google/wiki40b huggingface dataset:
Füüsikaline suurus

Füüsikaline suurus on füüsikalise objekti mõõdetav omadus või olek, mida saab matemaatiliselt tõlgendada suurusena ja mis võimaldab antud objekti tähise ning mõõtühiku abil arvuliselt kirjeldada. Näiteks mõõtes mingi keha massiks 13 kg on 13 füüsikalise suuruse -- massi suurus ja kg mõõtühik milles massi mõõdeti.
Füüsikalised suurused on näiteks skalaarsed suurused, vektorsuurused või üldiselt tensorsuurused.
Suurust väljendatakse suuruse ja mõõtühiku korrutisena. Kuigi mõõtmisel saadakse suuruste väärtuseks alati ratsionaalarvud, vaadeldakse füüsikateooriates suurusi tavaliselt reaalarvulistena.
Paadrema Püha Kolmainu kirik

Paadrema Püha Kolmainu kirik on aastatel 1888–1889 ehitatud õigeusu kirik Paadremal Pärnu maakonnas. Kirik kuulub Eesti Apostlik-Õigeusu Kirikule ja seal tegutseb Paadrema Püha Kolmainu kogudus.
Kirik on alates 1998. aastast riiklik kultuurimälestis. Kaitsmist väärib nii hoone ise kui ka interjööri ainulaadne kauni kujundusega lagi ja ikonostaas.

Ajaloost

Ajaloolisel Läänemaal Varbla kihelkonnas asutati Paadrema(a) õigeusu kogudus 1884. aastal. Sealkandi inimesed olid õigeusu kirikuga liitunud juba 1883. aastal, mil usuvahetusliikumine Lihulas alguse sai. Algul peeti teenistusi taludes, 1885. aastal valmis kool-palvemaja. 
Esimesed preestrid olid eestlased Aleksander Tamm (1884–1887) ja Nikolai Leisman (1887–1888). Enne neid käis piirkonna inimesi Pärnumaalt õigeusku salvimas Uruste preester Dionissi Tamm ja Kalli preester Stefan Bežanitski, kes salvis Paadremaa, Lihula ja Virtsu ümbruses kokku üle 3000 eestlase. 
1887. aastal võõrandati kiriku ehitamiseks Paadrema mõisalt maavaldus (enne olid sakslastest mõisnikud ja pastorid igati kiriku ehitamise vastu võidelnud) ja ehitati kellatorni, suurema harikupli ja nelja sibulkupliga nurgatorniga maakividest ja tellistest kirik (arhitekt Konstantin Nyman). Ehitajad olid meistrid Muhu saarelt ja töödejuhataja oli Feodor Revka. Koos kirikuga valminud kihelkonnakooli kivimaja võõrandati koguduselt 1918. aastal ja seal avati riiklik algkool. Liikmeid oli koguduses 1890. aastal 983 ja 1913. aastal 1538. Aastal 1922 oli Paadremaa valla elanikest 35% õigeusku. 1939. aastal oli koguduses 925 liiget ja 1970. aastal 81 annetajaliiget.  Aastatel 1963–1989 oli koguduse preester Mihail Tapp (1904–1990; aastatel 1963–1978 oli ta kogudust hooldav preester).

Tänapäev

Alates 2006. aastast on koguduse preester Enos Heinsoo.

Huvitav teada

Paadrema kirikus on ristitud kirjanik Karl Ristikivi, kes on ka maetud Paadrema kalmistule oma ema Liiso kõrvale.
Atsetüleen

Kasutamine

Atsetüleeni kasutatakse keemilises sünteesis ja tööstuses, näiteks põlevgaasina metallide keevitamisel ja lõikamisel.
Peter Friedrich Ludwig

