google/wiki40b huggingface dataset:
Testimonium Flavianum

Testimonium Flavianum (ladina keeles 'Flaviuse tunnistus') on umbes 93/94 kirjutatud lõik Josephus Flaviuse kreekakeelsest teosest, mis on tuntud ladinakeelse pealkirja "Antiquitates Judaicae" all, 18. raamatust (63–64; XVIII 3.3) ning lõik 20. raamatust (200; XX, 9.1). Need lõigud mainivad Jeesust ning osutavad sellele, et Josephusel oli teadmisi algkristluse kohta.
Neil kohtadel on kirikuloos alates patristikast, eriti ajaloolises Jeesuse-uurimises, tähtis koht, sest tegu on varajase mittekristliku allikaga, mis kinnitab Jeesuse olemasolu.
Teist mainingut peetakse enamasti ehtsaks, kuid esimest mainingut peavad ajaloolased vähemalt osaliselt kristlaste poolt täiendatuks või töödelduks, harvemini ka täielikult võltsituks.

Esimese mainingu standardtekst

Esimese mainingu kreekakeelne tekst on järgmine:
"Γίνεται δὲ κατὰ τοῦτον τὸν χρόνον Ἰησοῦς σοφὸς ἀνήρ, εἴγε ἄνδρα αὐτὸν λέγειν χρή: ἦν γὰρ παραδόξων ἔργων ποιητής, διδάσκαλος ἀνθρώπων τῶν ἡδονῇ τἀληθῆ δεχομένων, καὶ πολλοὺς μὲν Ἰουδαίους, πολλοὺς δὲ καὶ τοῦ Ἑλληνικοῦ ἐπηγάγετο: ὁ χριστὸς οὗτος ἦν. καὶ αὐτὸν ἐνδείξει τῶν πρώτων ἀνδρῶν παρ᾽ ἡμῖν σταυρῷ ἐπιτετιμηκότος Πιλάτου οὐκ ἐπαύσαντο οἱ τὸ πρῶτον ἀγαπήσαντες: ἐφάνη γὰρ αὐτοῖς τρίτην ἔχων ἡμέραν πάλιν ζῶν τῶν θείων προφητῶν ταῦτά τε καὶ ἄλλα μυρία περὶ αὐτοῦ θαυμάσια εἰρηκότων. εἰς ἔτι τε νῦν τῶν Χριστιανῶν ἀπὸ τοῦδε ὠνομασμένον οὐκ ἐπέλιπε τὸ φῦλον"
Eestikeelses tõlkes kõlab see nii:
"Sel ajal elas Jeesus, tark mees, kui teda üldse tohib inimeseks nimetada; sest ta oli uskumatute tegude tegija, heameelega tõde vastu võtvate inimeste õpetaja, tõmbas enda poole palju juute ja ka palju paganaid; see oli Kristus. Ja kui Pilaatus ta meie esimeste meeste osutuse järgi ristisurma mõistis, ei lakanud need, kes teda enne olid armastanud, teda armastamast; sest ta ilmus neile kolmandal päeval jälle elavana, nagu Jumalast läkitatud prohvetid seda ja kümme tuhat muud imelist asja olid tema kohta ennustanud. Ja tänini pole välja surnud kristlaste hõim, nagu neid tema järgi nimetatakse."

Teine maining

Seoses prokuraator Porcius Festuse vahetamisega Albinuse vastu kirjutab Josephus:
"Ananos aga, kes oli metsik ja ning kohtuasjades saduseridele omaselt karm, pidas hetke sobivaks – Festus oli äsja surnud ja Albinus alles teel. Ta kutsus seetõttu sünedrioni kohtuistungiks kokku ning laskis Jeesuse, niinimetatud Kristuse venna nimega Jaakobuse, nagu ka mõned teised, keda seadusest üleastumises süüdistas, kividega surnuks visata."

