google/wiki40b huggingface dataset:
Spore

Spore on elu simuleeriv üksikisikule mõeldud strateegiline arvutimäng, mis avaldati 2008. aastal. Mängu arendajaks on Maxis ning mängu kujundas Will Wright. Mäng on mõeldud Windowsi ja Mac OS X operatsioonisüsteemile. Spore hõlmab mitut žanri, sealhulgas strateegia, rollimäng, põnevus. Spore võimaldab mängijal kontrollida kindla liigi arengut, alustades mikroskoopilisest organismist, millele järgneb areng intellektuaalse ja sotsiaalse olevusena ning lõpetades tähtedevaheliste avastustega kosmoses rändava kultuurina. Mäng on tähelepanu pälvinud just tänu selle laiale ulatusele, avatud gameplayle ja ettearvamatule mängu kulgemisele.
Spore avaldati peale mitmeid viivitusi, kuid sai üldiselt häid arvustusi. Mängu kiideti selle eest, et mängijad said ise karaktereid, liiklusvahendeid ja hooneid oma äranägemise järgi luua. Teisalt kritiseeriti mängu selle gameplay eest, mille mitmed arvustused leidsid pealiskaudse olevat. Lehekülg IGN (Imagine Games Network) hindas mängu 9,2 punktiga 10-st, kirjutades: "Spore annab teile aimu, kui kaugele oleme me jõudnud ning kui palju meil veel minna on. Spore muudab viisi, kuidas sa mõtled universumist, milles me elame."

Gameplay

Spore võimaldab mängijal arendada mikroskoopilisest organismist liik, jälgides selle evolutsiooni kompleksse loomani, seejärel arenenud sotsiaalse olevuseni ning lõpuks selle rände kosmoses, kus toimub suhtlemine erinevate maaväliste liikidega. Kogu mängu vältel muutub mängija perspektiiv ning liik areneb drastiliselt.
Mäng on jagatud selgesti erinevateks etappideks. Iga etapi tulemus mõjutab järgmise etapi algtingimusi ning karakteri arendamist. Igal etapil on oma mängustiil ning mängu arendajad on nimetanud igat etappi eelnevast kümme korda keerulisemaks. Etappidel on sageli valikulised missioonid, mille ära tehes mängijad saavad erinevaid boonuseid. Kui mängija kõik etapis loodu on mingil põhjusel hävinud või hävitatud, siis tema liik respawnitakse selle lähimas asunduses või uuesti antud etapi alguses.
Aakre Lasteaed-Algkool

Aakre Lasteaed-Algkool on lasteaiast ja algkoolist kombineeritud haridusasutus Aakre külas (Kivirehel) Elva vallas endises Aakre mõisa peahoones.   
Aastal 1920 toodi mõisahoonesse üle mahapõlenud Põhu kool Aakre Põhu algkooli nime all. Aastal 1923 oli kooli nimi juba Aakre 6-klassiline Algkool. Aastal 1934 ehitati hoone Arnold Matteuse projekti järgi kooliks ümber. Selleks kasutas vallavalitsus riiklikku odavaprotsendilist laenu tähtajaga 40 aastat.      
Aastast 1944 kandis kool nime Aakre Mittetäielik Keskkool. Ainult 1962/63. õppeaasta oli koolil 8. klass (õpilasi oli 220, mis oli suurim õpilaste arv). Aastaks 1964 oli jäänud 4 klassi ja kool nimetati ümber Aakre Algkooliks. 1969. aastast jäi kolm klassi.
Aastast 1988 kannab kool nime Aakre Lasteaed-Algkool.
Taani merisalat

Kirjeldus

Taime kõrgus 6–25 cm. Juurmised lehed pika rootsu ja kolmnurkselt südaja lehelabaga. Varrelehed lühikese rootsu ja kolmnurkselt munaja labaga, lehealus sageli odajas. Õied väikesed, valged. Vili ümarmunajas kõdrake. 
Ta on Eestis arvatud II kaitsekategooriasse (seisuga 2012).
Richard Jõffert

