google/wiki40b huggingface dataset:
8. sajand eKr

8. sajand ekr ehk VIII sajand eKr ehk ema oli kaheksas sajand enne kristlikku ajaarvamist, mis algas 1. jaanuaril 800 eKr ja lõppes 31. detsembril 701 eKr.

Kümnendid ja aastad

800. aastad eKr: 800 eKr
790. aastad eKr: 799 eKr, 798 eKr, 797 eKr, 796 eKr, 795 eKr, 794 eKr, 793 eKr, 792 eKr, 791 eKr, 790 eKr
780. aastad eKr: 789 eKr, 788 eKr, 787 eKr, 786 eKr, 785 eKr, 784 eKr, 783 eKr, 782 eKr, 781 eKr, 780 eKr
770. aastad eKr: 779 eKr, 778 eKr, 777 eKr, 776 eKr, 775 eKr, 774 eKr, 773 eKr, 772 eKr, 771 eKr, 770 eKr
760. aastad eKr: 769 eKr, 768 eKr, 767 eKr, 766 eKr, 765 eKr, 764 eKr, 763 eKr, 762 eKr, 761 eKr, 760 eKr
750. aastad eKr: 759 eKr, 758 eKr, 757 eKr, 756 eKr, 755 eKr, 754 eKr, 753 eKr, 752 eKr, 751 eKr, 750 eKr
740. aastad eKr: 749 eKr, 748 eKr, 747 eKr, 746 eKr, 745 eKr, 744 eKr, 743 eKr, 742 eKr, 741 eKr, 740 eKr
730. aastad eKr: 739 eKr, 738 eKr, 737 eKr, 736 eKr, 735 eKr, 734 eKr, 733 eKr, 732 eKr, 731 eKr, 730 eKr
720. aastad eKr: 729 eKr, 728 eKr, 727 eKr, 726 eKr, 725 eKr, 724 eKr, 723 eKr, 722 eKr, 721 eKr, 720 eKr
710. aastad eKr: 719 eKr, 718 eKr, 717 eKr, 716 eKr, 715 eKr, 714 eKr, 713 eKr, 712 eKr, 711 eKr, 710 eKr
700. aastad eKr: 709 eKr, 708 eKr, 707 eKr, 706 eKr, 705 eKr, 704 eKr, 703 eKr, 702 eKr, 701 eKr
Adam Gontier

Adam Wade Gontier (sündinud 25. mail 1978) on Kanada muusik. Ta oli rokkansambli Three Days Grace juhtlaulja, rütmikitarrist ja peamine sõnade kirjutaja. Ta on teinud koostööd ka bändidega Art of Dying ja Apocalyptica.

Elulugu

Gontier sündis Norwoodis Ontarios aastal 1978. Tulevasi bändikaaslasi Neil Sandersoni ja Brad Walsti kohtas ta keskkoolis. Nad lõid bändi Groundswell, mille nimi muudeti hiljem Three Days Grace'iks. Groundswell kogus kohalikku populaarsust ning mõni aasta hiljem kolis bänd Torontosse, et jätkata karjääri.

Three Days Grace

Gontier, Walst ja Sanderson tulid taas kokku aastal 1997 ansamblina Three Days Grace. 2003. aastal tuli bändi juhtkitarrist Barry Stock. Pärast Jive Recordsiga lepingu sõlmimist on bänd välja andnud 4 albumit: "Three Days Grace", "One-X", "Life Starts Now" ja "Transit of Venus".
Võrtsjärve mängud

Võrtsjärve mängud on suvel (ka Võrtsjärve suvemängud) ja talvel (ka Võrtsjärve talimängud) Võrtsjärve piirkonnas toimuvad üritused.

Võrtsjärve suvemängud

Esimesed suvemängud toimusid 2.–3. augustini 1969. Mängude idee pärineb Võrtsjärve kolhoosi esimehelt Kalev Raavelt. Nõukogude ajal osalesid suvemängudel Võrtsjärvega piirnevad majandid.
1992–1994 suvemänge ei toimunud. 1995 suvemängud jätkusid ja osalejateks on majandite asemel Võrtsjärvega piirnevad vallad.

