google/wiki40b huggingface dataset:
Hammersmithi sild

Hammersmithi sild (inglise Hammersmith Bridge) on rippsild üle Thamesi jõe Hammersmithis Londonis. Sild ühendab Hammersmithi jõe põhjakaldal Richmond upon Thamesiga jõe lõunakaldal.
Praegune sild on arvult teine alaline sild samas asukohas.
Hammersmithi sild arvati 1983. aastal 2. järgu arhitektuurimälestiseks.

Silla rajamine

Esimese alalise silla Hammersmithis projekteeris William Tierney Clark. 1827. aastal avatud sild oli esimene rippsild Thamesil. Sild oli sepisrauast valmistatud 8 kettkanduriga, keskmise ava sille oli 121,9 m.

Teine sild

1880. aastatel asendati olemasolev sild uuega – vanadele sillasammastele ehitati uus sildeehitis. Uue rippsilla projekteeris insener Joseph Bazalgette.

Rekonstrueerimine

1973. aastal sild rekonstrueeriti ja aastatel 1997–1998 remonditi.
Harilik aniis

Kirjeldus

Taim võib kasvada 50–70 cm kõrguseks. Taimel on kolme erineva kujuga lehed: alumised on ümarad ja rootsuga, keskmised kolmehõlmalised, ülemised üsna kitsad ning sügavalt lõhistunud. Lehekodarikust kasvavad välja ülemises osas harunenud õisikuvarred. Südasuvel ilmuvad valged sarikõisikud, õitest arenevad sügiseks pruunikad, magusavõitu maitsega jaguviljad, mis jagunevad hiljem kaheks osaviljaks.
Reet Aus

Reet Aus (sündinud 26. juulil 1974 Tallinnas) on moe-, teatri- ja filmikunstnik.
Erik Karlsson Gyllenstierna

Vabahärra Erik Karlsson Gyllenstierna (10. detsember 1602 Limmared, Västergötland – 23. oktoober 1657 Nynäsi mõis Nyköpingi lähedal) oli Rootsi riigitegelane.
Ta õppis Leideni, Helmstadti ja Oxfordi ülikoolis. 1636. aastal sai temast kammernõunik ning 27. oktoobril 1637 määrati ta Viiburi, Savonlinna ja Kymenkartano lääni maavanemaks. 1641. ja 1642. aastal oli Rootsi riigipäeva maamarssal.
14. juulist 1642 oli ta Ingerimaa, Käkisalmi lääni, Narva ja Alutaguse kindralkuberner, 1644 Eestimaa komissar, 24. jaanuarist 1645 riiginõunik ja 1647 saadik Venemaal. 
26. märtsil 1651 sai ta Oulu (Uleåborg) vabahärraks ja immatrikuleeriti 1652. aastal vabahärrasuguvõsana nr 18 Gyllenstierna af Ulaborgi nime all Rootsi rüütelkonda. Seejärel määrati 5. veebruarist 1652 Svea õuekohtu assessoriks ning oli 30. jaanuarist 1654 Turu õuekohtu president.
1. jaanuaril 1657 määrati ta Soome kindralkuberneriks. 
Ta oli Oulu (Uleåborg) vabahärra, Nynäsi, Ikšele (Ikšeles muiža Valgamaal), Gallnäsi (Hiälnäs), Ericsbergi, Steninge ja Åråse ja Limmaredi pärishärra.
Wangari Maathai

Wangari Muta Maathai (1. aprill 1940 Ihithe, Nyeri ringkond – 25. september 2011 Nairobi) oli Keenia keskkonna- ja ühiskonnaaktivist, Nobeli rahuauhinna laureaat.
Ta kuulus Keenia suurima rahva kikujude hulka.
Maathai asutas 1987. aastal Keenia Mazingira Roheliste Partei. Ta oli ülemaailmse puude istutamise ja kasvatamise üks tulisemaid eestvedajaid.
2003. aasta jaanuarist kuni 2005. aasta novembrini oli ta president Mwai Kibaki valitsuses keskkonna- ja loodusvarade abiminister.

