google/wiki40b huggingface dataset:
Kalle Kulbok

Kalle Kulbok (sündinud 3. aprillil 1956 Tallinnas) on eesti poliitik ja kodanikuõiguste aktivist. Teda tuntakse endise Sõltumatute Kuningriiklaste ja Rojalistliku Partei juhina.
Kalle Kulbok lõpetas 1974 Nõo Keskkooli. Hiljem õppis ta Tartu Riiklikus Ülikoolis muu hulgas matemaatikat. Ülikool jäi lõpetamata.
Mõnda aega tegutses Kulbok Tartus keelevolinikuna. Ajakirjandus kajastas tema nõudmist, et baarisilt "Bistro" tuleb asendada eestikeelse sildiga "Bistroo".
Oli Eesti Kongressi liige.
Eesti Rojalistliku Partei juhina ning Sõltumatute Kuningriiklaste esinumbrina pääses ta 1992 VII Riigikogusse. 1995. aasta Riigikogu valimistel ei õnnestunud tal kandideerida, sest ta keeldus kinnitamast oma lojaalsust Eesti Vabariigile.
Pärast Kuningriiklaste kadumist ei jätnud Kulbok, erinevalt enamikust oma endistest aatekaaslastest, avalikku protestimeelsuse avaldamist ning peagi sai temast euroskeptik. Ta on Eesti meedias avaldanud mitmeid oma vaateid kaitsvaid ning teisi ründavaid artikleid ning püüdnud ka talle mittemeeldiva vastu aktiivselt tegutseda (näiteks tõmbas Iraagi sõja alguse puhul Tartus Eesti lipu poolde vardasse ja püüdis Euroopa Liiduga liitumise ajal välja kuulutada Eesti Kuningriiki). Seejuures on jäänud enamasti lahtiseks, kas tegu on tõsiseltvõetava aktsiooni või pigem naljaga.
Kalle Kulbok on pikka aega töötanud EENetis (Eesti Hariduse ja Teaduse Andmesidevõrgus) spetsialistina.
19. septembril 2003 esitas Kalle Kulbok Riigikohtule taotluse Euroopa Liiduga ühinemise kohta korraldatud rahvahääletuse õigustühiseks kuulutamiseks. Riigikohtu põhiseaduslikkuse järelevalve kolleegium jättis Kulboki kaebuse läbi vaatamata, kuna sellise taotluse esitamiseks oli õigus üksnes presidendil.
Tim Howard

Koondisekarjäär

Debüüdi USA rahvuskoondises tegi Howard 2002. aasta märtsil mängus Ecuadori vastu.
2009. aasta FIFA konföderatsioonide karikavõistlustel võitis ta USA koondisega hõbemedali. Ta kuulus koosseisus kahes alagrupimängus ning poolfinaalis ja finaalis. Ta valiti turniiri parimaks väravavahiks.
2014. aasta maailmameistrivõistluste kaheksandikfinaalmängus 1. juulil Belgia vastu tegi ta 15 tõrjet, mis on maailmameistrivõistluste rekord.

Isiklikku

Tal on diagnoositud Tourette'i sündroom.
WordPerfect

WordPerfect on Corel Corporation'i Corel WordPerfect Office kontoritarkvarapaketti kuuluv tekstitöötlusprogramm. WordPerfect toetab standardseid OpenDocument (ISO/IEC 26300 ODF) ja PDF, PDF/A (ISO/DIS 32000, ISO 19005) failivorminguid.
Eesti Kool (ajakiri, 1935)

Eesti Kool oli aastatel 1935–1940 Tallinnas ilmunud ajakiri, mida andis välja Haridusministeerium.
Ajakiri ilmus aastas 10 korda.
Ajakirja tegevtoimetaja oli Gustav Ollik.
Imperial College London

Imperial College (ametliku nimega The Imperial College of Science, Technology and Medicine) on ülikool Suurbritannias Londonis.
Ülikool asutati aastal 1907, mil liideti mitu senist kõrgkooli.
Udriku raudteejaam

