google/wiki40b huggingface dataset:
Wello Uuskyla

Wello Uuskyla (kasutusel ka (Feliks) ja Vello Uusküla; 14. juuni 1921 Kuke küla, Mässu vald – 8. november 2006 Kungälv, Rootsi) oli eesti arhitekt, karikaturist ja kunstnik. 
1933–1939 aastatel õppis Haapsalu Gümnaasiumis. Edasi läks õppima Tallinna Tehnikaülikooli keemiaosakonda, kust ta 1940. aasta sügisel kulaku pojana eksmatrikuleeriti. Sõja ajal oli vabatahtlikuna Soome mereväes, kust pärinebki tema nime kirjutamisviis. Pärast Rootsi emigreerumist õppis Stockholmi Tehnilises Instituudis ehitusinseneriks (lõpetas 1949. aastal). Seejärel õppis Göteborgi Chalmersi Tehnikaülikooli arhitektuuriosakonnas, mille lõpetas 1956. aastal. 1967–1968 õppis ta Stockholmi Kuninglikus Kunstiakadeemias kunsti.
1956–1974 omas ta oma arhitektuuribürood. Pärast seda töötas viis aastat Norrköpingis ringkonnaarhitektina ja viis aastat Lilla-Edetis linnaarhitektina. Viimased aastakümned elas ta Kungälvis, kus tegeles selle vanalinna uurimisega ja oli kunstiringi juhendaja.
1953. aastal liitus ta Göteborgis Eesti Üliõpilaste Seltsiga.
Uuskyla projekteeritud on Kungälvis hotell ja restoran Fars Hatt, ta on täiendanud ja laiendanud Falkenbergis Grand Hotelli ja elamuid, Kungälvis asuvat kaubanduskeskust, Örsåsi munitsipaalkooli. 1964. aastal sai Falkenbergi keskuse linnaplaneeringu võistlusel II koha.
Wello Uuskyla joonistusi ja maale on eksponeeritud Göteborgi, Stockholmi ja Toronto kunstinäitustel. Oma karikatuuridel kasutas ta pseudonüümi NAAK.
Ta oli abielus ja tal oli kolm last.
Sihitu tegusõna

Sihitu tegusõna ehk intransitiivne tegusõna ehk intransitiiv ehk sihitu pöördsõna on tegusõna, mis esineb ilma sihitiseta. Sihitule tegusõnale vastandub sihiline tegusõna.
Sihitud tegusõnad on näiteks: armuma, noogutama, sõbrustama, lõõmama jne. Poiss armus tüdrukusse esimesest silmapilgust. Ma noogutasin märguandeks üks kord.
Sihitu tegusõna ei väljenda tavaliselt suunatud tegevust.
Laused, kus tegusõna juures sihitis puudub, on intransitiivlaused.
Samas võivad tavaliselt sihitud tegusõnad mõnikord esineda ka sihiliste tegusõnadena: Laps nuttis enda hingetuks - selles lauses on sihitis enda.
Ka sihilised tegusõnad võivad vahel esineda ilma sihitiseta: Nad söövad ja joovad. Sellistesse lausetesse saab siiski alati sihitise juurde lisada.
Sihitu tegusõnaga koos esinev sihitis on oma olemuselt ebatüüpiline. Samasugune ebatüüpiline sihitis võib esineda ka koos sihiliste tegusõnadega. Sellisel juhul on tüüpiline sihitis lausest välja tõrjutud või on see teisenenud määruseks.
Evelin Ilves

