google/wiki40b huggingface dataset:
Endel Ratas

Endel Ratas (8. detsember 1938 Tarva küla, Halinga vald – 2. september 2006 Mägede küla, Albu vald) oli eesti vabadusvõitleja, ERSP asutaja. Koos Erik Udamiga juhtisid vastupanuliikumist Eesti NSV-s. Mõlemad mehed olid KGB pideva jälgimise all.
Ta õppis Lihula Keskkoolis ja Tallinna Tehnilises Merekoolis, mille ta lõpetas 1959. Ta töötas Eesti Riiklikus Merelaevanduses laevamehaanikuna.
Lihulas astus ta 1957 koolis tegutsenud põrandaalusesse Eesti Rahvavabastuse organisatsiooni (aastast 1958 Eesti Vabadusvõitlejate Liit). Saadeti vangilaagrisse Vorkutasse.
1959. aastal Keskvanglas eeluurimisel olles kohtus Endel Ratas uurimise all oleva Valter Keltiga.
Ta oli üks 1979. aastal Balti Apellile allakirjutanutest.
Oli Eesti Kongressi liige.
Krimmitatarlased

Arv

Krimmitatarlaste üldarvu on raske hinnata, sest puuduvad täpsemad andmed Türgis elavate krimmitatarlaste arvu kohta. Enamik Türgisse asunud krimmitatarlaste järeltulijatest on assimileerunud, nad peavad ennast türklasteks ja kõnelevad türgi keelt. Ukrainas elas 2001. aasta rahvaloenduse andmetel 248 193 krimmitatarlast. Neist elas Krimmis 243 433 (moodustasid seal 12,1% elanikkonnast). Rumeenias elas 2002. aasta rahvaloenduse andmetel 24 137 krimmitatarlast. Usbekistanis, kuhu krimmitatarlasi 1944. aastal peamiselt küüditati, elas 2000. aasta rahvaloenduse andmetel 10 046 krimmitatarlast, kuid on avaldatud arvamust, et tegelikult elab neid seal tunduvalt rohkem. Venemaal oli 2010. aasta rahvaloenduse andmetel krimmitatarlaste arv 2449.

Ajalugu

Krimmitatarlased on kujunenud eri rahvaste segunemise teel ja kujunesid lõplikult välja Krimmi khaaniriigis 15.–18. sajandil. Olulist rolli on krimmitatarlaste etnogeneesis mänginud polovetsid, kes hakkasid Krimmi saabuma alates 11. sajandi teisest poolest. 13. sajandi keskel sattus Krimm mongolite võimu alla, siis hakkas ka levima etnonüüm "tatarlased". Islam levis Krimmis laialdaselt 14. sajandi alguses. Olulist osa etendas krimmitatarlaste kujunemisel ka Krimmi khaaniriigi sattumine vasallsõltuvusse Osmanite impeeriumist 1475. aastal. Vähehaaval sulasid krimmitatarlaste hulka ka kohalikud kreeklased, alaanid, idagoodid ja tšerkessid. 
1783. aastal vallutas Venemaa Krimmi. Paljud krimmitatarlased põgenesid Vene võimu eest Türgisse. Arvestataval hulgal krimmitatarlasi lahkus Krimmist veel ka 1850.–1860. aastatel pärast Krimmi sõda. Samal ajal asustas tsaarivalitsus Krimmi intensiivselt venelastega. Selle tulemusel jäid krimmitatarlased vähehaaval Krimmis vähemusse.
1917. aasta detsembris kuulutas krimmitatarlaste esinduskogu Kurultai välja Krimmi Rahvavabariigi, kuid veebruaris 1918 likvideeriti see bolševike poolt. Lõplikult langes Krimm bolševike kätte 1920. aasta novembris. 1921. aastal moodustati Krimmi ANSV, mis kuulus Vene SFNV koosseisu. 1920. ja 1930. aastate esimesel poolel oli nõukogude rahvuspoliitika krimmitatarlaste suhtes küllaltki soodne (krimmitatari keel oli vene keele kõrval asjaajamiskeeleks, oli võimalik saada krimmitatari keeles haridust jne). 1930. aastate lõpus aga algasid krimmitatari intelligentsi suhtes repressioonid ning hakati läbi viima venestuspoliitikat.
Nõukogude juhtkond süüdistas krimmitatarlasi koostöös Saksa okupatsioonivõimudega Teise maailmasõja ajal ja tegi 11. mail 1944 otsuse krimmitatarlased Krimmist deporteerida. 18. mail 1944 algas krimmitatarlaste ja teiste ebausaldusväärseks peetud rahvaste deporteerimine. Ühtekokku deporteeriti 228 543 inimest, neist 191 014 krimmitatarlast. Deporteeritud viidi põhiliselt Usbekistani, vähemal määral ka Kasahstani, Tadžikistani ja Venemaale. Ametlikel andmetel hukkus küüditatutest esimese aasta jooksul 20%.
1967. aastal taastati krimmitatarlaste kodanikuõigused, kuid tagasi Krimmi neid ikka ei lubatud. Alles 1989. aastal lubati neil Krimmi tagasi pöörduda.
Lääniste kalmistu

