google/wiki40b huggingface dataset:
Aleksander Veingold

Aleksander Veingold (sündinud 10. oktoobril 1953 Tapal) on Eesti maletaja  ja filosoof .
Rahvusvaheline meister males (1983), Eesti NSV teeneline treener (1988) .
Lõpetas aastal 1971 Tallinna 15. Keskkooli, aastal 1976 teoreetilise füüsika erialal Tartu Riikliku Ülikooli, PhD praktilises filosoofias (2005, TLÜ) .

Maletajana ja treenerina

Võitnud Eesti mv-tel kulla (1983), 4 hõbedat ning 6 pronksi, mänginud Eesti meeskonnas 5 maleolümpial. Paljude rahvusvaheliste maleturniiride võitja,  Eesti (2006), Soome (2007, 11, 12) ja Portugali (2008) võistkondlik meister. Tegutsenud naiste male maailmameistri Maia Tšiburdanidze sekundandina MM-i matšil (1981) ja Jaan Ehlvesti treenerina (1986–90). NL-i kõrgema kategooria treener-õpetaja (1989).
1998–2002 FIDE alakomitee "Male koolides" ja FIDE arengukomisjoni liige, 2002.a. avaldas  “Memorandum male üldharidussüsteemi sisseviimisest" , milles muuhulgas kutsus malemaailma üle saama  paljuaastasest  vildakusest sportliku fundamentalismi suunas.
Paljude aastate jooksul rõhutas Veingold mõistusemängude filosoofia ja male sügavat vastastikust seost . 
2005. aastal kaitses ta Tallinna Ülikoolis doktorikraadi praktilise filosoofia alal väitekirjaga "Прагмадиалектика шахматной игры: основные особенности соотношения формально- и информально-логических эвристик аргументационного дискурса в шахматах".

Filosoofia

Kaasaegse aksiomatiseeritud filosoofia looja , aristoteliaan: «Jääb üle vaid imestada, miks kõigile kättesadavad Eukleidese "Elemendid" ja vähem kättesaadavad Platoni ja Aristotelese teosed pole viinud üldtunnustatud aksiomatiseeritud  filosoofia loomiseni.”.
Laiendas filosoofilise tesauruse mõistetega «aksiomatiseeriv analüüs»,  «inkorporeeriv objekt », «interaktiivne mudel»; aktualiseeris tärmini «aksiomatiseeritud filosoofia». 2014. aastal avaldas raamatu "Основы современной философии".
Veingold  kaitseb filosoofia juurutamist kohustuslikku haridussüsteemi eraldi õppeainena: “filosoofiata pole kohustuslik haridus ilmselt täisväärtuslik”.
Franklin Graham

William Franklin Graham III (sündinud 14. juulil 1952) on Ameerika Ühendriikide kristlik evangelist ja misjonär.
Ta on Billy Grahami poeg. Ta on organisatsioonide Billy Graham Evangelistic Association (BGEA) ja Samaritan's purse president. Graham elab naise Jane'iga Boone'is Põhja-Carolinas.
2009. aasta mais käis ta Eestis, kus oli peakõneleja "Lootuse festivalil".
Avanduse valla vapp

Avanduse valla vapp on Lääne-Viru maakonnas asuva endise Eesti haldusüksuse Avanduse valla vapp.
Vapp oli kasutusel 16. juunini 2005, mil Avanduse vald ühines Väike-Maarja vallaga. Ühinenud vald kasutab endise Väike-Maarja valla vappi.
Vapp on kinnitatud 9. mail 1994.

Vapi kirjeldus

Avanduse valla vapil on kujutatud kuldsel kilbil punane vastulaineliste külgedega vai, milles on hõbedane ladina rist.