Teise mainingu kriitika

Origenes (Contra Celsum I 47; II 13; Comm. in Mt. X 17) teatab, et Josephus olevat Jeruusalemma hävitamise tagasi viinud Jaakobuse mõrvamisele, kuid seda ütlust Josephuse säilinud teostes ei leidu. Seevastu Eusebios (Historia Ecclesiastica II 23,22) teadis seda kohta. Sellepärast on tradeerumislugu raskesti rekonstrueeritav.
Jaakobust nimetatakse siin Jeesuse, "keda nimetatakse Kristuseks", vennaks. Mõned ajaloolased kahtlevad selles,  et judaist teda nõnda nimetada võis, teised näevad siin tagasiviidet esimesele kohale.
Sonoya Mizuno

Sonoya Mizuno (jaapani keeles ソノヤ・ミズノ; sündinud 1. juulil 1988 Tōkyōs) on jaapani päritolu Suurbritannia näitleja ja endine tantsija. Jaapanis sündinud Mizuno kasvas üles Inglismaal.  Kahekümneaastaselt alustas ta fotomodelli karjääri. 2015. aastal tegi ta debüüdi näitlejana filmis "Ex Machina".
Grif

Ajalugu

Alus valmistati 1981. aastal Nõukogude Liidus tehasenumbriga 739 ja seda kasutati Nõukogude sõjalaevastiku koosseisus Väinamerel patrullimisel. Pardatähis oli R-67 ja nimeks Grif.
Eesti taasiseseisvumise järel 1991. aasta detsembris omandas firma Favora lahkuvalt Nõukogude armeelt kaks seda tüüpi laeva, mis pandi seisma Miiduranna sadamasse.  Firma omandusest võeti laevad kaitseliitlaste poolt ära 8. juunil 1992 ja pukseeriti Lääne-Eestisse. Laevad olid seejärel Kaitsealgatuskeskuse või Kaitseliidu omanduses nimedega Erika ja Edgar. 
Siiski osutus laevade pidamine omajatele üle jõu käivaks. Piirivalve polnud neist väidetavalt huvitatud. 1994. aastal võttis Eesti merevägi üsna kehvas seisus laevad lõpuks üle ja pukseeris Tallinna, kus said nimedeks Grif (P401) ja Leopard (P402). 
25. mail 2001 arvati mõlemad amortisatsiooni tõttu kasutusest välja. Grif kingiti Eesti Meremuuseumile, Leopard lammutati. 2001. aasta sügisel sai Meremuuseumi poolt Pirita sadamasse toodud Grif tormis kahjustada ja uppus. Alus tõsteti üles, parandati ja viidi hiljem Lennusadamasse, kus tõsteti kai peale.
Alates 2012. aastast on Grif Eesti Meremuuseumi Lennusadama ekspositsiooni osa.
Põikmadal

Põikmadal ehk põikmadalik (inglise riffle) on kaldast kaldani ulatuv madala veega jõeosa.
Mõnede jõgede jõesängi pikiprofiilil vahelduvad põikmadalad ja võrendikud.
Tartu Uus Teater

Tartu Uus Teater on teater Tartus, selle juht ja üks rajajaid on muusik ja teatritegelane Ivar Põllu.
Teater asub aadressil Lai tänav 37, Tartu Ülikooli endises võimlahoones botaanikaaia vastas. 
Teatrimaja taga paikneb Genialistide klubi.

Uue Teatri manifest

1.
Tartu Uus Teater on avatud platvorm uutele ideedele.
2.
Siingi ei saa teoks iga idee – kaugel sellest.
Aga paljud head plaanid, mis ei mahu päris, omaksvõetud teatri alla,
saavad Tartu Uue Teatri pärisosaks.
3.
Kui pole ideed, rõõmu ega vaimustust, pole Tartu Uut Teatrit.
Keegi ei saa kedagi sundida teatrit tegema ega vaatama.
4.
Tartu Uus Teater on rajatud võimalusele, et teater saab eksisteerida vabatahtlikkuse alusel,
mitte traditsiooni, ameti või kohustuse pärast.
Nii nagu ei tahaks sundida publikut, ei saa sundida ka kedagi laval.
Nii võib juhtuda, et Tartu Uus Teater kaob kiiresti, sest kaob soov.
Samas on vaid nii võimalik, et Tartu Uus Teater püsib ja mis peamine,
on elav kauem kui ükski institutsionaalselt kindlustatud asutis,
sõltumata kultuurilistest, poliitilistest või personaalsetest tõmbtuultest.
5.
Tartu Uus Teater tahab iga uue lavastusega enda jaoks selgitada 
ja kui vaja, siis ümber mõtestada nimes sisalduva „teatri“ – 
ainult nii saab „uus“ selles nimes olla aus.
6.
Tartu Uus Teater on avatud koodiga programm, mille server asub Tartus.
See on ainuke, mis on kindel, kõik muu on võimalik.
7.
Ka Tartu Uus Teater on juba olnud, 19. sajandil. Ikka on olnud keegi, kes on tahtnud teha midagi teisiti. Ja ilmselt tuleb neid veel, kui Tartu juhtub alles jääma. Ja on olnud ka palju uuemaid Tartu teatreid ja tuleb veel. Ikka lõpeb see tung ja torm entroopia, uppumise, mandumise või peavoolu ujumisega.
Aga mis siis parata, kui süda nõuab ja olukord võimaldab.
8.
Võitlus peab jätkuma, ka siis kui vahepeal on võitluse tähendus muutunud.
Meeksi vald (Räpina kihelkond)

