google/wiki40b huggingface dataset:
Arles

Ajalugu

Kreeklased asutasid Arles'i 6. sajandil eKr. Keldid vallutasid linna aastal 535 eKr ja panid linnale nimeks Arelate. Aastal 123 eKr vallutasid linna roomlased. Ühinedes edukalt koos Julius Caesariga võitluseks Pompeiuse vastu, tõusis linn Gallia Narbonensise provintsi tähtsamaks linnaks. Linn ümbritseti kogu ulatuses müüridega ja sinna ehitati amfiteater, võidukaar ja tsirkus.
Linna õitseng oli 300. ja 400. aastal, kui Rooma keisrid kasutasid seda sõjakäikude peastaabina. Arles oli keiser Constantinus Suure meelispaik ja ta ehitas linna mitu pesemiskohta, mille varemed on siiani säilinud. Constantinus III kuulutas end Lääne-Rooma keisriks ajavahemikus 404–411 ja kuulutas 408. aastal Arles'i Lääne-Rooma riigi pealinnaks. Rooma riigi lõpuaastatel oli linn tähtis kultuuri- ja ristiusukeskus.
700. aastate teisel poolel Arles sai kõvasti kannatada saratseenide ja frankide vahelises sõjas. 885. aastal sai Burgundiat ja Provence'i valitsenud frankide Arles'ist Alam-Burgundia kuningriigi pealinn. Hilisemate aastasadade jooksul samm-sammult tõusis Prantsusmaa ja Provence'i edukamaks linnaks Marseille. Arles'i elanike arv oli võrreldes roomlasteaegsete hiilgeaegadega veidi vähenenud.
Modernsel ajajärgul oli Arles pikka aega märgatavalt edukas tänu Rhône'i jõe laevaliiklusele. Raudtee tulek hävitas suures osas laevaliikluse ja linn kaotas sellega kõvasti. Arles'i tagasihoidlikkus ja primitiivsus ahvatles maalikunstnik Vincent van Goghi, kes tuli linna 1888. aastal ja tegi linnast kolmsada maali.
Vasar (ettevõte)

Vasar oli Tallinnas tegutsenud ettevõte, kus toodeti metallitooteid. Ettevõtte tootmishoone asus aadressil Pärnu maantee 139c.
Ettevõte moodustati 1956 artellide Montaaž, Vasar ja Metallprodukt liitmisel. 1960 nimetati ettevõte ümber Tallinna Metallitoodete Tehaseks. Aastast 1969 kandis ettevõte nime Vasar (ka Tootmiskoondis Vasar).
1991 muudeti ettevõte riiklikuks aktsiaseltsiks ja 1994 aktsiaseltsiks. Ettevõte lõpetas tegevuse 2000.
Jānis Rinks

Jānis Rinks (venepäraselt Ivan Aleksandrovitš Rink ( vene Иван Александрович Ринк); 12. november 1886 Kuramaa kubermang – 15. märts 1938 Moskva) oli Venemaa ja Nõukogude Liidu sõjaväelane (diviisikomandör). Ta oli rahvuselt lätlane.
Aastatel 1931–1932 töötas Rinks Frunze-nimelise Sõjaväeakadeemia Idamaade teaduskonna juhatajana.
Aastatel 1932–1937 oli ta NSV Liidu Tōkyō saatkonna sõjaväeatašee.
Jānis Rinks arreteeriti 7. oktoobril 1937 ning hukati 15. märtsil 1938. Ta rehabiliteeriti postuumselt 30. juunil 1956.
Paekaare tänav

Paekaare tänav on tänav Tallinnas Lasnamäe linnaosas Pae asumis.
Tänav sai praeguse nime 18. oktoobril 1991. Enne seda oli tänava nimi 17. aprillist 1978 kuni 26. juunini 1981 Ivan Fedjuninski tänav ja alates 26. juunist 1981 kuni 18. oktoobrini 1991 Kindral Fedjuninski tänav.
Raguvėlė mõis