Richard Johannes Jõffert (7. oktoober 1900 Tallinn – 7. juuli 1953 Stockholm) oli Eesti diplomaat ja konsul.
Õppis 1921–1922 Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas ja 1922–1925 (lõpetas) Budapesti ülikooli õigusteaduskonnas, korporatsiooni Fraternitas Estica vilistlane.
Osales Vabadussõjas. Teenis välisministeeriumi keskasutuses, Moskva, Stockholmi, Berliini, Antwerpeni ja Budapesti saatkondades ja konsulaatides, alates 1. detsembrist 1939 oli aukonsul İstanbulis. 1940 naasis Eestisse, 1944 põgenes Rootsi. Ajalehe Välis-Eesti peatoimetuse liige.
ReactOS

Poleemika

17. jaanuaril 2006 süüdistas Hartmut Birr, et osa ReactOS-i koodist on saadud Microsoft Windowsi dekompileerimisest. Süüdistuste tõttu otsustasid projekti arendajad katkestada süsteemi juurdepääsu mittearendajatele.
Ehkki Hartmut Birri süüdistust pole tõestatud, otsustas ReactOS-i arenduskogukond panna ise peale auditi sellele lähtekoodile, mis teeb selle ühilduvaks Windowsi tarkvaraga.
ReactOS-i arendajad nendivad, et auditiprotsess ei takista tarkvara arendamist või hooldamist tulevikus ning et audit on võimalik läbi viia projekti arendamisega samal ajal.
Muuhulgas otsustati teha laialdasem läbivaatus, et leida sellist koodi, mis ei olnud "puhta toa" pöördprojekteerimine (inglise keeles reverse engineering). See läbivaatusprotsess eeldab projekti aeglustumist mõjutatud lähtekoodi ümberkirjutamise pärast ning kontroll viiakse läbi "mittepuhta" koodi lukustamisega seni kuni selle audit möödas on.
Seisuga 27. aprill 2006 oli audit 83,6% ulatuses valmis ning oli järjekindlal lõpuleviimise suunal. Kui 90% auditist on teostatud, aeglustub läbivaatus märgatavalt.
Aino Järvesoo Mälestusfond

Aino Järvesoo Mälestusfond oli Eesti mittetulundusühing, mis tegutses 2009-2012. Fondi eesmärk oli edendada Eestis lastega seonduvat.
Fond asutati 3. mail 2009 Liis Tappo-Treiali, Siiri Oviiri ja Inga Raitari eestvõttel.
Valguta seltsimaja

Valguta seltsimaja on kultuurikeskus Tartu maakonnas Elva vallas Valguta külas. Seltsimaja eesotsas on huvijuht Merle Vääri.
Tallinna Puuetega Inimeste Koda

Tallinna Puuetega Inimeste Koda (lühend TPIK) on katusorganisatsioon, mis ühendab Tallinna ja Põhja-Eesti puuetega inimestega tegelevaid ühinguid. Koda tegutseb mittetulundusühinguna ja asutati aastal 1997.
TPIK eesmärgiks on esindada ja kaitsta puuetega inimeste huve Tallinna tasandil. TPIK seisab selle eest, et tagada puuetega inimestele Tallinnas kvaliteetsed, vajaduspõhised, kättesaadavad ja taskukohased teenused, suurendada puuetega inimeste ühiskondlikku teadlikkust ja osalust, muuta tallinlaste hoiakuid puuetega inimeste suhtes positiivsemaks.
TPIK peamisteks tegevusvaldkondadeks on invapoliitika kujundamine Tallinna tasandil, liikmesorganisatsioonide toetamine, informatsiooni edastamine ja esmatasandi nõustamine, Tallinna Puuetega Inimeste Tegevuskeskuse haldamine ning puuetega inimestele suunatud projektide ja teenuste korraldamine ja pakkumine.
TPIK liikmeteks on Tallinnas tegutsevad puuetega inimeste organisatsioonid. 2018. aasta seisuga kuulub TPIK-sse 23 ühingut, milles liikmeid kokku üle 4600.
Perepea

Huumor

"Perepeas" kasutatakse palju nalju, mis ei lähe n-ö läbiva teemaga kaasa. Üsna tihti meenutab mõni tegelane midagi, mis temaga on enne juhtunud või ütleb midagi, mis on enamasti kas fakt või väide ning selle peale tavaliselt näidatakse videoklippi. Sarjas räägitakse tihti ka otse kaamerasse ja seega läbitakse neljandat seina, s.o niinimetatud sein teatris, raamatus või filmis, mis on tegelaste ja pealtvaatajate vahel.

