Põhja-Mali konflikt

Mässuliste pealetungi jätk

Riigipöörde varjus jätkasid mässulised pealetungi eesmärgiga vallutada Mali armee poolt mahajäetud linnu ja sõjaväebaase. Kuigi ametlikult osalesid vallutustöödes nii MNLA kui ka Ansar Dine, oli Londoni Ülikooli School of Oriental and African Studiesi õppejõu Jeremy Keenani hinnangul Ansar Dine'i sõjaline panus väike: "Tundub, et kui nad hõivavad linna, siis MNLA vallutab suurema vastupanuta kohaliku sõjaväebaasi ning Iyad (ag Aghaly) heiskab samal ajal linnas oma lipu ning kehtestab šariaadiseaduse."
30. märtsil 2012 vallutasid mässulised Kidali piirkonna pealinna Kidali ning Gao piirkonna Ansongo ja Bouremi linnad. Järgmisel päeval langes ka Gao linn mässuliste kätte, linnas nähti lehvimas nii Ansar Dine'i kui ka MNLA lippe. Aprilli esimesel päeval ründasid mässulised Timbuktut, viimast suuremat valitsusvägede tugipunkti riigi põhjaosas; linn langes suurema vastupanuta. Pealetungi kiiruse ja lihtsuse võimalikuks tegemises süüdistatakse riigipöördest tekkinud segadust; Reutersi reporterid ütlesid olukorra kohta "omavärav".
6. aprilliks oli MNLA vallutanud soovitud alad ning kuulutas välja iseseisvuse. Nii Euroopa Liit kui ka Aafrika Liit nimetasid deklaratsiooni kehtetuks.

Douentza ja Ménaka vallutamine

2012. aasta 1. septembril vallutas MOJWA piirkonna lõunaosas asuva Douentza linna, mis oli eelnevalt olnud songaide grupeeringu Ganda Iso kontrolli all. MOJWA esindaja ütles, et neil oli olnud Ganda Isoga leping, aga MOJWA oli sunnitud linna okupeerima, kuna Ganda Iso hakkas üles näitama liigset iseseisvust. Kui MOJWA võtlejad olid linna ümber piiranud, andis Ganda Iso väidetavalt võitluseta alla.
16. novembril asus MNLA pealetungile, et Gao tagasi vallutada. Pealetung ebaõnnestus tänu islamistide edukale varitsusele. Mali julgeolekuallika andmetel hukkus vähemalt 12 MNLA sõdurit ning ainult üks islamist. MNLA väitis, et nende väed tapsid 13 MOJWA võitlejat ning vigastasid 17, tuareeegide poolel sai üheksa meest haavata.
19. novembril vallutasid MOJWA ja AQIM regiooni idaosas asuva Ménaka, lahingus kaotas elu kümneid võitlejaid ja tsiviilisikuid. Esimesel lahingupäeval väitis MNLA, et islamistidest oli hukkunuid 65, MNLA poolel ainult üks (ning 13 haavatut). Islamistid kuulutasid, et tapsid üle 100 ning võtsid vangi 20 MNLA sõdurit.

MNLA ja keskvalitsuse suhete taassoojenemine

Detsembris 2012 alustas nüüdseks asukohta vahetanud MNLA Mali valitsusega rahuläbirääkimisi, Azawadi täieliku iseseisvumise eesmärgist oli saanud lihtsalt suurema autonoomia taotlemine. Jaanuaris 2013, pärast Prantsusmaa ühinemist läbirääkimistega, ütles MNLA esindaja Pariisis Moussa Ag Assarid (kes oli paar kuud enne seda kritiseerinud FPA-d, et nad iseseisvuse eesmärgist loobusid), et MNLA on "valmis abistama" enda kunagisi vaenlaseid võitluses islamistide vastu. Selleks ajaks olid islamistid MNLA peaaegu igalt poolt välja löönud, MNLA kontrolli all olid vaid maa- ja kõrbealad Mauritaania, Alžeeria ja Nigeri piiride läheduses.
Jaanuari lõpus tungis MNLA islamistidele uuesti peale ning ühe poolt vahetanud islamistide väeosa abiga vallutati tagasi Tessaliti ja Kidali linna, kus varem olid toimunud MNLA-meelsed protestid islamistide vastu.

Abdelhamid Abou Zeidi ja Mokhtar Belmokhtari surm

28. veebruaril 2013 teatas Alžeeria televisioon, et lahingus Tšaadi-Prantsusmaa vägedega Tigharghari mägedes, Aguelhocist mõned kilomeetrid eemal, hukkus 2000. aastatel Sahelis toimunud läänlaste röövimise eest vastutav Abdelhamid Abou Zeid ja 40 tema mõttekaaslast. Prantsusmaa armee ei kinnitanud teateid.
2. märtsil levisid teated, et In Amenase pantvangikriisi (milles võeti Alžeeria maagaasiväljal 800 pantvangi ning hukati 39 läänlast) taga olnud Mokhtar Belmokhtar on samuti hukkunud. BBC vahendas, et Tšaadi riigitelevisiooni sõnul "hävitasid Tšaadi väed Adrar de Ifhogasi peamise terroristide baasi, kus hukkunud äärmuslaste seas oli ka Mokhtar Belmokhtar". BBC reporter Thomas Fessy sõnul oleks see džihadistidele valus löök.
4. märtsil kinnitas Al-Qaeda Põhja-Aafrika haru Abou Zeidi surma, kuid lükkas tagasi väited Belmokhtari langemisest.