Isiklikku

Alates aastast 2004 oli Evelin abielus Toomas Hendrik Ilvesega. Neil on tütar Kadri Keiu (sündinud 2003).
22. augustil 2014 ilmusid Eesti meedias pildid, millele jäädvustati tollal veel Eesti esimese leedi ülesannetes oleva Evelin Ilvese suudlemine noore mehega ühes Tallinna kohvikus. Evelin Ilves mõni aeg hiljem kirjutas oma Facebooki lehel, et palub nendelt inimestelt vabandust, kelle tundeid ta oma käitumisega oli riivanud. Mees, kellega Evelin Ilves esindusülesannete täitmise ajal suudles, oli väidetavalt Vincent Aranega.
17. aprillil 2015 teatas Vabariigi Presidendi Kantselei, et paar on otsustanud abielu lahutada. Lahutus jõustus 30. aprillil 2015.
2015. aasta aprillis kinnitas Evelin Ilves Facebookis: "Kollane meedia levitab valeinfot: Kinnitan, et mingisugust raamatut vôi muud kirjatükki abielulahutuse kohta ei ole ega tule." Raamat "Kirju" ilmus kirjastuses Petrone Print sama aasta augustis.
Evelin Ilvese hobid on rulluisutamine, lugemine, reisimine, aiandus, kokandus ja käsitöö. Evelin Ilves oli Eesti Rulluisuliidu president 2008–2014.
Ta oskab eesti, inglise ja vene keelt. Ta on avaldanud Eesti ajalehtedes ja ajakirjades arvamusartikleid.
Evelin Ilves kuulub korporatsiooni Filiae Patriae.
2012. aasta juulis kandis ta Suurbritannias Doveri linnas Londoni olümpiamängude tuld.
Poweri maakond

Ajalugu

Maakond moodustati 1913. aastal.
Kati Tolmoff

Kati Tolmoff (sündinud 3. detsembril 1983 Tartus) on eesti sulgpallur.
Ta esindas Eestit 2008. aasta suveolümpiamängudel.
2009. aasta septembris teatas ta, et lõpetab rahapuudusel profikarjääri. Ta naasis 2014. aastal.
Pärast 2016. aasta suveolümpiamängudel saadud 14. kohta lõpetas ta sportlaskarjääri.

Isiklikku

Tema isa on Eesti sporditegelane ja poliitik Mati Tolmoff.
Bifoobia

Eitamine ja kustutamine

Bifoobia võib panna inimesed eitama, et biseksuaalsus kui selline on üldse olemas. Näiteks võidakse väita, et inimesed, kes määratlevad end biseksuaalsena, ei ole siiralt biseksuaalsed. Või siis, et tegemist on tunduvalt vähem levinud nähtusega, kui väidetakse. Üks eitamise vorm põhineb heteroseksitlikul vaatel, mille järgi on heteroseksuaalsus ainukene tõeline või loomulik seksuaalne sättumus. Seega on kõik, mis sellest kõrvale kalduvad, kas psühholoogilised patoloogiad või näited antisotsiaalsest käitumisest. Sellistel juhtudel homofoobia ja bifoobia suuresti kattuvad.
Teine eitamise vorm tuleneb binaarsetel vaadetel seksuaalsusele: eeldatakse, et inimesed on monoseksuaalsed. Näiteks eksklusiivselt homoseksuaalsed või heteroseksuaalsed. 1980. aastatel domineeris seksuaalsuse uurimises idee heteroseksuaalsusest ja homoseksuaalsusest kui ainsatest tõelistest seksuaalsetest sättumusest. Biseksuaalsust loeti "sekundaarseks homoseksuaalsuseks". Selle mudeli järgi eeldatakse, et biseksuaalsed inimesed on kapis olevad lesbid või geid, kes soovivad paista heteroseksuaalsena. Või siis on nad emmast-kummast sättumusest isikud, kes eksperimenteerivad enda seksuaalsusega väljaspool nende "normaalseid" huve. Aforismid nagu "inimesed on kas geid, heterod või valetavad" väljendavad seda dihhotoomset vaadet seksuaalsele sättumusele.
Osa inimesi nõustuvad, et teoreetiliselt eksisteerib biseksualsus. Samas nad defineerivad biseksuaalsuse nii kitsalt, et sellest saab võrdne külgetõmme meeste ja naiste poole. Seetõttu liigitavad nad biseksuaalsed inimesed, kellel on ebavõrdsed külgetõmbed, kas homoseksuaalseteks või heteroseksuaalseteks. Teised tunnistavad, et on olemas biseksuaalsed naised. Samas eitavad võimalust, et mehed võiksid olla biseksuaalsed.
Eitus võib võtta ka kuju, et biseksuaalne käitumine või identiteet on vaid sotsiaalne mood, mitte loomuomane isiksuse tunnus. Samasooline seksuaalne käitumine lahterdatakse millekski, mis vaid asendab vastassoolist seksi. Seda võidakse pidada ka paremini kättesaadavaks seksuaalse rahulduse allikaks. Sellise käitumise näiteks tuuakse situatsiooniline homoseksuaalsus ühesoolistes keskkondades.
Ehkki bifoobia on tavaline heteroseksuaalses kogukonnas, väljendatakse seda sageli ka lesbide ja geide poolt. Harilikult võtab see kuju arvamuses, et biseksuaalsed inimesed saavad pääseda heteroseksuaalsete poolsest allasurumisest, kui nad järgivad ühiskonna poolseid sotsiaalseid ootusi vastassoolisele seksile ja romantikale. Selline arvamus toob kaasa selle, et biseksuaalsusena määratlevaid inimesi ei tajuta "piisavalt kummagi sättumusena" ja "tõelistena". Austraalias läbiviidud uuring leidis, et biseksuaalsed inimesed kogevad lesbide ja geide poolt mikroagressioone, kiusamist ja teisi antisotsiaalseid käitumisi.
Biseksuaalsuse kustutamine (ka biseksuaalsuse nähtamatus) on fenomen, mis kirjeldab biseksuaalsuse eksisteerimise tõendite vahele jätmist, ümber lükkamist või ümberseletamist ajaloos, teaduses, meedias ja teistes kohtades.
Valda Raud

