google/wiki40b huggingface dataset:
Marin Mõttus

Marin Mõttus (sündinud 4. aprillil 1960 Tallinnas) on eesti tõlk ja diplomaat.
1983. aastal lõpetas Mõttus Tartu Ülikoolis eesti keele ja kirjanduse eriala. 2000. aastal kaitses ta Madridi Diplomaatide Koolis ja Complutense Ülikoolis rahvusvaheliste suhete magistrikraadi.
Ta on töötanud Tallinna Ühisgümnaasiumis ja Tallinna Tehnikaülikoolis õpetajana, samuti uudisteagentuuri Baltic News Service välisuudiste toimetuses. Mõttus on tõlkinud ilukirjandust hispaania keelest eesti keelde.
1997. aastast töötab Mõttus välisministeeriumis, kus ta alustas ministeeriumi pressisekretärina. Aastatel 2002–2005 töötas Mõttus majandusdiplomaadina Eesti saatkonnas Madridis, seejärel büroodirektorina välisministeeriumi poliitikaosakonnas. Marin Mõttus juhtis Eesti erimissiooni Iisraelis, mille raames valmistas ette suursaatkonna avamist ning oli alates saatkonna avamisest Tel Avivis 2009. aastal Eesti ajutine asjur Iisraelis. Alates 2010. aasta oktoobrist on Mõttus Eesti Vabariigi erakorraline ja täievoliline suursaadik Portugalis. 2012. aasta veebruari lõpust on ta ühtlasi Eesti Vabariigi erakorraline ja täievoliline suursaadik Marokos.
Marin Mõttus räägib eesti, inglise, hispaania, portugali ja vene keelt.
Lilla põdramokk

Lilla põdramokk (Sarcodon fuligineoviolaceus) on seeneliik. 
Ta on Eestis arvatud I kaitsekategooriasse (seisuga 2012).
Eestis võib teda leida loometsadest ja -põõsastikest.
Sirje Petersen

Sirje Petersen (sünninimi Sirje Pannel; 2008. aastani Sirje Protsin; sündinud 10. veebruaril 1959 Tartus) on eesti maalikunstnik ja õppejõud.

Elulugu

Õppis aastatel 1975–1979 Tartu Kunstikoolis nahadisaini erialal ja täiendas end 1980–1982 Tartu Ülikooli kunstikabinetis. Aastal 2001 lõpetas ta Tartu Kõrgema Kunstikooli maalikunsti erialal. 
Aastatel 1979–1992 töötas ta köiterestauraatorina Tartu Ülikooli raamatukogus, 1985– 1998 maali ja kompositsiooni vanemõpetajana Tartu Lastekunstikoolis, 1998–2006 õpetas maalikunsti metoodik- kutseõpetajana Tartu Kunstikoolis, 2001–2005 töötas maaliõppejõuna Euroakadeemias. Alates aastast 2000 töötab ta maalimise eriala dotsendina Kõrgema Kunstikooli Pallas maaliosakonnas. 
Aastast 1992 Eesti Kunstnike Liidu ja Tartu Kunstnike Liidu liige, alates 2018 a. TKL juhatuse liige, aastast 1996 Eesti Maalikunstnike Liidu liige.

Looming

Ta esineb oma töödega näitustel alates 1981. aastast.
Richard August Eduard Ottow

Richard August Eduard Ottow (aastani 1900 Otto; 22. aprill 1851 Kursk – 15. jaanuar 1931 Hildesheim, Saksamaa) oli Eesti arstiteadlane ja ajaloolane.

Elulugu

Richard August Eduard Otto oli baltisakslane, pastori poeg ja Benno Richard Ottowi isa.
Lõpetas 1870 Tartu gümnaasiumi, õppis 1871–1876 ja 1877–1878 Tartu Ülikoolis arstiteadust, dr. med. (1881, TÜ), väitekiri "Pharmacologische Studien über Amylnitrit, Aethylnitrit, Nitropentan Pikrinsäure, Ortho- und Paranitrophenol". Oli 1878–1880 Sindi ja 1881–1885 Hiiu-Kärdla kalevivabriku arst, 1885–1918 eraarst ja kõrva-nina-kurguhaiguste spetsialist Tartus. 1918 lahkus Saksamaale, tegutses 1918–1927 arstina Hildesheimis. Arstiameti kõrval uuris Tartu ajalugu, määras Tartu linnaarhiivi andmete põhjal kindlaks linna kinnisvaraomanikud 16. ja 17. sajandil ning kandis saadud andmed skemaatilistele kaartidele, mida säilitatakse TÜ raamatukogus.
Ajurveeda