Peter Friedrich Ludwig (17. jaanuar 1755 Riesenburg, Ida-Preisimaa – 21. mai 1829 Wiesbaden) oli Oldenburgi administraator 1785–1810 ja 1813–1823, Lübecki vürstpiiskop 1785–1803 ning Oldenburgi suurhertsog 1823–1829.
Peter Ludwig kasvas üles oma onu, Oldenburgi hertsogi Friedrich Augusti õukonnas, kus viibis sageli ka täditütar Sophie Friederike Auguste, kes pärastpoole sai Venemaa keisrinnaks Katariina II nime all.
Hertsog Peter Friedrich Ludwigi isa, Preisi kindralmajor ja Holstein-Gottorfi hertsog Georg Ludwig (1719–1763), oli Rootsi kuninga Adolf Fredriki vend ning Gustav III ja Karl XIII onu. Georg Ludwig sai 1744 Jelizaveta Petrovnalt Püha Andrease ordeni, tuli oma sugulase Peeter III kutsel 1761 Venemaa teenistusse ja nimetati 21. veebruaril 1762 Venemaa feldmarssaliks, kuid pärast samal aastal toimunud riigipööret ja Peeter III surma pöördus isa tagasi Holsteini, kus 1763. aastal suri.
 
Peter Friedrich Ludwig aga jäi Venemaale ning osales 1768–1774 toimunud Vene-Türgi sõjas. Pärast sõda ostis ta 1774. aastal 100 000 hõberubla eest Eestimaa kubermangus Bistramide aadlisuguvõsale kuulunud Raikküla mõisa. 1781 andis Venemaa keisrinna Katariina II talle Püha Andrease ordeni. 1782 müüs Lübecki koadjuutoriks (1776) saanud Peter Friedrich Ludwig Raikküla mõisa 100 000 riigitaalri eest riiginõunik Karl Friedrich von Staalile (1721–1789).
1785 sai temast Oldenburgi administraator ja Lübecki vürstpiiskop. 1823 päris ta oma onupojalt Wilhelmilt Oldenburgi suurhertsogi tiitli ja hoidis seda surmani. Suurhertsogi tiitli oli Oldenburgi valitseja saanud juba 1815, aga nagu Wilhelm, nii ka Peter Friedrich Ludwig ei kasutanud seda kunagi. Oldenburgi suurhertsogi tiitli pärandas ta oma pojale Paul Friedrich Augustile, kes oli esimene Oldenburgi valitseja, kes suurhertsogi tiitlit ka ise kasutas.
Mercy laht

Mercy laht on laht Põhja-Jäämeres Kanada Arktika saarestikus Banksi saare põhjarannikul.
Lahe geograafilised koordinaadid on 74° 4′ N, 119° 0′ W.
Mercy laht on osa Aulaviki rahvuspargist.
Juulis 2010 leidsid Kanada arheoloogid Mercy lahest hästisäilinud laeva Investigator, mis jäeti jäässe kinnikiilununa maha 1853. aastal John Franklini Loodeväila-ekspeditsioonil kaduma läinud laevu otsides.
William George Armstrong

William George Armstrong (26. november 1810 Newcastle upon Tyne – 27. detsember 1900 Rothbury) oli inglise relvatööstur ja leidur, Londoni Kuningliku Seltsi liige (1843). 1846. aastal leiutas ta hüdraulilise tõstuki.
Ta rajas ettevõtte Armstrong Whitworth.
Armstrong ülendati rüütliseisusse 1859. aastal.
Lahingukord

Lahingukord on sõjanduses kasutatav termin vägede paiknemise kohta lahingus ning nende kasutamise järjekorra kohta.
Lahingukord sõltub kasutatavatest väeliikidest, paiga iseärasustest, kus lahingut peetakse, andmetest vastase kohta, lahingu pidamise tavadest, lahingu iseloomust (pealetung, vastupealetung, taganemine). Lahingukord sätestatakse sõjaväe siseste dokumentidega.
Lahingukord ei puuduta mitte ainult otseselt sõdivaid väeosasid, vaid ka muid ešelone, reserve ja tugistruktuure.
Lahingukorda võidakse muuta ka lahingu käigus vastavalt vajadusele.

Ajalugu

Keskaja sõdadest Euroopas on teada, et lahingukord sõltus peamiselt komandöri asukohast. Samamoodi olid paigutatud laevad Seilamise ajastul. Hiljem koos püssirohu kasutuselevõtuga hakkas lahingukord tähendama reakujulist paiknemist. Napoleoni sõdades muutus süsteem keerulisemaks, kuna sõdivate osapoolte armeed olid väga suured. Napoleon käskis oma sõjaväelastel süstematiseerida lahingutes saadud info ning sellest kujunes hiljem välja sõjaväeline luure.

