti kiire kasv põhjustas Stanfordi arvutiinfrastruktuurile probleeme.
Brin ja Page kasutasid Page'i algelisi teadmisi HTMList ning seadsid üles lihtsa otsingulehekülje kasutajate jaoks. Nende otsingumootori populaarsuse kasv tõi kaasa vajaduse järjest rohkemate serverite järele. Augustis 1996 avalikustati Google'i esimene versioon.
1998. aasta keskpaigaks tehti Google'is päevas juba 10 000 otsingut.

Muud tegevused

Page on investor Tesla Motorsis. Ta on investeerinud taastuvenergiasse. Samuti on ta huvitatud intelligentsete süsteemide sotsiaalsest ja majanduslikust mõjust ning sellest, kuidas arenenud digitaalseid tehnoloogiaid saaks kasutada töönädala lühendamiseks, inimeste vajaduste rahuldamiseks ja tehnoloogilise tööpuuduse leevendamiseks.

Eraelu

Aastal 2007 abiellus Page Lucinda Southworthiga. Southworth on teadlase ja modelli Carrie Southworthi õde. Neil on kaks last (sündinud 2009. ja 2011. aastal).
Insenertehnilise teenistuse kindralleitnant

Insenertehnilise teenistuse kindralleitnant (vene keeles генерал-лейтенант инженерно-технической службы) oli NSV Liidu relvajõududes aastatel 1943–1971 kehtinud sõjaväeline auaste (alates 1951. aastast kõigi väeliikide) tehnilise teenistuse juhtivkoosseisule.
1950. aastal kaotati suurtükiväe inseneriteenistuse kindralleitnandi ja tankiväe inseneriteenistuse kindralleitnandi ning 1951. aastal lennuväe inseneriteenistuse kindralleitnandi auaste. Kõigile auastme kaotamise hetkel elus olnud aukraadi omanikele anti insenertehnilise teenistuse kindralleitnandi auaste.
Insenertehnilise teenistuse kindralleitnandist kõrgem auaste on insenertehnilise teenistuse kindralpolkovniku ja madalam insenertehnilise teenistuse kindralmajori auaste.
1971. aastal insenertehnilise teenistuse kindralleitnandi auaste kaotati ja selle asemel seati sisse kindralleitnant-inseneri auaste. Kõigile auastme kaotamise hetkel elus olnud aukraadi omanikele anti kindralleitnat-inseneri auaste.