google/wiki40b huggingface dataset:
Dávinson Sánchez

Dávinson Sánchez Mina (sündinud 12. juunil 1996 Calotos) on Colombia jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Premier League'i klubis Tottenham Hotspur ja Colombia jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri 2013. aastal kodumaal Atlético Nacionalis. Ta tuli klubiga neljal korral Colombia meistriks ning muu hulgas veel 2016. aastal Lõuna-Ameerika klubide meistrivõistluste Copa Libertadorese võitjaks.
2016. aasta juunis liitus ta Hollandi kõrgliiga klubiga Amsterdami Ajax. Kuigi ta oli sõlminud Ajaxiga viieaastase lepingu, mängis ta klubis ainult hooajal 2016–17. 2017. aastal valiti ta Ajaxi aasta mängijaks.
2017. aasta augustis liitus ta Tottenham Hotspuriga, kellega sõlmis kuueaastase lepingu. Üleminekusumma oli umbes 42 miljonit naelsterlingit. 2018. aasta mais sõlmis ta klubiga uue pikaajalise lepingu. 10. veebruaril 2019 lõi ta mängus Leicester City vastu oma esimese värava Inglismaa kõrgliigas.
Debüüdi Colombia jalgpallikoondises tegi Sánchez 2016. aastal. Ta kuulus Colombia koondisse 2018. aasta maailmameistrivõistlustel.
Fukushima I tuumaelektrijaam

Fukushima I tuumaelektrijaam (福島第一原子力発電所, Fukushima Daiichi Genshiryoku hatsudensho) on Jaapanis Fukushima prefektuuris Ōkumas asuv tuumaelektrijaam. Tuumajaam asub Vaikse ookeani kaldal umbes 250 km Tōkyōst põhja pool. 12 km kaugusel asub Fukushima II tuumaelektrijaam.
Tuumajaam kuulub ettevõttele Tōkyō Denryoku (Tokyo Electric Power Company – TEPCO).
Tuumajaam alustas tööd 26. märtsil 1971. Seal on 6 kergveereaktorit koguvõimsusega 4696 MW.
Reaktorid number 1, 2 ja 6 pärinevad General Electricult, reaktorid number 3 ja 5 Toshibalt ja reaktor number 4 Hitachilt.

Avariid

Tuumajaam sai tugevaid purustusi  2011. aasta märtsis maavärina tagajärjel, millele järgnes radioaktiivse reostuse kaasa toonud Fukushima I AEJ tuumaõnnetus.
Ardo Hansson

Ardo Hillar Hansson (sündinud 15. juulil 1958 Chicagos) on eesti majandusteadlane, aastatel 2012–2019 oli ta Eesti Panga president ja seega Euroopa Keskpanga nõukogu liige.
Ardo Hanssonil on majandusteaduse doktori kraad Harvardi ülikoolist.
Aastatel 1991–1992 oli ta Eesti välisministri nõunik ja rahareformikomitee liige, 1992–1995 ja 1997 peaministri nõunik. Alates 1998. aastast on ta töötanud Maailmapangas.
11. oktoobril 2011 valis Eesti Panga nõukogu Ardo Hanssoni Eesti Panga presidendi kandidaadiks ja alates 7. juunist 2012 kuni 7. juunini 2019 töötas ta Eesti Panga presidendina.
Mary Celeste

Mary Celeste on hüljatud kummituslaev, mis leiti Portugali ranniku lähedalt 1872. aastal. Laeva tegelik saatus on tänapäevani lahtine, enamik spekulatsioone toetub Abel Fosdyki paberitele. Mary Celeste'i lugu on sageli esitatud arhetüüpse loona kummituslaevadest.

