Vändra

Vaatamisväärsused

Vändra lähistel on teada üks muinaslinnus: Mädara linnamägi, mis jääb Vändra–Paide maantee lähedal Mädara jõe ääres maanteesillast 200 meetrit kagusse. Mädara linnamägi on üks Alempoisi muinasmaakonna kahest linnusest. Sellest lõunasse ja läände jääb jõgi, põhja oja ja itta soo.
Vanakirikumäel on maa-alune kalmistu Kabeliase, mida kasutati 15.–18. sajandil ning mis on tänapäeval muinsuskaitse all.
Alevis Kirikumäel asub pühale Martinile pühendatud Vändra kirik, mis kuulub EELK Vändra Martini kogudusele. 1787. aastal ehitatud kirik on ühelööviline, torn lisati sellele 1841. aastal.
Kunagise puukiriku ja mõisa kohale on püstitatud mälestuskivi. Vana-Vändra mõisahoone on varemeis, pargis seisab alevi laululava.
Paide maantee veeres Käru jõe kaldal asus Uue-Vändra mõisahoone, mis põletati 1905. aasta revolutsiooni ajal ning pärast ülesehitust hävis Teises maailmasõjas. Mõisa endist asupaika ümbritseb eakas ja liigirohke Rõusa park, kus on ka Vändra metskonna keskusehoone.
Koolimaja ees seisab Vändra karu kuju, mille annetas koolile Vändra gümnaasiumi vilistlaskogu.
Tähelepanuväärne on ka 1924. aastal rajatud kooliaed. Selles on peenarde ja viljapuude kõrval ka kiviktaimla, suve- ja püsilillede näidispeenrad ning köetav kasvuhoone. 2004. aastal ehitati kooliaeda selle 80. aastapäeva puhul purskkaev.
Oma viimased eluaastad Vändras veetnud ja kohalikule kalmistule maetud helilooja Mihkel Lüdigit mälestab kunagise kurttummade kooli hoonete vastas majaseinal seisev memoriaaltahvel.
Alevi lähedal Vändra–Viljandi maantee ääres oli Lydia Koidula sünnikoht. Tänapäeval tähistavad seda park ja J. Raudsepa loodud mälestuskivi. Kivil seisavad Koidula profiil ja tekst: "Siin sündis 24. XII 1843 ja elas kuni 1850. aastani Lydia Koidula", kivi allservas: "Meil aiaäärne tänavas, kui armas oli see! Kus kasteheinas põlvini me lapsed jooksime ...". Koidula eluajast on järel mõned puud ja pooleldi varisenud kaev.

Arhitektuur

Vändras asub Baltimaade suurim puitehitis: 1866. aastal pastor Ernst Sokolowski asutatud kurttummade kool. Kitsaks jäänud majale tehti juurdeehitis 1889. Vändras töötas õppeasutus Johannes Egloni juhtimisel 1866–1924, misjärel viidi üle Porkunisse. Hiljem on maja kasutatud tavakooli ja internaadina.
Alevivalitsus, kultuurimaja ja politseijaoskond paiknevad Malle Penjami tüüpprojekti järgi rajatud kunagises kolhoosikeskuses; sama projekti alusel on ehitatud näiteks Aruküla vallamaja. Eesti 1970. aastate arhitektuuri hästi säilinud esindajana on soovitatud hoone riikliku kaitse alla võtta (seni alevi ainsa majana).
Ajast, mil Vändra asus Pärnu–Sindi–Vändra–Türi–Paide–Tamsalu raudteeliinil, on alevisse jäänud 1928. aastal ehitatud raudteejaamahoone, mille projekteeris Leon Johanson. Raudteejaam on Vändra üks esinduslikumaid puithooneid. Selle kõrval seisab samast ajast pärit raudteetööliste maja.
Vändra gümnaasiumi vana õppehoone rajas 1913. aastal Vändra Rahva Hariduse Selts, mis kogus selleks korjandusega 53 000 kuldrubla. Kool ehitati Kirikaru talu maadele; taluperemees Mats Tõnisson oli tuntud kirjamees, kes koostas ka tähtraamatuid. Tookord kooli asutamine siiski ei õnnestunud ja maja jäi kohalike seltside käsutusse. Kool rajati alles 1922 erareaalgümnaasiumina ning riigistati 1924. 
19. sajandist pärinevast kirikumõisa magasiaidast on ajapikku saanud kõrtsihoone. Pika maakividest hoone fassaadil on viis kaart, mida kannavad massiivsed piilarid.
Pärnu–Paide maantee ääres on Toomas Reinu projekteeritud galeriielamu.

Ajalugu

Esmakordselt mainiti Vändrat külana 1515. aastal Wenderskulle nimega. 16. sajandi teisel poolel rajati Vändra mõis. 1844. aastast, mil kohalikud mõisnikud Ditmarid mõisa poolitasid, jaguneb Vändra Vana-Vändra mõisks ja Uue-Vändra mõisaks.
Vändrast kagu pool Suurejõel paiknes Pärnu jõe ääres väike tööstuskeskus, kus asus vesiveski ja varem ka vasekoda. 19. sajandi algul rajati praegusesse Võidula mõisa Vändra klaasivabrik, mis lõpetas töö alles Eesti Vabariigi päevil. Raudtee jõudis Vändrasse 1928. aastal. Eesti Vabariigi ajal kujunes Vändrast Kirde-Pärnumaa majandus- ja kultuurikeskus. Pea 1000 elanikuga oli see üks suuremaid kirikualevikke Eestis.
1945. aastal muudeti Vändra linnatüüpi aleviks. 1950–1962 oli Vändra rajoonikeskus, mistõttu elanikkond kasvas kiiresti.
Vändra sai valla (alevvald) staatuse 1993. aastal.