google/wiki40b huggingface dataset:
Andrej Kramarić

Andrej Kramarić (sündinud 19. juunil 1991 Zagrebis) on Horvaatia jalgpallur. Ta mängib Saksamaa kõrgliiga klubis 1899 Hoffenheim ja Horvaatia jalgpallikoondises ründaja või ründava poolkaitsjana.

Klubikarjäär

Ta alustas karjääri kodulinna klubis Zagrebi Dinamo. Teda peeti klubi ajaloo üheks parimaks noorimaks talendiks. Ta tegi klubi põhimeeskonnas debüüdi 2009. aastal 17-aastaselt. Hooaegadel 2009–10 ja 2010–11 tuli ta Dinamoga Horvaatia meistriks. 2013. aasta augustis suundus ta teise Horvaatia kõrgliiga klubisse, Rijeka. Hooajal 2013–14 oli 27 väravaga klubi parim väravakütt. 2014. aastal valiti ta Horvaatia kõrgliiga parimaks mängijaks. Hooaja 2014–15 esimese poolel lõi ta Horvaatia kõrgliigas 18 mänguga 21 väravat. 9. novembril lõi ta kodumängus Lokomotiva vastu viis väravat. Vaatamata sellele, et ta suundus hooaja teises pooles Inglismaale Leicester Citysse, jäi ta 21 väravaga sel hooajal Horvaatia kõrgliiga parimaks väravakütiks.
Leicester Citys meeskonnas tegi ta debüüdi liigamängus 17. jaanuaril 2015 Stoke City vastu. Esimese värava Inglise kõrgliigas lõi ta 10. veebruaril mängus Arsenali vastu. Leicester Citys mängides ei olnud tal enam sellist hoogu nagu hooaja esimeses pooles Rijekas mängides, ning ta lõpetas hooaja 2014–15 teise poole Leicester Citys kolme väravaga. Hooaja 2015–2016 alguses ei suutnud ta enam end Leicester City põhimeeskonda murda, mistõttu suundus ta hooaja teises pooles laenule Hoffenheimi. Kokku lõi ta sel hooajal Saksamaa kõrgliigas 15 mänguga viis väravat. 2016. aasta mais sõlmis ta Hoffenheimiga juba püsiva lepingu.
Hooajal 2016–2017 oli ta 18 väravaga (sh 15 väravat liigas) Hoffenheimi suurim väravakütt. Sama hooaeg lõpetati neljanda kohaga, mis oli klubi ajaloo parimaks tulemuseks Saksamaa kõrgliigas. Veelgi paremaks kujunes järgmine hooaeg, mil saadi kolmas koht. Kramarić oli sel hooajal 13 väravaga Mark Uthi järel klubi resulatiivsuselt teine mängija.

Koondisekarjäär

Debüüdi Horvaatia rahvuskoondises tegi ta 4. septembril 2014 sõprusmängus Küprose vastu. Esimese värava lõi ta koondise särgis juba viis päeva hiljem EM-i valikmängus Malta vastu.
2018. aasta maailmameistrivõistluste veerandfinaalis lõi ta värava Venemaa vastu.
Samuti kuulus ta Horvaatia koosseisu 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Põltsamaa Eesti Põllumeeste Selts

Põltsamaa Eesti Põllumeeste Selts oli eesti põllumehi ühendav selts, mis tegutses aastatel 1881–1944.
Põllumeeste seltsi peamine eesmärk oli põllumajandusliku tegevuse edendamine ühiste majanduslike ettevõtmistega, mis olid suunatud põllumajandustegevuse kaudu tulu saamisele ning seltsielu ja ühiskondliku tegevuse edendamisele. Erinevalt teisest põllumeeste seltsidest Eestis iseloomustas Põltsamaa Eesti Põllumeeste Seltsi tegevust laialdane koostöö mõisnike ja väikepõllumeeste vahel. Seltsi juhtkonda kuulusid suuremas osas mõisnikud ja neid pooldavad "koorekihti" kuulunud talupojad.
Enne Põltsamaa Eesti Põllumeeste Seltsi loomist oli Eestis loodud juba neli eesti põllumeeste seltsi.
Põltsamaa Eesti Põllumeeste Seltsi põhikiri kinnitati 14. veebruaril 1881, seltsi asutamiskoosolek toimus 26. aprillil 1881. Seltsi presidendiks valiti Rein Jürmann, taluperemees Vana-Põltsamaalt.