Võrtsjärve talimängud

Esimesed talimängud toimusid 1979.
Jean Metzinger

Elulugu

Jean Metzinger sündis Nantes'is, kus möödus ka tema lapse- ja koolipõlv. Nantes'is võttis Metzinger kunstitunde Hypolitte Tourountilt, kes oli tuntud portreekunstnik. Tourount õpetas klassikalist akadeemilist maalikunsti, kuid Metzinger huvitus uutest arengutest kunstis. Teda köitsid neoimpressionistlikud uuendused, nagu varjudest loobumine ja spektrivärvide segamine, millest olid inspireeritud tema varajased tööd aastatel 1900–1904. Metzinger katsetas aastatel 1904–1907 divisionismi ja fovismiga. Pärast 1907. aastat muutus ta stiil divisionismist varajaseks kubismiks. Ta tunnustas matemaatika tähtsust kunstis ja selle transformeerumist geomeetrilisteks kujunditeks lõuendil. Metzinger uskus, et maailm muutub vastavalt vaatajale. Talle meeldis kujutada oma teostel kasse. 
Metzingeri tuntuim kirjatöö on 1912. aastal avaldatud raamat "Du "cubisme"", mille ta kirjutas koos Albert Gleizesiga. Raamatu ilmumise ajal peeti Metzingeri üheks tähtsaimaks kubistiks. 1923. aastal liikus ta kubismist edasi realismi, jättes oma töödesse mõningaid kubismi elemente. Pärast 1930. aastat kuni tema surmani viljeles Metzinger klassikalisemat dekoratiivsemat vaatevinklit kunstile. Metzinger suri 1956. aastal Pariisis.

Looming ja pärand

Jean Metzingerit peetakse "kolmandaks" kubistlikuks kunstnikuks, kuid ta oli esimene, kes kirjutas suure ja olulise uurimuse kubismist ("Du "cubisme"" 1912). Lisaks kunstile ja kirjutamisele oli tal ka suur huvi matemaatika vastu, tänu millele ta kubismini jõudis. Metzingeri töid iseloomustavad paljud eri kunstivood ning ta looming varieerus suuresti. Näiteks võib Metzingeri töödes kohata postimpressionismi, neoimpressionismi, kubismi ja realismi. Metzingeri looming muutus ta elu jooksul väga palju. S.E. Johnsoni sõnade järgi saab Metzingeri tähtsust mõtestada lahti kolmeks. Esiteks tihtipeale ignoreeritud Metzingeri divistionistlik periood. Teiseks Metzingeri roll kubistliku koolkonna loomisel. Kolmandaks terve Metzingeri kubistlik periood.
Audi A4

Audi A4 on Audi keskklassi sõiduauto, mida toodetakse alates 1994. aastast. Seda on toodetud viis põlvkonda. A4 vahetas välja mudeli Audi 80. 
5. põlvkonna auto valmib aastal 2015. Keretüübid on, nagu ennegi, sedaan ja universaal. Vana mudelit toodetakse alates aastast 2008; uuendused Audi mudelivalikus algavad alati A4-st.
Nodar Dumbadze

Nodar Dumbadze (gruusia keeles ნოდარ დუმბაძე; 14. juuli 1928 Thbilisi – 4. september 1984 Thbilisi) oli gruusia kirjanik.
Tema lapsepõlve aastaid süngestas tema vanemate arreteerimine (tema isa oli partei rajoonikomitee sekretär) aastal 1937. Üles kasvas ta sugulaste juures Lääne-Gruusias Hidistavis (ხიდისთავი).  Aastal 1950 lõpetas ta Thbilisi Riikliku Ülikooli majandusteaduskonna. Aastani 1957 töötas ta ülikoolis laborandina, kuid seejärel asus ta kirjanduslikule tööle.
Ta tegi kaastööd ajakirjale Tsiskari ja Krokodill. Aastatel 1962–1965 oli ta stsenaariumide osakonna kaastöötajaks Gruusia Filmistuudios. Aastatel 1965–1973 oli ta satiirilise ajakirja Krokodill peatoimetaja. Aastatel 1973–1981 oli ta Gruusia Kirjanike Liidu sekretär, aastatel 1981–1984 oli ta Gruusia Kirjanike Liidu esimees.
Stukmaņi mõis