Udriku raudteejaam oli raudteejaam Lääne-Virumaal Kadrina vallas Udrikul, Tallinna–Narva raudteel.
Udriku naaberjaam Tallinna suunal oli Tapa ja Narva suunal Kadrina raudteejaam. 
Raudteejaam rajati 1980. aastate esimesel poolel varasemate Udriku ja Neeruti raudteepeatuse asemele. 
Udriku oli Tapa eeljaam, tagamaks raudtee suuremat läbilaskevõimet ja mahutamaks rongikoosseise Tapa jaama täisolekul.
Raudteejaamas asus kaks jaamateed ja silikaattellistest ET-post (jaamahoone), mis on maha jäetult säilinud tänaseni raudtee kilomeetril 190,75
Udriku jaam suleti 1989. aasta lõpus.
Aleksander Mõttus

Gottlieb Peter Alexander (Aleksander) Mõttus (ka Mõtus, Mettus) (29. detsember 1859 – 19. juuli 1932) oli eesti pedagoog ja rahvuslane.

Elulugu

Aleksander Mõttus õppis Tartu Blumbergi koolis ning aastatel 1872–1878 Tartu Gümnaasiumis. Aastast 1878 kuni 1882 Tartu Ülikoolis teoloogiat ning 1882–1886 Peterburi Ajaloo ja Filoloogia Instituudis klassikalist filoloogiat. 
Üliõpilasena sai ta tuntuks sellega, et kandis 26. märtsil 1882 (vkj) Tartus avalikult kinnitamata korporatsiooni Vironia (praeguse Eesti Üliõpilaste Seltsi) sinimustvalget teklit, mille peale pidasid saksa korporandid ta Vallikraavi tänaval kinni, andsid talle peksa, võtsid tekli ära ja tallasid Livonia konvendikorteris jalge alla. 
Selle teo eest heideti ta Tartu Ülikoolist välja ning saadeti ülikooli kohtu otsusega 1. augustil 1882 kuni 1. augustini 1883 Tartust välja. Süüdistuseks oli kinnitamata organisatsiooni värvide kandmine ja professor Engelhardti kohta tarvitatud "solvavad märkused". 
Seejärel õppis ta aastatel 1882–1886 Peterburi Ajaloo ja Filoloogia Instituudis klassikalist filoloogiat.
Aleksander Mõttus oli õpetaja Vladimiri kubermangus Šujas. Aastal 1890 haigestus ta ajuti leevenevasse vaimuhaigusse, tuli 1917. aasta paiku tagasi Tartusse, kus jätkas õpetajana kuni nägemise kaotamiseni 1925. aastal. Ta suri vanadekodus. Tema pronksbüsti (autor Ferdi Sannamees) hoitakse tänapäeval Eesti Üliõpilaste Seltsi majas.

Soome presidendi Kekkose kõne

1964. aastal külastas Soome president Urho Kaleva Kekkonen Tartu Ülikooli, kus ta pidas selges eesti keeles aulakõne, milles viitas Eesti üliõpilasele A. Mõt(t)usele, kes omakorda 1881. aastal pidanud arhiiviallikate andmeil Soome Kirjanduse Seltsi peosaalis seltsi 50. aastapäeval Eesti üliõpilaste poolse tervituskõne. Kekkonen lõpetas kõne Mõttuse tsitaadiga.
Alepõllundus

Alepõllundus ehk aleviljelus (inglise keeles slash-and-burn, slash-and-burn cultivation, shifting cultivation) on algeline põllundusviis; maa väetamine seal kasvanud puude ja võsa tuhaga. Algselt põletati kasvavaid puid, hiljem langetatud metsa. Maad kasutatakse mõned aastad, jäetakse seejärel maha ja lastakse võssa kasvada. Kui maa viljakus on taastunud, võidakse see uut alet tehes uuesti kasutusele võtta. Tänapäeval kasutusel rohkem Lõuna riikides.