Majanduslik tegvevus

Seltsi asutamisaastal loodi seltsi juurde viljamüügikontor koos aidaga. Selle eesmärk oli soodustada vilja hulgimüüki kaugematesse suurlinnadesse. 1882. aastal Peterburis vilja müües teenisid põllumehed iga tsetverti (1 tsetvert = ligikaudu 210 liitrit) pealt 2 rubla rohkem, kui nad kohalikul turul oleksid teeninud.
1908. aastal asutas selts Eesti esimese ühispiimatalituse Pilistvere kihelkonnas Järaveres. 1910. aasta alguses loodi Vastastikuse Krediidi Ühisus ja sama aasta mais asutati Põltsamaa Piimaühisus.
Rudolf Arnheim

Rudolf Arnheim (15. juuli 1904 Berliin – 9. juuni 2007 Ann Arbor) oli Saksamaa juudi päritolu USA tajupsühholoog ning kunsti- ja filmiteoreetik.
Ta õppis Beliini ülikoolis Max Wertheimeri ja Wolfgang Köhleri käe all geštaltpsühholoogiat ning rakendas seda kunsti uurimisel. Tema peateos on "Art and Visual Perception: A Psychology of the Creative Eye" (1954, teine redaktsioon 1974), mis on tõlgitud 14 keelde. Teised tema tähtsamad raamatud on "Visual Thinking" (1969) ja "The Power of the Center: A Study of Composition in the Visual Arts" (1982).
Ta elas Saksamaal, Itaalias, Inglismaal ja Ameerikas ning õpetas Sarah Lawrence College'is, Harvardi ülikoolis ja Michigani ülikoolis. Ta on Ameerika kunstiajalugu ja psühholoogiat palju mõjutanud.
Henn-Jüri Uibopuu

Henn-Jüri Uibopuu (11. oktoober 1929 Tartu – 21. oktoober 2012) oli eesti päritolu austria õigusteadlane, Salzburgi ülikooli audoktor, Eesti Teaduste Akadeemia välisliige.
Henn-Jüri Uibopuu on sündinud Tartus. 1946. aastal lõpetas ta Saksamaal Hildburghausenis keskkooli, õppis aastatel 1964–1968 Grazi Ülikoolis (Austria) õigusteadust ja vene keelt ning kaitses 1968. aastal doktorikraadi.
Alates 1969. aastast oli Henn-Jüri Uibopuu tegevus seotud Salzburgi Ülikooliga, algul assistendi ja hiljem õppejõuna. 1974. aastal habiliteeriti ta rahvusvahelise ja nõukogude riigiõiguse alal ning 1977. aastal sai temast rahvusvahelise ja võrdleva riigiõiguse erakorraline professor. Aastatel 1977–1995 töötas Henn-Jüri Uibopuu Salzburgi Ülikooli Rahvusvahelise ja Võrdleva Avaliku Õiguse Instituudi osakonnajuhatajana. Alates 1995. aastast oli ta Salzburgi Ülikooli õigusteaduskonna rahvusvahelise ja võrdleva õiguse auprofessor.
Henn-Jüri Uibopuu on trükis avaldanud üle 150 teadustöö (5 monograafiat) rahvusvahelise õiguse, inimõiguste, põgenike õiguste, lepinguõiguse ja võrdleva riigiõiguse alalt. Ta on olnud Eesti Vabariigi Presidendi nõuandja õigusloome alal ning Vabariigi Valitsuse põhiseaduse juriidilise ekspertiisi komisjoni liige.
1995. aastal valiti ta Eesti Teaduste Akadeemia välisliikmeks õigusteaduse alal.
Alates 1992. aastast täitis Henn-Jüri Uibopuu Eesti Vabariigi aukonsuli kohuseid Austrias ning oli surmani aupeakonsuliks Salzburgis.