Elulugu

Ta sai hea hariduse kloostrikoolis ning õppis USA-s ja Saksamaal bioloogiat. Aastal 1971 sai ta esimese Keenia päritolu naisena doktorikraadi (Nairobi Ülikoolist). Samal aastal sai temast selle ülikooli esimene veterinaaranatoomia professor.
Aastal 1977 kutsus ta ellu rohelise vöö liikumise, milles osalejad rajasid paljudes Aafrika maades puukoole ja istutasid puid kaitseks erosiooni eest.
Temast sai Keenia naisliikumise käilakuju. Ta oli 1981–1987 organisatsiooni National Council of Women in Kenya president ja hiljemgi selle eestseisuse liige.
Maathaid, kes vastustas president Daniel arap Moid, vangistati ja piinati 1990ndatel korduvalt. Ka Amnesty International astus korduvalt tema vastu välja.
Aastal 1997 kandideeris Waathai edutult parlamendiliikmeks ja presidendiks. Aastal 2002 valiti ta Rahvusliku Vikerkaarekoalitsiooni kandidaadina Keenia parlamenti. Uus Keenia president Mwai Kibaki nimetas Maathai keskkonnakaitse aseministriks.
Waathai tegeles ka globaalse soojenemise ja kliimaõigluse probleemidega. Ta oli Rooma Klubi liige.
Ta suri emakavähi opereerimisel tekkinud tüsistustesse.
Wangari Maathai järgi sai nime Keenias elav haruldane kiil Maathai pikkjalg (Notogomphus maathaiae).

Isiklikku

Wangaril sündisid lapsed Waweru, Wanjira ja Muta.
1980 laskis abikaasa end temast lahutada, sest ta olevat "liiga haritud, liiga tugev, liiga edukas, liiga isepäine ja liiga raskesti kontrollitav."
Valga Country Dancers

Valga Country Dancers on Valga maakonnas Valgas tegutsev tantsurühm, mis viljeleb kantri- ja line-tantsu. Rühma juhib Marika Sillaots.
Rühm asutati oktoobris 2001 Marika Sillaotsa eestvedamisel.
Rühm on esinenud nii Eestis (näiteks Valga Cruisingul) kui ka välismaal. Auhindu on võidetud Eestis ja välismaal.
371 Admiraliteet-klassi kaater

Ajalugu

Kaatreid toodeti massiliselt alates 1950. aastatest kuni Nõukogude Liidu lõpuaegadeni. Peamiselt valmistati neid Jaroslavlis (üle 200) ja Rõbinskis. Paljud on siiani kasutuses. Hiljem on valmistatud kaatrist ka turismiversioon 371bis, parandatud ja piirivalvekaatrina kasutatud versioon 371U ja ka töölaeva versioon. 
Eestis on teadaolevalt tänaseks sõidukõlblik üks selline kaater Kristel. Vergi sadama juures on nähtud 2011. aastal kaldale tõstetuna ühte pisut ümber ehitatud kaatrit nimega Pille. Kunagi oli selline kaater muuhulgas Eesti Politseil.
Leonid Markelov

