Elektromagnetiline ohutus

Elektromagnetiline ohutus on teaduste süsteem, mis käsitleb elektromagnetilise kiirguse ehk elektromagnetkiirguse (EMK) võimalikku kahju inimestele ja muudele elusorganismidele.
Elektromagnetkiirguse allikad, mille hulka kuuluvad kõrgepingeliinid, televisiooni- ja raadioringhäälingu seadmed, navigatsiooniseadmed, igapäevaelus kasutatavad seadmed, on oluliselt tõstnud elektromagnetilise kiirguse loomulikku tausta. Kohtades, kus paiknevad kõrgepingeliinid, lokaatorid, telekeskused jms, on EMK tase mitmekordistunud. Elektromagnetväljad (EMV) on muutunud tõsiseks ohuks inimestele, loomadele ja taimedele.

Üldised andmed

Elektromagnetiline kiirgus on võimeline teatud tingimustel avaldama negatiivset mõju inimestele, loomadele jm elusorganismidele, samuti on võimalik kahjulik mõju elektroonilistele seadmetele. Elektromagnetiliste väljade erinevad mitteioniseerivate kiirguste tüübid avaldavad erinevat füsioloogilist mõju. Praktikas eristatakse erinevaid väljade ja kiirguste mõjusid: magnetilise välja, mikrolainete, laserkiirguse, elektrilise välja mõju jm.
Seoses suureneva EMK allikate levikuga tavaelus (mikrolainete allikad – mikrolaineahjud, mobiiltelefonid, televisioon, raadio) ning ka tootmisel (raadiolevi, kõrgsagedusliku voolu seadmed), on suurenenud ka EMK normeerimise tähtsus.
EMK-d normeeritakse nii töökeskkonna kui ka elukohtade jaoks.

EMV mõju elusorganismidele ja sanitaar-hügieeniline normeerimine

Olenevalt spektri vahemikust eksisteerivad nii riigisisesed kui ka rahvusvahelised EMK hügieenilised normid töö- ja elukeskkonna jaoks.
Kõige kergesti äratuntav EMK suure taseme märk on inimese nahale tekkivad põletushaavad. Kuid tõsisem tervisekahjustus võib mitte ilmne olla aastaid, seda juhul, kui inimene pidevalt viibib kahjulikku EMK tasemega tsoonides.

Nähtav valgus

On olemas hügieenilisi valgustuse norme, samuti on välja töötatud laserkiirguse kasutamisohutuse määratlusi. Tänapäeva suure võimsusega laserid on võimelised põletama inimsilma võrkkesta ja isegi nahka. Normide järgi peavad laseri küljes olema vastavad ohumärgid, kasutamise ajal peab kandma kaitsvaid prille. Samuti on defineeritud ohuklassid, olenevalt lainepikkusest ja võimsusest.

Ekstreemselt madal radiolainete sagedus (extremely low frequency, ELF)

Need on sagedused vahemikus 3–30 Hz. Need sagedused läbivad inimkeha, tekitades häirivat kipitustunnet kehapiirkondades, kus keha puutub kokku riietusega, eriti kätel. Kui keha on korralikult maandatud, siis võib tunne olla üsna valulik.

Lühilaine (shortwave)

Hõlmab keskmisi ja kõrgsagedusi (medium frequency, high frequency). Need sagedused on võimelised ainult soojendama inimeste kudesid, mis on eriti head elektrijuhid (veenid, lihased).

Mobiiltelefonid

GSM- (2G-) võrk töötab sagedustel 900 MHz ja 1800 MHz, 3G-võrk töötab sagedustel 900 MHz ja 2100 MHz. GSM-sagedusel töötava telefoni saatja võimsus on palju tugevam 3G omast, seega saab GSM-telefoniga rääkides suurema doosi kui 3G-telefoniga. Uurimustest võib siiski järeldada suuremat terviseriski 3G-sagedusel töötavatest mobiiltelefonidest, kui GSM-sagedustel. Madalama raadiosagedusega elektromagnetväljad arvatakse keha suhtes olevat leebemad kui kõrgesageduslikud.
Mobiiltelefoni ei soovitata hoida taskus, samuti ei soovitata kasutada laadivat telefoni, öösel on mõistlik hoida telefon voodist võimalikult kaugel.