Jaod

Esimene jagu tuli välja 31. jaanuaril 1999. Sari on kaks korda  katkestatud (2000 ja 2002), aga suudetud uuesti vaatajateni tuua.

Film

"Perepea" tegelastega on välja tulnud film nimega "Stewie Griffin: The Untold Story".
Lapsekäru

Lapsekäru või lihtsalt käru on lahtine ratastega sõiduk väikelapse transportimiseks.
Kärus transporditakse tavaliselt last alates vanusest, kus ta suudab iseseisvalt istuda, kuni umbes kolme aasta vanuseni. Laps on kärus istuvas asendis, tavaliselt näoga sõidusuunas, kuid käru võib võimaldada ka seljatoe laskmist lamavasse asendisse ja lükkamiseks mõeldud käepideme(te) asendi muutmist, et laps istuks seljaga sõidusuunas. Laps on kinnitatud turvarihmadega.
Kärul võib olla neli või kolm ratast, mis võivad olla varustatud piduritega. Käru lisavarustuses võivad olla tasku asjade hoidmiseks, päikesevari pea kohal ja vihmakate.
Käru võib mahutada ka rohkem kui ühe lapse, sel juhul on istmed paigutatud kas kõrvuti või üksteise taha.
Regiviis

Regilaulu viis (rahvapäraselt nimetatud ka toon või mõnu) on lühike ja väikese ulatusega (3–6 astet). Regiviis on retsitatiivne (st kõnelähedane) ja ühe viisiga lauldi paljusid tekste (rühmaviisid). Regiviise jaotatakse üherealisteks ja kaherealisteks. Regiviisid olid enamasti ühehäälsed, kuid Lõuna- ja Kagu-Eestis leidus ka mitmehäälseid regiviise (põhjuseks mõjud vene ja läti rahvamuusikast).
Şəhriyar Məmmədyarov

Şəhriyar Məmmədyarov (sündinud 12. aprillil 1985 Sumqayıtis) on aserbaidžaani maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2002). 
Məmmədyarov sai suurmeistriks 17-aastaselt 2002. aastal. Ta on 2003. aasta noorte maailmameister U18 vanuseastmes ja kahekordne juunioride maailmameister (2003, 2005).
Ta pääses 2011. aastal Kaasanis toimunud 8 osavõtjaga MM-i pretendentide matšturniirile, kus ta kaotas veerandfinaalmatšis Boris Gelfandile. Ta sai FIDE Grand Prix 2012–2013 sarjas teise koha, mis viis ta 2014. aastal Hantõ-Mansiiskis peetud pretendentide turniirile, kus sai 4. koha. Võitis FIDE Grand Prix 2017 sarja ja pääses 2018. aastal Berliinis toimunud pretendentide turniirile, kus ta sai Fabiano Caruana järel teise koha.
Tema õed on naiste malesuurmeistrid Zeynəb Məmmədyarova ja Türkan Məmmədyarova.
Chiltoni maakond

Ajalugu

Maakond moodustati 1868. aastal.

Rahvastik

Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 43 643.
Sirly Illak

Haridus

Illak lõpetas Jakob Westholmi Gümnaasiumi aastal 1999. Tallinna Muusikakoolis õppis ta saksofoni erialal Ants Müüri juures. 2003 lõpetas ta Tallinna Pedagoogikaülikooli kooliorkestri dirigent-pedagoogi erialal. Erialaõpetaja oli tema isa Harry Illak.