Lääniste kalmistu on kalmistu Tartu maakonnas Kastre vallas Lääniste külas. Kalmistu on tunnistatud kultuurimälestiseks.
Rush (album)

Rush on Kanada hard rock'i ansambli Rush 1974. aastal ilmunud debüütalbum.
EnDic2004

EnDic2004 (ka Keskkonnasõnaraamat 2004, inglise keeles Environmental Dictionary 2004) on 2005. aastal ilmunud 9-keelne keskkonnasõnaraamat. See sisaldab 6039 märksõna soome, eesti, inglise, prantsuse, saksa, rootsi, leedu, läti ja vene keeles. Taksonoomilistel terminitel on lisaks ka ladina vaste.
Sõnaraamat koostati koostöös Soome Keskkonnainstituudiga, selle peatoimetaja on emeriitprofessor Aleksander Maastik.
Raamat on kõvakaanelises köites ja sisaldab 1120 lehekülge.
Raamatu kirjastas Tartu kirjastus Mats ja see trükiti Tallinna Raamatutrükikojas.
Akadeemia

Tänapäevased akadeemiad

Esimese uusaegse akadeemia asutas Firenzes Cosimo de' Medici 15. sajandi keskel; selle keskseks kujuks sai Marsilio Ficino (Marsilius Ficinus).
Mitmel maal on asutatud rahvuslikud teadusakadeemiad. Nende hulka kuuluvad näiteks Académie Française, Briti Akadeemia, Venemaa Teaduste Akadeemia ja Eesti Teaduste Akadeemia. Erialaakadeemiatest tuntumaid on ehk Ameerika Filmikunsti ja -teaduse Akadeemia (Academy of Motion Picture Arts and Sciences).
Akadeemia-nimelisi kõrgkoole: Ameerika Ühendriikide Mereväeakadeemia, Ameerika Ühendriikide Sõjaväeakadeemia West Pointis, Sibeliuse Akadeemia jne; Eesti Kunstiakadeemia, Viljandi Kultuuriakadeemia, Eesti Mereakadeemia jts.
Ivy Bridge

Ivy Bridge on koodnimi, mille all peetakse silmas Inteli mikroprotsessorite arhitektuuri, mis järgnes Sandy Bridge'i arhitektuurile ja eelnes Haswelli arhitektuurile.
Peamine erinevus võrreldes Sandy Bridge'iga oli asjaolu, et transistoride värava laius viidi alla 22 nanomeetrile varasemalt 32-lt. Kiipide esmane tootmine algas 2011. aasta kolmandas kvartalis.
Suures osas säilitas see arhitektuur eelkäija omadused. Näiteks on kasutusel samad ühenduspesad. Samuti on jõudluses väga marginaalsed erinevused, ning põhjus uuendamiseks on hoopis uuemate standardite tugi, nagu näiteks PCIe 3.0, SATA III ja USB 3.0. Samuti peaksid uued mitmepaisulised 3D-transistorid võimaldama kuni 50% väiksemat voolutarvet.