Tunnustused

1998. aastal autasustati teda Riigivapi IV klassi teenetemärgiga.
Berend von Gerten

Berend von Gerten (ka Gertten, Garten) (maeti 1. märts 1627 Tallinn) oli Tartu ja Tallinna bürgermeister ning Kärkna mõisnik.

Elulugu

Berend von Gerten oli pärit Hattingenist. XVI sajandi lõpul siirdus ta elama Tartusse. 1591−1594 oli ta selle linna Suurgildi oldermann. 1594. aastaks oli temast saanud raehärra ja 1601. aastaks bürgermeister. Seejärel asus ta elama Tallinnasse. 1601. või 1608. aastal võeti ta kodanikuks. 1608. aastal valiti ta raadi ja 1609−1626 oli ta bürgermeister. Tema järeltulijad tõsteti Rootsi valitsejate poolt aadliseisusse.

Kärkna mõis

1602. aastal läänistas Södermanlandi hertsog Karl talle Tartu lähedal Kärkna mõisa, mis tollal oli tuntud Vanamõisa nime all. 1626. aastal kinnitas tema valdusõigust kuningas Gustav II Adolf. Lisaks mõisale läänistati talle mitu ümberkaudset küla. Tema perekonnanime järgi on tulnud mõisa eestikeelne nimi.
Monoklinaal

Monoklinaal ehk homoklinaal (inglise keeles monocline) on stratisfääris, eriti platvormide pealiskorras paljudes kohtades leiduv struktuurielement.
Monoklinaali kihid on kallutunud enam-vähem ühtlaselt. Monoklinaal võib olla moodustunud näiteks mereranna setete kõikuvliikumises või suure kupli või kurru tiival.
Eesti aluspõhja struktuur on monoklinaalne.
Ruberoid (ettevõte)

Ruberoid (vene keeles Русское акционерное общество "Рубероид") oli aastail 1913–1919 Venemaal Peterburis tegutsenud ettevõte (aktsiaselts), mis tootis ruberoidi ja selle kõrvalsaaduseid.
Alates 1914. aastast oli ettevõte Vene aktsionäride käes, ent seotud Saksa kapitaliga.
30. jaanuaril 1917 algatas Venemaa Ajutine Valitsus firma likvideerimise. Enne ettevõtte riigistamist 1918. aastal töötas ettevõtte kontoris 19 teenistujat ja tehases 9 töölist.
Pühajärve Põhikool

Pühajärve Põhikool on põhikool Valga maakonnas Otepää vallas Sihval.
Pühajärve mõisas tegutses kool juba 1775.
1857 toodi kool Sihvale, kuhu oli ehitatud koolimaja. Pärast koolimaja põlemist jätkati tööd rehetares. Hiljem ehitati uus koolitare, kus õpetati aastani 1901. See koolitare hävis 8. jaanuaril 1901 tulekahjus. Pärast seda tegutses kool lühemat aega Otepää alevis. 1910 kolis kool taas Sihvale, kuhu oli ehitatud uus koolimaja. 1921 muudeti kool 4-klassiliseks. 1929 muudeti kool 6-klassiliseks. Seejärel klasside arv mitu korda muutus. 1962–1988 tegutses kool 8-klassilisena ja seejärel 9-klassilisena.
Mustmuld

Mustmullad on rohtlatele iseloomulikud huumuserikkad mustjapruunid mullad. Nende tekkimist soodustavad kaltsiumiühendite poolest rikkad savikad ja lubjarikkad setted (löss), võrdse aastase sademete hulga ja aurumisega ning lühikese niiske ja pika kuiva perioodiga soe kliima, tasakaalustatud veerežiim, tasane pinnamood ja rikkalik rohttaimestik.
Hääbunud taimede jäänused ladestuvad maapinnale, nende juurte jäänused jäävad mulda. Niiskel aastaajal toimub kiire taimejäänuste lagundamine mikroorganismide ja seente mõjul, nendest tekib huumus. Kuiva perioodi jooksul lagundamine aeglustub ja toimub orgaaniliste ainete kuhjumine ehk kamardumine (Vassili Dokutšajevi andmetel oli Venemaal 20. sajandi alguses mustmuldi huumushorisondi paksusega kuni 2 m). Lubjarikkus soodustab püsivate huumusainete moodustamist, see muudab mustmulla huumuserikkaks (huumusesisaldus on kuni 20%).
Huumushorisondi all paikneb saviosakestega rikastanud tumepruun sisseuhtehorisont. Kuna huumushorisont on poorine ja mahutab palju vett, siis vesi ei jõua sisseuhtehorisondisse ja ei uhtu kaltsiumi ühendeid välja. Nendest moodustatakse valgetest niitidest võrgustikku ja plekke.

