Thunderbolt

Ajalugu

Intel on loonud PC desktopi lisandina PCI Express kaardi prototüübi. See tähendab, et paljud inimesed ei pea uuele kaablitüübile ostma uut emaplaati. Kaardil on kaks optilist siini, et varustada 4 porti energiaga. Sellegipoolest paljudel arvutitel selline kaart ei suuda saavutada nelja Light Peaki pordi täielikku 40 Gbit ribalaiust, sest see bitikiirus nõuab 16× PCIe siini (1× PCIe on 4Gbit/s) optimaalseks jõudluseks ning enamikul arvutitest on vaid üks 16× siin, milles tavaliselt on kasutusel videokaart.
4. mail 2010 demonstreeris Intel Brüsselis Light Peaki ühendusega sülearvutit (näidates, et tehnoloogiline lahendus on piisavalt väike, et mahtuda nii väiksesse seadmesse) ja lasi sülearvutil saata üheaegselt 2 HD-videovoolu läbi ühenduse (näidates, et vähemalt mõned tarkvara/püsivara stacks-pinumälud ja protokollid on nüüd toimivad). Samal esitlusel väitis Intel, et eeldatakse riistvara tootmise alustamist 2010. aasta lõpul.
2010. aasta septembris esitleti esimesi kommertsprototüüpe Intel Developer Forumis.

Disain

Ühe universaalse asendusena senistele liidestele nagu SCSI, SATA, USB, FireWire, PCI Express ja HDMI püüab Light Peak kõrvaldada mõningaid arvutitööstuse probleeme, mis on nüüdseks ilmnenud, nagu näiteks piiratud edastuskiirused ning mitmed ühendusliidesed, millest paljud peavad olema toetatud ning on tihti seejärel jäänud täielikult kasutamata. Üksikkaabli ühenduse peamine probleem on elektrijuhtmete/kaablite maksimumpikkus – DC energia ja elektrisignaalid vähenevad kiiresti alates 5 meetri kauguselt.
Teoorias võiks seade, mis asub vähem kui 5 meetri kaugusel, kergesti töötada kas 10 Gb DC PoE või 4,8 Gb USB 3 kasutajaliidese abil ühel kaablil toite ja andmetega. Kuid kui seade peab olema enam kui 5 meetri kaugusel, peab seda eraldi varustama AC võimsusega ning peab tingimata toetuma optilisele kaablile nagunii, et saavutada stabiilset 10 Gb kiirust, ükskõik kas see on Ethernet "short reach" kaabel (300 m) või Light Peak kaabel (100 m).

Elektrilise toitevarustuse ebakindlus

Light Peaki peamine ebakindlus seisneb selles, et kui üldse, siis millist tüüpi kasutajaliidese toidet ta toetab. Esialgu Intel ütles, et "see töötab optilise kiu ja vasktraadi kimbuna nii, et Light Peaki võib kasutada seadmete toitmiseks, mis on ühendatud PC-ga" ning seega konkureerib Power over Ethernet (PoE), USB ja G.hn’iga. Kuid selgelt välja kuulutatud kavatsus 2010. aastal oli "saavutada ühe ainsa ühendusklemmiga ülemineku tehnoloogia", mis lubab "elektrilisel USB 3.0 […] ja/või nagu teised protokollid võivad tulevikus käia läbi optilise", vihjates, et Light Peak on pigem siin kui kasutajaliides ning väites, et Light Peak on USB 3.0 või 4.0 DC toite külge haagitud ning võimaluse korral (selleks, et toetada kuvareid) liigub läbi AC (arvatavasti IEEE P1901).