Ajalugu

Varasematel aegadel kasutati alepõllundusmeetodit igal pool maailmas, nii rohumaade kui metsade kultiveerimisel.
Ligikaudu 20 000 aastat tagasi elasid inimesed küttimisest ja korilusest. Umbes 6000–7000 aastat tagasi hakkasid inimesed paikseks jääma, põldu harima ja koduloomi pidama. Algas põllumajandus- ehk agraarajastu. Enda ja loomade jõudu ning lihtsaid mehhanisme kasutades toodeti kohalikest loodusvaradest elatusvahendeid, millest valdav osa tarbiti elatusmajanduse e naturaalmajanduse tingimustes kohapeal. Sobivad taime- ja loomaliigid leiti väga pika aja vältel ja läbi juhuslike kogemuste. Alepõldudel kasvatatavaid tera- ja mugulvilju vahetati võimalusel rändkarjakasvatajatelt saadava liha, villa ja nahkade vastu.
Peamine tegevusala oli põllumajandus: toodeti eluks vajalikke toiduaineid. Põllumajanduslikud ehk agraarsed ühiskonnad saavutasid kõrgema arengutaseme 15. sajandil Indias ja Hiinas, kus nad suutsid kindlustada muinasjutulise rikkuse eliidile ning talutava elujärje ka väga suurele hulgale lihtrahvale. Suhteliselt arenenud olid ka Edela-Aasia ja Põhja-Aafrika. Mujal maailmas oli põllumajandusühiskond algelisem või veel välja kujunemata.

Kasutamine Eestis

Eestis oli alepõletamine valdav maaharimisviis 17. sajandini, Lõuna-Eesti võsamaadel jätkus alepõllundus 19. sajandini. Kagu-Eestis, kus asub Karula rahvuspark, kestis aletamise traditsioon kuni 20. sajandi alguseni. Okaspuud raiuti talvel, lehtpuud kevadel, lasti sügiseni või järgmise kevadeni kuivada ning põletati ühtlaselt laiali laotatuna või vähese põletusmaterjali korral vaaludena. Rukis, oder, naerid vms külvati kohe tuha sisse, seejärel künti ja äestati. Alepõldu kasutati 3–4 aastat, siis jäeti kurnatud maa 10–20 aastaks heina- ja karjamaana seisma, kuni uus võsa või mets peale kasvas. Paremaid alemaid hakati väetama sõnnikuga ja kasutama põliselt.
Karulas on teostatud ka alepõllunduse teaduslikke uuringuid.

Ökoloogilised mõjud

Kuigi alepõllundus on vaesemates riikides siiani traditsiooniline põlluharimismeetod, on selle mõjud keskkonnale ja ökosüsteemile väga halvad. Alepõllundus kurnab maad ja rikub ökosüsteemide tasakaalu. Haritava maa-ala mulla toitainete sisaldus väheneb järk-järgult ning pärast maa mahajätmist läheb siiski veel tükk aega, enne kui algne toitainete sisaldus taastub.
Liivimaa Põllumajanduse ja Töönduse Edendamise Selts

Liivimaa Põllumajanduse ja Töönduse Edendamise Selts (saksa keeles Livländischer Verein zur Förderung der Landwirtschaft und des Gewerbefleisses, vene keeles Лифляндское общество поощрения сельского хозяйства и промышленности), 1931−1940 Liivimaa Põllutöö ja Tööstuse Edendamise Selts oli aastatel 1844−1940 Liivimaal ja Eestis tegutsenud selts.

Eesmärgid

Seltsi taotluseks oli uurida põllumajanduse ja tööstuse arengut ning statistikat, samuti publitseerida põllumajandusalaseid väljaandeid, levitada leiutisi ja uuendusi, korraldada erialaseid näitusi ning koolitada spetsialiste. Eesmärgiks seati veel mitmesuguste toodete soodushinnaga müük, preemiate väljaandmine ja meteoroloogiliste andmete kogumine.

Juhatus

Seltsi tegevust juhtis juhatus, kuhu kuulusid president, viitsepresident, sekretär, varahoidja ja neli tegevliiget.