Briti kogemus

Brittide ajalugu on oluline kuna nad on kasutanud inglise keelt ning sõdinud globaalselt läbi ajaloo. See on tekitanud võimaluse kasutada sarnaseid termineid ning omada võrdlusmaterjali. Britid kasutavad akronüümi ORBAT enda ja vaenlase lahingukorra jaoks.
Operatsioon Quicksilver oli peamiselt suunatud desinformatsiooni levitamisele lahingukorrast Normandia dessandi ajal.

Carl von Clausewitz

Carl von Clausewitz defineeris lahingukorda kui "Armee eri osade või terve armee paiknemine ning nende üldine asukoht ja paiknemine nii, et see on normatiiv kogu operatsiooni või sõja ajal".

USA armee

USA armeel on olemas käsiraamat (TACSOP), mis kirjeldab ära tegutsemismallid tüüpsituatsioonideks, mis võivad tekkida lahingute käigus.
John Bauer

John Bauer (4. juuni 1882 Jönköping, Rootsi – 20. detsember 1918) oli Rootsi kunstnik.
Nikolai Kultas

Nikolai Kultas (16. detsember 1908 Rakvere – 16. jaanuar 1995 Tallinn) oli eesti ärimees ja kultuuritegelane.

Haridus

Kultas lõpetas 1929. aastal Tallinna Reaalkooli, õppis 1926–1928 paralleelselt ka Tallinna Konservatooriumi lauluklassis. Aastatel 1930–1932 õppis ta Brno Tehnikaülikoolis eklektrotehnikat ja 1932 Tartu Ülikoolis õigusteadust. 1934. aastast kuulus korporatsioon Sakala ridadesse.
Ajateenistuse ajal Eesti Kaitseväes 1929–1930 sõjaväeteenistuse juhatas ta Tallinna garnisoni džässorkestrit ja mängis puhkpilliorkestris.
Aastatel 1932–36 oli Kultas Tartus ärijuht ettevõtja Johannes Paabo juures, kes oli kohviku, kino ja mitme muu firma omanik. Kultase esimene oma äri oli Apollo kino ümberehitamine ja töölepanek.
2. veebruaril 1937 avati Tallinnas Vabaduse väljakul kaasaegne ja elegantne Kultase kohvik. 1937. aasta lõpul avas Kultas Tallinnas Niguliste tänavas kohviku, mis rahvasuus sai nimeks Väike-Kultas. Temale kuulus ka Narva-Jõesuu rannakohvik. 
Kõik Kultase ettevõtted natsionaliseeriti 1940. aastal. Ta oli lühikest aega veel Kultase kohviku tehniline direktor, seejärel aga Narvas segakaubastu sisseostuosakonna juhataja.
16. juunil 1941 Kultas arreteeriti ja küüditati Sverdlovski oblastisse, hiljem Vorkuta ja Uhta laagritesse. Ta naasis Siberist Eestisse 1961. aastal. 
1969–1989 töötas Kultas Tallinnas Kaarli puiesteel asunud fotolaboris, mis tegeles filmide ja diapositiivide ilmutamisega.

Isiklikku

Nikolai Kultas on maetud Tallinna Vana-Kaarli kalmistule.
Tema tütar on Kristi Kultas-Ilinsky.
Uno Lõhmus

Uno Lõhmus (sündinud 30. oktoobril 1952 Mõisakülas) on eesti jurist. 
Ta on olnud advokaat, Riigikohtu esimees, Euroopa Inimõiguste Kohtu kohtunik ja Tartu ülikooli õppejõud. Alates 11. maist 2004 kuni 2013. aastani oli ta Euroopa Kohtu kohtunik.
Ta on lõpetanud Tartu ülikooli õigusteaduskonna 1976. aastal ning saanud Leningradi ülikoolist õigusteaduste kandidaadi kraadi 1986. aastal.