Mustmuldade levik

Mustmullad on levinud Euraasias (Ungaris, Bulgaarias, Austrias, Tšehhis, Slovakkias, Balkani poolsaarel, Moldovas, Ukrainas, Mongoolias, Hiinas, Venemaa lõunaosas).
Põhja-Ameerikas on mustmullad USA ja Kanada piiril. Lõuna-Ameerikas on need Argentina lõunaosas ja Tšiili lõunaosas eelmäestikes.

Mustmuldade kasutamine

Mustmuldadele on iseloomulikud suur poorsus, suur toitelementide sisaldus ja hea sõmeraline struktuur, mille tõttu on nad väga viljakad ning kasutatakse teravilju (nisu, mais), päevalille ja mitmesuguseid söödakultuure kasvatamiseks.
Lucka

Linnaosad

Lucka on jaotatud kolmeks osaks: linn ise, Breitenhain ja Prößdorf.
Allan Noormets

Allan Noormets (sündinud 9. veebruaril 1964) on eesti näitleja. 
Ta lõpetas 1982. aastal Tallinna 22. Keskkooli. Õppis aastatel 1982–1983 Tallinna Pedagoogilises Instituudis näitejuhtimist. Aastatel 1983–1985 teenis sundaega Nõukogude armees. Võeti 1985. aastal täiendava vastuvõtu korras vastu Tallinna Riikliku Konservatooriumi Lavakunstikateedrisse, mille lõpetas 1988. aastal (13. lend). 
Aastatel 1988–1994 töötas Viljandi teatris Ugala. Alates 1994. aastast on Allan Noormets Tallinna Linnateatri näitleja. Mänginud ka seriaalides ("Wikmani poisid", "Õnne 13", "Riigimehed") ja filmides ("Õnnelind flamingo").

Isiklikku

Allan Noormets ei ole Andres Noormetsa vend.
Artur Lõoke

Artur Lõoke (20. september 1909 Jõgeva – 11. oktoober 1950 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (nooremleitnant) ja raudteelane.
Ta oli jaamakorraldaja ja jaamaülem mitmes Eesti raudteejaamas, viimati Rakkes. 1941–1942 oli ta Omakaitse Jõgeva kompanii ülem. 
28. juunil 1949 põgenes ta koos Herman Treialiga Soome, kuid anti Nõukogude Liidule välja 16. aprillil 1950. Ta mõisteti surma sama aasta 26. juulil ja hukati 11. oktoobril.  
Lõokese abikaasa ja 9-aastane tütar küüditati 1951. aasta sügisel Siberisse.
Jüri Reemann

Jüri Reemann (31. detsember 1920 Vigala vald, Läänemaa – 6. august 1993 Tartu) oli Eesti füüsik.

Elulugu

Jüri Reemann sündis 31. detsembril 1920 Vigala vallas talupidajate peres.
Lõpetas 1940 Tallinna 2. Keskkooli ja 1957 Tartu Riikliku Ülikooli füüsikuna. Füüsika-matemaatikakandidaadi väitekirja "Приборное интегрирование радиации в актинометрии" ("Kiirguse aparatuurne integreerimine aktinomeetrias", juhendaja Juhan Ross) kaitses 1965. aastal Tartu Riiklikus Ülikoolis. 
Oli 1958–1993 Eesti NSV Teaduste Akadeemia Astrofüüsika ja Atmosfäärifüüsika Instituudis (aastani 1973 Eesti NSV Teaduste Akadeemia Füüsika ja Astronoomia Instituut): 1958 vaneminsener, 1958–1966 nooremteadur, 1966–1986 atmosfäärifüüsika sektori vanemteadur, 1986–1993 elektromontaaži lukksepp.