Põhjendus

Punane, kuld ja hõbe on apostel Siimeoni (Simuna) vapivärvid. Laineline vai tähistab Pedja jõge, hõbedane rist punasel märgib nii Avanduse paiknemist omaaegse Taani haldusala idapiiril kui ka kuulsat Taani-Saksa ristimistüli.
Martin Nurk

Martin Nurk (8. november 1902 Tallinn – 28. oktoober 1990 Kuibõšev) oli Eesti sõjaväelane.
Ta lõpetas aastal 1926 sõjakooli. Aastatel 1926–1931 teenis ta Allohvitseride Koolis ja Sõjakoolis, sealhulgas ka kooliülema abina. Aastatel 1931–1934 õppis ta Kõrgemas Sõjakoolis, mille lõpetamise järel teenis operatiivosakonna ülema abina. Aastatel 1938–1940 teenis ta Sõjavägede Staabi VI osakonnas, olles ajakirja Sõdur toimetaja. Punaarmees oli ta 180. Eesti Laskurdiviisis suurtükiväe staabiülem, sealt saadeti ta täienduskursustele Venemaale.
28. juunil 1941 Martin Nurk arreteeriti, 5. septembril 1942 mõisteti talle §58-1a järgi 8-aastane vanglakaristus, mida ta kandis Lama järve ääres ja Norillagis. Pärast vabanemist 24. veebruaril 1949 tuli ta tagasi Eestisse, kuid kolis varsti Samarasse (Kuibõševi). Seal ta aastal 1990 ka suri.
Paavo

Paavo on eesti ja soome mehenimi. Paavo on üks soomekeelne variant nimest Paul (variandid on veel Paavali, Pauli).
Paavo nimepäev on Eestis ja Soomes 25. jaanuaril.
Olga Sõtnik

Haridus

Olga Sõtnik on lõpetanud Tallinna Tõnismäe Reaalkooli 1998 ning Tallinna Tehnikaülikooli haldusjuhtimise erialal 2002.

Töökäik ja tegevus ühingutes

Sõtnik on töötanud Tallinna Tõnismäe Reaalkoolis infojuhina 1999–2002, Tallinna Linnavalitsuses referendina 2003–2004, OÜ National Motor Baltic müügijuhina 2004–2005 ning OÜ Jot Eesti järelmüügi osakonna assistent 2005.
Ta oli Tallinna Jäätmekeskuse ASi nõukogu liige.

Poliitiline tegevus

Olga Sõtnik oli Eesti Keskerakonna liige juunist 2000 kuni detsembrini 2014.
Ta oli rahvastikuminister Eldar Efendijevi nõunik 2002–2003 ja Tallinna abilinnapea aastatel 2005–2007.
Alates 2007. aastast on Olga Sõtnik XI Riigikogu liige ja Riigikogu majanduskomisjoni liige.
Riigikogu majanduskomisjoni liikmena tegi ta 2010. aastal avalduse Eesti riigile aktsiisimakse mittetasuvate seaduserikkujate kohta avalduse: "Eestis ületab kütuseaktsiis mitmekordselt Euroopa Liidu poolt sätestatud miinimumi. Toll töötab aina paremini, rahvas aga muutub aina nutikamaks. Ning ausalt öeldes, neid on raske hukka mõista".
Alates 2011. aastast kuulus Sõtnik XII Riigikogu koosseisu.
2014. aasta märtsis teatas Sõtnik, et kandideerib Euroopa Parlamenti üksikkandidaadina. Veidi varem kutsus ta Keskerakonda Ukraina sündmuste tõttu lõpetama koostööd Ühtse Venemaaga. Ta sai Euroopa Parlamendi valimistel 328 häält ja ei osutunud valituks.
2015. aasta Riigikogu valimistel kandideeris ta Sotsiaaldemokraatliku Erakonna nimekirjas.  Ta sai 358 häält ning valituks ei osutunud.
Sänna taevarada

Sänna taevarada on Võru maakonnas Rõuge vallas Sänna ja Hurda küla läbiv matkarada, kuhu on pandud päikesesüsteemi mudel mõõtkavas 1 : 1 miljardile (ehk 1 mm-le vastab 1000 km). Matkarajal on infotahvlitel iga planeedi juures populaarteaduslik info. Lisaks astronoomilisele teabele on infot ka Sänna piirkonna kultuuripärandi kohta.
Matkaraja pikkus Päikesest kuni Uraanini on umbes 2,5 km.
Abaluutõstur