Kriitika

Jaapani veebileht Impress PC Watch on kritiseerinud ülekiirendamise korral ilmnevat kõrget temperatuuri võrreldes Sandy Bridge'iga. Nende arvates on selle põhjuseks madalama kvaliteediga soojustjuhtivate materjalide kasutamine, mida Intel arvatavasti kasutas, et säästa tootmiskuludelt. Täpsemalt kasutatakse protsessori kaane ja kiibi vahel thermal interface material'i (TIM) varasema tina asemel. Mõistagi sülearvuti protsessoritega seda nähtust ei esine, sest nendel protsessoritel pole kaant.
Inteli väitel on olukord ootuspärane, ning põhjenduseks tuuakse väiksem kiip, ning ei kavatseta seda tulevikus parandada.
Ottomar Alas

Ottomar Alas (16. veebruar 1922 Tallinn – 28. veebruar 1975 Tallinn) oli eesti arhitekt.  
Alas sündis Tallinnas töölisperekonnas. Teise maailmasõja alguspäevil algas tal teenistus Nõukogude armees, kus ta suunati sõjapäevil Moskva kehakultuuriinstituuti.  
1954. aastal lõpetas ta Tallinna Polütehnilise Instituudi arhitektuuri erialal. Algul maaehituse arhitektina ja hiljem projekti peainsenerina töötas ta Eesti Maaehitusprojektis, andes oma panuse kaasaegsete Eesti maa-asulate kujundamisele ja maaelamute ning ühiskondlike hoonete tüüpprojektide loomisele.  
Ottomar Alas oli insener kino Eha ehitamisel Tallinnas, hoone arhitekt oli Tiit Hansen.

Isiklikku

Ottomar Alasi abikaasa oli Urve Alas.
Pythonoidea

Klassifikatsioon

1826. aastal klassifitseeris Leopold Fitzinger Pythonoidea sugukonnana, millesse liigitas järgmised maoperekonnad: Eryx, Boa, Xiphosoma ja Python.
Neenetsi keel

Neenetsi keel (ненэцяʼ вада) on samojeedi keel, mida kõneleb umbes 30 000 neenetsit. Neenetsi keelel on kaks murderühma, mida tänapäeval peetakse enamasti eraldi keelteks ja millel on oma kirjakeel: tundraneenetsi keelt räägitakse põhiliselt Neenetsi autonoomses ringkonnas, Jamali Neenetsi autonoomses ringkonnas ja Krasnojarski krai Taimõri rajoonis ning metsaneenetsi keelt räägitakse Handi-Mansimaal.
Uurali keelkonna kõigile keeltele omaselt on neenetsi keel soovõrdne, selles puudub grammatiliselt sugu.
Ahti Raias

Haridus ja töökäik

Ahti Raias sündis Osvald ja Hilda Raiase esimese lapsena. 
Õppis Ranna 7-klassilises koolis, mille lõpetas kiituskirjaga. Muusikahariduse sai Heino Elleri nimeline Tartu Muusikakoolis, kus kolmel esimesel semestril õppis kannelt õpetaja Elmar Luhatsi käe all, edasi juba koorijuhtimist Richard Ritsingu käe all, omandades üldharidusliku kooli lauluõpetaja ja koorijuhi kvalifikatsiooni, lõpetas kooli kiituskirjaga.
1955–1960 astus Tallinna Riikliku Konservatooriumi koorijuhtimise erialale (dots. Jüri Variste klass), omandas koorijuhi ja pedagoogi kvalifikatsiooni.
07.02.1977–31.05.1977 täiendas ennast Kiievi Riikliku A. M. Gorki nim. Pedagoogilises Instituudis kvalifikatsiooni tõstmise teaduskonnas kooridirigeerimise erialal prof. M. M. Karensteini ja dotsent N. O. Krassi juures.
1958. aastast töötas Tallinna 22. Keskkooli muusikaõpetajana. 1960–1961 oli Türi 1. Keskkooli muusikaõpetaja.
1960–1975 Eesti Televisiooni helirežissöör-muusikakujundaja (vaheajaga).
Alates 1975. aastast Tallinna Riikliku Konservatooriumi õpetaja, alates 1977. aastast koolikoori kateedri vanemõpetaja.
1995–2002 oli Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia dirigeerimise osakonna koolikoori ja -orkestri lektoraadi korraline lektor.

