google/wiki40b huggingface dataset:
Heidi Vilu

Heidi Vilu (sündinud 1981) on Eesti Loodusmuuseumi direktor.

Elulugu

Vilu on õppinud Tartu Karlova Gümnaasiumis. Seejärel suundus ta Tartu Ülikooli, kus õppis aastatel 2000–2004 keskkonnatehnoloogiat. Tema bakalaureusetöö teema oli "Ökoloogilised ehitusmaterjalid ja ökomajad Eestis". Selles uuris ta muuhulgas Peeter Jalaka, perekond Kärmase ja Heikki Zoova kodusid.
Heidi Vilu on rahvusvahelise noorteorganisatsiooni Ettevõtlike Noorte Koda (Junior Chamber International) liige alates 2004. aastast ning JCI e-Koja juhatuseliige.
2004–2007 töötas Vilu Saint-Gobain Sekurit Eesti AS-is töökeskkonna, töötervishoiu ja tööohutuse spetsialistina. 2005–2008 oli ta Saint-Gobain Nordic and Baltic Delegationi siseaudiitor. 2008–2010 töötas Vilu tööinspektsiooni teabeosakonna juhatajana ning 2010–2011 If Kindlustuse (If P&C Insurance AS) kommunikatsioonijuhina.
Vilu valiti 2011. aastal avaliku konkursi tulemusena Eesti Loodusmuuseumi direktoriks, kus ta vahetas välja muuseumi direktorina viis aastat töötanud Maris Laja. See tekitas vastuseisu Loodusmuuseumi kollektiivis, kuna neile oldi algselt teatatud, et uue juhina asub tööle hoopis Vene Teatri endine juht Jaanus Kukk. Samuti kaheldi, kas Vilu omad piisavat juhtimiskogemust ja tunneb seda teemavaldkonda. Kuna konkursi korraldamisel esines väga mitmeid probleeme, siis kritiseeriti ka Keskkonnaministeeriumi haldussuutlikkusest ja soovitati uue konkursi väljakuulutamist. Vastuseks muuseumitöötajatele kinnitas Rita Annus, et muuseum vajab just Heidi Vilu lähenemist, kes "oli kandidaatidest kõige kaasaegsema ja külalistekesksema lähenemisega". Muuseumitöö kogemuse sai Vilu viimaselt töökohalt, kus ta haldas ka Eesti Kindlustuse muuseumi tööd. Pressinõukogu hinnangul rikkus Eesti Ekspress oma sel teemal ilmunud artikliga head ajakirjandustava.

Isiklikku

Heidi Vilu elukaaslane on vandeadvokaat Allar Jõks.
Vilu on pikalt olnud laulupidude tunnusfotol.
Reinsalu

Reinsalu on eesti perekonnanimi.
Beberbeķi

Beberbeķi on asum Lätis, Riia linna Zemgale eeslinna osa pindalaga 1,204 km². Asub Mūkupurvsist idas ja Imantast lõunas. 432 elanikku (2010).
Asum on oma nime saanud lähedal asuva raba kuivendamiseks rajatud Neriņa oja Koprakraavi (Bebber Beke) järgi. Sealsed maad asusid Kuramaa ja Riia linna piirialadel. Asumi maad kuulusid Riia linnale alates aastast 1215, ent alles aastal 1922 liideti Beberbeķi alad lõplikult Riia linnaga.
Oja ääres on asunud mitu vesiveskit, ka olid seal Riia linnale kuulunud Beberbeķi mõisa maad. Praegu asuvad Beberbeķis eramajad, suvilad ja aiad.
Adõtša

Adõtša (jakuudi Аадыча, vene Адыча) on jõgi Venemaal Sahhas.
Jõgi algab Tšerski mäestikust ja voolab laias orus loodesse. Suubub paremalt Janasse.
Jõe pikkus on 715 km, valgala pindala 89 800 km², keskmine vooluhulk on 500 m³/s.
Óbudai saar

Óbudai saar või Hajógyári saar (ungari keeles Óbudai-sziget ja Hajógyári-sziget) on Doonau jõesaar Budapesti III ringkonna kohal.
Saarel toimub Szigeti festival.
Johnstoni maakond (Oklahoma)

Johnstoni maakond (Johnston County) on maakond USA-s Oklahoma osariigis. Geograafilised koordinaadid on 34°31' N, 96°66' W.
Maakonna halduskeskus on Tishomingo.
Maakonna pindala on 1705 km², millest 36 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 10 957. Aastal 2000 oli elanike arv 10 513.