Abaluutõstur (musculus levator scapulae) on inimesel kaela tagaosas ja küljel asetsev lihas, mis tõstab abaluud, peamiselt selle ülemist nurka, pöörates ja nihutades abaluu alumist nurka lülisamba poole. Fikseeritud abaluu korral kallutab ta lülisamba kaelapiirkonda taha ja enda poole.
Abaluutõstureid on kaks.
Hradzianka

Ajalugu

Küla tekkis XIX sajandi lõpus metsameeste asulana. Küla ümbrus kuulus Maria Magdalena Radziwiłłowale, kes rajas metsa paremaks väljaveoks sinna ka raudtee (see valmis aastal 1911. Asulas oli ka suur juutide kogukond, aastal 1939 elas seal 150 juuti. 27. septembril 1935 sai Hradziankast alev.
Teise maailmasõja ajal moodustasid saksa okupatsiooniväed alevi juutidele raudteejaama juurde geto. Sealsed asukad lasti 4. märtsil 1942 maha. Samal kuul ründas alevi ümber tegutsev Mikałaj Pilipavič Karaloŭ juhitud partisanide salk Hradzianka läheduses paiknenud sakslaste väesalka. Kättemaksuks põletasid saksa väed alevi maha, hukkus 350 alevi elanikku.
Veebruaris 2002 muudeti Hradzianka külaks.
Najim Haddouchi

Klubikarjäär

Najim tegi oma esimese professionaalse debüüdi FC Den Bosch klubiga Eerste Divisies 12. augustil 2016 mängides De Graafschapi meeskonna vastu.
Masside mäss

"Masside mäss" (hispaania La rebelión de las masas) on José Ortega y Gasseti ajaloofilosoofiline essee, mis ilmus 1930. aastal.
Bangalore'i torpeedo

Bangalore torpeedo koosneb ühest või mitmest lõhkeainega täidetud torust. Neid kasutavad lahingupioneerid, et hävitada ohutust kaugusest erinevaid takistusi ja kaitserajatisi. Kõnekeeles kasutatakse selle kohta ka nimesid "Bangalore miin", "pauguti" või lihtsalt "Bangalore". 
Bangalore miini leiutas 1912 aastal Indias Bangalore linnas Briti India Armee kapten McClintock. 
Nende pikkus võib olla kuni 15 m, koosnedes 1,5 m osadest.
Metsla lubjakivimaardla

Metsla lubjakivimaardla on üleriigilise tähtsusega lubjakivimaardla, mis asub Järva maakonnas Järva vallas. Maardla pindala on 46 ha.
Tootsa kihi paksus on 2,2–5,9 m ja geoloogiliselt on see Siluri ladestu Juuru lademe lubjakivi. Maardla katendi paksus on keskmiselt 3 m.
Maardla lubjakivi saab kasutada nt ehituslubja tootmiseks.
Raskete mäetehniliste olude tõttu maardlast ei kaevandata.
Burkina Faso vapp

Burkina Faso vapp on Burkina Faso riigivapp. Vapp on kasutusel aastast 1997.
Lipuvärvides vapikilpi hoiavad kaks hõbedast täkku, kes sümboliseerivad rahva õilsat sugu. Vapikilbi taga on kaks ristatud oda, mis sümboliseerivad rahva kaitsetahet. Kilbi all on avatud raamat, mis tähistab haridust.
Ülaservas on riigi nimi ja allservas prantsuskeelne rahvuslik deviis "Unité, Progrès, Justice" ('ühtsus, progress, õiglus'). Lint ühendab kaht hirsitaime, mis sümboliseerivad küllust.
Kwasi Wiredu