Valda Raud (aastani 1941 Valda Aaviste; 29. jaanuar 1920 Tartu – 8. oktoober 2013) oli eesti tõlkija.
Valda Raud on tõlkinud peamiselt inglise ja vene keelest.
Tema abikaasa oli Mart Raud ja tütar on tekstiilikunstnik Anu Raud.
Rein Tammik

Rein Tammik (sündinud 22. märtsil 1947 Valgas) on Eesti maalikunstnik.
Tammik lõpetas 1974. aastal Tartu Kunstikooli. Tema maaliloomingus on popkunsti ja hüperrealismi sugemeid. 1970. aastate alguses osales ta rühmituse Visarid töös.
Pärast 1974. aastat töötas ta Tallinnfilmi kunstniku ja lavastajana. Loonud joonisfilmid “Poiss ja liblikas” ja “Nike kutse”.
Aastast 1988 elab ta Prantsusmaal.
Ratschings

Geograafia

2010. aasta 30. novembri seisuga elas seal 4363 inimest ja valla pindala on 203,6 km².
Ratschings külgneb järgmiste valdadega: Brenner, Freienfeld, Moos in Passeier, St. Leonhard in Passeier, Sarntal, Sterzing, Neustift im Stubaital (Austrias) ja Sölden (Austrias).

Frazioni

Ratschingsi vallas on frazioni (alljaotused, peamiselt külad ja asundused) Außerratschings, Innerratschings, Gasteig (Casateia), Mareit (Mareta), Ridnaun (Ridanna), Telfes (Telves) ja Jaufental (Valgiovo).

Keeleline jaotus

2011. aasta rahvaloenduse järgi kõneleb 97,77% rahvastikust esimese keelena saksa keelt, 2,14% itaalia keelt ja 0,10% ladiini keelt.
Lühisabakänguru

Eurooplaste avastused

Lühisabakänguru oli üks esimestest Austraalia imetajatest, mida nägid eurooplased. Hollandi meremees Samuel Volckertzoon kirjutas "metsiku kassi" nägemisest Rottnesti saarel 1658. aastal. Aastal 1696 pidas Willem de Vlamingh loomi hiiglaslikes rottideks ja nimetas seetõttu saare "Rotte nest" ehk "Rotipesa" (hollandi keeles tähendab rattennest rotipesa).