Stukmaņi mõis (Stukmaņu muiža, saksa keeles Stockmannshof) on mõis Lätis Pļaviņase piirkonnas Klintaine vallas Stukmaņis.
Mõis sai alguse 15. sajandil, mil omanikuks oli Johann Loksten, aga peagi sai mõisa omanikuks Arend Stockmann. 16. sajandil kandis mõis juba praegust nime. 18. sajandil said mõisa Kronstjernid, seejärel Baiernid, aga aastal 1780 Löwensternid. Aastal 1878 müüdi mõis Medemitele. Mõis sai esimeses maailmasõjas kannatada ning Läti riik omandas selle aastal 1920.
Mõisakompleks rajati 18. sajandi keskel. Kompleksi kuulusid tallid, laudad, aidad. Pärast võõrandamist ehitati see ümber kohalikuks keskuseks. Selle käigus kaotas mõis palju oma algsest baroksest välimusest. Säilinud on kaks lauta, torniga tall ja tõllakuur.
Park rajati mõisast Daugava poole eri tasanditele. Seda ilmestasid labürindid, paviljonid ja kasvuhooned.
Põhjamaade Vulkanoloogiainstituut

Põhjamaade Vulkanoloogiainstituut (NORDVULK; rootsi keeles Nordisk Vulkanologisk Institut; inglise keeles Nordic Volcanological Center) on vulkanoloogiaga tegelev Põhjamaade uurimisinstituut.
Instituut tegutseb Reykjavíkis Islandi ülikoolis. See asutati 1974. aastal.
Instituudi tegevust rahastab peamiselt Põhjamaade Ministrite Nõukogu, osaliselt ka Islandi riik.
Ferania

Levila

Ferania sieboldi levila asub India, Bangladeshi, Birma ja Malaia poolsaare rannikualade vetes.
Kalju Pitksar

Kalju Pitksar (18. mai 1931 Tallinn – 26. september 1995 Tallinn) oli eesti maletaja.
Aastal 1952 võitis ta Pärnu turniiri.
Aastal 1958 ta diskvalifitseeriti ("kuni parandab oma käitumist") ja ta sai mängukeelu rohkem kui 20 aastaks. Aastal 1981 naasis ta sporti. Aastal 1981 tuli ta Tallinna meistriks.
Kreeka lipp

Kreeka lipp on Kreeka riigilipp.
KaiB

Avastamine

Esialgu arvati, et bioloogilised kellamehhanismid on omased ainult eukarüootsetele organismidele. Aastal 1986 avastasid N. Grobbelaar ja T. C. Huang koos kolleegidega esimese prokarüootse endogeense rütmi. See avastati tsüanobakterilt Synechococcus, millest kujunes ka mudelorganism edasisteks eeltuumsete bioloogiliste kellade uuringuteks.
Selle rütmi nimetasid ja seda mehhanismi kirjeldasid aastal 1998 Takao Kondo, Carl Johnson, Susan Golden ja kolleegid. Esialgu uurisid nad erineva bioloogilise kella perioodilisusega Synechococcus '​e tüvesid ja tuvastasid rütmi eest vastutavad geenid. Geeniklastri nimeks sai KaiABC, ning geenide nimedeks KaiA, KaiB ja KaiC. Edasiseks uurimiseks valiti Synechococcus '​e tüvi PC 7942 ja hakati nende geenide avaldumist amplifikeerima, et uurida, kuidas see rütmilisust mõjutab.
Meetod rütmi avaldumise uurimiseks oli avastatud Kondo et al poolt aastal 1993. Nad sisestasid psbAI geenile lutsiferaasi geeni, mille avaldumine toodab bioluminestsentsi. Hiljem, mehhanisme uurides leiti, et psbAI avaldumine on kontrollitud KaiABC valkudega toimuva autofosforilatsiooni tsükli poolt.