Filosoofilised vaated

Wiredu on vastu Aafrika filosoofia tõlgendamisele etnofilosoofia ja filosoofilise rahvatarkuse vaimus. Tema väitel on igal kultuuril oma rahvalikud uskumised ja ilmavaated, kuid neid tuleb eristada filosoofiast. "Rahvafilosoofia", nagu Wiredu seda nimetab, võib moodustada küll osa "päris" filosoofiast ning ta on ka ise tunnistanud akani mõtteloo mõju enda filosoofiale. Tõeline filosoofia vajab aga ka ranget argumentatsiooni ja kriitilist analüüsi. Selles suhtes kuulub Wiredu filosoofia selgelt "professionaalse" filosoofia hulka ning jätkab suuresti angloameerika traditsiooni.
Artiklis "Aafrika filosoofia määratlemisest" on Kwasi Wiredu kirjutanud: "Et üks mõttekogum seostuks õiguspäraselt teatud rassi, raha, piirkonna või rahvusega, piisab sellest, kui see on selles elav traditsioon või muutub selliseks. Ei ole tähtis, kas see on kodukootud või osaliselt või täielikult teistelt rahvastelt laenatud."
Üks Wiredu tähtsamaid arutlusi tegeleb akani kultuuri arusaamaga isiksusest. Tema arvates koosneb sealne isiksuse mõiste kahest osast. Esimene, mis on ka Lääne isiksusemõiste taustal kergesti mõistetav, on ontoloogiline mõõde. See hõlmab inimese bioloogilist olemust. Teine mõõde, isiksuse normatiivne mõiste, põhineb inimese tahtevabadusel, mis sõltub aga tema eetilistest kaalutlustest. Inimesel on vaba tahe, kui ta on eetiliselt vastutustundlik. See annab isiksusele võime saada isiksuseks. Inimene mitte ei sünni isiksuseks, vaid saab selleks elusündmuste ja -kogemuste kaudu, mis suunavad ta eetiliselt käituma. Erinevalt Läänest ei usuta traditsioonilises akani kultuuris, et inimene sünniks vaba tahtega.
Lisaks tema õpetajatele Oxfordis on Wiredu filosoofiat mõjutanud David Hume, Immanuel Kant, pragmatist John Dewey ning akani kultuuri epistemoloogia, metafüüsika ja eetika. Nii sündis filosoofia, mis on olemuslikult aafrikalik, kuid oluline ka väljaspool Aafrikat.
Pont d'Arc

Pont d'Arc on Ardèche'i departemangus üle Ardèche'i jõe ulatuv looduslik kaljusild.
Kaljusilla kõrgus on 45 meetrit ja pikkus 60 meetrit.
Pont d'Arc'i geograafilised koordinaadid on 44° 22′ 55″ N, 4° 25′ 0″ E.
Gemmatimonadetes

Avastamine

Hõimkonna tüüpesindajaks on 2003. aastal reoveepuhastussüsteemi aktiivmudast eraldatud Gemmatimonas aurantiaca. 16S rDNA analüüs näitas, et eraldatud G. aurantiaca tüvi T-27ᵀ kuulub bakterite hõimkonda, mida seni oli kirjeldatud vaid keskkonnaproovidest määratud geenijärjestuste kaudu ja tähistatud kui BD rühm (ka KS-B). Ühtlasi tuvastati, et 16S rDNA järjestuse erinevus teiste bakterihõimkondade vastavatest järjestustest on lausa 19%, mis on suurem, kui sellisel tuntud hõimkonnal nagu Actinobacteria (18%), kuid väiksem kui proteobakteritel (23%), mis on suurim bakterite hõimkond. Nii pakuti välja uue hõimkonna – Gemmatimonadetes – moodustamine.

