google/wiki40b huggingface dataset:
Ilse Lehiste

Ilse Lehiste (kuni 8. märtsini 1935 Lest; 31. jaanuar 1922 Tallinn – 25. detsember 2010 Columbus, Ohio) oli eesti päritolu ameerika keeleteadlane, paljude foneetikaalaste uurimuste autor.

Haridus

Koolihariduse sai Ilse Lehiste Elfriede Lenderi Tütarlaste Eragümnaasiumis Tallinnas. Seejärel pühendus ta filoloogiaõpingutele Tartu ja Hamburgi Ülikoolis. Doktorikraadi sai ta Hamburgi Ülikoolist väitekirjaga inglise prerafaeliitliku kirjaniku William Morrise kohta. 1959. aastal lõpetas ta doktorikraadiga keeleteaduses Michigani Ülikooli.

Akadeemiline tegevus

Ameerika Ühendriikidesse jõudis Ilse Lehiste 1949. aastal. Tema teine doktoritöö (kaitstud 1959, lingvistika alal Michigani ülikoolis) oli teemal "An Acoustic-Phonetic Study of Internal Open Juncture", selle juhendajaks oli Kenneth L. Pike.
Ilse Lehiste on töötanud lektorina Hamburgi Ülikoolis (1948–49), nüüdiskeelte abiprofessorina Kansase Wesley Ülikoolis (1950–51) ja Detroiti Tehnoloogiainstituudis (1951–1956) ning uurimisassistendina Michigani Ülikoolis (1957–63). Doktorikraadi saamise järel õpetas Ilse Lehiste Ohio Osariigi Ülikooli keeleteaduskonnas peamiselt foneetikat (1963–87). Aastatel 1965–71 ja 1985–87 oli ta samas keeleteaduskonna juhataja. Ta on olnud külalisprofessor Kölni Ülikoolis Saksamaal (1965), Viini Ülikoolis Austrias (1974) ja Tōkyō Ülikoolis Jaapanis (1980). 1980. aastal valiti Ilse Lehiste Põhja-Ameerika keeleteadlasi ühendava Ameerika Keeleteaduse Seltsi presidendiks.

Publikatsioonid

Ilse Lehiste sulest on ilmunud 11 raamatut, 176 teaduslikku artiklit ja 101 retsensiooni.
Marika Rauk

Marika Rauk (sündinud 2. detsembril 1954 Rinsi külas Muhu saarel) on eesti psühholoog, psühholoogiakandidaat (1984).
1972. aastal lõpetas ta Orissaare Keskkooli, 1977. aastal Tartu Riikliku Ülikooli. Samast aastast töötab Tartu Ülikoolis. Rauk on olnus TÜ-s teadur ja vanemteadur, 1992. aastast on ta samas õppejõud. Praegu on Marika Rauk Tartu Ülikooli psühholoogia osakonna eksperimentaalpsühholoogia lektor.
Marika Rauk on uurinud inimese nägemispsühholoogiat, mälu ja metamälu ning esteetilisi hinnanguid.
Semjon Mogilevitš

Semjon Mogilevitš (ukraina: Семен Юдкович Могилевич, vene Семён Юдкович Могилевич; sündinud 30. juuni 1946 Kiievis) on Ukraina päritolu globaalse haardega kuritegelik autoriteet, kellel on Venemaa, Ungari ja Iisraeli kodakondsus.
2009. aastal nimetas Föderaalne Juurdlusbüroo Mogilevitšit kümne kõige tagaotsitumat kurjategija (FBI's Ten Most Wanted Fugitives) hulgas. FBI on teda seostanud relvaäri, prostitutsiooni vahendamise, väljapressimiste, palgamõrvade korraldamise, finantspettuse ja rahapesuga.
2008. aasta jaanuaris vahistati Mogilevitš Moskvas maksudest kõrvalehoidmise kahtlusel. 2009. aastal juulis vabastati ta kautsjoni vastu. 2011. aastal loobus Venemaa siseministeeriumi uurimisüksus kriminaalasjast Mogilevitši vastu kuriteokoosseisu puudumise tõttu.
USA on korduvalt pöördunud Venemaa poole Mogilevitši väljaandmistaotlusega, kuid Venemaa seaduste kohaselt SRÜ kodanikke välisriikidele välja ei anta.
Mogilevitšil arvati olevat mõjuvõimu Venemaa ja Ukraina vahelistes tülides maagaasitarnete üle.
Ta on lõpetanud Lvivi ülikooli majandusspetsialistina.
Pandora (kuu)