Funktsioon

KaiABC bioloogilise kella keskseks valguks on KaiC. Tal on kaks homoloogset domeeni - CI ja CII. Esimese domeeniga seob end KaiB ja teise domeeniga seob end KaiA.
Kui KaiA on end fosforüülimata KaiC-ga sidunud, siis hakkab toimuma KaiCII ringi autofosforülatsioon. Esialgu fosforüülub ATP juuresolekul Thr432 jääk ja seejärel Ser431.
Fosforüülitud KaiC-ga on end võimeline siduma KaiB. Pärast KaiBC kompleksi tekkimist liigub KaiA CI terminali ja tekib KaiABC kompleks, millel ei ole autofosforülatsiooni omadusi. Alguses kaotab fosfor grupi Thr432, siis Ser431 ja KaiABC kompleks laguneb lahti, ning tsükkel naaseb alguspunkti.
Tiit Kaadu

Tiit Kaadu (sündinud 1944) on eesti töökaitse- ja kollektiivsete töösuhete spetsialist, Euroopa Tööohutuse ja Töötervishoiu agentuuri (EU-OSHA) Eesti koordinatsioonikeskuse juht.
Ta on lõpetanud Tallinna Polütehnilise Instituudi mäeinsenerina.
On töötanud RPI Eesti Tööstusprojekt vaneminsenerina, Eesti Ametiühingute Keskliidu töökaitsesekretärina.
Aastatel 1995–2000 oli ta Eesti Ametiühingute Keskliidu peasekretär. 
Tiit Kaadu on olnud Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni (ETUC) Eesti ametiühingute eurokoordinaator, Rahvusvahelise Vabade Ametiühingute Konföderatsiooni (ICFTU) täitevkomitee aseliige. Ta on Eesti ILO Nõukogu liige selle loomisest peale (1992) ning 2004. aastast Euroopa Tööohutuse ja Töötervishoiu Agentuuri juhatuse liige, samuti Agentuuri rahvusliku koordinatsioonikeskuse juht. Aastatel 2004–2007 oli ta Euroopa Elu- ja Töötingimuste Parandamise Fondi haldusnõukogu liige.
Aastast 2000 töötab ta Sotsiaalministeeriumis. Algul töötas ta töökeskkonna osakonnas ja tööosakonnas juhatajana, seejärel tööelu arengu osakonnas nõunikuna.

Isiklikku

Abielus, kahe tütre isa. Hobi on filmiajalugu.
Art Leete

Art Leete (sündinud 19. veebruaril 1969) on eesti etnoloog ja folklorist.
Ta on Tartu Ülikooli etnoloogia professor ning kultuuriteaduste ja kunstide instituudi juhataja. Art Leete on uurinud põhjarahvaste, eriti neenetsite ja obiugrilaste ajalugu ning kombeid. Tema teadustöö põhisuund on komide ja Venemaa põhja-väikerahvaste identiteedi kohandumine tänapäevaste kultuurimuutustega.

Haridustee ja töökäik

Art Leete lõpetas 1987. aastal Nõo Keskkooli ja 1994. aastal Tartu Ülikooli  bakalaureusekraadiga etnoloogia erialal. Aastal 1996 sai ta magistrikraadi tööga "Orienteerumisstrateegiad Lääne-Siberi taiga- ja tundravööndi kultuurides" (juhendaja Jaanus Plaat). Aastal 2000 kaitses ta doktorikraadi tööga "Põhjarahvad antiigist tänapäevani: obiugrilaste ja neenetsite kirjelduste muutumine" (juhendaja Ülo Valk).
Aastatel 1995–1997 töötas ta Eesti Rahva Muuseumi (ERM) soome-ugri ja võrdleva etnoloogia osakonna juhatajana, 1997–2001 ERM-i teadusdirektorina. Alates 2001. aastast töötab ta Tartu Ülikoolis. Aastatel 2002–2003 täiendas ta end Fulbrighti programmi raames Georgetowni Ülikoolis. Alates 2004. aastast on ta Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna kultuuriteaduste ja kunstide instituudi etnoloogia professor ja 2009. aastast ühtlasi kultuuriteaduste ja kunstide instituudi juhataja.
Muscogee maakond

