google/wiki40b huggingface dataset:
Prutz

Ajalugu

Prutz, mis asub endisel Via Claudia Augustal, oli puhkepaik ja hiljem postijaam Karolingide ajast, koos soodsate võimalustega asustuse arenemiseks. Paika on esmakordselt mainitud aastatel 1027–1034 kui locus qui dicitur Bruttes ("paik, mida kutsutakse Bruttes") seoses vaidlustega kirikukümnise üle Brixeni ja Regensburgi piiskopikirikute vahel. Hilisgooti kihelkonnakirik renoveeriti barokkstiilis 17. sajandil.
1903. aastal katastroofiline tulekahju hävitas suurema osa külast, kuigi tüüpiline Lääne-Tirooli lähedaste majade paigutus jäi endiselt keskusse.
Prutz oli algselt halduslikult osa Ried im Oberinntalist, mis kaotati haldusüksusena 1978. aastal, kui Prutz sai Landecki osaks.

Geograafia

Prutz paikneb Inni ja Faggenbachi jõgede kohtumiskohas. Puhkeala ja looduspark Kaunergrat asub külast idas. Suusakuurort Serfaus-Fiss-Ladis asub külast läänes.
Prutz asub jalgrattateel Via Claudia Augusta.

Demograafia

Prutzi rahvaarv kahanes 19. sajandi teisel poolel muuhulgas väljarände tõttu Ameerikasse, kuid hakkas püsivalt kasvama alates 1910. aastast. 2013. aastal oli 12% rahvastikust välismaalasi. Välismaalased jagunesid järgmiselt: 43% olid EL kodanikud, 28% olid Türgi kodanikud, 20% olid endisest Jugoslaaviast ja 9% mujalt.

Majandus ja taristu

Üks suuremaid hüdroelektrijaamu Austrias paikneb Prutzis ja sellega opereerib TIWAG. Hüdroelektrijaam on ühendatud 14,8 km pikkuse toru kaudu Gepatschspeicheriga (Gepatschi veehoidlaga), mis ehitati 1964. aastal. Keskmine elektri tootmine aastas on 661 GWh. Paljudes naabervaldades on suured turismikeskused, samas Prutz on koduks mitmele väikeettevõttele, mis ümbruskonda teenindavad.
Külas on üks Austria suurimaid sojatootmisjaamu. Külas asub mitu põllumajanduslikku välja, sealhulgas aprikoosiistandik, mis teenindab piiritusetehast. Väidetavalt on külas ka Austria kõrgeimalasuv veinikelder.

Transport

Innsbrucki lennujaam on lähim lennujaam ja asub Prutzist 80 km kaugusel. Lähim raudteejaam on Landeck-Zamsi raudteejaam, mis asub 20 km kaugusel ja sinna sõidab buss. Regulaarne bussiteenus jätkub edasi Kaunertali, Scuoli ja Serfausi.
Altia

Altia Oyj on Soome riigiettevõte, mis toodab alkohoolseid jooke Soomes, Eestis ja Prantsusmaal. Ettevõtte peamisteks sihtturgudeks on Soome, Rootsi, Norra, Taani, Eesti ja Läti.
Altia peakorter asub Helsingis, piiritusetehas Soomes Koskenkorval, villimistehased Soomes Rajamäkil ja Eestis Laabi külas ning konjakitehas Prantsusmaal Cognaci piirkonnas. Grupi kogukäive oli 2015. aastal 380,7 miljonit eurot.
Eestis kuulub Altia Gruppi Altia Eesti AS.