Töö noodigraafikuna

Illak on töötanud ka noodigraafikuna. Tema tähtsamad tööd on XI noorte laulu- ja tantsupeo, XXV üld laulu- ja tantsupeo, XXVI laulupeo puhkpilliorkestrite noodigraafika. Ta oli ka X noorte laulu- ja tantsupeo puhkpilliorkestrite noodigraafika kaasautor.  
2009. aastal telliti temalt Tartu rahvusvahelise puhkpillifestivali "Mürtsub pill" tarbeks pidulik avamäng jne.

Isiklikku

Sirly Illak on Harry Illaku tütar.
Sirly Illakul on tütar Elisabeth Illak (s 2003) ning kaksikud pojad Marcus Egerth Oluvere ja Mathias Eric Oluvere (s 2015).
Meelis Kubo

Meelis Kubo (sündinud 23. novembril 1982, Tallinn)  on eesti mustkunstnik. 
Ta on lõpetanud Tallinna Inglise Kolledži.
Avalikkuse tähelepanu tõmbas ta esimest korda 2006. aasta sügisel telesaates "Kahvel" (TV3), kus ta otsesaates pani 500-kroonise hõljuma.
2007. aasta sügisel viis Meelis Kubo koostöös Muusikamaailm OÜ-ga täispika mustkunstilavastuse „Miraakel” 13 Eesti linna.
Meelis Kubo on üks Eesti Mustkunstnike Liidu asutajatest ja ühtlasi juhatuse liige. Liit loodi 30. aprillil 2008.
Sama aasta sügisel tõid Meelis Kubo, Charlekas, Kevin-Chris, Simeoni Sundja ja Tom Pintson Tallinnas ja Tartus lavadele menuka lavastuse „Tabalukk”.
2009. aasta veebruaris andsid Meelis Kubo ja Ande välja mustkunstiraamatu "Lembitu maagiline maailm".
Meelis ja Charlekas viisid sama aasta kevadhooajal läbi "Terevisiooni" (ETV) iganädalast mustkunstirubriiki.
2009. aasta sügisel tulid Meelis Kubo ja Charlekas välja šokimustkunsti lavastusega "Räpane sessioon", kus nad kehastusid kurikuulsateks kirurgideks: dr Cubo ja prof Charlekas.
2010. aastal sai Meelis Kubo Eesti lähivaate mustkunsti meistrivõistlusel esikoha.
2014. aastal lõid Kinoteater, Charlekas ja Meelis Kubo lavastuse "Kaota mu naine ära ehk mis tunne on olla mustkunstnik". 
2016. aastal tõid Apollo Kino, Charlekas ja Meelis Kubo välja lavastuse "Filmitrikk".
Aadama itk

"Aadama itk" (ingl "Adam's Lament") on Arvo Pärdi 2009. aastal valminud muusikateos vokaalansamblile, segakoorile ja keelpilliorkestrile. Teose kestus on 24 minutit. Selle kandsid 7. juunil 2010 esimest korda ette Eesti Filharmoonia Kammerkoor, ansambel Vox Clamantis ja Borusani Filharmooniaorkester (dirigent Tõnu Kaljuste). Teose tekstiosa autor on püha Siluan Athoselt ja see kantakse ette kirikuslaavi keeles.
Yucatáni osariik

Ajalugu

Yucatáni osariik on loodud 1824. aastal. Osariigis asuvad ühed kuulsamad maajade linnavaremed Chichén Itzá ja Uxmal.

Haldusjaotus

Yucatáni osariik on jagatud 106 kohalikuks omavalitsuseks.
Rein Koppelmann

Rein Koppelmann (28. mai 1941 - 21. juuni 2014) oli Eesti riigiametnik ja kultuuritegelane, kes tegutses ka filmilavastaja assistendi ja näitlejana.
Ta oli perioodil 1976 - 1984 Eesti Rahvusraamatukogu direktor, mis oli tol ajal Eesti NSV Riiklik Raamatukogu, ning ta on olnud ka Vabaõhumuuseumi haldusdirektor.