Raguvėlė mõis (leedu Raguvėlės dvaras) on endine mõis Leedus Anykščiai rajoonis Troškūnai vallas Raguvėlė külas. Suurem osa mõisakompleksist asub Anykščiai rajoonis, ent kabel-mausoleum ja mõisa rahula jäävad Panevėžysi rajooni territooriumile. Mõisakompleks on aastast 1992 muinsuskaitse all, kaitstava ala pindala on 24,48 ha.
Raguvėlė mõisa on esmakordselt mainitud XVIII sajandi alguses. Samal sajandil rajati ka mõisa klassitsistlik häärber. Tõenäoliselt olid selle omanikeks varem, XVII sajandil Sokolovskid, hiljem aga Komarid. Kuna see pikalt Komaritele kuulus, siis kutsutakse seda ka Komarite mõisaks (leedu Komarų dvaras).
Aastal 1796 rajati mõisa juurde Raguvėlė kirik ja selle kellatornid, mida loetakse samuti mõisakompleksi osaks. Kabel rajati mõisa juurde juba aastal 1784, ent see allus Troškūnai kloostrile. Aastal 1912 eraldas mõisa omanik Mykolas Komaras kirikule 16 tiinu maad, ent oma vaimulik sel puudus. Kirik kujunes kihelkonnakirikuks aastal 1924. Kirikuhoone on kolme lööviga ja nelinurkse apsiidiga klassitsistik hoone. Kirikuaeda ümbritseb puidust tara, mille postid on laotud tellistest. Kirikus asub  Anykščiai rajooni vanim orel, mis pärineb aastast 1795.
Mõisakompleksi kuulub 19 hoonet, nende seas lisaks häärberile veel tõllakuur, kontorihoone, viinaköök, viinaladu, kaks aita, kaks sepikoda, kaks teenijatemaja, magasiait, saun, veski, tõutäkkude tall, tall, teenijate maja, rehi, aedniku maja, lehmalaud ja kabel-mausoleum. Mõisakompleksi kuulub ka üle Juosta jõe viiv rippsild; kompleksi kogupindala on ligi 20 hektarit. Osad hooned seisavad tühjana, osadesse on rajatud aga eluasemed. Mausoleum rajati aastal 1849 Cesare Anichini projekti järgi ja restaureeriti aastal 1991.
Kool rajati mõisa juurde aastal 1907. Teise maailmasõja ajal hakkas kool tegutsema mõisa teenijatemajas, selle tarbeks eraldati ka kolm hektarit maad. Hiljem mõis võõrandati ja häärberis hakkas tegutsema mesinduskool, aastast 1975 aga kohalik põhikool. Aastal 1998 rajati kooli tarbeks uus hoone ja häärber tagastati Komarite pärijatele.
Gustav Sayn-Wittgenstein-Berleburg

Gustav Frederik Philip Richard Sayn-Wittgenstein-Berleburg (sündinud 12. jaanuaril 1969) on Richard Sayn-Wittgenstein-Berleburgi ja Taani printsess Benedikte vanim laps ning ainus poeg.
Oma ema kaudu kuulub ta Briti troonipärilusjärjekorda, kuid mitte Taani troonipärilusjärjekorda, sest ta ei kasvanud üles Taanis, nagu oli tema vanaisa, kuningas Frederik IX soov.
Gustav oli 2000 – 2001 kihlatud Elvire Pasté de Rochefort'iga, praegu elab ta koos endise modelli ja kirjaniku Carina Axelssoniga.
Mary Poppins (muusikal)

"Mary Poppins" on muusikal, mis põhineb P. L. Traversi "Mary Poppinsi" raamatusarjal ja samanimelisel filmil. Muusikal kanti esimest korda ette 15. septembril 2004 Inglismaal Bristolis.
Muusikali muusika pärineb suuresti filmist, millele kirjutasid muusika Robert B. Sherman ja Richard M. Sherman. Ülejäänud muusikali muusika kirjutas George Stiles ja laulutekstid Anthony Drewe.
Voldemar Üprus

