google/wiki40b huggingface dataset:
Ci'eni tempel

Ci'eni tempel (Armu ja Soosingu tempel, Daci'en Si) oli budistlik tempel ja klooster Hiinas Xi'ani linnas Yanta linnarajoonis 4 km kaugusel Hepingmeni väravast. Endises templi õues on Suur Metshanede pagood.
Tempel rajati Sui dünastia ajal. Ta asus Chang'ani kaguosas ning oli müüriga piiratud.
Tangi dünastia ajal Zhenguani valitsemise 21. aastal (647) laiendas prints Li Zhi, tulevane keiser Gaozong, templit oma ema Wende mälestuseks ning pani sellele praeguse nime. Rohkem kui kümnest õuest koosnev templikompleks valmis 648.
Templis on 1897 paviljoni, saali ja mungakongi. Templit on aidanud kaunistada teiste seas kunstnikud Yan Liben, munk Yuchiyi, Wu Daozi ja Yin Lin.
Varsti pärast laienduse valmimist asus munk Xuanzang Hongfu templist elama Ci'eni templisse spetsiaalselt rajatud budistlike kirjutiste tõlkimise ametisse ning pühendus aastast 650 budistlike tekstide tõlkimisele ja kommenteerimisele: "Kui tal tuli raske koht kätte, pani ta kirjatöö kõrvale, seejärel, olles palvetanud Buddha poole ning täitnud oma usulised kohustused kuni kolmanda öise vahitunnini, tõusis ta (viiendaks vahitunniks jälle asemelt), luges india teksti valju häälega ning tõmbas üksteise järel punase tušiga üle kohad, mida ta koidikul kavatses tõlkida. Igal päeval enne koitu võttis ta napi eine ja seletas neli tundi järjest uut püharaamatut. Õpilased, kes tulid temalt nõu ja õpetust saama, täitsid rõdud ja naabersaalid." Xuanzang tõlkis seal 19 aasta jooksul 74 suutrat. Tempel sai väga kuulsaks.
Tangi dünastia lõpus templikompleks hävis ja kõik tollased ehitised on varemetes, ainult Suur Metshanede pagood on osaliselt säilinud. Praegused ehitised pärinevad Mingi dünastia ja Qingi dünastia ajast.
Templi ümber on suur park, kus on Xuanzangi mälestussammas ja hiina luuletajate, mõtlejate, kunstnike ja teadlaste mälestussambad.
Jan Drda

Jan Drda (4. aprill 1915 Příbram – 28. november 1970 Dobříš) oli tšehhi proosa- ja näitekirjanik.
1949–1956 oli ta Tšehhi Kirjanike Liidu esimees.
Ta on tuntud kui Praha ülestõusu kujutava jutukogu "Tumm barrikaad" (Němá barikáda, 1946; eesti keeles: Eesti Riiklik Kirjastus, Tallinn 1961, 136 lk, tšehhi keelest tõlkinud Henrik Sepamaa) autor.
Haljand Hallismaa

Haljand Hallismaa (kuni 1936 Anneljas; 13. november 1931 Kehtna vald, Rapla kihelkond, Harjumaa – 1. aprill 2000 Tallinn) oli eesti sporditegelane, -ajaloolane ja -pedagoog ning koolijuht.
Ta lõpetas 1952. aastal Tallinna Kehakultuuritehnikumi ja 1969. aastal TPedI kehakultuuriteaduskonna. 
Sportima hakkas ta Tallinna 21. Keskkoolis Bernhard Lillemäe juhendamisel. Spordiühingus Jõud harrastas ta raskejõustikku, aga ka käsipalli. 
Oli aastatel 1952–1959 Jõu kesknõukogu sportmängude instruktor, oli käsipalli (tollal väravpalli nime all) aluselepanijaid Eestis. Oli aastatel 1959–1970 Jõu organiseerimisosakonna ja kaadriosakonna juhataja ning aastatel 1970–1972 Jõu Kõrgema Spordimeisterlikkuse Kooli esimene direktor. Aastatel 1973–1979 oli ta Eesti NSV Spordikomitee mitme ala vanemtreener. Tegutses tõstekohtunikuna (1971 üleliiduline kategooria). 
Hallismaa töötas mitmel pool kehalise kasvatuse õpetajana – praeguses Eesti Kunstiakadeemias, aastatel 1979–1982 Tallinna 24. Keskkoolis ja 1982–1985 Tallinna 4. Keskkoolis. Ta oli aastatel 1985–1992 Tallinna 54. Keskkooli/Tallinna Saksa Gümnaasiumi direktor ja 1992–1997 Tallinna Haridusameti koolide inspektor. 
Ta oli Eesti Kongressi liige.
Väino Luup