Leonid Igorevitš Markelov (vene keeles Леонид Игоревич Маркелов; sündinud 25. mail 1963 Moskvas) on Venemaa poliitik. Ta oli aastatel 2001–2017 Mari Eli Vabariigi pea. Ta on olnud NLKP ja hiljem Venemaa Liberaaldemokraatliku Partei liige. 2007. aastal liitus ta parteiga Ühtne Venemaa.
Ta on venelane ja mari keelt ei oska. Ta on astunud samme maride allasurumiseks.
Markelov valiti 1995. aastal üheks tähtajaks Riigiduumasse. 
Ta sai kindlustuskompanii Rosgosstrahh asepresidendiks. 
1996. aasta Mari Eli presidendivalimistel jäi ta alla Vjatšeslav Kislitsõnile. Markelov võitis 2000. aasta Mari Eli presidendivalimised ning 2004. aasta Mari Eli presidendivalimised.
Markelovi valitsusajal on Marimaa eelarvedefitsiit tohutult suurenenud. 2000. aastal, mil ta ametisse astus, oli see 36,2 miljonit rubla, aga 2008. aastal küündis juba miljardi rublani. Oponendid süüdistavad Markelovit vääras rahanduspoliitikas ja raha mittesihipärases kasutamises.
2003 keelati erinevatel ettekäänetel Markelovi suhtes kriitiliste ajakirjandusväljaannete trükkimine Marimaal. Nad olid sunnitud kasutama väljaspool Marimaad asuvaid trükikodasid. 2005 lõpetati võimude suhtes kriitiliste internetisaitide peamise teenusepakkuja tegevus.
Marimaa ametlikus ajalehes Mariiskaja Pravda on korduvalt avaldatud antisemiitlikke ning (maride, venelaste ja tatarlaste vahel) rahvastevahelist vaenu õhutavaid materjale. Marimaa prokuratuur ja FSB on ajalehte selle eest ametlikult hoiatanud.
Samal 2005. aastal võttis Euroopa Parlament vastu resolutsiooni "Inimõiguste rikkumisest ja demokraatiast Venemaa Föderatsiooni kuuluvas Mari Eli Vabariigis".
2015. aasta septembris toimunud Marimaa Vabariigi juhi valimistel osutus ta valituks 50,78%-ga häältest. Valimas käis 47,09% hääleõiguslikest kodanikest. 
6. aprillil 2017 vabastas Venemaa president Vladimir Putin Leonid Markelovi ametist. Väidetavalt oli Markelov ise esitanud tagasiastumispalve.
13. aprillil 2017 ta vahistati süüdistatuna altkäemaksu võtmises. Tema aresti on korduvalt pikendatud, viimati 13. oktoobrini 2018.
H-indeks

H-indeks on bibliomeetriline indeks, mis näitab teadlase produktiivsust akadeemiliste publikatsioonide kirjutamisel ja tema artiklite tsiteeritavust.
Teadlase h-indeksi väärtuseks on suurim arv h, mille korral autori h publikatsioonil on vähemalt h tsiteeringut. Näiteks h-indeksi väärtus 21 tähendab, et selle teadlase kahtekümmend ühte publikatsiooni on tsiteeritud vähemalt 21 korda.
H-indeksi arvutamise meetodi autoriks on ameerika füüsikaprofessor Jorge Eduardo Hirsch. Hirch pakkus selle meetodi välja 2005. aastal teadlaste publitseerimisaktiivsuse ja tsiteeritavuse mõõtmiseks. Tema järgi kutsutakse seda indeksit ka Hirschi indeksiks.
B6-vitamiin

B₆-vitamiin ehk antidermatiitne vitamiin on geneeriline nimetus erineva struktuuriga orgaaniliste biomolekulide ja asendamatute, valdavalt eksogeensete mikrotoitainete, mis evivad B₆-vitamiini laadset toimet, kohta. 
B₆-vitamiinil ja selle vitameeridel ning analoogidel ja derivaatidel on oluline roll bioloogilises katalüüsis ka kofaktorite ja koensüümidena. B₆-vitamiini loetakse B-rühma vitamiiniks. See on mikrokogustes igapäevaselt vajalik enamiku organismide mitmete bioloogiliste ja füsioloogiliste protsesside normaalseks toimimiseks. B₆-vitamiinid on ka tunnustatud söödalisandid ja ravimpreparaadid. B₆-vitamiini täielik puudumine (ka bioaktiivsuse minetanuna) toidus või kestev defitsiit võib organismile kahjulik ning koguni ohtlik olla, põhjustades haiguslikke seisundeid. Inimeste organism B₆-vitamiini de novo ei sünteesi seega loetakse oluliseks selle saamist toidu (sealhulgas joogiga).

