google/wiki40b huggingface dataset:
Jõulukaktus

Kirjeldus

Jõulukaktused kasvavad kas epifüütidena puudel või litofüütidena kaljudel. Jõulukaktuse varred on rikkalikult harunenud ja võivad moodustada üsna suure puhmase, mille kõrgus võib olla kuni 1,2 meetrit. Varred koosnevad lamedatest hambuliste servadega lülidest. Neil puuduvad looduslikud viisid varte kaitsmiseks ülekuumenemise eest. Suure õhuniiskuse tõttu looduslikus keskkonnas pole neil vaja vett kokku hoida nagu kõrbekaktustel. Vartel paiknevad õhujuurekesed on kohastunud õhust niiskuse püüdmiseks. Õied on ebasümmeetrilised, 6–8 cm pikkused, lillakaspunased. Igal õiel on 20–30 õielehte. Jõulukaktused õitsevad hilissügisel ja talvel.
Jõulukaktused on levinud Brasiilia kaguosa mägedes Atlandi ookeani ääres São Paulo, Rio de Janeiro, Minas Geraisi ja Espírito Santo osariigis. Kaktused kasvavad 700 (harilik jõulukaktus) – 2780 meetri (S. microsphaerica) kõrgusel merepinnast niisketes metsades või kaljustel aladel. Jõulukaktused kasvavad üldiselt võrdlemisi jahedates, varjulistest ja niisketest kohtades.
Jõulukaktus kuulub Rhipsalideae triibusesse. Sellesse rühma kuuluvad kaktused kasvavad enamasti puude või kaljude peal. Pikka aega ei suudetud sellesse rühma kuuluvaid liike perekondadesse jagada. Lemaire paigutas perekonda ainult ühe liigi, milleks oli Schlumbergera epiphylloides.
Jõulukaktuse õisi tolmeldavad koolibrilased. Enamik liike vajavad seemnete levikuks risttolmlemist.
Jõulukaktused on populaarsed toataimed. Harilikku jõulukaktust hakati Euroopas kasvatama 1818. aastal. 1860. aastateks oli aretatud märkimisväärne arv eri värvides sorte. 20. sajandi alguseks oli taim muutunud vähem populaarseks ja paljud varasemad sordid olid kadunud. 1950. aastatel hakati jõulukaktust uuesti toataimena kasvatama. Toas kasvatatakse tegelikult jõulukaktuse hübriide, mis õitsevad rikkalikumalt, värvikirevamalt ja eri aegadel. Kõige levinumad on erelillakad õied, kuid värvus võib varieeruda oranžist sirelilillani, on ka valgete õietega jõulukaktusi.

Parasiidid ja haigused

Jõulukaktusi on nimetatud haigustest ja parasiitidest märkimisväärsetelt vabadeks. Kaks peamist kahjurputukate rühma jõulukaktustel on lehetäid, kes söövad noori võrseid, pungi ja õisi, ning puudertäid, kes elavad maa all ja söövad juuri. Peale selle võivad juured ja varred hallitama minna. Hallitust põhjustavad seened, munasseened ja muud seesugused organismid. Nii putukate kui ka hallituse vastu võideldakse keemiliste ainete pihustamisega.
Selgrootud kahjurid võivad levitada viirusi. Viirushaiguste sümptomid olenevad neid tekitavast viirusest. Jõulukaktuste viirushaiguste vastu ei tunta ravi. Nakatunud taimed soovitatakse hävitada.
Denominatio intrinseca

Denominatio intrinseca on skolastilises filosoofias asja nimetus mingi talle seesmiselt omase aktsidentsi (mitte suhte) kaudu. 
Denominatio on ümbernimetus ehk metonüümia. 
Kommentaatorite arvates mõistis Gottfried Wilhelm Leibniz denominatio intrinseca all substantsi seesmist tunnust (mitte suhet).
Tsönoobium

Tsönoobium on kindla rakkude arvuga koloonia, mis on tekkinud raku simultaanse jagunemise tulemusena.
Tsönoobiume moodustavad nt vetikaperekondade Scenedesmus ja Volvox liigid.
Islandi saar

