google/wiki40b huggingface dataset:
Heegeldamine

Heegeldamine on heegelnõela abil lõngast tekstiilesemete (heegeldiste) valmistamine.
Heegeldamise algupära ja ajaloo üle vaieldakse, Euroopas sai see käsitöötehnika levinuks 19. sajandil. Võimalik, et heegeldamise varases arengujärgus kasutati konksuga heegelnõela asemel konksus sõrme.
Materjalina kasutatakse puuvillast, villast, siidist, linast ja sünteetilisest kiust lõnga, aga ka eri liiki lõngu koos, samuti paelu, nööre jne.
Heegeldamisel hoitakse heegelnõela paremas käes umbes nii nagu pliiatsit kirjutamisel. Heegeldustööd alustades moodustatakse konksule üks algsilmus, siis tõmmatakse heegelnõela konksuga sellest lõng läbi, nii et tekib uus silmus. Sama korratakse, kuni tekib silmuste ahel. Valmis silmused jooksevad läbi vasaku peo, lõng üle vasaku käe esimese sõrme. Ahela võib ühendada ringiks või pöörata tagasi ning hakata mööda seda tagasi liikuma, tõmmates lõnga läbi nii eelmise rea silmusest kui ka heegelnõelal olevast silmusest. Enne uue silmuse moodustamist võib heegelnõelale võtta ühe või mitu lõngakeerdu; nii saab teha poolsambaid, ühe- ja kahekordseid sambaid, keerdsambaid, ristsambaid ja nuppe. Kasutatud silmuste liigist sõltub valmiva heegelpinna tekstuur; heegeldustehnikas saab valmistada ka peeni ja õhulisi pitse.
Heegeldatud esemed on reeglina veidi vähem elastsed kui silmkoetooted.
Heegeldamisel on mitmeid alaliike ja suundasid. On olemas Iiri pits, hargipits ja fileeheegeldus.
E-Eesti

E-Eesti (ka e-Eesti, inglise keeles e-Estonia) on Eesti valitsuse juhitav liikumine, mis keskendub Eesti infotehnoloogia ja Eesti kui e-riigi arengule, millega kaasneb ka Eesti kodanikele elektroonsete teenuste (e-teenuste) võimaldamine. E-Eesti on loonud või toetanud järgmiste e-teenusete loomist: e-valimised, e-Kool, e-pangandus, e-pilet jne.
E-Eesti juhtivorgan on E-Eesti Nõukogu.
Mr. Happyman

Mr. Happyman oli eesti ansambel koosseisuga Sven Lõhmus (vokaal, klahvpillid ja lugude autor), Sulev Lõhmus (löökriistad, vokaal), Kadi Rasmussen (vokaal) ja Ly Lumiste (vokaal).
Mr. Happymani tuntumad lood on "Las mina proovin siis ka", "Lõvisüda", "Suveparadiis", "Laupäevaõhtu printsess" jne.
Raadioteater

Raadioteater on Eesti Raadio juures tegutsev üksus, mis muu hulgas vahendab kuuldemänge.
Raadioteater sai alguse 1928, kui tollases Raadio-Ringhäälingus läks eetrisse esimene raadioseades kuuldemäng – "Koidikul" (August Tammani näidend).
Raadioteater on osalenud mitmel rahvusvahelisel raadioteatrite festivalil.
Raadioteater vahendab ka saatesarja "Ööülikool".
Károly Olt

Károly Olt (14. mai 1904 Zagreb – 22. märts 1985 Budapest) oli Ungari kommunistlik riigitegelane.
24. veebruarist 1950 kuni 27. oktoobrini 1956 oli Károly Olt Ungari Rahvavabariigi rahandusminister.
Punakas männivaablane

Levila

Punakas männivaablane on levinud Euroopas, (sh Eestis) ja Põhja-Ameerikas ning Jaapanis.

