Sindhi keel

Keele struktuur

Sindhi keel koosneb 46 konsonandist ja 16 vokaalist.

Häälikusüsteem

Sindhi keele fonoloogiline süsteem on sarnane teiste indoiraani keeltega. Nagu kõigil indoiraani keeltel, on ka sindhi keelel suur hulk foneeme. Enamus sindhi keele silpidest lõppevad vokaali või poolvokaaliga. Vaid vähesed silbid lõppevad konsonandiga ja konsonantühendeid esineb harva.

Konsonandid

Sindhi keeles on konsonante rohkem kui enamikus teistes indoiraani keeltes. Esineb aspireeritud ja aspireerimata sulghäälikuid, afrikaate ja nasaale, näiteks: p—pʰ, t—tʰ, k—kʰ, b—bʰ, d—dʰ, g—gʰ, tʃ – tʃʰ, /m/—/mʰ/,/ /n/—/nʰ/, /ɳ/—/ɳʰ/. Aspireeritud konsonante hääldatakse tugeva hõngusega.
Esineb apikaalseid ja retrofleksseid konsonante, näiteks: /t/ – /ʈ/, /d/ – /ɖ/, /n/ – /ɳ/, /r/ – /ɽ/. Apikaalseid konsonante hääldatakse keeletipu abil suulage puudutades ja sel viisil õhu läbivoolu takistades, retrofleksseid aga painutatud keeletipuga, nii et keele alaosa suulage puudutab.
Sindhi keelel on ebatavaliselt suur hulk konsonante /ɓ, ɗ, ʄ, ɠ/, mille hääldamisel surutakse õhku häälepiluga mitte välja, vaid allapoole. Selliseid häälikuid teistes indoiraani keeltes ei esine.
/ʃ/ = sh ingliskeelses sõnas shop
/tʃ/ = ch ingliskeelses sõnas chop
/x/, /ɣ/ – inglise keeles vasteid pole
/ɲ/ = esimene n ingliskeelses sõnas canyon
/ŋ/ = ng ingliskeelses sõnas song
/mʰ/, /nʰ/, /ɳʰ/ – inglise keeles vasteid pole
/ʋ/ mõistetakse kui /w/ või /v/
/j/ = y ingliskeelses sõnas yet

Sõnarõhk

Rõhk ei määra muidu identsete sindhikeelsete sõnade tähendust. Tavaliselt on rõhutatud sõna tugevaim silp. Konsonandist ja vokaalist koosnevad silbid on tugevamad kui ainsast vokaalist koosnevad silbid. Konsonandist ja mitmest vokaalist koosnevad silbid on tugevamad kui konsonandist ja ühest vokaalist koosnevad silbid.

Nimisõnad, omadussõnad ja asesõnad

Sindhi keele nimisõnu iseloomustab keerukas tüvemuutuste ja järelliidete süsteem
Määratud sugu (nais- või meessugu), nimisõna käändub
Arvukategoorial on kaks liiget nagu eesti keeleski (ainsus ja mitmus)
Kaheksa käänet: nominatiiv, akusatiiv, daativ, genitiiv, ablatiiv, lokatiiv, instrumentaal, vokatiiv; käändeid märgitakse muutustega nimisõna tüves ja järelliitega
Omadussõnu käänatakse täpselt nagu nimisõnu, neil on sama sugu, arv ja kääne
Asesõnad muutuvad arvus ja käändes

Verbid

Kolm aega: minevik, olevik ja tulevik
Kaks aspekti: imperfektiivne ja perfektiivne
Tegumoed: aktiivne ja passiivne
Kõneviisid: indikatiiv, imperatiiv, subjunktiiv, kontrafaktuaalsus

Sõnajärg

Üldjuhul kasutatakse SOV (subjekt, objekt, verb) sõnajärge. Samas võib sõnajärge millelegi tähelepanu juhtimiseks või millegi rõhutamiseks ka muuta.

Keelenäited

heeu na'ndhr^o b^aaru aahe – tema (meessoost) on väike laps
heea na'ndhr^ee b^aar aahe – tema (naissoost) on väike laps
heeu mu'nhi'njo d^aad^o aahe – tema on minu vanaisa (isa isa)

Kiri

Sindhi keele kirjutamisel kasutatakse kahte erinevat kirja: muudetud araabia kirja (kasutatakse nii Pakistanis kui ka Indias) ja devanagaari kirja (kasutab osa Indias elavatest sindhi keele kõnelejatest). Sindhi keelt saab kirjutada ka ladina kirjas, mida kasutatakse aina enam elektroonilisel suhtlemisel.
Kuna sindhi keelel on palju rohkem konsonante ja vokaale kui araabia keelel, on selle keele kirjapanekuks tähe põhikujusid muutvaid diakriitilisi märke kasutades uusi tähti loodud. Seega koosneb ortograafia 52 konsonandi grafeemist, 10 vokaalisümbolist ja hulgast diakriitikutest. Sindhi keelt kirjutatakse nagu araabia keeltki paremalt vasakule ning lühikesed vokaalid sõnades jäetakse kirjavormis välja. Lühikesed vokaalid pannakse kirja ainult diakriitikutena eelneva konsonandi peal (välja arvatud sõna alguses).