Isiklikku

Ahti Raiasel on tütred Helje ja Heidi. Ahti Raias on maetud Pärnamäe kalmistule.
Saarlasõ veskijärv

Saarlasõ veskijärv (ka Saarlase veskijärv, Saarlase paisjärv, Saarlase allikajärv) on järv Võru maakonnas Rõuge vallas Saarlasõ külas. Veekogu pindala on 1,5 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 1100 m.
Leo Valdma

Leo Valdma (11. august 1925 Kunda – 8. september 2015) oli eesti tehnikateadlane, Tallinna Tehnikaülikooli professor ja soomepoiss. Leo Valdma oli abielus kardioloogi Aino Valdmaga. Leo ja Aino lapsed on Ivo Valdma ja Eve Kyntäjä.
Ta lõpetas aastal 1939 Kunda algkooli, ta on õppinud Rakvere Keskkoolis ja Tallinna 2. Keskkoolis, ta lõpetas aastal 1946 Tallinna Elektromehaanika Tehnikumi mehaanikaosakonna. Aastatel 1943–1944 osales ta Soome Jätkusõjas (200. jalaväerügemendi koosseisus). Aastal 1952 lõpetas ta Tallinna Polütehnilise Instituudi mehaanikateaduskonna masinaehituse tehnoloogia erialal; aastatel 1952–1955 oli ta samas aspirantuuris. Aastal 1956 kaitses ta tehnikakandidaadi väitekirja (väitekiri kinnitati aastal 1957), aastal 1985 tehnikadoktori väitekirja (Moskva Naftakeemia ja Gaasitööstuse Instituudis).
Ta töötas aastatel 1946–1947 Eesti NSV Tööstuse Teadusliku Uurimise Instituudis insenerina, aastatel 1947–1949 masinatehases Ilmarine konstruktorina, aastatel 1949–1952 Tallinna Masinatehases vaneminsener-tehnoloogina. Aastatel 1952–1955 töötas ta Tallinna Polütehnilise Instituudi metallide tehnoloogia kateedris assistendina, aastatel 1956–1958 vanemõpetajana. Aastatel 1958–1985 töötas ta samas kateedris dotsendina; lisaks oli ta aastatel 1973–1983 Tallinna Polütehnilise Instituudi metallide tehnoloogia kateedri juhataja. Aastatel 1986–1992 oli ta metallide tehnoloogia kateedri professor. Aastatel 1992–1994 oli ta Tallinna Tehnikaülikooli materjalitehnika instituudi tööstusharude tehnoloogia erakorraline professor. Aastast 1994 oli ta Tallinna Tehnikaülikooli metallide tehnoloogia emeriitprofessor; lisaks oli ta aastast 1997 Tallinna Tehnikakõrgkooli tehnomaterjalide ja tehnoloogia õppetooli professor.
Tema teadustöö põhisuundadeks olid metallide abrasiivkulumine, erosioonikindlad pulberkõvasulamid. Ta lõi kulumiskindlaid kõvasulam-tsentrifugaalpihusteid vedelkütustel töötavatele elektrijaamadele. Ta avaldas üle 200 publikatsiooni, sealhulgas monograafiaid. Tal oli 10 autoritunnistust ning tema juhendamisel kaitsti 5 kandidaadiväitekirja.
Rudolf Kaste