ÜRO rahuvalvemissioon

15. aprillil 2013 algatati Prantsusmaa eestvedamisel ÜRO rahuvalvemissioon malis. Rahuvalvajad saabusid 1. juulil, missiooni nimeks sai United Nations Multidimensional Integrated Stabilization Mission in Mali (MINUSMA).

Tšaadi vägede väljaviimine

14. aprillil avalikustas Tšaadi president Idriss Déby, et kutsub Malist tagasi kõik sinna saadetud väed (FATIM), kuna tema sõnul olid kokkupõrked islamistidega läbi ning Tšaadi sõjaväel polnud sissisõjaks oskusi. Avaldus tuli vaid paar päeva pärast nelja ohvriga rünnakut 1800 mehega Tšaadi sõjaväebaasile Kidalis. Kohalike allikate kohaselt olid Tšaadi üksused, kaasaarvatud üks motoriseeritud pataljon, Malist lahkumist alustanud juba enne ametlikku avaldust.

Rahulepe

Valitsus sõlmis 18. juunil 2013 tuareegi mässulistega rahuleppe.

Relvarahu lõpp ja sõjategevuse taaspuhkemine (september 2013–)

MNLA tegi vaherahule lõpu sama aasta septembris, kui valitsusväed avasid tule relvastamata meeleavaldajate pihta. MNLA asepresident ütles pärast rünnakut: "See, mis juhtus on sõjadeklaratsioon. Me näitame teile sõda. Kui meie üksused näevad Mali sõdureid, avame automaatselt tule. Meile aitab hoiatustest." Üks MNLA asutajatest, Attaye Af Mohamed, ütles samuti, et Azawadi poliitilised ja sõjalised jõud kavatsevad lõpetada keskvalitsusega sõlmitud relvarahu.
25. jaanuaril 2014 teatas Mali julgestusjõudude allikas, et Prantsusmaa vägede operatsioon Põhja-Mali Timbuktu piirkonnas päädis 11 džihaadi võitleja langemisega.
20. veebruaril avalikustasid Saksamaa ja Prantsusmaa, et Malisse viiakse Prantsuse-Saksa brigaadi elemente, et aidata kohalike võitlejate väljaõpet läbi viia. Tegu oli esimese EL-i kontingendiga Malis.
2018. aasta esimeses pooles tihenesid mässuliste rünnakud. 2018. aasta juuliks oli Põhja-Mali suuresti valitsuse käest ära vallutatud. Briti õhuvägi saatis Malisse kolm Chinooki kopterit, et aidata üksusi ohutumalt ja kiiremini transportida.

2012

2012. aastal oli ohvreid 133.

2014

17. jaanuaril hukkus rünnakus Tšaadi-Prantsusmaa baasile Tšaadi MINUSMA rahuvalvaja. 11. juunil hukkus Aguelhoki autopommiplahvatuses neli Tšaadi rahuvalvajat. 18. septembril tappis maamiin viis Tšaadi MINUSMA rahuvalvajat. Tšaadi valitsus nimetas toimuvat "diskrimineerivaks" ning väitis, et nende sõdureid kasutatakse "kilpidena". 23. oktoobril kaotas Tessaliti rünnakus elu kaks Tšaadi rahuvalvajat.

2017

5. mail 2017 tabas rakett MINUSMA baasi, elu kaotas Libeeria sõdur, seitse Rootsi ja Libeeria rahuvalvajat sai vigastada.
18. juunil ründasid Jamaat Nasr al-Islam wal Muslimini rühmituse islamistid Bamako luksuskuurorti, tulevahetuses ning pantvangikriisis kaotas lisaks kuuele terroristile elu viis inimest, teiste seas ka Portugali sõjaväelane.

Süüdistused mässulistele ja islamistidele

2012. aasta mais avalikustas organisatsioon Amnesty International raporti, milles väideti, et konfikt oli viinud Mali inimõiguste situatsiooni 1960ndate tasemele. Raporti sõnul valitses Mali põhjaosas MNLA ja Ansar Dine'i juhitud kaos, mainiti juhtumeid massivägistamistest, kohtuvälistest hukkamistest ning lapssõdurite kasutamisest nii tuareegide kui ka mässuliste poolel.
3. aprillil 2012 röövisid relvastatud võitlejad ÜRO Maailma Toiduprogrammi (WFP) Kidali, Gao ja Timbuktu ladudest 2354 tonni toitu. WFP peatas selle tulemusel oma operatsioonid Põhja-Malis. Rööviti ka haiglaid, hotelle, valitsusasutusi, Oxfami kontoreid ja teiste humanitaarabiprogrammide ladusid. WFP teatas, et sõjategevuse eest oli põgenenud 200 000 inimest ning eeldatavasti arvud ainult tõusevad.