Isiklikku

Tema vanemad olid Jaan ja Aliide Miralda Koppelmann ning õde Juta Rätsep. 
Rein Koppelmann on maetud Rahumäe Kalmistule.
Raasiku

Üldist

Raasiku alevik asub Jõelähtme jõe keskjooksul.
Raasikul asuvad põhikool (asutatud köstrikoolina 1717), Raasiku Rahvamaja, ambulatoorium, apteek, lasteaed "Oravake", Raasiku raamatukogu, kaks kauplust (Raasiku Konsum ja Raasiku Meierei pood), AS Mistra-Autex vabrik (autovaibad, seinakatted) ning katsetehas Raasiku Elekter (elektriseadmed, metallitooted).
Raasikul asub Harju-Jaani Ristija Johannese kirik (nüüdne hoone ehitatud 1863, vanast kabelist on säilinud vundament), kirikuaed, Raasiku kalmistu, Raasiku vana kalmistu ning mõisapark.
Raasikul lõikuvad Tallinna-Tapa raudteeliin ja Aruvalla–Jägala tee, millest hargnevad kohalikud teed Kostiverre, Kehrasse, Anijasse ja Aruarru.

Ajalugu

Asula tekkis 19. sajandil Raasiku raudteejaama ümbrusse.  Asula on oma nime saanud Raasiku mõisalt , mida on esimest korda mainitud 1497 (Rasseke), oli rajatud Kaemla (Keamol) küla asemele ja kuulus keskajal Padise kloostrile.
Tegelikult paikneb asula Raasiku mõisast 1565. a. eraldatud endise Kambi mõisa maadel.

Bussid

Raasikul asub 4 bussipeatust: Raasiku ja Võidu (Jägala maantee ääres), Raasiku Side (side juures) ning Rahvamaja (kultuurimaja juures).
Püksid

Püksid on jalgu eraldi kattev riietusese.
Harilik köömen

Kirjeldus

Kaheaastane rohttaim tugeva peajuurega. Kehval kuival pinnasel on köömen õitsemise ajal vaevu 30 cm kõrgune. Viljakal põllumullal kasvades võib ta sirguda aga kuni meetriseks. Vars on püstine, oksine, paljas. Lehed kahelisulgjad, sulglõhiste lehekestega, lehekeste tipmed lineaalsed. Alumised sulglehekesed asetsevad risti, ülemised lehekesed on väiksemad. Leherootsud pikkade lehetuppedega. 
Õied valged või roosakad, koondunud varre ladvas liitsarikõisikus, kätis puudub või on vaid üheleheline. Sarikakiired, mille külge õied kinnituvad, on kõik väga erineva pikkusega. Ta on üsna varane ja pikaaegne õitseja. Soojas tuulte eest kaitstud metsaservas võib juba mais näha esimesi köömneõisi. Aga sama vaatepilti võib mõnes teises kohas kohata ka augustis. 
Köömne vili on ehituse poolest kaksikseemnis. Viljad on tömpide roietega, kandilised, paljad ja pruunid. Vilja sõrmede vahel hõõrudes või kriimustades on tunda iseloomulikku head lõhna.

Levila ja kasvukoht

Kasvab laialdasel alal Euroopas, Siberis, Kaukaasias, Aasias ja Vahemere maades. Põhja-Ameerikasse on ta jõudnud inimese kaasabil ja on seal täiesti kodunenud. Eestis pärismaine. Kasvab teeservadel ja niitudel.

Kasutamine

Hariliku köömne vilju ehk köömneid tarvitatakse droogi ja maitseainena. Köömen kuulub vanimate maitsetaimede hulka, mida inimkond on kasutanud. Rikkalikud eeterlikud ja rasvased õlid (umbes 3–7%), park- ja mõruained teevad köömnest suurepärase seedimist soodustava taime. Eeterlikud õlid leevendavad kõhukrampe ja puhitust, rahustavad magu ja ergutavad söögiisu.  
Kasutatakse parfümeerias ja likööritööstuses. Kulinaarias on kasutusel hapukapsa ja kartulite maitsestamisel.
Potikeder

Potikeder on keraamiliste esemete käsitsi treimiseks kasutatav tööpink.

