google/wiki40b huggingface dataset:
Tahhüon

Tahhüon on hüpoteetiline elementaarosake, mis liigub valgusest kiiremini.
Erinevalt tavalistest osakestest suureneb tahhüoni kiirus, kui selle energia väheneb. Seetõttu ei ole ühelgi tahhüonil võimalik liikuda valgusest aeglasemalt, sest see vajaks lõpmatul hulgal energiat.
Kuna tahhüon liigub alati kiiremini kui valgus, pole seda võimalik näha saabumas. Seda on võimalik näha alles siis, kui see on vaatlejast möödunud. Seejuures ei näe me ühte objekti, vaid kahte, edasiliikuvat ja justkui tagasipõrkuvat. Musta joonega on animatsioonis kujutatud lainefronti, mis lähtub superluminaarsest osakesest sel ajahetkel, kui objekt ja vaatleja on kohakuti. Samasugust kasutatakse ka Tšerenkovi kiirguse matemaatilises kirjelduses. Halli kerana on kujutatud tegelikku objekti, mida vaatleja tegelikult kunagi ei näe. Punane, tegelikust objektist aeglasem kera eemaldub vaatlejast samas suunas kui tegelik objekt, sinine, justkui tagasipõrkuv on Doppleri efekti poolt tagurpidi keeratud laine poolt tekitatud kujutis.
Suure-Jaani vald

Asulad

Suure-Jaani vallas oli üks linn (Suure-Jaani), üks alevik (Olustvere) ja 46 küla.

Külad

Aimla, Arjadi, Epra, Ilbaku, Ivaski, Jaska, Jälevere, Kabila, Karjasoo, Kerita, Kibaru, Kildu, Kobruvere, Kootsi, Kuhjavere, Kuiavere, Kurnuvere, Kõidama, Kärevere, Lahmuse, Lemmakõnnu, Lõhavere, Metsküla, Mudiste, Munsi, Mäeküla, Navesti, Nuutre, Paelama, Põhjaka, Päraküla, Reegoldi, Riiassaare, Rääka, Sandra, Sürgavere, Taevere, Tällevere, Tääksi, Vastemõisa, Vihi, Võhmassaare, Võivaku, Võlli, Ängi, Ülde.

Ajalugu

Suure-Jaani vald moodustati 1992. aasta 13. veebruaril.

Vallavanemad

Suure-Jaani vallavanemad on olnud Ain Olesk (1992–2002) ja Maie Käba (2002–2009). Alates 2009. aastast on vallavanem Tõnu Aavasalu.
Müntimiskoda

Müntimiskoda (ka mündikoda, müntla, vermimiskoda) on töökoda, kus tehakse (vermitakse) metallist münte.
Rušani keel

Rušani keel on pamiiri keelte Šugni-rušani rühma kuuluv hävimisohus keel, mida kõneleb 18 000 inimest Tadžikistanis ja Afganistanis (koos 1 000 kuni 1 500 hufi keele kõnelejaga – 1990, A. E. Kibrik). ISO kood puudub.

Murded

Rušani keelt on peetud ka šugni keele murdeks.

Keeleoskus

Keelt kasutatakse omavahelises suulises asjaajamises. Kirjakeeleks on tadžiki keel. On kirjutanud araabia kirjas ja kirillitsas.
Orangutan

Välimus

Orangutani pikkus seistes on keskmiselt 1,2–1,5 m, kehakaal 33–82 kg, isased võivad kaaluda ka kuni 110 kg.
Orangutanil on suur pea, jäme kael ja suur kogukas keha, väga pikad ja tugevad esijäsemed, lühikesed ja kõverad tagajäsemed ning inimahvidele omaselt puudub neil saba. Enamasti on orangutanide karvkate pikakarvaline ja punakas-pruuni värvi. Orangutani esijäse sarnaneb inimkäega – sel on neli pikka sõrme ja vastanduv lühike pöial. Orangutani tagajäse on sarnaselt esijäsemega nelja pika varba ja neile vastanduva lühikese esimese varbaga. Seega suudavad nad asju haarata nii esi- kui ka tagajäsemetega, kuid maapinnal liiguvad kohmakalt. Täiskasvanud isastel on iseloomulikud suured nägu ümbritsevad põsekotid.
Orangutanid elavad looduses kuni 35-aastaseks, vangistuses aga kuni 60-aastaseks.