Liikmeskond

Erinevalt Liivimaa sotsieteedi liikmetest ei pidanud seltsi liikmed kuuluma rüütelkonda. Liikmeskonna moodustasid tegev-, au- ja korrespondentliikmed.

Seltsi tegevus Vene keisririigi perioodil

Selts kogus statistikat põllumajandussaaduste hindade ja kaubanduse kohta Liivimaal ning andis sellest aru Vene põllumajanduse- ja riigivarade ministeeriumile (a-st 1905 maakorralduse ja põllumajanduse peavalitsusele).

Seltsi tegevus Eesti Vabariigi ajal

Eesti Vabariigi perioodil oli seltsi tegevus tagasihoidlikum ja see piirdus baltisaksa põllumeeste toetamisega. Samas tehti tihedat koostööd Liivimaa sotsieteediga. Tegevusest anti aru siseministeeriumile. Pärast nõukogude võimu kehtestamist selts suleti 1940. aastal.
Atšoli keel

Keelenäide

Keelenäiteks on kõige tuntum atšolikeelne kirjutis, Okot p’Biteki luuletus "Song of Lawino". Esmakordselt avaldati see 1966. aastal.
"I acakki piny Lok onoŋo tye, Lok tye bot Lubaŋa, Lok en Lubaŋa. Jami dcu en aye ceŋ otiyo, pe tye gin mo ma ceŋ giketo laboŋo en. I en con tye kwo, kwo meno con ceŋ pa dano."
(Alguses oli sõna ja see sõna oli koos Jumalaga ja sõna oli Jumal. Sama oli algselt Jumalaga. Kõik asjad olid Tema tehtud ja ilma Temata ei oldud midagi tehtud, mis oli tehtud.)

Muud huvitavat

Atšoli keelt kasutatakse Ugandas igapäevaselt. Seda õpetatakse algkoolides. Keskkoolis õpetatakse seda eraldi ainena. Atšoli keeles antakse välja ajalehti ja tehakse raadiosaateid. Piibel tõlgiti atšoli keelde 1986. aastal.
Suure-Jaani kalmistu

Suure-Jaani kalmistu on kalmistu Suure-Jaanis.
Kalmistule on maetud teiste seas Artur Kapp, Johann Köler, Aleksander Mälton ja Mart Saar.
Dimensionaalanalüüs

Dimensionaalanalüüs ehk ühikanalüüs on füüsikaliste suuruste vaheliste seoste leidmise meetod, mis põhineb nende suuruste dimensioonidel. Füüsikalise suuruse dimensiooni all mõeldakse teatud lineaarselt sõltuvate mõõtühikutega (näiteks toll ja meeter) kirjeldavate füüsikaliste suuruste klassi. Näiteks räägitakse pikkuse dimensiooniga või massi dimensiooniga suurustest.
Dimensionaalanalüüsi saab kasutada tuletatud valemite õigsuse kontrolliks ja keeruliste süsteemide analüüsiks mudeli põhjal.

Võrreldavus

Võrrelda, võrdsustada, liita ja lahutada saab ainult samade dimensioonidega suurusi. Erinevate dimensioonidega suurusi võib jagada ja korrutada, kusjuures siis tuleb sama tehe teha ka nende suuruste ühikute vahel.
See tähendab, et ei ole võimalik öelda, kas kaks meetrit on rohkem kui üks sekund või neid suurusi omavahel liita. Samas, kui on teada, et keha liigub ühe sekundi jooksul kaks meetrit, võib need suurused omavahel jagada ja järeldada, et keha keskmine kiirus oli kaks meetrit sekundis.
Samas ei piisa võrreldavuseks alati samadest ühikutest: kuigi nii energia kui jõumomendi dimensioon on LM²T⁻², on need erinevad suurused.
Jean Todt