Teadustöö

Uurimisvaldkonnad: aktinomeetriliste mõõtmiste automatiseerimine, aktinomeetriliste kiirgusvastuvõtjate ja radiomeetrite projekteerimine, ehitamine ja kasutamine. Ülemaailmselt tunnustatud kiirgusvastuvõtjate ja radiomeetrite projekteerija ning ehitaja: 2 autoritunnistust.

Isiklikku

Anu Sõber on Jüri Reemanni tütar.
Jüri Reemann suri 6. augustil 1993 Tartus ja maeti Nõo kalmistule.
Jääger

Sõna tähendused

Sõna jääger tähendus on eesti keeles kitsas, piirdudes eelkõige palgaliste jahimeestega, samas kui saksa keeles (ja mõnes selle sugulaskeeles) tähendab Jäger lihtsalt igasugust kütti - kuni küttide ja korilasteni välja.
Sarnaselt saksa keelega on jäägri tähendus kandunud ka sõjaväelastele, kes kuuluvad kütiväeosadesse (nt Eesti kütiväed). Traditsiooniliselt nimetatakse nii jalaväe valiküksusi, mis kasutavad laialdaselt jahimeheoskusi, tegutsedes metsas või mägedes. Tihti rakendatakse neid võitluses vastupanuliikumiste ja diversantidega. Jäägrite nimetust on kandnud ka mõned paramilitaarsed organisatsioonid (Soome jäägriliikumine, Läänemaa Vabatahtlik Jäägrikompanii jts).
Saksa keeles on Jäger andnud arvukalt tuletisi ja liitsõnu (Aasjäger, Jägerbataillon, Jägerei, jägerisch, jägergrün, Jägerhut, Jägerhütte, Jägerschaft, Jägerschnitzel, Jägersprache, Jägerzaun, Schürzenjäger), millest eesti keelde on jõudnud vähesed; enamasti kasutatakse eesti vastetes sõnu jahimees ja kütt. Küll aga on eestlastele tuttav ürdiliköör "Jägermeister".
The Mamas & the Papas

The Mamas & the Papas oli 1960. aastatel tegutsenud Ameerika Ühendriikide folkrokkansambel.
Ansambli koosseisus olid Denny Doherty, Cass Elliot, John Phillips ja Michelle Phillips.
Ansambli lugu "California Dreamin’" jõudis ajakirja Rolling Stone 2004. aastal koostatud 500 kõigi aegade parima laulu edetabelis 89. kohale ja album "If You Can Believe Your Eyes and Ears" kõigi aegade 500 parema albumi loendis 127. kohale. Ansambli muudest lugudest on ilmselt tuntuim "Monday, Monday", mis ainsana jõudis Billboardi singlite edetabelis esikohale.
Aastal 1998 lisati bänd Rock'n'rolli Kuulsuste Halli.
Faizal Yusof

Faizal Yusof (ka Faizal Yusup; 1978 – 1. jaanuar 2011 Pusat Rawatan Islam) oli Malaisia näitleja. 
Ta mängis teleseriaalides "Tiramisu" ja "Manjalara".
Abielust laulja Siti Nordianaga sündis tal poeg.
Lääne-Saare valla lipp

Lääne-Saare valla lipp on endise Eesti haldusüksuse Lääne-Saare valla lipp.

Lipu kirjeldus

Ristkülikukujulise lipu rohelisel väljal on valge palk ja sinine poom. Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 7:11, normaalsuurus 105×165 cm.

Põhjendus

Roheline värv tähendab noorust ja lootust, aga ka valla uhket taimestikku. Sinine tähistab vett. Hõbe tähendab vaimsust, viitab valla tugevatele kultuuri- ja haridustraditsioonidelel ning tugevale külakogukonnale.
Jacques-Étienne Montgolfier

Jacques-Étienne Montgolfier (7. jaanuar 1745 – 2. august 1799), noorem Montgolfier' vendadest, oli prantsuse paberivabrikant, kuumaõhupalli loojaid.
Kersti Põldemaa

Kersti Põldemaa (aastani 1970 Neu; sündinud 29. mail 1947 Tallinnas) on Eesti sotsiaalteadlane.

