google/wiki40b huggingface dataset:
PON-1

Konstrueerimine ja tootmine

ÕGL-1 konstrueeritiÕhu- ja Gaasikaitse Liidu (ÕGL) tarbeks õppe- ja treeninglennukiks. 1933. aastal kohalike õhuasjanduse ühingute katusorganisatsioonina moodustatud ÕGL korraldas järgnevail aastail eralennundust Eestis. Kuna kohalikel ühinguil sel ajal lennukid puudusid (vaid Tallinna Õhuasjanduse Ühingul oli kaks õppe-treeninglennukit), siis oli üheks prioriteetseimaks suunaks neile lennukite muretsemine. Kõige soodsam leiti olevat nende ise ehitamine. Selleks taotleti majanduskriisi mõjude leevendamiseks loodud töökorralduse erifondist toetust ning asutati tolleaegse nimetusega Peetri tehases (tänapäeval rohkem tuntud kui Noblessneri laevatehas) oma töökoda.
Aastail 1934–1935 ehitati Eesti Õhu- ja Gaasikaitse liidu tehases kolm lennukit ÕGL-1, neist esimene (ES-PON) anti üle Tartu Lennuühingule, teine müüdi Lätti (koos joonistega ja õigusega lennukit seal toota) ning kolmas (ES-LDM) Sakalamaa Õhuasjanduse Ühingule. Lätis ehitati Liepaja Sõjasadama töökojas (läti keeles Kara ostas darbnīca) veel 13 seal KOD-1 nimeks saanud lennukit.
Häid treeninglennukeid läks vaja ka lennuväel. Nii alustati Lennubaasi aviotöökojas 1935. aasta augustis nelja õppe-treeninglennuki PON-1a ehitust. Lennuväes nimetati lennukit konstruktorite perekonnanimede esitähtede järgi ja indeks "a" oli lisatud, kuna lennuväe lennukid said teise jõuallika. Lennuväe registris said need numbrid 154 kuni 157.

Konstruktsioon

ÕGL-1 oli kahekohaline biplaan õppelennuk, juhistega mõlemas kabiinis. Lennuki kere oli keevitatud terastorudest, tiivatalad männipuidust, tiivad ja kere kaetud vineeri ning linase riidega. Jõuallikaks oli 105 hj tähtmootor Armstrong Siddeley Genet Major.
PON-1a oli konstruktsioonilt ÕGL-1 sarnane, kuid jõuallikaks kasutati neljasilindrilist õhkjahutusega ridamootorit de Havilland Gipsy Major. Genet Major mootorid kippusid üle kuumenema ning neil esines ka muid probleeme, mistõttu oli Armstrong nende seeriatootmise lõpetanud. Gipsy Major oli aga järele proovitud ka ÕGLi poolt ehitatud RWD-8 õppelennukil.
KOD-1 lennukeid ehitati aastail 1935 kuni 1938 kokku 13 tükki. Kuna ka Eestist ostetud prototüüp leidis kasutamist, siis võib Läti lennuregistritest leida andmeid kokku 14 seda tüüpi masina kohta. Neist neljateistkümnest kuus olid Läti Aeroklubi kasutada ning kaheksa nende Kaitseliidu lennuüksuste - Aizsargu Aviācijā - lennukid. Lätis ehitatud lennukeist said seitse omale Genet Major ja kuus Gipsy Major mootorid.
Läti Televisioon

Läti Televisioon (lühend LTV, läti Latvijas Televīzija) on Läti riiklik telekompanii. LTV keskus asub Riias.
LTV asutati 6. novembril 1954.
LTV peadirektor on Edgars Kots.
LTV-d rahastab 60% ulatuses Läti riik, ülejäänud raha saadakse sponsoritelt ja reklaamist.

