google/wiki40b huggingface dataset:
Martin Luther

Elu ja tegevus

Luther sündis Eislebenis talupoeglikku päritolu perekonnas. Tema isa oli Hans Luder ja ema Margarete Lindemann. Luther kasvas üles Mansfeldis ja astus 1501. aastal Erfurdi ülikooli õigusteadust õppima. 1502. aastal sai ta bakalaureuse- ja 1505. aastal magistrikraadi. Isal oli temale juba ka pruut välja vaadatud. Kuid 1505. aasta 2. juulil, kui ta oli teel Mansfeldist Erfurti, jäi Luther rajuilma kätte ning andis pühale Annale tõotuse, et kui ta eluga pääseb, hakkab ta mungaks. Nõnda juhtuski ja 17. juulil astus ta augustiinlaste ordu liikmeks. 1507. aastal, pärast preestriks pühitsemist, alustas ta ka teoloogiaõpinguid, saades 1512. aastal teoloogiadoktoriks. Et teda varasemad usuõpetused ei rahuldanud, asus ta välja töötama uut õpetust.
31. oktoobril 1517 naelutas ta legendi järgi Wittenbergi lossikiriku uksele 95 teesi, kus mõistis hukka patukustutuse sedelite müütamise. Sel päeval tähistavad luterlased usupuhastuspüha. Ta kutsus kristlikku kirikut üles tulema tagasi Piibli õpetuste juurde. Luther ei tahtnud asutada katoliku kirikust eraldiseisvat kirikut, tahtis vaid kõrvaldada sellest mõned väärnähtused. Katoliku kiriku esindajad arvasid Lutheri ja tema reformide pooldajad kirikust välja. Peale uute kristlike suundade sai Lutheri tegevusest alguse ka katoliiklik reform ehk vastureformatsioon katoliku kirikus, mis sai väljenduse Trento kirikukogu otsustes.
Lutheri piiblitõlge saksa keelde, 1522. aastal ilmus tema tõlgitud Uus Testament ja 1534. aastal Piibli tervikteksti tõlge, mis aitas kaasa ühtse saksa kirjakeele kujunemisele ning pani aluse mitmele uuele põhimõttele tõlkimises. Lutheri koraalid inspireerisid kristliku koguduselaulu arengut. Tema abiellumine 13. juunil 1525 endise nunna Katharina von Boraga (sellest abielust sündis kuus last) pani aluse vaimulike abielule mitmes kristlikus traditsioonis.

Legend

Lutherit peetakse jõulukuuse tava isaks. Legend räägib, et ühel õhtul läks Luther läbi metsa koju ja märkas, kuidas kuusel peegeldub taevatähtede valgus. Ta raius kuuse maha ja viis koju. Kodus pani ta kuusele küünlad, et luua samasugust muinasjutulist meeleolu.

Mälestusmärgid

1862. aastal püstitati Keila lähedale Martin Lutheri pronksist mälestussammas, mis hävitati 1949. aastal. See oli ainus Martin Lutherile püstitatud mälestusmärk kogu Vene keisririigis.
Ankaratra mäed

Ankaratra on uinunud vulkaanidest koosnev mäemassiiv Madagaskari saare kõrgplatool Antananarivo provintsi kaguosas.
Kõrgeim tipp on Tsiafajavona ('mitte kunagi udust väljas, pilvede koguja'; 2638 või 2642 m), mis on üks kõrgemaid mägesid Madagaskaril.
Koreli oja

Koreli oja (Korõli oja) on läbi Võru linna voolav oja.
John Richard Gott

John Richard Gott III, ka J. Richard Gott, (sündinud 8. veebruaril 1947 Louisville'is Kentuckys) on ameerika astrofüüsik ja teaduskirjanik. 
Ta lõpetas Harvardi Ülikooli bakalaureusekraadiga füüsika alal. 1973. aastal sai Princetoni Ülikoolist doktorikraadi (PhD) astrofüüsikas. Oli järeldoktor California Tehnoloogiainstituudis ja külalisteadur Cambridge'i Ülikoolis. Alates 1976. aastast töötab ta Princetoni Ülikoolis. 2016. aastast on ta emeriitprofessor. 
Gotti peamised uurimisalad on kosmoloogia ja üldrelatiivsusteooria. Ta on uurinud ajarändamise võimalusi ja arendanud Maailmalõpu arutluse teooriat.
Kadunud peigmehe juhtum