Ajalugu

Johnstoni maakond moodustati 1907. aastal. Maakond sai nime [Douglas H.Johnston]]i järgi.
Alfred Raadik

Alfred Raadik (17. detsember 1918 Tallinn – 28. jaanuar 1998 Tallinn) oli rahvatantsujuht, pedagoog ja noorte tantsupidude idee elluviija.
Alfred Raadik oli üld- ja noortetantsupidude üldjuht viiel korral – 1962, 1965, 1967, 1972 ja 1977. Lisaks oli ta kolmel korral liigi üldjuht. Aastatel 1982, 1987 ja 1990 oli peo aujuht.
Koos abikaasa Niina Raadikuga lõi palju tantse eelkõige just suurte pidude jaoks. Nende tantse on esitatud üldtantsupidudel kaheteistkümnel korral. 
Alfred Raadiku põhitöö oli poistele käsitöö õpetamine Tallinna 17. keskkoolis (hilisemas Tallinna 46. Keskkoolis ja tänases Pelgulinna Gümnaasiumis). Õpetajana töötas ta 40 aastat.
Domeriit

Domeriit on peamiselt dolomiiti ja savimineraale sisaldav settekivim.
Teisitiöelduna on domeriit savikas dolomiit või dolomiit, mida liiga suure savisisalduse tõttu enam dolomiidiks ei peeta.
Domeriit on pehme muldjas, enamasti hallikat või sinakat värvi kivim. Savisisaldus on reeglina 35...65%. Kui valdavaks karbonaatseks mineraaliks oleks dolomiidi asemel lubjakivi, nimetataks vastavat kivimit domeriidi asemel mergliks.
Domeriit on kas järvelise või merelise tekkega savi- ja lubimuda kivistumise produkt.
Risti kogudus

EELK Risti kogudus on luterlik kogudus Harju-Ristil. Risti kogudusele kuulub Risti kirik.
Kogudus kuulub Lääne-Harju praostkonda.
Koguduse õpetaja on Annika Laats, organist Helle Suurlaht, juhatuse esimees Anneli Pärlin.
Jumalateenistused on kuu 2. ja 4. pühapäeval algusega kell 13.00 Risti kirikus.
Kuigi kogudus tegutseb väikeses maakohas, kus inimesi jääb järjest vähemaks, oli see 2016. aastal EELK kõige kiiremini kasvav kogudus.
The Most Beautiful Day

Filmi kohta

The Most Beautiful Day (eesti keeles Kõige ilusam päev) on Eesti esimene post-apokalüptiline ulmefilm, mis räägib rändurist nimega Sherman, kes jääb maa-alusesse punkrisse lõksu. Filmi lavastas ja kirjutas Einar Kuusk, kes on ise ka peaosas.
Jaan-Reinhold Klaar