Väino Luup (sündinud 5. juulil 1936) on eesti nukunäitleja ja lavastaja.
Ta lõpetas 1955 Tallinna Ühisgümnaasiumi.
Ta on mänginud telelavastustes "Kessu ja Tripp", "Tammetõru seiklused" ja "Väike nõid".
Shredder

Shredder (Oroku Saki), vahel tõlgitud ka kui Purusti või Purustaja, on peamine antagonist teismeliste ninja kilpkonnade koomiksites ja teistes samasse frantsiisi kuuluvates teostes. Shredderi pärisnimi on Oroku Saki ja ta oli kunagi Hamato Yoshi (hiljem tuntud kui Splinter, kilpkonnade sensei) lähedane sõber, kelle Saki hiljem kadedusest oskuste pärast reetis. Ta on ka Jalaklanni liider ja ninja kilpkonnade vihavaenlane.
Võimsus

Võimsuse mõõtmine elektrotehnikas

Elektrivoolu võimsust mõõdetakse vattmeetriga. Kaudselt saab elektritarviti elektrilist võimsust mõõta ka voltmeetri ja ampermeetriga. Selleks tuleb ühendada voltmeeter seadmega rööbiti ja ampermeeter jadamisi. Näitude korrutamisel saadakse tulemuseks aktiivvõimsus, kui tarviti on aktiivtakistusega (näiteks elektriküttekeha).
Ivi Proos

Elulugu

Ivi Proos on töölise tütar.
Lõpetas 1966 Tallinna 46. Keskkooli, 1972 TU majandusteaduskonna, majanduskandidaat (1980), väitekiri "Совмещение изучения экономической деятельности и социального развития хозяйственных организаций". Stažeeris 1978–79 Moskva Süsteemiuuringute Instituudis. Oli 1972–73 TÜ sotsioloogia labori nooremteadur, 1973–75 Autoteede ja Maanteede Ministeeriumi arvutuskeskuse insener, 1974–83 ka TTÜ statistika kateedri lektor ja vanemõpetaja, 1975–86 Eesti NSV TA Majanduse Instituudi noorem- ja vanemteadur, 1986–88 TÜ kaubatundmise ja kaubanduse organiseerimise kateedri vanemteadur ning 1983–98 Eesti Majandusjuhtide Instituudi dotsent, 1998– Eesti Avatud Ühiskonna Instituudi juhataja ja 1998–2002 ka TPÜ riigiteaduste osakonna dotsent.
Ta osales 2001 Eesti sotsiaalteadlaste avalikus pöördumises "Kaks Eestit," milles tunti muret Eesti ühiskondlike arengute pärast.

