google/wiki40b huggingface dataset:
Eesti Vabariigi Põhiseadus (1938)

Eesti Vabariigi 1938. aasta põhiseadus oli Eesti Vabariigi kolmas põhiseadus. See jõustus 1. jaanuaril 1938 ja kehtis de facto 21. juunini 1940, mil viimane põhiseaduslik valitsus pidas Nõukogude Liidu okupatsiooni tingimustes viimase koosoleku, de jure aga 29. juulini 1992, kui jõustus 28. juunil samal aastal rahvahääletusel vastu võetud Eesti Vabariigi neljas põhiseadus.
Põhiseaduse aluseks on Francis Lieberi raamatus Rahvavabadus ja omavalitsus avaldatud riigiõiguslikud ideed. Raamat on avaldatud eesti keeles Konstantin Pätsi tõlkes 1908. aastal.
Jaanuaris 1936 tegi Riigivanem Konstantin Päts Eduard Laamanile, Hugo Kukkele ja Johannes Klesmentile ülesandeks asuda põhiseaduse eelnõu esialgse kava väljatöötamisele ja selleks vajalikkude materjalide kogumisele. 
Põhiseaduse juhtnöörid määrati kindlaks  23., 24. ja 25. veebruaril korraldatud rahvahääletusega, millel vastuvõetud otsuse 2. punkt kõlas, et Eesti jääb rahvavalitsuslikul alusel valitsetavaks vabariigiks, kus kõrgeim võim on rahva käes ja et Eesti riiki juhib valitav riigipea tema poolt ametisse kutsutava valitsuse ning kahekojalise rahvaesinduse tasakaalustatud koostööl. 
9. detsembril 1936 nimetas Riigivanem Konstantin Päts uue Põhiseaduse kava väljatöötamiseks erikomisjoni, kuhu kuulusid esimees Johannes Klesment, Karl Terras, Anton Palvadre, Ado Anderkopp, Hugo Kukke ja Eduard Laamann. See komisjon pidas 9. detsembrist 1936 kuni 29. jaanuarini 1937 kokku 45 koosolekut ja töötas välja Eesti Vabariigi Põhiseaduse eelnõu kava. Selle kava riigikaitse osa väljatöötamisest võtsid osa kindralmajor Nikolai Reek ja kolonel Oskar Plaks. Ettekandega 8. veebruarist 1937 esitas Johannes Klesment komisjoni poolt esitatud kava läbivaatamiseks Vabariigi Valitsusele, kus kava oli läbivaatamisel 12., 13., 15., 16. ja 17. veebruaril 1937 ja kus selleks ülesandeks kulus kokku üle 30 tunni. 
Põhiseaduse võttis vastu Rahvuskogu esimene koda 19. juunil 1937, 15. juulil 1937 ja 22. juulil 1937, teine koda 8. juulil 1937 ja 22. juulil 1937 ning Rahvuskogu üldkoosolek 28. juulil 1937 ning see jõustus 1. jaanuaril 1938. Riigivanem kuulutas põhiseaduse välja 17. augustil 1937 ja see avaldati Riigi Teatajas 3. septembril 1937 (Seaduste Kogu I köite 1. jaos seadusena nr 1). Ametlikud tõlked saksa, inglise, prantsuse ja vene keelde ilmusid 1937. aastal. 1938. aastal ilmus Nikolai Bleesi mitteametlik tõlge rootsi keelde.
Uue põhiseaduse järgi oli Eesti Vabariik rahvavalitsuslikul alusel valitsetav vabariik, kus kõrgeim võim on rahva käes, ja mida juhib valitav riigipea tema poolt ametisse kutsutava valitsuse ning kahekojalise rahvaesinduse tasakaalustatud koostööl. Vältimaks eelmiste põhiseaduste tasakaalustamatusest põhjustatud raskusi, täiendati riigi ülesehitust Riigikogu teise kojaga ja kutsealaste omavalitsustega.
1938. aasta põhiseadus oli Peaministri Vabariigi Presidendi ülesandeis ja Vabariigi Valitsuse eksiilis olemasolu õiguslikuks aluseks.
1938. aasta põhiseadus kaotas kehtivuse 29. juulil 1992 uue põhiseaduse jõustumisega.
Puukentsefaliidi viirus

Patogeensus

Viirust seostatakse puukentsefaliidiga.