Jaan-Reinhold Klaar (ka Jaan Reinhold Klaar; 14. oktoober 1911 Uue-Põltsamaa vald, Põltsamaa kihelkond, Viljandimaa – 3. mai 1983 Tartu) oli Eesti piimandusteadlane ja mikrobioloog. 
Ta lõpetas 1930. aastal Põltsamaa Ühisgümnaasiumi humanitaarharu. Ta õppis Tartu Ülikoolis aastatel 1931–1937 ja lõpetas 1940. aastal põllumajandusteaduskonna. Ta oli Korporatsioon Ugala liige.
Ta kaitses 1962. aastal väitekirja "Piimhappebakterite esinemise ja füsioloogiliste omaduste võrdlev uurimus sileeritavate taimede epifüütses mikroflooras Eesti NSV-s" ning sai bioloogiakandidaadi kraadi. Ta kaitses 1971. aastal doktoriväitekirja, kuid doktorikraad jäi kinnitamata, sest väitekiri olevat läinud atestatsioonikomisjonis kaotsi. Ta valmistus uuesti kaitsma doktoriväitekirja 1983. aastal, kuid tema surm katkestas selle protsessi.
Ta töötas aastatel 1937–1941 mitmel pool Eestis piima- ja juustutööstustes. Ta tegi õppereisi aastatel 1938–1939 Saksamaale, Austriasse, Šveitsi, Taani, Rootsi ja Soome. Ta oli aastatel 1941–1944 Tallinna Piimandusameti konsulent. 
Ta oli aastatel 1944–1945 Tallinna Toitlustustehnikumi mikrobioloogiaõpetaja. Ta oli aastatel 1945–1951 Tartu Riikliku Ülikooli põllumajandusteaduskonna õppejõud, aastatel 1951–1983 Eesti Põllumajanduse Akadeemia õppejõud, alates 1963. aastast dotsent. 
Tal on ilmunud umbes 50 trükist piimanduse alalt.
Kõne tempo ja rütmi häired

Kõne tempo ja rütmi häiretena tuntakse häireid, mille puhul kõne takistused ja sujumatus on püsivad ja pärsivad suhtlemist .

Vormid

Ebatavaliselt kiiret kõnetempot ja sellest tulenevat ebaselget kõnet nimetatakse tahhülaaliaks, aeglast bradülaaliaks . Kuigi kiirkõnet ei peeta iseenesest veel kõnepuudeks, raskendab see samuti suhtlemist ja võib vajada kõneravi . Liiga kiire või aeglane kõnetempo on enamasti siiski muude kõne- või arengupuuetega kaasuvateks sümptomiteks (nt aeglane kõnetempo düsartria või afaasia puhul või ka liiga kiire või aeglane kõne aktiivsus- ja tähelepanuhäire või intellektipuude korral) .Kõnesujuvuspuuetest tuntuim on kogelus, mille puhul on märgiks kõnetakistuse (häälikute, silpide või ühesilbiliste sõnade kordused, häälikute venitamine, õhuvoolu või hääle blokid) kõrge sagedus või kestus .

Põhjused

Kogelus võib tekkida erinevatel kõnearengu perioodidel: 2.−5. eluaastal, kui laste, eriti poiste, närvisüsteem on väga tundlik ja ehmatus võib kõneorganis krampe tekitada, 6.−8. eluaastal kooliminekuga seoses või puberteedieas, 12.−14. eluaastal. Täiskasvanu- või noorukieas on kogeluse tekke põhjuseks peamiselt neuroloogilised haigused, psühholoogilised või füüsilised traumad. Lapseeas alanud kogelust nimetatakse arenguliseks kogeluseks, hiljem tekkinud kogelust varem sujuva kõnega isikul omandatud kogeluseks . Kliiniliselt saab eristada kloonilist, (tu-tu-tu-tuba), toonilist (t-t-tuba) ja toonilis-kloonilist kogelust .
Kuigi kogelust soodustavad tegurid (füsioloogilised, psühholoogilised, kognitiiv-emotsionaalsed, keskkonnast tingitud ja arengulised) võivad olla päritavad (enamasti poiste puhul), ei ole kogelus ise pärilik . Kogeluse põhjuste selgitamiseks on kasutusel füsioloogilised, õppimisteoorial põhinevad ja mitmefaktorilised teooriad .

Esinemine

Väikelastel esineb kõne sujuvuse probleeme sageli, aga enamasti nad kõneravi ei vaja. Ka kogeluse puhul tuleb arvestada, et see võib iseeneslikult paraneda . Umbes 4% lastest esineb mingil kõnearengu etapil kogelust, aga ligikaudu 75% kaob probleem enne kooliikka jõudmist . Ka võivad kogelemisnähud vanemas eas kergeneda või kaduda . Samas on võimalik, et kogelus süveneb, kui kogelejas endas või teda ümbritsevas keskkonnas vajalikke muudatusi ei tehta . Huvitav on, et kogelemist ei teki näiteks sosistades või lauldes .