Pilte

Saturni kaaslased
S/2009 S 1 • Pan • Daphnis • Atlas • Prometheus •  Pandora • Epimetheus • Janus • Aegaeon •  Mimas • Methone • Anthe • Pallene • Enceladus • Tethys • Telesto • Kalypso • Dione • Helene • Polydeuces • Rhea • Titan •  Hyperion • Iapetus • Kiviuq • Ijiraq • Phoebe • Paaliaq • Skathi • Albiorix • S/2007 S 2 • Bebhionn • Erriapus • Skoll • Siarnaq • Tarqeq • S/2004 S 13 • Greip • Hyrrokkin • Jarnsaxa • Tarvos • Mundilfari • S/2006 S 1 • S/2004 S 17 • Bergelmir • Narvi • Suttungr • Hati • S/2004 S 12 • Farbauti • Thrymr • Aegir • S/2007 S 3 • Bestla • S/2004 S 7 • S/2006 S 3 •  Fenrir • Surtur • Kari • Ymir • Loge • Fornjot
Straight edge

Straight edge (ka sXe või xXx) on subkultuur, mis on tihedalt seotud hardcore punk'i muusikaga.
Termin "straight edge" on pärit bändi Minor Threat samanimelisest laulust (sõnad on kirjutanud Ian MacKaye).
Straight edge'i mõtteviisi põhiidee seisneb ei ütlemises narkootikumidele, sealhulgas tubakale ja alkoholile. Paljud straight edger'id on vastu ka suhtevälisele seksile ning antidepressantide, valuvaigistite ja muude selliste ravimite tarbimisele. Straight edger'lus on seotud ka taimetoitlusega.
X käeseljal on üks kõige levinumatest sXe sümbolitest, mis on pärit bändilt Teen Idles, kes esines 1980. aastal San Francisco Mabuhay Gardensi klubis. Kuna klubi juhtkond avastas tõsiasja, et kõik bändiliikmed olid alaealised, alles ansambli saabumisel, otsustati kompromissina bändiliikmete kätele suured mustad X-id joonistada, et klubi töötajad neile alkoholi ei müüks.
Kolm X-i (xXx) sai straight edge'i sümboliks pärast seda, kui Minor Threati trummar Jeff Nelson asendas kolm tähte Washingtoni linna lipul x-idega. Paljud peavad kolme x-i ka Ian MacKaye kõlblusõpetuseks "Ei suitsule, ei alkoholile, ei seksile".
Georg Paul Alexander Petzholdt

Georg Paul Alexander Petzholdt (29. jaanuar 1810 Dresden – 5. mai 1889 Breisgau, Saksamaa) oli Tartu Ülikooli põllumajanduse ja tehnoloogia professor 1846–1872.
Ta oli arsti poeg ja omandas oma eriala Leipzigis.
Vaiselbergiit

Vaiselbergiit on endine vulkaanilise kivimi tüüp. Vaiselbergiidiks nimetati algselt suure augiidi ja plagioklassi sisaldusega andesiiti, mis võis olla moondeprotsessist mõjutatud. Kivimi nimetas nii Karl Heinrich Rosenbusch aastal 1887.
Vaiselbergiidi definitsiooni muudeti aastal 1891, mil Wadsworth hakkas sellest eristama moondeprotsessist mõjutamata šastaliiti. Vaiselbergiiti defineeriti seejärel kui klaasjat andesiiti, mis on moondeprotsessist osaliselt mõjutatud.
Veel hiljem hakati vaiselbergiiti pidama doleriidiks, millel augiitse andesiidiga on ühine vaid struktuur. Avastati, et kivim sisaldab lisaks suurematele augiidikristallidele ka labradori. Kivim on nime saanud Weiselbergi mäe järgi St. Wendeli linna lähedal Saarimaal.
Nordjobb