Kuvar ja väljundid

Et saavutada edu, peab Light Peak asendama ühe-kasutusviisiga tüüpi ühendusklemme nagu HDMI, DisplayPort (mis nõuab enam kui topelt algseid 10 Gbit/s kiirusi oma lõplikuks kõrgemaks uuenduseks – vt ribalaiuste loetelu), eSATA, vähemalt mõnda Etherneti kasutusala ning lõppkokkuvõtteks väiksemad ja aeglasemad USB-seadmed, kui Light Peaki ühendusklemmi hinnad kukuvad. 
Juhul, kui ebaõnnestub asendada vananenud USB-seadmeid, siis uuendused on pigem USB 3.0-le või järglane 4.0 või 10 Gb võimsusega Ethernet, või suuema kiirusega G.hn, millest igaüks võib olla võimsuselt ja andmekiiruse poolest väga sarnane Light Peakiga, kuid mis kasutavad palju odavamat vasest kasutajaliidest. Pole ka selge, kas Intel kavatseb nõuda kas AC- või DC-toidet või mõlemat, mis tähendab vähemalt kaheksat kooseksisteerivat spetsifikatsiooni variatsiooni (kas ainult AC, ainult DC, mõlema, mitte kummagagi, mõlemas 10 Gb ja 100 Gb uuendustes) – sarnased probleemid takistasid ka eSATA-t.

Ethernet (10 Gbit/s toiteta)

Oletades, et Light Peakil ei ole oma toite kasutajaliidest, siis kõige otsesem ja asjakohasem võrdlus on 10 gigabit sekundis Ethernet. Tüüpiline selline pakkumine on Neterionil, mis toetab ühte või kahte PCIe 8× kaardi porti. Optilise Etherneti kaabli lühiulatus (300 m) või kaugulatus (10 km) on toetatud, kuid vasest kaableid kasutades on maksimumulatus ainult 5–7 meetrit, mis on umbes kolm korda enam kui USB-l, kuid palju vähem kui Light Peaki lubatud 100 meetrit. DC toide on peamine kaabli ulatust piirav tegur, sest vaatamata sellele, kuidas andmeid edastatakse, kogeb pikk DC-toitega kaabel märkimisväärseid kadusid ning on ebapraktiline enam kui 5 meetri kaugusel. Seetõttu toiteta Light Peaki on mõistlik võrrelda toiteta 10 Gb lühiulatusega optilise kaabliga, sest sellel tundub olevat ainult kolmandik 10 GbE ulatusest.
Sellegipoolest on 10 Gb Etherneti kommuteerimine erakordselt kallis. Kuni ta hind langeb (nagu 1 Gb Ethernet langes) konkurentsi survel (Light Peak ja USB 3.0), domineerib hinnatundetul põhiturul 10 Gb.

USB 3.0

Light Peaki on tihti esile toodud kui "USB3 asendajat", kuigi 2010. aastal on seda hakatud soovitama kui kiudoptilist täiustus USB3-le. Algsete andmete järgi on selle kiirus ainult kahekordne võrreldes USB 3.0 ning siiani on ebaotstarbekas asendada kõiki olemasolevaid kuvarikaableid sellega. Originaal USB 3.0 spetsifikatsioon pakkus välja 24-voldise DC 6 ampri juures (kuni 144 W), mis on suurepärane USB 3.0 täiustus varasemale spetsifikatsioonile, mis oli 5 VDC 0,9 A juures, ning PoE spetsifikatsiooni (600 mA IEEE 802.3at). Light Peak nõuab päris kõrgeid toite võimsusi, et suur hele kuvar töötaks, mis peaks olema tema peamine otstarve, kuna isegi 144 w tundub liiga madal selleks. 2010. aastal tootis Gigabyte USB 3.0 emaplaate 2,7 ampriga, nii et võib arvata, et USB 3.0 tarnijad tervitavad drastiliselt suuremat DC-toidet ning toetavad Inteli ettevõtmisi täisintegreeritud AC, DC ja kiudoptilise kaabli väljaarendamiseks.

Kaablid

Light Peak kasutab optilist kiudkaablit, mis koosneb kahest 62,5 mikroni laiusest kiust, mis võib transportida infrapunasignaali 100 meetri kaugusele. Optiline kiud on tavaliselt kaetud plastkihtidega, mis kaitsevad kaablit niiskuse ja muude kahjustuste eest.