Teraapia

Teraapiate valik sõltub muuhulgas kliendi vanusest: täiskasvanute puhul kasutatakse kogelust modifitseerivaid, kõne sujuvust suurendavaid või kombineeritud teraapiaid, laste puhul kaudset (muudatused kõne toetamiseks igapäevases kõnekeskkonnas) ja otsest teraapiat (abistatud ja juhendatud kõneharjutused) .
Svante Stålarm

Svante Eriksson Stålarm (surnud 1585 või 1589) oli Rootsi riigitegelane.
Ta teenis Erik XIV ihukaitses ja oli hiljem Tallinna (1580–1581) ja Stockholmi asehaldur. 28. maist 1582 Viiburi asehaldur ja 1583 aastast esimene rootslasest Koporje linnuse ja lääni asehaldur Ingerimaal.
Talle kuulus Kiiala mõis (Kijala; soome keeles Kiialan kartano (:fi)) Porvoo (Borgå) lähedal.
Mägo de Oz

Mägo de Oz on aastal 1989 asutatud hispaania folk metal'i ansambel.
1988. aastal asutas Txus de Fellatio Madridis ansambli Transilvania Iron Maideni menuloo auks, millest saigi 1989 "Mägo de Oz". Ansambli muusikas on mõjusid nii klassikalisest rock'n'roll'ist, metal- ja heavy rock'ist kui ka klassikalisest muusikast, kuid kõige enam on tema muusikas tunda keldi roki mõjusid ja iseloomulik on ka hispaania flöödi pito kasutamine. Ainus algusest peale ansamblis olnud liige on Bilbaost pärit Txus de Fellatio või lihtsalt Txus.
Vale pööre

"Vale pööre" (inglise keeles Wrong Turn) on 2003. aasta Ameerika õudusfilm, mille on lavastanud Rob Schmidt ja kirjutanud Alan B. McElroy. Film on filmitud Hamiltonis, Ontarios, Kanadas ja peamisteks näitlejateks on Desmond Harrington, Eliza Dushku, Emmanuelle Chriqui, Jeremy Sisto, Lindy Booth ja Kevin Zegers. See on esimene film "Vale pöörde" seeriast.

Sisu

Halley Smith ja Rich Stoker on paar, kes on tulnud mägironimisele Lääne-Virgina metsa. Kui Rich valmistub Halleyt aitama, ta äkitselt tapetakse. Keegi hakkab Halleyt kaljust üles vedama, seega lõikab Halley köie läbi ja kukub. Halley püüab põgeneda auto juurde, aga komistab okastraadi otsa. Ta tiritakse tagasi metsa ja tapetakse.
Chris Finn on tudeng, kes kiirustab tähtsale vestlusele. Teel läbi metsa põrkab ta kokku seal matkal olevate noorte dzhiibiga. Kuna sügavas metsas puudub mobiililevi ja mõlema autod on rivist väljas, asub seltskond teele lähima bensiinijaamani. Peagi aga selgub, et nad pole siin metsas üksi. Ükshaaval langetakse võigaste olendite, kes tunnevad seda metsa hästi, ohvriks.
Hernes (perekond)

Levila

Herneliigid on pärismaised Vahemere maades ja Lähis-Idas.
Kultuurina kasvatatakse harilikku hernest, sealhulgas Eestis.

