google/wiki40b huggingface dataset:
Vassili II

Vassili II Pime (Василий II Васильевич Тёмный 10. märts 1415 – 27. märts 1462) oli Moskva suurvürstiriigi suurvürst.

Elulugu

Vassili II isa oli Vladimiri (1362–1389) ja Moskva (1359–1389) suurvürst Dmitri Donskoi poeg, Moskva suurvürst (1389–1425) Vassili I ja ema Leedu, Vene ja Žemaitija suurvürstiriigi suurvürsti Vytautas Suure tütar, Leedu Sofia. Tänu sellele olid Vassili suhted Leedu suurvürstiriigiga algusaastetel äärmiselt head. Kuid Vytautase surma järel 1430. aastal puhkes Moskva suurvürstiriigis võimuvõitlus ning mõneks ajaks haaras trooni enda kätte Vassili onu, Dmitri Donskoi poeg Galitši vürst Juri Dmitrijevitš, kes aga 1434 suri.

Võimuvõitlus

1435. aastal õnnestus Vassilil, Galitši Juri Dmitrijevitši poja Dmitri Šemjaka abil oma võim Moskvas taastada, troonil olnud teine Juri Dmitrijevitši poeg Vassili Jurjevitš hukati. Teda tavaliselt ametlikult Moskva troonil olnuks ei loeta, mistõttu Ivan III poega nimetatakse enamasti Vassili III-ks, mõnikord aga siiski ka Vassili IV-ks.
1445. aastal kukutas Galitši vürst Dmitri Šemjaka, Vassili II ning saatis ta Uglitšisse maapakku, lisaks lasi ta ka pimedaks torgata. Kuid Vassili toetajaskond oli küllaltki tugev ning 1447. aastaks õnnestus tal Moskva suurvürstiriigi troon tagasi saada.
Marianne Kneuer

Marianne Kneuer (sündinud 1964 Bonnis) on saksa politoloog ning Saksa Politoloogide Ühingu esimees.

Haridus ja tegevus ülikoolides

Õppinud hispanistikat, politoloogiat ja filosoofiat Bonni Ülikoolis (magistrikraad 1989) ning Madridi Ülikoolis. Doktorikraadi kaitses ta 1991. aastal Bonni Ülikoolis politoloogia alal, habiliteerus Eichstätti Katoliiklikus Ülikoolis tööga teemal "Euroopa Liit kui välisosaleja demokratiseerumisprotsessides. Lõuna-Euroopa ning Kesk- ja Ida-Euroopa võrdluses."
Alates 2011. aastast on ta professor Hildesheimi Ülikoolis (poliitiliste süsteemide võrdlus/rahvusvahelised suhted)

Isiklikku

Marianne Kneuer on abielus, tal on kaks last.
Jarkko Immonen

Jarkko Immonen (sündinud 19. aprillil 1982 Rantasalmis) on Soome jäähokimängija, kes 2017. aastast mängib Soome kõrgliiga klubis  JYP. Ta on  JYP-is mänginud varem ka aastatel 2002–2005 ja 2007–2009
2005–2007 mängis ta NHLi klubis New York Rangers.
2010 tuli ta  Kaasani Ak Barsiga KHL-i meistriks võites Gagarini karika.
2011. aasta jäähoki maailmameistrivõistlustel tuli ta Soome koondisega maailmameistriks ja oli ka resultatiivseim mängija.
Linda Rosin

Linda Rosin (20. november 1904 Lesnoi, Venemaa – 26. juuli 1981 Tallinn) oli eesti kujur.