Mikrolained

Madala võimsusega mikrolaineid, mis on alla riigi poolt sätestatud erineelduvuskiiruse taset, peetakse inimese jaoks kahjutuks mitteioniseerivaks kiirguseks. Lained, mis on üle kehtestatud normide, on inimeste organismi jaoks potentsiaalselt kahjulikud. ANSI on kehtestanud normid raadiolainete ja mikrolainete jaoks. Selle järgi on ohutu kiirguse erineelduvuskiiruse piirmäär kuni 4 W/kg. Selle taseme juures toimub saadud energia neeldumine inimkehas ning kahjulikku mõju ei avaldu. Hiljem vähendati seda normi 10 korda, ehk 0,4 W/kg raadio- ja mikrolainete jaoks. Praegu on ohutu piirmäära kohta eriarvamusi. Venemaal ja Ida-Euroopas on piirmäärad palju madalamad kui lääneriikides.
Eriti tundlikud raadiolainete põhjustatud soojenemisele on kaks kehapiirkonda – silmad ja munandid. Põhjuseks on suhteliselt madal vere tase nendes piirkondades, mis oleks võimeline üleliigset soojust neelduda. Uuringutes on selgunud, et lühiajaline ekspositsioon tekitab küülikutel katarakte. Raadiolainete suure doosi saamisel muutub aga sperma ajutiselt steriilseks.
Pikaajaline mikrolainete suurte tasemete ekspositsioon tekitab loomadel samuti katarakte. Täpselt pole põhjust teada, kuid arvatakse, et mikrolained kahjustavad soojustundlikuid ensüüme.
Suure võimsusega mikrolainete ekspositsioon teatavasti tekitab nahale põletushaavu.

Infrapunakiirgus

Infrapunakiirguse lainepikkused, mis on suuremad, kui 750 nm, võivad tekitada muutusi silmaläätsetes. Klaasi- ja metallitööstuste töötajatel tekib pikaajalise ekspositsiooni tõttu katarakte. Seda saab ära jätta kasutades kaitsvaid prille.
Veel üks tähtis punkt on kaugus töölise ja kiirguse allika vahel. Keevitamisel peab keevitaja kasutama spetsiaalsete tumedate klaasidega näomaski, mis kaitseb infrapuna- ja ultraviolettkiirguse eest, ümbritsevatel inimestel võivad aga olla läbipaistvad UV-kiirgusest kaitsvad prillid.

Ultraviolettkiirgus

Ultraviolettvalgus, eriti UV-B, on võimeline tekitama katarakte. Enamasti filtreerub UV-kiirgus ülemistes atmosfäärikihtides. Lennukite pilootidel on kataraktide saamise võimalus kõige suurem, sest UV-kiirgust on ülemistes atmosfäärikihtides rohkem.
Oletatakse, et tulevikus saab kataraktide esinemiste protsent olema suurem, kuna osoonikiht väheneb ning on märgata UV-kiirguse suurenemise tendentsi.
Lühiajaline ultraviolettkiirgust sisaldavat päikesevalguse ekspositsioon tekitab põletushaavu juba paari tunniga. Pikaajaline UV-kiirguse saamine päikese käest võib tekitada melanoome ja teisi nahahaigusi. Nahavähk, kõige levinum vähitüüp, tuleneb samuti mitteioniseerivast UV-B kiirgusest. UV-kiired võivad samuti tekitada nahakortse, tedretähti jm. Peale päikese saab UV-kiirgust eredatest laualampidest ja solaariumist. Kusjuures kahju on kogunev, seega püsivad efektid ei pruugi kohe alguses nähtavad olla.
UV-kiirgus lühemal lainepikkusel, kui 300 nm, võib tekitada sarvkesta epiteeli. Kõige sagedamini on see tingitud suurel kõrgusel asuva päikese mõjust ning kohtades, kus lühikesed lained on kergesti peegeldatavad eredatelt pindadelt nagu lumi, vesi või liiv.

Ioniseeriv kiirgus

Ioniseeriv kiirgus võib indutseerida kiirgusest põhjustatud vähi teket, mille täpsed toimemehhanismid pole käesoleval ajal selged, arvatakse, et kiirgusdoosid kumuleeruvad ja toimivad kantserogeenina, algatades ja/või kiirendades kasvajalisi protsesse ja soodustades kasvajaliste vohangute üleminekut vähiks.