Populatsioon

Kuigi lühisabakänguru on arvukas väikestel avameresaartel, on tema leviala väga piiratud ja seetõttu peetakse liiki ohustatuks. Mandril ohustavad lühisabakängurut sissetoodud liigid, näiteks rebased, kassid ja koerad. Lühisabakänguru vajab kaitseks tihedat alustaimestikku. Lageraie, põllumajanduse areng, märgalade puhastamine ja põletamine on vähendanud lühisabakänguru elupaiku ja seega vähendanud arvukust. Lisaks on lühisabakänguru pesakonnas tavaliselt ainult üks poeg. Kuigi need loomad on paarituvad pidevalt, tavaliselt juba järgmisel päeval pärast seda, kui nende pesakond on sündinud, põhjustavad väike pesakonna suurus, piiratud leviala ja ohtlikud kiskjad nende kukkurloomade arvukuse vähenemist mandril.

Kokkupuude inimestega

Lühisabakängurul ei ole suurt hirmu inimeste ees ja on üsna tavaline, et lühisabakängurud tulevad inimestele päris lähedale ja seda eriti Rottnesti saartel. Lühisabakängurud on ohustatud loomaliik ja neid ei tohi püüda ega häirida. Eriti taunitav loomade toitmine inimtoiduga, sest loomad võivad kergesti haigestuda. Sellise rikkumise eest võivad Rottnesti saarte võimud määrata $ 300 trahvi. Maksimaalne karistus loomade julma kohtlemise eest on $50,000 trahv ja viis aastat vanglakaristust.
Shōji

Shōji (障子) on Jaapanis kasutusel olev kergele puitsõrestikule liimitud paberruutudega poolläbpaistvad lükanduksed, mida kasutatakse tubade eraldamiseks.
Kebes

Kebes Teebast (kreeka Κέβης; 5.–4. sajand eKr) oli vanakreeka filosoof, Sokratese lähikondlane, kes oli pärit Teeba linnast Boiootias. Kebes on peamiselt tuntud Platoni teoste läbi, kus teda on põgusalt nimetatud XIII kirjas ja "Kritonis" ning ta on koos oma Teeba kaaslase Simmiasega Sokratese vestluspartner "Phaidonis".
Kebese kohta pole palju teada ning ilmselt ta ka kirjutas vähe. Diogenes Laertios loetleb oma teose "Väljapaistvate filosoofide eludest, õpetustest ja ütlustest" Kebesele pühendatud peatükis kolme Kebese kirjutatud dialoogi. Sama kinnitab ka Suda. Need dialoogid on "Tahvel" (kreeka Πίναξ), "Seitsmes päev" (kreeka Ἑβδόμη) ja "Phrynichos" (kreeka Φρύνιχος). Seejuures on "Tahvel" säilinud, kuid tänapäeval arvatakse, et selle autor ei olnud Sokratese lähikondlane Kebes ning tekst pärineb 1. sajandist pKr. Kebese õpetuse ja arutlusstiili kohta võib teha oletusi Platoni dialoogi "Phaidonile" tuginedes, kuid selles kontekstis on raske eristada Kebese enda tegelikke väiteid ning Platoni kirjanduslikke täiendusi.
Platoni dialoogis "Kriton" on väidetud, et Teebast pärit sõbrad Simmias ja Kebes soovisid tasuda tarviliku summa Sokratese vangistusest vabastamiseks.
Kõrvalusikas

Kõrvalusikas on väike metallist lusikat meenutav vahend, millega kõrvast eemaldati kõrvavaiku.
Eesti talurahva seas kasutati kõrvalusikat vähe.
Akme

Аkme (vanakreeka keeles ἀκμή, akmē — tipp, haripunkt) on isiksuse somaatiline, füsioloogiline, psühholoogiline ja sotsiaalne seisund, mis väljendub tema arengu küpsuses ja parimate näitajate saavutamises tema tegevuses (näiteks poliitikas või äritegevuses) või loomingus. Arvatakse, et selline periood inimese elus jääb 30. ja 50. eluaasta vahele.