Tooted

Tuntuimateks toodeteks on Koskenkorva, Sisuviina ja Jaloviina Soomes, Explorer Vodka, Grönstedt's Cognac, Blossa Glögg ja Chill Out veinid Rootsis, 1 Enkelt Taanis, Saaremaa Viin Eestis, Renault Cognac ja Xanté reisikaubanduses. Altia toodab ka USA ettevõttele Brown-Forman kuuluvat kaubamärki Finlandia Vodka.
Ettevõte on kangete alkohoolsete jookide turuliider Soomes ja Rootsis, Eestis ja Lätis ollakse teisel kohal ning Norras ja Taanis neljandal kohal.
Genka / Paul Oja

Arvustused

Album sai kriitikutelt väga positiivseid hinnanguid. Postimehes ja Delfis ilmunud artiklid kirjeldasid albumit žanripiire nihutava, julge ja eksperimenteerivana. Kirjanik Rein Pakk hindas Eesti Ekspressis ilmunud arvustuses albumit hindega 9/10, nimetades mõlemaid muusikuid andekateks ja küpseteks. Müürilehe arvustuses nimetas Asko Astmäe albumit eponüümseks. Krtiitik Märt Milter kirjeldas ERR-i kultuuriportaalis ilmunud arvustuses albumit jõulukingina, andes sellele hindeks 9/10. Samuti nimetas ta Genkat ja Paul Oja Eesti parimateks hiphoppariteks.
2015. aasta mais oli album muusika voogedastusteenuses Deezer eestlaste maikuu kuulatuim album.
2015. aasta Eesti Muusikaauhinnade auhinnatseremoonial võitis album aasta hiphop-/räppalbumi auhinna.
Otto August von Jannau

Otto August von Jannau (26. aprill (ukj 8. mai) 1800 Laiuse – 27. juuni (ukj 9. juuli) 1865 Riia) oli baltisaksa päritolu kirikutegelane ja publitsist.

Elulugu

Sündis Laiuse pastori Heinrich Johann von Jannau (1753−1821) ja Auguste Johanna von Yhrmanni (1761−1800) pojana. Astus 1819. aastal Tartu ülikooli, kus tudeeris 1822. aastani teoloogiat. 1835. aastal ordineeriti vaimulikuks. 1835−1865 oli Riia Jakobi koguduse eesti pihtkonna pastor ja aastast 1837 ka saksa pihtkonna diakon.

Perekond

Abiellus Auguste von Wolffiga. Tema vend Heinrich Georg von Jannau oli Laiuse pastor.
Ak Džol

Ak Džol (kirgiisi Ак Жол 'Valge Tee') oli Kõrgõzstani partei, mille algatas 2007. aasta parlamendivalimiste eel president Kurmanbek Bakijev.
2007. aasta oktoobris kinnitas partei Bakijevi esimeheks. Detsembris toimunud parlamendivalimistel sai partei 71 kohta 90-st.
Benno Leesik

Benno Leesik (17. jaanuar 1960 Haapsalu – 25. märts 2006) oli Kaitseliidu ülem.
Benno Leesik liitus Kaitseliiduga 1991. aastal, teenides vabatahtlikuna Kaitseliidu Lääne maleva rühmapealiku, malevkonnapealiku ja mereüksuste pealiku ametikohal.
1998. aastal astus Leesik Eesti kaitseväe tegevteenistusse Kaitseliidu peastaabi ülema kohusetäitjana. 1999. aastal nimetas president Lennart Meri Benno Leesiku Kaitseliidu ülemaks.
Alates 2002. aastast oli tal majori auaste.
Emil Hácha