Levik looduses

Keskkonnast isoleeritud DNA järjestuste alusel eeldatakse, et see hõimkond on looduses laialdaselt levinud ning temas võiks olla vähemalt neli alamhõimkonda.
Huvitaval kombel näib, et sellesse hõimkonda kuulub nii meres kui ka maismaal elavaid baktereid. Leitud geenijärjestustele tuginedes paistab, et selle hõimkonna esindajaid võiks leida nii mullast, aktiivmudast, soolakoobastest, rannikuäärsest mudast, süvamere setetest, gaasihüdraatidest, arktilisest veest kui ka merekäsnade juurest.
On pakutud, et 2% mullabakteritest kuulub hõimkonda Gemmatimonadetes.
Kuna ühe liigesepõletikku põdeva patsiendi sünoviaalvedelikust eraldatud rRNA analüüsil leiti selle võimalik kuulumine tollel ajal veel määramata Gemmatimonadetes hulka, võivad selle bakterihõimkonna esindajad pakkuda ka meditsiinialast huvi.
EHEC

EHEC (nimetuse enterohemorraagiline Escherichia coli lühend) on soolekepikese ehk kolibakteri tõvestav tüvi, mis võib põhjustada raskekujulist eluohtlikku toidumürgitust.
EHECi ohtlikkus inimesele avastati 1982. aastal USAs, kus haigestusid ühes kiirtoiduketis hamburgeri söönud inimesed. Haiguspuhangu põhjustajana tuvastati E. coli serotüübiga 0157:H7. Nüüd tuntakse mitut EHEC serotüüpi. 2011. aasta kevadel Euroopas levinud haiguspuhangu põhjustaja oli E. coli serotüübiga O104:H4. Tähises viitab O rakuseina antigeeni numbrile ning H viburi antigeeni numbrile.
EHEC levib toore liha, pastöriseerimata piima ning määrdunud käte vahendusel. Nakatumist aitab vältida puhtus toidu käitlemisel ja selle nõuetekohane kuumtöötlemine.
Ivar Piir

Elulugu

Ivar Piir oli lukksepa poeg.
Lõpetas 1947 Tartu 1. Keskkooli, 1952 Tartu Riikliku Ülikooli füüsika osakonna, 1955 TÜ aspirantuuri, füüsika-matemaatikakandidaat (1955, TÜ), väitekiri "Mittelineaarsed efektid footonite liikumisel kvantiseeritud gravitatsiooniväljas". 
Oli 1955–1956 TÜ füüsika ja teoreetiline füüsika kateedrite assistent, 1956–1970 teoreetilise füüsika kateedri vanemõpetaja ja dotsent, 1970–1973 Eesti NSV TA Füüsika ja Astronoomia Instituudi ja 1973–1981 Eesti NSV TA Füüsika Instituudi teoreetilise füüsika sektori vanemteadur, 1981–1992 TÜ teoreetilise füüsika kateedri juhataja, 1992–1995 TÜ teoreetilise füüsika instituudi väljateooria õppetooli dotsent, 1995–2005 metoodik.

Teadustöö

Uurimisvaldkond: üldrelatiivsusteooria (relativistliku gravitatsiooniteooria) probleemid. Kuulub professor Harald Kerese rajatud Tartu gravitatsiooniteoreetikute koolkonda. 1960. aastail leidis mõned uued staatilised aksiaalsümmeetrilised lahendid Einsteini võrranditele, analüüsis lainete leviku probleeme, eriti Huygensi printsiibi rikkumisega seotud efekte kõveras aegruumis. Lugenud TÜ-s kõiki matemaatilise füüsika ja teoreetilise füüsika põhikursusi, erikursusena rühmateooriat, valikkursusena füüsika ajalugu; koostanud õppevahendeid. Tegelenud ka füüsika ajaloo ja füüsika õpetamise metoodikaga. Kogumiku "Teaduse ajaloo lehekülgi Eestis. XIII: Täppisteaduste ajaloost Eestis. Pühendatud Wilhelm Ostwaldi 150. sünniaastapäevale" (Tartu, 2004) jmt raamatute koostaja. ETBL füüsika erialatoimetaja ja autoreid.
Jeremy Enigk

Sunny Day Real Estate

Suurema kuulsuse teenis Enigk emorokk bändis Sunny Day Real Estate, mis aastatel 1993–2000 väljastas viis albumit. Enigk tegutses bändis laulja, kitarristi ja laulusõnade kirjutajana (sõnu kirjutasid ka teised liikmed). Bänd läks lõplikult laiali aastal 2001 (varem oli bänd lahus aastatel 1995–1997).