Kasutus

Teatmekirjanduses on seda terminit kasutatud isiku elulooandmete esitamisel, kui tema sünni- ja surma-aasta pole teada. Ingliskeelses kirjanduses on samal eesmärgil kasutusel ladina päritolu floruit ('õitses').
Vanakreeka filosoofide puhul on algallikates seoses eluajaga sageli mainitud ainult akmet. Seda tõlgendatakse tavaliselt 40. eluaastana.
Tiksi laht

Tiksi laht (vene бухта Тикси) on laht Laptevite mere lõunaosas Leena suudmest kagu pool. Bõkovski poolsaar eraldab teda Nejelovi lahest. Lahe osad on Sogo laht ja Buluikani laht.
Lahe pikkus on 21 km, laius kuni 17 km, sügavus kuni 11 m. Oktoobrist juulini on laht kaetud jääga. Loodete kõrgus on 30 cm.
Lahte suubub mitu jõge, neist suurim on Sogo jõgi.
Reid Põhja-mereteel. Lahe lääneosas asub Tiksi.
Tiksi lahes asub Brusenevi saar.
Tiksi lahes lõppes Eduard von Tolli juhitav polaarekspeditsioon ning kuunar "Zarja" kinnitas otsad Brusnevi saare tuulealusel küljel ega lahkunud enam sellelt kohalt.
Koibalid

Koibalid (vene keeles койбалы, hakassi keeles хойбал) on hakasside subetnos. Koibalid räägivad koibali keelt. Ajalooliselt asustasid koibalid Jenissei jõe paremat kallast (Abakani ja Jenissei jõe kokkupuutekoha lähedane ala). Tänapäevani alles jäänud koibalid asustavad Hakassia vabariigi Altai ja Beja rajooni.
Koibalid kujunesid välja 17.-18. sajandil.
20. sajandil on suur osa koibaleid assimileerunud venelastega, aga ka teiste rahvustega.
Rännaku puiestee

Rännaku puiestee on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Pääsküla asumis.
Tänav algab Liipri tänavalt ja lõppeb Sõbra tänava ja Lemmiku tänava ristumiskohas.
Tänav sai praeguse nime 1927 ja enne seda kandis tänav nime Rõõmu puiestee.
Toitlustamine

Toitlustamine ehk toitlustus on ettevõtlusvaldkond ja tegevusala, mis on seotud inimeste toiduainetega varustamisega, menüü koostamisega, toidu valmistamisega või serveerimisega.
Vladimir Solovjov

Elulugu

Ta lõpetas 1873 Moskva ülikooli ajaloo-filoloogiateaduskonna ning õppis seejärel aasta aega Moskva Vaimulikus Akadeemias. Aastal 1874 kaitses ta magistritöö "Lääne filosoofia kriis. Positivistide vastu" ja valiti Moskva ülikooli dotsendiks filosoofia kateedri juures. Aastatel 1875–1876 luges ta aasta jooksul Londoni raamatukogus muu hulgas Jakob Böhme, Paracelsuse ja  Emanuel Swedenborgi töid ja kabalat, õppis tundma okultismi ja spiritismi.
Tal oli mitu korda Sophia ehk Igavese naiselikkuse nägemus. Üks neist oli tal 1875. aastal Egiptuses. Sellest räägib ta poeemis "Три свидания".
Pärast Venemaale tagasi jõudmist hakkas ta Moskva ülikoolis loenguid pidama,  kuid 1877. aastal lahkus ta tüli tõttu Moskva ülikoolist ning hakkas tööle Peterburis Rahvaharidusministeeriumi Õpetatud Komitees. Teenistuse kõrvalt pidas ta loenguid Peterburi ülikoolis ja Kõrgematel Naiskursustel.
Pärast Aleksander II tapmist Narodnaja Volja aktivistide poolt pidas Solovjov 28. märtsil 1881 avaliku loengu surmanuhtluse ühitamatusest kristliku õigusega. Ta taunis keisri tapjaid, kuid kutsus keisrit üles neid mitte hukkama. See rikkus Solovjovi suhted võimudega ja ta läks erru ning hakkas tegelema publitsistikaga.
1880ndatel koondas ta tähelepanu ühiskondlikele ja kiriklikele küsimustele. 1890ndatel tuli ta tagasi filosoofia juurde.
Solovjov suri oma sõprade vürstide Trubetskoide suvilas Moskva lähedal.
Lehte Aava