Elukäik

Linda Rosin sündis puusepa perekonnas ning õppis 1915–1918 Petrogradi algkoolis, 1918–1920 Tartu kommertskoolis ja seejärel Tallinna Kunsttööstuskoolis. Ta lõpetas Riigi Kunsttööstuskooli 1927 naiskäsitöö ajal, õppis 1928–1929 veel raamatuköitmist ja nahatööd ning omandas joonistus- ja käsitööõpetaja kutse. Töötas 1930–1939 Rotterdamis ja Amsterdamis kompvekivabrikus joonistajana. Õppis 1942–1944 Tallinna Rakenduskunsti Koolis rakendusskulptuuri ja 1945–1948 Tallinna Riiklikus Tarbekunsti Instituudis; jäi pärast skulptuuriala õpetamist samasse tööle (aastast 1950 skulptuuriõppejõud). Oli aastast 1960 Tallinnas vabakunstnik. Aastast 1948 Kunstnike Liidu liige.

Looming

Viljeles 1930. aastail Hollandis nahkehistööd, pärast sõda Eestis põhiliselt skulptuuri, eeskätt figuurikomositsiooni ja portreed. 1950. aastate kompositsioonides valdab ajastule omane pateetiline inimesekujutus, hiljem sugenes (ms Saksa DV 1960.–1970. aastate skulptuuri mõjul) karge tundeline varjund. Portreedele on iseloomulik veidi maneerlik stilisatsioon. Loonud ka ehiskujusid. Harrastas õlimaali.

Näitused

Aastast 1948

Isikunäitused

1979, Tallinna kunstisalong

Rühmanäitused

1964 (koos J. Jenseni, I. Linnati, V. Loigu, A. Pulsti ja H. Roodega) ja 1974 (koos I. Linnati, V. Loigu, A. Pulsti ja H. Roodega), Tallinna Kunstihoone
Eesti Biokeskus

Eesti Biokeskus (lühend: EBK) on Eesti teadus- ja arendusasutus, mis kuulub Eesti haridus- ja teadusministeeriumi haldusalasse. Põhikirja järgi tegeleb EBK muu hulgas geeni- ja rakutehnoloogia arendustegevusega, bioloogia, biomeditsiini, bio- ja keskkonnatehnoloogia valdkonnaga.
EBK moodustati 1986. aastal TÜ ning Keemilise ja Bioloogilise Füüsika Instituudi ühisasutusena.
Heinar Sakkos

Heinar Sakkos (4. oktoober 1939 Haanja – 19. november 1993 Tallinn) oli Eesti tehnikateadlane.

Elulugu

Heinar Sakkos oli teenistuja poeg ja Tiiu Sakkose abikaasa.
Ta lõpetas 1958 Võru 1. Keskkooli, 1965 Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) insener-elektromehaaniku kutsega, oli 1969–71 TPI elektriajamite kateedri aspirant. 1977 sai ta Valgeveme Polütehnilises Instituudis tehnikakandidaadiks, kaitstes väitekirja "Исследование установившихся и динамических режимов работы авто­матизированного магнитогидродинамического привода". Ta stažeeris 1979 Leningradi Elektrotehnika Instituudis ning 1984 ja 1989 Eesti NSV TA Termofüüsika ja Elektrofüüsika Instituudis. Ta oli 1966–68 ja 1972–78 TPI (aastast 1989 TTÜ) elektriajamite kateedri assistent, 1978–81 vanemõpetaja, 1981–92 dotsent, 1992–93 TTÜ elektriajamite ja jõuelektroonika instituudi dotsent. Sakkos luges elektriajamite teooria, juhtimise ja projek­teerimise, automaatjuhtimise teooria ning tehnoloogiliste protsesside modelleerimise kursusi. Ta koostas ka õppevahendeid.