Emil Dominik Josef Hácha (12. juuli 1872 Trhové Sviny – 27. juuni 1945 Praha) oli Tšehhoslovakkia riigitegelane, poliitik ja jurist. Ta oli 1938–1939 Tšehhoslovakkia president ning 1939–1945 Böömi- ja Määrimaa Riigiprotektoraadi president.
Emil Hácha lõpetas Praha Karli ülikooli õigusteaduse erialal 1896. aastal. Seejärel töötas ta Prahas Böömi Kuningriigi Maakomitees. Esimese maailmasõja puhkemise järel sai temast Viinis Tsisleitaania Kõrgema Administratiivkohtu kohtunik. 1918 asus ta tööle Tšehhoslovakkia Kõrgemasse Administratiivkohtusse, olles 1925–1938 selle president.
Kui president Edvard Beneš pärast Müncheni kokkuleppe sõlmimist ametist tagasi astus, valiti Emil Hácha 30. novembril 1938 Tšehhoslovakkia kolmandaks presidendiks.
14. märtsil 1939 kutsus Adolf Hitler Hácha Berliini nõupidamisele. Hitler laskis Háchat tunde oodata. Lõpuks 15. märtsi öösel kohtus Hitler Háchaga. Hirmutamise ja šantaaži abil sunniti Háchat alla kirjutama Tšehhoslovakkia iseseisvuse kaotamise aktile. 15. märtsil 1939 okupeerisid Saksa väed Tšehhi. 16. märtsil kuulutati välja Böömi- ja Määrimaa Riigiprotektoraat.
Emil Hácha jäi oma ametikohale edasi ning temast sai Böömi- ja Määrimaa Riigiprotektoraadi president. Konstantin von Neurath määrati Böömi- ja Määrimaa riigiprotektoriks. Kui 1941. aasta septembri lõpus määrati aseriigiprotektoriks Reinhard Heydrich, siis kaotas Hácha igasuguse reaalse võimu. 
Praha hõivamise järel Punaarmee poolt arreteeriti Hácha 13. mail 1945. Ta suri vangla haiglas ebaselgetel asjaoludel.
Haljasala

Haljasala ehk haljastu ehk roheala on asulas olev avamaataimkattega ala. Haljasala vastand on paljastu.
Haljasalade hulka kuuluvad aiad, pargid, puiesteed, skväärid (haljakud), taimestikuga kalmistud, muruväljakud jm.
Granit Xhaka

Granit Xhaka (sündinud 27. septembril 1992 Baselis) on Šveitsi jalgpallur. Ta mängib poolkaitsjana Premier League'i klubis Arsenal ja Šveitsi jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri kodulinnas Baselis, mille noortesüsteemiga liitus ta 2002. aastal. Hooaegadel 2010–11 ja 2011–12 tuli ta klubiga Šveitsi meistriks.
2012. aasta mais sõlmis ta viieaastase lepingu Saksamaa kõrgliiga klubiga Borussia Mönchengladbach.
Arsenaliga sõlmis ta lepingu ta lepingu 2016. aasta mais. Üleminekusumma jäi vahemikku 30–35 miljonit naelsterlingit. Esimese värava lõi ta Inglismaa kõrgliigas 17. septembril 2016 mängus Hull City vastu. 
2009. aastal tuli ta Šveitsi kuni 17-aastaste koondisega noorte maailmameistriks. Šveitsi jalgpallikoondises tegi Xhaka debüüdi 4. juunil 2011 EM-i valikmängus Inglismaa vastu. Esimese värava lõi ta koondise särgis sama aasta 15. novembril sõprusmängus Luksemburgi vastu. 2014. aasta maailmameistrivõistluste teises alagrupimängus lõi ta värava Prantsusmaa vastu. 208. aasta maailmameistrivõistluste teises alagrupimängus lõi ta värava Serbia vastu. Lisaks kuulus ta Šveitsi koondisse 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Xhaka vanemad on Albaania päritolu. Tema vanem vend Taulant Xhaka on samuti jalgpallur ja FC Baseli kasvandik, kuid mängib Albaania koondises.
Grupp µ

Grupp µ on Belgias tegutsev teadusrühm, koolkond semiootika ja retoorika alal.
Rühm moodustus aastal 1967. Nimetus Grupp µ on kollektiivne pseudonüüm, milles müü tähistab metafoori.
Rühm tegutseb Liège'i Ülikooli juures.
Rühma liikmete hulka kuuluvad Jean-Marie Klinkenberg, Philippe Minguet, Francis Édeline, Jacques Dubois, Francis Pire, Hadelin Trinon jt.
Narsdorfi vald

Vallaosad

Bruchheim, Dölitzsch, Kolka, Narsdorf, Niederpickenhain, Oberpickenhain, Ossa, Rathendorf ja Wenigossa
Kunstimälestis

Kunstimälestis on kultuurimälestis, milleks võib olla kujutava või tarbekunsti teos, millel on kunstiline, kultuurilooline, sakraalne, tehnoloogiline või muu väärtus.
Kunstimälestised on nt maalid, skulptuurid, tekstiilid, klaasikunsti tööd, metallehistööd, puitehistööd, sepised, nahkehistööd.
Kane'i maakond

Ajalugu

Kane'i maakond moodustati 16. veebruaril 1836. aastal LaSalle'i maakonna osast. Maakond sai nime Illinoisist pärit USA senaatori Elias Kane'i järgi.