Islandi saar on suuruselt teine Euroopa saar Atlandi ookeani põhjaosas, kus paikneb peaaegu kogu Islandi Vabariigi territoorium. Saare pindala on 103 000 km².
Aine omadused

Aine omadused on sellele iseloomulikud keemilised ja füüsikalised omadused. 
Stabiilset ainet iseloomustab kindel keemiline koostis, molekulmass ja struktuur ning molekulidevahelised toimed – need määravad ka aine omadused. Erinevused ainete keemilistes ja füüsikalistes omadustes võimaldavad aine identifitseerimist ja ainete segu komponentide üksteisest lahutamist.

Keemilised omadused

Molekul on aine kõige väiksem osake, milles säilivad tema keemilised omadused. Aine keemilised omadused ilmnevad molekulide keemilistes reaktsioonides, milles muutub aine keemiline olemus. Keemilised omadused on aluseks ainete klassifitseerimisel, näiteks metallid, halogeenid, happed, alkoholid, alkeenid, areenid jne. Mingit aineklassi iseloomustavad vastavale ainegrupile ühised keemilised omadused. 
Aine keemilised omadused on tema keemiline stabiilsus, reaktsioonivõime, oksüdeeruvus, happesus, aluselisus, toksilisus, bioaktiivsus jne. Aine keemilisi omadusi saab kindlaks teha mõjutades seda keemiliselt. Keemilisi omadusi määratakse tihti klassikalise keemilise analüüsi meetoditega nagu maht- ja kaalanalüüs.

Füüsikalised omadused

Füüsikalised omadused on molekulide kogumile omased mõõdetavad suurused. Need ei ole seotud aine keemilise muundumisega. Füüsikaliste omaduste erinevused võimaldavad segude koostisosi lahutada neid keemiliselt muundamata (näiteks destillatsioon, ekstraktsioon jt). Ainete segu iseloomustamisel on oluline komponentide suhteline sisaldus (kontsentratsioon).
Aine füüsikalised omadused on sulamistäpp, keemistäpp, tihedus, murdumisnäitaja, elektrijuhtivus, soojusjuhtivus, soojusmahtuvus, sulamissoojus, lahustuvus, absorptsioon, spektraalkarakteristikud jt. Mitmed aine füüsikalised omadused sõltuvad mõõtmistingimustest nagu temperatuur, rõhk, faasiolek jm. Puhaste ainete jaoks on käsiraamatutest leitavad ainele iseloomulikud kindlatel tingimustel määratud füüsikalised karakteristikud nagu d₄²⁰, nD²⁰, sulamistäpp ja keemistemperatuur teatud rõhul jt.
Heiki Hepner

Haridus ja töö

Haapsalus sündinud ja koolis käinud mees lõpetas 1991. aastal Tartus EPA metsanduse erialal ja asus tööle Mahtra metsamajandi Sutlema metskonna abimetsaülemana, hiljem metsaülemana. Kuni 2008. aastani oli Hepner seotud riigimetsaga, hiljem on ta tegutsenud eraettevõtluses ning juhtinud Eesti Metsaseltsi. Heiki Hepneril on magistrikraad metsanduses, õpib doktoriõppes.

Poliitiline kuuluvus

Seni peamiselt metsandusvaldkonnas tegutsenud Hepner kuulub Isamaa ja Res Publica Liitu ning on Kohila vallavolikogu liige olnud 1996., 1999., 2005. aasta kohalike valimiste järel.

Liikmesus

Hepner on Kohila Metsaseltsi ja Kohila Jahimeeste Seltsi liige ning kuulub valla arengut toetavasse mittetulundusühendusse Kapa-Kohila.