Ajurveeda (sanskriti keeles आयुर्वेद āyurveda, 'elu teadus') on India traditsiooniline meditsiin. Ajurveedas kasutatakse toitumisteraapiat, massaaži, joogatehnikaid, ravimtaimedest, mineraalidest ja metallidest koosnevaid kompleksseid ravimeid.
Alusteosed on Suśrutha Saṃhitā ja Charaka saḿhitā (u 700 eKr – 500 pKr).
Kolm olulisimat printsiipi ajurveedas on kolm dosha't – vata, pitta, kapha. Dosha'd on peened energiad, mis mõjutavad kõiki eluaspekte. Tervise põhjus on dosha'de tasakaal, haiguse põhjus dosha'de tasakaalutus.
Rapla Laulustuudio

Rapla Laulustuudio on Rapla Kultuurikeskuses töötav stuudio, mille juhataja ja ainus juhendaja on Thea Paluoja.
Rapla Laulustuudios laulavad noored alates 6. eluaastast kuni gümnaasiumi lõpuni (kuid alati on ka erandeid). Samuti võib Rapla Laulustuudiot pidada üheks Eesti edukaimaks vokaalansamblite sünnikohaks. Seda tõestab juba fakt, et pole olnud peaaegu ühtegi konkurssi, kus mõni Thea Paluoja juhendatud vokaalansambel poleks saanud auhinnalist kohta.

Ajalugu

Stuudiovormi hakkas Thea Paluoja kasutama juba aastal 1990. Ent stuudio nimetus võeti kasutusele aastal 1992, kui lastega "lageda taeva alla" jäänud Theale ulatasid abikäe kadunud Toivo Kurmet ja Erik Virgepuu ja tekkis Maghira Laulustuudio. Tol ajal oli stuudiovorm Raplas suhteliselt tundmatu nähtus. Eksisteeris vaid Maghira Kunstistuudio Krista Urveti eestvedamisel. Mõne aasta pärast sai stuudio juba Kultuurikeskuse katuse alla ja nimetus muutus Rapla Laulustuudioks. Aastatepikku on Rapla Laulustuudios laulnud üle 1000 noore laulja. Esinemisi võib iga aasta kohta arvestada sadakond. Rapla Kultuurikeskuses on stuudio töötanud mingi aja igas olemasolevas ruumis, väljaarvatud juhataja kabinett ja tualetid.
Viimased aastad on stuudio tegutsenud lava all asuvas endises pilliruumis, mis sai 2007. aasta suvel täielikult renoveeritud.
Rapla Laulustuudio vilistlasi võib kohata nii roki- kui ka näitelavadel, Muusikaakadeemias, nii arstide seas kui ka ajakirjanduses.
Laiuse Põhikool

Kooli muuseum

Koolis tegutseb oma muuseum.
Ida Tantsukool

Ida Tantsukool on aastal 1994 Tartus asutatud tantsukool.
Kool loodi Alla ja Tiit Lilleoru, Tamara Kõrreveski ja Kaljo Urbeli (Ida Urbeli sugulane) eestvõttel. Kool on nimetatud eesti ballettmeistri ja lavastaja Ida Urbeli järgi.
Koolis õpetatakse muu hulgas klassikalist tantsu, akrobaatikat, moderntantsu.
Aastast 1999 haldab kooli MTÜ Muusa.
Dolichophis schmidti

Klassifikatsioon

Varem on liiki Dolichophis schmidti klassifitseeritud Dolichopis jugularise alamliigina (Linnaeus, 1758). Alates 2004. aastast kuulub perekonda Dolichophis.