Elulugu

Lõpetas 1966 Tallinna 42. Keskkooli, 1971 TPedI algõpetuse pedagoogika osakonna, 1995 TPÜ-s magistrantuuri, sotsiaaltöö magister (1995, Tallinna Pedagoogikaülikool), väitekiri "Vaimupuudetöö sotsiaaltöö kontekstis. Vaimupuudetöötaja pädevustamise võimalusi" (Tallinn, 1995). Oli 1990 Tallinna Eriinternaatkooli õpetaja-kasvataja, 1990–2001 Sotsiaalministeeriumi peaspetsialist, 2001– Tallinna Sotsiaaltöö Keskuse (endine Avahoolduse Arenduskeskus) direktor.

Teadustöö

Uurimisvaldkonnad: sotsiaalhoolekanne, vaimupuudetöö, sotsiaaltöötajate kutseoskused. Eesti Akadeemilise Sotsiaalturvaühingu ja Eesti Sotsiaaltöö Assotsiatsiooni liige. Üle 10 teadustrükise.
Magda Pihla

Magda Pihla (aastani 1929 Magda Römmer, aastatel 1929–1953 Magda Pihla, aastatel 1953–1979 Magda Mikkola, aastast 1979 Magda Easton; 19. jaanuar/1. veebruar 1908 Tallinn – 31. mai 1989 Toronto) oli eesti kirjanik, pedagoog ja harrastuskunstnik.
Ta sündis Tallinnas Rotermanni Tehaste möldri tütrena. Aastatel 1910–1915 elas ta koos vanematega Tambovi kubermangus. Ta on õppinud Järvakandi ministeeriumikoolis, Läänemaal Russalu algkoolis ja Harjumaal Nissi algkoolis. Aastatel 1922–1928 õppis ta Haapsalus Läänemaa Õpetajate Seminaris ja aastatel 1965–1966 Ontario kunstikolledžis.
Ta töötas aastatel 1928–1932 Hiiumaal ja aastatel 1940–1943 Pärnumaal Jõõpres algklasside õpetajana ja aastatel 1943–1944 Pärnus kooliinternaadi juhatajana.
Ta siirdus aastal 1944 Saksamaale, kus ta oli aastatel 1945–1950 Haunstetteni eesti algkoolis ja Augsburgi Eesti Gümnaasiumis õpetajaks. Elas aastast 1950 Kanadas, kus töötas mõned aastad eesti täienduskoolis õpetajana, oli laohoidja, kantseleiametnik ja aastast 1966 harrastuskunstnik. Ta oli Välismaise Eesti Kirjanike Liidu liige.
Magda Pihla suri aastal 1989 Torontos.
Ta avaldas aastast 1934 ajakirjanduses artikleid ja lastejutte. Kirjutas muinasjutulise lastenäidendi "Emakese kirjulilleline põll" (1940). Tunnustuse võitis paariaastase tütarlapse elamusi esitav lastejuttude tsükkel "Rõõmuraasuke" (Geislingen 1947, "Ajakiri Naisele" 1944 3–6, läti keeles 1959), järgnesid lasteraamatud "Õnneretsept" (Augsburg 1949), "Rõõmuraasukese kirjad" (Lund, 1952), "Eidetütar, taaditütar", "Küll on hea elada" (mõlemad New York 1961). Tema lastejuttudele on omane südamlik toon, hea keeleoskus ning rahvaluule elementide kasutamine. Rahvapärases keeles kirjutatud novellikogus "Ristunud saatused" (Toronto Orto 1955) käsitleb ta idülliliselt maaelu Eestis ja naiste kohanemisraskusi paguluses. Romaanis "Teed ja käijad" (Lund 1958) kirjeldab ta peategelasest kunstniku ja teiste elu ja sisselülitumist Kanada ühiskonda. Autobiograafilise koega romaanis "Naanu ema tütred" (Lund 1963) loob ta mällujääva pildi Eestist väljarännanud perekonna elust ja saatusest Venemaal.
Otto von Rehbinder