Sisututvustus

Sherlock Holmesi juurde konsulteerima saabub Mary Sutherland, kelle kihlatu Hosmer Angel on kadunud. Tagasihoidlik ja salapärase noormees kirjutas kõik kirjad naisele kirjutusmasinal. Mary vastused palus aga mees saata Leadenhall Streeti postkontorisse nõudmiseni. Uurides juhtumi asjaolusid tuvastab Holmes, et Mary kohtus Hosmeriga ainult siis, kui naise noor kasuisa viibis Prantsusmaal. Peagi tõdeti, kahe erineva mehe rollis on üks ja seesama mees.
Mycoform

Mycoform on seeneniidistikust ja tugevdusmaterjalist ehitusmaterjal, millele on enne valmistamist võimalik anda meelepärane vorm.
Mycoformi töötas välja New Yorgis asuv mittetulundusühingust mõttekoda Terreform ONE. Väga väikese energiatarbe ja tootmisinfrastruktuuriga tootmisprotsessis taaskasutatakse jäätmeid ja tootmisjääke, et minimeerida protsessi ökoloogilist jalajälge. Toode ja tootmisprotsess on suunatud arengumaades juurutamiseks, kus ehitusmaterjalid on kallid ning neid on vähe saada.

Koostis

Mycoform koosneb siduvast seeneniidistikust, toitainest ja struktuurmaterjalist, mis määrab ka suure osa materjali omadustest.

Seeneniidistik

Peamiselt Ganoderma perekonda kuuluvad seened. See perekond on eelistatud hästi dokumenteeritud kultiveerimise pärast, sest on idamaises meditsiinis laialdast kasutust leidev seeneperekond. Levinuim esindaja on läikvaabik (Ganoderma lucidum), hiinapärase nimega Lingzhi. See seen suudab toitaineid omastada paljudest tselluloosi sisaldavatest ainetest.

Toitaine

Toitaineks või "kütuseks" seeneniidistiku kasvamiseks sobivad paljud tootmisjäägid nii puidutööstusest (nt saepuru, hakkpuit jms), kui ka toiduaine- ja joogitööstusest (nt melass, õlleraba, õlipressimisjäägid jms).

Struktuurmaterjal

Struktuurmaterjaliks sobivad kõvemad materjalid, mida seen seedida ei suuda ning mis niiskusele vastu peavad. Eelistatud on mittehappelised vähemärguvad ehitusjäägid, kergekaaluline alumiinium, plastik (näiteks PET pudelite kujul, kuid sobivad ka muud, mis loodusjõudude käes kiiresti ei lagune). Struktuurmaterjali eesmärk on anda Mycoformile tugevus ja vastupidavus, seega sõltuvad struktuurmaterjali valikust ka Mycoformi paljud mehaanilised ja tehnoloogilised omadused.

Tootmine

Seeneniidistiku kiire kasv ja hargnemine loovad kiiresti struktuurset tuge pakkuda suutva tiheda maatriksi. Seeneniidistiku moodustatud struktuur on kaitstud tugevama ja kõva välise kihi struktuurmaterjaliga (nt ümbertöötatud alumiinium, taaskasutatud plast, ehitusjäägid jms), mis annab materjalile vajamineva kõvaduse ja vastupidavuse.
Materjalid ladustatakse spetsiaalsetesse vormidesse, mis on taaskasutatavad kohe, kui materjal valmis saab. Kujul ning mõõtmetel väga palju piiranguid pole, lihtsalt suurema ruumalaga materjalide läbi kasvamine võib kauem aega võtta. Idee autorid on rõhutanud 3D-printimist kui väga head võimalust neid vorme valmistada.
Mycofromi tootmine on väga madala tehnoloogilise taseme ja väikese energiatarbega protsess. Peale vormi, seenekultuuri, toitaine ja struktuurmaterjali on vaja vaid kõrget niiskust (üle 80% suhteline õhuniiskus) ja temperatuuri üle 26,5 °C.