Saamine ja omandamine

Inimene saab B₆-vitamiini nii loomsest kui ka taimsest toidust. Seda toodab märkimisväärses koguses ka soole mikrofloora. Loomsete ja taimsete saadustega liiguvad seedetrakti püridoksiin, püridoksamiin ja vitamiini fosfovormid (peamiselt püridoksaalfosfaat).
Fosfovormid defosforüülitakse seedekulglas aluselise fosfataasi toimel ning B₆-vitamiini vabad vormid imenduvad passiivse difusioonina verre. Transportvormid veres on püridoksaal ja püridoksaalfosfaat (PLP). Kudedes fosforüülitakse B₆-vitamiini ensüüm pürisoksaali kinaasi toimel PLP-ks.
B₆-vitamiinisalvestamine organismis on tagasihoidlik, vaid umbes 25 mg.
Peamised allikad on maks, kala, munakollane, pähklid, leib, avokaado, banaanid, pärm, kaunviljad.

Biofunktsioonid

B₆-vitamiini biofunktsioonid realiseeruvad enamasti koensüümse püridoksaalfosfaadi (PLP) kaudu, koensüümne püridoksamiinfosfaat leiab vähem kasutamist. PLP on koensüümiks eeskätt aminohapete ja süsivesikute ainevahetuse ensüümides. PLP-d vajab näiteks glükogenolüüs (glükogeeni lõhustamise võtmeensüüm glükogeeni fosforülaas). Lihaste glükogeeni fosforülaasis on üle poole inimorganismi PLP-st. Seda vajavad ka aminohapperühma ülekannet teostavad aminotransferaasid.
PLP-d vajab ka desamiinimine (nt seriini desamiinimine püruvaadiks), trüptofaanist niatsiini süntees, neurotransmitterite, heemi, nukleotiidide ja sfingomüeliinide (on olulised müeliini tekkel) süntees, homotsüsteiini katabolism, soolhappe teke ning B₁₂-vitamiini imendumine.

Ajaloolist

1934. aastal avastas Paul György, et B₂-vitamiin ja rottide antipellagra faktor on erinevad ained, ning nimetas selle aine B₆-vitamiiniks.
1938. aastal teatas Paul György üsna samal ajal S. Lepkovsky ja J. Keresztesytaga B₆-vitamiini keemilisest eraldamisest ning pakkus välja vitamiini nimetuse püridoksiin.
Robert Mertens (tööstusjuht)

Robert Mertens (21. veebruar 1922 Ahja vald - 2006) oli Eesti tööstusjuht.
Mertens lõpetas Ahja algkooli 1934 ning Tartu Tööstus- ja Majandusõpilaste Kooli meistrite klassi metallitöö alal 1943. 1977–1979 õppis ta EKP Keskkomitee Marksismi-Leninismi Ülikoolis majanduse alal.
1951–1990 töötas ta Tartu Ehitusmaterjalide Tehases ning 1955–1980 oli tehase direktor.
Ta oli 25 aastat Tartu Linna RSN Täitevkomitee saadik ning selle tööstuskomisjoni esimees.
Fannini maakond (Georgia)

Ajalugu

Fannini maakond moodustati 21. jaanuaril 1854 106. Georgia maakonnana Gilmeri ja Unioni maakonna osadest. Maakond sai nime väejuht James Fannini järgi, kes hukkus Texase revolutsioonis.
Kose-Uuemõisa mõisa kalmistu

Kose-Uuemõisa mõisa kalmistu on kalmistu Kose kihelkonnas Harjumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Kose-Uuemõisa alevikus Kose vallas Harju maakonnas. Kalmistu jääb Kose-Uuemõisa mõisa südamest linnulennult umbes 700 meetri kaugusele lääneloodesse.
Kalmistu rajasid mõisa tollased omanikud Uexküllid, tõenäoliselt Natalie-Caroline von Uexküll, pärast abikaasa Jakob Johann von Uexkülli surma 1885. aastal võõrsil. Kalmistule ehitati kabel 1886. aastal, siis maeti ka Jakob Johann von Uexküll. Kalmistule maetud inimeste arv ei ole teada.