Ajalugu

Esimene primitiivne potikeder võeti kasutusele Mesopotaamias Uruki perioodil umbes 3500 aastat eKr. Algselt valmistati potikeder puidust. Mesopotaamia aladel, kus puit oli väga kallis ja raskesti hangitav, hakati 3000 aastat eKr treikettaid valmistama bituumenikihiga kaetud savist. Hiljem levisid ka kivist valmistatud treikettad. Mesopotaamias kasutatud potiketra aeti ringi käsitsi.
Jalaga ringiaetav potikeder leiutati Egiptuses 2000 aastat eKr.
Kreeta-Mükeene keraamikud võtsid potikedra kasutusele umbes 15. sajandil eKr.
Tänapäeval töötavad paljud potikedrad elektriga, aga endiselt on laialt levinud ka jalaga ringiaetavad potikedrad.
Mežciems (Riia)

Mežciems on asum Lätis, Riia linna Vidzeme eeslinna osa pindalaga 7,667 km². Mežciems piirneb põhjas Teika, lõunas Dreiliņi, läänes Purvciemsi, idas aga Jugla asumiga. 15 884 elanikku (2010).
Mežciems (tõlkes Metsküla) on üks rohelisemaid asumeid Riias. Suuremalt jaolt asub asum tasasel alal, mis ulatub 8–10, kohati ka vaid 4 meetrit üle merepinna. Mežciemsis asub kolm järve – Gaiļezersi, Dambjapurva ja Velnezersi järv, millest suurim on Gaiļezersi järv. Asumisse jääb Biķernieki mets, kus asuvad Biķernieki luited. Luidete alal ulatub maapinna kõrgus kohati 22 meetrit üle merepinna.
Mežciemsi alal asus mitu mõisa. Gaiļezersi järve ääres asus Gaiļi mõis. Biķernieki kiriku juures asus Kauli mõis, tähtsamad mõisad olid veel Hackmanni mõis ja Burchardi mõis.
Biķernieki piirkonnas olid põllud liivased ja soised, maalapid väikesed. Nii püüdsid paljud kohalikud elanikud Jugla järvest kala. XVI sajandil liitusid need kalurid gildiks, mille sümboliks oli karikas (läti keeles biķeris). Selle järgi on piirkond tõenäoliselt ka nime saanud. Aastal 1672 saatis Riia raad selle gildi laiali.
XIX sajandil kandis piirkond Burchardi mõisa järgi nime Burhardciems. Riia linnaga liideti asumi põhjapoolne osa aastal 1934, lõunapoolne aga aastal 1974. Intensiivsem ehitustöö algas aastal 1975, mil asumisse kavandati 15 000 elaniku jaoks mõeldud korterelamute piirkond. See piirkond valmis aastaks 1986.
Lisaks korterelamutele ehitati Gaiļezersi järve äärde veel haigla. Asumi lõunapoolses osas on Biķernieki mets, kus asuvad spordibaas ja mälestusmärk holokausti ohvritele. Lisaks asub Mežciemsis veel Baltimaade suurim vanade autode muuseum.
Simon Baker

Simon Baker (sündinud 30. juulil 1969 Launcestonis, Tasmaanias) on Austraalia näitleja. Ta on eelkõige tuntud CBS-i telesarjadest "Mentalist" (2008–2015) ja "The Guardian" (2001–2004). Rolli eest nendes sarjades on kandideerinud Emmy auhinnale ja Kuldgloobusele.
Bakeri tuntumad osatäitmised on filmides "Surnute maa" (2005) ja "Saatan kannab Pradat" (2006).
Aastatel 1993–1994 kehastas ta seebiooperis "Kodus ja võõrsil" ("Home and Away") James Hudsoni.
1998 abiellus näitleja Rebecca Riggiga. Nad elavad Los Angeleses ja neil on kolm last.
Aki Parviainen

Aki Uolevi Parviainen (sündinud 26. oktoobril 1974 Helsingis) on Soome meeskergejõustiklane (odaviskaja).
Kevadel 2006 lõpetas ta tippspordiga tegelemise.
Salzkammergut