Isiklikku

Hepneri abikaasa töötab õpetajana, nende peres kasvab kaks last.
Ajan Suunta

Ajan Suunta oli 1932–1944 ilmunud Soome ajaleht, mis oli erakonna Isamaaline rahvaliikumine häälekandja.
Ajaleht avaldas mitmeid kriitilisi artikleid ja väljamõeldisi ka Eesti kohta. Näiteks kirjutati 1933. aastal seal järgmist: "Eesti "seaduslik" valitsus ja keskerakonnad on ennast marksistidele ära müünud. Hinnaks olid Eesti Vabadussõjalaste Liit ning Eesti isamaaline rahvas". 16. aprillil 1934 keelas Tallinna 1. jaoskonna rahukohtunik selle ajalehe toomise Eestisse kahe aasta kestel. 22. detsembril 1936 teatas ajaleht, et 18 Eesti poliitikut, sealhulgas riigivanemaid, ministreid ja juhtivaid poliitikategelasi ning riigikogu juhatus, on riigivanem Konstantin Pätsile esitanud järjekordse märgukirja. See märgukiri sisaldanud veel kõvemat arvustust praeguste võimumeeste poliitika ja majanduslikkude sammude kohta kui eelmine; peale selle protesteeritakse seal rahva õiguste piiramise vastu. Riigivanem vastanud märgukirja esitajatele, et sel puhul, kui selle märgukirja sisu peaks avalikkuse ette ilmuma, nii nagu see esimene kord oli, ning kui rahvas peaks selle sisu teada saama, siis sel puhul vangistatakse kõik 18.
Lõbus teadus

"Lõbus teadus" (Die fröhliche Wissenschaft, 1882) on Friedrich Nietzsche teos.
Nietzsche "Lõbusast teadusest": "Prints Lindprii laulud, millest parim osa pärineb Sitsiilia-päevilt, meenutavad oma laadilt ilmselgesti provanssaali gaya scienzat, seda lauliku, rüütli ja vabamõtleja ühtsust, millega too imeline provanssaali varakultuur kõigi kahekeelsete kultuuride taustal silma torkab; täiuslik provanssalism on iseäranis viimane luuletus, "Mistraalile", keevaline tantsulaul, mille jalakeerutus kandub, kui lubate! kaugemale igast moraalist."
Jaan Poska (advokaat)

Jaan Poska juunior (27. juuni 1902 Tallinn – 9. detsember 1941 Kirov) oli eesti advokaat.
Kooliteed alustas 1913. aastal Tallinna Aleksandri Gümnaasiumis, kust suundus 1917. aastal Tallinna linna poeglaste humanitaargümnaasiumi.
Ta oli 1918–1919 Londoni saatkonna nooremsekretär. Inglismaalt naasmise järel osales vabatahtlikuna 1919–1920 Vabadussõjas, kus teenis soomusrongi nr 2 meeskonna koosseisus. Rindel jõudis olla küll vaid kolm nädalat.
1920 asus õppima Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas, mille lõpetas 1929. aastal. 1922 liitus Eesti Üliõpilaste Seltsiga ja alates 1929. aastast oli selle vilistlane. Osales 1924. aastal Eesti üliõpilaskonna esindajana ülemaailmsel üliõpilaskongressil Oxfordis.
Erialast karjääri alustas 1924. aastal Tartu-Võru rahukogu tsiviilosakonna ametnikuna. Pärast ülikooli lõpetamist töötas Poska 1929–1935 vandeadvokaadi abina J. Madissoni ja Helmut Romani alluvuses. Alates 1935. aastast oli iseseisev vandeadvokaat Tallinnas ning alates 1938. aastast ühtlasi Välisministeeriumi juriskonsult.
11. detsembril 1940 arreteeriti ta NKVD poolt Tallinnas. Surmaotsus, lasti maha Kirovi vanglas 9. detsembril 1941.

Isiklikku

Ta oli Jaan ja Constance Poska poeg. Tema esimene abikaasa oli Oskar Kallase tütar Laine Ilona (lahutati 1931) ning teine abikaasa Mercedes-Renate (Mari) Kamp. 1938. aastal sõlmitud abielust sündis 1940. aastal poeg Jaan.