Laev ja selle hülgamine

Mary Celeste oli 31 meetri pikkune brigantiin. See ehitati Nova Scotias Spenceri saarel 1861. aastal, kandis algselt nime Amazon ning oli esimene suur alus, mis Nova Scotias tehtud. Laeva esimene kapten suri kohe oma esimese merereisi alguses. Sellele järgnes mitu ebaõnnestunud reisi, levis kuuldus laeva õnnetust aurast ja laev vahetas seetõttu mitu korda omanikku. 1869. aasta algul sõitis laev Nova Scotia lähistel Glace'i lahel tormiga madalikule, seejärel müüdi alus ameeriklastele, kes panid sellele nimeks Mary Celeste.
7. novembril 1872 võttis laev kapten Benjamin Briggsi juhtimisel pardale lasti tööstuslikku alkoholi, mis pärines firmalt Meissner Ackermann & Coin, ning asus merereisile New Yorgist Itaaliasse Genovasse. Lisaks seitsmele meeskonnaliikmele oli laevas ka kaks reisijat: kapteni naine Sarah ja nende kaheaastane tütar Sophia Matilda.
4. detsembril samal aastal (mõningatel andmetel 5. detsembril) nähti Mary Celeste'i laeva Dei Gratia pardalt. Seal oli kapteniks David Reed Morehouse, kes tundis ka Mary Celeste'i kaptenit. Dei Gratia oli New Yorgist teele asunud kaheksa päeva pärast Mary Celeste'i lahkumist. Olles laeva kaks tundi põhjalikult uurinud, otsustas Dei Gratia meeskond, et laev triivib, kuigi polnud saatnud välja mingeid hädaabisignaale.
Oliver Deveau, Dei Gratia tüürimees, saatis Mary Celeste'i pardale väikese paadiseltskonna. Nood leidsid eest mahajäetud, ent igati heas sõidukorras laeva. Samuti raporteeris Deveau, et "kogu laev oli segamini ja märg". Seal leidus vaid üks töökorras pump, tekkidel oli palju vett, samuti oli 3,5 jala sügavune veekiht laeva põhjas. Laoruum oli avatud, kell rikkis ja kompass katki, sekstant ja merekronomeeter aga kadunud, mis andis veelgi kinnitust sellele, et laev oli maha jäetud. Ainus päästepaat näis olevat pigem rahulikult alla võetud kui sealt kiiruga rebitud.
Kogu laevalast ühtekokku 1701 barreli alkoholiga oli puutumata, kuigi kui kõik viimaks Genovas ümber laaditi, selgus, et 9 barrelit oli puudu. Pardal oli ka poole aasta jagu toidu- ja joogivarusid. Kõik laevadokumendid peale kapteni logiraamatu, olid kadunud. Kapteni viimane sissekanne oli kuupäevaga 24. november ning tollaseks asukohaks oli märgitud 100 miili Assooride saartest läänes. Laeva viimane maabumiskoht oli Santa Maria saar Assooridel, kuhu jõuti 25. novembril.
Dei Gratia meeskond jaotati pooleks, et Mary Celeste Gibraltari väina toimetada, kus kuulduste kohaselt olevat meeskond kohtult julguse ja oskuste eest tublisti kiita saanud. Tähtis kohtuametnik Frederick Solly Flood taandas need kuuldused siiski tavalisteks päästetöödeks ja kolme Dei Gratia meest süüdistas ta ka pettustes. Lõpuks anti võimude poolt Dei Gratia meeskonnale siiski üle auhinnaraha, mis jäi aga loodetust tublisti väiksemaks, kuna teatud osi meeskonna tööst ei saanud kohus heaks kiita.
Eesti Pangaliit

Eesti Pangaliit on Eesti panku ühendav katusorganisatsioon, mille peamisteks eesmärkideks on Eesti panganduse arendamine ja pankade ühiste probleemide lahendamiseks vajaliku tegevuse koordineerimine.
1992. aastal 21 kommertspanga poolt asutatud Pangaliitu kuulub Eestis tegevuslitsentsi omavast 17 krediidiasutusest 12. 2009. aasta lõpu seisuga kuulus liikmetele laenude mahu järgi 99%-ne turuosa.
Koger Projektijuhtimine