Toitumine

Puude otsast saavad orangutanid 65–90% oma toidust. Nad söövad puuvilju, noori puulehti, võrseid, puukoort, putukaid, mett ja linnumune.

Sotsiaalsus

Orangutanid elavad üksildasemalt kui teised inimahvid. Tugevad, aastaid kestvad sidemed on vaid emaste ja nendega koos elavate mittesuguküpsete järglaste vahel, mistõttu on ka nende lapsepõlv inimahvide seas pikim. Täiskasvanud isased ja iseseisvunud noorloomad elavad rohkem üksi. 
Orangutanid ehitavad ööbimiseks ja ka päeval puhkamiseks puu otsa okstest ja lehtedest pesi.

Paljunemine

Emased saavad suguküpseks vabas looduses tavaliselt 15–16-aastaselt , tiinus kestab umbes 8,5 kuud. Orangutanide poegimisintervall on pikim inimahvide seas (umbes 8 aastat).
Emasloomal sünnib korraga ainult üks poeg, kes jääb kuni viieks aastaks ema lähedusse. Seejärel elavad noored kuni suguküpsuseni väikestes rühmades.

Elupaigad

Mõlemad orangutani liigid elavad sügaval ürgmetsas. Mõlemad liigid elavad nii mägedes kui ka madalal soistel aladel . Orangutanid on meie planeedi kõige suuremad puudel elavad loomad. Orangutanid veedavad peaaegu kogu oma elu puude otsas, olles ka kõige puukesksema eluviisiga inimahvid. Orangutanid tulevad puudelt maapinnale harva, rännates edasi peamiselt puult puule ronides.
Kõige suurem orgutani vaenlane on inimene, kelle põllumajandusliku tegevuse ja metsaraie tagajärjel on hävinud hulgaliselt sobilikke elupaiku. Orangutane on ka kütitud. Orangutanide looduslikeks vaenlasteks on tiigrid, leopardid ja krokodillid. Kuna Borneo orangutane ei ohusta tiigrid, siis on täheldatud, et nemad viibivad maapinnal sagedamini kui nende Sumatra sugulased.
Mario Vrančić

Mario Vrančić (sündinud 23. mail 1989 Slavonski Brodis) on Bosnia ja Hertsegoviina jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Inglismaa kõrgliiga klubis Norwich City ja Bosnia ja Hertsegoviina jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Saksamaal. Profidebüüdi tegi ta 2007. aastal Mainz 05 ridades. Seejärel mängis ta hooajal 2009–10Rot Weiss Ahleniga Saksamaa esiliigas ning kaks järgmist hooaega Dortmundi Borussia reservmeeskonnas Saksamaa tugevuselt neljandas liigas Regionalliga West. 2012. aastal liitus ta SC Paderborniga, kellega mängis kaks hooaega Saksamaa esiliigas ja ühe hooaja Saksama kõrgliigas. Hooaegadel 2015–16 ja 2016–17 mängis ta SV Darmstadti ridades Saksamaa kõrgliigas.
2017. aasta juunis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Norwich Cityga. Hooajal 2018–19 tõusis ta Norwich Cityga Inglismaa esiliigast kõrgliigasse.
Vrančić kuulus noorena Saksamaa noortekoondistesse. 2008. aastal tuli ta Saksamaa kuni 19-aastaste koondisega omavanuseliste Euroopa meistriks. Alates 2015. aastast mängib ta Bosnia ja Hertsegoviina jalgpallikoondises.
Tema vanem vend Damir Vrančić on samuti jalgpallur ja kuulunud Bosnia ja Hertsegoviina koondisse.
Nõo valla lipp

Nõo valla lipp on Eesti haldusüksuse Nõo valla lipp.
Lipp on kinnitatud 27. mail 1996 ning õnnistatud sama aasta 2. juulil Nõo kirikus Tartumaa praosti Harald Tammuri poolt.