Ühiskondlik tegevus

Kuulus Kaitseliitu. Oli 1933. aastast Estonia teatri valitsuse abiesimees.
Piret Pajusaar

Piret Pajusaar (sündinud 7. märtsil 1993) on eesti helilooja, Riine Pajusaare tütar.
Ta on õppinud heliloomingut Georg Otsa nimelises Tallinna muusikakoolis õpetajate Kristo Matsoni ja Tatjana Kozlova-Johannese klassis. Praegu õpib Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias heliloomingut, õpetajaks Tõnu Kõrvits. Loomingu kõrvalt tegeleb ka pillimänguga, õppides Georg Otsa nimelises Tallinna muusikakoolis pop-jazz viiuli erialal.
Piret Pajusaare olulisimate saavutuste hulka kuuluvad 4.–5. koht 2013. aasta Uno Naissoo nimelisel loomingu- ja interpretatsioonikonkursil ning jagatud teine koht 2014. aasta suvel toimunud Villem Kapi nimelisel heliloomingukonkursil "Uus laul". 2011. ja 2013. aastal saavutas ta auhinnalise koha klaveripalade konkursil "Lustlik klaver". 2012. aastal osales rahvusvahelisel noorte heliloojate konkursil "ESTA Young Composer 2012", kus tema teos pääses finaali.
Glasenapp

Glasenapp (vene: Глазенап) on Pommerist pärit aadlisuguvõsa.
Liivimaa aladel kuulusid perekonnale erinevatel aegadel Krüüdneri (Krüdnershof), Saaluse (Salishof), Pindi (Bentenhof), Leevi (Loeweküll), Koigu (Koik), Peri (Perrist), Rogosi (Rogosinsky), Luutsniku (Lutznik), Pragi (Alexandershof) ja Vaiatu (Somel) mõisad.
Rein Kull

Rein Kull (8. oktoober 1925 – 12. august 2001 Tallinnas) oli eesti keeleteadlane ja terminoloog.
Ta lõpetas 1955. aastal Tartu Ülikooli ja asus 1956. aastal tööle Eesti NSV Teaduste Akadeemia Keele ja Kirjanduse Instituuti. Aastatel 1973–1982 oli ta terminoloogia- ja õigekeelsussektori juhataja, seejärel vanem- ja juhtteadur. Ta pensioneerus 1993. aastal, ent tegeles jätkuvalt terminoloogiaküsimustega.
Konstantin Fehrenbach

Konstantin Fehrenbach [f'eerenbahh] (11. jaanuar 1852 Wellendingen, Badeni suurhertsogkond – 26. märts 1926 Freiburg) oli Saksa poliitik, Saksamaa kantsler 1920–1921.
Ta sündis külakoolmeistri pojana. Katoliiklikud vanemad soovisid, et pojast saaks vaimulik, ja panid ta 1865 Freiburgi kloostrikooli, mille Fehrenbach 1871 lõpetas. Järgnes teoloogia õppimine Freiburgi Albert Ludwigi Ülikoolis. Seal jõudis ta järeldusele, et tsölibaat ei ole tema jaoks sobiv eluviis, mis välistas vaimuliku karjääri. Seetõttu läks ta 1874 üle õigusteaduskonda, mille lõpetas 1879. Samal aastal ta abiellus ja sellest abielust sündis 1 tütar.
Ta valiti Badeni Maapäeva 1885 Katoliikliku Keskpartei liikmena, kuid erimeelsused partei juhtkonnaga kirikupoliitika osas sundisid teda 1887 Maapäevast lahkuma. 
1901 valiti ta tagasi ning ta jäi Maapäeva liikmeks 1913. aastani. Aastatel 1907–1909 oli ta maapäeva president.
1903 valiti ta Saksa Riigipäeva (Reichstag) ning temast sai üks parema kõneoskusega parlamendi spiikreid. 1917 sai ta parlamentaarkomisjoni esimeheks ja 1918 Keiserliku Saksamaa Riigipäeva viimane president. 
Kui loodi vabariiklik valitsus, oli ta 1919–1920 Weimari rahvuskogu president.
Juunis 1920 määrati ta vabariigi kantsleriks ja ta moodustas Saksamaa Weimari vabariigi esimese mittesotsialistliku kabineti, Keskpartei koalitsiooni Saksa Demokraatliku Partei ja Saksa Rahvaparteiga. Suutmata pidada edukaid läbirääkimisi liitlastega reparatsioonide küsimuses, oli ta mais 1921 sunnitud tagasi astuma.
Aastal 1923 valiti ta Katoliikliku Keskpartei esimeheks, mida ta juhtis kuni oma surmani.
Tallinna park