Rudolf Kaste (kuni 1937. aastani Kasberg, ka Kasperg) VR I/3 (18. oktoober 1883 Maeru, Keila kihelkond – 24. juuni 1952, Haapsalu) oli Eesti sõjaväelane (veebel).
Osales Esimeses maailmasõjas. Mobiliseeriti 1914. aastal ning määrati teenima Tallinnas asunud 91. jalaväepolku. Saadeti selle koosseisus rindele, sõdis kuni sama aasta detsembrini polgu 5. roodu koosseisus jalaväelasena. Sai haavata ja evakueeriti.
Peale paranemist asus teenima lennuväkke ning õppis aviomotoristiks. Teenis alul Vitebskis asunud IV lennuväe pargis. 20. detsembril 1917. aastal arvati reservi Krasnoje Selos asunud mereväe õhusõja koolist.
3. jaanuaril 1919 asus teenima lennuväe roodus I järgu motoristina. Tegutses merelennusalga motoristina, mis asus Lennusadamas. Esimese Eesti merelennuki Grigorovitš M-16 lennukorda seadmise eest sai hiljem Vabadusristi. 1920. aasta augustis nimetati merelennusalga töökodade juhatajaks. 1. veebruaril 1921 merelennusalk likvideeriti ning Rudolf Kaste jätkas kuni 1. maini 1921 samas eraisikuna elektriinstruktorina. Lahkus seejärel sõjaväeteenistusest.
1926. aastal asus uuesti teenistusse üleajateenija allohvitserina tagavaraeskadrilli motoristi ametikohal. 1. aprillil 1927 määrati lennuväerügemendi ümberformeerimise puhul aviotöökoja motoristiks. Sama aasta 15. novembrist määrati aviotöökoja lennukite kokkupanemise töötoa ülemaks, kuid aasta hiljem, 1. novembrist 1928 loobus omal soovil sellest ametist ning jätkas aviomotoristina.
Teenis Lennubaasi mootorite töötoas, hiljem Lennuväe Baasi mootorite- ja elektritöötoas kuni 1940. aastani. Arvati vanuse tõttu reservi 1. juunil 1940
80386

Intel i386 ehk 386 ehk  80386 on Inteli mikroprotsessor, mis kuulub Inteli kolmandasse x86-protsessorite perekonda. 
Protsessorile i386 eelnes 80286. Esimene 386-tüüpi protsessor ilmus 17. oktoobril 1985. Tarbijateni jõudis see aga aastal 1986. Protsessor sisaldas 275 000 transistorit.
Esimese personaalarvuti, mis kasutas 386 protsessrit, tootis Compaq.

Arhitektuur

Protsessoril oli esmakordselt 32-bitine arhitektuur. Eelmine protsessor oli 80286, mis kasutas mälu segmentide põhist mäluhaldust. 386 aga kasutas lehekülgede saalimist, mis tegi virtuaalmälu kasutamise operatsioonisüsteemis märgatavalt lihtsamaks.
Protsessoril oli kolm töörežiimi: reaalne, kaitstud ja virtuaalne. Reaalne oli ühilduv 8086 ja 80286-ga. Kaitstud režiim kasutas samu võimalusi, mis 80286. Lisaks oli kaitstud režiimi laiendus, mis võimaldas adresseerida kuni 4 GB mälu. Virtuaalne režiim, mida eelnevatel polnud, lubas kaitstud režiimis käivitada üht või enamat virtuaalset 8086 keskkonda.
386 protsessoril on kaks mälumudelit: segmenteeritud ja lame (flat inglise keeles). Lameda mälumudeli korral käsitletakse mälu ühe 4 GB segmendina. Segmenteeritud mälumudeli korral 16 383-baidiste segmentidena.

Eripära

Esmakordselt tutvustas Intel protsessorite juures lühendeid DX (Double-word eXternal) ja SX (Single-word eXternal). 386 DX protsessoritel ei olnud sisseehitatud matemaatikaprotsessorit, aga 486 DX variandil oli. See võib segadust tekitada. 386 puhul tähendas SX 16-bitist andmesiini ja DX kaks korda suuremat andmesiini. Matemaatikaprotsessor oli eraldi vaja lisada.
Induktiivne tugevus