Kasutus

Mycoformi peamine eesmärk on kasutusele võtta iseseisev pidevalt jätkuv ehitustehnoloogia. Ökosüsteemi osana on protsess saastevaba ja väga väikese energiatarbe ja -lukustusega.
Tehnoloogia on väga kergesti juurutatav arengumaades, kus tänapäevastele standarditele vastavad ehitusmaterjalid on elanikkonna sissetulekut arvestades kallid ja raskesti hangitavad.
Statoil Fuel & Retail Eesti

AS Statoil Fuel & Retail Eesti (varem: AS Eesti Statoil) on Statoil ASA kontserni tütarettevõte Eestis, mis tegeleb muu hulgas mootorikütuste jaemüügiga. Eestis asutati ettevõte aastal 1991.
Ettevõttel on Eestis 25 autopesulaga Eesti suurim automaatpesulate kett. Ettevõttel on Eestis Statoili kaubamärgi all 46 teenindusjaama ja Statoil 1-2-3 kaubamärgi all kuus automaatjaama.
22. september 2015 teatati, et "Circle K" kaubamärgiga asendatakse Statoili bränd Kanadas, USAs, Skandinaavias ning Kesk- ja Ida Euroopas.
Reet Varblane

Reet Varblane (sündinud 14. septembril 1952) on eesti kunstiteadlane.
Ta on töötanud muu hulgas Tallinna Kunstihoone kuraatorina.
Matsi-Kärneri tammik

Matsi-Kärneri tammik on kaitsealune tammik Rapla maakonnas Rapla vallas. 
Tammik võeti kaitse alla 1992. aastal (Matsi-Kärneri tammiku kaitseala, pindala 3,9 ha).
Christian Panucci

Isiklikku

Christian Panucci on 181 cm pikk.
V nagu veritasu

Süžee

Evey (Natalie Portman) on totalitaarse režiimi all vaevleval Inglismaal elav noor töölisnaine. Ühel õhtul satub ta öise liikumiskeelu ajal koduteel olles kokku salapolitseinikega, kes teda vägistada üritavad. Evey päästab Guy Fawkesi maskis mees, keda tuntakse nimega V (Hugo Weaving). 
V on haritud ja kaastundlik ning pühendunud sellele, et vabastada oma kaaskodanikud jõu ja hirmu toel riiki juhtivatest võimudest, lähtudes põhimõttest "Rahvas ei peaks kartma oma valitsust. Valitsus peaks kartma oma rahvast.".
Samas on ta ka kibestunud, kättemaksuhimuline, üksildane ja vägivaldne, ajendatuna isiklikust tasumisjanust. Diktatuuri küüsis piinleva rahva ainus lootus kavatseb lõpule viia selle, mis 1605. aastal Guy Fawkesil ebaõnnestus: ta kavatseb Inglismaa parlamendi õhku lasta.
V-d hakkab jälitama Scotland Yardi inspektor Finch, kes peab V-d alguses terroristiks, aga hakkab aja möödudes mõistma mehe motiive.
Abi Titmuss

Abi Titmuss (õieti Abigail Evelyn Titmuss; sündinud 8. veebruaril  1976 Inglismaal Lincolnshire'is Sleafordi lähedal Ruskingtonis) on Briti modell, telesaatejuht ja näitleja.

Elulugu

Ta lõpetas 1998 Londoni Linnaülikooli, olles praktiseerinud haiglas St Bartholomew's Hospital, ning asus tööle Londoni haiglas University College Hospital.