The Fire Theft

Pärast SDRE laiali minekut alustasid Enigk, Nate Mendel ja William Goldsmith uue bändiga (ka Mendel ja Goldsmith olid SDRE's). Ka The Fire Theft'is mängib Enigk kitarri, laulab ja loob lauludele sõnu. Seni ainuke album,"The Fire Theft", anti välja 2003. aastal.

Sooloprojekt

Kui SDRE oli esimest korda laiali läinud (1995–1997), andis Enigk 1996. aastal välja oma esimese sooloalbumi "The Return Of The Frog Queen". Aastal 2006 andis Enigk oma plaadifirmas Lewis Hollow Records välja järgmise albumi "World Waits". Neid albumeid iseloomustatakse ja liigitatakse enamasti muusikastiilide indie rock ja barokkpop nimetustega.

Pärand muusikale

Sunny Day Real Estate'i, ja eriti Jeremy Enigki, peetakse tänapäeva emomuusika eelkäijateks. Enigki pingutatud ja isegi kriiskav hääl on see, mille moodi üritab enamik tänapäeva emobändide vokaliste laulda.
Suomussalmi lahing

Lahingu kulg

30. novembril 1939 ületasid Nõukogude Liidu armeeüksused Soome piiri ja võtsid suuna Suomussalmi küla poole. Üksuste eesmärgiks oli liikuda Oulu peale ja niimoodi Soome kaheks lõigata. Piirkonnas oli ainult üks soomlaste pataljon, mis asetati Suomussalmist välja Raate lähedale. Suomussalmi küla langes Punaarmee kätte 7. detsembril vähese vastuhakuga. Soomlased tegid küla enne loovutamist maatasa, et sellest ei saaks vaenlase baasi, seejärel taanduti Niskanselkä ja Haukiperä järvede kallastele.
Esimene tõsisem kokkupõrge toimus 8. detsembril, kui nõukogulased hakkasid üle külmunud järvede läände liikuma. Soomlased suutsid rünnaku tõrjuda. Teine rünnakusuund oli loodesse, aga ka selle tõrjusid alles saabunud lisaväed tagasi.
9. detsembril tugevdati kaitsjate ridu ühe rügemendiga (JR27). Soomlaste vägede juhiks sai kolonel Hjalmar Siilasvuo, kes alustas kohe ettevalmistusi Suomussalmi tagasivõtmiseks. Ründamisel jõudsidki põhijõud külani, aga seda vallutada ei suutnud ja tõrjuti suurte kaotustega tagasi.
24. detsembril korraldasid nõukogulased vasturünnaku, aga katse soomlaste kaitseliinist läbi murda tõrjuti tagasi.
Soomlastele saabus appi kaks rügementi (JR64 ja JR 65) ja 27. detsembril ründasid soomlased uuesti. Seekord sunniti vaenlane taganema ja Suomussalmi vallutati tagasi. Nõukogude vägede seas puhkes paanika ja need hakkasid üle külmunud järvede põgenema. Suur osa põgenejatest jõudis üle Kiantajärvi piirini.
Samal ajal oli Nõukogude 44. diviis ida poolt Suomussalmi poole liikunud. See oli asunud positsioonile Suomussalmi ja Raate vahelisele teele. Nõukogude vägede taganemine tuli neile ootamatult ja diviis piirati sisse. 4.–8. jaanuaril jagati diviis kaheks ja hävitati soomlaste poolt, kes said palju varustust sõjasaagiks.