Isiklikku

Tema üks õde oli maalikunstnik Hilda Üprus (1904–1986), teine õde oli kunstiajaloolane Helmi Üprus, tütar Anne Schotter on arst ja pedagoog, tütrepoeg Avo Üprus on vaimulik ja poliitik.
Elli Jaska

Elli Jaska (sündinud 1933) on Eesti museoloog.
Jaska oli Tartu Riikliku Ülikooli ajaloomuuseumi töötaja, 1982-1986 Dmitri Uljanovi kortermuuseumi juhataja Tartus.
1962. aastal valiti Jaska Eesti NSV-st NSV Liidu kõrgeima seadusandliku kogu, NSV Liidu Ülemnõukogu VI koosseisu liikmeks.
Parafimbrios

Levila

Neid madusid võib kohata Laoses Louangphabang'i provintsis.
Regressioonitestimine

Regressioonitestimine (ingl. regression testing, ladina regressio – liikumine tagasi) on üldnimetus kõikide tarkvara testimise tüüpidele, mis on suunatud vigade avastamisele varem testitud rakenduses või programmikoodis.

Automatiseerimine

Tavaliselt kasutatakse regressioonitestimiseks testjuhtumeid (ingl. test case), mis kirjutati programmi väljatöötamise alguses. Samuti on soovitatav regressioonitestid automatiseerida, sest neid on vaja kasutada programmi igas järgmises versioonis. Tihedaks automaattestimiseks kasutatakse spetsiifilist tarkvara, mis paneb teste käima teatud ajavahemiku järel. Väikeses projektis võib see toimuda pärast igat õnnestunud kompilatsiooni, suuremas projektis iga öö või iga nädal.
Eesti Ülikoolide Kirjastus

Eesti Ülikoolide Kirjastus on 2013. aastal loodud erakirjastus Tartus.
Deister

Floora ja fauna

Künkaharjad on kaetud pöögi ja kuuse ning kohati ka pöögi ja tamme segametsaga. Cecilienhöhel Bad Nenndorfi juures, Lauenau-Feggendorfi piknikualal ja Köllnischfeldi vanast metsavahimajast edelas on mõned näidised haruldasest kohalikust kääbuspöögist (Süntelbuche).
Haruldaste taimede seas Deisteril on astelpõõsa, hariliku näsiniini, käpaliste, huulheinte, kullerkuppude, ogase astelsõnajala ja suure lumikellukese liigid.
Deister on koduks tüüpilistele loomadele, keda leidub Saksamaa Keskkõrgustikul. Punahirv, metskits ja metssiga on väga tavalised. Teised siin leiduvad metsloomad on metsnugis ja kivinugis, kärp, tuhkur, nirk ja rebane. Röövlindudest on esindatud hiireviu, kanakull ja puna-harksaba.
Edward Leedskalnin

Edward Leedskalnin (läti keeles Edvards Liedskalniņš, 12. jaanuar 1887 – 7. detsember 1951) oli läti emigrant USA-s, skulptor, tuntud Korall-lossi rajajana Floridas.

Elukäik

Edvards Liedskalnin sündis taluperes, praeguses Stameriena vallas Gulbene piirkonnas. Tema haridustee piirdus nelja klassiga, seejärel asus ta õpipoisiks kivilõhkumistöökojas. 1910. aastal kavatses Liedskalnin abielluda, aga pruut tühistas pulma eel kihluse ja peigmees emigreerus.
Esialgu elas Liedskalnin Londonis, aasta pärast siirdus Kanadasse ja 1912. aastal USA-sse. USA-s elas Oregonis, Californias ja Texases, kus töötas metsalangetajana. 1919. aastal põdes Liedskalnin tuberkuloosi ja pärast seda kolis tervislikuma kliimaga Floridasse, kus ostis väikese maatüki.