Ajalugu

Maakond moodustati 1826. aastal.
Harald Uibo

Elu ja õpingud

Harald Uibo muusikahuvi ilmnes varakult. Ta mängis Valgjärve puhkpilliorkestris ja 1933. aasta laulupeol oli ta noorimaid osalejaid pillimeeste koondorkestris. 1941. aastal lahkus ta salaja kodust Valgjärvel, et Tallinnas edasi õppida, kuid raudteejaamas kohtus juhuslikult isaga, kes ka siiski nõusse jäi, et minna ja õppida on vaja. Esialgu oli ainult unistus, kuid 5 aastat muusikakooli sai edukalt läbi ja 1954. aastal lõpetas H. Uibo ka Tallinna Riikliku Konservatooriumi Gustav Ernesaksa koorijuhtimisklassis.

Töö

Vastavalt oma aastakäigule (sõjaväkke mobiliseerimine sünniaasta järgi, vastavalt Nõukogude või Saksa armeesse) oli H. Uibo sõjas, algul Punaarmees, siis riiklike kunstiansamblite koosseisus Jaroslavlis, kust algas tee RAMi lauljana, abidirigendina ja alates 1956. aastast dirigendina.   
1964. aastal siirdus Harald Uibo pedagoogilisele tööle, algul Tallinna Pedagoogilisse Instituuti, hiljem Tallinna Riiklikku Konservatooriumi. Dirigeerimist on tema juures õppinud üle 50 eesti muusikaõpetaja. 
Alayes 1981. aastast oli H. Uibo professor.
Harald Uibo juhatas paljusid isetegevuskoore. Neist mitu on tema enda asutatud: Tööstuskooli nr. 2 meeskoor (1952–58), Kutsehariduse Peavalitsuse meeskoor (1956–60), Tallinna Pedagoogilise Instituudi meeskoor ja segakoor (1955–62), mis kõik kiiresti kõrgtasemele jõudsid ja üleliidulisi konkursse võitsid. H. Uibo juhatas ka paljusid teisi koore, teiste seas ka Tallinna Polütehnilise Instituudi akadeemilist meeskoori (1962–71).  
1970. aastal asutas ta Eesti Õpetajate Meeskoori, mida juhatas pikka aega ja mis jäi tema viimaseks kooriks. H. Uibo meenutas, et tööd oli juba nii palju, et ta ei oleks sugugi tahtnud üht koori juurde saada, aga mehed kutsusid väga järjekindlalt ja siis ta jäi nõusse, et ühe korra tuleb. Ning jäigi. 
H. Uibo oli pikka aega seotud üldlaulupidude liikumisega. 1955–1980 oli ta meeskooride üldjuht ning dirigendipuldis mitmetel üliõpilaslaulupidudel ja rajoonilaulupäevadel. Ta on juhatanud meeskooride sektsiooni ja olnud selle liige. On loonud meeskoorilaule ja koostanud koorikogumikke. 
1978. aastal anti Harald Uibole Eesti NSV rahvakunstniku aunimetus.
Harald Uibo on maetud Metsakalmistule.
Autoimmuunhaigus

Autoimmuunhaigus ehk autoimmuuntõbi (lühend AIH) on perekondlik ja/või krooniline haiguslik seisund, mida põhjustab immuunsüsteemi rakkude ebaadekvaatne tegevus. Patoloogilise immuunvastuse korral kaob enamasti immuuntolerantsus ja immuunreaktsioonid (sh immuunvastus ja füsioloogilistest piiridest väljunud autoimmuunsus), mille korral autoantikehade antigeenideks keha enda rakud ja koed, on suunatud nende vastu.
Autoimmuunhaigus võib hõlmata ühte elundit või sama liiki kudet või rakke, ensüüme, retseptoreid mitmel pool organismis. 
Paljude autoimmuunhaiguste puhul on tegemist autoimmuunse põletikuga. 
Autoimmuunhaiguste põhjused on seni teadmata. Tõenäoliselt mängib olulist rolli ka geneetika – autoimmuunhaigusi peetakse geneetilise soodumusega haigusteks. On leitud üle 20 geeni-kodeerivaid tsütokiine, valke, kostimukatoorseid molekule ja koretseptoreid, mille deletsioon või üleekspressioon soodustab autoimmuunhaiguste teket.