Süstemaatika

Perekonda arvatakse olenevalt süstemaatikast üks kuni seitse liiki.
Profundaal

Profundaal sügavate veekogude (järvede, veehoidlate) bentaali ökoloogiline sügavusvöönd. Profundaal hakkab litoraali lõpust (põhjataimestiku levikupiiri lõpust) ja ulatub veekogu sügavaimate kohtadeni.
Profundaali ei ulatu enamasti päikesekiirgus. Enamasti on profundaal termokliini all.
Profundaalile vastab jõgedes mediaal.
Goethe Instituut

Goethe Instituut (lühend GI) on aastast 1951 tegutsev mittetulunduslik organisatsioon, mis edendab ja tutvustab saksa kultuuri maailmas. GI-l on üle maailma institutsioonid 159 riigis. Eestis tegutseb GI Instituut aastast 1999 ning teeb tihedat koostööd Tallinna Saksa Kultuuriinstituudiga.
Viljandi Kirjanduslik Selts

Viljandi Kirjanduslik Selts (ametlik nimi oli saksakeelne Felliner Litterarische Gesellschaft) oli Viljandis tegutsenud baltisaksa teadusselts. Selts loodi Viljandi ordulinnusel 1878.–1879. aasta väljakaevamisi korraldanud komitee baasil.
Seltsi põhikirja kinnitas Vene Rahvahariduse ministri abi P. Markov 23. juunil 1881. Asutamiskoosolek toimus sama aasta 9. septembril. Seltsi eesmärgiks seati Viljandi teaduslike huvide koondamine ning muinsuste uurimine. Selts pidas ka Ditmari muuseumi, mida praegune Viljandi Muuseum loeb oma eelkäijaks.
Seltsi esimene esimees oli Viljandi Maagümnaasiumi ajalooõpetaja, hilisem Tallinna linnaarhivaar ja Berliini ülikooli professor Theodor Schiemann. 1882–1918 andis selts välja aastaraamatut "Jahresbericht der Felliner Litterarischer Gesellschaft", mis sisaldab Viljandimaa ajaloo uurimusi.
Seltsi tegevus katkes esimese maailmasõja puhkedes, mil tsaarivalitsus sulges saksa seltsid. Tegevus taastati Eesti Vabariigis, kus selts uute seaduste järgi 1919. aastal registreeriti. Seltsi tegevus soikus 1930. aastatel ja lõppes baltisakslaste Eestist lahkumisega 1939.
Kuusalu seitsmeharuline mänd

Kuusalu seitsmeharuline mänd on looduskaitsealune põlispuu Kuusalus. Ümbermõõt on eri andmetel 2,6 kuni 2,87 meetrit, kõrgus 11 meetrit.
Gripsholmi loss

Gripsholmi loss (rootsi keeles Gripsholms slott) asub Kesk-Rootsis Strängnäsi vallas Mariefredi linna lähedal Mälareni järve ääres 60 km kaugusel Stockholmist.
Praeguse lossi kohale ehitas Bo Jonsson (Grip) 1380. aastal kivilinnuse, mis püsis tema suguvõsa valduses aastani 1526, mil Gustav I hakkas mõisaid ja losse riigistama. Kuningas lammutas senise kindluse maha ja rajas selle asemele kindlustatud lossi.
Aastail 1563–1567 hoidis Erik XIV kuningas oma venda Soome hertsog Johanit ja ta naist Katarina Jagellonicat lossis vangis ning 1566. aastal sündis seal nende poeg, hilisem Poola ja Rootsi kuningas Sigismund.
Rootsi kuninglik perekond kasutas lossi oma residentsina 1713. aastani. Aastail 1713–1773 kasutati lossi vanglana ning 1773. aastal lasi Gustav III lossi oma naise jaoks renoveerida. Sel ajal ehitati lossi ka teater.
1889–1894 viidi arhitekt Fredrik Lilljekvisti juhtimisel läbi ulatuslikud muutmistööd ning paljud 17. ja 18. sajandi lisandused eemaldati. Suurima uuendusena lisati lossile kolmas korrus.
Tänapäeval paikneb lossi ühes osas rahvuslik portreedekogu (Statens porträttsamlingar).
Rannu valla lipp

Rannu valla lipp on endise Eesti haldusüksuse Rannu valla lipp.
Lipp on kinnitanud riigisekretär Ülo Kaevatsi poolt 21. juunil 1994, ning pühitsetud Rannu Püha Martini kirikus Rannu vallapäeval ning võidupüha 75. aastapäeval 23. juunil 1994.
Rannu valla lipu kavandi autor on Arvi Sepp.