Levila

Need maod elavad valdavalt Aserbaidžaanis, Gruusias, Kaukasuse piirkonnas, Põhja-Iraanis, Jordaanias, Türkmenistanis, Türgis ja Armeenias.
Armeenias leidub seda liiki Širaki, Armaviri, Aragatsotni, Jerevanis,Kotajkhi, Ararati, Vajotsh Dzori, Sjunikhi maakonnas, Lori ja Tavuši maakonnas.
Kose vald

Rahvastikumuutused

Kose vallas registreeriti 2006. aastal 55 lapse sünd. Suri 71 inimest. Kose valda asus elama 260 ja vallast lahkus 325 inimest.

Alevikud

Ardu, Habaja, Kose, Kose-Uuemõisa ja Ravila.

Külad

Kose vallas on 58 küla: Aela, Ahisilla, Alansi, Harmi, Kadja, Kanavere, Kantküla, Karla, Kata, Katsina, Kirivalla, Kiruvere, Kolu, Krei, Kuivajõe, Kukepala, Kõrvenurga, Kõue, Laane, Leistu, Liiva, Lutsu, Lööra, Marguse, Nutu, Nõmbra, Nõmmeri, Nõrava, Ojasoo, Oru, Pala, Palvere, Paunaste, Paunküla, Puusepa, Rava, Raveliku, Riidamäe, Rõõsa, Saarnakõrve, Sae, Saula, Silmsi, Sõmeru, Sääsküla, Tade, Tammiku, Triigi, Tuhala, Uueveski, Vahetüki, Vanamõisa, Vardja, Vilama, Virla, Viskla, Võlle ja Äksi küla.

Ajalugu

16. jaanuaril 1992 muudeti Kose külanõukogu Kose vallaks.
26. oktoobril 2013 moodustati Kose valla ja Kõue valla ühinemise teel uus haldusüksus valla staatuses.

Ajakirjandus

Kose vallas ilmub kord kuus Kose Teataja, mis on kättesaadav nii paberlehena kui ka Internetis.
Sündinud 1986

Sellel leheküljel on loetletud 1986. aastal sündinud tuntud inimesi.
P2X7

P2X7 ehk P2X₇ retseptorid (ka P2X7R; varasem nimetus P2Z) on paljude loomade rakumembraani läbivad ioonkanalid ja rakkude sees toimivad valgud, millel on mitmeid funktsioone.
P2X₇ loodusliku ligandi ja retseptorite avanemise regulaatorina toimib ATP.

Liigitus

Need retseptrid liigitatakse P2 retseptorite hulka P2X retseptorite alatüübina.

Ekspressioon

Retseptorit on tuvastatud kesknärvisüsteemis ja perifeerses närvisüsteemis, mikrogliia rakkudes, endomeetriumis ja võrkkestas.
P2X₇ retseptorit ekspresseerivad immuunrakud, nagu leukotsüüdid, makrofaagid, ja tüümuse rakud - tümotsüüdid jt, ja põletikurakud.

Stimulatsioon

Arvatakse, et selle pikemajaline või korduv stimulatsioon ATPga võib viia mitteselektiivsete pooride tekkele rakumembraanis.
ATP stimulatsioonile järgneb Ca2⁺- ja Na⁺-ioonide sisenemine raku tsütoplasmasse ja K+-ioonide väljumine.
Arvatakse, et P2X₇ retseptorite aktivatsioon võib inimestel abiks olla mükobakterite perekond (bioloogia) perekonda liigitatud bakteri tuberkuloosi mükobakteri tapmisel ja takistada HeLa rakuliini uuringutes ja hiirte eksperimentaalse nakatamise kohaselt klamüüdianakkuse levikut.

Füsioloogiline roll

Selle molekuli füsioloogiline roll on teadmata. Arvatakse, et P2X₇ osaleb ATP vahendatud tsütotoksilises raku surmas, immuun- ja põletikureaktsioonides.
Tervishoid

Tervishoid on tegevuste kogum, mis hõlmab haiguste ennetust, ravi ja vaevuste leevendamist ning tervise säilitamist nii inimese enda kui tervishoiutöötajate poolt.