Toitumine ja paljunemine

Punaka männivaablase ebaröövikud toituvad valdavalt männipuude eelmise aasta juurdekasvudest. 
Punakas männivaablane eelistab toiduks järgmisi männiliike: mägimänd, harilik mänd, vaigumänd, hall mänd, kalmumänd, torkav mänd. Kui aga läheduses on kasvamas 
valge mänd, must mänd, kollane mänd, siilmänd või pigimänd siis toituvad nad ka neist männiliikdest. 
Emased männivaablased teevad septembris-oktoobris vanemate männiokaste lõhedesse avad ja munevad sinna munad. Järgmise aasta mais kooruvad neist talvitunud munadest vastsed. Noored vastsed elavad seltsingutena koos ja toituvad juunis-juulis okaste pealmistest kihtidest.  Talvituvad nad mullas nukkudes. Sügisel ilmuvad valmikud aga söövad ära terve okka.
Punaka männivaablase põlvkonnad levivad mitme aasta tagant, selle põhjuseks peetakse vastsete seas sageli levivat viirushaigust.

Okkakahjurina

Punase männivaablase vastsed toituvad männikutes mändide eelmise aasta kasvudest. Tavaliselt jätavad nad noored võrsed puutumata ja sellistel juhtudel ei ole kahjustus männipuule eluohtlik.
Annie Lööf

Annie Marie Therése Lööf (neiupõlvenimi Johansson; sündinud 16. juulil 1983 Maramös Värnamo vallas Jönköpingi läänis) on Rootsi poliitik. Ta on aastast 2011 Rootsi Keskpartei esimees. Ta oli aastatel 2011–2014 Rootsi ettevõtluse ja innovatsiooni minister.
Ta kasvas üles Maramös Värnamo vallas Jönköpingi läänis. Augustis 2011 lõpetas ta õigusteaduse õpingud Lundi Ülikoolis.
Ta on aastast 2006 Riksdagi (Rootsi parlamendi) saadik (Keskpartei nimekirjas). 23. septembril 2011 valiti ta Rootsi Keskpartei esimeheks. 29. septembrist 2011 kuni 3. oktoobrini 2014 Rootsi ettevõtluse ja innovatsiooni minister.

Isiklikku

Ta on aastast 2011 abielus Carl-Johan Lööfiga. Tema isa Hans-Göran Johansson on Rootsi Keskpartei poliitik.
Vedelike füüsikalised omadused

Vedelikel on hulk füüsikalisi omadusi, mille arvväärtused erinevad gaaside ja tahkete kehade omast.
Vedelik on kindla ruumalaga, kuid kindla kujuta aine. Selles suhtes sarnaneb vedelik gaasiga, et ta võtab selle anuma kuju, milles asub. Teisalt on vedelikku raske kokku suruda ja selle poolest on ta tahke aine moodi. Jahtumisel vedelik tahkub, piisaval kuumenemisel aga läheb üle gaasilisse olekusse.
Tänapäeval avaldatakse füüsikaliste suuruste mõõtühikud eranditult rahvusvahelises süsteemis (SI-süsteem). Et insener võib kokku puutuda ka varasema, tehnilise mõõtühikusüsteemiga, antakse mõnikord ka süsteemidevaheline teisendusseos.
Siirdekäsk

Siirdekäsk ehk hüppekäsk (jump instruction) on käsk, mis näeb tingimusteta ette arvutiprogrammi täitmise jätkamise mingilt kindlalt programmirealt, mitte järgmiselt realt.
Aleksander Kalamees

Isiklikku

Kuulo Kalamees on tema poeg.
Košice

Ajalugu

1162. aastast oli Košice ala Ungari kuningate valduses. Linna mainitakse esmakordselt 1230. aastal. 1248. aastal sai Košice ühena esimestest Ungari Kuningriigis linnaõigused.
1788. aastal ilmus Košices esimene ungarikeelne ajakiri Magyar Museum.
1910. aastal oli 44 211 elanikust 33 350 ungarlased, 6547 slovakid, 3189 sakslased, 453 poolakad, 227 tšehhid ja 210 russiinid.
1920. aastal läks Košice vastavalt Trianoni rahulepingule Tšehhoslovakkia koosseisu.
1938. aastal liideti linn taas Ungariga. 1944. aastal vallutas linna Punaarmee ja Košicest sai taas Tšehhoslovakkia osa.
Elanike arv on 235 300 (2003), kellest valdav osa on slovakid, ungarlasi on umbes 9000, mustlasi 5000.