Loss

Korall-lossi ehitas Liedskalnin mitmetonnistest kiviplokkidest üksi, kasutades enda leiutatud originaalseid töövõtteid. Ta töötas ehitusel öösiti ja üksinda, tema töövõtted jäidki saladuseks. Liedskalnint peetakse megaliitide ehitussaladuste taasavastajaks, aga tema töövõtetele ei ole leitud tänini ratsionaalset seletust. Liedskalnin on püstitanud ka originaalse teooria magnetismi alal.
Arnold Selge (muusik)

Arnold Selge (25. oktoober 1909 Rakvere – 2. oktoober 1992 Tartu) oli pime Eesti laulja ja muusik.
Jonas Glanström

Jonas Glanström (12. jaanuar / 23. jaanuar 1704 Tallinn – 18. detsember / 29. detsember 1762 Reigi) oli Eesti vaimulik.
Glanström õppis (immatrikuleeriti 2. oktoobril 1730) Halle Ülikooli, oli tudengina Halles koduõpetajaks. Ordineeriti 2. augustil / 13. augustil 1732 õpetajaks.
Oli aastatel 1732–1762 (kutsuti 5. augustil / 16. augustil 1731) Reigi Jeesuse koguduse õpetaja. 5. veebruaril / 16. veebruaril 1742 sai Saarte-Lääne praostkonna abipraostiks, 28. jaanuaril / 8. veebruaril 1742 sai Saarte-Lääne praostkonna praostiks. Ta oli pietistlike vaadetega, edendas oma koguduses vennastekoguduse tegevust.

Isiklikku

Tema poeg Johann Friedrich Glanström oli Mihkli Miikaeli koguduse õpetaja, poeg David Gottlieb Glanström oli Paide ja Anna koguduse õpetaja, poeg Christian Jacob Glanström oli Järva-Jaani Ristija Johannese koguduse õpetaja.
Mongoolia kiur

Süstemaatika

Esimesena kirjeldas mongoolia kiuru Władysław Taczanowski 1876. aastal. Mongoolia kiuru on käsitletud nõmmekiuru alamliigina.

Levila

Mongoolia kiur on taimtoiduline rändlind, kes pesitseb Lõuna-Siberis, Mongoolias, Mandžuurias ja Tiibetis ning talvitub Lõuna-India ja Sri Lanka madalikel avamaastikul. Eestis on ta eksikülaline. Soomes on teda alates 10. oktoobrist 1974 kohatud 16 korda.

Välimus

Mongoolia kiur on suur kiur, 15,5–17 cm pikk ja 25–29 g raske. Väliselt meenutab ta niidukiuru, kes on mongoolia kiurule kõige lähedasem liik ja kellega teda on lihtne segi ajada. Lisaks nad ka talvituvad samas piirkonnas. Mongoolia kiur on veidi väiksem, lühemate jalgadega ja lühema tumeda nokaga. Ta on pealtpoolt pruun tumedate triipudega ja altpoolt kahvatu. Mõlemad sugupooled on sama värvi.
Mongoolia kiur laulab lennul. Kutsehüüd on iseloomulik "pšii", natuke kõrgema tooniga kui niidukiurul.

Elupaik ja toitumine

Elab kuivadel kivistel kõrgendikel ja mäekülgedel. Toitub selgrootutest ja seemnetest.

Pesitsemine

Mongoolia kiur teeb pesa maa peale. Selles on 3–5 muna, mida emaslind haub 12–14 päeva.
Akt (kunst)

Akt on alasti inimkeha kujutis kujutavas kunstis. 
Akt võib olla maal (aktimaal), joonistus, foto (aktifoto) või skulptuur.
Carl Johann Thal

Carl Johann Thal (1746 Urvaste – 1810) oli Urvaste köster ja orelimeister.