Teadustöö

Heinar Sakkose uurimis­valdkondadeks olid automatiseeritud magnetohüdrodünaamiliste (MHD) elektriajamite ja ‑seadmete teoreetilised ja rakenduslikud probleemid, kulgelektriajamid ning jõupooljuhtmuundurid. Ta osales TPI-s loodud MHD-pumba ning sulametalli valamise ja elektromagnetilise doseerimise seadmete rakendamisel ja tööstuslikul katsetamisel Ust-Kamenogorski Titaani- ja Magneesiumikombinaadis, Kaluši Keemia- ja Metallurgiakombinaadis ning Kaasani Mootoritootmiskoondises. Peale selle korraldas ta erialakonverentse ja toimetas teadustööde kogumikke. 1984 pälvis ta NSVL Rahvamajanduse Näituse pronksmedali. Heinar Sakkosel oli üle 90 teadustrükise ja 13 autoritunnistust.
Andrei Voznessenski

Andrei Andrejevitš Voznessenski (vene Андрей Андреевич Вознесенский; 12. mai 1933 Moskva – 1. juuni 2010 Moskva) oli vene luuletaja ja proosakirjanik.
Olles 14-aastane, saatis oma luuletused Boriss Pasternakile, millest sai alguse nende sõprus, mis suuresti määras tema tuleviku.
Aastal 1957 lõpetas Moskva Arhitektuuriinstituudi. Esmakordselt avaldas luuletused 1958. aastal.
1998. aastal ilmus Voznessenski mälestusteraamat "Virtuaalses tuules" ("На виртуальном ветру", Moskva, kirjastus Vagrius).
Andrei Voznessenski maeti 4. juunil 2010 Moskva Novodevitšje kalmistule vanemate kõrvale. 
Voznessenski oli 46 aastat abielus kirjaniku ja teatrikriitiku Zoja Boguslavskajaga.
Mart Kuldkepp

Mart Kuldkepp (sündinud 19. septembril 1983) on eesti skandinavist, ajaloolane ja tõlkija. Ta on Skandinaavia ajaloo ja poliitika dotsent University College London'is. Aastatel 2011–2015 töötas ta mitmesugustel ametikohtadel Tartu ülikooli skandinavistika osakonnas, sh. osakonna juhataja ja programmijuhina. 
Mart Kuldkepi peamisteks uurimisteemadeks on Eesti ja Skandinaavia poliitilised ja kultuurikontaktid 20. sajandil, eestlaste põhjamaise identiteedi problemaatika ning vanapõhja kirjandus ja kultuur. 2014. aastal kaitses ta Tartu ülikoolis doktoritöö teemal "Estonia Gravitates Towards Sweden: Nordic Identity and Activist Regionalism in World War I" (Eesti kaldub Rootsi poole: põhjamaine identiteet ja aktivistlik regionalism Esimeses maailmasõjas). 
Samuti on ta põhjalikult tegelenud Aleksander Kesküla isiku ja tegevuse uurimisega ning pälvis selle eest 2015. aastal rahvusvahelise Balti-uuringute edendamise assotsiatsiooni (AABS) alustava teadlase preemia.
Mart Kuldkepp kuulub üliõpilasseltsi Veljesto. Samuti on ta Õpetatud Eesti Seltsi liige.
Arthur C. Clarke