Isiklikku

Uno Lõhmus on abielus, tal on 2 last.
Androloogia

Androloogia on meditsiini haru, mis tegeleb Maailma Terviseorganisatsiooni määratluse järgi mehe reproduktiivse tervisega, st tema paljunemisvõime ehk viljakusega.
2013. aastal toimunud ajakirjade Journal of Andrology ja International Journal of Andrology liitumisel moodustati ajakiri Andrology, mille esimene number ilmus 2013. aasta jaanuaris. Andrology on Ameerika androloogia seltsi (American Society of Andrology) ja Euroopa androloogia akadeemia (European Academy of Andrology) ametlik ajakiri.
Thomas Harder-Mündrick

T(h)omas Harder-Mündrick (perenimi ka Harder, Mündrick, Mönnick; umbes 1495 Rootsi – 1565 Tallinn) oli Eesti vaimulik.
Tõenäoliselt oli ta aastast 1537 Oleviste kihelkonna köster. Aastast 1540 oli ta Pühavaimu koguduses eesti ja rootsi keeles jutlustaja. Aastani 1543 oli ta ka Kalamajas Gerdruthi koguduses eesti keeles jutlustaja.
1549. aastal on teda mainitud Tallinna Uue seegi diakonina.
Konvoluut

Konvoluut on köide, mis on saadud, kui ühiste kaante vahele on köidetud mitu erinevat ajakirja, ajalehte, ürikut, maali või käsikirja.
Hammaslatt

Hammaslatt on prisma- või silindrikujuline hammastatud varras, mille abil muudetakse hammasratta pöörlemist sirgliikumiseks ja vastupidi.
Hammaslatt koos hammasrattaga moodustab hammasülekande.
Hammaslatte kasutatakse tööpinkides, kraanades, laadurites jms seadmetes.
Tallinna Äripank

Äripanga juhtkond ja võrgustik

Tallinna Äripank asub Tallinnas Vana-Viru tänav 7. Sel on filiaalid Tallinnas Estonia puiestee 5 ja Narvas Paul Kerese tänav 4.
2001. aastani oli Tallinna Äripanga juhatuse esimees Neeme Roosimägi, kelle asemele asus juhatuse esimeheks senine panga juhatuse liige ja tegevdirektor Valeri Haritonov.

Äripanga kontsern

Tallinna Äripanga AS moodustab kontserni koos oma tütarettevõtetega TBB Liisingu AS, TBB Invest AS, Morgan Trade AS. 
TBB Liisingu AS-i, Morgan Trade AS-i ning TBB Invest AS-i aktsiakapital kuulub 100% ulatuses Tallinna Äripanga AS-ile.
Grigori Jantševetski

Grigori Jantševetski (vn. Янчевецкий, Григорий Андреевич; 20. veebruar 1846 – 14. aprill 1903 Peterburi) oli ukraina päritolu vene pedagoog, Eesti koolijuht, ajakirjandus- ja kultuuritegelane.
Jantševetski on Volõõnia vaimulike järeltulija. Ta lõpetas aastal 1871 klassikalise filoloogina Kiievi Ülikooli. Ta oli aastatel 1876–1886 Riias vene gümnaasiumi õpetaja ja inspektor.
Aastatel 1886–1891 oli ta Tallinna Aleksandri gümnaasiumi ja aastatel 1891–1902 Tallinna Nikolai I Gümnaasiumi direktor. Ta andis aastatel 1888–1900 Tallinnas välja filoloogia- ja pedagoogikaajakirja "Гимназия" (üle 300 autori kogu Venemaalt) ning aastatel 1893–1896 ja 1899–1900 selle nädalalisa "Педагогический еженедельник", mis käsitlesid Venemaal esimestena gümnaasiumihariduse probleeme, eriti humanitaarainete õpetamist.
Ta on avaldanud kirjutisi pedagoogika ning Vana-Kreeka ajaloo ja kirjanduse alalt. Ta on tõlkinud vene keelde antiikkirjandust (Xenophon, Pausanias, Homeros).
Koos abikaasaga toimetasid aastatel 1893–1907 Tallinna vene päevalehte Ревельские известия.