Tallinna park (vene keeles Таллинский парк) on park Moskva kaguosas Moskva jõe kaldal. Pargi pindala on 20 ha. Park avati 9. mail 2005 nime all "60 aastat võidust" (vene keeles "Сквер 60 лет Победы"). 2013 nimetati park ümber Tallinna pargiks.
2010ndatel olid Tallinna ja Moskva ametivõimud otsustanud, et kumbki pealinn rajab vastava pargi. Tallinna ülesandeks sai rajada Moskva park.
Kullajõgi

Kullajõgi (venepäraselt ka Mertvitsa; vene Мертвица, soome Kullanjoki) on jõgi Venemaal Leningradi oblastis Kingissepa rajoonis.
Jõe pikkus on 10 km. Jõgi suubub Luuga jõkke.
Jõe äärde jäävad järgmised külad: Hannika, Udarniku, Ropša ja suudme juures Bolšoje Kuzjomkino.
Ohessaare maastikukaitseala

Ohessaare maastikukaitseala asub Saare maakonnas Saaremaa vallas Ohessaare külas. Kaitseala hõlmab 5,6 ha. Kaitseala geograafilised koordinaadid on 58° 0′ N, 22° 1′ E. 
Kaitseala on loodud aastal 1959. Kaitse alla on võetud Ohessaare pank ja tüüpiline kliburand. Panga pikkus on 400 m ja kõrgus 3,5 m.
Maastikukaitseala keskkonnaregistri kood on KLO1000552.
PPS-43

‎Välislingid

 PPS-43 – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Carrolli maakond (Missouri)

Ajalugu

Maakond moodustati 1833. aastal.
Dodge'i maakond (Georgia)

Ajalugu

Maakond moodustati 1870. aastal.
Türi majandusgümnaasium

Türi Majandusgümnaasium oli keskkool Türil, mis tegutses 1989. aastast 2011. aastani. Enne 1995. aastat nimetati kooli Türi 2. Keskkooliks. Kool suleti haridusreformi tulemusel.
Koolis oli kolm õppesuunda: majandus (al 1996), kunst (al 1999) ja sport (al 2005).
Praegu tegutseb selles hoones Türi Ühisgümnaasium.

Ajalugu

Plaan ehitada Türile uus koolimaja tekkis 1980. aastate alguses, kui Türi 1. Keskkool jäi rohkem kui 1000 õpilasele väikseks. Esialgu taotleti luba ehitada 9-klassiline kool, kuid pärast linnarahva hääletust keskkooli rajamise poolt, esitati Hariduskoondisele taotlus avada Türi 2. Keskkool. Hoone projekteeris Pärnu Maaehitusprojekti arhitekt Maie Hansmann.
28. aprillil 1988. aastal pandi uuele koolile nurgakivi. Koolihoone ehitus osutus aga mahukamaks kui esialgu plaaniti, seepärast kutsuti üles linnaelanikke abistama heakorrastus- ja koristustöödele. 1. septembril 1989 avati Tolli metsa serval uus koolimaja 486 õpilasele ja 35 õpetajale.
Esimesel septembril 1995 nimetati Türi Linnavolikogu otsusega Türi 2. Keskkool Türi Majandusgümnaasiumiks.

Veskikivi

Alates kooli esimesest päevast sai sümboliks kolm veskikivi, kuhu EPT automajandi autojuht Mart Tomingas raius uue kooli nime ja asutamise aasta. Veskikivi kujutist kasutati ka kooli logol ja lipul.