Kliima

Madalaim kuu keskmine temperatuur jaanuaris on maakonna halduskeskuses Genevas −12 °C (10 °F) ja kõrgeim juulis 29 °C (84 °F). Madalaim temperatuur on mõõdetud 1985. aasta jaanuaris −32 °C (−26 °F) ja kõrgeim temperatuur 1936. aasta juulis 44 °C (111 °F). Keskmine kuu sajuhulk varieerub 39 mm jaanuari ja juuli 112 mm vahel.
Hannes Nelis

Hannes Nelis (sündinud 15. jaanuaril 1965 Kuressaares) on eesti vaimulik (ka abiõpetaja ja hooldajaõpetaja).
Ta lõpetas aastal 1983 Kingissepa 2. Keskkooli. 7. novembril 1991 ordineeriti ta diakoniks ja 16. detsembril 1992 aseõpetajaks, õpetaja õigused sai 7. septembril 1999.
Ta töötab EELK Valjala Martini koguduse õpetajana ja Kaarma ning Muhu koguduste hooldajaõpetajana.

Haridus

Nelis sai 1999. aastal EELK Usuteaduse Instituudist kõrgema erihariduse.

Publikatsioonid

EELK Kaarma kogudus aastatel 1940–1993.

Isiklikku

Abielus, kolme poja isa.
Julius Caesar

Gallia sõjad

Kui Caesari ametiaeg konsulina hakkas läbi saama, määrati ta Gallia Cisalpina (Põhja-Itaalia) ja Illüürikumi provintsi (Lääne-Balkan) kuberneriks, hiljem ka Gallia Transalpina ehk Gallia Narbonensis (Lõuna-Prantsusmaa) kuberneriks. Caesari juhtimise all oli neli leegioni. Gallia oli ebastabiilne, roomlaste liitlased keltidest aeduid olid Gallia keltide ja germaanlastest sueebide poolt võidetud, sueebid asusid elama vallutatud aeduide maale. 
Alpi mägedest põhjpool asunud Helvetiide hõim valmistus samuti massiliseks migratsiooniks, Caesar võitis esmalt 58. aastal eKr helveete ja seejärel sueebe Ariovistusega, jättes seejärel oma armee talvituma sequanide territooriumile. 57. aastal eKr võitis Caesar belgid Axona lahingus ja seejärel alistas Kirde-Gallias asuvad Belgia hõimud ükshaaval ning Reini jõest lõunas asuvad Madalmaade territooriumid kuulusid järgnevalt Rooma Impeeriumi Gallia Belgica provintsi koosseisu. Caesari ja Pompeiusega koos esimese triumviraadi moodustanud Marcus Licinius Crassus Divesi poja Publiuse juhtimise all alustas üks leegion Armorica ja Bretagne'i poolsaare vallutamist.
56. aastal eKr viidi lõpule Armorica vallutus, võiduga veneetide üle merelahingus, samal ajal vallutas Publius Licinius Crassus edelas asuvad akvitaanid. Järgnevalt ulatus Rooma provints Akvitaania (Gallia Aquitania) Püreneedest Garonne'i jõeni.
55. aastal eKr lõi Caesar tagasi Galliasse tunginud Germaani hõimud, ehitas ta silla üle Reini ja marssis armeega Germaania territooriumile. 55. aastal eKr suvel seilas Caesar pärast Madalmaade rannikul asunud morinide ja menapiide alistamist Britanniasse, uskudes, et bretoonid olid abistanud eelmisel aastal venetisid tema vastu. Kuigi Caesaril õnnestus randuda Kentis, ei suutnud ta sügavamale võõrale territooriumile sisse tungida ning naasis talveks Galliasse. 
54. aastal eKr suundus Caesar Britanniasse tagasi, ta tungis sisemaale, tõstes oma liitlase Mandubraciuse trinovantese hõimust nende kuningaks ja ning alistas tolle rivaali, Cassivellaunuse. Samal ajal viis kehv viljasaak Gallias laialdase ülestõusuni, mida juhtis hõimupealik Ambiorix. Caesar oli sunnitud tema vastu kogu talve ja ka järgmise aasta alguse sõdima. 52. aastal eKr vallandus Gallias teine suur ülestõus, mida juhtis arverni hõimupealik Vercingetorix, kel õnnestus Gallia hõimud oma juhtimise alla ühendada. Vercingetorix võitis Caesarit mitmes kokkupõrkes, kaasa arvatud Gergovia lahingus, kuid Caesar sundis lõpuks hõimud alistuma ning Gallia oli otsustavalt võidetud.
Ford Focus