Jean Todt (sündinud 25. veebruaril 1946) on prantsuse autosporditegelane.
Jean Todt osales kuni 1981. aastani autoralli MM-sarjas kaardilugejana. Tema parim tulemus oli 1981. aastal võidetud hõbemedal Guy Fréquelini kaardilugejana. Seejärel sai temast Peugeot' rallitiimi juht. Jean Todti juhtimisel võitis meeskond 1985. ja 1986. aastal nii individuaalse kui ka konstruktorite MM-tiitli. Aastatel 1993 kuni 2007 töötas Todt Scuderia Ferrari motospordidivisjoni juhina. Tema juhtimisel võitis Ferrari aastatel 1999–2004 kuus järjestikust Vormel 1 sarja konstruktorite tiitlit ja viis järjestikust sõitjate tiitlit ning mõlemad tiitlid ka 2007. aastal.
Aastatel 2004–2008 oli ta Ferrari tegevjuht.
Alates 2009. aasta oktoobrist on ta Rahvusvahelise Autoföderatsiooni FIA president.
Sookarjamaa

Sookarjamaadel karjatamisega kaasnevad hädaohud

Sookarjamaadel kasvavad vähese söödaväärtusega tarnad ja mürgised osjad. Eriti hädaohtlikud koduloomade tervisele on seisva vee loikudega sookarjamaad. Veeloigus elutsevad teod, kes on vaheperemeesteks maksakaantõve levitamisel. Samuti levib sookarjamaadel sõramädanik, mida on võrdlemisi raske ravida, eriti siis, kui nimetatud haigus on haaranud kogu karja.
Eesti Roheline Partei

Eesti Roheline Partei (ERP) oli rohelise ideoloogia alusel tegutsenud erakond, mis eraldus Eesti Rohelisest Liikumisest (ERL) 1989. aastal.
Partei loodi Raplas 10. augustil 1989. Partei esimees oli Mario Kivistik. Partei tegutses kuni 9. detsembrini 1991, mil liituti Eesti Rohelise Erakonnaga (ERE) ja moodustati erakond Eesti Rohelised (ER).
Viljandi maavanem

Viljandi maavanem oli Viljandi maavalitsuse juht (maavanem).
August Univer

Perekond

Ta on Henn ja Reet Univeri poeg.
Alghariduse omandas ta valla- ja kihelkonnakoolis, 1898–1902 õppis Tartu Õpetajate Seminaris. Õpetajatööd tehes täiendas ta end Tartu Ülikooli suvekursustel, oli kolm semestrit samas ajaloo-filosoofiateaduskonna vabakuulaja ja õppis Tallinna Kolledžis.
3.07.1921 abiellus ta Anette-Juliane Kolliga (sündinud 17.11.1885). Perekond oli lasteta. August Univer suri mõni päev enne oma 48. sünnipäeva 3. novembril 1928. Maetud Rahumäe kalmistule.
Viimnepäev

Viimnepäev (viimane päev, maailmalõpp) on meile tuntud maailma(korra) või olemise (eksistentsi) lõpp. Viimnepäev individuaalses mõttes on surm. Viimsepäevaga seotud uskumuste, tähenduste, mõistete, traditsioonide jmt uurimisega tegelev teoloogia haru on eshatoloogia.

Teised religioonid

Paljudele religioonidele (sealhulgas kristlusele, zoroastrismile, islamile, judaismile jt) on omane uskumus, mille kohaselt saabub kunagi maailmalõpp. Eestis tegutsevate konfessioonide hulgas on traditsiooniliselt eshatoloogilised hoiakud omased adventistidele.

Kultuuris üldiselt

Eshatoloogiliste ja sotsiaalpsühholoogiliste uuringute kohaselt on maailmalõpp, surm ja nendega seotud uskumused ning hoiakud tähendusrikkad eelkõige eetilises aspektis. Paljudes religioonides liitub viimsepäeva kujutelmadega ka lõpliku kohtumõistmise ja karistuse aspekt. Kuivõrd viimsepäeva saabumine pole ette teada (võib saabuda igal hetkel), siis selleks valmistumine (valmisolek) loob pinna eetiliseks (moraalselt heakskiidetavaks) käitumiseks.
Viimsepäevakujutelmad pole omased üksnes religioonidele. Tuntud on eshatoloogiliste ootuste kasv sajandi- ja aastatuhandete lõppudel ning paljudel teistel mingis mõttes tähendusrikastel aastatel (näiteks 1666). Külma sõja aegadel valmistuti tuumasõjaks (mida käsitleti analoogiliselt viimsepäevana) nii ida- kui läänemaailmas. 21. sajandil on levinumad viimsepäevaootused seotud ökoloogiliste ja klimaatiliste katastroofide ennustamisega.
Falgi park