Telekanalid

LTV-l on kaks telekanalit: LTV1 ja LTV7. LTV1 on riigikanal ja lätikeelne. LTV7 on üldine kanal ja 25% selle saadetest on venekeelsed.
Väike-Niinsaare järv

Väike-Niinsaare järv on järv Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas Kurtna külas. Veekogu pindala on 0,6 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 353 m.
Alejandro Chumacero

Alejandro Saúl Chumacero Bracamonte (sündinud 22. aprillil 1991 La Pazis) on Boliivia jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Mehhiko kõrgliiga klubis Puebla ja Boliivia jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri 2007. aastal Boliivia klubis The Strongest. 2013. aastal sõlmis ta lepingu Brasiilia esiliiga klubiga Sport Recife, kuid naasis juba samal aastal The Strongesti. Ta on tulnud The Strongestiga Boliivia meistriks kolm korda.
2018. aasta alguses liitus ta Pueblaga.
Debüüdi Boliivia jalgpallikoondises tegi Chumacero 2011. aastal. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 12. oktoobril 2012 MM-i valikmängus Peruu vastu. Ta on kuulunud Boliivia koondisse 2015. ja 2019. aasta Copa Américal.
Kullamaa Püha Johannese kogudus

EELK Kullamaa Püha Johannese kogudus on luterlik kogudus Kullamaal, mis kasutab Kullamaa kirikut.
Kogudus kuulub Lääne praostkonda.
Koguduse õpetaja on Lembit Tammsalu, organist Aet Reinhold, juhatuse esimees Margus Jehe.
Jumalateenistused on igal pühapäeval algusega kell 11.00 Kullamaa kirikus.
Talk box

Talk box on efektiseade, mis võimaldab muusikutel muusikainstrumendi (näiteks kitarri, klahvpilli) heli modifitseerida nii, et selle kõla omandab inimhääle kõla.

Mittemuusikalised kasutusalad

Tegelaskuju BB-8 hääle loomiseks filmis "Star Wars: Jõud tärkab" kasutati iPadi efektiprogrammiga ühendatud talk box'i.
Detektoristi Leiud

Detektoristi Leiud on eesti detektoristide ajakiri, mis ilmub alates 2016. aastast.
Ajakirja väljaandja ja peatoimetaja on Toomas Pranstibel.
Karlskrona mereväebaas

Karlskrona mereväebaas on Rootsi mereväe suurim baas, mis asub Lõuna-Rootsis Blekinges. Baas on lähedalt seotud Karlskrona linnaga. Baasil on äärmiselt hästi kaitstud asukoht. Rohked saared kaitsevad baasi rünnaku eest nii maismaalt, kui merelt. Baasis asuvad kaks kolmest mereväe meresõja flotillist.
Kõrgkoolide pingerida

Newsweek

Augustis 2006 avaldas USA ajakiri Newsweek 100 maailma parima ülikooli pingerea, kasutades kahte eespool kirjeldatud pingerida ja lisades sellele ülikooli raamatukogus olevate raamatute jms arvu.

Veebimeetrika

Cybermetrics Lab (CINDOC), mis on Hsipaania Riikliku uuringukeskuse (CSIC) osakond, pakub infot rohkem kui 4000 ülikooli pingereast, mis põhineb ülikoolide avalikel kodulehtedel (webometrics). Ühegi Eesti kõrgkooli veebilehte Euroopa 100 ülikooli pingereas seisuga juuli 2008 ei olnud.
Veebimõõdikus on üle 15 000 ülikooli üle kogu maailma. Uuringut alustati 2004. aastal ja see põhineb kombineeritud näitajatel, mis võtavad arvesse kodulehtede sisu ja ka välislinkide arvu. Pingerida uuendatakse jaanuaris ja juulis. Selline pingerida näitab, kui oluliseks peab ülikool oma kodulehte.
Selles pingereas on viis esimest Massachusettsi Tehnoloogiainstituut (mit.edu), Stanfordi Ülikool (stanford.edu), Harvardi Ülikool (harvard.edu), Pennsylvania Osariigi Ülikool (psu.edu) ja California Ülikool Berkeleys (berkeley.edu).
Hõralaid

Nimi

August Wilhelm Hupel mainis 1782 laidu Herralaid.

Asukoht

Saar asub Heltermaa sadamast 3,5 km kirdes, Eerikulaiust 2,8 km edelas ja Vohilaiust 1,5 km kagus. Rohuküla–Heltermaa laevateest teisele poole, Hõralaiust 7 km kagusse jääb Heinlaid.