Isiklikku

Carl Johann Thali isa oli köster ja kirjamees Hans Thal.
Carl Johann Thali poeg oli köster ja orelimeister Carl Georg Thal.
Carl Johann Thali onu oli köster Jakob Thal.
Carl Johann Thali onupoeg oli esimene eestlasest orelimeister Johann Thal.
Demosthenes

Demosthenes (vanakreeka keeles Δημοσθένης (Dēmosthénēs); 384 eKr Ateena – 322 eKr Kalaureia saar) oli Vana-Kreeka reetor ja  riigimees, Ateena kodanik.
Demosthenese kõned on omaaegse kreeka kultuuri suursaavutus ning aitavad mõista tollast poliitikat ja kultuuri.
Ta õppis retoorikat varasemate kuulsate kõnemeeste kõnede järgi. Esimesed kohtukõned pidas ta 20-aastaselt, et saada oma hooldajatelt kätte oma päranduse jäänused. Mõnda aega teenis ta elatist kõnedekirjutaja (logograafi) ja advokaadina.
Demosthenes sai tuntuks oma Makedoonia-vastase hoiakuga ning tänu oma osavale sõnaseadmiskunstile suutis ta enda poolele meelitada paljud kreeklased. Tema organiseeritud oli ka Chaironeia lahing, kus kreeklased aga kaotasid. Peale seda saadeti ta pagendusse, kuid ta püüdis veel peale Aleksander Suure surma Ateenasse naasta, et juhtida kreeklasi taas makedoonlaste vastu, kuid sai lüüa ning otsustas mürki võtta, et mitte vangi langeda.

Elulugu

Demosthenes sündis aastal 384 eKr – 98. olümpiaadi viimasel või 99. olümpiaadi esimesel aastal.  Tema isa, kelle nimi oli samuti Demosthenes, oli jõukas mõõgategija. Seitsmeaastaselt jäi Demosthenes orvuks. Kui ta aastal 366 eKr täisealiseks sai, nõudis ta kohe oma hooldajatelt Aphoboselt, Demophonilt ja Therippideselt aruannet oma päranduse kasutamise kohta. Demosthenese väitel oli talle jäetud peaaegu 14 talendi suurusest varandusest järele jäänud vaid maja, 14 orja ja 30 hõbemiini (pool talenti). 20-aastaselt kaebas ta oma hooldajad kohtusse ja pidas aastatel 363–362 eKr kolm kõnet "Aphobose vastu" ning aastatel 362–361 eKr kaks kõnet "Ontenori vastu". Demosthenesel õnnestus kätte saada vaid osa oma pärandusest.
Pseudo-Plutarchose väitel oli Demosthenes üks kord abielus.
Aischinese Demosthenest ründavate kõnede järgi harrastas viimane pederastiat. Aischines väitis ka, et Demosthenes olevat noortele rikastele meestele retoorikat õpetades neilt tegelikult raha välja petnud. Näiteks toob ta Demosthenese õpilase Aristarchose, kes olevat mõrvanud Nikodemose Aphidnast. Aischines süüdistas Demosthenest mõrvas kaasosaliseks olemises, väites, et Nikodemos oli eelnevalt Demosthenese deserteerimise pärast kohtusse kaevanud. Aischinese väitel olevat Demosthenes noormehe armastamist teeseldes tegelikult tolle pärandust röövinud. See lugu on siiski kaheldav .
Guainía jõgi

Guainía jõgi on jõgi Lõuna-Ameerika põhjas Colombia idaosas. Moodustab umbes 200 km Colombia–Venezuela piiri.
Voolab kogu ulatuses tasandikul, ülemjooksul itta, alamjooksul lõunasse. Ühinemisel Casiquiare jõega moodustab Rio Negro. Guainía jõe vesi on mustjat värvi.
Tallinna–Mõisaküla raudteeliin

Tallinna–Mõisaküla raudteeliin oli raudteeliin, mis läbis Harjumaad, Raplamaad, Pärnumaad ja Viljandimaad. Lõpp-peatused olid Tallinnas Balti jaamas ja Mõisakülas. 
Ligi 190 km pikkusel raudteeliinil oli kokku 30 peatust ning sellel opereeris diiselrongidega EVR, sõit kestis 1995. aasta seisuga umbes neli tundi. 
Liin suleti 31. jaanuaril 1996.
Kodusoomukas

Kodusoomukas (Thermobia domestica) on väike harjashännaliste seltsi kuuluv putukas, kellel on majasoomukaga sarnased elukombed.