Isiklikku

Tema abikaasa Varvara Jantševetskaja oli esimesi vene naisajakirjanikke. Tema poeg Vassili Jantševetski oli kirjanik (pseudonüümiga Vassili Jan), paljude ajalooliste romaanide autor.
Harilik vereurmarohi

Levik

Harilik vereurmarohi kasvab peaaegu kogu Euroopas ja Vahemere maades. Eestis on ta pärismaine taim ja tavaline. Vereurmarohu on eurooplased viinud ka Põhja-Ameerikasse, et sellega nahahaigusi ravida, ja ta on seal naturaliseerunud. Esimesed teated vereurmarohust Põhja-Ameerikas pärinevad aastast 1672.
Taim kasvab nii jäätmaal, tee ääres, metsaservas kui ka aias. Sagedamini leidub teda inimasustusega paikades.

Kirjeldus

Taime kõrgus on 30–70, kohati kuni 120 cm. Vars on püstine ja harunev.
Lehed on sulgjagused, kuni 30 cm pikad ja kinnituvad vahelduvalt.
Kollane õis on kahesuguline, nelja 1 cm pikkuse äraspidimunaja kroonlehega. Taim õitseb maist septembrini. Ta on putuktolmleja, sageli tolmeldavad teda kimalased.
Vili on kõdrataoline peenike kupar. Õied ja kuprad on taimel samaaegselt. Seemned valmivad alates juunist. Seemned on väikesed ja mustad ning eritavad aineid, mis meelitavad sipelgaid ligi. Sipelgad veavad seemneid minema ja aitavad niimoodi taimel levida.
Risoom on tugev ja hargnev. Sügisel maapealne osa sureb, taim talvitub risoomis ja tärkab sealt kevadel uuesti.
Vigastamisel eraldavad nii varred, lehed kui ka kuprad halvasti lõhnavat mürgist kollast piimmahla.
Vereurmarohust on olemas diploidne, topeltõiega teisend. Seda peetakse agressiivseks taimeks ja mõnel pool hävitatakse. Vereurmarohu hävitamiseks piisab, kui see välja kitkuda või sellele enne seemnete valmimist mürki pihustada.

Kasutamine

Vereurmarohi on mürgine. Allaneelamise korral tekitab ta suus ja kurgus ägedat kõrvetust ja ville. Ta võib põhjustada valusid maos ja maksas, iiveldust ja krampe. Mürgistus võib olla tõsine, kuid esmaabi korral ei ole see surmav. Ta on mürgine kõigile koduloomadele peale kitsede ja sigade.
Vereurmarohu piimmahla kasutatakse muu hulgas nahahaiguste, eelkõige soolatüügaste raviks.
Traditsiooniliselt kasutati taime leotist koduloomade punakusesuse vastu. Inimesed on leotisega loputanud pead pärast pesemist, et vabaneda kõõmast.
Vereurmarohu teega on ravitud seedeelundite haigusi. Selleks võetakse üks teelusikatäis ürti klaasi keeva vee kohta ja juuakse üks klaas päevas. Eriti aitab see maksahaiguste korral.
Silvia Urgas

Silvia Urgas (sündinud 19. septembril 1992 Haapsalus) on eesti kirjanik ja kriitik.
Ta lõpetas 2015. aastal Tartu Ülikooli õigusteaduskonna bakalaureuseõppe ja 2017. sotsiaalteaduste valdkonna magistriõppe.
Ta töötab advokaadina.

Looming

Urgas on avaldanud luulet, kriitikat ja artikleid väljaannetes Postimees, Sirp, Müürileht, Eesti Ekspress, Delfi, kultuur.err.ee, Mood, N WIND ning esinenud kirjandusfestivalidel Prima Vista ja HeadRead.
Rille Pullerits

Elulugu

Rille Pullerits on talupidaja tütar ja Teet Pulleritsu abikaasa.
Lõpetas 1987 Tabivere Keskkooli, 1993 TÜ arstiteaduskonna, 2005 doktorantuuri Göteborgi Ülikoolis, meditsiinidoktor (2005, Göteborgi Ülikool), väitekiri "The inflammatory and immunogenic properties of the receptor for advanced glycation end products and its ligand, high mobility group box chromosomal protein 1" (Göteborg, 2005). Oli 1993–98 TÜ intern, aastast 2005 Göteborgis Sahlgrenska Ülikoolihaigla arst.