Loodus

Hõralaid on lubjakivist aluspõhjalise tuumikuga, mis on idaosas kaetud ainult 30 cm paksuse liivakihiga. Saare keskosas ja lääne pool leidub rannavalle, mille absoluutne kõrgus saare kõrgeimas punktis on 3,6 meetrit.
Saare keskosa on kaetud männituka ja põõsastikuga, mida ümbritseb kohati üleujutatav rannaniit.
2006. aasta seisuga on saarelt leitud 121 liiki soontaimi (või 125 liiki), 52 liiki samblaid ja 103 liiki samblikke.
Soontaimedest on kaitsealuseid liike kolm: suur käopõll, rohekas käokeel ja kärbesõis.
Madalal rannal on ulatuslik rannaniit, kus kasvavad tuderluga, rannikas, randkamaras, randristik, rand-õisluht ja väike maasapp. Saare keskosas on loopealne. Kohati liigniisketes metsatukkades leidub palju angervaksa, sinihelmikat, jänesesalatit.

Ajalugu

Hõralaid oli 20. sajandi esimesel poolel asustatud. Laiul elas 1924–1927 Vahtrepalt Matse talust pärit Priidu (Fjodor) Sadam perekonnaga. Kui Priidu naine Elisaveta sünnitamise ajal suri, kolis perekond Haapsallu.
Priidu Sadam kinkis hooned nooremale vennale Augustile, kelle perekond elas laiul 1929–1941. Hiljem ei lubatud enam laiul elada ja perekond kolis Vahtrepa külla Jaagu talusse.
1944 rajati laiule Nõukogude armee vaatetorn.
Saar on olnud kasutusel karjamaana, ka tänapäeval karjatatakse saarel lambaid.
Viking Helgi

Ajalugu

Kiil pandi laevale tehasenumbriga 381 VEB Elbewerften Boizenburg/Roßlau laevatehases ning laev anti Leningradis asuvale Loode Laevakompaniile (ГП Северо-Западное речное пароходство МРФ РСФСР) üle 1984. aastal Aleksei Surkovi nime all.
Dillo

Ajalugu

Jorge Arellano Cid, tarkvaraarendaja Tšiilist, alustas Dillo projekti 1999. aastal ning avaldas selle esimese versiooni 1999. aasta detsembris. Kuna ta arvas, et keegi ei peaks ostma uut arvutit või maksma lairibaühenduse eest puhtalt sellepärast, et Internetti kasutada, siis projekti eesmärk oli informatsioonile ligipääs Internetis demokratiseerida. Seetõttu ongi Dillo mahult väike, kiire ja võimeline kuvama ühte lehte Intel 80486 protsessoril.
Algselt oli Dillo kirjutatud programmeerimiskeeles C, kasutades GTK+ teeki, ning põhines Gzilla ja Armadillo brauseritel. 14. oktoobril 2008 lasti välja Dillo 2.0, mis oli kirjutatud C ja C++ programmeerimiskeeltes, kasutades Fast Light tööriistakomplekti (FLTK) teeki. Sellesse versiooni lisati teksti silumine, rohkem kui ühe tähemärkide komplekti tugi ja HTTP kokkupakkimine ning parandati veebilehe visualiseerimist. Lisaks vähendas FLTK kasutuselevõtt GTK+ asemel muutmälu kasutust 50% võrra.
6. septembril 2011 lasti välja Dillo 3.0, mis kasutas FLTK-1.3 teeki.
Jorge Arellano Cid on tänaseni Dillo peaarendaja. Projekt on rahastatud eraisikute annetustega, kuigi toetust on üritatud saada nii riigilt kui ka sponsoritelt. Rahaliste probleemide tõttu projekti jäi arendamine seisma aastal 2007, kuid 2008. aastal sai projekt uuesti hoo sisse.

Funktsionaalsused

Dillo võimaldab veebilehtede salvestamist kettale või järjehoidjatesse ning lehitsemisel mitme akna kasutamist. Küpsised on toetatud, kuid need on turvalisuse pärast vaikimisi keelatud. Lisaks puhastab Dillo turvalisuse huvides kogu veebipuhvri ja ajaloo peale sessiooni lõppu. Selline puhastamine parandab ka jõudlust. Osaline CSS-tugi on olemas. Konfiguratsioonifailides on võimalik kohandada fonte, taustavärve, allalaadimiste kausta ja avalehte.