Koger Projektijuhtimine (varem Koger ja Partnerid AS) on Eesti ehitusettevõte, mille 1999. aastal asutas ehitusärimees Andres Koger.
Varem ehitusega firmas Koger & Sumberg tegelnud Koger rajas uue ettevõtte pärast Koger & Sumbergi liitumist ehitusfirmaga FCM firmaks nimega FKSM. Koger ja Partneritest kujunes üks Eesti suuremaid ehitusfirmasid. Nimele vaatamata ei olnud Andres Kogeril ettevõtte omanikest partnereid.
2000. aastate lõpu ja 2010. aastate alguse ülemaailmses majanduskriisis sai Eesti ehitussektor tugeva löögi, mis mõjutas ka Andres Kogeri äritegevust. 2009. aastal sattus Koger & Partnerid AS raskustesse ning 2011 kinnitas kohus saneerimiskava, mida ei täidetud. 2010. aastal viidi Tallinnas Mustamäel asuva Sipelgapesa elurajooni arendus, mis algas 2006. aastal, riskide maandamiseks üle uude ettevõttesse OÜ Koger Kodu, mis ei kuulunud Koger ja Partnerite gruppi.
Enne 2010. aasta majandusaasta aruande kinnitamist muutis firma nime, uueks nimeks sai Koger Projektijuhtimine. 2013. aastal esitas Koger Projektijuhtimine pankrotiavalduse, samuti esitas Overok AS pankrotiavalduse Kogeri vastu isiklikult, kuna Koger oli käendanud firmat isikliku varaga.
Antonius John

Antonius John (6. oktoober 1922 Ahlen – 11. mai 2016 Bonn) oli saksa majandusajakirjanik ja politoloogiaprofessor. Ta oli 2. juulist 1984 Vabariigi Valitsuse eksiilis esindaja Saksamaal, alates 1. maist 1991 aupeakonsul Saksamaal.
Ta avaldas Tõnis Kindi saksakeelse eluloo pealkirjaga "Tönis Kint. Anwalt eines Volkes" (Ahlen, 1981).
15. septembril 1980 annetas Peaminister Vabariigi Presidendi ülesandeis Tõnis Kint talle Eesti Punase Risti II järgu I astme (!) teenetemärgi.
Mukri maastikukaitseala

Mukri maastikukaitsela on maastikukaitseala Rapla maakonnas Kehtna vallas. Kaitseala pindala on 2147 ha. 
Kaitseala on moodustatud 1992. aastal, et kaitsta Mukri ja Ellamaa raba ning seal olevaid kaitsealuseid liike.
Aldein

Geograafia

Valla pindala on 63,2 km².
Aldein külgneb järgmiste valdadega: Bronzolo, Carano, Daiano, Montan, Deutschnofen, Auer, Truden ja Varena.

Frazioni

Aldeini vallas on frazione (alljaotus) Radein (Redagno).

Juured

Asulat nimega Aldinum on esmakordselt mainitud aastal 1177. Aastal 1185 ilmus nimekuju Alden.

Keeleline jaotus

2011. aasta rahvaloenduse järgi kõneles 98,07% rahvastikust esimese keelena saksa keelt, 1,74% itaalia keelt ja 0,19% ladiini keelt.
Deimantė Cornette

Deimantė Cornette (sünninimi Deimantė Daulytė; sündinud 22. veebruaril 1989 Šiauliais) on leedu maletaja, naiste suurmeister (2009).
Cornette on mitmekordne Leedu malemeister. Ta mängis 2015. aastal Sotšis  maailmameistrivõistlustel (64 osavõtjat, nokautsüsteem). Cornette kaotas avamatšis Poola suurmeister Monika Soćkole 2:4 ja 32 parema hulka ei pääsenud.
Cornette sai FIDE-lt 2006. aastal naiste rahvusvahelise meistri, 2009. aastal naiste suurmeistri ja 2014. aastal rahvusvahelise meistri nimetuse. 
Ta on abielus prantsuse malesuurmeistri Matthieu Cornette'iga.
Vöran

Geograafia

2010. aasta 30. novembri seisuga elas seal 927 inimest ja valla pindala on 22,1 km².
Vöran külgneb järgmiste valdadega: Hafling, Mölten, Merano, Burgstall ja Sarntal.

