Saarnaki laid

Nimi

Laidu on esmakordselt mainitud 1564 kui Sarnake. 1587 on laidu nimetatud Sarnaka, 1684 Sarnaucka ja 1697 Sahrna auk nimega.
Saare nimi võib tuletuda saarepuust.

Asend

Saarnaki jääb Hiiumaal asuva Salinõmme küla rannikust 2 kilomeetri ja Sarve poolsaarest 2,4 kilomeetri kaugusele. Saarest 1 kilomeeter lõuna pool asub Hanikatsi laid.

Mullastik

Saarnaki laiu mullad on noored õhukese huumusekihiga ja lihtsa profiiliga mullad. Mullatekke peamiseks mõjutajaks on meri .
Mullad kuuluvad soostunud kamarmuldade valdkonna Ida-Hiiumaa allvaldkonda . Alfred Lillema andmetel on Saarnaki mullad põhiliselt huumus-karbonaatmullad, õhukesed või keskmise sügavusega loomullad.
Mullastiku tekke poolest jaguneb laid supramariinseks ja mariinseks tsooniks. Supramariinses tsoonis on levinumad mullatüübiks kamar-karbonaatmullad ja mariinses tsoonis soolakulised rannamullad .

Veestik

Saarnakil ei leidu ühtegi looduslikku mageveekogu. Ainsa märkimisväärse veekoguna on laiu lõunaosas soostuv tiik. Laiu põhjaosas asuvad kraavid.
Laiu keskosas leidub väikeseid soid. Neist üks asub pärniku lähedal, teine heinamaa keskel laidu läbiva raja ääres. Laiu lõunaosas asub väike soo. Lookaasikust põhja pool asub ka üks soostuv ala.
Laiu elanikud said joogivett kaevust.

Taimestik

Saarel on palju kadastikke ja niitusid.
Saarel on loendatud 397 soontaimeliiki, sealhulgas 8 liiki käpalisi ja 34 puistaime liiki. Haruldasematest taimedest on laiul kirjeldatud läiketa maranat ja sõõr-särjesilma.
Saarnaki laid kuulub taimegeograafiliselt saarte- ja rannikuvaldkonna Lääneranniku ja saarte idaalavaldkonda, geobotaaniliselt omakorda Lääne-Baltikumi allprovintsi Lääne-Eesti mandriosa ja saarte puisniitude rajooni saarte aruniitude ja arupuisniitude allrajooni .
Suuremaid puudesalusid leidub laiul neli. Laiu iseloomulikuks liigiks on harilik kadakas. Laiu peamine metsatüüp on lookadastik. Laiu idarannikul esinevad vanad pärnad ja laiu põhjaosas on männik. Teisteks tooniandvaks puistaime liikideks on harilik pihlakas ja magesõstar.
Laiul on tuderloa niit , Sarapuuränga piirkonnas aga kõrveköömne-sinihelmika kooslus.
Saarnakil on kirjeldatud 39 liiki samblikke ja 25 liiki sammaltaimi.

Linnustik

Saarel on loendatud 76 haudelinnu liiki. Saarnaki laid on tähtis peatuspaik veelindudele, kes laskuvad rannikuvette puhkama ja võivad jääda laiule ka pesitsema.

Loomastik

Loomastiku poolest on laid liigivaene. Selle põhjuseks on laiu eraldatus ja väiksus, mis piirab suuremate isendite toitumisvõimalusi. Laiu püsiasukad on rebased ja kährikud, kes lindude pesitsusajal ohustavad linnupesi ja linnupoegi. Rebaste ja kährikute arvukuse piiramiseks saarel peetakse neile kaitseala valdaja korraldusel aegajalt jahti.
Suuremad imetajad, nagu metskitsed ja metssead, satuvad saarele harva.

Kliima

Saarnaki laiu ilmastik on niiske, jahe ja mereline. Heltermaa hüdrometeroloogiajaama andmetel puhusid 1963–1983 laiul valdavalt edelatuuled. Merelise kliima tõttu on talved soojemad, kui mujal Eestis. Õhuniiskuse keskmine tase ulatub laiul 82%-ni. Varajasem esimene lumi on laiul registreeritud 4. septembril, hilisem esimene lumi 20. novembril. Püsiv lumikate moodustub alles jaanuaris.
Rannikumerre moodustub jää detsembri alguses ja meri vabaneb jääst aprillis, jääkatte kestvus rannikumeres kõigub 70-150 päeva vahel.

Looduskaitse

1971. aastast kuulub Saarnaki laid Hiiumaa laidude maastikukaitseala ja 1990–2006 Lääne-Eesti saarestiku biosfääri kaitseala koosseisu.

Inimtegevus

Saart mainiti esimest korda 1564, kui saarel elas kaks üksjala peret: Sarnake Jürgen ja Marcus Jacobson . 1576 oli laiul üks majapidamine. Krahv Jakob de la Gardie ajal 1624 vabanesid laiu elanikud talupojakoormistest ja hakkasid Suuremõisa mõisa varustama kalaga
17. sajandi keskpaigas elas saarel taas kaks peret. Saarel on olnud kolm ajaloolist talukohta: kaks saare keskel (Mäe ja Pärna) ja üks saare põhjaosas. Saare keskosa taludest on säilinud kokku 9 hoonet. Laiu elanike tava oli, et saar suutis korraga ülal pidada vähemalt 16 inimest, ülerahvastuse vältimiseks pidid mõned kolima mujale . Näiteks 19. sajandil siirdus üks Saarnaki perepoegadest perega Kõrgelaiule. Kehva pinnase tõttu oli laiul raske tegeleda põllupidamisega ja paremaks äraelamiseks asusid elanikel Hiiumaal omad põllulapid. Väiksemaid laide (nt. Kõrgelaid ja Ahelaid) kasutati ka heinamaana. Laiu lapsed käisid koolis Suuremõisas ..
1880. aastal ehitatud Saarnaki tuulik on kultuurimälestis.
Samuti asus saarel sepikoda, millest on säilinud varemed.
1931 teostatud maakorraldusseadusega jaotati Saarnaki laiu põhjaosa nelja kalanduskrundi vahel, need omakorda sattusid Muhu kalurite omandisse. Üks pere rajas sinna endale 1934 Muhulaste talu. Teise maailmasõja ajal 1941 varjasid laiul end metsavennad ja karistusaktsiooni käigus põletati talu maha.
Saarnaki jäi püsielaniketa 1973. aastal pärast Anton Saarnaki hukkumist merel tormi ajal.
1997. aasta augustis külastas Saarnaki laidu Eesti president Lennart Meri, samas toimus ka Läänemere saarte B-7 nõupidamine.
Laidu külastas 30. augustil 2000 Eesti peaminister Mart Laar koos Islandi peaministri Davíð Oddssoniga.
Saarelt pärit inimestel on (oli) perekonnanimi Saarnak.