Vastuvõtt

Dillot on kiidetud kui kiiret veebibrauserit, kuid see toob kaasa ka negatiivseid aspekte. Tihtipeale ei suuda brauser kuvada keerulisemaid veebilehti nii, nagu mõeldud. See on eriti uuemate kasutajate jaoks ebamugav ning isegi hirmutav. Lisaks leidub Dillole väga vähe pistikprogramme. Võib eeldada, et need puudused on tingitud sellest, et Dillo projektil ei ole piisavalt arendajaid. Sellele vaatamata on Dillo eelistatud brauser mitmetes kergetes Linuxi distributsioonides.
Natalja Andreitšenko

Natalja Andreitšenko (sündinud 3. mail 1956 Moskvas) on vene filminäitleja.
Aastail 1973–1977 õppis ta Üleliidulises Kinematograafiainstituudis filminäitleja erialal. Tema juhendajateks olid Sergei Bondartšuk ja Irina Skobtseva.
Tema läbimurre filmimaailmas toimus aastatel 1978–1979, kui ta mängis Andrei Kontšalovski filmis "Siberiaad". Samuti on ta mänginud Leonid Kvinihidze muusikafilmis "Hüvasti, Mary Poppins" ja Pjotr Todorovski filmis "Sõjaväljaromaan".
Natalja Andreitšenko oli abielus Austria näitleja ja filmilavastaja Maximilian Schelliga. Neil on tütar Nastassja Schell.
Charles Stevenson

Charles Leslie Stevenson (27. juuni 1908 Cincinnati, Ohio – 14. märts 1979 Bennington, Vermont) oli Ameerika analüütiline filosoof, keda tuntakse eelkõige tööde järgi eetikas ja esteetikas.
Stevenson oli professor Yale'i Ülikoolis 1939–1946, kuid kuna ta kaitses emotivismi, loobus ülikool tema teenetest ning 1946–1977 töötas ta Michigani Ülikoolis. Ta õppis ka Inglismaal Ludwig Wittgensteini ja G. E. Moore'i juures.
Charles Stevenson esitas sõjajärgse aja kõige keerukama põhjenduse emotivismi kaitseks. Artiklites "Eetiliste terminite emotiivne tähendus" ("The Emotive Meaning of Ethical Terms", 1937) ja "Veenvad definitsioonid" ("Persuasive Definitions", 1938) ning raamatus "Eetika ja keel" ("Ethics and Language", 1944) töötas ta välja emotiivse tähenduse teooria, mida kasutas seejärel oma veenva definitsiooni (persuasive definition) teooria alusena. Stevenson arendas emotivismi edasi metaeetillise teooriana, mis tõmbas järsu eraldusjoone keele kognitiivsete teaduslike kasutusviiside (milles esitatakse fakte ja põhjendusi ning mis alluvad teaduse seadustele) ja mittekognitiivsete kasutusviiside vahele (milles esitatakse tundeid ja millega avaldatakse mõju).
Doug Savant

Douglas Peter Savant (sündinud 21. juunil 1964 Burbankis Californias) on USA filminäitleja. 
Aastatel 1992–1997 kehastas ta teleseriaalis "Melrose Place" dr Matt Fieldingut; see oli üks esimesi avalikult homoseksuaalseid tegelasi televisioonis. Hiljem tegi Savant külalisrolle telesarjades "Profiler", "Firefly", "JAG", "Nip/Tuck", "CSI kriminalistid" ja "24". Aastatel 2004–2012 kehastas ta Tom Scavot USA komöödiasarjas "Meeleheitel koduperenaised".

Eraelu

Savant on abielus oma "Melrose Place'i" kaasnäitleja Laura Leightoniga, kellega tal on kaks last. Kaks last on tal ka eelmisest abielust.
Daniella Monet

Daniella Monet (sündinud 1. märtsil 1989) on Ameerika Ühendriikide laulja ja näitleja.
John Ridley Stroop

John Ridley Stroop (21. märts 1897 – 1. september 1973) oli Ameerika Ühendriikide psühholoog, kes pühendas oma eksperimentaalpsühholoogilise karjääri tähelepanu ja selle häirimise uurimisele. Tema järgi on nimetatud üks kognitiivses psühholoogias hästi tuntud fenomen: Stroopi efekt.