Teadustöö

Uurimisvaldkonnad: üleminekuriikide makromajandusliku käitumise indikaatorid, sotsiaalne kihistumine, rahvussuhted multikultuurses ühiskonnas. Eesti NSV Plaanikonitee esimehe nõunik (1989–90), peaministri majajandusnõunik (1990–91), Eesti Erastamisagentuuri nõukogu liige (1991–94), Eesti Panga nõukogu liige (1991–93) ja nõunik (aastast 1999), Eesti Merelaevanduse nõukogu liige ja juhtimiskonsultant (1992–97) Üle 60 teadustrükise, võrguteavikud, aimeartikleid.
Märjamaa rahvamaja

Märjamaa rahvamaja (ka Märjamaa valla rahvamaja) on rahvamaja Rapla maakonnas Märjamaa vallas Märjamaa asulas. Rahvamaja juhataja on Merle Voolaid.
Rahvamaja avati 1967. 2008 maja renoveeriti.
Kurt Schumacher

Kurt Ernst Carl Schumacher (13. oktoober 1895 Culm, Ida-Preisimaa (tänapäeval Chełmno, Poola) – 20. august 1952 Bonn) oli Saksa poliitik.
Kurt Schumacher oli pärit kaupmehe perekonnast. Pärast Esimese maailmasõja puhkemist astus ta vabatahtlikuna Saksa sõjaväkke. 2. detsembril 1914 sai ta Idarindel raskelt haavata, mille tagajärjel oldi sunnitud ta parem käsi amputeerima. 1915–1919 õppis ta õigusteadust ja majandust Halle-Wittenbergi Martin Lutheri Ülikoolis, Leipzigi Ülikoolis ja Berliini Ülikoolis. Ülikooli lõpetas ta riigieksamitega 1919. aastal ja asus tööle Tööministeeriumisse. Doktorikraadi õigusteaduste alal sai ta 1926. aastal Münsteri ülikoolis. 1918. aasta jaanuaris astus ta Saksamaa Sotsiaaldemokraatlikku Parteisse. Aastatel 1920–1930 oli Schumacher Stuttgardis ilmuva ajalehe Schwäbische Tagwacht toimetaja. Alates 1925. aastast oli ta organisatsiooni Reichsbanner Schwarz-Rot-Gold Stuttgardi piirkonna juhataja. 1930. aastal sai ta Saksamaa Sotsiaaldemokraatliku Partei Stuttgardi piirkonna juhatajaks. 1930. aasta septembris valiti ta Saksamaa Riigipäeva liikmeks. Alates 1932. aastast oli ta Riigipäeva sotsiaaldemokraatide fraktsiooni juhatuse liige.
Kurt Schumacher kuulus natsionaalsotsialistide veendunud vastaste hulka. 23. veebruaril 1932 ründas Joseph Goebbels Riigipäeval esinedes sotsiaaldemokraate, nimetades neid "desertööride parteiks". Seepeale pidas Kurt Schumacher natsionaalsotsialistide ja Goebbelsi vastu teravas toonis kõne. Muuhulgas heitis ta Goebbelsile ette, et too ei ole päevagi rindel olnud. 6. juulil 1933 arreteeriti Schumacher Berliinis. Teda hoiti kinni mitmetes koonduslaagrites, nagu KZ Heuberg, KZ Oberer Kuhberg, KZ Dachau ja KZ Flossenbürg.
Schumacher vabastati 16. märtsil 1943. 1944. aasta 24. augustist kuni 20. septembrini oli ta uuesti vahistatud.
Teise maailmasõja järel osales ta Saksamaa Sotsiaaldemokraatliku Partei taasülesehitamisel. 10. maist 1946 kuni surmani 20. augustil 1952 oli Kurt Schumacher Saksamaa Sotsiaaldemokraatliku Partei esimees. 1949–1952 oli ta Saksamaa Liidupäeva sotsiaaldemokraatliku fraktsiooni esimees.
Andrea Fischer

Andrea Fischer (sündinud 14. jaanuaril 1960 Arnsbergis) on Saksamaa poliitik ja lobist.
Aastatel 1998–2001 oli ta Saksamaa tervishoiuminister.
2000. aastal otsustati talle anda Eesti Punase Risti I klassi teenetemärk.
Lagginhorn