Nordjobb on Põhjamaade töövahendusprogramm, mis vahendab noortele suveks tööd Põhjamaadesse.
Nordjobb leiab ööbimiskoha ja pakub ka puhkuseprogrammi.
Pakutakse põhiliselt traditsioonilisi töid taludes, hotellides või noortehotellides, samuti tööd teenindussektoris, tehastes, ladudes, hooldekodudes ning päevakeskustes.

Kandideerimine

Enne 2010. aastat said kandideerida ainult Rootsi, Taani, Norra, Soome ja Islandi kodanikud. Alates 2010. aastast tingimusi leevendati.

Projekti eesmärk

Nordjobbi programmi eesmärk on suurendada mobiilsust Põhjamaade vahel ning täiendada teadmisi Põhjala keeltest ja kultuurist. Programm algatati 1985. aastal ja on seni pakkunud suvetööd umbes 18 000 noorele.
Tegu on mittetulundusliku projektiga ning seepärast on see tasuta.
Põhilised finantseerijad on Põhjamaade Ministrite Nõukogu ja Põhjala Ühing.
Kesklinna linnaosa

Ajalugu

Tallinna kesklinna teadlik kujundamine algas Vene tsaariajal 19. sajandil. Kivisilla eeslinn oli siis kõige tähtsam ala, paiknedes Härjapea jõe keskjooksul; Maakri tänav oli paralleelne Härjapea jõega. 1857. aastast pärast Tallinna väljaarvamist Venemaa kindluste nimekirjast võis Tallinnas hakata ehitama kivimaju. Praegune Tallinna keskosa hakkas välja kujunema 20. sajandi alguses. Kuna Tallinna linnaelanike arv oli üle 100 000, oli linna üldplaani valmistamine vastavalt Venemaa keisririigi seadusandlusele kohustuslik.
1910. aastal korraldati ümber kesklinna peaväljak Peetri plats, 1912–1913 toimus linna üldplaani kavandite rahvusvaheline võistlus.
1927. aastal suleti seni avatud Härjapea jõgi tunnelisse ja 1936. aastal võeti vastu Tallinnas ehitusmäärus, mis kohustas koostama südalinna tänavate ruumilise mõju projekte (Estonia puiesteel, Sakala, Kaupmehe, Liivalaia, Pronksi, Imanta, Tatari ja Kentmanni tänaval).
Pärast taasiseseisvumist on Tallinna kesklinna kerkinud hulgaliselt kõrghooneid: 30-korruseline hoone Maakri tänava ja Rävala puiestee nurgal; 30-korruseline Tornimäe 3; 40-korruseline Tartu maantee 15; 22-korruseline City Plaza; 40-korruseline korterielamu Maakri tänav 34; Maakri Maja, Maakri 36.
Olfert Fischer

Johan Olfert Fischer (4. august 1747 Kopenhaagen – 18. veebruar 1829 Kopenhaagen) oli Taani mereväeohvitser. 
Ta oli Taani-Norra vägede komandör, kes vastutas Kopenhaageni kaitsmise eest Reidilahingus 2. aprillil 1801.
Olfert Fischer oli viitseadmiral Olfert Fas Fischeri poeg.