Vabahärra Otto von Rehbinder (arvatavasti 1640 – oktoober 1710) oli baltisaksa päritolu Rootsi sõjaväelane ja poliitik.
Otto von Rehbinder sündis Soome kindralkuberneri, kindralmajor Heinrich von Rehbinderi ja Hildegard Elisabeth von Uexkülli pojana.
Otto von Rehbinder teenis Rootsi armees, kus sai oobersti auastme.
Ta oli Virumaa meeskohtunik, 1680–1687 Eestimaa rüütelkonna peamees, Eestimaa maanõunik (1692),  22. jaanuarist 1701 Järva maarügemendi ülem, ning 1710. aastal Tallinna komandant. Põhjasõja ajal langes ta 1704 Narva piiramisel ja 29. septembril 1710 Tallinna kapituleerumisel venelaste kätte vangi.
Otto von Rehbinder suri 1710. aastal katku ja on maetud Tallinna Niguliste kirikusse.
Talle kuulusid Udriku, Liigvalla (aastast 1676) ja Tamsalu Eestimaal, ning Kawandtholmi ja Pyhtää valla Kullagårdi mõis Soomes.
Yelli maakond

Ajalugu

Maakond moodustati 1840. aastal.
Gudenå

Geograafia

Gudenåen saab alguse Tinnet Kratis Tørringist loode pool kõrgusel 65 meetrit üle merepinna (55°54'07"N, 09°24'03"E) ning suubub Randers Fjordisse (56°27'23"N, 10°01'34"E). Jõgi on laevatatav.
Jõe kaldal asuvad linnad Ry, Silkeborg, Bjerringbro ja Lango ning jõe suudmealas Randers.
Sergios I

Tegevus sõja ajal Pärsiaga

Herakleios I valitsemisajal Pärsia ning tekkis oht, et Konstantinoopol vallutatakse. Sergios andis Herakleiosele sõjakäikudeks 622–628 täieliku moraalse toetuse ning annetas selleks kiriku varasid. Sellal kui keiser oli sõjas, valitses Sergios riiki ja õhutas rahvast oma kodumaad kaitsma.
Pärsia liitlased avaarid piirasid juulis 626 Konstantinoopoli ümber. Väheste sõduritega linna jäänud Sergios pidi korraldama linna kaitset. Tal õnnestus üllatada maabuvaid piirajaid ja nad tagasi lüüa. Võit 10. augustil 626 pani pärslased Konstantinoopolist põgenema ning tähistas avaaride languse algust.
Bütsantsi allikate järgi puhkes sellal, kui Sergios pidas ekteeniat Hodegetriale, merel torm, mis sundis avaarid Konstantinoopoli vallutamisest loobuma. Seda peetakse Jumalasünnitaja imeliseks sekkumiseks.
Tolle lahinguga seostatakse ka tänuhümni (akatisti) Theotokosele, mis omistatakse Sergiosele.
Ferdinand Brunot

Ferdinand Brunot (6. november 1860 Saint-Dié-des-Vosges – 30. jaanuar 1938 Pariis) oli prantsuse keeleteadlane.
Ta on üks neid, keda toob esile Andrus Saareste.
Hinnimäe rändrahn

Hinnimäe rändrahn on kaitsealune rändrahn Võru maakonnas Rõuge vallas Soolätte külas.
Kivi on põhiplaanilt ristkülikukujuline. Kivi on tugevasti sammaldunud. Kivi maksimaalne kõrgus on 1,7 m, keskmine kõrgus 1,5 m, pikkus 5,6 m ja laius 4,1 m.
Türineeme

Türineeme on Soome lahte ulatuv neem Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas Karepa külas.
Neeme geograafilised koordinaadid on 59° 32′ 54″ N, 26° 25′ 21″ E.
Neemel asuvad endise nõukogude piirivalve rajatised, neeme idaküljel asub Karepa sadam ja muul.
2013. aastal korraldas Eesti Arhitektide Liit Türineemel asuva Karepa piilkonnamaja kinnistu ja sadamahoone arhitektuurivõistluse, mis oli esimene Eesti Arhitektide Liidu korraldatud avalik arhitektuurivõistlus eramule. Võistluse võitis arhitektide Joel Kopli ja Koit Ojaliiva võistlustöö.
Kersti Lust