Indutseeritud autoimmuunsus

Tüümuse siirdamise järgselt võib välja kujuneda autoimmuunne sündroom.

Patogenees

Autoimmuunhaiguste patogeneesiga seostatakse ka beetaendorfiine: oletatakse, et immunosupressioon tuleneb immuuntekkeliste (seoseliste) põletikuliste haiguslike seisundite korral tsütokiinide suurenenud sünteesist ja eritamisest, mis stimuleerib ka beetaendorfiinide teket nii näärmehüpofüüsi kui ka lümfotsüütide poolt ja see omakorda inhibeerib T-abistajarakkude talitlust ja võimalik, et reguleerib ka antikehade tootmist.

Ajaloolist

1904. aastal avastasid Donath ja Landsteiner, et äkkhootise külma hemoglobinuuria on autoimmuunhaigus ja on seotud hemolüütiliste autoantikehadega.
Erik Vaher

Erik Vaher (11. aprill 1921 Valjala vald – 18. jaanuar 1992 Kaunispäe) oli graafik, raamatute illustraator ja karikaturist.
Pärast algkooli lõpetamist töötas Erik Vaher aastatel 1937–1941 graveerijana Roman Tavasti ettevõttes, samal ajal õppides Riigi Kunsttööstuskooli õhtuses osakonnas. Graveerijana jätkas aastatel 1942–1944 tööd raadiotehases Telefunken. Tallinna Riiklikus Tarbekunsti Instituudis õppis ta 1944–1950 maalikunsti. Edasi töötas viis aastat õppejõuna Eesti NSV Riiklikus Kunstiinstituudis. Illustreeris Eesti Riiklikule Kirjastusele nii eesti kui ka välisautorite kirjandusteoseid ja peamiselt noorsookirjandust. 
Kaastööd tegi ta illustratsioonide ja karikatuuridega ajakirjadele Noorus, Pikker jt. 
1962. aastast alates töötas Eesti Televisioonis Eesti Telefilmi multifilmiosakonna kunstnikuna 1965–1981 peamiselt kirjade ja tiitrite kujundajana.
Erik Vaher on maetud Jämaja kalmistule.
Valeri Konovalov

Valeri Konovalov (sündinud 20. juunil 1952 Tallinnas) on endine Eesti NSV julgeolekutöötaja ja turvaettevõtja.
Alates 2007. aastast on ta Keskerakonna liige.
Paykull

Päritolu ja varasem ajalugu

Paykullide päritolu on jäänud ebaselgeks. Teateid nende kohta on XIV sajandist, mil nad olid Saksa Ordu vasallid Liivimaal Laiuse piirkonnas. 1398. aastal läänistas Liivimaa maameister Wennemar von Brüggenei Nicolas (Clawes) Paitekyllele (suri pärast 1424) Laiuse alal Lyndeni ja Tarakvere külad. 1411. aastast pärinevas Saksa Ordu ja Kärkna kloostri vahelises maavahetustehingus on nimetatud Laiuse kihelkonnas asunud ja ordule kuulunud Paidekulli küla. Tõenäoliselt olid Paykullid saanud oma nime selle küla järgi.

Järve liin

1508. aastal ostis Hans (Johann) Paykull (suri pärast 1540) Wedwesi suguvõsalt Virumaal Järve mõisa. Sellest kujunes suguvõsa peamine valdus, mis jäi nende kätte XIX sajandi alguseni. Kokku valdas mõisa kolme sajandi vältel kaheksa põlvkonda Paykulle. Nende ajal ehitati sinna ka kivist linnus. Sellest liinist oli pärit Johann Reinhold von Patkuli toetaja ja alkeemikuna tuntust kogunud Otto Arnold von Paykull (1662−1707), kes astus varakult Saksi kuurvürsti Johann Georg II teenistusse ja tõusis kindralleitnandi (1700) auastmesse. 1700. aastal osales ta Saksi vägedega Riia ründamises ja mõisteti Rootsis tagaselja reeturina surma. 1705. aastal langes ta rootslaste kätte sõjavangi ja hukati 1707. aastal Stockholmis. Järve haru kustus meesliinis 1815. aastal.