Siberi alam-tüüpi viiruse patogeensus

Siberi alam-tüüpi viirus võib põhjustada puugihammustuse järgselt vastuvõtlikel inimestel Siberi alatüübi puukentsefaliidi vormi Siberi entsefaliiti, mis võib lõppeda surmaga ja millel ei ole veel ravi leitud.
Siberi entsefaliidi juhtumeid on diagnoositud Soomes kokku ligi 20 ning on esinenud ka surmajuhtumeid.
Solna vapp

Solna vapp on Rootsi Stockholmi läänis asuva Solna valla vapp. 
Vapi ametlik kirjeldus on "Sinisel väljal kuldne päike" (I blått fält en sol av guld).  
1930ndatel hakati kasutama Solna sümbolina päikest. Solna kihelkonna keskel oli varem Solnö saar, mille nime tõlgendati kui 'päikesest valgustatud saar'. 
Vapp kinnitati 1940. Solna valla vapina registreeriti see Patendi- ja Registreerimisametis 1974.
Vaakumpump

Vaakumpump on seade, mis eemaldab gaasi molekulid suletud süsteemist, et maha jätta osaline vaakum.
Vaakumpumpades kasutatakse odava ja töökindla variandina tugeva vaakumi loomiseks titaani filamente, kuna puhas titaan on väga reageerimisaldis hapniku ning lämmastikuga.
Määrdeõli või töövedelikuna kasutatakse vaakumpumpades vaakumõli.
Vaakumpumpa kasutatakse näiteks vaakumdestillatsioonil, keemilisel sadestamisel aurufaasist, röntgenfotoelektronspektroskoopias.
Honduras

Loodus

Rannikualadel valitseb troopiline kliima ja vihma sajab palju. Enamik elanikkonnast elab parajama kliimaga mägismaal (kõrgus 600–2000 m). Madalikud paiknevad peamiselt rannikualadel ja mägismaadel voolavate suurte jõgede orgudes. Suur osa Hondurasest on mägine. Kõige kõrgemad tipud asuvad riigi lääne- ja keskosas ning nende näol on tegemist vulkaanidega. Tähtsaimad jõed on Ulúa, Patuca ja Coco (piiriks Nicaraguaga), mis kõik suubuvad Kariibi merre. Kõrgeimad mäed on Paulayalas de Agalta (2590 m) ja Pico Benito (2451 m).

Taimestik

Kuumadel ja niisketel madalikel laiuvad ulatuslikud vihmametsad. Mägipiirkonnas on valdavad igihaljad hispaania tamme- ja männimetsad. Rannikualadel on taimestik troopiline – palmisalud ja mangroovimetsad. Kariibi mere ja Nicaragua piiri ääres Mosquitas vohab lopsakas ürgmets. Rannikul laiuvad banaaniistandused.

Loomastik

Hondurase loomastik on liigirikas. Üsna tavalised on ahvid, karud, hirved, jaaguarid, hundid, koiotid, puumad, otselotid ja ilvesed. Samuti esineb mitut liiki roomajaid ja linde.

Rahvastik

Enne hispaanlaste saabumist oli maa üsna hõredalt asustatud ja kolooniaalajastul polnud see eriti tähtis piirkond. Põlisrahvas segunes hõlpsasti eurooplastega. Praegu on umbes 90% elanikest hispaaniakeelsed mestiitsid, enamasti katoliiklased. Kariibi mere rannikul elavad neegrid, kes räägivad kreoolipärast inglise keelt. Hajali üle kogu riigi on säilinud väikesi põlisrahvarühmi, mida on kokku 4% rahvastikust. Elanikkond on koondunud mägismaale, eelkõige selle lõunaossa. Umbes 40% rahvastikust elab linnades. Suurimad linnad on Tegucigalpa ja San Pedro Sula.