Induktiivne tugevus on induktiivse arutluse omadus, mis seisneb selles, et eelduste tõesuse korral on järeldus tõenäoline. Teiste sõnadega, arutluse induktiivne tugevus seisneb selles, et arutluse eeldused kinnitavad tema järeldust.
Induktiivne tugevus on deduktiivse arutluse kehtivuse analoog.
Induktiivset tugevust vaadeldakse ka suurusena, mis iseloomustab seda, kui tõenäoliseks eeldused järelduse teevad. Sel juhul võrdub ta määraga, mil arutluse eeldused kinnitavad selle arutluse järeldust, kinnitamisaste.
Taavi Pae

Taavi Pae (sündinud 27. detsembril 1976) on eesti geograaf. 
Ta lõpetas 1999. aastal Tartu Ülikooli bioloogia-geograafiateaduskonna geograafina.
Ta kaitses Tartu Ülikoolis 2002. aastal Erki Tammiksaare juhendamisel magistritöö "Eesti kalmistute kujunemine ja paiknemine" ning 2006. aastal Erki Tammiksaare ja Rein Ahase juhendamisel doktoritöö "Formation of cultural traits in Estonia resulting from historical administrative division".
Selkämeri

Selkämeri (soome; rootsi Bottenhavet) on Põhjalahe lõunaosa.
Merenkurkku väina kaudu ühenduses Perämerega, Ahvenanrauma kaudu aga Ahvenamerega. Pindala 67 000 km², suurim sügavus 294 meetrit. Vee soolsus on umbes 5 promilli.
Daimjo

Daimjo (jaapani keeles 大名 daimyō) oli kõrgeim kohalik valitseja feodaalses Jaapanis (11.–19. sajandil).
Pärast keisrivõimu nõrgenemist ja Jaapani langemist kodusõdade keerisesse Sõdivate Riikide perioodil lagunes riigi administratiivne ühtsus ning Jaapan hakkas koosnema sadadest väiksematest daimjode poolt valitsetud võimupiirkondadest. Seoses Jaapani lõpliku ühendamisega 1603. aastal Tokugawa Ieyasu poolt allutati kõik daimjod šogunile. See süsteem kestis kuni Meiji restauratsioonini 1868. aastal.
Metameeria

Metameeria (ehk lülistus, segementatsioon, segmenteerumine, (rivi)lülisus) on zooloogias loomorganismi keha nähtavateks lülideks (segmentideks) jaotumine. Enamasti on lülid morfoloogiliselt ja talitluselt väga sarnased, sisaldades samu struktuurikomponente.
Metameeriat esineb rõngussidel (näiteks vihmaussil), lülijalgsetel ja teistel selgrootutel.
Kalamaja (elamu)

Kalamaja (ka soemaja, kalasaun, Saaremaal rannamaja, rannasaun, Hiiumaal võrkmaja) oli eesti rahvaarhitektuuris püügipiirkonna lähedal asunud kalurite ajutine elamu.
Arvatakse, et esimesed kalamajad ehitati Eesti rannikupiirkonda enne 14. ja 15. sajandit.
Kalamajade ehitamine lõppes 1930. ja 1940. aastatel, kui merekalastuse iseloomu muutumise ja tehnilise varustuse täiustumise tõttu kalamajasid enam ei vajatud.
Krzystof Pancersky

Krzystof Pancersky (4. juuli 1860, Kaunase kubermang – 6. september 1902, surmakoht teadmata) oli Eesti loomaarstiteadlane, poolakas.

Elulugu

Õppis 1881–86 TVI-s, veterinaariamagister (1890, TVI), väitekiri "Beitrag zur Kenntniss der Wirkung des Equisetum palustre und des Equisetum limosum". Oli 1887–89 TVI kliiniku assistent, seejärel Streletski, Rjazani, Harkovi jt hobusekasvandustes veterinaararst.