Sir Arthur Charles Clarke CBE, FRAS (16. detsember 1917 Minehead, Somerset – 19. märts 2008 Colombo) oli Briti ulmekirjanik, leiutaja ja futuroloog.
Ta pärines vaesest perekonnast, omandas küll keskhariduse, kuid ei saanud endale võimaldada õpinguid ülikoolis. Pärast keskkooli lõpetamist töötas audiitorina. Teise maailmasõja puhkedes ta mobiliseeriti ja teenis kuninglikes õhujõududes radarispetsialistina. Leitnandi auastmes demobiliseerituna õnnestus tal astuda ülikooli ning omandada bakalaureusekraad matemaatikas ja füüsikas.
Aastal 1946 avaldas ta Ameerika Ühendriikide fantastikaajakirjas "Astounding Science Fiction" oma esimesed ulmelood. Viis aastat hiljem, 1951. aastal keskendus ta ainult kirjutamisele.
Aastal 1956 kolis ta Sri Lankale, kus elas kuni oma surmani 2008. aastal. Aastal 2000 löödi ta teenete eest kirjanduses rüütliks.
Kokku kirjutas Clarke oma pika elu jooksul üle 80 raamatu, mille hulgas on nii teaduslikke, populaarteaduslikke kui ka ilukirjanduslikke teoseid. Peamiselt kogus ta tuntust ulmekirjanikuna, samuti mitme tehnoloogilise uuenduse ettekuulutajana.
Juba aastal 1945 kirjeldas ta geostatsionaarset satelliitsidet kui kõige ideaalsemat rahvusvahelise telekommunikatsiooni vahendit. Esimene toimiv geostatsionaarne satelliit lasti orbiidile alles 1963. aastal.
Clarke'i visioon kosmoseliftist, mida ta pidas geostatsionaarsetest satelliitidest järgmiseks arenguastmeks ja kirjeldas oma 1979. aastal ilmunud teoses "The Fountains of Paradise", ei ole veel realiseerunud.
Aastal 1968 ilmus üks tema kuulsamaid romaane "2001: kosmoseodüsseia" (2001: A Space Odyssey), mida ta oli kirjutanud samal ajal, kui režissöör Stanley Kubrick samanimelist filmi lavastas.
Ulmekirjanduse BAASis on Clarke'ile 14. detsembri 2009 seisuga kirjutatud 554 arvustust 192 teosele, mis teeb temast arvustuste hulgalt 5. kirjaniku BAASis.
Mutt

Tunnused

 
Muti tüvepikkus on 110–160 mm (isasel keskmiselt 143 ja emasel keskmiselt 135 mm), sabapikkus 20–40 mm, tagakäpa pikkus 17–19,5 mm. Kondülobasaalpikkus on 32,5–37 mm. Isend kaalub 65–130 g (isane keskmiselt 85–95 ja emane 70–75 g; sündides kaalub mutipoeg umbes 3,5 g).
Mutil on silinderjas keha ja jalad. Esijäsemed on labidakujulised. Muti karvkatte värvus muutub, tavalisimad on hallikas, kollakas, oranžikas ja must.
Mutid on evolutsioonilises üleminekus silmade kadumise poole. Nende väga väikestele silmadele langevad tavaliselt karvatutid, ehkki nad suudavad vähesel määral näha. Nende pisitillukeste, mooniseemnesuuruste silmade ees on nahas 0,5–1 mm pikkune pilu; liikuvad silmalaud ja ripsmed puuduvad. Suuremal osal Kaukaasia muttidest on silmad nahaga kaetud. Karpaatidest ja Kaukaasiast on leitud isendeid, kelle üks silm on naha all, teise kohal on pilu.
Muti eluiga võib küündida 7 aastani, ehkki isendid ületavad harva 3 aasta künnise.

Elupaik ja -viis

Mutid asustavad mitmesuguseid elupaiku, näiteks lehtmetsad, heinamaad ja karjamaad. Enamasti ei suuda mutt elada liigniisketes ja happeliste muldadega piirkondades. 
Mutt suudab ujuda. Seda on näha sellest, et jõgede ääres on avastatud vette avanevaid mutikäike, mis teisel kaldal jätkuvad, aga jõgede all mutikäike pole. Korduvalt on ujuvaid mutte ka nähtud.
Mutt on tige ja seltsimatu, eriti vangipõlves. Täiskasvanud isased murravad nende juurde samasse puuri pandud emaseid ja noorloomi, emased omakorda murravad nendega kokku pandud noorloomi. Mutt sööb mahamurtud liigikaaslased ära, kuid paljud kiskjad ei söö mutte.

Toitumine

Suure osa muti toidust moodustavad vihmaussid, eriti talvel. Suvel sööb mutt ka kahepaikseid, hulkharjasusse, nälkjaid ning mullaputukate valmikuid ja vastseid, mõnikord koguni teisi mutte. Muti teravad hambad suudavad purustada igasuguse kooriku. Ühekorraga sööb mutt 20–22 g vihmausse.

Pojad

Pojad sünnivad paljastena. Alles kahe nädala vanuselt hakkavad neil kasvama hallid karvad. Ema imetab poegi kuu aega.