Majandus

Honduras ei ole nii tööstuslik kui tema naaberriigid ja riigi elanikkond on läänemaailmas üks vaesemaid. Välisabi ja -investeeringud on võimaldanud ehitada tehaseid, kus töödeldakse põllumajandussaaduseid, valmistatakse rummi, toiduõli, tsementi ja paberit. Mägedes leidub tohututes kogustes erinevaid metallimaake – hõbedat, tsinki, pliid, kulda. Maapõuevarade kättesaamiseks ja nende töötlemiseks on rajatud maa-alused kaevandused. Enamik honduralasi peab kas ise põldu või töötab mõnes suures istanduses, kasvatades banaane, kohvi, eksootilisi puuvilju ja lilli, mis kõik välismaale müüakse. Kunagi oli Honduras maailma juhtiv banaanitarnija ja see põllumajandussaadus moodustab peaaegu 14% riigi sissetulekust. Enamikus mägipiirkondades pole põllupidamiseks sobilikke maalappe, kuid sealsetele mägijõgedele rajatud hüdroelektriijaamades toodetakse 80% riigi elektrienergiast.
Honduras impordib tööstustooteid, keemiasaadusi, naftat, masinaid ja transpordivahendeid ning ekspordib banaane, kohviube, tubakat, puitu, merivähke ja veiseliha.

Ajalugu

Pealinna Tegucigalpa asutas põlisrahvas nimega tsingal, mis tähendab hõbedamäge. Linna lähikonnas asus suur hõbeda leiukoht. Kolmsada aastat oli Hondurase pealinn Comayagua, 1880. aastal nimetati pealinnaks Tegucigalpa.
Struktuurivalem

Modifitseeritud struktuurivalemid

Orgaanilises keemias kasutatakse modifitseeritud struktuurivalemeid, näitamaks ühendi spetsiifikat. Aromaatset tsüklit tähistatakse tihti ringiga tsükli sees. Ainete homoloogiliste ridade ja polümeeride valemites näidatakse sulgudes korduva lüli koostis ja lülide arv alaindeksina. Näiteks CH₃(CH₂)ₙCH₃ tähistab normaalsete alkaanide homoloogilist rida, kus n = 1, 2, 3, jne või polüetüleeni, kus n > 1000.

Struktuurimudel

Struktuurimudel on klassikalise struktuurivalemi, st struktuuri esitava graafi täpsustatud esitis, mis elementide a seostatust iseloomustavate binaarmärkide põhjal tõstab esile nende erinevad positsioonid k struktuuris. Positsioonid on graafi struktuuri iseloomustavad atribuudid. Positsioon kujutab endast ekvivalentsusklassi mida rühmateooria aspektist orbiidiks nimetatakse.
Tegemist on süsteemse lähenemisega keemiliste ühendite uurimisel kus erinevad positsioonid alamsüsteemide tähenduse omandavad. Keemilise ühendi erinevad elemendid (aatomid) jaotuvad reeglina erinevatesse alamsüsteemidesse (näiteks benseen). Keerukama struktuuriga ühendite puhul võivad aga ka ühesugused elemendid (aatomid) erinevatesse alamsüsteemidesse kuuluda (näiteks etanool, isobutaan, propaan jt). Süsteemse lähenemise mõte seisneb terviku uurimises selle alamsüsteemide ja nendevaheliste seoste baasil.
Kaks struktuuri on isomorfsed parajasti siis kui nende struktuurimudelid on ekvivalentsed. Isomorfismituvastus ise struktuuri ei tuvasta. Struktuurimudelid avavad täiendava mooduse keemiliste ühendite uurimiseks.
Pihkva

Muu

Pihkvas paikneb ka Venemaa Föderatsiooni õhudessantvägede 76. kaardiväe õhudessantdiviis, kõnekeeles Pihkva dessantdiviis.
DC Tower 1

DC Tower 1 on Austria kõrgeim pilvelõhkuja. Pealinna Viini ärikeskuses Donau City's asuv ehitis on 220-meetri (250 meetrit koos antenniga) ja 60-korruse kõrgune. Kõrghoone projekteeris arhitekt Dominique Perrault ning see avati 2014. aastal pärast kolm aastat kestnuid ehitustöid.

Multifunktsionaalsus

Enamus hoone vabast pinnast kasutatakse kontoritena, kui ülemistel korrustel asuvad luksuskorterid, siis alumised 15 korrust mahutavad neljatärnihotelli.
Lateraani Paavstlik Ülikool

Lateraani Paavstlik Ülikool (ladina keeles Pontificia Universitas Lateranensis) on ülikool Itaalias Roomas.
Ülikool asutati 1773.
Ülikoolis õpib üle 2500 üliõpilase (2004. aasta seisuga).
Aafrika Rahvuskongress (Sambia)