Leslie afäär

Aastal 1998 tutvus Titmuss ühel peol telesaatejuht John Lesliega. Neil kujunes peagi suhe. Praktika ajal elas Titmuss vaheldumisi haigla juures ja Leslie kodus Londoni edelaosas Barnesis.
Aastal 2002 avaldas telesaatejuht Ulrika Jonsson autobiograafia, kus ta vihjas, et üks tuntud telesaatejuht on teda vägistanud.   
Mõne nädala pärast ilmusid ajalehe News of the World esiküljel pildid, millel John Leslie tõmbas ühes kohvikus kokaiini sisse. Järgmisel nädalal ilmusid samas lehes pildid, millel kujutati Leslie kodus toimunud seksiorgiat, milles osalesid Leslie ning Titmuss ja teised, sealhulgas sarivägistaja Lanre Onabowale, kes esines korvpallur  Jayson Blayde'ina, ja tema sõbratar.
Järgmisel nädalal kuulutati Matthew Wrighti hommikutelevisioonisaates "Five", et John Leslie ongi Jonssoni vägistanud telesaatejuht. 
Metropolitan Police Service arreteeris Leslie ning tema üle mõisteti kohut. Titmuss oli protsessi ajal tagasihoidlikult Leslie kõrval. Titmussi olek oli täielikus vastuolus enne protsessi   avaldatud kirjelduste ja fotodega. Enamik juhtkirju suhtus temasse soosivalt.  
Leslie mõisteti õigeks, kuid tema karjäär jäi soiku. Titmuss, kes esines kaamera ees vabalt, oli aga saanud nii tuntuks, et talle hakati pakkuma telesaatejuhi tööd. Ta võttis  vastu osaajatöö Leslie sõprade Richardi ja Judy saate reporterina, jätkates töötamist õena. 
Mõne kuu pärast kaotas Titmuss aga teletöö, sest Internetti ilmus koduvideo, mis kujutas grupiseksi Leslie, Titmussi ja veel ühe naise vahel. Leslie ja Titmussi suhe katkes kohe. Titmuss väitis, et Leslie on video ajakirjandusele müünud, et saada raha oma pillava elustiili finantseerimiseks.
Kruhłaje

Ajalugu

Kruhłajet mainitakse esimest korda aastal 1520. Administratiivselt kuulus see Viciebski vojevoodkonda ja Orša maakonda. Toona oli asula Połubińskite valduses. Hiljem kuulus küla Naruszewiczitele, Dembińskitele, Raczyńskitele ja Lomskitele. Aastal 1621 läks küla Lew Sapieha valdusesse. Aastal 1667 läks küla Sapiehadelt tagasi Połubińskitele.
Aastal 1669 mainiti Kruhłajet esimest korda kui alevit. Aastal 1679 said alevi omanikeks taas Naruszewiczid, aga XVIII sajandi alguses läks see Ogińskite valdusesse.
Poola jagamisel läks Kruhłaje aastal 1772 Venemaa koosseisu. Seal kuulus alev algselt Valgevene ja hiljem Mogiljovi kubermangu. Alevi omanikuks sai Jekaterina Daškova. Tema rajas alevisse pruulikoja ja telgivabriku. Aastal 1785 oli alevis kaks õigeusu kirikut, seal tegutsesid kaks veskit ja asulas oli ka kivist laohoone. 1812. aasta sõja ajal oli alev mõnda aega Kutuzovi peakorter.
Aastal 1880 tegutses alevis kolm veskit. Aastaks 1913 läbis alevit Talačyni ja Mahiloŭ linna vaheline postimaantee, alevis asus kümne hobusega postijaam.
Aastal 1924 hakkas Kruhłaje kuuluma Valgevene NSV koosseisu. kus sellest sai rajoonikeskus. Aastal 1925 sai alevist küla. Teise maailmasõja ajal hukkus külas ja selle ümbruses ligi 3000 kohalikku elanikku. Asula sai alevi staatuse tagasi 11. märtsil 1967. 26. veebruaril 2016 sai Kruhłajest linn.
Ryan Ross