Lipu kirjeldus

Rannu valla lipp on ristkülik kolme horisontaallaiuga, mille laiused on: valge 2,5 ühikut, kollane 1 ühik ja roheline 2,5 ühikut. Lipu vardapoolses osas on sinine võrdhaarne kolmnurk, mille tipp ulatub kollase laiu keskele 3 ühiku kaugusele ning haarad ulatuvad lipu vardapoolsetesse nurkadesse.
Lipu normaalmõõtmed on 100×150 cm ning laiuse ja pikkuse suhe 2:3.

Põhjendus

Valge sümboliseerib lootust, roheline loodust – kauneid Võrtsjärve äärseid metsi, kollane on kuldse vilja värv ja sinine tähistab Võrtsjärve.
On ka teine tõlgendus: neli värvi tähistavad aastaringi, kus sinine sümboliseerib kevadet – märtsikuu lume- ja taevasina ning jäävangist vabanevat vett, roheline on suvi, kollane – sügis, valge aga talve lumevalevus.
Ankurdamise efekt

Ankurdamise efektiks nimetatakse tunnetuslikku eelarvamust ehk inimese loomupärast omadust otsuste tegemisel jääda kinni esimese ettejuhtuva info (ankru) külge. Selleks võib olla näiteks toote/teenuse hind või mingi muu suvaline (arvuline) suurus. Samuti võib ankurdamisena käsitleda inimese eelarvamusi ja stereotüüpe kellegi või millegi suhtes.
Ankurdamise efekti kirjeldasid 1974. aastal esimestena põhjalikumalt Amos Tversky ja Daniel Kahneman. Nende järgi on ankurdamise efekt otsuse tegemisel ilmneva esialgse väärtuse ülemäärane mõju otsuse tegijale.
Prantsuse keeles käsitles ankurdamist Serge Moscovic juba 1961. aastal loodud laialt levinud arusaamade kujunemist kirjeldavas sotsiaalsete representatsioonide teoorias.
Amos Tversky ja Daniel Kahneman viisid läbi uuringu , kus palusid uuritavatel vastata, mitu protsenti ÜRO riikidest on Aafrika riigid. Kuid enne seda pidid osalejad tõmbama käima loosiratta, kuhu olid joonistatud numbrid nullist sajani (0–100), loosiratas aga peatus alati kindlatel ettemääratud numbritel (nt ühe katsealuste grupi jaoks 10 või 65). Kui ratas peatus, küsiti inimestelt, et kas nende arvates jääb Aafrika riikide protsent üle või alla rattal olnud numbri ja seejärel paluti öelda täpne protsendiline hinnang. Inimeste, kelle loosiratas peatus number 10 peal, mediaanhinnang oli 25%, aga nende, kelle loosiratas peatus 65 peal, mediaanhinnang oli 45%. See on klassikaline näide selle kohta, kuidas inimene "ankurdatakse" kinni esimesena saadud info külge või sellele infole väga lähedale.
Anthony Head

Anthony Stewart Head (sündinud 20. veebruaril 1954 Londonis Camden Townis) on inglise näitleja ja muusik. 
Suurbritannias sai ta tuntuks osalemisega Nescafé Gold Blendi (USA-s Taster's Choice) telereklaamides. Tänapäeval teatakse teda eelkõige rollide tõttu teleseriaalides "Vampiiritapja Buffy" (Buffy õpetaja Rupert Giles) ja "Merlin" (vana kuningas Uther Pendragon). Muuhulgas on ta mänginud ka filmides "Sweeney Todd: Fleet Streeti deemonlik habemeajaja" ning "Raudne leedi" (asepeaminister Geoffrey Howe).
1984. aastast on Anthony Headi elukaaslane Sarah Fisher. Neil on kaks last, Emily ja Daisy Head, kes on samuti näitlejad. Anthony Headi vanem vend on laulja Murray Head.
Anthony Headi isa oli dokumentaalfilmirežissöör Stewart Murray Head (1919–2009) ja ema näitleja Helen Shingler.
Jaroslavl