Aafrika Rahvuskongress (African National Congress) oli Põhja-Rodeesia ja hiljem Sambia partei.
Partei asutati 1948 Põhja-Rodeesia Kongressi (Northern Rhodesian Congress) nime all. See oli Põhja-Rodeesia esimene partei. Selle juured olid Copperbelti neegrite organisatsioonis Federation of Welfare Societies.
Aastal 1951 valiti partei presidendiks Harry Nkumbula. Partei nimeks sai Põhja-Rodeesia Aafrika Kongress (Northern Rhodesian African Congress). Partei sidus end Aafrika Rahvuskongressiga (Lõuna-Aafrika Liit).
Varsti sai partei nimeks Aafrika Rahvuskongress. Aastal 1953 sai selle peasekretäriks Kenneth Kaunda.
Partei püüdis korraldada Rodeesia ja Njassamaa Föderatsiooni vastast üldstreiki "rahvusliku palvepäeva" nime all, kuid Aafrika Kaevandustööliste Ühingu presidendi Lawrence Katilunngu vastuseisu tõttu ei tulnud rahvas kaasa. 1954. aasta alguses korraldasid Nkumbula ja Kaunda osaliselt eduka Lusaka eurooplastest lihunike vastase boikoti, kuid rahva mobiliseerimine föderatsiooni vastu osutus raskeks.
1955. aastal mõisteti nii Nkumbula kui ka Kaunda õõnestava kirjanduse levitamise eest kaheks aastaks sunnitööle. Selle tagajärjel muutus Nkumbula mõõdukamaks, Kaunda aga radikaalsemaks.
Vastuseis Nkumbula autokraatlikuks peetud juhtimisele viis selleni, et oktoobris 1958 lõi Kaunda oma pooldajatega parteist lahku (tüliküsimuseks oli, kas osaleda parlamendivalimistel, kus sai hääletada vaid väike osa mustadest) ning rajas Sambia Aafrika Rahvuskongressi (hiljem Ühendatud Rahvusliku Sõltumatuse Partei (UNIP)). Too partei kujunes võitlusvõimelisemaks ja organiseeritumaks ning jättis Aafrika Rahvuskongressi varju.
Valimiskampaania ajal võttis Nkumbula oktoobris 1962 vastu raha Moise Tshombe režiimis ning sõlmis salaliidu valgete Ühendatud Föderaalse Parteiga (UFP). Rahvuskongress sai parlamendis 7 kohta ning oli kaalukeeleks UNIP-i ja UFC vahel. Lõpuks astuti UNIP-iga koalitsiooni ning Nkumbula sai Aafrika hariduse ministriks. Koalitsioon kestis iseseisvuseelsete valimisteni jaanuaris 1964, kus UNIP sai 55 ja Rahvuskongress 10 kohta. Nkumbulast sai opositsiooni juht.
Rahvuskongressi toetusbaas oli iseseisvusajaks suurelt jaolt ahenenud lõunaprovintsile, kust Nkumbula pärit oli. 1968. aasta valimistel sai partei küll kohti ka Lääneprovintsist, kuid parteil ei olnud riigile palju pakkuda. Kui Kaunda võttis suuna üheparteisüsteemile, andis Nkumbula alla. 27. juunil 1973 kirjutas ta alla Choma deklaratsioonile ning teatas, et astub UNIP-i. Aafrika Rahvuskongress lakkas olemast pärast parlamendi laialisaatmist oktoobris 1973. Väidetavalt ostis Kaunda Nkumbula ära, pakkudes talle smaragdikaevandust.
Dirge of Cerberus Lost Episode: Final Fantasy VII

Dirge of Cerberus Lost Episode: Final Fantasy VII (ダージュ オブ ケルベロス ロスト エピソード -ファイナルファンタジーVII-, Dāju obu Keruberosu Rosuto Episōdo -Fainaru Fantajī Sebun-) on Jaapani third person shooter RPG-mäng toodetud Square Enix'i ja Ideworks3D poolt. Välja antud 2006. aastal Square Enix'i poolt. Lost Episode avaldab kadunud peatüki Dirge of Cerberus: Final Fantasy VII'st.
Esiliiga 2017

Hooaja esimene pool

Allikas: Eesti Jalgpalli Liit
¹Kodu meeskond on vasakus tulbas.
²Mängutulemus tühistatud - võistkonna Tallinna FC Flora U21 koosseisus osales lubatust rohkem mängijaid, kes on sündinud 1995. a või varem.³Mängutulemus tühistatud - Maardu Linnameeskonna koosseisus osales mänguõigust mitteomav mängija Andrei Borissov.
Värvid::  Sinine = Kodu meeskonna võit; Kollane= viik; Punane = võõrsil meeskonna võit.