Lehte Aava (sündinud 4. juulil 1946 Tallinnas) on eesti orkestri- ja koorijuht ning pedagoog.
Ta lõpetas 1974. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi puhkpilliorkestri dirigeerimise erialal. Ta kaitses diplomitöö "Ülevaade Tallinna keskkoolide muusikaklasside tööst".
San Pietro in Montorio kabel

San Pietro in Montorio kabel (itaalia keeles tempietto di San Pietro in Montorio), tuntud ka kui Bramante kabel (tempietto del Bramante) on kabel Roomas San Pietro in Montorio kiriku juures. Selle arhitekt on Donato Bramante.
Kahekorruselist ümarehitist katab väike kuppel ja ümbritseb sammaskäik, mis kannab teise korruse kõrgusel olevat rõdu. Kabel asub kitsal kloostriõuel ega ole igast küljest vabalt vaadeldav.
Kaaperdamine (film)

"Kaaperdamine" (taani "Kapringen") on 2012. aastal valminud Taani film, mille lavastas Tobias Lindholm. Film esilinastus 20. septembril 2012.
Film pälvis 2013. aastal Bodili auhinna parima filmi eest ja Taani Filmiakadeemia Roberti auhinna parima mängufilmi eest.
Film räägib Somaalia piraatide hõivatud laeval toimuvast ja laeva vabastamiseks peetavatest läbirääkimistest.
Peaosades on Johan Philip Asbæk ja Søren Malling.
Filmi pikkus on 99 minutit.
Ellinor Piipuu

Elulugu

Ta lõpetas 1927. aastal Võru Õpetajate Seminari harjutuskooli ja õppis aastatel 1927–1930 Võru Õpetajate Seminaris, kus tema joonistusõpetajateks olid Friedrich Hist, Natalie Mei ja Jaan Vahtra. 1930. aastal astus ta Riigi Kunsttööstuskooli, kus õppis G. ja I. Jakó juures keraamikat. Ta lõpetas 1933. aastal keraamika eriala, kuid jätkas Leonhard-Floretin Pruuli juures skulptuuri ja Voldemar Elleri juures keraamikaõpinguid. Lõpetas kooli 1935. aastal. Täiendas end Helsingis "Arabia" portselanivabrikus.
Ellinor Piipuu töötas peamiselt vabakunstnikuna. Ta kuulus aastast 1945 Eesti NSV Kunstnike Liitu (alates 1990. aastast Eesti Kunstnike Liitu).
Ellinor Piipuu suri 5. aprillil 2006 Tallinnas 92-aastasena, tema ärasaatmine toimus 12. aprillil 2006 Pärnamäe krematooriumis ning ta maeti 27. mail 2006 Tallinna Metsakalmistule.

Looming

Ta alustas loometööd 1930. aastatel ning dateeris oma viimase töö aastal 1999. Ta oli esimene, kes tõi meie pärastsõjaaegsesse keraamikakunsti vabama vormikäsitluse. Ta algatas uusi võtteid nagu kuju osaline glasuuriga katmine. Esines näitustel alates 1939. aastast, 1950.–1960. aastatel vääris tema looming mitmetel välisnäitustel äramärkimist.
Meelisalaks jäi talle skulptuur; tema looming ulatus pisiplastikast dekoratiivsete aiaskulptuurideni. Ellinor Piipuu looming jõudis vaatajani arvukate tarbekunstinäituste ja isikunäituste vahendusel, samuti Tallinna Kunstitoodete Kombinaadi keraamikaateljee toodangu kaudu.