Isiklikku

Ryani hüüdnimeks on Ryro ja ta on 175 cm pikk.
Suffolki lambatõug

Suffolki lambatõug (Suffolk sheep) on tumedapealine lihalambatõug, mis pärineb Inglismaalt. Suffolki lambatõug kuulub tõugude klassifikatsiooni järgi isatõugu ja tihti nimetatakse neid nn dauni tõuks (Down Breed). Suffolki lambad on väga vastupidavad loomad, seega saab neid kasvatada igasugustes tingimustes, nii tasasel maal kui ka mägedes.
Suffolki tõug pärineb 19. sajandi alguses sautdauni (Southdown) jäärade ja sarvilise norfolki (Norfolk Horned) tõugu uttede ristamisest. Suffolki lambad on suured ja heade lihavormidega. Jäärad kaaluvad üle 110 kg, uted 80–110 kg. Uttede villa peenus on tavaliselt 30–36 µm, pikkus 7–8 cm, villatoodang 2,5–3 kg.
Suurbritannias kasutatakse ristamisel enim suffolki tõugu isasloomi, sest nad annavad järglastele edasi häid lihavorme. Suffolki lambatõug on üks põhilisi isastõuge maailmas, kus eesmärgiks on noorlambaliha ehk talleliha tootmine. Suffolki lambad on üsna viljakad ja ristandtalled on suure kasvukiirusega. Lihatalledel on suur tailiha sisaldus, seega lihakehad on kõrge kvaliteediga.
Eestis alustati suffolki lammaste kasvatamist 2001. aastal, kui Eestisse toodi kolm suffolki jäära ning 2002. aastal kolme farmi 40 utte ja 5 jäära. 2011. aasta andmete põhjal oli Suffolki jäärasid ja jäärtallesid Eestis kokku 158, mis moodustab 1,53% Eestis kasvatavatest jäärtallede ja jäärade koguarvust.
Ingmar Aija

Ingmar Aija (sündinud 11. veebruaril 1980 Pärnus) on Eesti endine sõudja.
Ta lõpetas 1998. aastal Pärnu Hansagümnaasiumi ja 2002. aastal Eesti Põllumajandusülikooli maainseneriteaduskonna veemajanduse erialal. 
Ta töötas 2005–2013 OÜ Vianova Systems Estonia asejuhatajana ja juhatajana. Aastast 2014 OÜ InfraBIMi juhatuse liige ja tegevjuht. 
Alates 2015.aastast on ta Tantsuklubi Tartu Swingi juhatuse liige.

Isiklikku

Tema õde on sõudja ja treener Ingrid Võsu ning õetütar on sõudja Eglit Väli.
Rändteater

Ajalugu

August Sunne eestvedamisel pidasid mitmed näitlejad Vanemuisest lahkumise ja rändteatri loomise plaane. 1927. aasta jaanuaris, mil mitmed näitlejad Vanemuisega lepingu üles ütlesid, alustas Lavakunstiühingu Rändteater kõigi raskuste kiuste oma elu. Rändteater koosnes inimestest, kes pidasid au sees ning õigeks printsiipe, millele ka Karl Menning oli tuginenud. Esimene ringreis algas 19. jaanuaril 1927. Rändteatrit saatis menu. Esimesel ringreisil mängiti täissaalidele ning oma üllatuseks avastati, et maal ja väikelinnades oli suur nõudmine just tõsisema repertuaari järele. Menule ja innule vaatamata oli noor teater majanduslikes raskustes.
Pärast August Sunne lahkumist Rändteatrist hakati rääkima teatri ühendamist Draamastuudioga. Aastal 1928 ühines teater Draamastuudio Teatriga (praegune Eesti Draamateater).
Surematud (Ahhemeniidide riik)

"Surematud" (kreeka keeles Ἀθάνατοι, pärsia keeles سپاه جاودان) või "Pärsia surematud" või "Kümme tuhat surematut" oli Ahhemeniidide riigi sõjaväe eliitväeosa, milles oli 10 000 sõjameest. Pärast igat lahingut, kus väeosa kandis inimkaotusi, täiendati väeosa uute meestega, nii et väeosa sõjameeste koguarv jäi alati kümne tuhande mehe suuruseks. Väeosa komandöriks oli hazarapat,  kelle ülesandeks oli muuhulgas ka komplekteerida  kuninga ihukaitsevägi. "Surematute" väeosa koosnes peamiselt pärslastest, kuid  võeti ka meedlasi ja eelamlasi.
Andrus Sabiin