Paykullid rüütelkonna matriklis

Suguvõsa immatrikuleeriti 10. jaanuaril (vkj) 1746. aastal Eestimaa rüütelkonna matriklisse. Polkovnik Otto Gotthard Johann von Paykull (1780−pärast 1849) võeti 1818. aastal Liivimaa rüütelkonna matriklisse. Tema poeg Friedrich Robert Alexander von Paykull (1818−1876) kanti 20. aprillil (vkj) 1862. aastal koos poegadega Novgorodi kubermangu aadlisuguvõsaraamatusse.
Kodeste soo

Kodeste soo on soo Hiiu maakonnas Kõrgessaare ja Hiiumaa vallas. Soo pindala on 68 ha. Soo jääb Tahkuna looduskaitsealale.
2019. aasta Euroopa Parlamendi valimised Soomes

2019. aasta Euroopa Parlamendi valimised Soomes toimusid 26. mail 2019,  eelhääletamine 15.–21. mail. 
Need olid kuuendad Euroopa Parlamendi valimised Soomes. Soomest valiti europarlamenti 13 saadikut. Pärast Suurbritannia lahkumist Euroopa Liidust (Brexit) saab Soome ühe lisakoha.

Kandidaadid

Euroopa Parlamenti kandideeris 17 erakonda (neist 2 valimisliiduna), kokku 269 kandidaati. Kandidaatidest olid 163 mehed ja 106 naised ja nende keskmine vanus oli 45. Kasutati avatud nimekirju.
Philodryas

Levila

Need maod elavad Lõuna-Ameerikas.
Khorati mägismaa

Khorati mägismaa ehk Khorati platoo (inglise keeles Khorat Plateau) on mägismaa Tai kirdeosas.
Mägismaa keskmine üldkõrgus on umbes 200 m üle merepinna, pindala on umbes 155 000 km². Pinnas on alustassikujuline ja kallutatud kagu suunas. Seda eraldavad Kesk-Taist Phetchabuni ahelik ja Kambodžast Phnom Dongreki ahelik.
Mägismaal voolavad Mekongi lisajõed – Muni ja Chi jõgi. Aastane sademete hulk on 1150 mm.
Khorati mägismaa moodustab Isani piirkonna – ühe viiest Tai piirkonnast.
Liepa mõis

Liepa mõis (saksa keeles Lindenhof, läti keeles Liepas muiža) oli rüütlimõis Võnnu kreisis Võnnu kihelkonnas. Praegu asub mõisasüda Lätis Priekuļi piirkonnas Liepa vallas.

Ajalugu

Esimest korda on mõisa mainitud 1672. aastal. Viimane omanik oli Charlotte von Wulff.

Mõisaansambel

Mõisa peahoone ehitati 19. sajandil. Aastail 1919–1970 tegutses seal kool. Mõisa pargis asub 18. sajandist pärit ait.

Varia

Aastal 1685 asutas mõisavalitseja Ernst Glück mõisa juurde lätikeelse kooli.
Muḩammad ibn Mūsā al-Khwārizmī

Muḩammad ibn Mūsā al-Khwārizmī (eesti traditsioonis varem al-Horezmi; u 780, Horezm – u 850) oli 9. sajandil tegutsenud pärsia matemaatik, astronoom ja geograaf. Al-Khwārizmī on hüüdnimi, mis viitab ta päritolule Horezmi linnast, mis asub tänapäeval Usbekistanis ja kannab nime Xiva.
Suure osa oma elust töötas al-Khwārizmī Abbasiidide dünastiasse kuuluva kaliifi Abū Jaʿfar Abdullāh al-Māʾmūn ibn Harūni kutsel Bagdadis, Tarkuse Majas (Bait al-Hikma).
Tema teos "Kitab al-Jabr wa-l-Muqabala" esitas esimese süstemaatilise lineaar- ja ruutvõrrandite lahenduse. Koos Diophantusega peetakse al-Khwārizmīd üheks algebra rajajaist. Sõna algebra tuleb terminist al-jabr, mis on üks kahest meetodist, mida al-Khwārizmī kasutas ruutvõrrandite lahendamiseks.
Araabia numbrite populariseerimisel olid oluline koht tema raamatul "Hindu numbritega arvestamisest" (825).
12. sajandil tõlgiti al-Khwārizmī tööd ladina keelde, kus kasutati autori nimekuju Algorithmi. Sellest tuleneb üksikasjalike tegutsemisjuhiste nimetus algoritm. Samuti levis ladina tõlkes tema töö India numbritest, mis tutvustas Läänes positsioonilist kümnendsüsteemi.
Al-Khwārizmī kirjutas ka astronoomiast ja astroloogiast ning revideeris Ptolemaiose "Geograafias" avaldatud seisukohti.
Aleksandr Zverev