Mutt karusloomana

Muti peamine praktiline kasu seisneb tema karusnaha väärtuses. Mutinahad on väikesed, kuid vastupidavad. Naha värvus ja kvaliteet muutuvad vastavalt karvkatte kulumisastmele.
Aastas toimub mutil kolm karvavahetust: kevadine, suvine ja sügisene. Soojal aastaajal toimub karvavahetus enam-vähem pidevalt. Need kohad, kus karvad vahetuvad, on toornaha siseküljel näha tumedate laikudena. Seal on nahk kolm korda paksem kui heledatel naaberaladel, kuid tumedal laigul kinnituvad karvad nõrgemini ja kukuvad kergemini ära. Karvavahetuslaigud vähendavad naha väärtust. Parim karvkate on muttidel pärast sügisese karvavahetuse lõppu oktoobris-novembris: kõrge, ühtlane, tihe, sametjalt läikiv ja süsimust hõbeja kirmega.
Venemaal algas muttide töönduslik püük 1920. aastatel. NSV Liidus oli mutt karusnahavarumises massilisuse poolest loomaliikidest umbes 6. kohal, sealhulgas Uuralites ja Venemaa Euroopa-osa keskoblastites esikohal.
Parima filmi Oscar

Parima filmi Oscar (inglise Academy Award for Best Motion Picture, Best Picture) on Oscari-filmiauhinna tähtsaim kategooria. Auhinnaga tunnustab Ameerika Filmikunsti ja -teaduste Akadeemia eelneva aasta parimat filmi. Auhind antakse üle filmi produtsendile.
Auhinnale saab filme esitada akadeemia iga liige. Ka auhinna saaja valimises saavad osaleda kõik liikmed. 
Selles kategoorias auhinnatakse filme alates esimesest Oscari-tseremooniast 1929. aastal. 
1951. aastast antakse parima filmi Oscar kätte tseremoonia viimase auhinnana.
Exallodontophis

Levila

Neid madusid võib kohata Madagaskaril.
Bioherm

Bioherm on organismide jäänustest koosnev settekivimkeha, mis on ümbritsetud teistsuguse litoloogiaga kivimeist. Biohermid on kujult kupli- või kuhikulaadsed. Lamedaid kivimikehasid nimetatakse biostroomideks.
Biohermid on valdavalt tekkinud veekogude põhjas kunagi elanud kinnitunud organismidest, nt korallidest ja sammalloomadest. Nende organismide lubiaine seostus põhjas oleva kihilisuseta setenditega, mis hiljem litifitseerus.
Bioherme leidub ka Eesti aluspõhja avamusaladel, näiteks Saaremaal.
Mare Piirsalu

Elulugu

Mare Piirsalu on töölise tütar.
Lõpetas 1969 Paide 1. Keskkooli, 1974 TÜ keemia osakonna, M.Sc. (1997, TÜ), väitekiri "Alküülbensoaatide ja asendatud fenüülbensoaatide leeliselise hüdrolüüsi kineetika uurimine", Ph.D. (TÜ, 2003), väitekiri "Substituent, temperature and solvent effects on the alkaline hydrolysis of substituted phenyl and alkyl esters of benzoic acid". Oli 1974–76 Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) sanitaartehnilise probleemlabori vaneminsener, 1976–90 TÜ orgaanilise keemia kateedri nooremteadur, 1990–92 keemilise kineetika ja katalüüsi labori nooremteadur, 1992– keemiline füüsika instituudi teadur.

Teadustöö

Uurimisvaldkond: füüsikaline orgaaniline keemia, keemiline kineetika – estrite leeliseline hüdrolüüs erinevatel temperatuuridel, orgaanilistes solventides ja vesilahustes. Akadeemilise Keemiaseltsi liige (aastast 1991). 20 teadustrükist.
Halliste Põhikool

Halliste Põhikool on põhikool Viljandi maakonnas Mulgi vallas Pornuse külas.