Tunnustused

Piipuu on võitnud tunnustust rahvusvahelistel keraamikanäitustel. 1962. aastal Prahas korraldatud rahvusvahelise keraamikaakadeemia näitusel premeeriti teda hõbemedaliga, 1959. aastal Oostendes ja 1965. aastal Genfis audiplomiga. 1963. aastal anti Ellinor Piipuule Eesti NSV teenelise kunstniku ning 1983. aastal Eesti NSV rahvakunstniku aunimetus. 1979. aastal autasustati Ellinor Piipuud Kristjan Raua nimelise kunstipreemiaga.
Soome-Ugri Rahvaste Infokeskus

Soome-Ugri Rahvaste Infokeskus (lühend: SURI) oli aastatel 1995–2006 tegutsenud soome-ugri rahvaste kohta käivat infot hankiv ja seda vahendav keskus.
Infokeskus loodi 1995. aastal UNESCO ja Avatud Eesti Fondi toetusel MTÜ Fenno-Ugria Asutuse juurde. Aastatel 1996–2006 haldas SURI veebilehte www.suri.ee. Pärast SURI likvideerimist, asutati uus veebiportaal: www.fennougria.ee.
Franklini maakond (Indiana)

Franklini maakond (Franklin County) on maakond USA-s Indiana osariigis. Geograafilised koordinaadid on 39° 25′ N, 85° 04′ W
Maakonna halduskeskus on Brookville.
Maakonna pindala on 1013 km², millest 17 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 23 087. Aastal 2000 oli elanike arv 22 151.

Ajalugu

Franklini maakond moodustati 27. novembril 1811. aastal Clarki, Dearborni ja Jeffersoni maakonna osadest. Maakond sai nime poliitiku, teadlase ja leiutaja Benjamin Franklini järgi.
Agnetha Fältskog

Elukäik

Agnetha sündis 27-aastase kaubamajajuhataja Ingvar Fältskogi ja 32-aastase Birgiti (neiupõlvenimi Johansson) kahelapselises peres. Agnetha noorem õde Mona sündis 1955. aastal.
Enne ABBAga ühinemist tegi Agnetha Rootsis edukat soolokarjääri mitmete singlite ja albumitega.
15-aastaselt ühines ta kohaliku tantsubändiga ning hakkas vokalistiks. Mõni aeg hiljem kirjutas ta laulu "Jag var så kär", mis sai 1967. aastal Rootsis hittlauluks.
Agnetha avaldas mitu singlit ka saksakeelsete lauludega. 1968. aastal töötas ta ka mõne kuu Lääne-Berliinis ning oli mõnda aega sisse võetud saksa laulukirjutajast Dieter Zimmermannist.
Aastal 1975, olles juba ABBA liige, väljastas ta oma viimase rootsikeelse albumi "Elva kvinnor i ett hus", mis jäi tema soolokarjääri edukaimaks albumiks.
Jaroslavli eesti kunstnike kollektiiv

Jaroslavli eesti kunstnike kollektiiv oli Teise maailmasõja ajal Nõukogude Liidu valitsuse korraldusel 1942. aastal Jaroslavli kogunenud eestlastest kunstnikud ja graafikud. 
EK(b)P Keskkomitee otsusega määrati 25. aprillil 1942 kolmeliikmeline kunstnikke organiseeriv büroo, koosseisus Adamson-Eric, Aino Bach ja Richard Sagrits, sekretärina töötas Boris Lukats. Sama aasta juulis asutati maalijate ja graafikute ühisateljee, kus asusid tööle Priidu Aavik, Arnold Alas, Märt Bormeister, Karl Burman (noorem), Eduard Einmann, Alo Hoidre, Jaan Jensen, Ernst Kollom, Paul Luhtein, Evald Okas, Eugen Vaino, Hendrik Vitsur. Skulptorid Aleksander Kaasik, Enn Roos, Garibaldi Pommer ja Ferdi Sannamees asusid tööle Moskvas.  
Kollektiivi esimeseks ühiseks suurürituseks oli osalemine näitusel "Suur Isamaasõda", mis avati 7. novembril 1942 Moskvas. Näitusel osales 11 eesti kunstnikku 18 teosega. Järgmisel aastal osaleti Punaarmee 25. aastapäeva tähistamise näitusel "Rinne ja tagala" ja Lydia Koidula 100. sünniaastapäevale pühendatud näitusel. Kollektiiv tegi õppesõidu Palehhi. Suurimaks ettevõtmiseks kujunes 1943. aastal Moskvas toimunud Jüriöö 600. aastapäevale pühendatud näitus.
Aastal 1943 asutati mõnede kollektiivi liikmete eestvedamisel Eesti Nõukogude Kunstnike Liit.
Pooljuhtseadised ja nende kasutamine