Kose-Uuemõisa mõisa kalmistu kabel

Uusgooti stiilis kabel on eraldi kultuurimälestis nr 2799 "Kose-Uuemõisa mõisa kabel, 19.saj.".
Risti

Ajalugu

Ristil asub kaitsealune Risti tarandkalme.
Varem läbi Pärnu kulgenud Tallinna–Kuressaare-suunaline postivedu hakkas 1. novembril 1855 käima läbi Risti. Postiveo teenindamiseks rajati Ristile postijaam. Seoses postiveoga sai alguse ka reisijatevedu. Risti postijaam suleti 1. mail 1934.
Tööstuse ja kaubanduse algusajaks Risti alevikus loetakse sajandi esimest kümnendit, mil ehitati valmis Keila–Haapsalu raudtee (1903–1905). Asula edasine areng oli väga kiire kuni 1931. aastani, mil valmis Rapla–Virtsu kitsarööpmeline raudtee. Pärast seda Ristit läbiv Tallinna ja Saaremaa vaheline liiklus vähenes. Liiklusvoog taastus järk-järgult pärast seda, kui Rapla–Virtsu raudtee 1968. aastal suleti.
Risti oli aastatel 1992–2013 eksisteerinud Risti valla halduskeskus.

Transport

Ristit läbib Ääsmäe–Haapsalu–Rohuküla maantee ning sealt saavad alguse Risti–Virtsu–Kuivastu–Kuressaare maantee ja Risti–Kuijõe tee. Eesti kõrvalmaanteedest asuvad seal veel Risti tee ja Risti jaama tee.
Ristil on Risti bussipeatus.

Tuntud ristilasi

Ristil on sündinud eesti poliitik Mihkel Truusööt ja ajakirjanik Urmet Kook.

Muu

Ristil asub RMK Läänemaa metskonna keskus.
Endises Risti raudteejaamas asub mälestusmärk “Raudteerööpad mäletavad…” kõigile Lääne-Eestist pärit küüditatutele. 
Alevikus kasvav Risti mänd on looduskaitse all.
Magneesiumisulamid

Magneesiumisulamid on sulamid, mis sisaldavad umbes 90%–99% magneesiumi ning lisaks põhiliselt alumiiniumi, tsinki ja mangaani. Eriotstarbel kasutatakse ka tsirkooniumi, lantanoide, tooriumi, liitiumi ja hõbedat sisaldavaid magneesiumisulameid.
Standardiseeritud magneesiumisulamid sisaldavad teatud vahekorras magneesiumi ning alumiiniumi, tsinki ja mangaani. Kõige levinum tähistuste süsteem on ASTM-süsteem. Selle järgi on näiteks AZ31 plaatide ja ekstrudeeritud profiilide valmistamiseks mõeldud sulam, kus on umbes 3% alumiiniumi ja umbes 1% tsinki; AZ91 on vormide valmistamiseks mõeldud sulam, mis sisaldab 9% alumiiniumi ja 1% tsinki.
Tuntuim magneesiumisulam on elektron.

