Gerolsteini suurhertsoginna

„Gérolsteini suurhertsoginna” (originaalpealkiri La Grande-duchesse de Gérolstein) on Jacques Offenbachi operett (opéra bouffe) kolmes vaatuses Henri Meilhaci ja Ludovic Halévy libretole. Üks helilooja paremaid ja säravamaid poliitilisi satiire, mis sisaldab suurepärast muusikat ja vaimukat dialoogi.

Saamisloost

Offenbachi karjääri kõrgpunkt oli 1860. aastate keskel, kui esietendusid tema populaarsed teosed "La belle Hélène" („Ilus Helena”, 1864) ja "La Vie parisienne" ("Pariisi elu", 1866). Nende edu alles kestis, kuid Offenbach kiirustas, et komponeerida Pariisi maailmanäituse avamiseks uus lõbus loo pealkirjaga „Gérolsteini suurhertsoginna”. Maestro ise aitas Meilhacil ja Halévyl viimistleda libretot. Lepiti ka kokku, et peaosa esitab kahes eelmises operetis säranud ja Pariisi operetipubliku lemmikuks tõusnud Hortense Schneider. Pealegi oskas Schneider suurepäraselt parodeerida Venemaa keisrinnat Katariina Suurt, keda peeti silmas suurhertsoginna prototüübina. Schneideriga sõlmiti leping, mille kohaselt sai operetiprimadonna erakordselt suure honorari – 4500 franki.

Esmaettekanne

Esietendus toimus 12. aprillil 1867 Pariisi Théâtre des Variétès. Rolle esitasid Hortense Schneider (Suurhertsoginna), José Dupuis (Fritz), Karl Knopp (Puck), Pierre-Eugène Grenier (Paul), Henri Couderc (Boum), Émilie Garait (Wanda) ja, Louis Baron (Grog). Dirigeeris Jacques Offen­bach. 
Esietendus oli tohutult edukas. Esitati maailmanäituse ajal igal päeval täissaalile. Olnud läbi aegade Prantsusmaal äärmiselt populaarne ning püsinud operetilembelistes maades repertuaaris. Kohe väljatuleku aastal esitati Viinis, Philadelphias, kuus kuud järjest New Yorgis (Théâtre Français), Budapestis, Stockholmis, Kopenhaagenis, inglise keeles Londonis (Covent Garden) ja Berliinis. Melbourne'i jõudis „Hertsoginna” 1873. aastal. Londoni Savoy Theatre uuslavastuseks 1897. aastal jätkus publikut 99 etenduseks. Eestis pole seda operetti esitatud.

Opereti sisu

Tegevus toimub 1720. aastal väljamõeldud Gérolsteini suur­hertsogiriigis Saksamaal. 
I vaatus
Peaminister parun Puck soovib, et tema poolt üles kasvatatud võluv, kuid tüütu 20-aastane suu­r­hertsoginna läheks mehele Steis-Stein-Steis-Laper-Bottmoll-Schorstenburgi kentsakale prints Paulile. Naisel on tegelikult silma vaid sõjaväelastele. Tema tähelepanu all on juba noor nekrut Fritz. Tolle südamedaam Wanda on omakorda pälvinud võimuka kindral Boumi soosingu. Parun Puck on rahulolematu, et hertsoginna ei kuuletu. Puck otsustab hertsogiriigi sõjaväe üle vaadata ja siis lõbusa sõja korraldada. Kuna hertsoginna üha rohkem Fritzusse kiindub, siis ülendab ta noormehe kiiresti kapraliks, siis seersandiks, edasi leitnandiks ja kapteniks. 
II vaatus
Fritz võidab hõlpsasti lahingu. Tema armee suurtükiväel on kasutada vaenlase alistamiseks 300 tuhat hästi täidetud pudelit. Naastes „sõjaväljalt”, ei varja hertsoginna oma vaimustust Fritzu suhtes. Ta lubab noormehele mitmesuguseid uusi autasusid. Kuid Fritz lükkab Wanda armastust silmas pidades suurhertso­gin­na abieluettepaneku tagasi. Kättemaksuks ühineb suurhertsoginna kindral Boumi ja prints Pauli vandenõuga, mille eesmärgiks on Fritzust lahti saada ja ta mõrvata. 
III vaatus
Fritzu kõrvaldamiseks on kõik ettevalmistused tehtud. Ootamatult muudab hertsoginna meelt, sest viha Fritzult korvi saamises on taandunud. Hertsoginna on leidnud uue silmarõõmu parun Grogi isikus. Kuid seegi seiklus lõppeb ebaõnnestumisega, sest selgub, et parunil on oma naisega neli last. Noor hertsoginna muutub leplikuks ja otsustab siiski oma kihlatu prints Pauli kasuks. Fritz võib sõjaväest lahkuda ja lõpuks abielluda Wandaga. Ta saab küla koolmeistri koha, ehkki on väga kesise kirjaoskusega. Kindral Boum peab leppima oma senise vanapoisiseisusega. Parun Grog saadetakse turvaliselt koju oma naise ja nelja lapse juurde.