Falgi park (varasem nimi ka Lastepark) asub Tallinnas Kesklinnas Wismari, A. Adamsoni tänava ja Toompuiestee vahelisel alal.
Falgi pargi keskmeks oli kunagi tiik, mis kuulus seal omal ajal elanud värvalile. Toomgildi oldermann Hans Heinrich Falck ostis selle maalapi, lasi tiigi kinni ajada, sinna mulda vedada ja puid istutada. Pargi rajamine läks talle maksma 10 000 rubla. Falck kinkis pargi 1868 Toomgildile ja seadis tingimuse, et seda tuleb rahval kasutada lasta ja korras hoida.
1860. aastast asus pargis mitmeid lõbustusasutusi. 1882.–1887. aastal renditi parki suviti eesti seltsile Lootus, kes korraldas seal suvepidusid. 1887. aastal toimus seal Harju kooride laulupidu, kust võttis osa 13 koori, Saku ja Kuusalu orkestrid.
1926. aastal, pärast Toomgildi likvideerimist, anti park Tallinna linnavalitsusele ja 1937 Kehakultuurihoone sihtasutisele.
Pargi pindala vähenes mõnevõrra, kui 1990ndail kolis pargis asuvasse hoonesse Suurbritannia saatkond ja piiras oma kinnistu vastavalt turvanõuetele.
2008. aastal korrastati pargi teid ja müüri. Rajati purskkaev nimega "Ring voolavale veele". Purskkaev koosneb ringikujulisest graniitplaadist, mille ümber on graniidist täringukividest kujundatud ring. Vesi hakkab voolama umbes 10 meetri pikkusesse graniiti uuristatud kanalisse ning sealt alla ja tagasi ristkülikukujulise avause kaudu.
Romeo & Julia (album)

"Romeo & Julia" on 2006. aastal ilmunud soundtrack Terminaatori muusikalile "Romeo & Julia".
Maardu kalmistu

Maardu kalmistu on kalmistu Harju maakonnas Maardu linnas aadressil Keemikute tee 1b.
Maardu kalmistu avati 30. oktoobril 1997.
2011. aasta lõpuks oli Maardu kalmistule maetud üle 1380 inimese. Kalmistule on püstitatud memoriaal Teises maailmasõjas langenutele.
Oscar

Auhinnakategooriad

Esimesel korral jagati Oscareid 15 kategoorias, kuid juba järgmisel aastal vähendati kategooriate arvu seitsmeni. Pärast seda on kategooriate arv ühtlaselt kasvanud, ulatudes praegu 24-ni.
Aastal 1935 lisandusid filmitöötluse, -muusika ja -laulu auhinnad. 1937. aastal anti esimest korda auhinnad parima mees- ja naiskõrvalosa täitmise eest. Viimastel aastakümnetel eriti suurepäraseid saavutusi pakkunud eriefektide kategooria lisandus jagatavate auhindade nimekirja 1940. aastal ja lühidokumentaalfilmi kategooria kaks aastat hiljem. 1948. aastal täiendati auhindade nimistut parima võõrkeelse filmi kategooriaga ja võitjaks osutus Itaalia linateos "Saapapuhastaja" ("Sciuscià").