Tulemus

Lahing lõppes soomlaste võiduga. Kui Oulu oleks langenud, oleks soomlased pidanud riiki kahel rindel kaitsma ja tähtis raudteeühendus Rootsiga oleks olnud läbilõigatud. Lahingu tulemus tõstis tugevalt Soome armee moraali.
Tänu Nõukogude 44. diviisi hävitamisele saadi sõjasaagiks 43 tanki, 71 kuulipildujat, 260 veokit, 1170 hobust, 29 tankitõrjekahurit ja muud relvastust, millest soomlastel oli suur puudus.
Maasilinn

Välimus

Maasilinna linnusel on niinimetatud laiendatud elutorn-tüüpi peahoone, mis on ümbritsetud ebakorrapärase nelinurkse ringmüüriga, mille loode-, kirde- ja kagukülje vastas varem paiknesid ülejäänud hooned. 
Peahoone (46,9×12,2 m) on rajatud kahes etapis. Läänepoolne, 20,8 meetri pikkune kahe piilariga osa, millele on hiljem lisatud 26,1 meetri pikkune juurdeehitis, on vanem. Selles asuvad mantelkorsten ja hüpokaustahi. Seinad on 2,1–3 meetrit paksud. Mõlemad pooled on olnud kolmekorruselised. Tänaseks on neist säilinud 7,5–8 m kõrgune osa, hõlmates kunagise linnuse esimest ja osaliselt ka teist korrust. Peahoone on ümbritsetud avara, ebakorrapärase nelinurkse ringmüüriga. Müür on varustatud poolümarate eenduvate pealt lahtiste suurtükitornide ehk basteidega, hiljem ka muldkindlustustega.
Ka linnuse ülejäänud ehitised on rajatud mitmes etapis ringmüüri loode-, kirde- ja kagukülje vastu. Viimased suuremad ehitustööd toimusid nähtavasti pärast linnuse esimest purustamist 1566. aastal. Väljast oli kogu linnus vallikraaviga ümbritsetud. Sellega olid ühendatud kolm suurt linnusest lõuna pool paiknevat kalatiiki.

Ajalugu

Ordumeister Burchard von Dreileben rajas Maasilinna pärast Jüriöö ülestõusu lõplikku mahasurumist 1345. aastal foogtkonna keskuseks saarlaste hävitatud Pöide ordulinnuse asemele. Algne linnus oli puust, kuna laastatud maa ei võimaldanud laiaulatuslikke töid. Kivist linnus ehitati Goswin von Herike valitsusajal, kuid täielikult sai linnus valmis järgnevail sajandeil. Linnuse ehitus oli karistuseks saarlastele, millest ka selle saksakeelne nimi Soneburg ('trahvi- ehk karistuslinnus'). 
Suuri ümberehitusi linnuses tegi foogt Tonys Ubelacker aastal 1518. Tema eestvedamisel ehitati tõenäoliselt osa eeslinnusest. Eeslinnuse nurkades asuvad bastioni tornid ja ruumid suurtükkide jaoks on aga veel hilisemat päritolu, sellele viitavad kohalt leitud raidkunsti detailid, mis on renessansiajastule vastavate vormidega. Viimased ehituslikud täiendused võiksid pärineda 16. sajandi keskelt.
Maasilinnus jäi samanimelise foogtkonna keskusena ordu kätte 1564. aastani, mil viimane foogt Heinrich Lüdinghausen-Wulf andis linnuse koos juurdekuuluvate maadega Taanile üle. 
Taanlased purustasid Maasilinna 1566. aastal. Üsna pea linnus taastati, kuid 1568. aastal Klaus Kurselli juhtimisel  ja 1575. aastal vallutasid linnuse rootslased ja mõlemal korral sai sellest nende tugipunkt Saaremaal. Et vältida selle kordumist, lasti linnus 1576. aastal Taani kuninga Frederik II käsul õhku. Sellest ajast on linnus varemetes seisnud.

Taastamine

Maasilinna kindluse restaureerimist alustati Orissaare valla raha eest 2001. aasta lõpus. Kindluse restaureerimise käigus on välja kaevatud suures osas säilinud esimene korrus ning värav, osaliselt on alles ka linnuse teine ja kolmas korrus. Senini oli näha vaid küngas ning mõni müürijupp, nüüd aga on märgata, et seal oli suur ehitis.
Tänapäeval korraldatakse varemete ümbruses mitmesuguseid üritusi, kaasa arvatud etendusi.
Johanna Mudist

Haridus

Ta õppis aastatel 2014–2016 Tartu Kõrgemas Kunstikoolis ning 2014–2017 Eesti Kunstiakadeemias maalikunsti. Ta on õppinud ka Soomes Saimaa Rakenduskõrgkoolis ning Poolas Krakowi Kunstiakadeemias.