Hooaja teine pool

Allikas: Eesti Jalgpalli Liit
¹Kodu meeskond on vasakus tulbas.
²Mängutulemus tühistatud, kuna võistkonna Tallinna FC Flora U21 koosseisus osales diskvalifitseeritud mängija Egert Meriste.
Värvid::  Sinine = Kodu meeskonna võit; Kollane= viik; Punane = võõrsil meeskonna võit.
Hermann von Buxhövden

Päritolu

Hermann sündis tõenäoliselt Alam-Saksimaal Bremenist põhjas asuvas Bekeshövedes, kus asus perekonna pealoss. Ta oli pärit ühiskondlikult silmapaistvast perekonnast, 12. sajandi lõpus oli kümme Buxhoevedenite perekonna liiget Hamburgi ja Bremeni peapiiskopkonnas kõrgetel ametikohtadel. Hermanni ema Aleydis oli Hamburgi ja Bremeni peapiiskopi Hartwig II poolõde. Hartwig II oli koos paljude teiste kloostrivendadega teinud kaasa Friedrich I Barbarossa aegse ristisõja pühale maale. 
Hermannil oli viis venda: Theoderich, Engelbert, Albert, Rothmar ja Johannes.
Hermann von Buxhövdeni vennad omandasid Vana-Liivimaal mõjuvõimsad ametikohad: vend Albert von Buxhövden oli Riia piiskop ja vend Rothmar von Buxhövden sai Hermanni toetusel Tartu toomkapiitli toompraostiks.

Lihula piiskopina

Hermann määrati oma venna Riia peapiiskopi Alberti poolt 1219. aastal Lihula (Leal) piiskopkonna piiskopiks, kuid kuna Lihula vallutasid rootslased, kes peagi saarlaste poolt välja löödi, siis ei saanud Hermann oma ametikohuseid seal reaalselt täitma hakata.

Tartu piiskopina

Lihula piiskopikoha asemel nimetati ta 1224. aastal Tartu esimeseks piiskopiks, kelleks ta jäi kuni 1247. aastani. 
Tartu piiskopina kasutas ta oma võimu kindlustamiseks sugulus- ja hõimlussidemeid, Hermann läänistas enda valduses olnud piiskopkonna maad lähisugulastele: Ugandi maakonna keskne kihelkond Otepää läks Hermanni vennale Theoderich de Ropale, Puhja anti Hermanni õemehele Engelbert von Thysenhusenile. Tarbatu kihelkonna aga jättis piiskop endale ja toomkapiitlile. Oma venna Rothmar von Buxhövdeni seadis Hermann Tartusse toompraostiks ja annetas toomkapiitli ülalpidamiseks samuti 24 küla.
1225. aastaks ehitati Hermanni korraldusel Otepääle esimene kivikindlus Eestis – Otepää linnus. 1242. aastal piiskopkonna ja Mõõgavendade ordu vägede vahel toimunud Jäälahingus oli Hermann ristisõdijate väe formaalne juht, kuid kõrge ea tõttu ta ilmselt otseses lahingutegevuses ei osalenud.
Piiskop Hermann jäi 1245. aastal vanadusest pimedaks. Elu lõpuaastad veetis Hermann Kärkna kloostris ning suri seal vahemikus 1248–1254.
Kaalu Kirme

Kaalu Kirme (sünninimi kuni 9.09.1940 Kaalu Krisel; 12. novembril 1928 Tallinnas) on eesti kunstiteadlane.
Ta lõpetas 1954. aastal ERKI nahkehistöö erialal.
1965. aastal kaitses ta Tartu Riiklikus Ülikoolis kunstiteaduste kandidaadi kraadi väitekirjaga "Художественная обработка кожи в Эстонской ССР"
Aastatel 1965–1980 töötas ta Ajaloo Instituudis. 1980. aastast oli ta Tallinna Pedagoogilise Instituudi joonistuskateedri dotsent, 1992. aastast Tallinna Pedagoogikaülikooli kunstiajaloo professor ning jooniste- ja graafikakateedri juhataja, nüüd Tallinna Ülikooli emeriitprofessor.
Ta on uurinud Eesti rahvakunsti ajalugu, eriti ehete ajalugu.