Lipu kirjeldus

Nõo valla lipp on vapilipp. Sinise kanga vardapoolsel osal on valge kiriku viiluväli koos torniga. Pisut tornist kõrgemal on kummalgi pool torni üks kollane kaheksaharuline täht.
Valge kirikutorni kujutis sümboliseerib Nõo alevikku, kaks tähte kirikutorni kõrval tuletavad meelde taevakehi, mida vaadeldakse Tõravere observatooriumis. Tõravere on Nõo kõrval valla teine suurem asula.
Lipu normaalmõõtmed on 105×165 cm ning laiuse ja pikkuse suhe 7:11.
Kalaramp

Kalaramp on vooluveekokku paisu juurde rajatud kare kaldpind, mis võimaldab veeorganismidel liikuda üle paisu.
Kalarampi peetakse looduslähedaseks kalapääsuks. Väliselt meenutab kalaramp suuresti tehiskoske (kalapääs), kuid erinevalt tehiskosest on kalarambil ainult osa paisu nõlvusest muudetud karedaks.
Eesti Muinastaideselts

Eesti Muinastaideselts (EMTS) on teadusselts, mis tegeleb soome-ugri rahvaste muinastaide dokumenteerimise, uurimise ja tutvustamisega.
Muinastaide Selts (1998. aastast Eesti Muinastaideselts) asutati Üleliidulise Astronoomia ja Geodeesia Ühingu Eesti osakonna kaljujooniste uurimise töörühma liikmete ja teiste huviliste poolt Kablis Pärnumaal 16. oktoobril 1988. 
Selts registreeriti Tartu linnavalitsuses, kuid muudeti hiljem üleriiklikuks ühenduseks asukohaga Tartus.
Põhikirja järgi on selts soome-ugri rahvaste muinastaiet uurivate ning muinaskultuurilembeste isikute vabatahtlik mittetulunduslik ühendus.
Seltsi liikmeskonda kuulub õpetajaid, kunstnikke, arheolooge, astronoome, keeleteadlasi, loomaarste ja paljude muude erialade esindajaid.
Seltsil on osakond Peterburis ja Soomes.
Eesti Muinastaideseltsist on kasvanud välja Soome muinastaideselts (Suomen muinaistaideseura), mis asutati 1998. aastal.Kummagi sõsarseltsi üritused on osavõtuks vabad mõlemale liikmeskonnale ja neid korraldatakse sageli ühiselt.
Seltsi tegevuses on peale teadustöö kesksel kohal uurimisreiside, ekskursioonide, konverentside, loengute, näituste jms korraldamine.
Eesti Muinastaideseltsi aadress on: Tähetorn, Toomemägi, Tartu.
Kaksikpendel

Kaksikpendel on pendel, mis koosneb kahest vardast, kusjuures need vardad on omavahel ühendatud hõõrdevaba liigendiga.
Aleksandr Levitš

Aleksandr Petrovitš Levitš (vene Александр Петрович Левич; 17. juuli 1945 – 28. märts 2016) oli vene bioloogiateoreetik ja temporoloog.
Ta töötas Moskva Riikliku Ülikooli üldökoloogia ja hiljem biofüüsika kateedris. Ta on avaldanud uurimusi teoreetilise bioloogia, matemaatilise bioloogia ja veeökosüsteemide ökoloogia alal. Ta juhatas alates 1984. aastast interdistsiplinaarset aja uurimise (temporoloogia) seminari Moskva Riiklikus Ülikoolis.
Aarne Pung