Ajalugu

Kooli eelkäija oli 1874 tööd alustanud Halliste kihelkonnakool.
Aastast 1998 kannab kool nime Halliste Põhikool.
Edise mõisa kalmistu

Edise mõisa kalmistu on endine kalmistu Jõhvi kihelkonnas Virumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Edise külas Jõhvi vallas Ida-Viru maakonnas. Kalmistu jääb Edise mõisa südamest linnulennult umbes ühe kilomeetri kaugusele edelasse.

Ajalugu

Kalmistu rajasid mõisa tollased omanikud Rosenid, tõenäoliselt Otto Johann von Rosen (1795–1882), millalgi 1880. aastate algul. Esimene matus oli 1884. aastal. 
Kalmistule on maetud neli või kuus lahkunut. 
Praegu on kalmistu mahajäetud ja rüüstatud. See on ümbritsetud maakivist müüriga, mis on samuti lagunenud. Ka kalmistu lõunaosas olev kabel on lagunenud.
Aleksandr Ivanov (maadleja)

Aleksandr Nikolajevitš Ivanov (jakuudi keeles Александр Николаевич Иванов; sündinud 10. jaanuaril 1951 Suntari rajoonis Jakuudi ANSV-s) on jakuudi maadleja, treener ja sporditegelane, NSV Liidu teeneline meistersportlane, Põhjatähe ordeni kavaler.
Sportlasena on ta tulnud 1974. ja 1976. aastal NSV Liidu meistriks ja võitnud 1976. aasta suveolümpiamängudel Montréalis vabamaadluses hõbemedali (kärbeskaalus). Maadlustreenerina on ta olnud Sahha (Jakuutia) Vabariigi vabamaadluse koondise peatreener.

Haridustee ja töökäik

Ivanov on Tšuraptša Spordiinternaatkooli kasvandik. Ta lõpetas 1975. aastal Kasahhi Riikliku Kehakultuuriinstituudi.
Ta tegutseb maadlustreenerina: aastatel 1978–1984 töötas Almatõs, 1984. aastast Jakuutias. 1997. aastal määrati ta Sahha (Jakuutia) Vabariigi vabamaadluse koondise peatreeneriks. 2005. aastast on ta Mirnõis asuva Laste ja noorte spetsialiseeritud olümpiareservi kooli direktor. Ta tegutseb ka Sahha vabamaadluse koondise treener-konsultandina.
Väike salm

Väike salm (ka Väikesalm) on väin Põhja-Eestis Kräsuli saare ja Viimsi poolsaare vahel.
Bleach (anime)

"Bleach" (ブリーチ Burīchi) on anime Tite Kubo samanimelise manga põhjal.
Lugu räägib sellest, kuidas teismeline poiss Ichigo Kurosaki, kellel on võime näha surnute hingesid ja kummitusi, muutub surmajumalaks (Shinigami).
Sarja näitas Jaapanis TV Tokyo. Esimene jagu oli eetris 6. oktoobril 2004. Toodeti kokku 366 jagu, millest viimane oli eetris 27. märtsil 2012.

Sisu

Bleachi maailmas eksisteerib maapealsele elule lisaks ka Soul Society nimeline koht, kus elavad surmajumalad. Surmajumalate ülesanne on likvideerida maapealseid koletisi, keda nimetatakse Hollowiteks. Anime esimeses osas on surmajumal Rukia Karakura linnas, peategelase Ichigo kodulinnas. Ta kannab Ichigole üle osa oma jumalikest võimetest ja nõnda saab Ichigost samuti surmajumal.
Uneparalüüs