Alpinism

Esmatõusu tippu tegid 26. augustil 1856 inglased Johann Joseph Imseng, Franz Joseph Andenmatten, Edward Levi Ames kolme kohaliku mägigiidi saatel mööda lääneharja. Seda marsruuti loetakse tänapäeval klassikaliseks.
Mööda lõunaharja tõusti tippu esimest korda 1883. aastal. Mööda põhjaharja sooritas tipputõusu esimesena 1887. aastal W. A. B. Coolidge koos teejuhtidega.
Baltisches biografisches Lexikon digital

BBLD - Baltisches biografisches Lexikon digital (BBLD - Balti biograafiline digitaalne leksikon) on saksakeelne võrguentsüklopeedia, mis põhineb 1970. aastal ilmunud teatmeteosel "Deutschbaltisches biographisches Lexikon 1710-1960". 
2012. aasta Balti Ajaloo Komisjon pani digiteeritud versiooni veebi.
Kavas on laiendada biograafiate esitamist HTML-versioonis ning lisada ka eestlaste, lätlaste ja leedukate biograafiad, et saavutada sel viisil baltisaksa leksikoni asemel balti leksikon.  Leheküljel on võimalik läbi otsida 3600 lühibiograafiat, vaadata võib neid HTML- või JPG-vormingus (= faksiimile).
Mälu maailmameistrivõistlused

Mälu maailmameistrivõistlused ehk Mälu MM on mõttespordi võistlus, kus võistlejad jätavad ette antud aja jooksul võimalikult palju infot meelde. Mälu MM toimub igal aastal alates 1991. aastast.
Kongressi kuldmedal

Kongressi kuldmedal (inglise keeles Congressional Gold Medal) on kõrgeim Ameerika Ühendriikide Kongressi poolt tsiviilisikule antav autasu.
Kongressi kuldmedalit peetakse sama tähtsaks kui Presidendi Vabaduse medalit, mis on samuti kõrgeim USA-s tsiviilisikutele antav autasu, ainult kuldmedaleid on välja antud märgatavalt vähem. Formaalne erinevus seisneb selles, et Kongressi kuldmedalit annab välja riigi seadusandlik võim ja Presidendi Vabaduse medalit täidesaatev võim. Kongressi kuldmedali saaja peab pälvima 2/3 nii Kongressi kui Senati liikmete toetuse.
Medal võidakse anda igale isikule, kes on saatnud korda silmapaistva teo Ameerika Ühendriikide turvalisuse, heaolu ja rahvuslike huvide kasuks. Autasu saaja ei pea olema USA kodanik.
Medalid mündib USA rahapada. Medalil on kujutatud nii selle saajat kui tegu, mille eest teda autasustatakse. Sellepärast on iga medal isesugune ja üldse ei ole medali väimuse osas rangeid standardeid. Lisaks kuldmedalile, mis läheb selle õigele saajale, vermib rahapada ka selle pronksist kujutisi, mida müüakse.
Medal ei ole mõeldud rinnas kandmiseks. Seda hoitakse karbis.
Esialgu anti Kongressi kuldmedalit üksnes sõjaväelastele. Hiljem laiendati medali määramispiirkonda, nii et seda on antud teiste hulgas näitlejatele, kirjanikele, muusikutele, lennunduse ja kosmosesõidu pioneeridele, maadeavastajatele, elupäästjatele, teadlastele, arstidele, sportlastele, kultuuritegelastele, riigiteenistujatele ja välismaalastele.
Esimesena pälvis Kongressi kuldmedali 25. märtsil 1776 George Washington teenete eest USA iseseisvussõjas. Esimesed 39 medali saajat olid kõik võidelnud kas USA Iseseisvussõjas, Suurbritannia-USA sõjas ja Mehhiko-USA sõjas. Esimese tsiviilisikuna pälvis kuldmedali 11. mail 1858 kirurg Frederick Rose, kes vabatahtlikult läks arstiks laevale, millel oli puhkenud kollapalavik. Ühtlasi oli Rose esimene selle medali pälvinu, kes polnud USA kodanik (oli Suurbritanniast).
Tavaliselt antakse Kongressi kuldmedal elavatele inimestele, kuid mitte alati. Esimesena pälvis selle postuumselt William Ward Burrows noorem 6. jaanuaril 1814, kes hukkus Suurbritannia-USA sõjas, juhtides lahingut, mille USA võitis. 1. juulil 2008 pälvis kunstnik Constantino Brumidi Kongressi kuldmedali 128 aastat pärast oma surma.
USB (album)