Aarne Pung (kuni 1939 Arnold Puns, 30. juuni 1909 Kõnnu vald, Harjumaa – 14. august 1994 Tallinn) oli eesti agronoom ja põllumajandusteadlane.
Pung õppis 1932. aastast Tartu Ülikoolis agronoomiat, lõpetades ülikooli 1938. 1946. aastal kaitses ta samas kandidaadikraadi agronoomias (väitekiri "Tõuaretustöö aluseid ENSV piimakarja taastamisel") ning 1953 doktorikraadi agronoomias (väitekiri "Eesti veisetõugude kujunemine ja teed nende parandamiseks"). Ta oli korporatsioon Rotalia vilistlane.
1936–1939 töötas Pung Tartu Ülikooli Zootehnika Katsejaama abiassistendina ja 1939–1941 Konjunktuurinstituudis. 1941–1944 teenis Pung Punaarmees. Hiljem oli ta Tartu Ülikooli ja Eesti Põllumajanduse Akadeemia õppejõud, professor (1954) ning akadeemik (1969).
Fjodor Kostjajev

Fjodor Vassiljevitš Kostjajev (Фёдор Васи́льевич Костя́ев; 8. veebruar (ukj 20. veebruar) 1878 Jelgava — 27. september 1925 Moskva) oli Venemaa ja Nõukogude Liidu sõjaväelane, kindralmajor, üks Nõukogude Venemaa delegatsiooni liikmeid Tartu rahuläbirääkimistel.
1904-1905 osales Kostjajev Vene-Jaapani sõjas, 1914-17 Esimeses maailmasõjas läänerindel. 1918. aastal liitus ta Punaarmeega, juhtides Pihkva rajooni staapi, Petrogradi diviisi, Põhjarinde staapi ja Sõja-Revolutsioonikomitee välistaapi.
1919. aasta suvel Kostjajev arreteeriti, septembrist oli õppejõud sõjaväeakadeemias. 1921-23 osales ta Poola-Nõukogude piirikomisjoni töös, 1924-25 Soome-Nõukogude piirikomisjonis.
Kostjajev pälvis Püha Anna 4. järgu ordeni (1905), Püha Stanislavi 3. järgu ordeni (1907) ja Püha Anna 3. järgu ordeni (1908).
Jussi Vares

Jussi Valtteri Vares on Reijo Mäki loodud tegelaskuju tema raamatutes ja filmides.
Vares tegutseb eradetektiivina Turus.
Lehte Rannut

Isiklikku

Tema isa August Tammeste oli algkoolijuhataja, vend Rein Tammeste oli matemaatik, õde Vaike Kapral oli arst. 
Tema abikaasa Priit Rannut oli eesti vaimulik (EELK Märjamaa Maarja koguduse õpetaja). 
Tema poeg Mart Rannut on keeleteadlane. 
Tema tädipoeg oli Kaul Kadak.
Tema õe tütrepoeg on eesti vaimulik Kristjan Luhamets.
New Frontiers

New Frontiers on NASA programm, mille eesmärgiks on uurida Päikesesüsteemi. Keskmiselt saadetakse programmi raames uus sond kosmosesse iga 36 kuu tagant. Programmi alustati 2003. aastal. New Frontiersi programmi käigus teostatakse kallimaid ja ajakulukamaid missioone kui Discovery programmi käigus.
Kvaliteet

Tehnilised omadused

Paljud tehnilised omadused on mõõdetavad. Näiteks IP kaitseklassid, mõõteriistade täpsusklassid jne.

Kvaliteet filosoofias

Kvaliteedi mõistet filosoofias kasutas Aristoteles kategooriate õpetuses.
Kvaliteet on tihedalt seotud asja või nähtuse olemusega või lähenemisnurgast asjale. Kvalitatiivne määratletus väljendub omadustena.
Metsaküla kalmistu

Metsaküla kalmistu on kalmistu Häädemeeste kihelkonnas Pärnumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Metsakülas Häädemeeste vallas Pärnu maakonnas.

Ajalugu

Kalmistu rajati 1870. aastal. See on riiklik kultuurimälestis.