Elulugu

Fischer sai 1753 kadetiks ning pärast 62 aastat kestnud teenistust sõjalaevastikus sai ta 1825 viitseadmiraliks. 
Fischeri nooruses oli niisugune juhtum. Koos kolme teenistuskaaslasega oli ta vahis Holmeni saarel. Saarele toodi prostituut, kellega kõik neli küünlavalgel läbi käisid. Mehed kohtlesid prostituuti karmilt ning hiljem andis too nad võimudele üles. Olfert Fischer mõisteti süüdi rünnakus ning ta degradeeriti aastaks leitnandist madruseks.  
Fischer teenis algul nooremohvitserina laevadel. Ta teenis sõjalaeval Printz Friderich ekspeditsiooni ajal barbareskide vastu Alžiiris 1770–1771 ning 1771–1772 Vahemerel laeval Sejeren. Aastal 1775 määrati ta doki ekipaažimeistriks. Aastal 1777 teenis ta  Vahemerel sõjalaeval Dannebrog.
Aastal 1778 määrati ta ehituskomisjoni auskultandiks, kellena ta sai teaduslikku väljaõpet. Ta kukkus laeval ning sai viga; ta kirjutas kuningale, palus enda määramist Kopenhaageni tolli komandandiks. Seda kohta ta ei saanud. Aastal 1779 sai ta ehituskomisjoni volinikuks ja inspektsiooniohvitseriks dokil aastani 1782 (kapten Wleugeli äraolekul). 
Aastast 1784 oli ta Sundi vahilaeva fregati Bornholm ülem, aastast 1788 lipulaevakapten admiral Johan Cornelius Kriegeri Põhja- ja Läänemere eskaadris, aastast 1789 liinilaeva Elefanten ülem admiral Conrad von Schindeli laevastikus, mis võttis ette lühikese ekspeditsiooni Läänemerel, et takistada Rootsil Venemaa ründamist. Aastast 1790 oli ta Kopenhaageni reidil blokilaeva Grønland ülem. Relvastatud neutraliteedi ajal oli ta aastast 1794 liinilaeva Neptunus ülem ja lipulaevakapten viitseadmiral Kriegeri eskaadris, mis koos Rootsi laevastikuga Wachtmeisteri juhtimisel ristles Läänemerel.
Aastast 1796 oli ta liinilaeva Oldenborg ülem admiral Kaasi eskaadris. Aastal 1799 päästis ta oma liinilaeva Oldenborg meeskonna Kaplinna lähedal, ajades laeva karile. Nii kaotati küll laev, kuid meeskond pääses.
Fischeri elu suurim ülesanne oli Kopenhaageni kaitsmine Reidilahingus 1801. Ta juhtis Taani-Norra vägesid rasketes tingimustes vaatamata sellele, et sai lahingu alguses puukillust pähe haavata, mis tõi kaasa peapõrutuse. Taani ajaloolase Jakob Seerupi arvates on Fischeri rolli Reidilahingus ületähtsustatud.   
Aastal 1829 kuulutati Fischer kangelaseks.

Mälestuse jäädvustamine

Reidilahingut ja Olfert Fischerit meenutab Frederik Magle heliteos "Håbet", mille esietendus oli Reformert Kirkes (kuhu Olfert Fischer on maetud) 1. aprillil 2001 lahingu 200. aastapäeva puhul.
Portugali liivatee

Kasutamine

Tugev, madal, tallamiskindel padjand, mis sobib kasvatamiseks näiteks kõnniteeplaatide vahel.
Simão Sabrosa

Simão Pedro Fonseca Sabrosa (sündinud 31. oktoobril 1979 Constantimis) on Portugali jalgpallikoondise endine poolkaitsja.
Simão mängis Portugali jalgpallikoondises aastatel 1998–2010 85 korda ja lõi 22 väravat.
Jüri Okas