Välimus

Kodusoomukas on 12 mm pikkune, majasoomukast veidi kogukam, värvuselt pruunikashall, tiivutu ning pikkade tundlatega putukas. Tagakeha tipul paikneb kolm pikka ja kaks lühikest jätket. Emane kodusoomukas on isasest suurem.

Levila

Kodusoomukas on pärit Lähis-Idast, Kesk-Aasiast ja Egiptuse idaosast. Tänapäeval on kodusoomukas olemas kõigil mandritel välja arvatud Antartikal. 
Kodusoomukas elab niisketes ja rohkeid varjevõimalusi pakkuvates elupaikades. Kodusoomukas vajab veidi kuivemat, kuid siiski niisket ja soojemat elupaika, sellepärast pole ta nii laialdaselt levinud. Eestisse on kodusoomukas ilmselt sattunud koos kasutatud riietega.

Elutsükkel

Emane soomukas muneb elu jooksul kuni sada muna, korraga üks kuni kolm. Vast munetud munas on pehmed ja valkjad. Olenevalt temperatuurist kooruvad munadest vastsed 3-6 nädala jooksul. Järglaste kasvukiirus sõltub keskkonna temperatuurist. Ideaalsetes oludes saab munast koorunud vastsest täiskasvanud soomukas 43 päevaga, kuid mõnel juhul kulub selleks isegi kuni kolm aastat.
Kodusoomukas kestub elu jooksul keskmiselt 50 ja isegi rohkem korda, jättes elupaika kuivanud vastsekestad, mis määrivad riideid. Põrandal puruks hõõrutud kestatükid võivad sissehingamisel tekitada ka allergiat. Kodusoomukad elavad kuni 3,5 aastat.

Eluviis

Kodusoomukad on vilkad ning väldivad valgust. Päeval peituvad nad pragudesse ja õõnsustesse, kust ilmuvad välja hämaruses. Kodusoomukad liiguvad võimalikult varjatult ning kiiresti, aeg-ajalt peatudes ja otsekui arutledes, millises suunas edasi liikuda. Valmikud ja vastsed söövad mitmesugust orgaanikat, proteiini- ja valgurikast toitu: paberit, fotosid, karusnahka, orgaanilist mustust ning ka suhkrut. Soomukad võivad nälgida mitu kuud kuni aasta.
Kodusoomukas eelistab kõrgemaid temperatuure vahemikus 32-37 °C, alla 25 °C temperatuuri puhul emane soomukas mune ei mune.

Majanduslik tähtsus

Kodusoomukaid peetakse kahjuriteks, kuid nende tekitatud kahju on tavaliselt madal. Põhiliselt vaid köögi, raamatukogu ja kaubanduspindade pisikahjur. Kodusoomukas otseselt inimestele terviseriske ei põhjusta, välja arvatud allergilise reaktsiooni võimalus.
Sõõrmed

Sõõre (ladina naris) on paljudel tetrapoodidel üks kahest avausest ninas, millest algab ninaõõs.

Lindudel

Enamikul lindudel paikneb kaks sõõret nokas.

Maolistel

Madudel paiknevad sõõrmed ninaõõne ees külgmiselt, kuid vees elavatel liikidel paiknevad need selgmiselt.

Inimesel

Inimesel paiknevad sõõrmed nina allosas ja need on eraldatud vaheseina kaudu.
Marie (Burgundia)