Teadustöö

Uurimisvaldkond: reumatoloogia. Uurinud peamiselt põletikku tekitava tsütokiini HMGB1 ja tema vaba retseptori SRAGE immunogeenseid omadusi ja rolli kroonilise liigesepõletiku tekkes. Pidanud ettekandeid erialakongressidel. Rootsi Arstide Seltsi (aastast 2002) ja Göteborgi Arstide Seltsi (aastast 2004) liige. Rootsi Arstide Seltsi auhind (2001), Skandinaavia Reumatoloogia Kongressi auhind (2003). 10 teadustrükist.
Tšetšeenia naxar

Tšetšeenia naxar (hääldus nakhar või nahar) oli Itškeeria Tšetšeeni Vabariigi rahaühik, mida ei jõutud kasutusele võtta. 
1994 trükiti Suurbritannias 1-, 3-, 5-, 10-, 20-, 50-, 100-, 500, ja 1000 naxarised rahatähed dateeringuga 1995. 
Seda rahaühikut ei võetud ringlusesse ja peaaegu kõik rahatähed hävinesid Groznõi pangas, mille hävitas Venemaa sõjavägi.
Vändra valla lipp

Vändra valla lipp on endise Eesti haldusüksuse Vändra valla lipp.
Lipp kinnitati 22. veebruaril 1996.

Lipu kirjeldus

Vändra valla lipp on ruudukujuline vapilipp. Kollasel kangal diagonaalsed (vardapoolsest ülanurgast lehvipoolsesse alanurka) laineline roheline laid ja roheline kuuselõige ning neid eristav valge laineline laid.
Kanga kollane värvus viitab Pärnumaale, roheline põllumajandusele, kuuselõige tähistab valla metsarikkusi ning lained jõgesid. Valge laid sümboliseerib vallamaid ühendavaid teid.
Lipu normaalmõõtmed on 105×105 cm.
Fritz Todt

Fritz Todt (4. september 1891 Pforzheim – 8. veebruar 1942 Rastenburgi lennuväli, Ida-Preisimaa (tänapäeval Kętrzyn-Wilamowo lennuväli, Warmia-Masuuria vojevoodkond, Poola)) oli saksa ehitusinsener ja Saksamaa riigitegelane.
Fritz Todt oli pärit vabrikandi perekonnast. Pärast gümnaasiumi lõpetamist teenis ta 1910–1911 vabatahtlikuna sõjaväes ja alustas seejärel 1911. aastal Münchenis inseneriõpinguid. 1914–1918 osales ta ohvitserina Esimeses maailmasõjas. 1920. aastal lõpetas ta oma ülikooliõpingud Karlsruhes. 1921–1933 töötas ta ehitusfirmas Sager & Woerner, esmalt veevarustuse, seejärel teedeehituse alal. 1922. aastal astus Todt Natsionaalsotsialistlikku Saksa Töölisparteisse, 1931. aastal sai ta SA-s Oberführeri (vastab kolonelile) aukraadi. 1932. aastal kaitses Fritz Todt doktorikraadi. Natsionaalsotsialistide võimuletuleku järel sai Todt Saksa Teedeameti peainspektoriks. 1938. aastal sai ta Saksamaa ehitustööstuse peavolinikuks, samal ajal rajas ta ka riikliku ehitusorganisatsiooni Organisation Todt.
Alates 17. märtsist 1940 oli ta Saksamaa relvastuse ja laskemoona minister.
29. novembril 1941 ütles Fritz Todt Adolf Hitlerile, et sõda ei ole enam võimalik võita militaarsete vahenditega ja tuleks otsida poliitilisi lahendusi.
Fritz Todt hukkus lennuõnnetuses. Pärast Hitleri peakorteri külastamist Rastenburgis hakkas Todt lennukiga tagasi Berliini sõitma. Varsti pärast õhkutõusmist lennuk plahvatas ja kukkus alla. Kõik pardalviibunud hukkusid. On oletatud, et tegemist võis olla vandenõuga.
Ehitusarheoloogia