Ford Focus on Ford Motor Company automudel, mida toodetakse alates aastast 1998.
Ford Focus on pereauto. Sellel on mitu keretüüpi: universaal, luukpära, sedaan ja kabriolett.
Focus valiti uue mudeli nimeks 1998. aasta alguses. Sama aasta juulis keelas Kölni kohus auto turustamise Saksamaal selle nime all, sest see rikkuvat Hubert Burda Media omandiõigusi, kellele kuulub saksa ajakiri Focus. Lõpuks probleem siiski lahenes, ilma et Ford pidanuks seda mudelit Saksamaal teistsuguse nime all müüma kui mujal maailmas.
Focuse koostetehased asuvad Chongqingis (Hiina), General Pachecos (Argentina), Hai Duongis (Vietnam), Hermosillos (Mehhiko), Pretorias (LAV), Saarlouisis (Saksamaa), Santa Rosas (Filipiinid), Setubalis (Portugal), Taoyuanis (Taiwan), Valencias (Hispaania) ja Vsevoložskis (Venemaa).
Kolmeukselist mudelit on kasutatud ka autorallis. Sellega sõitis rallit Markko Märtin. Fordi meeskond võitis 2006 ja 2007 autoralli maailmameistrivõistlustel konstruktorite karika, kui meeskonnas sõitsid Marcus Grönholm ja Mikko Hirvonen. 2008 võitis Jari-Matti Latvala Ford Focusel Rootsi ralli, saades läbi aegade noorimaks piloodiks, kes kunagi ralli MM-etapi võitnud.
Ford Focus oli 9 aastat järjest, 1999–2007, Suurbritannias müüduim auto. See pole siiski rekord, sest Ford Cortina oli Suurbritannia müüduim auto 10 aastal järjest.
Julius Bleyer

Julius Bleyer (21. veebruar 1901 Tartu – 20. märts 1980 Tallinn) oli postiajaloo uurija, Posti Peavalitsuse rahvusvahelise osakonna ametnik, Eesti Postimuuseumi asutaja ja esimene juhataja (1935–1947).
Maetud Tallinna Rahumäe kalmistule.
Elina Šimkus

Elina Šimkus (sündinud 1982) on läti ooperilaulja, lüüriline sopran.
Ta on lõpetanud Jazeps Vitolsi nimelise Läti Muusikaakadeemia lauluklassi (2006) ja Norra Muusikaakadeemia (2009, prof. Barbro Marklund, prof. Hakan Hagegard).
2011. aastal võitis ta Pärnus Klaudia Taevi nimelise konkursi III preemia. Ta laulis 2013. aastal festivali PromFest raames ooperi "Tsaari mõrsja" nimirolli.
Lauljanna repertuaaris on ooperiklassika, kammermuusika, kaasaegne muusika ning ka muusikal ja rokkooper. Šimkus on teinud koostööd järgnevate orkestritega: Sinfonietta Riga, Oslo sümfooniaorkester, barokkorkester “Collegium Musicum Riga”, Läti Rahvuslik Sümfooniaorkeste, Läti Muusikaakadeemia sümfooniaorkester, brassbänd “Riga” jpt.
2011. aasta Brasiilia tulvad