Vaatamisväärsused

Košices asub Slovakkia suurim kirik – Püha Elisabethi katedraal.
Elementaarfunktsioon

Elementaarfunktsioonid on funktsioonid, mis saadakse põhielementaarfunktsioonidest lõpliku arvu aritmeetiliste tehete ja liitfunktsioonide moodustamise tulemusena.
Joe Noormets

Joe Noormets (11. jaanuar 1966 Kunda) on eesti sporditeadlane.
Noormets on tööliste poeg.
Lõpetas 1984 Kunda Keskkooli, 1991 Tallinna Pedagoogikaülikooli kehakultuuriteaduskonna; sporditeaduse magister (1998, TPÜ), väitekiri "Mõningatest 12- ja 15-aastaste Eesti koolinoorte sportimisaktiivsust mõjutavatest faktoritest". Oli 1991–93 TPÜ vanemõpetaja ja assistent, 1998–2001 lektor, 2001– sotsioloogia doktorant, 2001–2006 rekreatsioonikorralduse õppetooli lektor. Loengukursused: spordisotsioloogia, vaba aja sotsioloogia.
Uurimisvaldkonnad: kehasotsioloogia, spordi- ja vaba aja sotsioloogia. Käsitlenud spordiorganisatsiooni toimimis- ja arenguprotsesse. Üle 10 teadustrükise.
Superpositsiooniprintsiip

Elektromagnetism

Superpositsiooniprintsiip kehtib näiteks elektromagnetväljas, kus laengute süsteemi poolt tekitatud väljatugevus võrdub sama süsteemi üksikute laengute poolt tekitatud väljatugevuste vektoriaalse summaga.

Kvantmehaanika

Kvantteoorias, kui osake või osakeste süsteem võib asuda olekutes  ja , siis võib see asuda ka nende olekute superpositsioonis . Kvantsüsteemi ajalise evolutsiooni lineaarsuse tagab Schrödingeri võrrand. Avatud süsteemides (või ka alamsüsteemides), kus ajaline evolutsioon enam Schrödingeri võrrandiga kirjeldatav ei pruugi olla, ei pruugi ka superpositsiooniprintsiip enam olekuvektorite jaoks kehtida. Alamsüsteemi tihedusoperaatori jaoks kehtib superpositsiooniprintsiip siiski edasi.
Araabia vadavilbas

Araabia vadavilbas (Turdoides squamiceps) on vilbaslaste sugukonda ja vadavilbase perekonda kuuluv värvuline.
Ta elab peamiselt Araabia poolsaare lõunaosas.
Araabia vadavilbase käitumist ja morfoloogiat uurides sõnastas Iisraeli evolutsioonibioloog Amots Zehavi 1970ndail händikäpiprintsiibi (inglise handicap principle).
Nõrk vastastikmõju

Nõrk vastastikmõju (ka: nõrk vastasmõju) on üks neljast fundamentaalsest jõust looduses.
Nõrk vastasmõju toimib nii kvarkide kui ka leptonite vahel. Tuntumad on kvarkide muundumised (d->u aatomituumade beetalagunemisel tuumareaktorites ja tähtedes termotuumareaktsioonides u->d). Kuna kvargid ei saa üksi eksisteerida, vaid moodustavad ainult liitosakesi, hadroneid, siis sellise ülalmainitud protsessi tagajärjel muundub prooton neutroniks. Nõrk vastastikmõju on peamine radioaktiivsete elementide sünteesija tähtede supernoovaplahvatusel, mille tulemusena on tekkinud kõik rauast suurema järjekorranumbriga keemiliste elementide perioodilisussüsteemi elemendid.
Standardmudeli kohaselt kannavad nõrka vastasmõju massiivsed (>=80 GeV, umbes 100 prootoni massi) Z- ja W-bosonid. Z- ja W-bosoni suure massi tõttu on nende osakeste keskmine eluiga väga lühike, mistõttu on nõrgal vastasmõjul väga väike mõjuraadius (10–18 meetrit) – umbes 1000 korda väiksem kui aatomituuma läbimõõt. Teiste vastasmõjude välja vahendavad kvandid on praegu teadaolevalt massita ja nende mõjuraadius seetõttu lõpmata suur. (Märkus: Tugeva vastasmõju reaalne mõjuraadius on siiski aatomituuma läbimõõduga samas suurusjärgus)
Nõrga vastasmõju kohta on teada vaid jõu suurus. Täpsemat matemaatilist valemit ei teata.
Nõrka vastasmõju tunnevad kõik vasakukäelised leptonid ja kvargid. See on ainus vastasmõju, mis rikub P-sümmeetriat ehk paarsussümmeetriat ning CP-sümmeetriat ehk laengu-paarsuse sümmeetriat.
Silvia Liiberg