Lipp

Türi 2. Keskkooli lipp valmis kunstnik Aarne Mesikäpa kavandi järgi 1992. aasta kevadeks. Lipu õnnistas Türi koguduse õpetaja Teet Hanschmidt Türi kirikus I lennu lõpuaktuse päeval 19. juunil 1992. Lipul on kujutatud kooli logo (veskikivi), ümbritsetud tammelehtede, rukkilillede ja viljapeadega.
1996. aasta kevadel naelutati lipule uus nimelint.

Laul

1998. aastal sai kool oma laulu, mille viisi autor oli tollal 7. klassi õpilane Mari-Liis Rõõmussaar ning sõnade autorid Meelika Välimäe, Anu Ernits ja Sander Muru.
Kooli laul
Keset mände, eemal linnakärast 

asub avar valge maja.

Seisab uhkelt ja kaunilt metsatuka sees,

kannab nime ta TMG.
Murul veskikivi vaikselt aastaid kogub,

kas tal meeles veel see,

mil esimesed lapsed tulid sooviga,

et õppida hoolega meie koolis.
Kuigi merekallas kaugel siit,

saan jõudu metsast mühavast,

siit lahkudes mul teada eluviit,

julgelt elule ma vastu lä'en.
Murul veskikivi vaikselt aastaid kogub,

kas tal meeles veel see,

mil esimesed lapsed tulid sooviga,

et õppida hoolega meie koolis.
Luule Viilma

Luule Viilma (6. aprill 1950 – 20. jaanuar 2002) oli eesti arst ja parapsühholoog, mõtteraviteemalise raamatusarja "Ellujäämise õpetus" autor. 
Viilma lõpetas Tartu Ülikooli arstiteaduskonna ning praktiseeris pikka aega günekoloogina algul Rapla haiglas, hiljem Haapsalus. 
Aastal 1991 alustas ta erapraksist naistearstina. Samal aastal puutus ta esimest korda kokku parapsühholoogiaga. Ajapikku kujundas ta välja isikliku mõtteraviõpetuse, mida kirjeldas raamatusarjas "Ellujäämise õpetus".
Luule Viilma hukkus autoavariis.
Irma (eesnimi)

Irma on naisenimi.
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 433. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Irma 273 naisel.
Valentina Ossejeva

Valentina Ossejeva (vene Валентина Александровна Осеева; samuti Valentina Ossejeva–Hmeljova, vene Валентина Александровна Осеева-Хмелёва; 28. aprill (15. aprill vkj) 1902 Kiiev– 5. juuli 1969 Moskva) oli vene lastekirjanik.

Elulugu

Valentina Ossejeva sündis Kiievis inseneri perekonnas. Keskkooli lõpetamise järel õppis ta kuni 1923. aastani Kiievi N. V. Lõssenki nim. Instituudi näitekunsti teaduskonnas, kuid ei lõpetanud seda. Seejärel kolis nende perekond Moskvasse.
Aastatel 1924–1940 töötas ta pedagoogi ja kasvatajana lastekommuunides ja järelevalveta laste vastuvõtupunktides. Teise maailmasõja ajal töötas ta lasteaiakasvatajana Baškiiri ANSV–s.
Valentina Ossejeva abikaasa oli kirjanik Vadim Ohhotnikov. Nad elasid alates 1952. aastast Izjumovkas Starõi Krõmi linna lähedal.
Valentina Ossejava suri Moskvas ja on maetud Vagankovo kalmistule.