Elukäik

Keskhariduse omandas Jüri Okas Tallinna 46. Keskkoolis aastatel 1957–1968. Aastatel 1968–1970 õppis Jüri Okas Tallinna Polütehnilises Instituudis ehitust. Arhitektuurialase kõrghariduse omandas ta Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi arhitektuuriteaduskonnas aastatel 1970–1974.
Aastatel 1974–1989 töötas Jüri Okas projekteerimisinstituudis EKE Projekt. Alates 1989. aastast töötab ta arhitektuuribüroos Okas&Lõoke OÜ.
Jüri Okase tuntumad tööd on Paide bensiinijaam, Forekspanga maja, moodne talu Saaremaal ning Delta Plaza Tallinnas. Marika Lõokesega koos valminud projekte iseloomustab hea keskkonnatunnetus, mitmekülgne materjalikasutus ning kohati ekspressiivsed vormid. Varasemaid töid iseloomustab piirkonna eripära arvestav konstruktivistlik laad.
Jüri Okase kunstiloomingu moodustavad erinevad performance’id, fotod, graafikasarjad, installatsioonid, raamatukujundused ja arhitektoonid. Tema isikunäitusi on toimunud mitmetes Eesti ning Soome kunstigaleriides ja muuseumides. 7. aprillil 2017 avati Kumu kunstimuuseumis Okase seni suurim täismahus retrospektiivnäitus, mis hõlmab tema silmapaistvat loomingut 26 aastat väldanud intensiivse kunstnikukarjääri jooksul. Näitus esitab Jüri Okase kui kunstniku tegevust kitsasfilmidest, maakunstiobjektidest ja installatsioonidest (fotodokumentidena) graafikani. 
Jüri Okas osalenud mitmetel grupinäitustel Eestis, Lätis, Leedus, Soomes, Rootsis, Saksamaal, Itaalias, Hispaanias, Kanadas, Šotimaal.
Jüri Okas on Eesti Arhitektide Liidu liige alates 1979. aastast ning Eesti Kunstnike Liidu liige alates 1980. aastast.

Isiklikku

Jüri Okas on graafiku ja maalikunstniku Evald Okase poeg. Tema õed on maalikunstnik Mari Roosvalt ning klaasikunstnik Kai Koppel.
LAMBERT-EST

L-EST

Projektsioonil põhineb ristkoordinaatsüsteem L-EST, mille viimane versioon kannab tähist L-EST97. Tuleb tähele panna, et x- ja y-telg on vahetuses võrreldes nende tähendusega matemaatikas. Seega näitab x₀ lähteparalleeli kaugust lõuna pool asuvast nullpunktist.
Liivsavimullad

Liivsavimullad on mullad, mille füüsikalise savi sisaldus on 20–50%. Liivsavimullad on soodsaimad vee-, õhu- ja toiterežiimiga mullad, mis tähendab, et need mullad on taimede kasvamiseks kõige soodsamad. Liivsavimullad jagatakse füüsikalise savi sisalduse järgi kolmeks kerge liivsavi (20-30%, tähis ls1), keskmine liivsavi (30-40%, tähis ls2) ja raske liivsavi (40-50%, ls3).
Liivsavi moodustab Eesti muldkattest 27,8%, saviliiva ja liivsavi osakaal on suurem haritaval maal.

Põllumajanduses

Liivsavi peetakse ideaalseks aianduses ja põllumajanduses, kuna see sisaldab toitaineid ja säilitab vett, võimaldades samal ajal liigse vee äravoolu. Mullas domineerib kolmest osakeste suuruse grupist üks või kaks saab olla nagu liivsavi, kui sellel on tugev teraline struktuur ja omades kõrget orgaanilist osa.  Muld, mis vastab liivsavi nõuetele saab kaotada oma omadused, kui seda tihendada, kui ta orgaaniline aine ammendub või võib oma peeneteralise fraktsiooni hajutamisel oma iseloomulikud omadused kaotada. 
Liivsavi pinnas on pehme ja murenev ning seda on lihtne harida erinevates niiskuse tingimustes.