Silvia Liiberg (nimi ka Sylvia; 2. juuli 1933 Tallinn – 17. mai 2008 Tallinn) oli eesti raamatugraafik ja kirjakunstnik.
Ta lõpetas 1951. aastal Tallinna 4. keskkooli ning õppis aastatel 1952–1959 ERKI-s, mille lõpetas graafikuna.
Ta töötas peamiselt vabakunstnikuna - põhiliselt kujundas raamatuid (umbes 200 trükist), kuid ka plakateid, postkaarte, eksliibriseid ja kirjagraafikat.
Ta oli Eesti Kunstnike Liidu liige 1964. aastast.

Isiklikku

Tema abikaasa oli maalikunstnik Olav Maran.
Victoria Welby-Gregory

Leedi Victoria Welby-Gregory (27. aprill 1837 London – 29. märts 1912 London) oli inglise filosoof. 
Ta oli Suurbritannia Sotsioloogide Seltsi ja Kuningliku Kunstkäsitöö Kooli kaasasutaja.

Elulugu

Tema elust on vähe teada. Ta sündis Charles ja leedi Emmeline Stuart-Wortley peres. Suure osa oma elust ta reisis.
Aastal 1863 abiellus ta poliitik William Welby-Gregoryga. Nad elasid Lincolnshire'is. 
Akadeemilist haridust leedi Victoria ei saanud, kuid ta oli kirjavahetuses mitme tollase filosoofiga, sealhulgas Charles Peirce'iga.
Aastal 1903 avaldas ta oma esimese teose "Mis on tähendus".
Leedi Victoria peamiseks uurimisobjektiks oli filosoofia keel ja loogika, eriti "signiifika" (significs), mille all ta mõtles tähendusteooriat. 
Ta on avaldanud ka luulet ja mitu näidendit.
Innocentius VII

Sisepoliitiline tegevus

Innocentius VII valimine paavstiks põhjustas Kirikuriigis rahvarahutusi. Paavsti kutsel tungis Napoli kuningas Ladislao I Rooma, kus ta sõlmis paavstiga 24. oktoobril 1404 lepingu, mille järgi ei tohtinud paavst luua seni suhteid vastupaavst Benedictusega, kuni too tunnustab Ladislaod Napoli seadusliku kuningana. Paavst nimetas Ladislao „kiriku kaitsjaks.” Samuti lepiti roomlastega kokku, et hoida rahutuste taaspuhkemist ära, kuid roomlased polnud tingimustega rahul ja alustasid 1405 algul taas ülestõusu. Kui paavsti onupoeg Ludovico de’ Migliorati lasi 6. augustil 1405 hukata 11 juhtivat ülestõusu juhti, vallutasid ülestõusnud Vatikani. Paavst põgenes Viterbosse ja Ladislao hõivas Rooma. Paavst pöördus märtsis 1406 tagasi Rooma, kuid pidi kinnitama, et ta pole oma onupoja tegevusega seotud. Ta ekskommunikeeris 1406 kuningas Ladislao.

Innocentius VII ja Eesti

Innocentius VII kinnitas 3. augustil 1405 Tallinna kapiitli otsuse ja määras Tallinna piiskopiks Johannes Ochmanni.