Aleksandr Zverev (sündinud 15. detsembril 1983 Petroskois) on Eesti arhitekt.

Looming

Ta osales arhitektuuribüroo AB Muru & Pere projektis Haapsalus pooleli jäänud kortermajade Kastani 28 ja 36 rekonstrueerimiseks.

Näitused

25. maist 24. juunini 2007 oli tema töö eksponeeritud Kaunase maaligaleriis rahvusvahelise projekti "KoViKaVi" näitusel.
25. juulist 13. augustini 2007 oli tema töö eksponeeritud Tartu Kunstimaja suures saalis EKA magistrantide näitusel "Õhk, valgus ja lendamine".
Tallinnas Disaini- ja Arhitektuurigaleriis oli 28. maist 7. juunini 2008 arhitektuuri ja linnaplaneerimise eriala magistritööde näitusel eksponeeritud tema magistritöö.
Grīziņkalns

Grīziņkalns on asum Lätis, Riia linna Latgale eeslinna ja Keskrajooni osa pindalaga 1,517 km². Asub Centrsist idas, Brasast lõunas, Purvciemsis läänes ja Avotu ielast põhjas. 13 691 elanikku (2010).
Grīziņkalnsi asumi põhjaosa kuni Aleksandra Čaka ielani kuulub Keskrajooni koosseisu, ent suurem osa asumist on Latgale eeslinna osa. Asumi reljeefi iseloomustavad Grīziņkalnsi luited, mille kõrgeim tipp ulatub 24 meetrit üle merepinna. Kõrgeima tipu juures asub Grīziņkalnsi park.
Piirkond kuulus kunagi Riia kaupmeeste suguvõsale, kel nimeks Griesenid. Grīzenbergi mõisa järgi said oma nime luited, luidete järgi omakorda asum. XVII sajandil lisandus sinna veel Falgi mõis.
XIX sajandi seitsmekümnendatel aastatel tekkis asumisse seoses Riia tööstuslinnaks muutumisega hulgaliselt ettevõtteid. Grīziņkalnsis toodeti viile, masinaosi, tsinkvärvi, mineraalõli, konserve. Tehaste juurde kerkisid ka tööliste elamud, mis moodustavad valdava osa asumi hoonetest. Suurem osa elanikest tuli Läti maapiirkondadest, seega oli enamik asumi elanikke lätlased.
Aastal 1887 valmis luteri kirik. Uusgooti stiilis kirikut kasutati korduvalt teleseriaalis "Seitseteist kevadist hetke". Aastal 1907 lisandus asumisse veel õigeusu kloostri juures olev kirik.
1905. aasta revolutsiooni sündmused mõjutasid sügavalt asumis elavaid töölisi. Revolutsioonisündmustest tehti aastal 1970 lastele mõeldud seiklusfilm "Vārnu ielas republika" ("Varese tänava vabariik").
Aastail 1905–1908 tegutses asumis teater Apollo. Aastal 1958 ehitati teatri hooned ümber staadioniks. Aastal 1910 ehitati asumisse V. Ķuze kommivabrik, mille hooned kuuluvad tänapäeval aktsiaseltsile Laima. Aastal 1933 ehitati asumisse ka Punase Risti hoonetekompleks.
Grīziņkalnsi asumis asub Pērnavas iela (Pärnu tänav), lisaks asub seal osaliselt ka Tallinas iela (Tallinna tänav).