Meeksi vald (saksa keeles Meeks) oli vald Võrumaal Räpina kihelkonnas.
Vald eksisteeris 1866–1939.
Valla alal asus Meeksi mõis ja Naha mõis.
Guéridon

Guéridon ([gerid'oon]; prantsuse keelest, rahvaliku laulu tegelase Guéridoni pärisnimest) on väikest lauakest kandev nikerdatud, sageli kullatud postament, 17. sajandil kujunenud mööbliese. Sõna kasutatakse ka mitmele peenele jalale toetuva väikese ümmarguse laua kohta.
17. sajandil, Louis XIV stiilis kujundati guéridon sageli õlal lauda kandva neegri kujulisena. Mööblitükil eksponeeriti iluvaase, küünlajalgu ja muid kunsti- või toredusesemeid.
Leo II (paavst)

Paavstiks saamine

Leo II pühitseti paavstiks 17. augustil 682, kui Bütsantsi keiser Konstantinos IV oli teda tunnustanud.
Ta valiti ametisse arvatavasti jaanuaris 681. Paavsti saadikud jõudsid vastava teatega Konstantinoopolisse 10. märtsil 681, kus sooviti keisrilt valimise kinnitamist.
Konstantinos IV ei soovinud teda enne kinnitada, kui Konstantinoopoli III kirikukogu oli mõistnud hukka monoteletismis süüdistatud Honorius I ning paavsti saadikud nõustusid kirikukogu otsuseid tunnustama.
Pärast kirikukogu lõppemist asuti paavsti saadikuid veenma, et nad poleks vastu Honorius I hukkamõistmisele. Saadikud pöördusid Konstantinoopolist tagasi Rooma alles juulis 682, mil neil oli lisaks kinnitamisotsusele kaasas ka oikumeenilise kirikukogu otsused.

Monoteletismi taunimine

Leo II tõlkis III Konstantinoopoli oikumeenilise kirikukogu otsused kreeka keelest ladina keelde. Ta saatis kirikukogu otsused läänekiriku piiskoppidele, ning kutsus neid üles seda tunnustama.
7. mail 683 ratifitseeris ta kirikukogu otsused, toetudes Peetruse autoriteedile. Samuti mõistis ta hukka monoteletismi liidrid, sealhulgas Honorius I. Ta rõhutas, et Honorius I "püüdis õõnestada pärispatuta usku oma võhikliku reetmisega" (profana proditione immaculatem fidem subvertare conatus est).
Hispaania piiskoppidele saadetud kirjas taunis ta Honorius I-st, kes ei suutnud võidelda monoteletismi vastu.
Samas oli ta tolerantne Rooma saabunud Antiookia endise patriarhi Makarios I vastu, keda süüdistati monoteletismis.

Suhted Konstantinoopoliga

Bütsantsi keiser Konstantinos IV kutsus paavsti saatma Konstantinoopolisse saadikut (apocrisiarius).
Samuti vähendas keiser paavsti valdustes Sitsiilias ja Calabrias maksukoormust ning paavsti kohustust varustada vägesid moonaga.

Ravenna autokefaalsus

Leo II ajal tühistas Konstantinos IV Ravenna peapiiskopi autokefaalse eriseisundi, mille Konstans II oli sätestanud.
Paavst saatis peapiiskopile palliumi ja vabastas ta maksudest ning kohustusest ilmuda visitatsioonideks Rooma.

Liturgilised reformid

Leo II reformis kirikumuusikat.
Ta lasi Rooma Santa Bibiana kirikusse viia Via Portuense katakombidesse maetud märtrite Simpliciuse, Faustinuse ja Beatrice'i reliikviad.

Ordinatsioonid

Leo II ordineeris 22 või 23 piiskoppi, 9 preestrit ja 3 diakonit.
Tema ajal said kardinaliks hilisemad paavstid Conon ja Sergius I.

