Lehelõikaja-sipelgad

Kirjeldus

Nad on värvuselt pruunid ja peenikeste jalgadega. Nende lõuad on hästi arenenud ja neil on väikesed silmad. Sipelgate suurus varieerub 2 mm-st kuni 14 mm-ni. Perekondade Atta ja Acromyrmex liigid on anatoomiliselt väga sarnased, kuid neid saab määrata väliste tunnuste järgi. Atta liikidel on seljal 3 paari ogasid ja neil on sile eksoskelett, aga Acromyrmex liikidel on 4 paari ogasid ja krobeline eksoskelett.

Mutualism seenega

Kõige tähtsam osa lehelõikaja-sipelgate koloonias on seeneniidistik. Sipelga ja seene vahel on obligatoorne mutualism, mis tähendab seda, et seen ei suudaks vabas looduses ellu jääda ilma lehelõikaja-sipelgateta ja vastupidi. Iga erinev sipelgaliik kasvatab erinevat seeneliiki, mis kõik kuuluvad perekonda Lepiotaceae. Seeneniidistiku asukoht on ühtlasi ka emassipelga ehk kuninganna ja pesakonna asukoht. Enamikul liikidel on seeneniidistiku ruum tehtud värsketest rohelistest lehtedest ja muust taimmaterjalist. Sipelgad toovad lõigatud lehed ja muu materjali seeneniidistiku juurde ja teevad selle seene jaoks sobivaks. See tähendab, et värske materjal lõigatakse 1–2 mm suurusteks tükkideks ja sellest valmistatakse ühtlane mass, kasutades lõugasid ja sülge. See mass söödetakse seenele ja seenest omakorda toituvad sipelgavastsed. Täiskasvanud sipelgad toituvad lehemahlast. Seda mutualismi tugevdab veel ka üks bakter, kes elab sipelgate peal ja sekreteerib kemikaale. Lehelõikaja-sipelgad on väga tundlikud seene reaktsioonidele. Kui mõni taimeliik seenele meelepärane ei ole, siis sellist taime sipelgad enam ei korja. Samuti hoiavad sipelgad seenest eemale ka hallituse ja muud kahjurid.

Koloonia

Uus koloonia saab alguse emassipelgast ehk kuningannast, kes lahkub koos terve põlvkonna tiivuliste emaste ja isastega paaritumislennule. Kuningannal on kaasas väike seeneniidistiku tükk. Paaritumislennu ajal paaritub kuninganna umbes 8 erineva isasega. Kui paaritumine on lõpetatud, kuninganna maandub ja hülgab oma tiivad. Pärast seda kaevab ta augu ja asetab sinna seeneniidistiku tüki koos oma ekskremendiga. Sinna seene peale muneb ta oma munad ja sellega võibki saada uus koloonia alguse. Värskete kuningannade ellujäämisprotsent on väga väike ja ainult 2,5% uutest rajatud kolooniatest jõuavad välja täiskasvanuikka ja rajavad uued kolooniad.

Pesa

Lehelõikaja-sipelgate pesad on suured. Pesad võivad olla nii puu otsas kui ka maa all, näiteks puujuurte läheduses. Kui pesa on maa all, siis pesal on kraatersissepääs. Selle sissepääsu all on kohe seeneniidistiku kamber, kus on ka kuninganna koos oma esimese pesakonnaga. See võib olla üksik ruum, mille diameeter võib olla kuni 50 cm, aga võib olla ka mitu ruumi diameetriga 25–30 cm. Keskmiselt on ühe ruumi mahutavus 1500 ml.  Kui aga koloonia kasvab, siis ehitatakse uued kraatrid ja nende alla ka seeneniidistiku kambrid. Täiskasvanud pesas võib olla kuni 2000 kambrit, millest mõned on tühjad, mõned jäätmete jaoks ja ülejäänud seeneniidistikule. Kõik kraatrid ja seeneniidistiku kambrid kokku moodustavadki koloonia, mis oma täiskasvanuikka jõudes võib olla kuni 6 m sügavad ja võtta enda alla 30–600 m².  Sellises koloonias võib olla kuni 500 kambrit ja umbes 2,5–5(8) miljonit isendit. Mõnede suurte Atta liikide pesakraatrite all võib olla ka teiste sipelgaliikide (Trachymyrmex, Chyphomyrmex) pesi.

Interaktsioonid teiste loomadega

Mõnedes piirkondades on lehelõikaja-sipelgad väga tõsised kahjurid. Nad võivad lehtedest tühjaks teha põllukultuurid ja kahjustada oma elutegevusega nii sõiduteid kui ka põllumaid. Näiteks on mõned Atta liigid võimelised lehtedest tühjaks tegema terve tsitrusepuu ja seda vähem kui 24 tunniga.

Vaenlased

Loomulikult on ka lehelõikaja-sipelgatel parasiidid. Kui sipelgad on pesast väljas taimi lõikamas, võivad neid rünnata küürkärblased. Need on parasiidid, kes munevad oma munad sipelga tööliste pea peale. Mõnikord istub töölise pea peal minim sipelgas ja valvab teda kärbeste eest.  Lisaks võib sipelgapesas parasiteerida vale seen. Escovopsis, mis on väga virulentne seen, võib hävitada terve seeneniidistiku. Uue koloonia asutamise käigus, oli selle seenega nakatunud 6,6% kolooniates.
Lehelõikaja-sipelgate looduslikud vaenlased on imetajad, linnud ja putukad, näiteks ka teiste perekondade sipelgad.