Keeleline jaotus

2011. aasta rahvaloenduse järgi kõneleb 97,90% rahvastikust esimese keelena saksa keelt ja 2,10% itaalia keelt.
Ilmakaared

Teistes keeltes

Soome: pohjoinen (N), koillinen (NE), itä (E), kaakko (SE), etelä (S), lounas (SW), länsi (W), luode (NW).
Vepsa: pohjoine (N), homendezbok (NE), päivnouzm (E), longibok (SE), suvi (S), ehtbok (SW), päivlaskm (W), öbok (NW).
Liivi: púoi (N), ida (NE), uomug, tuulena maagor (E), lõõnag või lüünag (SE), jedāl (S), lānš või läntš (SW), vest, ka ūdag, tuulena vežgor (W), lúod (NW).
Vadja: põhja (N), cirre (NE), itä (E), kaakko (SE), lõunaz (S), etelä (SW), länsi (W), luvvõ (NW).
Eesti-, soome-, vepsa-, vadja- ja liivikeelsete ilmakaarte nimetuste kõrvutamine lubab saada mõninga ettekujutuse muistse Läänemere ja Vienamere (Valge mere) peamistest laevateedest. 
Praegu kasutatavad eestikeelsed ilmakaarte nimetused on paika pandud Eesti Kirjanduse Seltsi 1910. aastal ilmunud trükises "Maateaduse-sõnad".
Lääne-Euroopas kasutavad tänapäevani muistseid vahekaari bretoonid: Norzh (N), Biz (NE), Reter (E), Gevred (SE), Su (S), Mervent (SW), Kornôg (W), Gwalarn (NW).
Ilmakaarte vasteks võib pidada ka Vahemere maade tuulesuundi, kuna laevanduses on nad vastastikku asendatavad.
Vana-Kreeka: Boreas (N), Kaikias (NE), Euros (E), Apeliotes (SE), Notos (S), Lips (SW), Zephyros (W), Skiron (NW).
Vana-Rooma: Aquilo (N), Caurus (NE), Eurus (E), Volturnus (SE), Auster (S), Africus (SW), Favonius (W), Thrascius (NW).

Navigatsioon

Navigatsioonis kasutatakse 32 traditsioonilist põhi- ja vahekaart: N (Noord), NNNO, NNO, ONNO, NO, NONO, ONO, OONO, O (Oost), OOZO, OZO, ZOZO, ZO, OZZO, ZZO, ZZZO, Z (Zuid), ZZZW, ZZW, WZZW, ZW, ZWZW, WZW, WWZW, W (West), WWWN, WNW, NWNW, NW, WNNW, NNW, NNNW, N, iga jaotise väärtus 11,25 kraadi.
Ruhja kirik

Ajalugu

Kirik rajati esialgsel kujul 1263. aastal koos Ruhja ordulinnusega.
Kirik kannatas tõsiselt 1974. aasta tulekahjus, kuid on tänaseks taastatud.
Altarimaali autor on Eesti päritolu baltisakslane Friedrich Ludwig von Maydell (1795–1846).
Hilma Peuša

Elulugu

Lõpetas 1966 Ropša Keskkooli (Leningradi oblast), 1972 Leningradi Põllumajanduse Instituudi, 1980 Eesti NSV TA Eksperimentaalbioloogia Instituudis (EBI) aspirantuuri, bioloogiakandidaat (1982, Leningradi ülikool), väitekiri käsitles leheroostekindluse pärandumist suvinisusortides. Oli 1973–1974 EBI laborant, 1975–1977 insener, 1978–1985 nooremteadur, 1985–1995 vanemteadur, 1995–2004 EPMÜ EBI taimegeneetika osakonna vanemteadur, 2005– Tallinna Tehnikaülikooli geenitehnoloogia instituudi vanemteadur.