Teadustöö

Uurinud osjade mürgisust loomadel.
Inglise-eesti meresõnaraamat

"Inglise-eesti meresõnaraamat" on 2008 ilmunud sõnaraamat. Raamatu koostas Merekeele nõukoda ja raamatu kirjastas Eesti Keele Sihtasutus.
Raamat sisaldab üle 30 000 märksõna, samuti sama mahuka eesti-inglise terminiloendi; raamat sisaldab ka merendusega seotud lühendeid.
2013 avaldati veebis sõnaraamatu elektrooniline variant, mida Merekeele nõukoguda täiendab-parandab jooksvalt.
Smolenski oblast

Ajalugu

Smolenski linna ümbritsevaid maa-alasid ühendava Smolenskimaa esmaseks riiklikuks moodustiseks oli Smolenski vürstiriik, mis rajati 1054. aastal ja arenes oma keskse asendi tõttu Venemaal kiiresti. 12. sajandi lõpuks oli Smolenskimaast saanud Ida-Euroopa üks tugevaimaid riike ning Smolenski dünastia kontrollis Kiievi-Vene trooni. 1240. aastal, kui mongolid Venemaad rüüstasid, säästsid mongoli väed küll Smolenskit, ent linn pidi hakkama Kuldhordile andamit maksma. 
14. sajandil muutus piirkond Leedu, Vene ja Žemaitija suurvürstiriigi ja Moskva suurvürstiriigi vahelise võimuvõitluse objektiks. Viimane iseseisev Smolenski vürst oli Georgi, kelle valitsusajal vallutas Leedu suurvürst Vytautas linna kolm korda: 1395, 1404 ja 1408. Lõpuks läksid linn ja Smolenskimaa Leedu, Vene ja Žemaitija suurvürstiriigi koosseisu.
1404–1514 oli Smolenskimaa Leedu, Vene ja Žemaitija suurvürstiriigi koosseisus. Pärast linna tagasivallutamist asuti seda kindlustama ja 1597–1602 ehitati paksude müüridega kivist Smolenski kreml. Sellest hoolimata vallutasid Poola väed Smolenski 1611. aastal pärast 20-kuulist piiramist ning linn ja Smolenski vojevoodkond jäid Rzeczpospolita koosseisu. 1654. aastal aga vallutasid Venemaa tsaaririigi väed tsaar Aleksei Mihhailovitši juhtimisel Smolenskimaa, piirasid pealinna Smolenskit ning see alistus. 1667. aastal sõlmitud Andrussovo vaherahuga jäi Smolensk ja Smolenskimaa Venemaa tsaaririigi valdusesse.
Smolenskimaa kuulumise ajal Rzeczpospolita koosseisu moodustus aadliseisus šlahta (служилое дворянство), mille eriõigused säilisid ka Smolenskimaa liitmisel Venemaa tsaaririigiga ja Smolenski šlahtapolgus teenides, kelle seast on pärit Venemaa silmapaistvaid sõjaväelasi, riigi- ja kultuuritegelasi ning teadlasi: Potjomkinid, Nahhimovid, Glinkad, Vonljarjarskid, Hrapovitskid, Engelhardtid. Šlahtaadlikele lubatud privileegide eest oli neil keelatud abielluda katoliku usku poolataridega, anda lapsi õppima väljapoole Venemaad või võtta välismaalt (katoliku usutunnistusega riikidest) koduõpetajaid.
Gennadi Bogoljubov

Rahvusvahelised turniirid

Vantaa Painicup 
1990. aasta – 1. koht
Georg Lurichi mälestusvõistlused
Viiekordne võitja.
Ta treenis Tartu Spordiseltsi Kalev treener Heiki Tootsi, hiljem spordiklubis Englas (Voldemar Pressi) treeningugrupis.
Aastatel 1979–1983 treenis Bogoljubov TSIK-is treener Hillar Juhansoni juhendamisel.
Magasini tänav