Kasutamine ehituses

Liivsavi saab kasutada majade ehituses. Ehitusel kasutatakse liivsavi seintes, et hoida õhuniiskust kontrolli all. Saviliiva õlgedega kombineerides saab kasutada seda seinte ehitusel. See on üks vanimaid kasutusel olevaid tehnoloogiaid maja ehitusel maailmas. Selle raames on kaks laiaulatuslikku meetodit: tampsegu või mudatellis. 
Liivsavimulladadega ehitamine on olnud traditsiooniline ehitus meetod keskajal ja Aafrikas aastatuhandeid. Praegu elab rohkem kui pool maailma populatsioonist liivsavist tehtud elamistes. Liivsavi on naturaalne ehitusmaterial ja on kergesti kättesaadav enamus maailmas. See on odav, lihtne töödelda, jätkusuutlik ja tulekindel ja tagab meeldiva ehitus õhkkonna Tänapäeval leiab liivsavi harva ehitus materialina kaasaegsetes ehituskonstruktsioonides. Lisaks veel, maapiirkondades on siiani traditsiooniliselt liivsavist püstitatud väikesi ehitisi märkimisväärselt palju aga linnaplaneerimise kontekstis moodustavad savikonstruktsioonid  ainult väikese niši nüüdisaegsete projektide raames.
Pärsikivi paisjärv

Pärsikivi paisjärv on järv Tartu maakonnas Peipsiääre vallas Kallaste linnas ja Pärsikivi külas. Veekogu pindala on 0,6 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 487 m.
Marinus I

Paavstiks saamine

Marinus I valiti paavstiks 16. detsembril 882 samal päeval, mil suri paavst Johannes VIII.
Marinus I oli esimene mitteroomlasest paavst pärast Stephanus III. Ta oli esimene piiskop, kes sai paavstiks, kuna senise kanoonilise õiguse ja Nikaia I kirikukogu otsuste alusel ei tohtinud piiskoppi määrata teise piiskopkonda ametisse.

Suhted Konstantinoopoli patriarhiga

Marinus taunis legaadina 869 Konstantinoopoli IV kirikukogul Photios I määramist Konstantinoopoli patriarhiks. Kui Bütsantsi keiser Basileios I määras Photiose 877 uuesti patriarhiks, tunnustas hiljem paavstiks saanud Marinus I teda sel ametikohal.
Marinus I teavitas Photiost enda saamisest paavstiks. Ta määras patriarhi sõbra Anagni Zachariase bibliothecariuse ametisse.

Sisepoliitika

Marinus I vabastas kirikuvandest Johannes VIII vastu suunatud vandenõu kavandamises kahtlustatud ja seetõttu eksiili siirdunud endised kõrged kirikuametnikud ning Porto endise piiskopi Formosuse, kes ennistati tagasi ametisse.

Suhted gallikaani piiskoppidega

Marinus I vahendas Reimsi ja Sensi peapiiskoppide vaidlust ühe kloostri pärast. Ta saatis Reimsi peapiiskopile Foulques'le palliumi.

Suhted Itaalia piiskoppidega

Marinus I andis 883 privileege Piacenza piiskopkonnale.

Munklus

Marinus I kinnitas 22. juunil 883 Savignone kloostri privileegid. Ta kinnitas 883 Nonantola San Silvestro kloostri ja Fulda kloostri privileegid.

Marinus I kultuuriloos

Marinus I vabastas maksudest Roomas asunud õppeasutuse Schola Anglorumi.
Ta avaldas 12. juunil 883 bulla "Convenit enim", mille alusel lubas ta Solignacis asunud kloostril rajada kindlustusi uskmatute rünnakute vastu.

Surm

Marinus I suri 15. mail 884 Roomas ja maeti Rooma Peetri kirikusse.
Tiiru kivi

Tiiru kivi ehk Painuva Suurkivi on rändrahn, mis asub Harju maakonnas Viinistu külas maismaa ja mere piiril roostikus. Kivi on migmatiingraniidist ja erksavärviline. Hiidrahnu pikkus on 8,2m, laius 7,4m ning kõrgus 5,7m. Kivi ümbermõõt on 22,6m.
Kastoorõli