Salzkammergut (baieri keeles Soizkaumaguad) on puhkekeskuste piirkond Austrias, mis asub Salzburgi linna piirialal, ulatudes viimasest itta. Salzkammergut kuulub UNESCO maailmapärandi nimistusse.
Silvia Noodla

Silvia Noodla (aastani 1973 Pung, 1973–1986 Entsik; sündinud 21. augustil 1949 Tartus) on Eesti arstiteadlane, kardioloog.
Noodla on Aarne Punga tütar.
Lõpetas 1967 Tartu 5. Keskkooli, 1973 TÜ arstiteaduskonna, meditsiinikandidaat (1988, Kaunase Meditsiiniinstituut), väitekiri "Изучение адгезиновых своиств клеток гранулоцитарно-моноцитарного ряда у больных инфарктом миокарда". Oli 1978–1989 TÜ ÜMPI vaneminsener ja nooremteadur, 1989–1992 teadur ja vanemteadur, 1992–1995 TÜ kardioloogiakliiniku vanemteadur, 1995–1997 assistent, 1998–2000 vanemassistent, 2001. aastast TÜK kardioloogiakliiniku vanemassistent.
Uurimisvaldkonnad: immunoloogia; kardioloogia (südame isheemiatõbi, kardiomüopaatiad).
Kivitäks

Levila

Kivitäks pesitseb Euroopas, Loode-Aafrikas, Aasia ja Põhja-Ameerika põhjaosas. Eestis on kivitäks tavaline haudelind, tema pesitsusaegne arvukus on viimase hinnangu järgi 20 000 – 30 000 paari . 26. oktoobril 2013 tuvastati Eestis uue linnuliigina meil varem kohtamata liiv-kivitäks, kelle peamine levila jääb stepialadele. Kivitäksi perekonnas on üldse kokku arvel 22 liiki.
Kivitäks talvitub Aafrika lõunaosas. Alaskal pesitsevate lindude rändetee ühe otsa pikkus on kuni 15 000 kilomeetrit läbides keskmiselt 290 kilomeetrit päevas.

Elupaik

Elupaigana eelistab kivitäks avamaastikke. Teda leidub kuivadel aasadel, karjamaadel, loopealsetel, uhtorgudes, saviste kinkude nõlvadel, põlendikel ja jäätmaadel, samuti jõgede järskudel kallastel.
Wetterstein

Piirid

Loisachi jõgi moodustab mäestiku piiri läänes ja põhjas, Ehrwaldist Garmisch-Partenkirchenini. Kirdes jookseb piir piki Kankerbachi ja Kranzbachi ojasid ja Isari jõge Garmisch-Partenkirchenist Mittenwaldi. Idas moodustab Isar piiri Mittenwaldist Scharnitzini, millest lõunas jätkub see piki Drahnbachi oja Seestadelnini. Lõunas ulatub piir Ehrwaldist piki Gaisbachi oja ja üle Ehrwalder Almi Gaistali orgu (Leutascher Ache) ning jätkub Leutasch-Oberweidachi kaudu ja Simmelbergist mööda Drahnbachist põhja.
Sadul Kankerbachi ja Kranzbachi vahel (Loisachi–Isari veelahe) ühendab Wettersteini Baieri Eel-Alpidega. Sadul Ehrwalder Almi juures on ühendus Wettersteini ja Miemingi aheliku vahel.

Loomastik

Almide ja karmi kivise maastiku kombinatsioon on unikaalne mitte ainult Saksa Alpides, vaid pakub elupaiku ka mitmele loomaliigile, nagu mägikits, alpi ümiseja, mägikrook, alpi salamander, rästik, kaljukotkas ja palju nugiseliike.