Teadustöö

Uurimisvaldkonnad: taimegeneetika, sordiaretus, taimehaigused, tsütogeneetika, nisu resistentsusgeneetika. Eesti NSV teaduspreemia (1987, kollektiivis), Eesti Vabariigi teaduspreemia (1999, kollektiivis). Üle 60 teadustrükise.
Söögiriist

Söögiriist on söömisel kasutatav abivahend, millega üldjuhul tõstetakse toitu suhu (lusikas, kahvel, söögipulgad) või valmistatakse seda söömise käigus ette suhutõstmiseks (nuga).
Söögiriistade kasutamist reguleerivad igas kultuuris lauakombed, tavaliselt peetakse põhireegleid üldtuntuks ja enesestmõistetavaks. Sellegipoolest võivad tavad suuresti erineda: näiteks on Euroopas levinud komme süüa tahket toitu noa ja kahvliga, tükeldades iga suutäie eraldi ning tõstes selle siis endiselt vasemas käes hoitava kahvliga suhu, hoides nuga samal ajal endiselt paremas käes, Põhja-Ameerikas aga võetakse tihtipeale pärast kogu toidu tükeldamist kahvel paremasse kätte. Ka sõrmede asend riistade hoidmisel varieerub eri kultuurides oluliselt.
Euroopas tarvitatavast kolmest klassikalisest söögiriistast on nuga ja lusikas äärmiselt vanad, kahvel seevastu oli algselt tarvitusel vaid praekahvlina ning muutus söögiriistaks alles keskaja lõpul.
Keava peakraav

Keava peakraav (ka Valtu-Keava peakraav) on kraav Raplamaal Kehtna vallas Linnaaluste ja Põrsaku külas.
Peakraavi pikkus on 4 km ning see suubub Põrsaku külas vasakult Vigala jõkke (86,6 km suudmest). Peakraavi valgala on 4,2 km². Peakraav algab Linnaaluste külas. Lähtest umbes 700 m itta jäävad Keava raba ja Kõnnumaa maastikukaitseala. Lähte piirkonda jäävad ka Keava põlispuud (park) ja Keava kahar mänd. Suudmest umbes 700 m edelas kulgeb Hertu–Põrsaku–Keava tee, umbes 1300 m edelas kulgeb Tallinna–Pärnu raudtee. Lähe: (58° 57′ 16″ N, 24° 54′ 39″ E); suue: (58° 57′ 55″ N, 24° 54′ 19″ E).
Peakraav on mitteavalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m.
Keava peakraavi keskkonnaregistri kood on VEE1110500.
Paul Rinne

Paul Rinne (6. juuli 1889 Narva – 1946 Hoyerswerda, Saksamaa) oli Eesti maletaja.
Rinne võitis aastavahetusel 1922/1923 toimunud I Eesti meistrivõistlused males.
Suri sõjavangina nõukogude vangilaagris Saksamaal.
Eramõis