Kastoorõli ehk riitsinusõli on riitsinuse seemnetest saadav kollakas kuivamatu õli. Kasutatakse enamasti meditsiinis, kosmeetikas või keemiatööstuses (plastifikaatorite tootmiseks). Tehnikas kasutuses määrdeõlina, hüdroõlide ja mõnede õlivärvide koostisosana ning mootoriõlina võidusõiduautodes.
Kevin Gameiro

Kevin Dominique Gameiro (sündinud 9. mail 1987 Senlisis) on Prantsusmaa jalgpallur, kes mängib ründajana Hispaania kõrgliiga klubis Valencia.
Ta alustas klubikarjääri Strasbourgis, millega liitus 2004. aastal. 2005. aastal debüteeris ta klubi meeskonnas Prantsusmaa kõrgliigas. Prantsusmaa kõrgliigas on ta mänginud veel Lorienti (2008–2011) ja Paris Saint-Germaini meeskonnas (2011–2013). Hooajal 2010–11 valiti ta Lorientis mängides Prantsusmaa kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu. Hooajal 2012–13 tuli ta Paris Saint-Germainiga Prantsusmaa meistriks.
Alates 2013. aastast on ta mänginud Hispaania kõrgliiga klubides: aastatel 2013–2016 Sevillas, 2016–2018 Madridi Atléticos ja alates 2018. aastast Valencias. Sevillaga võitis ta UEFA Euroopa Liiga kolm korda ja Madridi Atléticoga ühe korra. Valenciaga on ta 2019. aastal võitnud Hispaania karika.
Debüüdi Prantsusmaa jalgpallikoondises tegi Gameiro 3. septembril 2010 EM-i valikmängus Valgevene vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 6. juunil 2011 sõprusmängus Ukraina vastu.
John Surtees

John Surtees (11. veebruar 1934 Tatsfield, Surrey – 10. märts 2017 London) oli Briti Vormel 1 piloot ja maailmameister (1964).
Ta on ainus, kes on tulnud maailmameistriks nii kahe- kui ka neljarattaliste sarjas.
Jacques Prévert

Jacques Prévert (4. veebruar 1900 Neuilly-sur-Seine – 11. aprill 1977 Omonville-la-Petite) oli prantsuse luuletaja ja stsenarist. Jacques Préverti luule on prantslaste seas siiani menukas, eriti koolides. Teda tuntakse kogu maailmas kui ühte 20. sajandi populaarseimat prantsuse luuletajat ning tema luuletusi kasutatakse keelelise lihtsuse tõttu sageli prantsuse keele õpikutes, muuhulgas ka Lauri Leesi õpikutes.
Prévert on oma elu jooksul välja andnud kuus luulekogu. Tema luule räägib enamasti elust Pariisis ja elutingimustest pärast Teist maailmasõda. Ta ei armastanud iseendast rääkida, tema juhtmõtteks oli „ära jutusta oma elust“. Ta tõrjus intervjuusid, pani kirja vaid üksikuid mälestuskatkeid ega soostunud seletama oma loomingut. Kuigi Préverti tuntakse eelkõige hiilgava luuletajana, kirjutas ta oma esimesed tekstid teatrile. Neile järgnesid filmistsenaariumid, laulusõnad ja alles seejärel nägid ilmavalgust esimesed luuleraamatud.
Prévert kirjutas luuletusi juba aastast 1928, ent need levisid aastaid peamiselt käsikirjadena ja avaldatuna üksikutes kirjandusajakirjades. Avalikkuse jaoks sündis Prévert luuletajana alles 1946. aastal. Sel aastal ilmus korraga mitu luulekogu, kus Préverti nimi esines autori või kaasautorina, ning samal aastal seadis Joseph Kosma mitmed tema luuletused muusikasse.
Prévert kirjutas ka mitmeid stsenaariumeid režissöör Marcel Carnéle. Paljud neist on kriitikute poolt väga armastatud ning neid peetakse üle aegade ühtedeks parimateks filmideks. Tal oli pikk sõprus Paul Grimault'ga, kellega nad lõid mitmed animafilmid, nagu „Väike sõdur“ („Le Petit Soldat“, 1947), „Melomaan koer“ („Le Chien mélomane“, 1973) jt. Nad töötasid koos Préverti surmani 1977. aastal, mil lõpetasid parajasti filmi „Kuningas ja lind“ („Le Roi et l'Oiseau“). Film pühendati lahkunule ning selle esilinastusel hoidis Grimault enda kõrval kinni kohta, kus Jacques oleks pidanud istuma.
Baščaršija