"USB" on Eesti indie rock'i ansambli The Boondocks debüütalbum 2014. aastast. 
Albumi produtsent ning peamine sõnade ja muusika autor oli bändi trummar Karl Kevad. Laulud salvestas 2014. aasta augustis Türi kultuurikeskuses Siim Tõnisson. 
Singlina on välja antud "Turn Off the Lights", mis püsis Eesti muusikavideote edetabeli saates "Eesti TOP7" 3 nädalat esikohal, "Cigarettes R My Only Friend" ja "She's So Sad".
Orrin Hatch

Orrin Grant Hatch (sündinud 22. märtsil 1934 Pittsburghis) on Ameerika Ühendriikide poliitik, Vabariikliku partei liige. Ta oli Senati liige alates 1977. aastast 3. jaanuarini 2019. Ta oli alates 2015. aasta jaanuarist Senati president pro tempore.
Piljard

Piljard on sportmäng, milles kiidega lüües veeretatakse kuule piiretega laua külgedel ja nurkadel seisvatesse aukudesse.
Piljardit mängitakse mitmel viisil, eri reeglite ja varustusega. Populaarsemad alad on ameerika pool, snuuker, püramiid ja karambool.
Piljardile lähedaste alade hulka kuulub näiteks koroona.
Veebipõhine test

Küsimuste tüübid

Küsimuste tüübid jagatakse tavaliselt kaheks: objektiivsed küsimused ja essee küsimused.
Objektiivsed küsimused (objective item) – õpilane valib õige vastuse valikvastuste seast või vastab ühe-kahesõnalise vastusega. Küsimuste "objektiivsus" (vt nime) on antud juhul punktid, mis on määratud õige vastuse eest. Sama tulemuse saavad kõik niimoodi vastanud kasutajad. Essee küsimused (essay question) ehk vabavastuselist tüüpi küsimused võimaldavad õpilastel vastata küsimusele vabas vormis.
Järgnevalt on esitatud 6 enamkasutatud küsimustüüpi. Igal keskkonnal on oma eripärad ja võimalused, mis võimaldavad luua ka teist tüüpi küsimusi (näiteks HotPotatoes'e ristsõnad). IMS QTI standardi 2.1 versioon eristab näiteks 16 erinevat küsimuse tüüpi 
Valikvastustega küsimused (multiple choise) koosnevad probleemist ja selle võimalikest lahendustest. Õigeid lahendusi võib olla üks või mitu. Ühe õige lahendusega küsimuse vastuse märkimiseks kasutatakse nn raadionuppu (radio button), mitme õige vastusega küsimuse puhul märkeruutu (checkbox).
Kõrvutamisülesanded (match või associate) koosnevad kahte tulpa paigutatud objektidest (sõna, pilt, arv, sümbol), Vastaja peab esimeses tulbas olevatele objektidele leidma vaste teises tulbas olevate objektide seast.
Alternatiivvastusega küsimused on küsimused, mille on kaks vastusevarianti. Õppija peab otsustama, kas esitatud väide on tõene või väär, õige või vale, jah või ei, korrektne või mittekorrektne jne.
Lühivastusega küsimused ja lõpetavad küsimused on vabavastuselist tüüpi küsimused, kus vastuseks võib olla süna, fraas, sümbol, number. Sisuliselt on mõlemad samad, aga esimene on esitatud küsimuse vormis, teise puhul on antud lause algus ja vastaja peab kirjutama lause lõpu.
Essee küsimused (extended text või mõnel pool ka essey box eeldavad vastajalt oma sõnadega küsimusele vastamist. Õppija esitab oma vastused, ideed, tõekspidamised, hinnangud vabas vormis. On nii kitsendatud kui ka laiendatud esseeküsimus. Kitsendatud vastusega esseküsimusi piiratakse vastuse pikkuse ja väga konkreetset vastust nõudva küsimusega.
Lünktekstid võivad olla valik- või lühivastustega. Teksti sees on lüngad, mille vastaja peab täitma. Valikvastustega teksti puhul on rippmenüüst võimalik valida üks õige vastus, mis sobib lünka. Lühivastustega tekstis tuleb õppijal sisestada keeleliselt õiges vormis sõna.
Kalk (laev)