Eramõis on eraisikule kuuluv mõis.
Keskajal ja uusaja alguses olid eramõisad feodaalide või aadlike valduses olevad mõisad. Uuemal ajal oli eramõis (saksa keeles Privatgut) mõisate seas kõige levinum liik. 
Enamik eramõisatest olid omakorda rüütlimõisad. Ajapikku muutusid rüütlimõisad läänivaldustest sisuliselt vabalt pärandatavateks valdusteks. Rüütlimõisa omanikule olid ette nähtud teatud privileegid ja eriõigused oma alal: kohtu- ja politseivõim, jahi- ja kalapüügiõigus, õigus pruulida õlut ja ajada viina, pidada kõrtse ja veskeid ning maksuvabadus riigi ees. Lisaks sellele olid rüütlimõisa omanikul aga riigi ees ka kohustused: võtta osa Maapäevast ja ajada riigiasju ning korraldada tee-ehitust. 
Lisaks läänimõisatele oli Eestis enne 1780. aastaid ka vähesel hulgal täielikult eraomanduses olevaid mõisaid ehk alloode. 1783. aastal muutusid kõik läänimõisatest rüütlimõisad täieõiguslikuks eraomandiks.
19. sajandi keskpaiku määrati kindlaks uute rüütlimõisate asutamise kord ja minimaalsuurus. Kui uuel mõisal polnud piisavalt maad, liigitati see rüütlimõisa õigusteta poolmõisaks ehk maakohaks (Landstelle). Eramõisaga sarnase õigusliku seisundiga olid rüütelkonnamõisad.
Eramõisatena püsisid rüütlimõisad kuni 1919. aasta riigistamiseni ehk maareformini.
Mustlaskeelne Vikipeedia

Mustlaskeelne Vikipeedia (mustlaskeeles Romani Vikipidiya) on Vikipeedia mustlaskeelne versioon.
Mustlaskeelsele Vikipeediale pandi alus 2006. aasta detsembris.
Seal on 666 artiklit, millega see on artiklite arvult 272. keeleversioon.
Eberhard Gutsleff vanem

Eberhard Gutsleff (21. märts 1654 Urvaste – 30. detsember 1724 Tallinn) oli baltisaksa teoloog. Teda tuntakse eelkõige piiblitõlkijana põhjaeesti keelde.

Isiklikku

Tema samanimeline poeg oli vaimulik ja piiblitõlkija.
Tiigi Seltsimaja

Tiigi Seltsimaja on Tartus aadressil Tiigi tänav 11 asuv kultuurikeskus. Seltsimaja on Tartu Linnavalitsuse kultuuriosakonna allasutus. Seltsimaja asutati Tartu Linnavolikogu määrusega 5. novembril 1998.
Tiigi Seltsimaja edendab ja tutvustab rahvakultuuri: koordineerib ja nõustab koorilaulu, rahvatantsu, puhkpillimuusika, käsitöö, folkloori ning rahvamuusika valdkondade tegevust Tartu linnas. Tiigi Seltsimaja on üle-eestiliste rahvakultuurialaste keskseltside ja organisatsioonide esindaja Tartu linnas.
Tiigi Seltsimajas töötavad Eesti Laulu- ja Tantsupeo Sihtasutuse Tartu linna kuraator ja Eesti Rahvusliku Folkloorinõukogu Tartu linna koordinaator.
Tiigi Seltsimaja koostab kultuuriprogramme ja valmistab ette tseremoniaalseid üritusi. Korraldab kooriliikide laulupäevi ning laste teatripäevi, kohtumisi loomeinimestega, pärimuskultuurialaste seminaride sarju, koolitusi harrastusteatritetele, kohtumisi käsitööhuvilistele, teabepäevi.
Tiigi Seltsimajas töötab Tartu linna päeva, Jõululinn Tartu ja Emajõe festivali projektijuht. 
Tiigi Seltsimaja üürib ruume linna isetegevuskollektiividele.

Ajalugu

Uusgooti stiilis hoone ehitati aastatel 1880–1881 Rudolf Moritz von Engelhardti projekti järgi Tartu Ülikooli teoloogiaprofessorile Alexander Konstantin von Oettingenile elamuks (Oettingeni maja). Teise maailmasõja ajal sai see pommitabamuse ja põles. Pärast sõda taastasid Tartu arstid, meditsiiniõed, sanitarid ja apteekrid tööst vabal ajal hoone ja hakkasid seda kasutama 1949. aastal asutatud Tervishoiutöötajate Ametiühingu Tartu Kultuuriklubi majana, mis sai hiljem nimeks Tartu Tervishoiutöötajate Maja. 
Hoone on arvele võetud kultuurimälestisena.
Rein Perens

Rein Perens (sündinud 16. mail 1940 Kuressaares) on Eesti hüdrogeoloog.