Kirjeldus

Kalmistu pindala on 1,19 ha. See on hästi säilinud ja seda hooldatakse.
Kriminaalmiilits

Kriminaalmiilits oli Venemaa kriminoloogias kasutatav üldnimetus kriminaal-, majanduskuritegude ja ebaseadusliku narkootikumide käitlemise tõkestamise ja avastamisega tegelevate allüksuste kohta, kes tegevad kuritegude avastamisega, milles on eeluurimine enne kohtumenetlust kohustuslik. Seadusandlikult kasutati üldnimetust kriminaalmiilits 1991. aastal pärast Venemaa NFSV Siseministeeriumi Kriminaalmiilitsa teenistuse moodustamist.
Euroopa ja Ameerika õigusruumis vastab sellele terminile mõiste kriminaalpolitsei, millega eristatakse avalikku korda kaitsvat ja tagavat korrakaitsepolitseid ja kriminaalkuritegevuse tõkestamise ja avastamisega tegelevat kriminaalpolitseid.
Aasluharohumaa

Aasluharohumaa on lühiajaliselt üleujutatav luharohumaa.
Selle saagikus on 10–30 tsentnerit hektarilt.
Shenzhen

Haldusjaotus

Shenzhen on allprovintsilinn. Halduslikult jaguneb 8 linnarajooniks.
■ Futian (福田区), 78,04 km², 1 206 100 elanikku (2009) 
■ Luohu (罗湖区), 78,36 km², 938 200 elanikku (2009) 
■ Nanshan (南山区), 182,12 km², 943 200 elanikku (2007) 
■ Bao'an (宝安区), 697,34 km², 3 593 300 elanikku (2009)  
■ Longgang (龙岗区), 844,07 km², 378 000 elanikku (2009) 
■ Yantian (盐田区), 72,63 km², 225 200 elanikku (2008) 
■ Guangming Xin (光明新区), 156,1 km², 800 000 elanikku (2007) 
■ Pingshan Xin (坪山新区), 168 km², 600 000 elanikku (2009)
Puhkpillid

Puhkpillid ehk aerofonid on laiemas tähenduses muusikainstrumendid, mille heli tekib õhusamba võnkumisel. Kitsamas tähenduses nimetatakse puhkpillideks ("pärispuhkpillid", saksa keeles eigentliche Blasinstrumente) muusikainstrumente, mille heli tekib pillimängija hingamiselunditest lähtuva pilli sisse puhutud õhu võnkumisel.
"Pärispuhkpillid" jagatakse algse valmistamise materjali järgi tavaliselt puupuhkpillideks ehk puupillideks ja vaskpuhkpillideks ehk vaskpillideks.
Puhkpillid laiemas tähenduses moodustavad Hornbosteli-Sachsi muusikainstrumentide liigituses 4. kategooria "aerofonid" ('õhkhelisejad').
Max Runge

Max Heinrich Runge (2. september 1849 Szczecin – 27. juuli 1909 Göttingen) oli saksa arstiteadlane, günekoloog.
Ta õppis Jenas, Bonnis, Leipzigis, Viinis ja Strasbourgis arstiteadust, promoveeriti 1875 ja habiliteerus 1879 Berliini ülikooli juures sünnitusabi ja günekoloogia alal. Ta oli professor Tartu Ülikoolis 1883–1888 ja 1888–1909 Göttingenis.
Sünnitusabi ning naiste- ja lastehaiguste professorina kaasajastas ta Tartu naistekliiniku, rajades sellele juurdeehitise. Ta avas uuesti Tartu ämmaemandate kooli. Ta tõi günekoloogiasse kirurgilise suuna. Tema ajal tehti Tartu naistekliinikus esimesed tolle aja kohta keerulised kõhuõõneoperatsioonid ja seati esmakordselt Venemaal sisse rasedate polikliiniline sünnitusabi.
Craig Bellamy

Norwich City

Esimese kohtumise Norwich City eest tegi Bellamy 15. märtsil 1997. Järgmisel hooajal kuulus ta juba kindlalt Norwichi rivistusse, mängides 38 kohtumist ja lüües neis 13 väravat. 1998.-99. aasta hooajal pidi ta vigastuse tõttu vahele jätma, ometi osutus see hooaeg veel edukamaks: Bellamy lõi 38 mängus 17 väravat. 1999.-2000. aasta hooaeg jäi tal enamjaolt vahele, sest hooajaeelses mängus sai ta põlvevigastuse ja naasis platsile alles aprillis.