Tervishoiutööstus Eestis

Tervise Arengu Instituudi avaldatud statistika näitab, et 2015. aasta novembris töötas Eestis 23 086 tervishoiutöötaja. Kõige enam on tervishoiutöötajate hulgas õdesid, kes moodustavad kõigist töötajatest kolmandiku. Järgmisel kohal asuvad arstid ja arst-residendid. Neid on viiendik kõigist töötajatest. Hooldustöötajate osatähtsus jääb veidi alla 16 protsendi ning hambaarste ja hambaarst-residente on viis protsenti.
Tuhande elaniku kohta töötab Eestis kolm arsti ja kuus õde. Need näitajad on püsinud aastatel 2013-2015 samal tasemel. Arstide arv tuhande elaniku kohta on sarnane Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsiooni (OECD) riikide keskmise tulemusega, kuid õdede arv jääb sellele alla. 2013. aastal oli OECD 34 riigi keskmine üheksa õde tuhande elaniku kohta.
Töötavate arstide arv on võrreldes 2014. aastaga kasvanud viie protsendi võrra, kuid nende täistööajale taandatud ametikohtade arv vähenes 0,5 protsenti. Õdede arvus toimus viie protsendiline tõus ning õdede ametikohti oli tervishoiuteenuseid osutanud asutustes üks protsent rohkem võrreldes 2014. aastaga.
Aastate 2013-2015 jooksul on õdede ja arstide suhe püsinud samal tasemel – keskmiselt 1,7 õde ühe töötava arsti kohta. Kõige enam on 2015. aasta jooksul tervishoiuteenust osutavates asutustes kasvanud psühholoogide ja sotsiaaltöötajate arv.

Haiglad

Haigla funktsioonid sõltuvad haigla tüübist, haigla rollist tervishoiusüsteemis ja sellest, milliseid tervishoiuteenuseid pakutakse. Haigla peamine funktsioon on ravida patsiente. Lisaks sellele võib haigla tegeleda õpetamise, uuringute läbiviimise ja tervishoiusüsteemi toetamisega.
Pulitzeri preemia

Pulitzeri preemia on iga-aastane kirjandus-, ajakirjandus- ja muusikaauhind, mida annab välja New Yorgis asuv Columbia Ülikooli erinõukogu. 
Auhind jagatakse alates 1917. aastast Joseph Pulitzeri testamendi alusel.
Seni ainsa eestlasena on auhinna pälvinud Edmund Valtman 1962. aastal.
TeadusTeave

MTÜ TeadusTeave on Eesti mittetulundusühing, mis haldab veebisaiti www.teadus.ee ja umbes 5000 lugejaga nädalakirja Teadus.ee.
2006. ja 2007. aastal korraldas MTÜ teadusfotokonkursi. Koostöös Wikimedia Eestiga toimus kolmas teadusfoto konkurss 2011. aastal eestikeelses Vikipeedias.
MTÜ juhatuse liikmed on teadusajakirjanik Tiit Kändler, Tiit Lepik ja Eerik Kändler.

Suvekool

TeadusTeave korraldab igal aastal Käsmus peetavat suvekooli, kus teadlased esinevad populaarteaduslike ettekannetega. 2014. aastal toimus suvekool kümnendat korda, teemaks oli "Igaüks on teadlane". Varem on teemadeks olnud "Lummavad arvud" (2013), "Teaduse keel" (2012), "Elust elusalt" (2011), "Energiliselt energiast" (2010), "Eeter: nähtamatust nähtavaks" (2009) ning 2005–2008 ürgelemendid nagu maa, tuli, vesi ja õhk.
Priit Jaagant

Priit Jaagant (sündinud 31. juulil 1972) on eesti ärijuht.
Ta on mitme äriühingu, sealhulgas osaühingu Mapri Ehitus ja mittetulundusühingu Eesti Karate-Do Shotokai juhatuse liige. Kuni aastani 2010 töötas ta aktsiaseltsi Nordecon Ehitus juhatuse esimehena.

Haridustee

Ta lõpetas 1990. aastal Nõo Reaalgümnaasiumi ja 1995. aastal Tallinna Tehnikaülikooli ehituse õppevaldkonna ehituse erialal.