Andrus Sabiin (sündinud 25. veebruaril 1986 Pärnus) on Eesti sõudja.
Võitis sõudmise U23 MM kuldmedali Eesti kaheksapaadis 
Lõpetas 2005 Pärnu Ülejõe gümnaasiumi, õppis aastast 2010 TÜ Pärnu kolledžis. Aastast 2017 SBN Haldus OÜ juhatuse liige.
Nanyangi tehnikaülikool

Nanyangi tehnikaülikool (inglise keeles Nanyang Technological University) on ülikool Singapuris Jurong Westi linnas; ühtlasi Aasia üks prestiižsemaid ülikoole.
Ülikool asutati 1991.
Ülikoolis õpib üle 33 000 üliõpilase.
Jacksoni maakond (Oregon)

Jacksoni maakond (Jackson County) on maakond USA-s Oregoni osariigis. Geograafilised koordinaadid on 42° 25′ N, 122° 41′ W
Maakonna halduskeskus on Medford.
Maakonna pindala on 7257 km², millest 44 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 203 206. Aastal 2000 oli elanike arv 181 269.

Ajalugu

Jacksoni maakond moodustati 12. jaanuaril 1852. aastal. Maakond sai nime kindral Thomas Jonathan Jacksoni järgi.
Plaqueminesi vald

Ajalugu

Vald moodustati 1807. aastal.
Torgu vald (1939)

Torgu vald oli vald Saaremaal aastail 1939–1950.
Esimene vallavanem oli Aleksander Münt.
Vald kuulus Riigivolikogu 42. valimisringkonda, kust valiti Johannes Perens.
Vald kuulus Sõrve põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda.
13. septembril 1945 moodustati valla koosseisus Kargi külanõukogu ja Torgu külanõukogu.
25. märtsil 1946 liideti Salme valla Anseküla külanõukogu Rahuste küla Kargi külanõukoguga.

Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776)

15. Torgu vald – maa-alaga, mis moodustub senise Torgu valla maa-alast, välja arvatud Rahuste küla piirkond.
Kolmikliit (1882)

Kolmikliit oli salajane sõjaline liit Saksamaa, Austria-Ungari ja Itaalia vahel. Liitu teati saksa keeles kui Dreibund, ungari keeles kui Hármas szövetség, itaalia keeles kui Triplice alleanza ning rumeenia keeles kui Tripla Alianță.
Leping sõlmiti 20. mail 1882 ja seda uuendati perioodiliselt, kuni liit lagunes I maailmasõja ajal 1915. aastal.
Saksamaa ja Austria-Ungari olid omavahel liidus alates 1879. aastast. Itaalia otsis toetust Prantsusmaa vastu veidi pärast seda, kui tema koloniaalpoliitika ambitsioonid Põhja-Aafrikas said prantslaste tõttu tõsise tagasilöögi.
Iga Kolmikliidu liige lubas vastastikust toetust mis tahes muu suurriigi rünnaku korral. Lepinguga nähti ette, et Saksamaa ja Austria-Ungari peaksid Itaaliat abistama, kui Prantsusmaa ründaks Itaaliat ilma provokatsioonideta. Vastutasuks pidi Itaalia omakorda aitama Saksamaad Prantsusmaa rünnaku korral. Austria-Ungari ja Venemaa vahelise sõja korral lubas Itaalia jääda neutraalseks.
Õitsengu ajastu (La Belle Époque) iseloomustas samal ajal üldjoontes tollaste Kesk-Euroopa linnainimeste lembe- ja hingeelu. Kasvas nii tööstus, arhitektuuriline linnaehitus kui ka suurenes kunstimeelsus.
Reaktsioonikoordinaat