Ajalugu

Jaroslavl on väidetavalt asutatud Jaroslav Targa poolt 1010. aastal, esimesed kirjalikud teated on linnast 1071. aastast. 1218. aastast oli iseseisva Jaroslavli vürstiriigi pealinn, 1463. aastal liideti Moskva suurvürstiriigiga. 
1612. aastal, kui Poola väed olid Moskva vallutanud, oli Jaroslavl Moskva suurvürstiriigi pealinnaks. 1658. aastal hävisid tulekahjus peaaegu kõik linna puitehitised.
Teise maailmasõja ajal märtsis 1942 asutati Jaroslavlis NSV Liidu Rahvakomissaride Nõukogu Kunstide Komitee otsusel Punaarmee rindeüksuste ja tagala teenindamiseks Eesti NSV Riiklikud Kunstiansamblid.
Tänapäeval on Jaroslavl suur tööstuskeskus, raudteede ja maanteede sõlmpunkt. 
Linnas on palju vanu kirikuid ja kloostreid, teiste seas Issanda Muutmise katedraal (Спасо-Преображенский собор). Jaroslavli vanalinn kuulub UNESCO maailmapärandi nimistusse.

Sport

Linna jäähokilubi Lokomotiv on mitmekordne Venemaa meister ja jalgpalliklubi Jaroslavli Šinnik mängib Venemaa kõrgliigas.
Aadu Sitapea V Kolonn

aadu sitapea V Kolonn (nimi esinenud ka kujul Aadu Sitapea V Kolonn ) on Pärnu punkansambel.
Ansambel esitab peamiselt kollektiivi The ShitheadS loomingut. Lisaks sellele on esitatud lugusid mitmetelt teistelt ansamblitelt, milles on olnud tegev Aadu Sitapea.
Aadu Sitapea on väitnud, et kolonn on vahelüli ansamblite OTK ja I.Q.Zero vahel.
2009. aasta sügisel tuuritas ansambel koos Pööloy Gläänzi ja Contraga mööda Eestit, esinedes Tallinnas, Tartus, Jõhvis ja Viljandis. Tuuriga tähistati Aadu Sitapea ja kahe ülejäänud osaleja 20-aastast loomeperioodi.

Nimi

V ansambli nimes võib tähendada nii viiendat kui viimast.
Bandi nimi on päriselt ikkagi kirjapildis:
aadu sitapea V Kolonn
Svetlana Sleptsova

Juunioride maailmameistrivõistlused

Sleptsova võistles juunioride MM-võistlustel neli korda. 2004. aastal Prantsusmaal Haute Maurienne'is saavutas ta eraldistardis 11., sprindis 42., jälitussõidus 16. ja teatesõidus 4. koha, kaotades individuaalselt nii Sirli Hannile, kes ka hõbemedali võitis, kui ka Tagne Tähele. Seevastu teatevõistluses, kus ta sõitis avavahetust, laskis ta ainsana kõigi vahetuste peale kokku puhtalt. Viimasest vahetusest saadud 3 trahviringi kukutasid Venemaa medalikohalt välja.
2005. aasta juunioride MM toimus Soomes Kontiolahtis. Sleptsova saavutas eraldistardis kindla esikoha, edestades hõbedale tulnud Vita Semerenkot Ukrainast poolteise minutiga. Sprindis tuli ta 7. kohale ja järgnenud jälitussõidus tõusis ta valgevenelase Darja Domratševa järel teiseks, kaotades talle ligi poolteise minutiga. Teatenaiskonnaga, kus ta sõitis avavahetust, tuli ta Prantsusmaa ja Ukraina järel pronksmedalile.
2006. aasta juunioride MM toimus USA-s Presque Isle'is. Sleptsova saavutas eraldistardis 6., sprindis 18., jälitussõidus 14. koha ja teatesõidus pronksmedali võitnud Venemaa võistkonnas pronksmedali. Teatenaiskonnas sõitis ta avavahetust.
2007. aasta juunioride MM toimus Itaalias Martellos. Sleptsova saavutas eraldistardis 5. koha, kuid tuli kahekordseks maailmameistriks, võites nii sprindis kui ka jälitussõidus. Venemaa naiskond sai 4. koha. Teatenaiskonnas sõitis Sleptsova avavahetust ja tegi 5 möödalasku, rohkem kui teised esikümnesse tulnud naiskondade avavahetuse läbinud.