Alpinismiharrastus

1994. aastal võttis ta osa eesti esimesest ekspeditsioonist Alpides asuvale Matterhornile (4477 m) (grupi juht Erika Ader), mille käigus 7 Eesti alpinisti tõusid mööda klassikalist Hörnli marsruuti selle kuulsa mäe tippu, teiste seas ka Priit Jaagant.
Gallen-Kallela muuseum

Gallen-Kallela muuseum (soome keeles Gallen-Kallelan Museo) on Soomes Espoos Tarvaspääs asuv muuseum.
Hoone ehitati 1911-1913 soome maalikunstniku Akseli Gallen-Kallela ateljeena. 1961 avati hoone muuseumina.
Nikolai Bogdanovitš

Nikolai Modestovitš Bogdanovitš (vene Николай Модестович Богданович; 1856 – 6. mai 1903 Ufa) oli Venemaa riigitegelane. 
Ta oli kolleegiuminõunik, Łomża asekuberner 18. oktoobrist 1887 kuni 15. märtsini 1890, riiginõunik, Liivimaa asekuberner 15. märtsist 1890 kuni 15. detsembrini 1892, Tobolski kuberner 10. detsembrist 1892 kuni 8. märtsini 1896, Ufaa kuberner 19. oktoobrist (29. okt.) 1896 kuni mõrvamiseni Sotsialistide-Revolutsionääride Partei poolt 6. mail (28. mai) 1903 ja tõeline riiginõunik (1903).

Perekond

Tema isa oli Peterburi sõjaakadeemia sõjandusajaloo professor, kindralleitnant ja sõjakirjanik Modest Bogdanovitš (1805–1882), kes oli luuletaja Ippolit Bogdanovitši (1743–1803) sugulane.
Beslan

Majandus

Beslan on tähtis raudteesõlm, mis asub Doni-äärset Rostovi Bakuuga ühendaval raudteel ning Vladikavkazi viiva raudteeharu algus.  
Linnalik asula kujunes 1940. aastatel suure maisitöötlemiskombinaadi (endise tärklise-siirupikombinaadi) juurde ning sai linna õigused 1950. aastal. Kombinaadis valmistatakse maisist tärklist, siirupit, glükoosi, dekstriini, maisiõli ja kuivsööta. Kombinaadi nimi on AO "Beslan-kombinat". Selle peadirektor on Azapat Hadikov.
Linnas on ka autode eriseadmete tehas, elektromehaanikatehas ja teised tehased ning õmblusvabrik. Toodetakse ehitusmaterjale.

Ajalugu

Asula rajasid 1847. aastal teistest Osseetia piirkondadest saabunud asunikud, kes panid sellele kohaliku feodaali Beslan Tulatovi järgi nimeks Beslanõkäu (Бесланыхъæу 'Beslani asundus'). Ametlikult hakati küla kutsuma Tulatovi perekonnanime järgi Tulatovo või Tulatovskoje.  
1941. aastal sai Tulatovskoje küla nimeks Iriston ('osseedi'). 1950. aastal linna staatuse andmisel nimetati asula ümber Beslaniks.
Viljandimaa

Liivimaa ordu aeg

1224. aastast kuulus piirkond Mõõgavendade ordule ning jagunes Viljandi komtuurkonnaks ja Põltsamaa foogtkonnaks. Liivimaa orduriigis liideti 1480. aastal Põltsamaa foogtkond Viljandi komtuurkonnaga. Paistu piirkond kuulus aga Karksi foogtkonda.
Liivimaa sõja ajal, alates 1560. aastast läks suurem osa Viljandimaad järk-järgult Moskva tsaaririigi võimu alla.

Rzeczpospolita aeg

Aastast 1582 kuulus Viljandimaa ala Poola-Leedu Liivimaa hertsogkonda, halduslikult Pärnu ja Tartu presidentkonda ja (aastast 1598 Pärnu ja Tartu vojevoodkonna vahel ning jagunes Helme, Põltsamaa, Tarvastu ja Viljandi staarostkonnaks.

Rootsi aeg

1621. aastast oli Viljandimaa Rootsi valduses ja kuulus Pärnu kreisi, välja arvatud Tartu kreisi kuulunud Põltsamaa ala.