Koondisekarjäär

Bellamy debüteeris Walesi jalgpallikoondises 25. märtsil 1998 sõprusmängus Jamaica vastu. Esimese värava Walesi kasuks lõi ta 2000. aasta Euroopa meistrivõistluste valikturniiril Taani vastu võõrsil 2:1 lõppenud mängus. Esimest korda lõi ta Walesi kasuks 2 väravat Ungari vastu 2005. aasta veebruaris ning seda kordas ta Slovakkia vastu 2007. aasta septembris.
2006. aasta oktoobris, kui Walesi senine kapten Ryan Giggs sai vigastada, sai Bellamy koondise kapteniks. Esimene kohtumine ebaõnnestus täielikult: kodus kaotati Slovakkiale 1:5. Edaspidi läksid mängud paremini. 2007. aasta juunis teatas Giggs oma loobumisest rahvusvahelisest jalgpallist ja Bellamy sai juba päriselt Walesi meeskonna kapteniks.

Eraelu

Craig Bellamy kasvas üles Cardiffis. Ta mängis lapsest saadik jalgpalli oma isa jalgpalliklubis.
Craig Bellamy on abielus Claire Jensoniga alates 2006. aasta juunist. Neil on 3 last: Ellis, Cameron ja Lexie.
6. mail 2008 avas Graig Bellamy kodusõjast räsitud Sierra Leones omanimelise fondi, et aidata rasketes oludes elavaid lapsi. Teadaolevalt on ta tänaseks investeerinud üle 11 miljoni krooni, et avada jalgpalliakadeemia, millega arendada riigi noori jalgpallitalente.
Joosu savimaardla

Joosu savimaardla on üleriigilise tähtsusega savimaardla Põlva maakonnas Põlva vallas.
Tootsa kihi paksus on 7–13 m ja geoloogiliselt on see Devoni ladestu Burtnieki lademe savi. Maardla pindala on 25 ha, maardla katendi paksus on maksimaalselt 9 m.
Joosu maardla savi kuulub rasksulava savi kategooriasse, savi sulamistemperatuur on 1530–1750 kraadi.
Joosu maardla savi on kasutatud 1920. aastatest telliste, šamottkivide, keraamika ja portselani tootmiseks. Nõukogude perioodil kasutasid Joosu savi tellisetehas Võrukivi ja Tallinna Ehituskeraamika Tehas.
Käesolevaks ajaks on maardla ammendatud. Karjäär on täitunud veega, tekkinud järve nimetatakse Savijärveks.
SV40

Levik

SV40 võib nakatada nii ahve kui ka inimesi. Looduslikud peremehed on eelkõige reesusmakaagid ja teised Aasia makaagid.

Sisaldus lastehalvatuse vaktsiinis

SV40-t kirjeldasid esimestena 1960. aastal Ameerika Ühendriikide mikrobioloogid Ben Sweet ja Maurice Hilleman, kes avastasid, et 10–30% USA-s kasutatud lastehalvatuse vaktsiinidest (Sabini-tüüpi vaktsiin), sisaldasid SV40-t. 1960. aastaks oli Ameerika Ühendriikides potentsiaalselt saastatud lastehalvatuse vaktsiinidega vaktsineeritud umbes 90% lastest ja 60% täiskasvanutest.
Erinevate firmade toodetud lastehalvatuse vaktsiiniga korraldati vaktsineerimisi ka teistes riikides. Nii korraldas Poolas sündinud ameerika viroloog ja immunoloog Hilary Koprowski (5. detsember 1916 – 11. aprill 2013) aastatel 1957–1960 ulatuslikke vaktsineerimisi Belgia Kongo idaosas (tänapäeval Kongo DV, Rwanda ja Burundi); täpsed andmed puuduvad, arvatakse et Léopoldville'is vaktsineeriti 75 000 last. Vaktsiin võis mingis etapis olla kokkupuutes šimpansi neerudega, mis aga olid "omastatud" ahvi immuunpuudulikkuse viiruse tüvega SIVcpz-ga nakatunud šimpansilt. Selle vaktsineerimise tulemusel on mitmete uurijate arvates saanud võimalikuks teadmata arvu keskaafriklaste meditsiiniprotseduuridest tingitud nakatumine HIV-1-na tuntud viirusega (DPV - suukaudse poliomüeliidi vaktsiiniteooria).