Hütid

Saksa Alpi Klubi hooldab Wettersteini mägedes kuut ööbimisega Alpi Klubi hütti: Münchner Haus (2962 m), Meilerhütte (2366 m), Knorrhütte (2052 m), Kreuzeckhaus (ka: Adolf Zoeppritz Haus, 1652 m), Höllentalangerhütte (1379 m) ja Reintalangerhütte (1366 m). Lisaks pakuvad eraomandis Schachenhaus (1866 m) ja Wiener-Neustädter-Hütte (2209 m, hooldab Austria Turistiklubi) toitu, varju ja varustust alpinistidele ja ronijatele. Saksa Alpi Klubi Müncheni on alates 1920. aastast rentinud Waxensteinerhütte (ka Alplhütte või Aiplehütte) ja opereerib sellega kui iseteenindusliku majutuskohaga. Oberreintalkaril asub Oberreintalhütte, mis on kohtumispunkt Wettersteini ronijatele (iseteeninduslik hütt, kuigi jooke müüb omanik). Talviti kasutatakse Stuibenhütte kui iseteeninduslikku hütti suusatajatele ja räätsamatkajatele. Lisaks on Wettersteini mägedes mitu eraomanduses hütti. Neist Kreuzjochhaus eristub oma idüllilise tausta poolest, mis pakub suviti üht parimat vaadet Baieri Alpides ja paikneb talvel Garmisch-Partenkircheni suusapiirkonna keskel.

Tõstukid

Mitu suurt köisteed ja tõstukit ühendavad tipupiirkondi ja kõrgeid suusapiirkondi: Baieri Zugspitze raudtee (meetrilise rööpmelaiusega ratasajamiga raudtee Garmischist Zugspitzplatti), Eibsee köistee (Eibseest Zugspitzplatti), Tirooli Zugspitze köistee (Ehrwaldist Zugspitzplatti) ja Ehrwalder Almbahn.

Vaatamisväärsused

Need, kes pole huvitatud ronimistuurist või mitmepäevasest tiputuurist, saavad minna päevamatkale Partnachi kuristikku, Leutaschi kuristikku või Höllentali kuristikku.

Wettersteini tunnel

Palju aastaid arutati Tirooli Telfsi küla ja Baieri Garmisch-Partenkircheni linna vahele raudteetunneli ehitamise projekti. Tunnel oleks kogupikkusega 22 km ja võimaldaks München Hauptbahnhofi ja Innsbruck Hauptbahnhofi vahelise reisiaja lühendamist 90 minutit. Projekti maksumuseks hinnati 2013. aastal 2,2 miljardit €. Tunnel läbi Wettersteini hoiaks rongidel kokku ühe tunni Müncheni ja Landecki või Vorarlbergi vahelisel liinil ja vabastaks nii liini Münchenist Rosenheimi kaudu Innsbrucki kui ka liini Münchenist Lindausse. Garmischist möödaviimisel ja tunneli lõunavärava Telfs-Saglist ittaviimisel oleks tunnel vähem kui 25 kilomeetri pikkune.
Türatron

Türatron (kr thyra, uks + ingl (elec)tron) on tüüritav ioonseadis, mis koosneb anoodist, katoodist ning tüürvõrest. Kui võrepinge on null, siis töötab türatron ioonventiilina, see tähendab, et ühtpidi pääseb vool läbi, teistpidi mitte. Kui võrepinge on tugevalt negatiivne, siis voolu ei ole. Võre olemasolu tõttu kujutabki türatron endast tüüritavat ioonventiili.
Võrepinget, mille juures toimub süttimine, nimetatakse süttimispingeks. Süttimisel saavutab vool anoodil järsult väärtuse, mis sõltub anoodpingest. Pärast süttimist võrepinge enam anoodvoolu ei mõjuta, sest positiivsed ioonid ümbritsevad võret ja kõrvaldavad tema negatiivse potentsiaali toime. Lahenduse kustutamiseks tuleb anoodpinge muuta nulliks. Võre mõju säilitamiseks tüüritakse anoodiahelat vahelduvpingega, sel juhul positiivse poolperioodi lõpus lahendus kustub.
Türatrone kasutati jõuelektroonikas reguleeritava väljundpingega alaldina kuni 1960. aastateni, kuni neid hakkasid asendama niisugused pooljuhtseadised, nagu türistor, sümistor ja isoleeritud paisuga bipolaartransistor (IGBT).