Ajalugu

Laev on ehitatud 1961-1962. aastal Soomes Turkus laevatehases Oy Laivateollisuus Ab-s ettevõttele Paraisten Kalkki Oy. Ettevõtte juht Erk Sarlin soovis endale esinduslaeva, kuid ei tahtnud väga makse maksta. Nii otsustati laevaehitajatega koostöös ehitada omapärane sadamapuksiiri omadustega lõbusõidulaev. Laeva pikkus sai natuke alla 15 m, et samuti vähem makse maksta. 2. mail 1962 lasti laev vette. 
Hiljem on laev järjest olnud sama ettevõtte järeltulijate käes (Partek Oy, Partec Cargotec Oy, Cargotec Oy). Pärast Partek Oy lõppu sattus laev merepäästeühingusse Sydväst. Sydväst müüs laeva 2015 maha, kuid isik, kes selle ostis, ei saanud laevaga hakkama ja laev seisis 2 aastat kasutuseta. 
Alates aprillist 2017 on Kalk Eesti firma Naissaare Kohvik OÜ laev, mille kodusadam on Naissaar. Laevaga on võimalik teha päevaseid huviväljasõite ja teha töövedusid. Samuti on laeval puksiirivõime (puksiirkonks tekiehitise taga). Tallinnas seisab laev Kalasadamas.
Teise laine feminism

Teise laine feminism (second-wave feminism) on peamiselt 1960–1970 aastatel toimunud feministlik liikumimine, mil feministid jaotusid vastavalt oma poliitilistele vaadetele.
USAs sai feminism uut hoogu sisse 1960. aastate teisel poolel, mil Women's Liberation Movement leidis oma alguse tsiviilõigustest, Vietnami sõja vastasusest ja üliõpilaste liikumisest 1960. aastatel. Osa feministe, näiteks Betty Friedan, kogesid edutut võitlust võrdse palga eest ja soolise diskrimineerimise eest ning teisalt kogeti (Anne Koedt, 1968), et naisliikumise naised leidsid end igal pool ja igal tasemel mängimas teisejärgulist rolli ning kui algul arvati tegu olevat personaalsete probleemidega, siis tasapisi hakkas selgus, et probleemid on hoopiski sotsiaalset ja poliitilist laadi. Kate Millett leidis, et 1920. aastal alanud vasturünnakuga ajutiselt peatatud feminism elustub jälle ja see võib nüüd lõpuks täita oma eesmärgi – vabastada pool rassi oma igipõlisest allumusest. Miss America iludusvõistlusega seoses kirjutas Robin Morgan, et naise roll on olla sunnitud mängima apoliitilist, solvumatut, passiivset, delikaatset (kuid orjatööst rõõmsat) "asja".
Inglismaal kujunesid sündmused teise lainega seoses veidi teisiti. 1960. aastatel moodustus Equal Rights grupp, kes võitles töö võrdse tasustamise eest, radikaalne ja poliitiliselt vasakpoolne British Women's Liberation Movement moodustus marksistlik-sotsialistlikust suunast, erinevalt USA-s domineerivast liberaal- ja radikaalfeminismist. Vaatamata erinevustele kõlas 1970. aastal korraldatud Women's Liberation konverentsil üleskutse, et "me tunneme, et meil on ühine eesmärk ja me oleme ühinenud, meil peaks olema üks feminism" ning sellel konverentsil formuleeriti neli põhilist nõuet: võrdne palk, võrdne haridus ja võimalused, 24-tunnine lastehoid ning vaba kontratseptsioon ja abort nõudmisel.
Kuid põhjusi ja erinevusi feministliku liikumise jagunemiseks oli palju. Kui USA-s rõhutati, et mustadel lasub kahekordne rõhutuse koorem – rassiline ja sooline, siis Britannias kujunes kõige põhjapanevamaks jagunemine pigem klassi, kui rassi alusel. USA-s astusid ühelt poolt üles oma nõudmistega radikaalfeministidest eraldunud lesbid ja vastukaaluks ka heteroseksualistid ning teiselt poolt liberaalfeministid seadsid esikohale pere- ja seksuaalpoliitika. Britannias aga toimus feministide jagunemine pigem sotsialistide ja psühhoanalüütiliseks feminismiks. Lisaks tekkisid ka materialismi feministid, kes osutasid sotsiaalsetele ja majanduslikele juurtele kui naise rõhumise põhjustele. Prantsuse feminism toetus samuti rohkem psühhoanalüüsile ja õõnestas feminismi ühtsust poliitilise võitlusega, milles sotsiaalsed ja poliitilised eesmärgid peaksid olema jagatud vastavalt sotsiaalsele identiteedile. Seega, vaatamata üleskutsetele "õeskonna" ühtsuseks, on teoreetilised erinevused ja poliitilised kõrvalekaldumised kogu aeg silmatorkavad.
Rita Rätsepp