Elulugu ja akadeemiline karjäär

John Ridley Stroop sündis 1897. aastal väikeses külas Tennessee osariigi Rutherfordi maakonnas Murfreesboro lähistel. Ta lõpetas keskkooli David Lipscombi Kolledžis, kus õppis ka ülikooli ajal. Lisaks õppimisele oli ta samas koolis ka keskkooli osas õpetaja ja pidas muid ameteid, näiteks raamatukogus. Ülikoolihariduse sai Stroop lisaks ka George Peabody Kolledžis eksperimentaalpsühholoogias. Tema uurimissuund oli seotud mentaalsete protsessidega, nagu objektide nimetamine või nimetuste lugemine. Pärast doktorikraadi saamist töötas mõnda aega Tennessee Hariduskomisjonis (Tennessee Educational Commission) ja Tennessee Polütehnilises Instituudis. Seejärel töötas kuni pensionieani David Lipscombi Kolledžis.
Stroopi elu läbivaks osaks oli ka usk, mis oli tema elutöö. Ta oli pühendunud usu õpetamisele ja edasikandmisele. Ta pidas igal pühapäeval jutlusi. Stroop on kirjutanud usust ja selle õpetamisest seitse raamatut. Pärast Stroopi efekti kirjeldamist lahkus ta psühholoogiast ning oli elu lõpuni teoloogiaprofessor.
Stroop oli Ameerika Psühholoogide Assotsiatsiooni liige.
Stroop keskendus oma uurimustes juba Cattelli ja tema juhendaja Wundti esitatud suunale, mis vaatles aega, mis kulus inimestel objektide ja nende omaduste nimetamiseks. Cattell esitas oma väitekirjas, et sõnade ettelugemine on kiirem kui nende sõnade omaduste nimetamine. Ta tõlgendas seda kui tõestust, et ulatuslik harjutamine muutis lugemise protsessi automaatseks, kuid palju vähem harjutatud omaduste nimetamine on vabatahtlik. Seega vastandas omavahel lugemise ja nimetamise. Stroopi ei huvitanud kahe tegevuse eraldi vaatlemine, vaid nende koosesinemine. Tema esimene väitekiri järeldas, et inimestel kulub lihtsalt objektide nimetamise peale vähem aega kui nende objektide omaduste (nagu ka värv) nimetamisele. Väitekirjast kasvas välja veel kaks artiklit samal teemal, milles üks neist kirjeldas testi, mis näitab Stroopi efekti. Stroopi efekt näitab kahte asja: teatud protsessid nagu sõnade lugemine on automaatsed ning et teatud protsesse viiakse läbi kiiremini ja seega omavad need mõju aeglasematele protsessidele. Tema töö on aidanud reaktsiooniaja uurimise abil paremini aru saada mentaalsetest protsessidest. Stroopi uurimus on olnud väga populaarne ja kognitiivses psühholoogias kasutusel siiani. Kokku kirjutas Stroop neli psühholoogiaalast artiklit.
Jahilaskmine 2004. aasta suveolümpiamängudel

Jahilaskmine 2004. aasta suveolümpiamängudel toimus 14.–22. augustil.

Ajalugu

Esimest korda oli jahilaskmine olümpiamängude kavas 1900. aastal Pariisis. Algul lasti antiikmängude eeskujul (kreeklased austasid sel moel oma jumalaid) märki elusate tuvide pihta, kuid see jäi ka viimaseks korraks, kui olümpial kasutati elavaid märklaudu.

Võistlusalad

Nii mehed kui naised võistlesid kaevikrajal (lisaks klassikalisele võistlusele veel ka paarismärkide laskmises) ja kaarrajal. Võistlusalasid oli 7 (4 meestele ja 3 naistele).

Võistluspaik

Olümpia laskmiskeskus paiknes Ateena kaguosas Markopouloses. Pealtvaatajaid mahtus võistlusi jälgima 2093.

Eestlaste osalemine

Teist olümpiat järjest esindas Eesti laskureid kaarrajalaskur Andrei Inešin, kes teenis rahvusvaheliselt alaliidult wild-cardi.
Battleground

Deluxe-versiooni lisalood

12.    "Dagger" – 3:49

13.    "Rock Your Body" – 3:54

14.    "Turn It Off" – 3:33

15.    "Where I Belong" – 4:07
Hellenite kuningas

Hellenite kuningas (kreeka Βασιλεὺς τῶν Ἑλλήνων) oli Hellenite (Kreeka) kuningriigi valitseja tiitel 1863–1924 ja 1935–1973. Peale monarhia kaotamist 1973. aastal on viimane hellenite kuningas Konstantínos II jätkanud tiitli kasutamist.
Tiitlit on kandnud üksnes Glücksburgi dünastia liikmed.
Gschnitz

Asupaik

Gschnitz on samanimelise oru lõpus, mis hargneb Wipptalist Steinach am Brenneri juures. Valla piirid on Talschlussist (3277 m) Lõuna-Tiroolini. Gschnitzbach annab külale joogivee.
Naabervallad on Brenner, Neustift im Stubaital, Obernberg am Brenner ja Trins.

