Coelestinus V

Suhted Sitsiiliaga

Coelestinus V otsuseid ja tegevust mõjutas Napoli kuningas Carlo II. Carlo II eskortis koos poja Carlo Martelloga paavsti Morrone mäe juurest L'Aquilasse. Carlo korraldusel pühitseti Coelestinus V paavstiks tema territooriumil ja paavst jäi ka hiljem elama kuninga valdustesse. Paavst määras Kirikuriigi ja kuuria ametitesse Carlo II-le meelepärased isikud, sealhulgas 18. septembril 1294 pühitses kardinaliks Carlo II kantseri Guglielmo Longhi.
Paavst ratifitseeris 1. oktoobril 1294 Carlo II ja Aragóni kuninga Jaime II vahel 1293 sõlmitud La Junquera lepingu.

Suhted Prantsusmaaga

Coelestinus V olevat 7. oktoobril 1294 määranud Lyoni peapiiskopiks Carlo II poja Louis d'Anjou, kuid sellest otsusest pole säilinud ühtki ürikut.
Ta määras Bourges'i peapiiskopiks Jean de Savigny ja Béziersi piiskopiks Bérenger Frédoli.

Sisepoliitika

Coelestinus V resideeris alates 5. novembrist 1294 Napolis Castel Nuovo kindluses.
Ta määras 13. oktoobril 1294 ametisse Benevento apostellikuks administraatoriks Giovanni di Castrocielo.

Konklaavi reeglite sätestamine

Coelestinus V tühistas 28. septembril 1294 avaldatud bullaga "Quia in futurum" ja 10. detsembril 1294 avaldatud bullaga "Constitutionem felicis recordationem" Hadrianus V ja Johannes XXI otsused paavsti valimiste osas ning taastas konklaavi pidamise reeglid.
Ta nõudis 17. oktoobril 1294 avaldatud bullaga "Pridem dum nobiscum" Carlo II-lt konklaavi reeglite järgimist.

Suhted kiriku institutsioonidega

Kuna Coelestinus V ei osanud ladina keelt, oli tema ajal kuuria ametkondlikuks keeleks itaalia keel. Paljud tema antud privileegid tühistas 27. detsembril 1294 Bonifatius VIII.
Paavsti kaplaniks sai Bérenger Frédoli.
Paavst kinnitas 27. septembril 1294 avaldatud bullaga "Etsi cunctos" tsölestiinide privileegid.
Ta tunnustas 1294 frantsisklaste tsölestiinide kongregatsiooni rajamist ja võttis nad paavstliku protektsiooni alla.
Ta peatus Monte Cassino kloostris ja soovis kloostri määrata tsölestiinide ordu koosseisu.
Ta vabastas 27. novembril 1294 Saksa ordu prokuratsioonide maksmisest paavsti legaatidele .

La Perdonanza Celestiniana festival

Peatselt pärast ametisse asumist avaldas Coelestinus V 28. septembril 1294 bulla "Inter sanctorum solemnia", mis garanteeris katoliku kiriku traditsioonis väga haruldase patukustutuse kõigile palveränduritele, kes sisenesid L'Aquila Santa Maria di Collemaggio kirikusse läbi püha ukse, mis avati Coelestinuse ametisse pühitsemise päeval 29. augustil. Seda üritust tähistatakse L'Aquilas igal aastal 28. ja 29. augustil La Perdonanza Celestiniana festivali nime all.

Coelestinus V kultuuriloos

Dante Alighieri on Coelestinust maininud "Jumalikus komöödias". Francesco Petrarca on temast kirjutanud teoses "De vita solitaria".
Louvre'is asub tundmatu kunstniku maal 16. sajandist, mis kujutab Coelestinus V kroonimist. Kunstnik Carlo Ruther on paavsti kujutanud 1680 valminud maalil ja kunstnik Jean-Honoré Fragonard 1761 valminud joonistusel.
Isernias asuvad tema nimelised kirik ja väljak. Isernias, Murrone mäel ja Saksamaal Buxheimi kloostris asuvad teda kujutavad kujud. Fumones asub tema mälestuseks rajatud kabel.

Ametist loobumine ja vangistus

1294. aasta advendi lähenedes soovis Coelestinus V tõmbuda avalikkusest tagasi, et tegeleda palvetamisega. Ta kavatses esmalt anda katoliku kiriku administreerimise kolmest kardinalist koosneva komisjoni hoolde, kuid tema mõte laideti maha. Ta pidas siis kardinal Benedetto Caetaniga nõu ametist loobumise osas. Caetani veenis teda, et ametist loobumises pole midagi erakordset, sest ka varem on paavstid ametist loobunud. Paavsti kavatsusest hakkasid levima kuuldused, mistõttu Napoli kuningas Carlo II organiseeris paavsti toetuseks rahvarohke demonstratsiooni, millel osales ka kroonik Bartolomeo da Lucca.
Coelestinus V loobus 13. detsembril 1294 Napolis ametist, teatades oma otsusest kardinalidele, tema kirjaliku pöördumise valmistas ette Caetani. Teadaolevalt olid paavsti ametikohalt varem omal soovil tagasi astunud Pontianus ja Silverius. Mõnedel andmetel võisid ametist loobuda ka paavstid Marcellinus, Romanus ja Johannes XVIII. Pärast teda on ametist prelaatide nõudel loobunud vaid Gregorius XII. 1046 toimunud Sutri sinodil tagandati Benedictus IX, Silvester III ja Gregorius VI, kuid nad ei loobunud ametist vabatahtlikult.
Coelestinus soovis end nimetada vend Pietroks ja kavatses asuda erakuna elama Morrone mäele. Ta nõudis, et kardinalid valiksid konklaavil võimalikult ruttu paavsti. Uueks paavstiks saanud Bonifatius VIII siirdus Rooma ja kohustas Monte Cassino kloostri abti viima Coelestinuse järelevalve all Rooma, kuid tal õnnestus San Germanos põgeneda. Bonifatius VIII andis korralduse Coelestinus kinni võtta, kuid tal õnnestus metsades ja mägedes varjuda. Coelestinus kavatses siirduda Dalmaatsiasse, kuid torm paiskas tema laeva Itaalia rannikule tagasi ja ta nabiti Vieste lähistel kinni. Coelestinus viidi Bonifatius VIII juurde Anagnisse, kus paavst lasi ta vangistada Fumone kindlusse, kus ta paastus ja palvetas oma viimased elukuud.
Pärast Coelestinuse surma teatasid 1297 Bonifatius VIII-ga tülli läinud Colonna suguvõsa liikmed, et tema tagasiastumine ja Bonifatiuse paavstiks saamine olid mittekanoonilised. 1303 toimunud sinodil süüdistati Bonifatiust Coelestinus V surmas.

Surm

Coelestinus V suri 19. mail 1296 Fumone kindluses kirikuloolase J. N. D. Kelly järgi mädapaisest tekkinud veremürgitusse ja maeti Ferentinosse. 1317 maeti tema säilmed ümber L'Aquila Santa Maria di Collemaggio kirikusse.
Clemens V kanoniseeris Coelestinus V 5. mail 1313 ning tema mälestuspäeva tähistatakse 19. mail. Ta on L'Aquila, Isernia ja raamatuköitjate patroon.

Hinnang

Kirikuloolase J. N. D. Kelly arvates oli Coelestinus V naiivne ja ebakompetentne. "Catholic Encyclopedia" hinnangul ei osanud ta igale palujale ära öelda, mistõttu ta jagas mõnikord sama benefiitsi 3 või 4 isikule.