Omadused

Standardiseeritud magneesiumisulamite tihedus on 1,76–1,83 kg/cm³. Nad kuuluvad kõige kergemate konstruktsioonimaterjalide hulka.  Alumiinium on umbes 1,5 korda ja teras umbes 4,5 korda raskem.
Magneesiumisulamite füüsikaline voolavuspiir on 150–380 MPa ja elastsuspiir (0,2-protsendise pikenemise juures) umbes 80–250 MPa. Kõige kõrgemad väärtused saadakse termilisel töötlemisel, mida magneesiumi-alumiiniumi-tsingisulamitel võib teha, kui alumiiniumisisaldus ületab 6%. Elastsusmoodul on sõltumatult sulami tüübist umbes 45 000 MPa.
Enamik magneesiumisulameid on ka suure soojusjuhtivuse ja elektrijuhtivusega ning vibratsioone summutavad.
Magneesiumisulamite puuduseks võrreldes teiste  metalliliste materjalidega on piiratud kasutatavus kõrgete temperatuuride ning niiske sooli sisaldava atmosfääri korral (vähene korrosioonikindlus).

Kasutamine

Kerguse tõttu sobivad magneesiumisulamid näiteks lennukite ja autode detailide ning kantavate seadmete (redelite, elektriliste tööriistade, mootorsaagide jms) valmistamiseks.
Tähtis on ka hea töödeldavus (sepistatavus).
Hapnikubilanss

Hapnikubilanss (inglise oxygen balance) on suhe atmosfääri lisanduva hapniku (fotosüntees, osalt ka keemilised reaktsioonid maakoores) ja sealt võetava (hingamine, kõdunemine, anorgaaniliste ainete oksüdatsioon, kütuste põletamine, tööstuslik kasutamine) hapniku vahel.
Tööühistu

Tööühistu on sellist liiki ühistu, mida juhitakse demokraatlikult ettevõtte töötajate poolt, kes on samas ka tööühistu omanikud.

Tööühistu ettevõtlusvormina

Eestis on võimalik tööühistu asutada ettevõtlusvormina, mille nimetus on tulundusühistu.
¡Que viva la música!

"¡Que viva la música!" on Colombia kirjaniku Andrés Caicedo romaan.
Autor kirjutas selle USA-s, kus ta pakkus edutult oma näidendeid Hollywoodi filmide stsenaariumide jaoks. Raamat ilmus Calis 4. märtsil 1977. Samal päeval sooritas kirjanik enesetapu.
Dietrich Georg Mickwitz

Dietrich Georg Mickwitz (3. märts 1778 Koeru – 10. mai 1846 Koeru) oli Eesti vaimulik.
Õppis Tallinna gümnaasiumis. Immatrikuleeriti 19. septembril 1795 Jena ülikooli (oli Jenas veel aastal 1798). Ordineeriti õpetajaks 12. augustil 1800.
Oli aastal 1800 Koeru Maarja-Magdaleena koguduse adjunktpastor, pastoriks sai 6. jaanuaril 1800, pärast isa Christoph Friedrich Mickwitz noorema surma, teenis Koeru kogudust aastani 1846, olles 1828–1842 Järva praost ja Eestimaa konsistooriumi assessor.
Sai 12. detsembril 1817 Koeru abipiibliseltsi asepresidendiks. 14. aprillil 1840 sai Venemaa aadlidiplomi. Eesti kirjasõnas ei toetanud õ-tähe kasutuselevõttu.

Isiklikku

Tema isa Christoph Friedrich Mickwitz noorem oli Koeru koguduse õpetaja, vanaisa Christoph Friedrich Mickwitz vanem oli Tallinna Toomkoguduse ülemõpetaja. Vend Christoph Friedrich Mickwitz III oli Lihula- ja Kirbla koguduse õpetaja, vend Justus Johannes Mickwitz oli Tarvastu Peetri koguduse õpetaja, õemees Eduard Philipp Körber oli Võnnu Jakobi koguduse õpetaja. Tema poeg Eugen Mickwitz oli Pilistvere Andrease koguduse õpetaja, poeg Woldemar Mickwitz oli Maarja-Magdaleena- ja Vara Brigitta koguduse õpetaja, väimees Heinrich Ferdinand Hoffmann oli Koeru koguduse õpetaja.
Paul Claudel

Paul Claudel (6. august 1868 – 23. veebruar 1955 Pariis) oli prantsuse luuletaja, draamakirjanik ja diplomaat.
Paul Claudel on skulptori Camille Claudeli noorem vend.
Mari Jüssi

Mari Jüssi (sündinud 28. mail 1971) on eesti keskkonnakaitse spetsialist. 
Ta on põhjendanud ja aidanud arendada tervislikumat liikuvuse ja transpordi korraldust Eestis.