Suhted kiriku institutsioonidega

Innocentius VII tunnustas 1406 hieronümiitide tegevust Fiesoles.

Teoloogilised vaidlused

Innocentius VII saatis 24. juunil 1405 Praha peapiiskopile kirja, milles soovitas tal võtta vastu meetmeid John Wycliffe’i õpetuse levimise vastu Tšehhis.

Kanaari saarte piiskopkonna rajamine

Innocentius VII rajas 7. juulil 1406 Kanaari saarte piiskopkonna.

Onupojapoliitika

Innocentius VII määras oma sugulase Ludovico de’ Migliorati Marca markiiks ning Ancona ja Fermo valitsejaks. Ta pühitses Giovanni de’ Migliorati kardinaliks.

Innocentius VII kultuuriloos

Innocentius VII soovis reorganiseerida 1. septembril 1406 Rooma ülikooli, mille käigus ta kavatses rajada arstiteaduskonna, filosoofiateaduskonna, loogikateaduskonna, retoorika teaduskonna ja kreeka keele õppetooli.

Surm

Innocentius VII suri 6. novembril 1406 Roomas ja maeti Rooma Peetri kirikusse.
Jaak Hinrikus

Jaak Hinrikus (sündinud 8. aprillil 1943 Lahu külas, Virumaal) on eesti põllumajandustegelane.
1961. aastal lõpetas ta Rakke Keskkooli. 1966. aastal lõpetas ta Eesti Põllumajanduse Akadeemia veterinaarteaduskonna loomaarstina. 
1968. aastast töötas Põlva kolhoosi loomaarstina. 1991. aastast Põlva kolhoosi esimees, hiljem Põlva kolhoosist välja kasvanud Põlva Põllumajanduse Osaühingu (nimemuutuse järel Põlva Agro OÜ) juhatuse esimees ja osanik. 2007. aastal omandas ta Põlva Agro OÜ-s enamusosaluse, 90% osadest. 2008. aastal müüs Põlva Agro OÜ Leedu Agrowill Groupile 200 miljoni krooni eest.
Ta on olnud Põlva vallavolikogu esimees.
Ta on olnud ka Eesti Piimakvoodi Nõukogu esimees, Eesti Tõuloomakasvatajate Ühistu nõukogu liige ja Eesti Põllumajandus-Kaubanduskoja piimatoimkonna liige.
Interliikumine

Interliikumine, ka Interrinne (ametliku nimega Eesti NSV Töötajate Internatsionaalne Liikumine; vene keeles Интернациональное движение трудящихся Эстонской ССР, lühemalt Интердвижение) oli Eestis aastatel 1988–1991 tegutsenud nõukogudemeelne ja Eesti iseseisvuse vastane liikumine. 
Eestimaa Rahvarinde moodustamine ja üldise poliitilise olukorra muutumine tekitas 1988. aasta kevadel ja suvel nõukogudemeelsete hulgas rahulolematust ja meelepaha. Interliikumine asutati Tallinnas 19. juulil 1988 ja selle liidriks sai Jevgeni Kogan. 5. märtsil 1989 peeti Tallinnas Interliikumise I kongress. Kongressi 742 delegaadist oli eestlasi 11. Vähetuntud eestlastest kuulusid interliikumisse Arnold Sai ja Lembit Annus, kuid toetas ka akadeemik Gustav Naan.
Kevadel 1989 toimunud NSV Liidu Rahvasaadikute Kongressi valimistel osutus Eestist valituks kuus Interliikumisega seotud rahvasaadikut. 1988. aasta lõpul asutatud Töökollektiivide Ühendnõukogu ja 1989. aastal moodustatud Vabariiklik Streigikomitee olid Interliikumisega tihedasti seotud ning kuulusid nn interblokki. Interliikumine tegutses põhiliselt suurtes üleliidulise alluvusega tööstusettevõtetes. Eestlaste hulgas ei leidnud Interliikumine peaaegu mingit toetust. 
15. mail 1990 kasvas Interliikumise miiting Lossiplatsil Tallinnas üle Toompea lossi ründamiseks. Toompea lossis asunud Eesti Vabariigi Valitsuse hoonesse vägivaldselt tunginud ründajatele vastukaaluks kutsus toonane Eesti Vabariigi peaminister Edgar Savisaar raadioringhäälingu kaudu Toompeale valitsushoone kaitsele Eesti elanikke kuulsaks saanud sõnadega: "Toompead rünnatakse! Kordan, Toompead rünnatakse!".
Interliikumise tegevuse keelustas Eesti Vabariigi Valitsus 25. augustil 1991.
Kärstna mõisa kalmistu