Baščaršija (eesti keeles kui peaturg) on Sarajevo ajaloolise ja kultuurilise keskuse esindusväljak, kus Osmanite riigi ajast asus Miljacka jõe kaldal basaar.
Väljakul asub osmanite stiilis purskkaev Sebilj.
Võrtsjärv

Nimi

Paul Ariste hinnangul on Võrtsjärv soomeugrieelne kohanimi. Paul Alvre seostab seda aga murdesõnaga võrrits ("pillirooväli, umbe kasvava järve kõrkjatihnik"), mis tema arvates iseloomustab hästi kõrkjatesse kasvanud kallastega Võrtsjärve.  Vananenud nimi on Virtsjärv,

Ajalugu

Võrtsjärve esmamainimine pärineb Henriku Liivimaa kroonikast, kus seda nimetatakse Worcegerwe, Worcegerrewe ja võib-olla ka Wordegerwe.

Saared

Võrtsjärves on mitu saart: Pähksaar, Tondisaar, Rättsaar, Ainsaar, Heinassaar, Petassaar, samuti Leie, Soolika ja Suurkivi vare, Pikkvare ja Heinassaare vare ehk Kanakese saar.

Kliima

Aasta keskmine õhutemperatuur on 4,9°C. Sademeid langeb keskmiselt 591 mm aastas. Alissovi kliimaklassifikatsiooni järgi on Võrtsjärv parasvöötme kontinentaalse ja merelise kliimavöötme piiril. Köppeni kliimaklassifikatsiooni järgi kuulub Võrtsjärv kliimatüübi Dfb alla, mida iseloomustab mõõdukalt külm talv ning jahe suvi. Talvel on järv külmunud keskmiselt 135 päeva jooksul.

Elustik

Järves elab 35 (teistel andmetel 27) liiki kalu. Võrtsjärve ääres pesitseb palju linde ning järv on tähtis peatuspaik ka rändlindudele. 
Tuntuim Võrtsjärve asukas on angerjas. Angerjas on Võrtsjärve looduslik liik, kuid pärast paisu ehitamist Narva jõele on angerjate loomulik rändetee ära lõigatud. Seetõttu on tänased Võrtsjärve angerjad sinna inimeste poolt sisse lastud.

Probleemid

Suurimad probleemid on liigtoitelisus ning kalameeste arvates ka veepinna taseme kõikumine. Pärast kuiva suve on järve veetase madal ning talvel tekib hapnikupuudus, mis hukutab suure osa kalu. Viimane suur sügisene madal veeseis oli 2006 aastal, kus järve madalas põhjaosas paljandus järvepõhi kuni paarisaja meetri laiuselt paljude kilomeetrite pikkusel rannaalal. Kuna kalurid lasevad Võrtsjärve angerjamaime, on nad huvitatud oma raha tagasisaamisest täiskasvanud angerjate näol. Kalurite plaan on reguleerida järve veetaset, ehitades selleks tammi Emajõe lähtele. See plaan pole seni teostunud ning järv saab elada ühes rütmis loodusega.
Aastas püütakse Võrtsjärvest ligikaudu 250 tonni kala.
Röövel Ööbik

Edetabelid ja tunnustused

Üritusel "Eesti Muusikaauhinnad 2010" anti albumile "Ringrada" aasta albumi ja ansamblile rock-artisti auhind. Hardi Volmerilt auhinna vastu võtnud Raul Saaremets saatis tänukõnes kõik v***u.