Keemias on reaktsioonikoordinaat abstraktne ettekujutus reaktsiooni kulgemise teest lähteainetelt produktideni. Enamasti kujutatakse reageeriva süsteemi energia muutust protsessi kulgemise käigus piki reaktsiooni teed.
Reaktsioonis esinevat energiataseme muutust kujutatakse energiadiagrammidel: vertikaalteljel on süsteemi vaba energia ja horisontaaltelg – nimetatakse reaktsioonikoordinaat – kujutab reaktsiooni teed lähteainetest üle siirdeseisundi produktideni. Siirdeseisund on reaktsioonis kõrgeima energiaga olek.
Paremal olevatel diagrammidel on esitatud kaks erinevat tüüpi reaktsiooni: a) kaheastmeline reaktsioon, kus teises astmes saab moodustuda kaks isomeerset produkti, ja b) katalüütilise (siin ensüümkatalüüs)  reaktsiooni võrdlus mittekatalüütilisega (näidatud on ka aktiveerimisenergia ensüümiga ja ilma ning protsessis vabanev energia).
Okinawa prefektuur

Sümbolid

Okinawa prefektuuri tunnuslind on Okinawa rähn (Sapheopipo noguchii), tunnuspuu on mänd Pinus luchuensis ja tunnuslill india korallpuu (Erythrina variegata).

Haldusjaotus

Okinawa prefektuur on jaotatud 41 omavalitsuseks, millest 11 on suurlinnad (市 shi).
Linnusepiirkond

Linnusepiirkond oli ühe linnuse üliku(te)le kuuluv, tema (nende) ees maksu- või muid kohustusi kandva rahvastikuga maa-ala.

Linnusepiirkonnad Eesti alal muinasajal

Traditsioonilise arusaama kõrval, mille kohalselt oli Eesti alal kuni 13. sajandi alguseni põhiliseks territoriaalseks üksuseks kihelkond, mis omavahel liitudes moodustasid maakondi, on mõned autorid pakkunud välja linnusepiirkondade olemasolu ja olulise rolli toonases haldusjaotuses. Eerik Laid on oletanud, et "linnuskond" oli kihelkonna allstruktuur – kihelkonnad koosnesid linnuskondadest. Evald Tõnisson on välja pakkunud, et maakonnad ei tekkinud mitte liitunud kihelkondadest, vaid linnusepiirkondadest (kirjalikes allikates mainitud kui terra), mis omakorda moodustusid linnuseid ümbritsevatest külakondadest (kylegunda, kiligunda).
Valter Lang on arvanud, et kuna muinasaja liivlaste ja balti hõimude alalt on kindlaid teateid linnusepiirkondade olemasolust, siis nende puudumine Eesti alal on ebatõenäoline. Lisaks näitab tema arvates asjaolu, et muinasaja linnuste ümber olid adramaade suuruse osas ühise nimetaja alusel rühmitatud vakused, et need on loodud kunstlikult linnusevaldaja poolt. Nii ongi Lang seisukohal, et linnuse ülikule või ülikute rühmale kuuluvad vakused, mis täitsid linnuse ees maksu- ja/või mingisugust muud kohustust, moodustasid linnusepiirkonna. Seejuures suur osa külasid, mis asusid linnustest kaugemal, ilmselt nendesse ei kuulunud. Samaaegselt eksisteerisid ka kihelkonnad, mis kohati võisid isegi linnusepiirkonna territooriumiga kattuda, kuid hõlmasid erinevalt sellest kõik asustusüksused ja täitsid erinevat rolli, nt võis kohtupidamine ja kultustoimingute läbiviimine käia kihelkondade kaupa. Maakond polnud Langi kohaselt ei kihelkondade ega linnusepiirkondade püsiv liit, vaid lihtsalt looduslikult ja keelelis-kultuuriliselt eristuv ala.
Jõgise mõis

Jõgise mõis (saksa keeles Jöggis) oli eramõis Valjala kihelkonnas Saaremaal.
Mõisast on teateid alates 1444.
1782. aastal oli ta iseseisev mõis ja 1791 ühendati ostu teel Lööne mõisaga.
Võõpsu mõis