Venemaa keisririigis

1721. aasta Uusikaupunki rahu põhjal ühendati Viljandimaa Venemaa keisririigiga; ta moodustas 1783–1796 Viljandi kreisi, mis hõlmas ka Kursi, Palamuse ja Laiuse kihelkonda, kuulus seejärel Pärnu-Viljandi kaksikmaakonda ja sai 1888. aastal politseireformiga uuesti omaette Viljandi kreisiks.
16.–18. sajandil välja kujunenud ajaloolise Viljandimaa piirid jäid suuresti kehtima kuni 1950. aasta haldusreformini (välja arvatud Helme ümbruse viimine Valgamaa alla 1920. aastatel ning Põltsamaa piirkonna viimine vastloodud Jõgeva maakonna alla aastal 1949), mil Eesti NSV-s moodustati maarajoonid.
Eimantas Stanionis

Leedu meistrivõistlustel

Ta on neljakordne Leedu meister poksis – I kergekeskkaalus (kuni 64 kg) 2012. aastal ning II kergekeskkaalus (kuni 69 kg) 2013, 2014 ja 2015. aastal.

Kaasaegsetel olümpiamängudel

Ta osales II kergekeskkaalus (kuni 69 kg) 2016. aasta Rio de Janeiro olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 2. ringis oma kohtumise hilisemale hõbemedalivõitjale Šahram Gijassovile (Usbekistan) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Maailmameistrivõistlustel

Ta osales II kergekeskkaalus (kuni 69 kg) 17. maailmameistrivõistlustel (Almatõ, 2013), kus kaotas 2. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja ning 18. maailmameistrivõistlustel (Doha, 2015), kus kaotas veerandfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Wei Liule (Hiina) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Euroopa meistrivõistlustel

Ta osales II kergekeskkaalus (kuni 69 kg) 40. Euroopa meistrivõistlustel (Minsk, 2013), kus kaotas 2. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. 
Stanionis võitis II kergekeskkaalus (kuni 69 kg) 41. Euroopa meistrivõistlustel (Samokov, 2015) kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks.
Maarja-Magdaleena segakoor

Maarja-Magdaleena segakoor on 1993. aastal loodud segakoor, mis tegutseb Tartu maakonnas Tartu vallas. Proovid toimuvad Maarja-Magdaleena küla keskel asuvas Maarja rahvamajas. Juhendaja on Liia Koorts ning koorivanem Tiia Pärtelpoeg, lauljaid on kokku 37. Koori eesmärgiks on hoida oma kultuuritraditsioone ning tutvustada neid ka teistes maades.  
Maarja-Magdaleena segakoor kuulub üle saja aasta vanuste kooride nimekirja, algusaastail osaleti ka I üldlaulupeol Tartus. Praegune järjepidev tegevus sai alguse 1993. aastal. Kooskäiv kollektiiv on sõbralik ja üksmeelne, tähistatakse üheskoos sünnipäevi, korraldatakse laululaagreid, laulupäevi jne.  
Segakoor on nime saanud muistse Maarja-Magdaleena kihelkonna järgi ning kuulub Maarja-Magdaleena Maarahva Seltsi kollektiivide koosseisu. Kantakse nii traditsioonilisi 19. sajandi Maarja-Magdaleena rahvariideid kui ka nüüdisaegseid formaalseid rõivaid. 
Koor on osalenud kõikidel üld- ja maakondlikel laulupidudel, Peipsiäärsete maakondade laulupidudel ning ka Eesti-Soome ühislaulupeol. Kontserte on antud kirikutes, rahvamajades ja kultuurikeskustes, hooldekodudes ning esinetud kohalikel pidudel. Samuti on tulnud esitusele muusikal “Tabivere vald 20” ning iga kahe aasta tagant korraldatakse Tabivere valla laulupäevi. 2009. aastal toimus kontserdireis Saaremaale, 2011 Kihnu, 2012 Ungarisse, 2013 Horvaatiasse. 
Koori repertuaar sisaldab nii klassikalist koorilaulu, kiriku- kui ka kergemuusikat. Repertuaari luuakse vastavalt kontsertide vajadustele. Oma laulud on lindistatud ka kolmele plaadile. 
Maarja-Magdaleena segakooril on kolm sõpruskoori: Äksi segakoor, Koeru segakoor ja Torma valla segakoor Sõbrahing. Koos on lauldud kontsertidel, laulupäevadel, koorilaagrites ja kontserdireisidel. 
Maarja-Magdaleena segakoorist on välja arenenud Maarja-Magdaleena meesansambel, mis koosneb segakoori meestest.
GE C36-7