Kärstna mõisa kalmistu on kalmistu Helme kihelkonnas Viljandimaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Kannuküla külas Viljandi vallas Viljandi maakonnas. Kalmistu jääb Kärstna mõisa südamest linnulennult umbes ühe kilomeetri kaugusele lääne-edelasse.
Kalmistu rajasid mõisa tollased omanikud Anrepid umbes 1830. aastatel. Kalmistu on korrastatud arvatavasti 19. sajandi lõpul Walter von Engelhardti projekti järgi.

Kabel

Kalmistul olev kabel on ruudukujulise (7,5 × 7,5 m) põhiplaani ja sümmeetrilise fassaadilahendusega maakivihoone, mis restaureeriti aastatel 2010–2013.
TransferWise

Ajalugu

TransferWise'i loomiseks said asutajad inspiratsiooni isiklikest töökogemustest. Finantskonsultandina töötanud Käärmann ja Skype'i esimene töötaja Hinrikus pidid nii Eestis kui ka Suurbritannias rahaülekandeid tehes pangale suuri teenustasusid maksma, sest eurod tuli vahetada Inglise naeladeks ja vastupidi. 
2012. aasta veebruaris sõlmiti kokkulepe Suurbritannia finantsregulaatoriga. Esimese aastaga ulatus TransferWise’i vahendatud tehingute suurus 10 miljoni euroni.
2016. aasta septembris teatasid TransferWise’i juhid, et ühes kuus tehti ülekandeid rohkem kui 800 miljoni naela väärtuses. Võrreldes pangateenustega võimaldas TransferWise säästa keskmiselt miljon naela päevas. Veebilehe monito.com andmetel on TransferWise’i rahaülekandeteenus Suurbritannia suurimate pankade omadest keskmiselt 83% ja mõnel juhul lausa 90% odavam.
Kliendi vaatenurgast on TransferWise'i vahendatud rahaülekanne sama põhimõttega nagu tavaline pangaülekanne. Klient valib raha saaja ja valuuta, raha võetakse kliendi kontolt maha, vahendajafirma võtab teenustasu ja mõne aja pärast saabub raha saaja kontole. Erinevus seisneb selles, et TransferWise'i puhul liigub raha ainult riigi piires. Kui klient kannab raha riigist välja, siis otsib süsteem samaväärse vastupidise suunaga tehingu. Nii ei liigu raha riigist välja ja välditakse kulukat valuutakonverteerimist.
TransferWise võtab tehingult teenustasu, mille summa oleneb eri aspektidest. Näiteks on eurode Inglise naeladeks konverteerimise vahendustasu 0,5% (2016. aasta lõpu seisuga), sealjuures miinimumtasu on kaks eurot. 
TransferWise’i süsteemi on tihti võrreldud Hawala ülekandesüsteemiga.
Alain Resnais

Alain Resnais (prantsuse hääldus: alɛ̃ ʁɛnɛ; 3. juuni 1922 Vannes – 1. märts 2014 Pariis) oli prantsuse filmilavastaja, -stsenarist ja -näitleja.
Marju Länik

Marju Länik (sündinud 7. septembril 1957) on eesti laulja.