Võõpsu mõis (saksa keeles Wöbs) oli Räpina mõisa kõrvalmõis Räpina kihelkonnas Võrumaal. Nüüdisajal jääb mõisa ala Põlva maakonda Räpina valda.
Urmas Põldma

Urmas Põldma (sündinud 3. juunil 1972) on eesti ooperilaulja (tenor).
Ta on lõpetanud 1989.aastal Tõrva Muusikakooli altsaksofoni erialal, 1994. aastal Tallinna Pedagoogikaülikooli puhkpilliorkestri dirigeerimise erialal ja 2005.aastal Eesti Muusikaakadeemia laulu erialal, õpetajateks professorid Virgilijus Noreika ja Jaakko Ryhänen.
Aastatel 1993–2001 töötas Urmas Põldma RAM-is esimese tenori, koormeistri, koorilaulja ja solistina. Aastatel 2002-2014 oli ta Rahvusooper Estonia solist.
Avignoni sild

Pont d'Avignon ehk Pont Saint-Bénezet oli kunagine sild Prantsusmaal Avignonis üle Rhône'i jõe.
Ehitati 1171–1185. Oli pikim sild keskajal (umbes 20–21 sillakaart avadega 30,8 kuni 33,5 m), pikkusega umbes 900 m. Silla purustasid lõplikult 1668. aastal kevadised jõe üleujutused. Tänapäevani on säilinud ainult osa sillakaartest.
Riia–Pihkva maantee

Ajalugu

Ajalooliselt hõlmab nimi teed kogu selle ulatuses Riiast Pihkvani. Maanteed on nimetatud ka Riia–Pihkva kiviteeks, kohalike inimeste kõnepruugis ka lihtsalt kiviteeks. Kivitee nimi tuleneb ajast (aastast 1865), kui kogu tee oli kaetud munakivisillutisega
Ajalooline tee hõlmab lisaks Eestis paiknevale osale ka teid Lätis ja Venemaal.
Lõigu Riia–Veclaicene tähis Lätis on A2 ja pikkus 195,6 km. Venemaal paikneva osa, Luhamaa piiripunktist kuni Pihkvani on tee tähiseks A212 ning selle lõigu pikkus on umbes 60 km.
Eesti piires on ajaloolist teed suuremal määral õgvendatud Kuura jõe piirkonnas ja viidud see lõuna poolt Kuklase ja Kuura külast mööda.
Heinrich Sprenge

Heinrich Sprenge oli Narva foogt 15. sajandil.
Sprenge pärines Vestfaalist Marki krahvkonnast. Et tema suguvõsal oli mitu haru, pole päris selge, kust ta täpselt pärines. Tema suguvõsa kuulus väikeaadli hulka.
1435. aastal oli Sprenge Maasilinnas kumpaniks ja langes Swienta lahingus poolakate kätte vangi. Sealt mõne aasta pärast vabanenult tegi ta ordus aga kiiresti karjääri, tõustes millalgi enne 1438. aastat Liivi ordu majandusülemaks (Schäffer) Riias ja 1439. aastal Dünaburgi komtuuriks. 1451. aastal on teda mainitud Narva foogtina, seejärel teated temast lõppevad.
Magne Myrmo

Magne Myrmo (sündinud 30. juulil 1943 Rennebus) on Norra endine suusataja, maailmameister (1974).
1972. aasta olümpiamängudel Innsbruckis sai Myrmo 50 km hõbemedali. Kaks aastat hiljem, 1974. aasta maailmameistrivõistlustel Falunis tuli ta maailmameistriks 15 km distantsil ja sai pronksmedali 4x10 km teatesõidus. Faluni kuldmedalit 15 km distantsil meenutatakse eriti sellepärast, et see oli viimane puusuuskadel võidetud MM-tiitel, kui Myrmo järel plastiksuuskadega sõitnud Saksa DV suusataja Gerhard Grimmer jäi teiseks.
Holmenkolleni mängudel võitis Myrmo 15 km kahel korral (1970. ja 1972.) ning 50 km 1974. aastal.