Uneparalüüs ehk unehalvatus on olukord, mille korral inimene kas magama jäädes või ärgates on ajutiselt liikumisvõimetu (paralüseeritud) ja ei suuda rääkida, olles samal ajal teadvel. Uneparalüüsi ajal võivad ilmneda hirmutavad nägemused (näiteks keegi on veel toas), millele ei saada halvatuse tõttu füüsiliselt reageerida. Arvatakse, et uneparalüüs tekib häiritud REM-une tõttu, ehk seetõttu, et und nähes on lihastegevus üldiselt välja lülitatud (lihaste atoonia), vältimaks une ajal liigutusi, kuid vahetult enne magama jäämist või ärkamist võib eneseteadlikkus olla veel säilinud või "ärkvel" varem kui tekib täielik kontroll oma keha ja liigutuste üle, mistõttu tajutaksegi ennast halvatuna.
Saksa Klubi

Saksa Klubi (saksa keeles Deutscher Klub) oli aastail 1932–1933 Eestis tegutsenud rahvussotsialistlik organisatsioon.
Klubi registreeriti Kohtu- ja siseministeeriumis 24. märtsil 1932 (RTL 1932, 38), seda juhtis Emil Musso. Liikmed kuulusid saksa vähemusrahvusse, algul oli neid 90, sulgemise eel 128.
Klubi asutati kultuur-esteetiliste eesmärkidega, millest tähtsaim oli saksa vaimu värskendamine, milleks andis süüte rahvussotsialistlik liikumine Saksamaal. Klubi liikmed kohtusid kord nädalas ja vahetasid mõtteid rahvussotsialismi ideoloogia teemal. Vapsidesse suhtusid nad pooldavalt ja arvestasid nendepoolse heatahtliku suhtumisega võimuletuleku korral.
Klubi suleti ja tema varandus võeti aresti alla kuni kaitseseisukorra kestvuseni Sisekaitseülema otsusega 5. detsembrist 1933, kuna "nimetatud klubi on oma tegevliikmete kaudu arendanud viimasel ajal Eesti Vabariigi huvide vastast tegevust, õhutades ja organiseerides liikumist, mille tagajärjel Eestis on leidnud aset vähemusrahvaste poliitiliste koondiste tegevuse mõjutamine sihis, mis võib saada hädaohtlikuks ühiskondlikule julgeolekule ja juba nüüd on tekitanud seltskondlikku ärevust". Ühtlasi saadeti laiali saksa vähemusrahvuse kultuurnõukogu ja määrati selle uued valimised.
9. detsembril 1933 otsustas sisekaitseülem Emil Musso koos Victor zur Mühleni, Ernst Turmanni, Hans Schulmanni ja Otto Halleriga kaitseseisukorra piirkonnast välja saata, kuna nad "on kaitseseisukorra piirkonnas Tallinnas organiseerinud ja arendanud Eesti Vabariigi huvide vastu sihitud liikumist, mõjutanud ja õhutanud vähemusrahvuse poliitilisi koondusi tegevusele, mis tekitanud seltskondlikku ärevust, ja peale selle Otto Haller, Emil Musso ja Hans Schulmann organiseerinud seaduslikus korras registreerimata koondise "Balti Vendluse" ja võtnud osa selle konspireeritud tegevusest".
17. oktoobril 1934 otsustas Rakvere-Paide Rahukogu Emil Musso 8 kuuks vanglasse saata.
Stephen Hendry

Stephen Gordon Hendry (sündinud 13. jaanuaril 1969 South Queensferrys, Edinburgh'is) on endine elukutseline Šotimaa snuukerimängija, seitsmekordne maailmameister. Ta on üks snuukeri ajaloo edukamaid mängijaid.
Ta on olnud rekordilised kaheksa aastat järjest maailma edetabeli esikohal ja oli 21-aastaselt noorim maailmameister. Samuti on ta saanud kõige rohkem tiitleid ühe hooaja jooksul: 1991/92 võitis ta neid 9.
Üle 100-punktiseid breike tegi ta profikarjääri jooksul 775 ning on selles arvestuses Ronnie O'Sullivani järel teisel kohal. Maksimumbreigi (147) on ta saavutanud üheteistkümnel korral ning ka selles arvestuses on ta teisel kohal - Ronnie O'Sullivan on saavutanud 13 maksimumi.
Eric Burdon