2011. aasta tulvad Brasiilias Rio de Janeiro osariigis said alguse tugevatest vihmasadudest 11. ja 12. jaanuaril 2011. Mägede nõlvadel paiknevad linnad said kahjustusi suurte vee- ja mudavoolude ning mudalihete tõttu. Voolud purustasid autosid ja maju ning põhjustasid inimohvreid. 15. jaanuari seisuga oli hukkunud vähemalt 610 inimest, sealhulgas ka mitu päästjat.
Suurimaid kahjustusi sai Teresópolise linn, mis kuulutati looduskatastroofi piirkonnaks. Selle linna ümbrustes on mitu küla täielikult hävinenud, sinna viivad maanteed ja sillad on purunenud. Brasiilia presidendi Dilma Rousseffi sõnul on nii šokeerivate tagajärgede põhjuseks ka inimtegur, sest tegu on ebaseadusliku ehitusega. Mõnedes paikades lubasid kohalikud omavalitsused vaestele inimestele oma elamuid ohupiirkondadesse rajada.
Ohvrite arv oli seal seisuga 15. jaanuar 229 inimest. Nova Friburgos oli hukkunud 246 inimest.
Nõlvadelt evakueeriti üle 5000 perekonna, veel 3000 perekonda on kodutuks jäänud ja ööbivad kohalikes koolimajades.
Ants Kiisa

Ants Kiisa (sündinud 30. oktoober 1969) on eesti kuulitõukaja ja kuulitõuketreener.
Sportlasena jäi tema isiklikuks tippmargiks 1996. aastal tõugatud 19.39. Ta on mitmekordne eesti meister, rahvusvahelistest tulemustest väärib märkimist Euroopa meistrivõistluste 9. koht.
Ta kvalifitseerus ka Atlanta olümpiamängudele, kuid olümpiakülas treeningul saadud raske jalavigastus (reie nelipealihase täielik rebend) lõpetas Antsu karjääri sportlasena.
Praegu on ta kergejõustiku treener Audentese Spordikoolis ning treenis muuhulgas noort kuulitõukajat Taavi Peetret.
Kuulitõukes on ta tulnud ka Aserbaidžaani meistriks ning samuti on ta ka võistelnud Aserbaidžaani koondises.

Isiklikku

Tema poeg on Ats Kiisa.
Putkaste vald (Käina kihelkond)

Putkaste vald (saksa keeles Putkast) oli vald Läänemaal Käina kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1893 ja siis liideti see vald Käina vallaga.
Vabaühenduste Fond

Vabaühenduste Fond (lühendatult VÜF; inglise Funds for Non-governmental Organisations) on Euroopa Majanduspiirkonna ja Norra toetusi välja jagav fond. Toetusi antakse vabaühendustele. Fondi eesmärk on toetuste kaudu edendada kodanikuühiskonna arengut, sotsiaalset õiglust, demokraatiat ja säästva arengut.
Eestis on toetuste korraldajaks määratud Avatud Eesti Fond.
Bob Sinclar

Bob Sinclar (päriselus nimega Christophe Le Friant; sündinud 10. mail 1967) on prantsuse muusik ja muusikaprodutsent.
Bob Sinclar alustas diskorikarjääri 18-aastaselt, aastal 1986. Alguses keskendus ta hiphop- ja funk-muusikale, esinedes Chris The French Kissi nime all. Tema esimene klubihitt oli "Gym Tonic".
Ta on kasutanud ka esinejanimesid The Mighty Bop ja Reminiscence Quartet.
On pannud alguse projektile "Africanism", mis ühendab erinevaid muusikastiile nagu house, džäss, Ladina-Ameerika rütmid, Aafrika pärimusmuusika.
2005. aastal jõudsid edetabelitesse tema lood "Love generation" ja "World, hold on".
Theodor Saar

Theodor Saar (20. märts 1906 – 26. märts 1984) oli Kihnu õpetaja, koduloolane, Kihnu Meremuuseumi asutaja ja muusik.
Saar uuris põhjalikult nii Kihnu kui ka teiste Lääne-Eesti väikesaarte, aga ka Pärnu- ja Läänemaa folkloori. Ta on Enn Uuetoa (Kihnu Jõnnu) ja Virve Kösteri (Kihnu Virve) kõrval tuntuim kihnlane.
Rudolf Milli