Elulugu

Länik alustas laulmist 1970. aastate algul kodupaigas Otepääl. 1975. aastal lõpetas ta Otepää Keskkooli ja sama aasta suvel sai temast Eesti Riikliku Filharmoonia solist. Suurem tuntus saabus kümnendi lõpus telekonkursil "Kaks Takti Ette" ja osalemisega muusikafilmis "Suveviisid Võrtsjärvel". Samal ajal oli ta Tallinna Filharmoonias orkestri Vana Toomas solist, lauldes ka koos õdede Ele ja Kaja Kõlariga. Kontserte anti Moskvas, Kiievis, Leningradis, Riias ja mujal. 1977–1979 laulis ta Otepääl ansamblis Nustago ja trios Sarm.
Hiljem, 1980. aastatel on ta esinenud ansamblitega Vitamiin, Mobile, Music Seif, Kontakt, Mahavok jt, millega saabus tuntus Nõukogude Liidus.
Ta on solistina osalenud mitmel rahvusvahelisel konkursil, sh "Intertalent" ja "Vilniuse Tornid". Kontsertreisid on teda viinud ka Soome, Kuubale, Jugoslaaviasse ja Tšehhoslovakkiasse. Aastal 1985 osales ta koos ansambliga Mahavok Moskvas Ülemaailmsetel Noorsoo- ja Üliõpilaspäevadel Gorki pargis peetud kultuuriprogrammis.
1986. aasta Tšornobõli tuumakatastroofi järel külastas ta koos ansambliga Mahavok suletud piirkonda Ukrainas, kus päästetöödel osalenud tuhandetele, sealhulgas Eesti töölistele anti mitu väga emotsionaalseks kujunenud kontserti.
Ta on osalenud suvetuuridel, andnud välja albumid "Naerdes ja naeratades" (1997), "Ti Amo" (2002), "Best of Marju Länik 1" (2007) ja "Best of Marju Länik 2" (2007) ning osalenud arvukates telesaadetes.
Marju Länik õppis Tallinna Ülikoolis 2001–2005 omandades bakalaureuse cum laude kultuurinõuniku erialal kultuuri-ja kunstimänedžeri lisaerialaga. 2005–2007 tuli samast magistrikraad summa cum laude kultuurikorralduses.

Repertuaar

Suur osa Marju Läniku loomingust koosneb originaallugudest, mida on talle kirjutanud eelkõige Mikk Targo, Heini Vaikmaa, Lauri Laubre ja Ivar Männik. Tema tuntuimad hitid on "Ikka jälle", "Karikakar", "Ma olen ju naine", "Head uut aastat", "Suvekuninganna", "Päikesemaa", "Kui sul on raske", "Varjude mäng", "Naerdes ja naeratades", neist osa ka vene keeles. Ta on eri koosseisudega salvestanud umbes 150 laulu. Ise on ta kirjutanud mõne üksiku lauluteksti ("Rokk on popp", "Ükskõik"), muusikat ta endale ise loonud ei ole.

Poliitiline tegevus

Marju Länik oli valitud Reformierakonna nimekirjas Tallinna linnavolikokku aastatel 2005–2010. 2007. aasta Riigikogu valimistel kogus Länik 201 häält ning ei osutunud valituks.
Peep Puks

Toivo-Peep Puks (sündinud 17. aprillil 1940 Tallinnas) on eesti dokumentaalflmi- ja telerežissöör.
Puks õppis Tallinna 29. 7- klassilises koolis ja Tallinna 10. Keskkoolis, mille lõpetas 1958. aastal. 1964 lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna eesti filoloogia osakonna ajakirjanikuna, olles üks esimesi, kelle diplomitöö käsitles televisiooni ("Televisiooni spetsiifikast"). 
1966. aastast töötas Puks Tallinnfilmis, algul kinoringvaate "Nõukogude Eesti" ja dokumentaalfilmide toimetajana, 1971–1991 dokumentaalfilmide režissöörina. 1991–2000 jätkas Peep Puks autor-režissöörina Eesti Televisiooni haridus- ja kirjandussaadetes.
Lehola kool

Lehola kool oli kool Harju maakonnas Lääne-Harju vallas Lehola külas. Kooli aadress on Orisküla tee 20.  
Algselt kandis 1987.aastal ehitatud asutus Lehola Lasteaed-Algkooli nimetust. Kuni 2000/2001. õppeaasta lõpuni töötas kaks lasteaiarühma ja 4-klassiline algkool. Alates 2003/2004. õppeaastast töötab kool 6-klassilise algkoolina ja 2004. aasta sügisel lisandus veel ka kolmas lasteaiarühm. 2008. aastal avati Karjakülas kooli filiaalina liitrühm. Alates 2017.a. on Lehola kool Laulasmaa kooli üks üksusi ning kannab nime Laulasmaa Kool Lehola koolimaja.