Marie Rikas (13. veebruar 1457 Brüssel – 27. märts 1482 Wijnendale loss) oli Burgundia titulaarhertsoginna 5. jaanuarist 1477 kuni surmani.
Ta kuulus Valois' dünastiasse ning oli Charles Südi ja Bourboni Isabella tütar. Kuigi Charles oli kolm korda abielus, oli Marie tema ainus laps.
Viimaseks Burgundia hertsogiks peetav Charles Südi suri 1477. aastal Nancy lahingus, misjärel Prantsusmaa kuningas Louis XI kuulutas hertsogkonna lõppenuks ja haaras suure osa selle territooriumist Prantsuse krooni alla. Saksa-Rooma riigi territooriumil asunud Madalmaad ja Franche-Comte'i vabakrahvkond jäid aga Mariele, kes isa surma ajal oli 19-aastane ja vallaline. Tema abielul oleks olnud tohutu mõju Euroopa poliitilisele tasakaalule ja tal oli ka palju kosilasi. Habsburgide keiser Friedrich III kindlustas Marie võõrasema Margareti abiga abielu oma pojale, tulevasele keisrile Maximilian I-le. 16. augustil 1477 nad abiellusidki ning Habsburgid said kontrolli Burgundia pärandi jäänuste üle.
Kui Marie 1482. aastal hobuselt kukkumise tagajärjel 25-aastasena suri, sai vastavalt testamendile Burgundia hertsogiks tema ja Maximiliani poeg Philipp Ilus, kes ema surma ajal oli kõigest kolmeaastane.
Marie kasutas tiitlit Burgundia hertsoginna ja tema pärijad kutsusid end Burgundia hertsogiteks, keeldudes nõustumast hertsogkonna kaotusega.
Marie on maetud Jumalaema kirikusse Brugges.
Komposiitmaterjal

Komposiitmaterjal ehk komposiit (inglise keelest composite, 'liidetud') on kahest või enamast faasist (koostisosast) koosnev liitmaterjal. Faaside omadused ja orientatsioon on selgelt erinevad ja planeeritavad. Komposiitmaterjal on heterogeenne, selle omadused (korrosiooni- ja kuumusekindlus, magnetilised omadused, jäikus, tugevus jne) on ette antud.
Tavaliselt on üks faasidest kõva ja tugev ning teine plastne ja elastne. Kõva faasi nimetatakse armatuuriks ja plastset maatriksiks.

Armatuur

Armatuur annab komposiitmaterjalile tugevuse ja jäikuse ning tagab mehaaniliste omaduste säilimise tööolukorras: kõrgel või madalal temperatuuril, agressiivses keskkonnas jne. Armatuur võib olla kiuline, kudumina või pulbriline. Kiuliseks armatuuriks võib olla ka riie (tehiskiust kudumid), vilt, lint jms. Kiudarmatuuril on nii häid kui ka halbu omadusi. Eeliseks on suurem tugevus ja võimalus luua tugevaid komposiitmaterjale. Puuduseks on aga see, et kiudarmatuur võib kanda ainult teljesuunalist koormust. Ristsuunas kiudarmatuur tugevust ei suurenda, vaid võib isegi nõrgendada.
Käina valla lipp

Käina valla lipp on endise Eesti haldusüksuse Käina valla lipp.
Lipp kinnitati 10. mail 1995.

Lipu kirjeldus

Valla lipp, koosneb kahest osast, 6 ühiku pikkune vardapoolne osa on roheline, sellel on lipu alumisest servast tõusev kollane viljapea, mille kohal kõrvuti kaks valget õllekappa. Lipu täisnurksest osast lähtuvad kolm valget kiilu. Vardaehiseks on kuldne viljapea.
Valla kandelipu suurus on 105x165 cm ning laiuse ja pikkuse suhe 7:11.

Põhjendus

Liputunnused iseloomustavad Käina valda kui Hiiumaa peamist viljakasvatusala ja seostuvad selle kandi elanike etnograafilise nimetusega.

Lipu kasutamise kord

Lippu kasutatakse Käina valla ajaloolistel pidupäevadel ja muudel tähtsündmustel. Lippu kasutatakse kõrvuti Eesti riigilipuga. Lipu heiskamise otsustab vallavalitsus.
Pragmapoeetika