Looming

Ajakirjanduses avaldati Ossejeva esimene jutustus 1937. aastal. 1940. aastal ilmus tema esimene lasteraamat "Punane kass". Seejärel ilmusid tema teised jutukogud. Populaarseks said tema Vasjok Trubatšovi raamatud, mille eest ta sai 1952. aastal kolmanda järgu Stalini preemia.
Kibuvits

Kirjeldus

Kibuvitsad on madalad (50–100 cm) või kõrgemad (1–2 m) puitunud vartega põõsad. Varred on tugevad ja püstised või peenemad ja loohjad, aga alati ogadega. Lehed on paaritusulgjad ning sulglehekeste arv on sõltuvalt liigist 5–9. Lehekeste värvus, kuju ja karvasus on olulised tunnused liigi määramisel. 
Õied asuvad üksikult või õisikutena varte tippudes. Kroonlehti on alati viis või kordne arv. Õite suurus on sõltuvalt liigist 2–6 cm. Meie kliimas õitsevad  kibuvitsad enamasti jaanipäeva paiku, üksikud liigid varem või hiljem. Kurdlehine kibuvits õitseb külmadeni. Viljadeks on pähklikesed, mis asuvad lihakaks muutunud õiekarika sees.
Igor Sorin

Igor Sorin (10. november 1969 Moskva – 4. september 1998 Moskva) oli vene muusik ja luuletaja.
Ta oli ansambli Ivanuški International liige.
Karvapüstitaja

Karvapüstitajad (arrectores pilorum, ainsuses arrector pili) on lihased, mis tõstavad külma või erutuse tundmisel karvad püsti, moodustub kananahk.
Igal karval on oma karvapüstitaja.
Diodoros Kronos

Diodoros Kronos (kreeka Διόδωρος Κρόνος, 4.–3. sajand eKr) oli vanakreeka filosoof, Megara koolkonna esindaja, kes oli pärit Kaaria maakonnast Väike-Aasias.
Diodoros Kronose isa oli Ameinias Iasosest ning ta õpetajaks Apollonios Kronos. Diogenes Laertios väidab oma teoses "Väljapaistvate filosoofide eludest, õpetustest ja ütlustest", et ühel õhtusöögil Ptolemaios I-ga esitas Stilpon Diodorosele dialektilise küsimuse, millele viimane ei suutnud kohe vastata, mida talle ette heideti ning mistõttu anti talle pilkamiseks hüüdnimi Kronos (vanakreeka ὁ Κρόνος – eesti keeles "vana narr"). Diogenes jätkab kirjeldust väitega, et koosviibimiselt lahkununa kirjutas Diodoros probleemist kokkuvõtte ning võttis endalt seejärel ahastuses elu. Selle loo tõepärasuses võib aga kahelda, sest Straboni teose "Geograafia" järgi päris Diodoros Kronose hüüdnime oma õpetaja Apollonioselt.
Diodoros kuulus Megara koolkonna dialektikute hulka ning seetõttu pälvis ta ka hüüdnime Dialektik. Aleksandria Clemensi "Stromata" kohaselt olevat ka Diodorose tütardest saanud dialektikud. Tema õpilastena võib nimetada Dialektik Philonit ja stoikute koolkonna asutajat Zenonit Kitionist.
Diodoros Kronose filosoofilistest seisukohtadest on teadmised fragmentaarsed. Arvatavasti oli tema peamiseks huviobjektiks loogika. Ta jätkas Eubulidese tööd paradokside vallas, olles Diogenes Laertiose väitel "Maskeeritud mehe paradoksi" (vanakreeka keeles ἐγκεκαλυμμένος) ja "Sarvede paradoksi" (vanakreeka keeles κερατίνης) autoriks.  (Samas paar lõiku varem nimetab Diogenes Laertios nende paradokside autorina Eubulidest ennast). Märkimisväärseks on peetud Diodorose tööd tulevikku puudutavate kontingentsete propositsioonide vallas, mille osas koostas Diodoros Epiktetose "Kõnede" kohaselt "valitseva argumendi" (vanakreeka ὁ κυριεύων λόγος).
Diogenes Laertios on talletanud väidetavasti Diodoros Kronose kohta kirjutatud Kallimachose epigrammi: "Momos ise kirjutas seinale: "Kronos on tark."" (Vanakreeka αὐτὸς ὁ Μῶμος ἔγραφεν ἐν τοίχοις, "ὁ Κρόνος ἐστὶ σοφός.).
Keflavíki rahvusvaheline lennujaam