Elulugu

Rein Perens on talupidaja-kaluri poeg ja Helle Perensi abikaasa.
Lõpetas 1958 Kingissepa (Kuressaare) Keskkooli, 1963 TÜ geoloogiaosakonna. Geoloogiamagister (1997, TÜ), väitekiri "Siluri ja Ordoviitsiumi karbonaatkivimite veeandvuse muutlikkus Eestis vooluhulga-karotaaži andmetel". Oli 1964–94 Eesti Geoloogiakeskuse (EGK-i) hüdrogeoloog ja vanemhüdrogeoloog, 1994–2017 hüdrogeoloogia osakonna juhataja ja nõunik.

Teadustöö

Uurimisvaldkond: hüdrogeoloogia, sh hüdrogeoloogiline ja melioratiivne kaardistamine, karbonaatsete kivimite hüdrostratigraafia, reostuse ja mere mõju põhjavee keemilisele koostisele, põhjavee seire ja kaitse. NSVL hüdrogeograafiliste kaartide Balti seeria (Moskva, 1974–1981) kaasautor. Osales 1980. aastail Toolse fosforiidikaevanduse võimaliku keskkonnamõju hindamise komisjoni töös. Olnud geoloogiahuviliste koolinoorte organisaator ja nende teadustööde hindamiskomisjoni liige. Eesti Geoloogia Seltsi (EGS-i) asutajaliige (1989), Eesti Maavarade Komisjoni liige (1995–2002), UNESCO International Hydrological Programme (IHP) Eesti Rahvuskomitee liige 2002, Eesti-Vene piiriveekogude kaitse ja kasutamise ühiskomisjoni seire, hinnangu ja rakendusuuringute töörühma liige (2005–2018). Keila linna volikogu liige ja keskkonnakaitse komisjoni esimees (1989–93). Õpetanud hüdrogeoloogiat Tallinna Tehnikaülikooli mäeinstituudis ja Kehtna Kutsehariduskeskuses. Üle 30 teadustrükise, sh 3 monograafiat.
Johannes Ernst Mickwitz

Johannes Ernst Mickwitz (4. mai 1855 Pilistvere – 23. mai 1924 Holtorf) oli Eesti vaimulik.
Õppis 1863–1864 Blombergi koolis, 1865–1874 Tartus gümnaasiumis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1874–1879. Ordineeriti õpetajaks 3. juunil 1879.
Oli 1879–1881 Tartu Maarja koguduse adjunktpastor, 1881–1893 Risti koguduse õpetaja ja 1893–1918 Viljandi Jaani koguduse õpetaja.
Siirdus aastal 1918 Saksamaale. Oli 1919–1921 pastor Damnatzis Dannenbergi juures (Alam-Saksi liidumaal), 1921–1924 oli Holtorfi (Nordrhein-Westfaleni liidumaal) pastor.

Isiklikku

Tema isa Eugen Mickwitz oli Pilistvere Andrease koguduse õpetaja aastatel 1835–1877. Tema vanem vend Eugen Mickwitz oli aastatel 1877–1910 Pilistvere Andrease koguduse õpetaja. Teine vend Christoph Friedrich Mickwitz oli pastor Tobolskis (1871–1876), Kaarma (1876–1878) ja Vigala Maarja koguduses (1879–1899).
Urmas Hõrrak

Urmas Hõrrak  (sündinud 1. septembril 1961 Otepääl) on eesti atmosfäärifüüsik.
Papüürus 66

Tekstinäide

Osad tähed kreeka keeles teise kujuga
1:1 EN (-) ARXH (alguses) HN (oli) O LOGOS (sõna) KAI (ja) O LOGOS (sõna) HN (oli) PROS (juures) TON (-) TEON (Jumala) KAI (ja) TEOS (Jumal) HN (oli) O LOGOS (sõna)
1:2 OUTOS HN EN ARCH PROS TON TEON (see oli alguses Jumala juures)
1:3 PANTA DI AUTOU EGENETO KAI HORIS AUTOU EGENETO OUDE EN O GEGONEN (kõik on olemas selle läbi ja ilma selleta pole olemas mitte midagi, mis olemas on).
Keiko Abe