Ajalugu

1786.a sügisel võeti Põhja-Eestis käsile rahvakoolide asutamine. Keila kihelkonnas asus 8 kooli, sh ka Lehola kool, mis asutati 1788.aastal. Kool oli lugemiskool , s.t õpetati ainult lugemist.  1797.a. oli Keila kihelkonnas oli vähenenud koolide arv kaheni. Üks asus Leholas, teine Ohtus. 19. sajandi alguses Harjumaa läänepoolsetes kihelkondades koole enam polnud. Ainus laste õpetamisega kool oli veel 1801.a  Lehola kool, mis mõni aasta hiljem samuti suleti.
Uuesti avati kool Leholas 1872.aastal . Koolis õppisid talupoegade lapsed, õpetajateks algul iseõppijad, hiljem pedagoogilise haridusega koolmeistrid. Koolis õpetati lisaks lugemisele ka  kirjutamist ja rehkendamist, geograafiat,laulmist ning usuteadust. Lisaks vene keele lugemist ja kirjutamist. Koolis õppisid nii poisid, kui tüdrukud. 1920 a. ühendati Maeru ja Lehola koolid 4.-klassiliseks algkooliks ja kool kolis 3. nov.1920. .a. Ohtu mõisa härrastemajja. Koolimaja asukohta tähistab mälestuskivi.
Tänane koolimaja asub 1987.a ehitatud hoones.

Lehola vallakooli koolmeistrid aastatel 1872–1920:

1872 – 1873  Hans Kuli (iseõppija)
1873 – 1887  Hans Trass (iseõppija, vallakirjutaja)
1887 – 1891  Mihkel Paulberg (Kuuda seminariharidus, vallakirjutaja)
1891 – 1892  Hans Trass (koolimeistri asendajana tööl, vallakirjutaja)
1891 – 1892  Juhan Kasberg (iseõppija)
1900 – 1909  August Braunschweig ( Tallinna linnakool)
1910 – 1912  Hans Kuuli (linnakooli ja pedag. kursuse haridus)
1912 – 1914  Eduard Lammas (Lohusalu ministeeriumikool, kooliõp. eksam)
1914 – 1918  Reinhold Miller (Ed.Lammas asendajana)
1918 – 1920 Eduard Lammas – Lahesalu

Lehola Lasteaed-Algkool (Lehola Kool) direktorid aastatel 1987–2017

1987 –  2001 Taimi Kalberg
2001 – 2017 Tiina Savisaar

Kool sõnas ja pildis

23.01.1915 Tallinna Teataja " Teated sõjameestest. Kooliõpetajatest ohvrid."
8.11.1920 Päevaleht " Koolii elu"
6.11.1920 Sotsiaaldemokraat " Keilast. Eluolu" – Lehola ja Ohtu koolide ühendamisestt
01.09.2016 Keila Valla Leht "Lehola Kool uuel õppeaastal"
21.06.2018 Lääne-Harju Valla Leht "Juubelipidustused Leholas"
Villem Reimani mälestamise komitee

Villem Reimani mälestamise komitee oli 1922–1932 tegutsenud komitee, mille eesmärk oli jäädvustada Villem Reimani mälestust ja püstitada Villem Reimani mälestussammas.
Komitee juhatus asus Tartus. Komitee moodustus peatoimkonnast ja kohalikest toimkondadest.
1930 avati komitee eestvõttel Kolga-Jaani kalmistul Villem Reimani hauamonument.
27. septembril 1931 peeti Tartus Toomemäel komitee eestvõttel Villem Reimani mälestussamba avamistseremoonia.