Ajalugu

Lennujaam avati 1941. aasta detsembris USA õhujõudude baasina.
Jeju saar

Jeju (korea 제주, McCune-Reischaueri süsteemis Cheju) on Lõuna-Koreale kuuluv saar Korea poolsaarest lõunas Ida-Hiina meres. 
Saare pindala on 1950 km². 
Saar on mägine ja subtroopilise kliimaga. 
Saare ja Jeju provintsi keskus on Jeju.
Jevgeni Belov

Jevgeni Nikolajevitš Belov (vene Евгений Николаевич Белов; sündinud 7. augustil 1990 Oktjabrskis Sverdlovski oblastis) on Venemaa murdmaasuusataja.
2011. aasta maailmameistrivõistlustel Oslos oli ta sprindis 37. ja 15 km klassikatehnika sõidus samuti 37. 2013. aasta maailmameistrivõistlustel Val di Fiemmes oli ta 30 km jälitussõidus 11. ja võitis 4×10 km teatesõidus pronksmedali. 2014. aasta taliolümpiamängudel Sotšis saavutas ta 15 km klassikatehnika sõidus 25. ja 30 km suusavahetusega sõidus 19. Hooajal 2014–2015 oli ta üldkarika arvestuses kuues ja tavadistantside karika arvestuses kolmas.
MK-etapil jõudis ta esmakordselt esikolmikusse 19. jaanuaril 2014, kui saavutas etapil Szklarska Porębas 15 km klassikatehnikas ühisstardis teise koha. Esimese etapivõidu saavutas ta 16. detsembril 2018 Davosis 15 km vabatehnikas.
Argolída laht

Argolída laht (kreeka Αργολικός Κόλπος) on Myrtooni mere laht Peloponnesose idakaldal. Kirdes piirneb Argolise poolsaarega, kagus ühenduses Myrtooni merega. Pikkus umbes 50 km, laius umbes 30 km, sügavus kuni 800 m.
Regina Lukk-Toompere

Regina Lukk-Toompere (sündinud 23. augustil 1953 Arhangelski oblastis) on eesti kunstnik, raamatuillustraator ja -kujundaja.
1981. aastal lõpetas ta Eesti Riikliku Kunstiinstituudi graafika eriala spetsialiseerumisega raamatukujundusele ja -illustratsioonile.
1988. aastast on ta Eesti Kunstnike Liidu liige. 1993. aastast on ta Eesti Kujundusgraafikute Liidu liige, IBBY Eesti osakonna liige
Lisbeth Palme

Anna Lisbeth Christina Palme (neiupõlvenimi Beck-Friis; 14. märts 1931 – 18. oktoober 2018) oli rootsi lastepsühholoog. Ta oli Rootsi peaministri Olof Palme abikaasa. 
Nad abiellusid 9. juunil 1956. 
Lisbeth oli hariduselt lastepsühholoog.
Ta oli aastail 1990–1991 UNICEF-i eesistuja.

Olof Palme mõrv

Olof Palme tapeti püssilasuga Stockholmi kesklinnas 28. veebruaril 1986, kui Olof jalutas koos Lisbethiga koju pärast õhtust kinofilmi. Olofit ei turvanud ihukaitsjad. Tulistamisest sai haavata ka Lisbeth, keda kuul tabas õlga. 
Detsembris 1988 vahistati Christer Pettersson, kelle Lisbeth oli mõningase kõhklusega identifitseerinud tapjaks. Pettersoni süüdistati küll mõrvas, kuid asitõendite puudumisel tunnistas Rootsi Kõrgem Kohus ta süütuks. Seega on Olof Palme mõrv tänaseni lahendamata.
Rituaal

Rituaal (ladina sõnast ritualis 'tavandikohane') on mingi usutalituse, tava või kombe kindlakskujunenud kord, tseremoonia või ka kombetalitus ise.
Rituaal võib koosneda riitustest.