Pragmapoeetika on  kunstilise keelekasutuse teooria (vt. van Dijk 1976, Pratt 1977, Pilkington 2000, Ohmann 1971). Arne Merilai "Pragmapoeetika" (2003) refereerib varasemaid - Jakobsoni, Bühleri, Frege, Grice'i jt. keelefilosoofide - teooriad, kuid ei viita 1970.-1990.a. poeetilise keele pragmaatikat ning kahe konteksti teooriat käsitlenud eelkäijatele (Pikington, Ohmann, Zholkovsky, Mey, Pratt, Banfield). Merilai määratluse järgi on pragmapoeetika "keeletegevuse analüütiline filosoofia, mis tõlgendab nii tavalise kui ka poeetilise keelekasutuse olemust." Merilai on nimetanud pragmapoeetikat "kirjandusteaduse alusdistsipliiniks, mille ümber kõik muu kallerdub ja selekteerub." Poeetilise keelekasutuse üks eripärasid seisneb selles, et kunstilausungitel on üks väljendus, kuid kaks tähenduskihti. Kitsas - abstraktselt keelelises - kontekstis täidab väljendus osutavat funktsiooni, laias - konkreetse suhtlusruumi - kontekstis aga eneseleosutavat ehk poeetilist funktsiooni. Kunstilausungi kahest kontekstist on kirjutanud Jakobson, Ricoeur ja mitmed teised teoreetikud (Jakobson 1981: 42). Pragmapoeetika, ehk kunstilise (poeetilise) keelekasutuse õpetus, on välja kujunenud 1970-80.a. Lääne-Euroopa ja USA teadlaste töödes koos pragmalinvistikaga.
Friedrich S. Rothschild

Friedrich Salomon Rothschild (17. detsember 1899, Giessen, Saksamaa – 6. märts 1995, Iisrael) oli juudi psühhiaater ja semiootik. Ta oli arvatavasti esimene, kes kasutas oma töös terminit biosemiootika – aastal 1962.
Ta töötas Heidelbergis (1925–1928) koos psühhoterapeudi Frieda Fromm-Reichmanniga (1889–1957) and psühhoanalüütiku Erich Frommiga (1900–1980), ning seejärel Frankfurdis (1928–1933) koos Kurt Goldsteiniga (1878–1965). Ta sai mõjutusi Ludwig Klagese (1872–1956) filosoofiast, kellega ta oli kirjavahetuses.
Aastal 1935 ilmus tema raamat "Symbolik des Hirnbaus: Erscheinungswissenschaftliche Untersuchung über den Bau und die Funktionen des Zentralnervensystems der Wirbeltiere und des Menschen". Ta arendas kommunikatiivset lähenemist bioloogias.
Tanel Rander

Tanel Rander (pseudonüüm chaneldior; sündinud 1. detsember 1980) on kunstnik.
Töötanud juristi ja advokaadina, alates 2009. aastast vabakutseline kunstnik. Tema loominguline tegevus jaguneb eksperimentaalseteks, keele ja psühholoogia tasandil toimivateks performatiivseteks praktikateks ning kriitiliseks, Ida-Euroopa diskursuse ja dekoloniaalsusega seotud uurimuseks. 2018. aastal avas ta Valgas projektiruumi Brīvības galerija.
Bonnier Publications

Bonnier Publications A/S on rahvusvaheline põhiliselt ajakirju väljaandev kirjastus peakorteriga Kopenhaagenis, Bonnieri tütarettevõte.
Kirjastuse väljaannete seas on Bo Bedre, Illustreret Videnskab ja I Form.
Karjalaid

Karjalaid on Saare maakonnas Saaremaa vallas asuv väike saar (laid).
Laiu koordinaadid on 58° 5′ N, 22° 6′ E.
Norfolki maakond

Ajalugu

Norfolki maakond moodustati 26. märtsil 1793. aastal Suffolki maakonna osast.
Anglona

Anglona on ajalooline piirkond Itaalias Sardiinia saare põhjaosas Sassari provintsis. 
Anglona piirneb põhjas Asinara lahega, idas Coghinase jõega, lõunas Sassu mäega ning läänes Silise jõe ja Pilosu mäega. Ta naaberpiirkonnad on Romangia, Sassarese, Gallura ja Monteacuto.
Piirkonna pindala on 481,50 km² ja elanike arv 23 565.