Elukäik

Ta on õppinud Helsingi Ülikoolis keskkonnakaitset. 
Töötab alates 1998. aastast keskkonnakaitse ja säästva transpordi eksperdina Stockholmi Keskkonnainstituudi Tallinna Keskuses (SEI Tallinn) ning on olnud tegev ka Eesti Rohelises Liikumises. Mari Jüssi on Facebooki gruppide "Linnad ja liikuvus" ning "Eesti rattarikkaks" algataja.

Isiklikku

Tema ema on Helju Jüssi ja isa Fred Jüssi ning vennad Mart Jüssi ja Ivar Jüssi. Ta osales talulast mängides mängufilmis "Nukitsamees".
Põlgaste pansionaat

Põlgaste pansionaat on munitsipaalasutus (pansionaat), mis asub Põlva maakonnas Kanepi vallas Põlgaste külas aadressil Saia tee 2.
Pansionaat avati 2009. aasta oktoobris Põlgaste koolimajas valminud juurdeehitises. Samas majas asub veel lasteaed, lastehoid ja raamatukogu-külakeskus.
Pansionaat asub looduskaunis kohas oma aia ja sillutatud kõnniteedega. Aias on paviljon, mis kaitseb vihma ja tuule eest.
Põlgaste pansionaat on ettevõte, kes osutab ööpäevaringset üldhooldusteenust Kanepi valla elanikele ning vabade kohtade olemasolul ka teistele klientidele. Asutust haldab Kanepi vald. Pansionaadi kahel korrusel on kokku 12 tuba: 3 ühekohalist, 8 kahekohalist ja 1 kolmekohaline tuba. Põlgaste pansionaadis on kohti 22 kliendile: 21 kohta üldhooldusteenuseks ja 1 koht intervallteenuse osutamiseks.
Põlgaste pansionaadi kohamaks on 630 eurot kuus, millele lisandub isiklikuks otstarbeks kasutatud ravimite ja hügieenivahendite ning mähkmete maksumus .

Põlgaste pansionaadi eesmärgid ja ülesanded

Eesmärk on tagada eakatele või puuetega inimestele selline hooldus ja rehabilitatsioon, mis vastab nende eale ja seisundile .
Pakutavad teenused on :
1)hooldus;
2)päevahoid;
3)klientide rehabilitatsioon;
4)esmatasandi arstiabi;
5)sotsiaalnõustamine;
6)huvialased tegevused ning suhtlus;
7)lähedase või eestkostja puudumisel matuse korraldamine.
Põlgaste pansionaadil pole võimalik pakkuda hooldusteenust raske dementsussündroomiga inimestele.

Põlgaste pansionaadi personal

Pansionaati juhib juhataja, kes korraldab pansionaadi tegevust ning vastutab selle ülesannete täitmise eest . Personali hulka kuulub kuus hooldustöötajat, üks tegevusjuhendaja, kaks kokka ja kaks majahoidjat.
Jökulsárgljúfuri rahvuspark