Looming

Mudist kujutab oma loomingus enamasti päriselulisi objekte ja inimesi kompositsiooniliselt nihestatud perspektiivist. Tema töid iseloomustab omapärane analüütilisus, kus kujutatu lõhutakse esmalt tükkideks ning pannakse ootamatul viisil uuesti kokku tagasi.
Merevaigutee

Merevaigutee oli kaubatee, mida mööda veeti merevaiku Läänemere äärest Kesk- ja Lõuna-Euroopasse ja Egiptusse. 
Merevaigutee algus jääb Nero aega ja seda teed kasutati kuni aastani 150.
Merevaiguteed on maininud ka Lennart Meri oma teostes "Hõbevalge" ja "Hõbevalgem".
Ränna

Ränna oli küla Tartumaal, ajalooliselt Tähtvere mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Räni küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Tartu-Maarja kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Räni külaga.
Ajalooliselt asus Ränna alal mõis, näiteks 1418 mainitakse mõisat Rennemoyse. Mõisa omanik oli Odert Renne. Omaniku nime järgi on nimetatud ka hilisem Ränna küla. Küla on esimest korda mainitud 1626 (Renna kuella).
Pavel Sanajev

Pavel Sanajev (vene keeles Санаев, Павел Владимирович; sündinud 16. augustil 1969 Moskvas) on vene kirjanik, filminäitleja, filmilavastaja, stsenarist ja maailmakuulsate filmide vene keelde tõlkija.
Ta lõpetas aastal 1992 Ülevenemaalise Riikliku Kinematograafia Instituudi (Aleksandr Aleksandrovi klassis).
Tema ilukirjanduslikust loomingust on tõlgitud eesti keelde "Matke mind põrandaliistu taha" (ilmus aastal 2014 sarjas Punane raamat (tõlkis vene keelest Veronika Einberg, originaalpealkiri «Похороните меня за плинтусом», ilmunud aastal 1995). Veel on temalt vene keeles ilmunud aastal 2013 ilmus tal esimene osa kaheosalisest romaanist «Хроники Раздолбая», mille teine osa pidi ilmuma aastal 2014, kuid selle ilmumine lükkus edasi.
Ta on mänginud mitmetes filmides, samuti on ta olnud stsenaristiks ja lavastanud mitmeid filme. Lisaks on ta tõlkinud vene keelde paljusid maailmakuulsaid filme.

Isiklikku

Tema ema on vene teatri- ja filminäitleja Jelena Sanajeva, emapoolne vanaisa oli näitleja ja teatripedagoog Vsevolod Sanajev; isa on insener Vladimir Konuzin, kasuisa vene ja nõukogude näitleja, filmilavastaja ja stsenarist Rolan Bõkov.
Harald Tüür

Isiklikku

Harald Tüür on Eduard Tüüri vend.
Imbi Tarum

Imbi Tarum (sündinud 3. aprillil 1956 Tartus) on Eesti klavessinist ja pedagoog. Ta on Eesti klavessiiniõpetuse rajajaid.
1980 lõpetas ta cum laude Tallinna Riikliku Konservatooriumi.
1978–1992 oli ta Hortus Musicuse klavessinist.
Aastast 1991 töötab ta EMTAs, kus on klavessiini- ja basso continuo mängu õpetaja.

Isiklikku

Tema abikaasa on trompetist ja produtsent Raivo Tarum.
Kara Ahmed Pasha

Kara Ahmed Pasha (ca 1490 – 1555) oli Albaania päritolu riigimees Osmanite riigis. Aastatel 1553-1555 oli ta suurvesiir.

Kujutamine kunstis

Türgi teleseriaalis "Sajandi armastus" mängib Kara Ahmed Pasha rolli Yetkin Dikinciler.