Osalus kasvajate tekkes

Nagu teisedki polüoomiviirused, võib SV40 teatud tingimustel kutsuda esile kasvajaid, nakkus jääb aga enamasti sümptomiteta.
Inimestel ei ole tõestatud otsest seost SV40 nakkuse ja vähi tekke vahel, kuid SV40 onkogeenid osalevad vähirakkude tekkes inimese rakkudest rakukultuuris.
SV40 on DNA-viirus ja temale omistatakse onkogeenne võimekus mitmete vähkkasvajate tekkeks inimestel (vähiproovides on ahviviirus 40-e DNA), nagu aju-, kopsu-, soole-, eesnäärme ja rinnanäärmevähk. Pole selge, kui paljudel neist nüüdseks enam-vähem sobivas "rinnavähikandluseas" vaktsineerituil on rinnanäärmevähk tuvastatud.
Külvar Mand

Külvar Mand (sündinud 29. mail 1965 Paides) on Eesti arst (anestesioloog) ja poliitik.

Haridus

Ta lõpetas 1991. aastal Tartu Ülikooli arstiteaduskonna ravi eriala.
1996. aastal läbis ta Ameerika Ühendriikides erakorralise meditsiini õppe.

Töö

1992. aastast töötas anestesioloogina Rakvere Haiglas ja Järvamaa Haiglas. 2000. aastast töötas Pärnu Haiglas anestesioloogina ja erakorralise meditsiiniabi teenistuse juhatajana.
2001. aastal sai ta Pärnu kiirabijuhina tuntuks metanoolimürgistuse saanud ohvrite abistamisega.
Aastatel 2003–2005 oli ta Sotsiaalministeeriumi abiminister.
Aastatel 2005–2007 oli ta Pärnu Haigla juhatuse liige. Viimastel aastatel on ta töötanud Ida-Tallinna Keskhaigla ja Järvamaa haigla anestesioloogina, samuti Soomes Savitaipale tervisekeskuses.

Ühiskondlik ja poliitiline tegevus

2002. ja 2005. aasta kohalikel valimistel valiti ta Res Publica nimekirjas Pärnu Linnavolikogu liikmeks.
2003. aastal valiti ta Res Publica nimekirjas isikumandaadiga Riigikogu X koosseisu liikmeks. Ta oli Riigikogu liige 2003. aasta märtsist oktoobrini ja kuulus sotsiaalkomisjoni. Tema volitused lõppesid seoses sotsiaalministeeriumi abiministri ametikohale asumisega.
2007. aastal valiti ta Isamaa ja Res Publica Liidu eestseisuse liikmeks ja IRLi Pärnumaa piirkonna esimeheks.
2013. aasta detsembrist on ta Koeru vallavolikogu esimees ja hiljem aseesimees.