Jökulsárgljúfuri rahvuspark loodi 1973. aastal Põhja-Islandil. 7. juunil 2008 liideti see Vatnajökulli rahvuspargiga.
Park asub Jökulsá á Fjöllumi liustikujõe vasakul kaldal. See algab Dettifossi joast ja ulatub 30 km põhja poole kuni 85. maanteeni. Pargi pindala on 120 km². Rahvuspark asub Reykjavíkist umbes 545 km ja Húsavíki linnast 65 km kaugusel.
Park loodi selleks, et kaitsta jõe tekitatud kanjonit ja selle ümbruse loodust.
Jökulsárgljúfuri kanjon on Islandi üks muljetavaldavam kanjon. See on 25 km pikk, 0,5 km lai ja mitmes kohas üle 100 m sügav. Kanjoni algusosa 45 m kõrgusest Dettifossi joast kuni Syðra-Þórunnarfjallini on kuni 120 m sügav. Sinna jääb ka 27 m kõrgune Hafragilsfoss, mis on nime saanud Hafragili mäekitsuse järgi. Dettifossist 1 km ülesvoolu on Selfossi juga, mis 10 m kõrgune, kuid teistest jugadest laiem.
Rahvuspargi maa kuulub eraomanikele.
Cosa nostra

Cosa nostra ('meie asi') ehk Sitsiilia maffia on Itaalias Sitsiilia saarel tekkinud maffiaorganisatsioon.
Koos itaallaste emigratsiooniga Ameerika Ühendriikidesse 20. sajandi algul, levis Cosa Nostra kuritegelik organisatsioon ka Põhja-Ameerikasse. Kuigi Ameerika Cosa Nostra juured pärinevad Itaaliast, on rühmituse USA "harukontorist" saanud täiesti sõltumatu ja iseseisvalt tegutsev kuritegelik organisatsioon.
Cosa nostra tekkis Itaalias, mandrist eraldatud Sitsiilia saarel umbes poolteist sajandit tagasi 1860. aastatel Palermo ümbruses, kus maffia omandas suure kontrolli valitsusasutuste ja ühiskonna üle, kasutades ähvardusi ja mõrvu.
Cosa nostra organisatsioon on püramiidisarnane organisatsioonistruktuur, millel on pealik ehk don ning oma organisatsioonisisesed käitumisreeglid, nn maffia "10 käsku".
Teise maailmasõja ajal sõlmis USA valitsus kokkuleppe Cosa Nostra harudega USA-s, mille eesmärgiks oli võitlus natsismiga. Itaalia maffia pidi oma sidemete kaudu kodumaaga tagama ameeriklaste sõjalise edu Sitsiilias ja Itaalias tervikuna.
Sitsiilia maffia peamine tuluallikas on jätkuvalt narkokaubandus, kuid rühmitus otsib taas kontakte Itaalia-Ameerika organiseeritud kuritegelike perekondadega, et leida rahategemise võimalusi muudes valdkondades nagu internetikasiinod ja mängupõrgud. Organisatsioon tegeleb veel relvakaubanduse, ökomaffia, liigkasuvõtmise, väljapressimise, rahapesu, lepingutesse sisseimbumise ja kunstiteostega kauplemisega.
Endel Loide

Endel Loide (kodanikunimega Endel Rätsep; 29. november 1900 Vastse-Nursi, Rõuge kihelkond – 18. veebruar 1976 USA) oli eesti kirjanik ja ajakirjanik.
1915. aastal arreteeris tsaarivõim ta Riias (osavõtu tõttu noorte salaorganisatsiooni tööst, mis taotles Eesti iseseisvust) koos Juhan Jaigi ja Rudolf Kuusega ning ta saadeti asumisele Venemaale.
Ta osales Eesti Vabadussõjas (1918–1920), Vabadusristi kavaler aastast 1920. Elas aastani 1944 Sõmerpalu vallas Hänike külas Salumäe talus, mis eraldati Kärgula mõisa maadest (27,68 ha).
Aastal 1944 põgenes ta Rootsi, aastal 1950 lahkus ta Rootsist USA-sse.
Endel Loide on kirjutanud näidendeid ("Lucifer", "Susanna", "Jumalalilled"), jutustusi ("Heedre Piitre elukäik") ning artikleid teatrikriitikuna (Postimees, Päevaleht).
Ta oli taarausuline ja taarausuelu korraldaja.