Keiko Abe (安倍 圭子; sündinud 18. aprillil 1937 Tōkyōs) on jaapani naishelilooja. Nooruses oli ta tuntud marimbamängija.
Tokyos algkoolis õppides alustas ta ksülofoni mängimist. 13-aastaselt võitis ta Jaapani ringhäälingu talendivõistluse ning hakkas raadios esinema. Ta sai Tōkyōs ka bakalaureuse- ja magistrikraadi muusikahariduse erialal.
1962. aastal lõi ta koos kahe sõbraga Xebec Marimba Trio, mis esitas levimuusikat ja rahvamuusika seadeid ning salvestas mitu albumit. Ta juhtis muusikasaateid televisioonis ja raadios.
Ta on kaasa aidanud marimbamängu arengule nii mängutehnika kui ka repertuaari vallas ning alates 1963. aastast tegi koostööd Yamaha Corporationiga tänapäevase kontsertmarimba väljaarendamisel. Tema õhutusel suurendati marimba ulatust neljalt oktaavilt viiele, mis on saanud standardiks.
Tema helilooming on saanud marimbarepertuaari tähtsaks osaks.
Lihula muinaslinnus

Lihula muinaslinnus oli muinaseestlaste 11. ja 13. sajandil eksisteerinud linnus, mis tänapäevase haldusjaotuse järgi asunuks Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Lihulas aadressil Linnuse tee 3. See asus kõrgel paeneemikul põhjapoolsel küljel, sealsamas, kus asub praegu Lihula pealinnus. Asula teises otsas on nn KEK-i mägi.

Arheoloogilised andmed

1994. aastal arheoloogiliste kaevamiste käigus leiti kivilinnuse väravakäigu kohalt muinaslinnuse säilmete kohta mõningaid andmeid. Leiti sideaineta paemüüri lõik, mis söeproovi järgi pärineb 11.-12. sajandist.
Iris Johansson

Elulugu

Iris Johansson kasvas üles traditsioonilises talumajapidamises Lidköpingi lähistel. Tema isa töötas aktiivselt selle nimel, et tütar saaks kontakti teiste inimestega. Samal ajal hoolitses ema majapidamise eest, milles oli ligi 20 inimest.
Praegu elab Johansson valdava osa ajast Egiptuses Hurghadas, suved veedab ta Rootsis.
CV90

Kirjeldus

Valmistajaks on firma Hägglunds (Land Systems Hägglunds, BAE Systems Hägglunds, BAE Systems AB) ja Bofors AB. Masina pearelvaks on 30/35/40 mm Bushmaster automaatkahur. Soomuskaitse on mõeldud vastu pidama 14,5 mm laskemoonale(14.5×114mm(.57 kaliiber)), esiosa kuni 30 mm laskemoonale. Scania diiselmootor annab erivõimsuseks 24 hj/t. Meeskond koosneb 3 liikmest, kellele lisandub 6–8 liikmeline dessant. 
Kokku on seni toodetud üle 1000 CV90-ne, millest suurem osa on Rootsi relvastuses. CV90 tehasehind on olnud sõltuvalt tehingust vahemikus ligikaudu 3 – 4,5 miljonit €/tk. Masin on leidnud kasutust ka Afganistani missioonil.
Kurski oblast

Rahvastik

Rahvaarv oli 2002. aasta rahvaloenduse andmetel 1 235 091, kellest 95,9% olid venelased ja 1,7% ukrainlased. Linnades elas 61% rahvastikust. Oblastis on 10 linna, neist suuremad on Kursk, Železnogorsk ja Kurtšatov. 2009. aasta alguses oli oblasti rahvaarv 1 155 400.