Auhinnakuju

Oscari kuju on disaininud filmidekoraator Cedric Gibbons. Kuju on tehtud vasest ja niklist ning kaetud 24-karaadise kullaga. See on 33,9 sentimeetrit pikk ja kaalub 3,9 kilogrammi. Alates 1949. aastast kujud nummerdatakse. 1982. aastast valmistab Oscari kujusid Chicagos asuv firma R. S. Owens & Company. 2009. aastaks oli välja jagatud 2744 Oscarit.
See, kuidas filmiakadeemia auhind endale Oscari nime sai, ei ole täpselt teada. Levinuim legend räägib, et akadeemia töötajale ja hilisemale produtsendile Margaret Herrickile meenutas kuju tema onu Oscarit. Auhinna hüüdnimi hakkas filmiakadeemia liikmete seas levima ja 1934. aastal kasutas kolumnist Sidney Skolsky Oscari nime, kui kuulutas parimaks naisnäitlejaks Katharine Hepburni. Akadeemia hakkas seda nime avalikult kasutama alles 1939. aastal. Auhinna ametlik nimi on praeguseni Academy Award.
Suure surmaga läbi elu

"Suure surmaga läbi elu" on Smilersi album. Album ilmus 1999. aastal ja selle tootsid Hendrik Sal-Saller, Elwood Muusik ja Hitivabrik.
Sajakroonine meenemünt (2008)

Kujundus

Mündi on kujundatud Tiit Jürna, see kaalub 7.775 grammi ning selle diameeter on 18 mm. Mündi serv on sile, kuid sellel on (ühe korra) kiri sulami tähisega "Pt 999".

Avers

Mündi esiküljel on motiiv Eesti Vabariigi suurest riigivapist ning vermimise aasta "2008".

Revers

Mündi tagaküljel on kolme traadil istuva suitsupääsukese kujutis ja tekst "100 KROONI EESTI VABARIIK 90".

Sertifikaat

Iga mündiga käib kaasas sertifikaat mille ühel küljel on mündi spetsifikatsioon ja teisel küljel Eesti Panga presidendi Andres Lipstoki pühendus eesti ja inglise keeles. Pühenduse eestikeelne tekst on:
Üheksakümmend aastat tagasi, 24 veebruaril 1918, avaldati Tallinnas iseseisvusmanifest "Manifest kõigile Eestimaa rahvastele", millega kuulutati välja Eesti Vabariik:
"Eestimaa, ajaloolistes ja etnograafilistes piirides, kuulutatakse tänasest peale iseseisvaks demokraatlikuks riigiks."

Manifesti andis välja Eesti Maapäeva Vanemate Nõukogu nimel Eesti Päästekomitee.

28. novembril 1918 algas Eesti Vabadussõda, mis lõppes rahulepingu allakirjutamisega Eesti ja Nõukogude Venemaa vahel 2. veebruaril 1920. Eesti Vabariigi iseseisvus katkes 1940. aastal, mil riik okupeeriti ja seejärel inkorporeeriti Nõukogude Liidu koosseisu. Eesti Vabariigi iseseisvus taastati 20. augustil 1991.

Eesti Vabariigi 90. aastapäeva tähistamiseks on Eesti Pank lasknud käibele kolm meenemünti: 10-kroonise hõbemündi, 50-kroonise kuldmündi ja 100-kroonise plaatinamündi.

100-kroonise plaatinamündi reversil on kujutatud suitsupääsukesi, Eesti rahvuslinde, kes oma värvuse poolest sarnanevad Eesti lipu värvidega. Mündi reversil on ka nimiväärtus "100 KROONI" ja tekst "EESTI VABARIIK 90". Aversil on Eesti Vabariigi vapp ning aastaarv 2008. Mündi servale on vermitud sulami tähis Pt 999.

Plaatinamündi on kujundanud Tiit Jürna ja verminud Soome Rahapaja (Mint of Finland Ltd).
Bengt Hallberg

Bengt Hallberg (13. september 1932 – 2. juuli 2013) oli rootsi džässpianist ja helilooja.
Ta kirjutas palju filmimuusikat.
Hendrik Bekker

Hendrik Bekker (29. detsember 1891 Tartumaa – 22. juuni 1925 Tartu) oli eesti geoloog.
Hendrik Bekker õppis Tartu ja Londoni Ülikoolis. Londonis kaitses aastal 1921 ka doktorikraadi.
1922. aastal määrati ta Tartu Ülikooli geoloogiakateedri juhatajaks ning 1924. aastal erakorraliseks professoriks. Ta oli esimene eestlane sel ametipostil.
Bekker lõi hulgaliselt eestikeelseid geoloogiatermineid, eraldas stratigraafilisi üksusi ning kirjutas geoloogia- ja geograafiaõpikuid.
Tartu Ülikooli geoloogia instituudi suur auditoorium kannab tema auks Bekkeri auditooriumi nime.
Vesikringel