Isiklikku

Tema abikaasa Maris Kirme on muusikateadlane.
Russalka rannapark

Russalka rannapark (ka Kadrioru rannapark) on park Tallinnas Kesklinna linnaosas Kadriorus Pirita tee ja mere vahelisel alal. Pargi pindala on 14,4 ha.
Park kujundati 1901-1902 seoses Russalka mälestussamba püstitamisega.
Väikelinna baleriinid

"Väikelinna baleriinid" (inglise keeles "Bunheads") on USA koomiline draamaseriaal, mille lõid Amy Sherman-Palladino ja Lamar Damon ning kus peaosa mängib Sutton Foster. Muusika (sh tunnusmeloodia) autor on Sam Phillips.
Seriaal esilinastus telekanalis ABC Family 11. juunil 2012. Selle keskmes on Las Vegase tantsutüdruk Michelle Simms (Sutton Foster), kes juhuse ajel abiellub oma austaja Hubbell Flowersiga (Alan Ruck), kolib Lõuna-California fiktiivsesse väikelinna Paradise'i ning pärast abikaasa hukkumist liiklusõnnetuses hakkab koos oma ämma Fannyga (Kelly Bishop) õpetama noori tantsijaid kohalikus balletikoolis nimega Paradise Dance Academy (Paradise'i Tantsuakadeemia).
Inglise keeles on seriaali nimi "Bunheads" ("Krunnipead") - slängisõna tantsijate kohta, kes oma juuksed tantsimise ajaks krunni seovad.
Kriitikud on võtnud "Väikelinna baleriinid" vastu positiivselt, kiites eriti Sutton Fosteri ja Kelly Bishopi osatäitmisi.
Eesti vaatajad näevad seriaali alates 2012. aasta novembrist kanalilt Fox Life.
Andrei Rubljov

Elukäik

Andrei Rubljov oli vanavene kunsti erakordne meister, Theophanes Kreeklase õpilane. 
Olles munk ja ikoonimaalija, elas ta Troitse-Sergi kloostris, hiljem Moskva Androniku kloostris. 
Kroonika andmetel võttis Andrei Rubljov osa Moskva Kremli Blagoveštšenski katedraali ja Vladimiri Uspenski katedraali ikonostaasi ja freskode ning Troitse-Sergi kloostri Troitski peakiriku ikonostaasi loomisest. Troitski peakirikule maalis ta (umbes 1411) oma parima teose, hingestatud ikooni "Kolmainsus" (Tretjakovi galerii). 
Andrei Rubljov on 15. sajandi Moskva ikoonimaalikoolkonna ja vene ikonostaasi klassikalise vormi rajaja.
Jaan Isotamm

Jaan Isotamm (luuletajanimi Johnny B. Isotamm; 19. oktoober 1939 Tartu – 2. juuni 2014) oli eesti luuletaja ja toimetaja.
Ta sündis aastal 1939 Tartus linna statistikabüroo juhataja pojana. Ta õppis aastatel 1947–1953 Nuias, Järvakandis, Saadjärvel, Vaimastveres ja Ulilas. Aastal 1953 õppis ta Tartu 1. Keskkoolis, aastatel 1954–1956 Tartu 3. Keskkoolis. 
Ta vangistati detsembris 1956 seoses osalemisega rahvuslikus õpilasorganisatsioonis (Eesti Noorte Malev) ja mõisteti 7 aastaks vangilaagrisse; karistust kandis ta Mordva ANSV-s, ta töötas seal laadijana, lukksepana, saeveski- ja põllutöölisena; ta kuulus eesti noorte põrandaalusesse laagriorganisatsiooni "Uusrahvuslaste Liit". 
Pärast vabanemist töötas ta Tartus ning Lõuna-Eestis lukksepana, maaparandajana, mullatöölisena, laadijana, staadionitöölisena, normeerijana ja aastatel 1969–1988 öövahina.
Aastatel 1988–2003 töötas Isotamm ajakirja Akadeemia toimetuses, ta oli Eesti Kirjanduse Seltsi auliige.
Elulugude tunnustatud koguja ja uurijana oli ta raamatusarja "Eesti mälu" nõustaja.
Nutria