Kristlik eetika

Leo II hoolitses vaeste eest, andis neile raha ja püüdis nende olukorda leevendada.
Ta korraldas leskede ja orbude abistamist.

Leo II kultuuriloos

Leo II ajal taastati Rooma Santa Bibiana ja San Giorgio in Velabro kirikud. Ta pühitses 22. veebruaril 683 sisse Rooma San Paolo kiriku.

Surm

Leo II suri kirikuajaloolase J. N. D. Kelly ja Salvador Miranda järgi 3. juulil 683 Roomas, teistel andmetel aga sama aasta 28. juunil. Ta maeti Rooma Peetri kirikusse.
Teda austatakse katoliku kirikus pühakuna. Tema mälestuspäev oli varem 28. juuni, alates 1921. aastast aga 3. juuli.
Pati vald

Pati vald (saksa keeles Pattenhof) oli vald Pärnumaal Saarde kihelkonnas. Valla pindala oli 101,58 km² ja elanikke oli 1667 (1934. aasta seisuga). Vald eksisteeris 1866–1939.
Vallas oli 368 talundit ja elamut ning need kasutasid 7179 ha maad.
Vallas asus Pati asundus. Enne 1919. aasta mõisate võõrandamist asus valla alal Pati mõis.
Janusz Jagrym-Maleszewski

Janusz Jagrym-Maleszewski (1. mai 1879 – 27. september 1942) oli Poola sõjaväelane.
1934 otsustati talle anda Kotkaristi II klassi teenetemärk.
Pressikonverents

Praktika

Pressikonverentsil võivad avaldusi teha mitu esinejat, millele järgnevad küsimused ajakirjanikelt. On olnud ka kordi, kus toimub ainult küsitlus; mõnikord esineb avaldusi, kus küsimuste küsimine pole lubatud.
Pressikonverentse peavad tihti poliitikud, spordiorganisatsioonid, kuulsused, firmad ja paljud teised, kes näevad väärtust meedia poolt pakutud tasuta reklaamil. Konverentsi pidamine on viis, kuidas suhelda meediaga kollektiivselt, mitte iga ajakirjanikuga eraldi.
Pressikonverentsi võib korraldada, saates meediaväljaannete toimetajatele teadaande pressikonverentsi toimumise üksikasjadega. Jällegi leidub erandeid: need võivad toimuda spontaanselt.
Konverentsi toimumiskoht ei ole kindel ning neid võib pidada kõikjal: Valgest Majast kõrvalise konverentsiruumini, staadionist majaesise kõnniteeni. Hotellides leidub üle maailma pressikonverentsi pidamise otstarbeks ehitatud ruume.

Meediapäev

Meediapäev on pressikonverentsi liik, mis ei toimu pärast sündmuse toimumist nagu tavaliselt. Meediapäev korraldatakse enne suurema ürituse, näiteks eelseisva spordihooaja algust. Ajakirjanikud ning reporterid kogunevad kindlaks määratud kohta, et esitada küsimusi, intervjueerida osalejaid ning koguda infot. Samuti äratab see huvi, sest üritusele pööratakse kõrgendatud tähelepanu. Spordiklubid korraldavad meediapäevi enne uue hooaja algust või enne mõnda tähtsat mängu (nt tähtede mäng).
Avignon

Kultuur

Igal aastal juulikuus toimub linnas Avignoni teatrifestival.
Kopsuarter

Madudel

L. D. Brongersma poolt, Leidenis paikneva Rijksmuseum van Natuurlijke Historie, uuritud eksponaatidest olid Boidae, Aniliidae, Xenopeltidae, Colubridae ja Elapidae sugukonna madudel kaks kopsu, millest üks või enam parema kopsuarteri haru suundusid, lisaks vasakule kopsuarterile, samuti vasakusse kopsu. Osadel Boidae, Aniliidae ja Xenopeltidae sugukonna madudel esines parema ja vasaku kopsuarteri anastomoose. Piirituses säilitatud eksponaatidel ei tuvastatud vasaku kopsuarteri harusid suubumas paremasse kopsu.