Rita Rätsepp (sündinud 17. juulil 1962) on eesti näitleja. 
Rätsepp õppis Rakke Keskkoolis ja Võhma Keskkoolis. 1984. aastal lõpetas Eesti Muusikaakadeemia kõrgema lavakunstikooli XI lennu. 2008. aastal sai ta Akadeemia Nordis sotsiaalteaduste magistrikraadi psühholoogia alal. 
Ta on töötanud Eesti Draamateatris, Eesti Nukuteatris ja Raeteatris. Aastatel 2010–2016 töötas ta Rocca al Mare Koolis psühholoog-nõustajana.
Aastast 2010 mängib Rätsepp seriaalis "Pilvede all". Ta on mänginud ka seriaalides "Kelgukoerad" ja "Ühikarotid".

Isiklikku

Rita Rätsepp oli abielus helilooja Alo Mattiiseniga ja neil on tütar Anna-Mariita Mattiisen. Teine, tänaseks lahutatud kooselu oli Enn Õunpuuga. Neil on lapsed Karl Hans ja Lise Beth.
Bürgermeistri holm

Bürgermeistri holm (ka Pürjermeistri holm, Bürgermeister-Holm, Suur holm, Suur-Holm) on poolsaar Lääne maakonnas Haapsalus. Poolsaart piirab Haapsalu laht.
Mall Krigul

Mall Krigul (10. märts 1930 – 26. jaanuar 2013) oli eesti arhitekt.
Ta lõpetas aastal 1954 Tallinna Polütehnilise Instituudi.
Ta töötas aastast 1959 kuni pensionileminekuni  projekteerimisinstituudis Eesti Tööstusprojekt.
Aadu Leissar

Adolf-Johannes Leissar (aastani 1939 Leissor; 30. august 1907 Tallinn – 15. juuli 1961 Lehmja) oli eesti näitleja.
Adolf-Johannes Leissar lõpetas 1927 Tallinna õhtukeskkooli ja 1931 Haridusliidu näitejuhtide kursused, õppis 1931–1933 Draamastuudio teatrikoolis. Töötas 1915–1928 ning 1933–1942 juhutöölise, äriteenija ja laohoidjana.
Ta töötas 1931–1933 Draamateatris, 1942–1947 Ugalas ning 1947–1957 Lehmja rahvamaja juhatajana.
Ta oli alates 1933. aastast abielus Johanna-Marie Leissariga. Nende tütred on Mall Leissar ja Reet Leissar.
Petra Vlhová