Üldiseloomustus

See on seni praktiliselt ainus eestikeelne pooljuhtelektroonikat käsitlev ja laiemalt tutvustav raamat, millest on ilmunud ka kordustrükke.
Raamatus on erakordselt täpselt esitatud paljude pooljutseadiste karakteristikud ja tunnusjooned, mis on autorite endi poolt mõõdetud. Toodud on nende matemaatilised mudelid. Selle poolest paistab raamat silma kogu maailmas välja antud analoogiliste väljaannete seas, seda isegi veel rohkem kui pool sajandit tema väljaandmise järel.
Väga hea on ka raamatu graafilise osa teostus. Seetõttu ei ole raamat siiani minetanud oma väärtust õppevahendina elektroonika ja sellega seotud erialade omandamisel, ja mõnedel juhtudel ka praktilises inseneritöös.
Raamat on saadaval ka pdf-faili kujul.

Sisukord

Eessõna.

Sissejuhatus.

 1.  Tahke keha elektrijuhtivus.

 2.  Kontaktnähtused pooljuhis.

 3.  Pooljuhtdioodid.

 4.  Eritüüpi pooljuhtdioodid.

 5.  Transistori tööpõhimõte.

 6.  Transistori staatilised karakteristikud.

 7.  Transistor lineaarses võimendusrežiimis.

 8.  Transistor lülitusrežiimis.

 9.  Transistori soojusrežiim.

10. Mitmesuguseid transistoritüüpe ja nende omadusi.

11. Transistori rakendusi.

12. Teisi levinumaid pooljuhtseadiseid.

Lisad (1...9).

Kasutatud kirjandus.(54 nimetust)

Kasutatud tähised.

Aineregister.
Rongorongo

Rongorongo on Lihavõttesaare kunagiste elanike arvatav kiri. Viimased rongorongo oskajad surid 19. sajandil.
Peaaegu kõik säilinud rongorongo näidised on graveeritud puidule, kasutades Lihavõttesaare keepuud (Sophora toromiro).
Rongorongo glüüfid on seniajani korralikult dešifreerimata. Võimalik, et tegu on rapanui keele kirjaga.
Uku Masingu romaan "Rapanui vabastamine ehk kajakad jumalate kalmistul" kirjeldab rongorongo dešifreerimist eesti keeleteadlase poolt.
Laasimine

Laasimine on (puit)taime tüvelt okste eemaldamine. Laasimiseks kasutatakse saagi, kirvest, oksakääre, nuga, laasimismasinat või mitmeoperatsioonilist metsalangetusmasinat. Tänapäevasel kõrgelt mehhaniseeritud mitmeoperatsioonilisel metsalangetusmasinal (harvester) võib laasimine toimuda üheaegselt muude operatsioonidega, näiteks koos langetamise, mõõtmise ja järkamisega.
Laasitakse nii kasvavaid kui ka langetatud puid. Kasvavate puude laasimise eesmärgiks võib olla oksavaba puidu saamine, valgustingimuste parandamine puu all, inimesi või tehnoobjekte (nt elektriliinid) ohustavate okste eemaldamine vms. Langetatud puud laasitakse enamasti metsamaterjali valmistamiseks.
Thobias Fredriksson

Thobias Fredriksson (sündinud 4. aprillil 1975 Dals Rostockis) on rootsi murdmaasuusataja (sprinter).
Tema vend on Mathias Fredriksson.

Maailma karikasarjas

Thobias Fredriksson osales karjääri jooksul 102 maailma karikasarja etapil ja jõudis poodiumile 20 korral, millest viiel korral kõige kõrgemale astmele.