Eric Burdon (sündinud 11. mail 1941 Newcastle upon Tyne'is) on inglise laulja, endine ansambli The Animals ja War liider.
1971. aastast esineb ta sooloartistina.
Charles Edward Spearman

Elu

Spearmani taust oli psühholoogi jaoks suhteliselt ebaharilik. Lapsepõlves oli tema ambitsiooniks akadeemiline karjäär. Kõigepealt astus ta aga Briti Armeesse . 15 aasta pärast tuli ta sealt ära, et omandada doktorikraad eksperimentaalpsühholoogias. Suurbritannias nähti tol ajal psühholoogiat filosoofia osana ning Spearman otsustas õppida Leipzigis Wilhelm Wundti juures, kuna tal ei olnud ka tavapäraselt nõutavat kvalifikatsiooni ja Leipzigi vastuvõtu poliitika oli väga liberaalne. Seal kohtus ta kahe inimesega, keda väga imetles: Krueger ja Wirth. Ta alustas õpinguid aastal 1897 ja peale mõningaid viivitusi (kutsuti vahepeal armeesse tagasi) sai ta kraadi kätte aastal 1906. Selleks ajaks oli ta juba avaldanud töö intelligentsuse faktoranalüüsist (1904). Spearman kohtus psühholoog William McDougalliga, kellele ta avaldas sügavat muljet. McDougall korraldas peale enda lahkumist Spearmani teda Londoni ülikoolis asendama. Spearman jäi ülikooli kuni pensionini aastal 1931. Algselt oli ta lektor ja väikese psühholoogialaboratooriumi juhataja. 1911 sai ta professorikoha. 1928. aastal loodi ülikooli alla eraldi psühholoogia osakond ning siis sai tema tiitliks psühholoogia professor.
Spearmani mõjutasid oluliselt Francis Galtoni tööd. Galton oli üks teerajajaid psühholoogias, kes lõi korrelatsiooni mõiste, mis oli peamine Spearmani poolt kasutatud statistiline funktsioon.
Statistikas rajas Spearman astakkorrelatsiooni (1904), tavapärase Pearsoni korrelatsiooni mitte-parameetrilise versiooni, samuti algse variandi faktoranalüüsist. Tema tööd statistika vallas ei hinnanud aga tema kolleeg Karl Pearson ning nende vahel oli pikaajaline vihavaen.
Kuigi Spearmani tunnustati tema elupäevil kõige enam just tema statistikaalase töö eest, pidas ta ise seda kõrvaliseks ning oma peamiseks eesmärgiks leida psühholoogia põhilised seaduspärad. Tänapäeval tunnustatakse tema tööd mõlemas valdkonnas.
Spearmani elu algas ja lõppes Londonis. Tal oli kolm tütart ja üks poeg.

Faktoranalüüs

Faktoranalüüs on statistiline test, mida kasutatakse, et leida suhteid mitme omavahel korreleeritud muutuja vahel. Spearmanil oli selge roll selle loomises. Spearman lõi faktoranalüüsi mõiste ning kasutas seda kognitiivse soorituse analüüsimisel. Faktoranalüütilised andmed olid need, mis viisid Spearmani võimekuse üldise ja spetsiifilise faktori mudeli püstitamiseni. Spearman kasutas matemaatilisi protseduure psühholoogilisel fenomenil ning vormis oma analüüsi tulemused teooriaks, mis on suuresti mõjutanud kaasaegset psühholoogiat. Faktoranalüüs ja selle kaasaegsed edasiarendused, kinnitav faktoranalüüs ja struktuurvõrrandite mudelid, on suures osas tänapäevase käitumise uurimise alustaladeks.
Indrek Visnapuu

Indrek Visnapuu (sündinud 4. mail 1976) on endine Eesti korvpallur ja korvpallitreener.
Aastast 2012 juhendab ta klubi Audentese SG/Noortekoondis.