Petra Vlhová (sündinud 13. juunil 1995 Liptovský Mikulášis) on Slovakkia mäesuusataja, kelle põhialad on slaalom ja suurslaalom.
2012. aasta noorte taliolümpiamängudel Innsbruckis võitis ta slaalomis kuldmedali. Samal aastal toimunud juunioride maailmameistrivõistlustel sai ta samal alal pronksmedali. Maailma karikavõistlustel tegi ta debüüdi 17. detsembril 2012.
Tema esimesed maailmameistrivõistlused olid 2013. aastal Schladmingis, kus ta osales vaid slaalomis, kuid katkestas. Järgmisel aastal osales ta Sotši taliolümpiamängudel, saades slaalomis 19. ja suurslaalomis 24. koha. Samal aastal tuli ta kodumaal Jasnás toimunud juunioride maailmameistrivõistlustel maailmameistriks slaalomis.
2015. aasta maailmameistrivõistlustel Beaver Creekis jäi tema parimaks kohaks 30. suurslaalomis. Sama aasta 13. detsembril saavutas ta MK-sarjas oma esimese poodiumikoha ja kohe esimese võidu, kui võitis Åres toimunud etapil slaalomi.
2017. aasta maailmameistrivõistlustel St. Moritzis jäi ta slaalomis neljandaks, medalist jäi lahutama 14 sajandikku. Võistkonnavõistluses võitis ta hõbemedali.
2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis tegi ta kaasa kõigis kuues kavas olnud alas. Parimaks kohaks jäi Alpi kahevõistluse saadi viies koht, nii slaalomis kui ka slaalomis oli ta 13., ülisuurslaalomis 32., kiirlaskumises katkestas ja sai võistkonnavõistluses üheksanda koha.
2019. aasta maailmameistrivõistlustel Åres tuli ta suurslaalomis maailmameistriks ning võitis Alpi kahevõistluses hõbemedali ja slaalomis pronksmedali.

Maailma karikavõistlustel

Petra Vlhová on osalenud (seisuga 11. märts 2019) 94 MK-etapil ja jõudnud esikolmikusse 24 korral, neist 9 etappi on ta võitnud.
India kanep

Klassifikatsioon

India kanepit kirjeldas 1785. aastal Jean-Baptiste de Lamarck.
APG III süsteemis klassifitseeritakse india kanep hariliku kanepi alamliigiks.
India kanepi alamliik on Cannabis sativa subsp. indica (Lam.) E. Small & A. Cronquist ja teisend on Cannabis sativa var. ruderalis (Janisch.) S.Z. Liou.

Kirjeldus

India kanep on üheaastane lahksuguline taim. Ta kasvab harilikult 1–2 meetri pikkuseks. Lehed on tavaliselt tumerohelised, mõnikord purpurse varjundiga. Vanemal taimel muutuvad lehed rohkem purpurseks. Taim on tugeva iseloomuliku lõhnaga.

Levila

India kanep on Indias, Iraanis ja Afganistanis looduslikult kasvav taim, mida inimesed kasutavad narkootilise aine allikana – kanepina.

Kasutamine

India kanepi taime saadused on hašiši (Araabias) ja bhangi (Hindustanis) allikas.
Eestis on india kanepi narkootiliste saaduste müümine ja tarvitamine mis tahes kogustes keelatud, v.a raviarsti väljastatud eriloa alusel omandatud kanepiürt (herba Cannabis indicae).
Saltviki vald

Külad

Antböle, Bertby, Boksö, Borgboda, Daglösa, Främmanby, Germundö, Haga, Haraldsby, Hjortö, Hullby, Kuggböle, Kvarnbo, Laby, Lagmansby, Lavsböle, Lavö, Liby, Långbergsöda, Näs, Ovanåker, Rangsby, Ryssböle, Ryssö, Saggö, Sonnröda, Strömma, Syllöda, Sålis (Suolaksi), Tengsöda, Toböle, Vassböle, Åsgårda, Ödkarby