Sporditegevus

Autoralli Eesti meistrivõistlustel E-klassis on ta võitnud 4 pronksi (2002, 2003, 2006 ja 2008) Kristo Puusepa kaardilugejana. Tegeleb auto- ja motospordi võistluste meditsiinilise julgestusteenuse korraldamisega. Ta on Rahvusvahelise Mootorrattaspordi Föderatsiooni litsentsiga arst.
Itai-Itai haigus

Itai-Itai haigus (jaapani keeles イタイイタイ病 itai-itai byō) oli 20. sajandil Jaapanis Toyama prefektuuris kaadmiumimürgitusest alguse saanud epideemia. Jaapani keeles tähendab "itai" suurt valu, mille järgi sai haigus ka oma nime.
Toyama prefektuuris hakati kulda kaevandama juba 710. aastal. 1589. aastal algas hõbeda kaevandamine, hiljem hakati kaevandama ka pliid, vaske ja tsinki. Vene-Jaapani sõja ja Esimese maailmasõja ajal tekkinud toorainenõudlus, samuti Euroopa uued kaevandustehnikad suurendasid kaevanduste kasumit. 1910. aastal algas ulatuslik kaadmiumireostus, ning esimesed haiged avastati juba 1912. aastal. Toona oli kaevanduste omanikuks Mitsui Mining and Smelting Co. korporatsioon. Eriti reostav oli kaadmium Jinzū jões, mida kasutati peamiselt riisipõldude niisutamiseks, aga ka joogiveeks, pesemiseks ja kalapüügiks.
Kalad hakkasid surema kaadmiumimürgitusse, ning reostatud veega niisutatud riis kasvas halvemini kui tavaliselt. Enne 1946. aastat ei saadud aga aru mürgitusest, ning arvati, et tegu oli lihtsalt mõne bakteriaalse nakkusega.
Siis hakati asja uurima, ning alguses arvati, et vesi oli reostunud pliiga. 1955. aastal aga avastati, et vesi oli hoopis kaadmiumiga reostunud. Siiski pole pärast 1946. aastat keegi mürgitust saanud. Kuigi Toyama prefektuuris olid sümptomid kõige hullemad, leiti haigeid ka veel viiest prefektuurist.
Sümptomiteks olid luude hõrenemine, neerupuudulikkus ja aneemia, mis lõpuks viisid surmani.
1968. aastal kaevati Mitsui korporatsioon kohtusse ja 1971. aastal mõisteti korporatsioon süüdi. Taas tuli korporatsioonil maksta kompensatsiooni.
Inimesed, kes arvavad, et neil on itai-itai haigus, on kohustatud sellest teatama Jaapani Tervishoiu-, Töö- ja Heaoluministeeriumile, et nende arvamus üle vaadataks. Tavaliselt peetakse inimest itai-itai haigusse haigestunuks, kui ta on elanud reostunud alal ja tal avastatakse luude hõrenemine või neerupuudulikkus. 1967. aastast on avastatud 184 itai-itai ohvrit, ja potentsiaalseid on 388. 1993. aastal oli nendest veel 15 elus.
Kaadmiumireostus tekitas Jaapanis ka palju põllumajanduslikke probleeme.
Ameerika kevadvõhk

Ameerika kevadvõhk (Lysichiton americanus Hultén et St. John) on võhaliste sugukonda kuuluv taimeliik.
Pärismaisena kasvab Põhja-Ameerika lääneosas, Euroopas kasvatatakse aedades dekoratiivtaimena alates 20. sajandi algusest. Naturaliseerununa on muutunud invasiivseks võõrliigiks.
Depoo turg

Depoo turg on Astri Gruppi kuuluv turg ja toidutänav Tallinnas. See avati külastajatele 2016. aastal asendamaks remondis olevat Balti Jaama Turgu. Depoo turg asub Põhja-Tallinna linnaosas aadressil Telliskivi 62.
Alfred Pontak

Alfred Pontak VR II/3 (30. detsember 1899 Svirsk, Kiievi kubermang – 4. juuli 1941 Tallinn) oli eesti sõjaväelane (kaptenmajor). Ta oli esimese Eesti allveelaeva "Kalev" komandör.
Arreteeriti 23. juunil 1941 ja seejärel hukati. Andmeid ja fotosid temast on vähe säilinud. Tema õde, kes imekombel naasis Siberist, tunnistas, et KGB käis lähedaste kodudes väga tihti puistamas ning kui oleks leitud Alfredi fotod, dokumendid, isiklikke tarbeesemed, oleks järgnenud väga pikk vanglakaristus.