Rudolf Milli (15. märts 1903 Narva – 30. juuni 1969) oli eesti viiuldaja.
1926. aastal lõpetas ta Tallinna Konservatooriumi Johannes Paulseni viiuliklassi.
Aastatel 1919–1969 oli Estonia teatri orkestri viiuldaja. Enne sõda mängis ka Eesti Akadeemilise Helikunstnike Seltsi keelpillikvartetis. Aastatel 1947–1957 mängis ka Eesti NSV Riikliku Raadiokomitee Sümfooniaorkestris.

Isiklikku

Tema vend August Milli (1892–1971) ja poeg Jaan Milli (1943–1984) olid samuti viiuldajad. Ka Jaan Milli pojad Mait (1969) ja Meelis Milli (1970) on professionaalsed viiulikunstnikud.
Angola vapp

Angola vapp on Angola riigi ametlik vapp.
Ümara vapi keskel on sinisel taustal ristatud matšeete ja kõblas, mis sümboliseerivad iseseisvusrevolutsiooni ja põlluharijate tähtsust, ning nende kohal kuldne viisnurkne täht, sotsialistlik progressi sümbol. Nende kolme sümboli taustal on tõusev päike, uue alguse sümbol. Ringi ümbritseb rõngas, mille moodustavad ühelt poolt kohvipuu ja puuvillapõõsa oksad ja teiselt poolt poolik hammasratas. Vapi alumises osa on haridust sümboliseeriv avatud raamat ja kuldne lint Angola nimega portugali keeles (República de Angola).
Niidukiur

Levila

Niidukiur on levinud Aasia lõuna- ja idaosas ning Malai saartel. Pesitseb Lõuna-Siberis, Mongoolias, Kesk-Aasia osades ja Hiina põhja-, kesk- ja idaosas. Talvitub India subkontinendil, Kagu-Aasias ja Hiina lõunaosas; veel rohkem lõunas on teda kohatud Sri Lankal, Singapuris ja Kalimantani põhjaosas. Ta on hõre läbirändaja Koreas ja Jaapanis. 
Väike osa populatsioonist liigub regulaarselt sügiseti lääne suunas, ja nõnda on niidukiure kohatud enamuses Euroopa riikides, Lähis-Idas ja Põhja-Aafrikas. Euroopas kohatakse niidukiure tavaliselt septembri ja novembri vahel rannikualadel, harva kevadel.
Eestis on ta eksikülaline, keda on kohatud peamiselt Saaremaal Sõrve poolsaarel.

Välimus

Niidukiur on kiuru perekonnas üks suuremaid. Ta on põldlõokese suurune püstise kehahoiaku ja pikkade jalgadega sale lind, üldpikkusega 17–20 cm ja kaalub 25–36 g. 
Ta sarnaneb väga mongoolia kiuruga, kuid niidukiurul on pikem nokk, pikemad jalad ja saba, pikem ja sirgem tagavarba küünis, sabal rohkem valget ja ülapoolel vähem triibustust. Niidukiur on nõmmekiurust suurem, jalad ja saba on pikemad, nokk on jämedam, valjasriba ebamääraselt hele ja silmatriip silma ees ähmasem. 
Niidukiuru ülapool on peamiselt pruun ja alapool hele, seljal ja rinnal on tume triibustus. Saba äärmised tüürsuled on valged. Pea sulestikus on iseloomulikud hele valjasriba ja kulmutriip ning tume silmatriip, haberiba ja lõuariba. Tiival on kaks vööti, mis on moodustunud keskmiste ja suurte kattesulgede heledatest tippudest. 
Niidukiuru lend on jõuline ja lainjas, lennul häälitseb koduvarblaselaadselt "psriup". Laulab lennul, laul koosneb korduvatest üksluistest siutsuvatest või sirtsuvatest häälitsustest.

Elupaik

Niidukiur asustab avamaastikku, eriti lauskmaa madalikke. Elab steppides ja kultuurmaastikul.

