Hanila vald

Ajalugu

Hanila valla omavalitsuslik staatus kinnitati aastal 1992.
2016. aastal sõlmisid Lihula, Hanila, Varbla ja Koonga valla ühinemislepingu. 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformi käigus moodustus nende nelja valla ühinemisel uus omavalitsusüksus – Lääneranna vald.
Hanila viimane vallavanem oli Arno Peksar.

Asend

Hanila vald asus Lääne maakonnas ja on selle lõunapoolseim vald. Hanila piirneb maakonnasiseselt Lihula vallaga ning jagab maakonnapiiri Pärnumaa Koonga ja Varbla vallaga. Läänes piirneb vald Läänemerega, täpsemalt Mandri-Eestit ja Muhu saart eraldava Väinamere osa Suure Väinaga.
Hanila vald oli üks Läänemaa väiksemaid valdu – pindala on vaid 232 km².
Hanila vallas oli üks alevik (Virtsu) ja 28 küla: Esivere, Hanila, Karuse, Kaseküla, Kause, Kinksi, Kiska, Kokuta, Kuke, Kõera, Kõmsi, Linnuse, Lõo, Massu, Mõisaküla, Mäense, Nehatu, Nurmsi, Pajumaa, Pivarootsi, Rame, Rannaküla, Ridase, Salevere, Ullaste, Vatla, Voose ja Äila. Juba varem kui 13. sajandil keskusena mainitud Hanila küla tähtsus on langenud. Valla keskuseks on tänapäeval Kõmsi küla, kus asub ka vallavalitsus. Mõlemad külad asuvad Saaremaad ja Tallinna ühendaval liiklussoonel, Risti–Virtsu maanteel. Virtsu alevikus on selle maantee üks tähtsamaid tugipunkte, Virtsu sadam.
Kui haldusüksuste ümberstruktureerimine oli ajakirjanduses aktuaalne teema, peeti tõenäoliseks, et pisike Hanila vald liitub oma suurema naabri, Lihula vallaga. Need hüved ja teenused, mida vald ise osutada ei suuda, saadakse Lihula vallast. Valla arengukava siiski liitumist mõne teise vallaga reaalseks ei pidanud ja planeerimisperioodi jooksul ei nähtud ette valla administratiivse struktuuri muutmist.

Keskkonnaseisund

Tänu väikesele asustustihedusele ja kaitsealade rohkusele võib keskkonnaseisundit hinnata heaks. Valla pindalast on erinevate kaitsealadega hõlmatud ligikaudu 30%. Riiklikud looduskaitsealad moodustavad sellest 22%, Natura 2000 hoiualadega lisandus veel 8%. Hanila valla piiridesse jääb Puhtu–Laelatu, osaliselt Matsalu ja Nehatu looduskaitsealad ning samuti osaliselt Tuhu maastikukaitseala.
Kaitstavate alade suhe kogu valla territooriumi pindalasse on Eesti keskmisest kolm korda kõrgem. Natura 2000-ga võetakse kaitse alla ka kogu Väinameri, mis jätab rannikumeres kaitsetsoonist välja ainult Virtsu praamisadama alla kuuluva ala.
Ligi kolmandiku valla territooriumi maismaast ja terve rannikumere kaitse alla võtmine loob omaette väärtuse, kuid samas paneb ranged piirid valla üldisele arengule. Kaitsealade hulka ja pindala oluliselt vähendada ei saa. Samas ei tohiks neid ka juurde luua või laiendada, kuna puuduvad meetmed valla tasakaalustatud arengu tagamiseks väga kõrge kaitsealade arvu korral. Kaitstavate alade suure ulatuse tõttu on vaja rahalisi lisavahendeid nende alade omanäolisuse säilitamiseks. Üheks väljapääsuks ja lahenduseks eelmises punktis toodud turismimajanduse mahajäämusele nähakse loodusturismi arendamist.

Veekogud Hanila vallas

Tuudi jõgi – Ännikse laht – Kasse laht (Kasselaht) – Mõisalaht – Teorehe järv (Saastna järv) – Lammastejärv (Lammaste järv, Nehatu järv, Suur Kõverjärv) – Kangruaadu järv (Erepere Suurjärv) – Jõeoja – Kuitsa oja – Hanila oja – Käära oja.

Kultuur

Esimesed arvestatavad materjalid võib Hanila ajaloo kohta lugeda Läti Henriku Liivimaa kroonikast. Juba sellel ajal olid Läänemaa suurimad sadamad Haapsalu ja Virtsu, kuid mõistatuslikult kujunes just Virtsu ümbruskonna keskuseks Hanila.
2000. aastate alguses on Hanila vallas kaks rahvamaja: Kõmsil ja Vatlas.
Hanila muuseum tegutseb Hanila koolimajas. Virtsus tegutsevad erainitsiatiivil kohalikku elu ja ajalugu kajastav harrastusmuuseum, samuti vanade autode muuseum.
Valla arengukavas nähakse kultuuri edendamisega seotud probleemide põhjustena väikest tarbijaskonda, kohalike vähest huvi ja eriti omaalgatuse puudumist.