Süsihappegaasi emissioon

Süsihappegaasi emissioon inimtegevuse tagajärjel

Antropogeense süsihappegaasi emissioon (25 gigatonni aastas) on võrreldes vulkaanilise tegevuse tagajärjel tekkinud CO₂ emissiooniga märgatavalt suurem. Näiteks on inimtegevuse tagajärjel emissiooni maakasutuse tõttu 3,4 gigatonni aastas ja transpordi tõttu 3,0 gigatonni aastas. Tsementi tootmise tagajärjel on CO₂ emissiooni 1,4 gigatonni aastas. 2010. aastal oli antropogeenne CO₂ emissioon 25 gigatonni, mis on 135 korda enam kui vulkaanilise tekkega CO₂ emissioon, mida on suurusjärgus 0,26 gigatonni aastas.

Metsade hävitamine

Metsad aitavad kohalikul kliimal säilida ja mõjutavad globaalset hapniku ja süsinikdioksiidi voogusid tugevasti. Usutakse, et enne roheliste taimede ilmumist oli atmosfääris väga tühine hapnikusisaldus. Troopilised metsad kaovad murettekitava kiirusega. Hiljutise hinnangu alusel raiutakse maha umbes 100 000 km² metsa igal aastal. Troopilised metsad hõivasid 16 miljonit km², praeguseks hetkeks on alles aga 8–9 miljonit km². Arvatakse, et Ladina-Ameerika ja Aasia on juba kaotanud 40% oma algsest metsast, Aafrika veidi üle poole. Paljudes riikides kiireneb raie määr, näiteks Bangladeshi, India, Filipiinide ja Sri Lanka aladel. Kasvuhoonegaaside emissiooni vähendamiseks on vaja kõigepealt säilitada troopilisi metsi. Kliimale on ülatuslik metsaraie halb, kuna langetatud puud vabastavad süsinikku, mis seguneb teiste kasvuhoonegaasidega muudest allikatest. See efekt kiirendab globaalset soojenemist.Suur osa emissioonist tekib metsa eemaldamisel, millele järgneb endise metsaala kasutamine muuks otstarbeks, nt põllumajandussaaduste kasvatamiseks või uute elamurajoonide loomiseks. Metsad mõjutavad kliimat olulisel määral, näiteks aurustub vihmametsade tõttu suur hulk vett atmosfääri. Taim omistab juurtega vee koos selles lahustunud mineraalainetega enda kudedesse. Gaasi ja vee vahetus toimub väikeste avade (õhulõhede) kaudu. Aurustunud vesi muutub pilvedeks, mis aitavad vihmametsal elus püsida. Metsaraie tõttu muutub suurem osa sellest veest aga hoopis jõeveeks, mis voolab kaugele merre ja piirkond muutub püsivalt kuivemaks, sellest vihmametsad aga ei taastu.

Süsihappegaasi looduslik emissioon

Vulkaaniline tegevus võib esile kutsuda kliimamuutust. Vulkaanilise purske käigus paisatakse suur hulk vulkaanilisi gaase, aerosoole ja tuhka stratosfääri. Gaasid nagu vääveldioksiid (SO₂) võivad põhjustada temperatuurilangust, samas kui CO₂, mis on üks levinumaid kasvuhoonegaase, võib põhjustada globaalset soojenemist. Uuringud näitavad, et süsihappegaasi hulk, mis on tekkinud kaasaegse vulkaanilise tegevuse käigus, ei põhjusta suurt kliima soojenemist, kuna selle kontsentratsioon on peaaegu tühine. Kuid eeldatakse, et geoloogilises minevikus võis see põhjustada tõsise globaalse soojenemise, mis omakorda võis esile kutsuda massilist väljasuremist.

Olukord Eestis

Euroopa Komisjoni ülevaade näitab, et võrreldes 1990. aastaga on Eesti oma kasvuhoonegaaside heitkogust vähendatud koguni poole võrra ning on seega Euroopa Liidu edukaim protokolli eesmärkide täitja. Peamiseks põhjuseks on see, et nõukogudeaegne majandus oli energiamahukas.Tänapäeval püütakse liikuda puhtama energiamajanduse poole, suurendada taastuvenergia osakaalu ja energiasäästu ning panustada rohemajandusse. 2004. aastal kuulus ÜRO andmetel Eestile 16. koht proportsionaalse süsihappegaasi emissiooni poolest. Eesti sood moodustavad viiendiku riigi maismaast. Neid on intensiivselt kasutatud ning 70% neist on kuivenduse all. Selle protsessi käigus katkeb turba ladestumine ja süsiniku säilitamine. Sood seovad süsihappegaasi ja vabastavad metaani atmosfääri. Soode kuivendamisel väheneb ökosüsteemi võime siduda CO₂, nii et soost saab süsiniku salvestaja asemel süsiniku allikas.

Globaalne soojenemine

Kasvuhoonegaaside segu (CO₂, CH₄) laseb läbi Päikeselt saabuvat lühilainelist kiirgust, kuid neelab maapinna pikalainelist soojuskiirgust. Süsihappegaasi kontsentratsiooni kasv hoiab kiirgusliku energia hulka Maa atmosfääris. Kuid ilma kasvuhoonegaasideta ei saaks elu eksisteerida, sest Maa keskmine temperatuur oleks 14 °C madalam. CO₂ kontsentratsioon atmosfääris on eriti suurenenud viimase sajandi jooksul. Rasketööstuse tõttu tekib enamasti kivisöe, nafta, maagaasi kasutamise tulemusena umbes kaheksa gigatonni süsihappegaasi aastas.

Maailmamere hapestumine

Tööstusrevolutsioonist alates on inimtegevuse tulemusena CO₂ kontsentratsioon atmosfääris suurenenud. Ookean omastab ¼ kogu CO₂-st, seega selle kontsentratsioon kasvab ka ookeanides. See põhjustab merevee keemiliste omaduste muutumist ning kutsub esile maailmamere hapestumist ja vee pH taseme langust. Muutused vee keemilistes omadustes võivad põhjustada tõsiseid tagajärgi lubiskeletiga organismidele, eriti tiibjalalistes – peamistes plankoonilistes aragoniidi tootjates. Kui pH tase hakkab langema, langeb ka karbonaadi ioonide kontsentratsioon, seega toimub kaltsiumkarbonaadi küllastus. Uuringud näitavad, et kui see tendents jätkub ka edaspidi, siis põhilised mereorganismid (nt plankton, korallid) ei suuda enam efektiivselt hoida oma kaltsiumikarbonaadist väliskeletti.