GE C36-7 on kuueteljeline diiselvedur, mida tootis aastatel 1978–1989 GE Transportation Systems. 2002. aastal müüdi 58 kasutatud vedurit, koos 19 vanema versiooni C30-7Ai-ga Eesti Raudteele.
Dries Mertens

Koondisekarjäär

Debüüdi Belgia rahvuskoondises tegi Mertens 9. veebruaril 2011 sõprusmängus Soome vastu. Esimese värava lõi ta rahvuskoondises 15. augustil 2012 sõprusmängus Hollandi vastu.
2014. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste esimeses alagrupimängus 17. juunil lõi ta värava Alžeeria vastu.
Ta kuulus Belgia koondisse 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
2018. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste esimeses alagrupimängus 18. juunil lõi ta värava Panama vastu.
Iidol (Jaapan)

Iidol (アイドル aidoru) on tänapäeva Jaapani kultuuris teismeline või kahekümnendates eluaastates meediastaar, keda arvukad fännid peavad võluvaks või nunnuks ja kes esineb kuude või aastate kaupa regulaarselt massimeedias. Näiteks võivad iidolite hulka kuuluda lauljad, näitlejad, telestaarid (nn "talendid"), modellid jne. Enamasti (kuid mitte alati) on iidolid naissoost. Iidoliks ei peeta siiski iga noort staari ning mässaja kuvandiga staarid, näiteks rokkmuusikud, protestivad tihti ise "iidoli" nimetuse vastu.
Iidolite fenomen sai alguse 1970. aastate algul, peegeldades 1963. aasta Prantsuse filmis "Cherchez l'idole" osalenud muusiku Sylvie Vartani populaarsuslainet Jaapanis, kus film linastus 1964. aasta novembris pealkirjaga アイドルを探せ ("Aidoru wo sagase"). Iidoliks hakati kutsuma nunnu välimusega näitlejaid ja lauljaid. Staarideks hakkasid saama teismelised tüdrukud vanuses 14-16 ja poisid vanuses 15-18. Üks neist, Momoe Yamaguchi, oli suur staar, kuni ta 1980. aastal abiellus ja avalikest esinemistest loobus. Iidolid domineerisid Jaapani popmuusikas 1980. aastatel, mida nimetatakse "Jaapani iidolite kuldajaks".
Allan Tõemets

Allan Tõemets (2. juuni 1923 Tartu - 11. jaanuar 1989 Tallinn) oli eesti karikaturist.
Allan Tõemets arreteeriti 23.11.1950 Harjumaal, tribunali otsusega (09.03.1951) süüdistusega §58-1a ehk kodumaa reetmises. Karistuseks määrati 25+5 aastat, mida pidi kandma Vasalemmas.
Ta on maetud Liiva kalmistule.
Planetaarülekanne

Planetaarülekandeks nimetatakse hammasülekannet, kus on liikuvate telgedega hammasrattaid. Planetaarülekanded koosnevad välis- ja sisehambumisega hammasratastest. Planetaarülekandes on keskratas välishambumises satelliitidega, mis pöörlevad raami paigutatud telgedel, kusjuures ka raam ise pöörleb. Teisest küljest on satelliidid sisehambumises liikumatu hammasrattaga ning pöörlevad koos raamiga ümber keskratta.

Planetaarülekande astmete- ja ülekandearv

Planetaarülekanded võivad olla ühe- ja mitmeastmelised ülekandearvuga kuni 1000 ja rohkem.

Suurratta laius planetaarülekandes

Suurratta laius planetaarülekandes arvutatakse valemiga

Ülekande moodul

Arvutatud mooduli väärtus asendatakse lähima väärtusega standardreast
Pärast seda määratakse hammasrataste läbimõõdud, selgitatakse toorikute sobivus ja arvutatakse hambumisjõud.

Hammasrataste toorikute sobivus planetaarülekandes

Et termotöötlusega saada arvutamisel eeldatud hammasrataste mehaanilisi omadusi, ei tohi toorikud olla lubatust suuremad.

Ringjõud

Seejärel kontrollitakse painde- ja kontaktpingeid.

Planetaarülekande konstrueerimine

Arvutustele järgneb konstrueerimine. Nagu tavalisegi reduktori korral, koostatakse algul eskiisprojekt.