Nutria (Myocastor coypus, kirjeldaja Juan Ignacio Molina, 1782) on suur taimetoiduline poolveeline näriline, sugukonna Myocastoridae ainus liik. Looduses subtroopilisest ja parasvöötmelisest Lõuna-Ameerikast pärinevat liiki on majanduslikel kaalutlustel introdutseeritud Põhja-Ameerikasse, Euroopasse, Aasiasse ja Aafrikasse. Ehkki teda hinnatakse endiselt karusnaha tõttu, peetakse nutriat võõrliigina valdavalt ohtlikuks kohalikele ökosüsteemidele.
Nutriad elavad veeäärsetes urgudes ja toituvad taimedest.
Eestis on nutriat kasvatatud põllumajanduslikult. 2016. aastal kanti nutria Euroopa Liidus koduspidamiseks keelatud liikide nimekirja.

Nimetused eri keeltes

Endise NSV Liidu aladel, Põhja-Ameerikas ja Aasias nutriana tuntud looma kohta kasutatakse inglise keeles ka mapudunguni keelest päris sõna coypu, mis on levinud Lääne-Euroopas ja Ladina-Ameerikas; hispaaniakeelsetes maades tähendab nutria saarmast. Prantsuse keeles nimetatakse nutriat ragondin, hollandi keeles beverrat ("kobrasrott") ja saksa keeles Wasserratte ("vesirott", mis eesti keeles tähistab teist liiki). Itaalias on levinuim nimetus nutria, kuid looma kutsutakse ka castorino ("väike kobras"), samuti kui nutrianahka. Rootsi keeles nimetatakse nutriat sumpbäver ("sookobras"). Brasiilias on kasutusel kolm nimetust: ratão-do-banhado, nútria ja tupikeelne laensõna caxingui.
Aprioorne tõde

Aprioorne tõde on tõde, mille teadmine või õigustus ei sõltu meeltekogemusest (või üldisemalt kogemusest) saadud tõenditest ehk mille teadmine saab olla aprioorne teadmine ja mille õigustus saab olla aprioorne õigustus.
Aprioorset tõde vastandatakse aposterioorsele tõele, mida tuleb tõendada meeltekogemuse põhjal.
Aprioorsete tõdede tüüpnäited on loogika ja matemaatika tõed.
Tõrvala

Tõrvala (vene Смолка (Smolka), soome Tervola või Tervala) on Ida-Virumaal Narva jõe paremal kaldal Kudruküla ja Riigiküla juures olev paikkond. Ajalooliselt oli see küla ja jäi Eesti-Ingeri territooriumile Vaivara kihelkonda. Tartu rahulepingu järgi jäi küla Eesti territooriumile.
Tõrvala ümbruses asub 50 km² suurune diatomiidimaardla, kust on kaevandatud 1936. aastast.
Tõrvala diatomiidikihtidest leiti aastatel 1938–1955 tehtud arheoloogiliste kaevamiste käigus hilismesoliitikumist pärinevaid luu- ja sarvesemeid.
Sjusjøen

Sjusjøen on suusakuurort Norras Hedmargi maakonnas Ringsakeri vallas, umbes 20 km Lillehammerist kirdes.
Kuurordi geograafilised koordinaadid on 61° 9′ 18″ N, 10° 41′ 54″ E.
Sjusjøen asub umbes 850 meetri kõrgusel merepinnast samanimelise järve ääres. Piirkond on künklik ja metsane. Sjusjøenis on umbes 350 km ettevalmistatud murdmaasuusatamise radasid.
Conrad von Gerten

Conrad von Gerten (ka Gertten) (suri 8. november 1670 Turu) oli sõjaväelane ja Kärkna mõisnik.

Elulugu

Ta sündis Tartu ja Tallinna bürgermeistri Berend von Gerteni ja tema abikaasa Margaretha von Reesi noorema pojana. 1638. aastal immatrikuleeriti ta Tartu ülikooli. Pärast seda astus Rootsi sõjaväeteenistusse, kus tõusis peagi kapteniks. 1647. aastal sai ta koos oma vennaga aadlitiitli ja 1668. aastal introdutseeriti ta Rootsi rüütelkonda. 1659. aastal tõusis ta Savolaksi jalaväerügemendi ooberstleitnandiks. Ta päris oma isalt Kärkna mõisa, millest ta aga Rootsi-Vene sõja ajal 1658. aastal ilma jäi.