Süüdistused islamistidele

Lisaks pidas Ansar Dine 15. mail 2012 kinni Timbuktusse meditsiini- ja toiduabi toova humanitaarabi konvoi, kuna oli vastu, et naised tohivad olla konvoid tervitavate linnaelanike seas; pärast läbirääkimisi sai konvoi järgmisel päeval teed jätkata. Grupeering keelustas teadete kohaselt Gaos videomängud, Mali ja lääne muusika, baarid ja jalgpalli. Kidalis ja Gaos rüüstati alkoholiga seotud ettevõtteid. Islamistid olevat takistanud rüüstajaid ning käskinud naistel kanda pearätte. CNRDR-i esindaja Amadou Konare väitis, et "okupandid on naisi ja tüdrukuid röövinud ning vägistanud ning piirkonnas omad seadused kehtestanud". Orjapidamise vastane organisatsioon Tenedt teatas, et eksorjad olid esimesed islamistide sihtmärgid ning nende endised ülemused kasutasid võimalust nad vägivallaga tagasi tööle sundida.
29. juulil 2012 loopisid islamistid Aguelhokis abieluväliste laste saamise eest kividega surnuks mehe ja naise. Ametnik raporteeris, et paljud inimesed põgenesid pärast juhtumit linnast üle Alžeeria piiri. 9. augustil raiusid äärmuslased maha väidetava varga pea, hoolimata rahva vastuseisust hukkamisele.

Timbuktu ajaloomälestiste rüüstamised

Konflikti ajal rüüstasid ja hävitasid äärmuslased peamiselt Timbuktu UNESCO maailmapärandi nimistu mälestisi, kuna uskusid, et need on seotud ebajumalatega. 4. mail 2012 põletasid Ansar Dine'i liikmed süüdistuste kohaselt sufistide pühaku haua. Sama aasta juunis rüüstasid islamistid teisigi Timbuktu ajaloomälestisi labidate ja kirkadega.
28. jaanuaril 2013 hävitasid Prantsuse-Mali vägede eest põgenevad islamistid Timbuktus hindamatu väärtusega Ahmed Baba instituudi antiikseid käsikirju.

Süüdistused Mali armeele ja valitsusvägedele

Bamako ja Lõuna-Mali tuareegid ning araablased kannatasid mustanahaliste malilaste rassistlike rünnakute all, hoolimata oma vastumeelsusest nii Azawadi separatismile kui ka islamistidele. Suur osa neist oli mässuliste ja terroristide kartuses Lõuna-Malisse põgenikena saabunud.
8. septembril 2012 pidasid Mali sõdurid Dogofrys kinni 17 relvastamata tablighi vaimulikku, kes olid teel Bamakos toimuma pidanud konverentsile; 17 vaimulikust hukati 16 ning ülematele ette ei kantud. Mali valitsus avaldas juhtunud osas kahetsust, AP ajakirjanike sõnul oli tegu 21. märtsi riigipöördest tekkinud korralagedus Mali armees.
2013. aasta 19. jaanuaril teatas organisatsioon Human Rights Watch (HRW) Kesk-Mali Niono linnas Mali vägede poolt läbi viidud tapmistest ning muudest inimõiguste rikkumistest. Peamiselt olid rikkumiste ohvriteks tuareegid ja araablased.
23. jaanuaril 2013 vahendas BBC Rahvusvahelise Inimõiguste Föderatsiooni (FIDH) teateid sellest, kuidas Mali sõdurid viisid kahtlusaluste seas läbi massihukkamisi, laibad maeti kiiruga ühishaudadesse või kaevudesse. Väidetavalt hukati mõned ohvritest kas isikut tõendavate dokumentide puudumise või lihtsalt päritolu pärast. Mitmete tuareegi päritolu bamakolaste kodusid rüüstati valitsusvägede poolt.

Popkultuuris

Mali jalgpallikoondis teenis oma esimese võidu 2013. aasta AM-il 1:0 võiduga Nigeri üle. Pärast võiduvärava löömist näitas malilane Seydou Keita oma rahu märgiga särki.
Mitmed Mali muusikud panid 2013. aastal pead kokku, et käimasoleva sõja kohta lindistada laul "Mali-ko" (tõlkes "rahu") ning anda välja muusikavideo "Voices United for Mali-'Mali-ko'". Laulus tegid kaasa osa mitmed tuntud mali muusikud, näiteks Oumou Sangaré, Vieux Farka Touré ja Amadou & Mariam.

Relvarahu

20. veebruaril 2015 allkirjastasid Mali valitsus ja riigi põhjaosa mässulised relvarahu lepingu. Leppe eesmärk on AFP uudistetoimetuse sõnul "tegeleda piirkonna pingete leevendamisega".
"Mali juhid on keeldunud Azawadile autonoomiat pakkumast, kuid on nõus võtma kõne alla suuremad omavalitsusõigused."