Kersti Lust (sündinud 17. augustil 1976 Lemmatsi, Tartu maakond) on eesti ajaloolane.
Ta on koolis käinud Tartus ja lõpetanud Tartu Ülikooli ajaloo erialal 1999. aastal. Akadeemiliselt on ta EÜS Põhjala vilistlane.
Aastal 2001 kaitses ta magistritööd "Talurahva maakasutus Saaremaa kroonuvaldustes aastatel 1841–1919" ja aastal 2005 doktoritööd "Pärisorjast päriskohaomanikuks: talurahva emantsipatsioon eestikeelse Liivimaa kroonukülas 1819–1915".

Teadustöö

Kersti Lusti uurimused puudutavad põhiliselt Eesti talurahva sotsiaal- ja majandusajalugu 19. sajandil ning 20. sajandi alguses.
Tilleorg

Tilleorg on Ahja jõe ülemjooksul olev org, mis asub Põlva maakonnas Põlva vallas. 
Org on 400–500 m laiune ning kuni 35 m sügavune. Oru veergude kaldenurgad on vahemikus 10–26°. Oru parem veerg on liigestamata ning järsem, vasak aga terrassidega ja laugem. Vasakul veerult siseneb orgu ka mitmeid lisaorge. 
Tilleoru veerus asub linnamägi – Tilleoru Kantsimägi.
Oru kaitseks on loodud Tilleoru kaitseala, millele tahetakse anda maastikukaitseala staatus. Orus asub matkarada.
Leedu NSV Riikliku Julgeoleku Komitee

Organisatsioon

Leedu NSV RJK organisatsiooni ülesehitus lähtus NSV Liidu RJK tsentraliseeritud struktuurist ning oli analoogne Eesti NSV RJK struktuuriga ja järgis NSV Liidu RJK organisatsioonilist ülesehitust.
182. Eesti Laskurdiviis

Diviisi moodustamine

Pärast Eesti NSV vastuvõtmist NSV Liidu koosseisu liiduvabariigina 6. augustil 1940 andis Nõukogude Liidu kaitse rahvakomissar Semjon Timošenko 17. augustil 1940 välja direktiivi nr 0/2/105022, mille kohaselt tuli Eesti sõjavägi reorganiseerida septembri keskpaigaks Punaarmee koosseisus olevaks territoriaalseks laskurkorpuseks. Diviiside moodustamisel saadeti 182. diviisi peamiselt endiste 2. ja 4. diviisi sõdurid.
Eesti rahvaväest moodustatud 182. Eesti Laskurdiviis kuulus moodustatud 22. Eesti Territoriaalse Laskurkorpuse koosseisu, ühena kahest Eesti laskurdiviisist (180. ELD ja 182. ELD) ja korpuse eriüksustest.
Tartu Üliõpilasmaja

Tartu Üliõpilasmaja (ka Sõbramaja või Sõbra maja) on Tartus aadressil Kalevi tänav 24 asuv hoone.
Hoone ehitati 1892 Reinhold Guleke projekti järgi teatrihoonena (Uus teater). Teatrihoone omanik oli Jossif Zmigrodski (Zmigrodsky) (1858–1936). 1909 müüs Zmigrodski hoone saksa seltsile Ressource. See selts tegutses hoones aastani 1939. 1940. aastatel asus hoones teiste seas Tartu Linna I Kultuurimaja, Tartu Linna II Kultuurimaja, Kultuurhariduse osakond, Tartu Vabatahtlik Tuletõrje Ühing. Aastast 1954 tegutses hoones kino Kalev. 1961 nimetati hoone Tartu Noortemajaks Sõprus.
Praegu tegutseb hoones MTÜ Tartu Üliõpilasmaja.
Ao tänav

Ao tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Kassisaba asumis. Tänav algab Paldiski maanteelt ja kulgeb põhja-lõunasuunaliselt Amandus Adamsoni tänavani. Ao tänav on ligikaudu 235 meetrit pikk.
Ao tänav sai nime 15. veebruaril 1933. Nimevalikut mõjutas lähedal asuv Koidu tänav.