Pesitsemine

Pesa ehitab maapinnale rohupuhma varju, pesa koosneb rohust ja samblast.

Toitumine

Niidukiur on putuktoiduline. Ta toitub peamiselt maapinnal, kuid võib teha ka lühikesi lende putukate tabamiseks.
Linnamööbel

Ajutine linnamööbel ja installatsioonid

Ajutine linnamööbel on lähtuvalt asukoha omapärast või konkreetse üritusega seotuna ühiskondlikku ruumi projekteeritud mööbel. Ajutise iseloomuga installatsioon ei nõua nii suurt ilmastikukindlust ja vastupidavust.

Rongiooteperroonid ja -paviljonid

1928. aasta suvel valmis Tallinnas Balti jaamas esimene spetsiaalne elektrirongide väljumisplatvorm. 
Tänu 2013. aastal liikvele tulnud uutele rongidele said ooteperroonid täiesti uue ilme. Varasemat 1100 mm kõrgust platvormi asendab 550 mm kõrgune, kergesti ligipääsetav ooteala. 
Ootepaviljonid on voolujoonelise disainiga, jäljendades rongiliiklusega kaasnevat kiirust. Materjalidena on kasutusel teras, akrüülklaas ja plastid. Et transporti ootavatel inimestel oleks võimalik jalga puhata, on terasest istepingid kaetud pihustatava polümeeriga. Viimane tagab sarnaselt puiduga istumisaluse soojapidavuse. Samas on polümeerkate lõhkumisele tunduvalt vastupidavam kui puit ning sobib hästi uute ootepaviljonide moodsa disainiga.

Materjalid

Materjalide valik tulenevalt keskkonnakindlusest piirdub enamasti puidu, looduskivi, betooni, metalli, termotöödeldud klaasi ja eri liiki plastidega.
Graniit on looduskividest enim kasutatud materjal. See on vastupidav ja hästi modelleeritav. Harvem kasutatakse maakivi, paekivi ja dolomiiti. Looduskivile saab paljudel viisidel anda eripalgelise viimistluse – olgu see klombitud, lihvitud või eritöötluse käigus tekitatud erinevate mustritega.
Puit on soe ja kasutajasõbralik materjal. Enamikku puiduliike tuleks nende ilmastikukindluse suurendamiseks eelnevalt töödelda. Enim kasutatud on välistingimustesse sobiv tamme lülipuit. Ka dekoratiivse puidustruktuuriga lehis peab välistingimustes suhteliselt hästi vastu. Troopilistest puitudest on iroko ja tiik, mis on tihedad ja tugevad, välistingimustes vastupidavad ega võimalda seenorganismide teket.
Polüetüleen on ilmastiku- ja vandaalikindel, tugev ja vormitav plast.
Betooni kohtab Eesti linnamööblis üsna sageli. Peamiselt kasutatakse betooni pinkide konstruktsiooniosade, prügikastide ning avalike basseinide ja purskkaevude juures. Betoon muutus eriti populaarseks 1960ndatel, kui Mustamäe paneelmajade kõrvale rajati mänguväljakuid betoonist pinkide ja liivakastidega, samuti toimiti linnaväljakutel.
Vee tänav (Pärnu)

Vee tänav on tänav Pärnus.
Vee tänava ja Uue tänava nurgal asub Pärnu Suurmärter Katariina kirik.
Galerii Noorus

Galerii Noorus on Tartus aadressil Riia tänav 11 asuv kunstigalerii. Samas kohas asus varem kauplus Noorus.  
Galerii on Tartu Kõrgema Kunstikooli avalik näituste korraldamise koht. Selle peamiseks eesmärgiks on TTK tudengite, õppejõudude, vilistlaste ja koostööpartnerite loomingulise aktiivsuse tutvustamine ning kaasaegse kunsti populariseerimine Tartus. 
Galeriil on põhikorrusel avar ja valgusküllane näituseruum (220 m²) ning näitusi saab korraldada ka keldris ja teisel korrusel.
Galerii külastamine on tasuta.