Ajalugu

Küla on esmakordselt mainitud 1284. aastal kui "Gasnitz". 1288. aastal oli orus 9 Schwaighöfe (alpifarmi), neist 7 Gschnitzis, mis moodustas külakeskuse, ja 2 Laponesalmis. Pärimisõigus Tiroolis pärineb nendest 9 Schwaighöfe ja võeti omaks kõigis teistes piirkonna orgudes. 1471. aastal tekkis Gschnitzi ja Trini vaheline rivaalitsemine ning jõudis punkti, kus kahe küla elanikud blokeerisid orgu sissepääsu; Steinach am Brenneri kohus pidi sekkuma, et vaidlus lahendada. Gschnitz sai vallastaatuse 1811. aastal. Suured arengud toimusid alates 18. sajandist.

Neitsi Maarja Lumise kihelkonnakirik

Gschnitz kuulus alguses, nagu enamus Wipptali külasid, Matrei am Brenneri kihelkonda. Neitsi Maarja Lumise kirik ehitati 1730. aastal ja hiljem, 1755. aastal, taastati barokkstiilis Franz de Paula Penzi plaanide järgi. 1775. aastal loodi Gschnitzis vikariaat ja 1891. aastal kihelkond.

St. Magdalena pühamu

St. Magdalena pühamu paikneb piiri ääres, Gschnitzi ja Trinsi vahel, kõrgusel 1661 m, ligipääsetav vaid jalgsi, Schönbergi all. Kirik on vanim orus, nagu kinnitavad romaani freskod umbes aastast 1200, mis avastati aastal 1959.
Rarotonga keel

Süntaks

Rarotonga keeles on kasutusel sõnajärjetüüp VSO (verb – subjekt – objekt).

Määratus

Rarotonga keeles on definiitsed artiklid te (ingl k the) ja taua (that) ja indefiniitsed artiklid e (a) ja tetai (one).

Adjektiivide grammatilised kategooriad

Enamasti kirjutatakse adjektiiv substantiivi järgi, kuid on ka erandeid, nt numbrid (üks mees – tangata okotai).

Võrdlus

Võrdlusastmeid moodustatakse partiklite lisamise abil. Nt: lühike, lühem, kõige lühem – poto, a poto o, poto rava.

Pronoomenid

Rarotonga keeles on kuut liiki asesõnu: isikulised, relatiivsed, adjektiivsed, interrogatiivsed, demonstratiivsed ja indefiniitsed.

Keelenäide

Kua ‘anga‘ia tē reira ‘are ‘ei ngā‘i ‘akapū‘anga nō te tangata i te tuātau ‘uri‘ia. 

See maja oli ehitatud nii, et inimestel oleks kuhugi orkaanihooajal varjuda.

Kirjaviis

Rarotonga keeles kasutatakse ladina kirjaviisi.

Reduplikatsioon

Üheks huvitavaks morfoloogiliseks protsessiks rarotonga keeles on reduplikatsioon. Selle abil saab tähistada verbide intensiivsemat või korduvat olemust. Nt aere – aaere (jalutama – ringi jalutama), akara – akara-kara (vaatama – mitu korda vaatama), iro – iroiro (keerutama – keerlema), tanu – tatanu/tanutanu (istutama – kultiveerima) jne.

Piibli tõlge

Rarotonga keeles avaldati piibel (Te Bibilia Tapu Ra: Koia te Koreromotu Taito e te Koreromotu Ou) 1888. aastal.
Aime Kinnep

Aime Kinnep (sündinud 22. augustil 1946 Kurtna) on eesti raamatukoguhoidja ja koduloolane.
Õppis Simuna põhikoolis ja Väike-Maarja Keskkoolis, lõpetas 1965. aastal Rakke Keskkooli. Seejärel lõpetas Viljandi Kultuurharidustöö Kooli raamatukogunduse eriala. 1966. aastast töötas Liigvalla raamatukogus, seejärel kuni 2007. aastani Rakke raamatukogu juhatajana, 2008. aastast Pärnu Täiskasvanute Gümnaasiumi raamatukogu juhatajana.
Ta on tegelenud koduloo uurimisega ning koostanud koduloolisi raamatuid. Tema algatusel tähistati mälestustahvlitega zooloog Heinrich Riikoja ning lastekirjaniku ja tõlkija Marta Sillaotsa sünnikoht.
Ta on Eesti Kultuuriseltside Ühenduse juhatuse liige ja Rakke Valla Hariduse Seltsi asutaja ja juhatuse liige.
PZA Loara