Ehitusarheoloogia (inglise keeles buildings archaeology) on arheoloogia haru, mis uurib nii maa alt leitavaid kui ka maa peal säilinud ehitisi ja nende kujunemist.
Ehitusarheoloogias rakendatakse arheoloog Edward Cecil Harrise väljatöötatud stratigraafia fikseerimise printsiipe, see on algselt arheoloogias, mitte kunsti- või arhitektuuriajaloos loodud uurimismeetodeid.
Ehitusarheoloogia kujunes välja 1970. aastate teisel poolel Suurbritannias.
Ehitusarheoloogia põhiline roll seisneb ehitiste uurimisel eriaegsete ehituskonstruktsioonide eristamises ja nende kronoloogia kindlakstegemises geoloogiast ja arheoloogiast tuntud stratigraafia põhimõtete ja meetodite alusel.
Eesti kõrgkoolidest on ehitusarheoloogia õppeainena Eesti Kunstiakadeemia õppekavas.
Ehitusarheoloog on arheoloog, kes tegutseb ehitusarheoloogia valdkonnas.
Ehitusarheolooge Eestis: Villu Kadakas
Kristiina Kaasik

Kristiina Kaasik (aastani 1965 Kristiina Van Jung; sündinud 26. jaanuaril 1943 Tallinnas) on eesti maalikunstnik. 
Ta lõpetas 1961. aastal Tallinna 2. Keskkooli ja 1967. aastal Eesti Riikliku Kunstiinstituudi teatridekoratsiooni erialal.

Looming

Alates 1965. aastast on tal olnud mitmeid isikunäitusi nii Eestis kui ka välismaal.
Oma teostes väärtustab Kaasik ennekõike värvide omavahelisi suhestumisi ehk värvimaagiat. On olnud ka kunstirühmituse ANK '64 liige.

Isiklikku

Tema abikaasa on arhitekt Veljo Kaasik ja poeg arhitekt Markus Kaasik.
Vanad ja kobedad saavad jalad alla

Varia

2003. aastal kogus film Eesti kinodes 81 921 vaatajat.
Vladimir Puriškevitš

Vladimir Puriškevitš (vene Владимир Митрофанович Пуришкевич; 24. august (12. august vkj) 1870 Chișinău – 1. veebruar 1920 Novorossiisk) oli Venemaa poliitik, monarhistide liidreid.
Vladimir Puriškevitš oli pärit Bessaraabiast vene mõisniku perekonnast. Ta lõpetas Odessas ülikooli klassikalise filoloogia erialal. Töötas aastatel 1895–1900 Bessaraabias haldusjuhtimise alal. Kolis 1900. aastal Peterburisse. Täitis aastatel 1904–1906 Siseministeeriumis eriülesandeid. Oli II, III ja IV Riigiduuma liige, paistis silma äärmusrahvuslike ja antisemiitlike vaadetega. Puriškevitš osales mustsadalaste organisatsioonide Vene Rahva Liit ja Peaingel Miikaeli Liit loomisel.
Vladimir Puriškevitš võttis osa Grigori Rasputini mõrvamisest. 1917. aasta novembri keskel arreteerisid bolševistlikud võimud Puriškevitši, kuid 1918. aasta aprillis ta vabastati. Seejärel sõitis ta Lõuna-Venemaale, kus osales valgekaartliku liikumise organiseerimises. Suri Novorossiiskis tüüfusesse.
Märt Mitt

Märt Mitt (kirjanduses ka Mart Mitt; 31. oktoober (vkj. 10. oktoober) 1833 – 25. juuli (vkj. 12. juuli) 1912) oli eesti koolmeister ja rahvusliku liikumise tegelane.
Mitt sündis Paistu kihelkonnas Holstre mõisavallas. Ta õppis isa juures kodus ning sooritas ka vallakoolmeistri eksami. Oli koolmeister ning sai hiljem mõisavalitsejaks Kanepi kihelkonnas. Seejärel oli samas ka taluperemees. 
Märt Mitt oli Tartu Eesti Põllumeeste Seltsi asutajaid, Eesti Kirjameeste Seltsi liige ning osales Eesti Aleksandrikooli liikumises. Samuti oli ta mitme rahvusliku väljaande, eriti Sakala kaastööline.
Märt Mitt on üks Oskar Kruusi 1986. aastal ilmunud romaani "Aeg atra seada" peategelasi.