Täiskasvanute suurvõistlused

Sleptsova osales esimest korda täiskasvanute rahvusvahelistel suurvõistlustel 2008. aasta maailmameistrivõistlustel Östersundis, kus ta oli 7,5 km sprindis kuues, 10 km jälitussõidus kaheksas ja 12,5 km ühisstardiga sõidus üheteistkümnes. Ta osales Venemaa võistkonnas nii 2×6+2×7,5 km segateatesõidus, kus saadi kolmas koht, kui ka 4×6 km teatesõidus, milles oldi neljandad.
2009 toimusid maailmameistrivõistlused Lõuna-Koreas Pyeongchangis. Ta saavutas seal sprindis 36., jälitussõidus 28. ja ühisstardis 19. koha.
2010. aasta taliolümpiamängudel Vancouveris saavutas Sleptsova sprindis 13., jälitussõidus 18. ja ühisstardis 14. koha. Ta kuulus ka olümpiakulla võitnud teatenaiskonda.

Tunnustus

10. jaanuaril 2009 tunnistas Rahvusvaheline Laskesuusaföderatsioon Sleptsova eelmise aasta parimaks uustulnukaks. Samal aastal sai ta Venemaa teeneliseks meistersportlaseks.
5. märtsil 2010 pälvis ta Sõpruse ordeni "suure panuse eest kehakultuuri ja spordi arengusse ning kõrgete sportlike saavutuste eest XXI taliolümpiamängudel 2010. aastal Vancouveris".

Isiklikku

Sleptsova harjutab valges treeningdressis, mille tagumikule on kirjutatud sõna "SEXY".
Sierra Club

Sierra Club on vanim ja suurim looduskaitseorganisatsioon Ameerika Ühendriikides.
Selle asutas aastal 1892 San Franciscos šoti päritolu looduskaitseaktivist John Muir, kellest sai organisatsiooni esimene president.
Tänapäeval tegeleb organisatsioon peamiselt lobitööga rohelise poliitika edendamiseks. Lisaks korraldatakse huvitegevusi ja üritusi, näiteks mägironimist.
Organisatsioonil on kokku üle kahe miljoni liikme.
Robert von Toll

Parun Herman Robert von Toll (23. jaanuar 1802 – 7. detsember 1876) oli Eestimaa aadlik, ajaloolane ning sõjaväelane Venemaa keisririigi armees.
Robert von Toll astus 1816. aastal Venemaa keisririigi sõjaväeteenistusse, osales traguniohvitserina Vene-Türgi sõjas ja Poola 1831. aasta Novembriülestõusu mahasurumisel, sai viimases raskelt haavata ning läks 1852. aastal erru polkovniku auastmes.
1841. aastal päris Robert von Toll Kukruse mõisa Virumaal. Ta kasvatas sealset ulatuslikku Baltimaade ajalooürikute, müntide ja pitsatite kogu. Tema kogud avaldati väljaandes "Est- und livländische brieflade". Esimese (1856) ja teise köite (1861, 1864), mis katsid Poola ja Rootsi aega 1561–1597, koostas Toll koos Friedrich Georg von Bunge ja Eduard Pabstiga, kolmanda köite (1879, kronoloogiad) toimetas Philipp Schwartz ja neljanda köite (1887, pitsatid ja mündid) Johan Sachssendahl.
1860. aastal uuris Toll ajaloolase Carl Schirreni eeskujul Rootsi Riigiarhiivi, kust leidis osa Liivimaa ordu väärtuslikust arhiivist, mis andis talle tööks rikkalikult materjali.

Isiklikku

Robert von Toll oli polaaruurija Eduard von Tolli lell.
Ta oli abielus Albu mõisa pärijanna Marie Irene von Igelströmiga