Kirjeldus

Tanki veermikule on paigaldatud 13 tonni kaaluv torn radarite ja 2 automaatkahuriga. Hävitab nii õhu- kui ka maa- ja veepealseid objekte.
Süsteemi projekteeris Poola sõjatööstuste konsortsium ja seda valmistab ettevõte CNPEP Radwar.
Loara on varustatud kõrgtehnoloogiliste seadmetega, nende hulgas on radarid, infrapunatermokaamerad, laserkaugusmõõturid, sihtmärgi avastamise süsteem, süsteem "oma-võõras", tulejuhtimissüsteem. Relv võib vähem kui 10 sekundiga avastada sihtmärgi, identifitseerida, jälgida, avada tule ning hävitada; haarab sihtmärki kuni 4 sekundiga pärast esimest kontakti. Korraga võib sihikul olla kuni 64 sihtmärki.
Õhutõrjesüsteem Loara suudab hävitada sihtmärke, mis lendavad kiirusega kuni üle 500 m/s, 3000 m kõrgusel ja 4000 m kaugusel.
Katsetuste ajal hävitas Loara õhusihtmärgi, milleks oli 122 mm rakett.
TV3

TV3 algus

Eratelekanalite konkurentsitihedal turul olid tegevad Kanal 2, Tipp TV (Jüri Makarov), mis sai hiljem nimeks TV1 (ja oli perekond Sõnajala omanduses) ning EVTV koos RTV-ga. Jaanuaris 1996 ühinesid kaks viimast TV3 kaubamärgi alla. Kui seni olid telejaamad kuulunud omamaistele omanikele, siis TV3 omanike hulgas oli 42 protsendiga ka norralaste Kinnevik Modern Times Group. Sellega muutus ka saatekava ja formaat sarnasemaks Rootsi, Norra, Läti või Leedu sama omaniku omanduses olevate kanalitega. Kuulumine rahvusvahelisele firmale andis läbi kuulumise Viasati rahvusvahelisse võrku võimaluse tuua ekraanile suurte kontsernide (nt MGM) toodangut. Selle arvel kärbiti omasaadete tootmist. Paljude alustatud seriaalide näitamine on piirdunud ainult poolte hooaegadega ja siis on need saatekavas asendatud "uutega".

Olukord 2006. aastal

Juba aastaid on kahe tegutsema jäänud ülemaalise eratelekanali jõupositsioon olnud üsna muutumatu. Kanal 2 kaotas nii vaatajareitingutes kui ka reklaamirahas ja oli mitu aastat kahjumis (kokku suurusjärgus 100 miljonit krooni). TV3 seevastu näitas keskeltläbi 30 miljoni kroonist (2003) või suuremat tulu aasta kohta. Vaatajareitinguis toimus muutus 2006. kevadel, kui TV3 saadetel tekkis probleeme vaadatavuselt esikümne hulka jõudmisega. Augustis muudeti "Seitsmeste uudiste" formaati ning toodi eetrisse uued uudistesaatejuhid Irmeli Karja ja Urmas Liiv, kuid ka see ei taganud oodatud edu, mis mängiti maha juba mais, kui uudistesaade muutus 25 minuti asemel 32–35-minutiseks, et teha keset uudistesaadet reklaamimipausi (lühema kestuse korral ei lubanud seadus katkestust teha).
4. oktoobril lahkus töölt kuus aastat programmidirektori tööd teinud Jüri Pihel. Sel ajaperioodil ei jõudnud TV3 saated ega filmid vaadatavuse esikümne hulka, milles figureerisid ainult ETV ja Kanal 2.
TV3-s pandi hooajal 2006/2007 rõhku mängufilmide näitamisele, populaarsust kogusid sellised kvaliteetsarjad nagu "Dr. House" ("House, M.D.") ja "Põgenemine" ("Prison Break").

Olukord 2008. aastal

Seoses Eesti üleminekuga digitelevisioonile hakkas 2008. aasta aprillis tegutsema TV3 digitaalne sõsarkanal TV6, mis näitab ka paljusid seni TV3 kavas olnud sarju.