Isiklikku

Tema pojad olid sõjaväelane Juhan Mitt ning põllumajandus- ja poliitikategelane Karl Mitt.
Howardi maakond (Indiana)

Ajalugu

Maakond moodustati 15. jaanuaril 1844.
Martin Puusep

Martin Puusep (18. jaanuar 1895 Abja vald, Pärnumaa – 16. jaanuar 1973 Augsburg) oli eesti advokaat.
Ta lõpetas 1922. aastal Tartu Ülikooli õigusteaduskonna, Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane.
Osales Vabadussõjas, 1919. aastal oli Rahaministeeriumi sekretär, seejärel ajakirjanik. Oli aastatel 1922–1931 vandeadvokaadi abi Tallinnas (viimati Alfred Maureri juures), 1931–1940 vandeadvokaat samas.
Põgenes 1941. aastal Saksamaale, oli seal kohtunik ja teenis sõjaväes, 1946–1961 kohtunik Lääne-Berliinis.
Needle'i mäed

Needle'i mäed on mäestik San Juani mägedes.
Asub Colorado osariigi edelaosas. Suur osa mägedest asub San Juani metsakaitsealal.
Mäestiku kõrgeim mägi on 4293 meetri (14 083 jala) kõrgune Mount Eolus.
Ikram Adõrbekov

Ikram Adõrbekov (kasahhi Икрам Адырбекұлы Адырбеков; sündinud 8. juulil 1950) on Kasahstani riigiametnik ja diplomaat.
1997-2002 oli ta Kasahstani suursaadik Eestis.
Thaïs

Sisu

Munk Athanaël otsustab ristiusu juurde tuues päästa kauni kurtisaani Thaïsi. Kui naine lõpuks jumala poole pöördub, avastab munk, et ta oli tahtnud naist päästa seepärast, et oli temasse armunud.
Kirbla – Rumba – Vana-Vigala tee

Kirbla – Rumba – Vana-Vigala tee (nr 16196) on Eesti kõrvalmaantee. Kulgeb Kirblast Pärnu maakonnas Vana-Vigalasse Raplamaal. Tee pikkus on 20,2 km.
Tee 13.–20. kilomeeter (kaasaarvatud Rumba raudteesild) on rajatud raudteetammile (Rapla–Virtsu kitsarööpmelise raudtee tammile ).
Paul Chervet

Isiklikku

Paul Chervet' vanem vend Ernest, nooremad vennad Fritz ning Walter (ja tema poeg Alain) on samuti tuntud Šveitsi poksijad.
Varvara Guljajeva

Varvara Guljajeva (sündinud 10. augustil 1984) on eesti kunstnik.
Edward Adelbert Doisy

Tunnustused

Edward Adelbert Doisy pälvis 1941. aastal Willard Gibbsi auhinna.
Ta valiti 1942. aastal Ameerika Filosoofiaseltsi liikmeks.
Vadim Abdrašitov

Vadim Jussupovitš Abdrašitov (vene Вадим Юсупович Абдрашитов, tatari Вадим Йосыф улы Габдерәшитов, Vadim Yosıf ulı Ğabderəşitov; sündinud 19. jaanuaril 1945 Harkivis) on tatari päritolu Nõukogude Liidu ja Venemaa filmirežissöör.
Tema tuntumad filmid on "Rebasejaht" (1980), "Rong jäi seisma" (1982), "Planeetide paraad" (1984), "Plumbum ehk Ohtlik mäng" (1986), "Teener" (1988), "Armavir" (1991), "Näidend reisijale" (1995), "Tantsija aeg" (1997), "Magnettormid" (2003).