Ajalugu

Magasini tänav sai nime 1885. aastal. Tänava saksakeelne nimi oli Magazinstrasse ja venekeelne nimi Магазинная улица. Magasini tänava nimi tulenes sõjaväeladudest ehk nn magasinidest, mille juurde tänav viis. 
"Magasini tänava lõpus, kus lõpeb majaderida ja algavad linnaäärsed heinamaad, Tallinna kuulus "dshungel", pättide ja iga inimliku ilme kaotanud naiste suvine asupaik, seisab kahekordne, hall kivimaja, hulga korstnatega. See on Tallinna ja Harjumaa vangide hooldamise seltsi poolt asutatud ja üleval peetav vanglast vabanenute varjupaik. ... Kuid koht ja ümbrus ei ole varjupaigal kõige meeldivam. Talvel valitseb veel vaikus, kuid suvel sünnib siin asju, mida kesklinnas liikuv pealinnalane uneski ei näe. Suvel elavad " pätid" "dshunglis". Iga päev, eriti laupäeviti, kihab heinamaa seltskonna põhjakihi jätistest. Tee "dshunglisse" läheb varjupaigast mööda. Siin veetakse joobnud naisi juukseid pidi, pussitatakse, pekstakse. Juba Magasini tänava otsa juures võib suvel näha "pättide" asukohti lepaokstest või vanast presendiräbalast tehtud telgikese kujul. Nendes telkides, heinaküünides ja ka otse lagedal heinamaal leiavad aset "pättide" jõledad joomise- ja armastusstseenid." Varjupaik oli asutatud 1924. aastal. 
Aastatel 1949–1990 oli tänava nimi Alice Tisleri tänav.
Kalevi Jahtklubi sadam

Kalevi Jahtklubi sadam (sadamakood EE KJK) on sadam Tallinnas Pirita linnaosas Pirita teel. Sadamat peab Kalevi Jahtklubi. Sadama kapten on Ado Tikerpäe
Augsburgi riigipäevad

Augsburgi riigipäevad olid Augsburgi linnas toimunud Saksa-Rooma riigipäevad. Need leidsid aset aastatel 1473, 1474, 1500, 1503, 1510, 1517, 1518, 1525, 1530, 1547/1548, 1550/1551, 1555, 1558/1559, 1566 ja 1582.
Aastail 1558–1559 toimunud riigipäeval oli arutluse all ka Vana-Liivimaale antava abi ulatus. Vürstide kuuria leppis kokku, ent abi antakse 400 000 kuldna väärtuses, kuid kuurvürstide vastuseisu tõttu tuli seda vähendada 100 000 peale.
Lisaks sellele otsustati rakendada Liivimaa abistamiseks ka diplomaatilisi vahendeid: keiser saatis manitseva kirja Ivan IV-le ning palus teistelt kristlikelt valitsejatelt (välja arvatud Prantsusmaa kuningas, kellega oli riigil sõjaseisukord) Liivimaale abi anda. Peale selle saadeti Moskvasse keisri saadik.
Everti talu kalmistu

Everti talu kalmistu on kalmistu Viljandi kihelkonnas Viljandimaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Saareküla külas Viljandi vallas Viljandi maakonnas. Kalmistu pindala on 0,19 ha. 
Kalmistu rajati 1934. aastal Everti talu maadele, omanik oli talu peremees Märt Evert. Kalmistule on maetud ja ümbermaetud üle 40 inimese.
Uppsala toomkirik

Uppsala toomkirik on protestantlik gooti stiilis kirik Rootsis Uppsalas. Kirik on Skandinaavia kirikutest kõrgeim (118,7 m).
Kirikut ehitati aastatel 1273–1435. Aastatel 1886–1893 tehtud ehituse käigus sai kirik uusgooti ilme.
Hunt (tähtkuju)

Hunt (ladina Lupus, lühend Lup) on lõunataeva tähtkuju. 
Hunt katab 334 ruutkraadi ja on pindalalt 88 tähtkuju seas 46. kohal. Heledaimad tähed on Alpha Lupi (2,3ᵐ) ja Beta Lupi (2,68ᵐ).
Tähtkuju põhjaosas asuvad kerasparved NGC 5824 ja NGC 5986. Hundi läänepiiril asub planetaarudu IC 4406.
1006. aastal plahvatas Hundi tähtkujus supernoova SN 1006.
Hunt on 2. sajandil Ptolemaiose poolt loetletud 48 tähtkuju seas.