Vesikringel (saksa keeles Brezel) on Saksamaal populaarne väike pärmitainast kringel, mida on algselt vees keedetud ja hiljem küpsetatud. Vesikringlid on tavaliselt soolased, kuid võivad olla ka magusad, sageli tarvitatakse neid suupistena. 
Algul paastutoiduna populaarsetest vesikringlitest, mille 13. sajandil tõid Taani katoliku mungad, arvatakse pärinevat muud Põhja-Euroopas levinud kringlitüübid. Luksemburgis on suure paastu neljas pühapäev Bretzelsonndeg ehk "vesikringlipühapäev", mil poisid kingivad tüdrukutele magusaid vesikringleid. Saksamaal, kus vesikringleid süüakse sageli tavalise leiva või saia asemel toidu kõrvale, leidub samuti ohtralt vesikringlitega seotud traditsioone. Nii tähistatakse Speyeri linnas juuli teisel nädalavahetusel Brezelfesti, mis on Reini ülemjooksul suuruselt teine õllefestival ja toob igal aastal linna umbes 300 000 külalist.

Levik Ühendriikides

Ameerika Ühendriikides tutvustasid vesikringleid 18. sajandil Saksa ja Šveitsi sisserändajad. Nüüdseks on USA vesikringlitööstuse väärtus kasvanud üle 550 miljoni dollari. Keskmiselt tarvitab iga ameeriklane aastas umbes 700 grammi vesikringleid. 1993. aastal avati Philadelphias vesikringlimuuseum. 2003. aastal kuulutas Pennsylvania kuberner Ed Rendell 26. aprilli riiklikuks vesikringlipäevaks, tunnustamaks vesikringlite tähtsust osariigi ajaloos ja majanduses.

Poliitilis-meditsiinilised nõuanded

2002. aasta jaanuaris meenutas USA president George W. Bush pressikonverentsil, kuidas ta vesikringli tõttu lämbuma hakkas, ning hoiatas: "Kui te sööte vesikringleid, närige enne neelamist. Kuulake oma ema."
Järva-Madise kirikumõis

Järva-Madise kirikumõis (saksa keeles Pastorat St. Matthäi) oli kirikumõis Järva-Madise kihelkonnas Järvamaal.
Vivo Tamm

Vivo Tamm (10. oktoober 1932 Pärnu-Jaagupi – 16. detsember 2015 Tallinn) oli Eesti NSV partei- ja riigitegelane ning Eesti ehitusettevõtja ja sporditegelane.
Ta läks 1951. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi ehitusteaduskonda õppima vesiehitust, kuid lõpetas 1960. aastal juba tööstus- ja tsiviilehituse eriala.
1954. aastast töötas ta artellis Parkett ehitusjaoskonna meistrina, 1961. aastast Tallinna Remondi- ja Ehitusvalitsuse peainsenerina. 1964. aastast oli ta Tartu Kolhoosidevahelise Ehituskontori vanemtöödejuhataja ja peainsener.
Aastatel 1974–1992 oli ta Eesti NSV Vabariikliku Koondise Eesti Kolhoosiehitus (EKE; hiljem Eesti Külaehitus) juhatuse esimees.

Tegevus Eesti NSV valitsusasutustes ja NLKP-s

NLKP liige 1964. aastast. Oli ka EKP revisjonikomisjoni liige. 
Ta oli Eesti NSV Ülemnõukogu X ja XI koosseisu liige. Oli sealse ehitus- ja kommunaalmajanduskomisjoni liige.

Sporditegelasena

Aastail 1987–1992 oli ta Eesti Sulgpalliföderatsiooni president ning aastail 1992–1997 Eesti Olümpiakomitee liige.