Inimestel

Inimestel surutakse südame parema vatsakese suistiku kaudu süsihappegaasirikas ehk venoosne veri kopsutüvesse (truncus pulmonalis). Kopsutüvi jaguneb paremaks kopsuarteriks (arteria pulmonalis dextra) ja vasakuks kopsuarteriks (arteria pulmonalis sinistra), mille kaudu suundub veri kopsudesse.
Sohlu mänd

Sohlu mänd on looduskaitsealune põlispuu (harilik mänd) Pärnumaal Põhja-Pärnumaa vallas Sohlu külas.
Männi tüve ümbermõõt on umbes 4,2 m ja kõrgus umbes 19 m.
Ave Roots

Elulugu

Ave Roots on pärit Põltsamaalt ja ta on lõpetanud Põltsamaa Ühisgümnaasiumi.
2000–2004 õppis Roots Tartu Ülikoolis sotsioloogiat bakalaureusekursusel.
2004–2006 jätkas ta samas magistriõpingutega ja lõpetas tööga, mille teema oli "Kas siire Eestis on lõppenud? Sotsiaalse mobiilsuse võrdlus perioodidel 1992–1997 ja 1997–2004". Lõputööd juhendas Mikk Titma.
2006–2013 õppis ta Tartu Ülikoolis sotsioloogia eriala doktorantuuris. Tema doktoritöö teema oli "Occupational and income mobility during post-socialist transformation of 1991–2004 in Estonia". Tööd juhendasid emeriitprofessor Mikk Titma (Tartu Ülikool, Stanfordi Ülikool) ja vanemteadur Mare Ainsaar (Tartu Ülikool).

Projektid

Ave Roots tegeleb aktiivselt õpetamisega, kuid selle kõrvalt osaleb ta paljudes projektides. Ta on pikemaajaliselt uurinud sotsiaalset mobiilsust. Uurimisteemadest on hetkel käsil sotsiaalne stratifikatsioon, seejuures nii tööturul kui ka sugude vahel.
Roots on tihedalt seotud Euroopa Sotsiaaluuringu (ESS) korraldamisega Eestis. See uuring kuulub Euroopa teaduse olulisimate projektide nimekirja ja Eesti on uuringus osalenud alates 2004. aastast. ESSi juurde kuulub ka Euroopa kognitiivsete intervjuude organiseerimine, mille eest samuti Ave vastutab.
Tööturu uuringutest tegeleb Roots praegu analüüsiga, kus vaadeldakse mitte-eesti rahvusest inimeste töö- ja pereelu ühitamise mõjutegureid. Lisaks vaatleb ta, mis tegurid mõjutavad töötamise jätkamist ja lõpetamist hiliskarjääris Eesti näitel võrdlevas perspektiivis.
Litteraria

"Litteraria" (täispealkirjaga "Litteraria: Eesti kultuuriloo allikmaterjale") on aastast 1985 ilmuv jätkväljaanne, mis avaldab eesti kultuuriloo allikmaterjale. Suure osa sisust moodustavad kirjavahetuste tekstikriitilised publikatsioonid, kus on nii eessõnad, kommentaarid kui nimeregistrid.
Väljaande peatoimetaja on Eve Annuk.
Suurvürst Gediminase orden

Suurvürst Gediminase orden (leedu keeles Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino ordinas) on Leedu riiklik autasu (orden). Orden on nimetatud Leedu suurvürsti Gediminase järgi.
Orden asutati 1928. Ordenit ei antud välja Leedu NSV ajal. Pärast Leedu iseseisvumist hakati ordenit jälle välja andma.
Ordenil on 5 järku.
Porrex I

Porrex oli müütiline brittide kuningas, Gorboduci ja Judoni poeg.
Ta võitis kodusõjas oma venna Ferrexi, kuid tapeti kättemaksuks oma ema Judoni poolt.
Tallinna mereväebaas

Tallinna mereväebaas (vene keeles Таллинская военно-морская база) oli 1940. aastal pärast Eesti okupeerimist ja annekteerimist Tallinna linna ning sadamat ümbritsevaid taktikalise tähtsusega piirkondi hõlmav sõjalise eesmärgiga loodud Punalipulise Balti laevastiku sõjaväebaas.
Tallinna mereväebaasi ja teiste Balti laevastiku mereväebaaside kaitset maismaal Lätist kuni Kroonlinnani teostas Balti laevastiku Läänemere rajooni rannakaitse.
Vello Veski

Vello Veski (5. veebruar 1912 Mäetaguse – 4. august 1977 Tallinn) oli eesti botaanik ja aiandusteadlane.
Ta lõpetas Tartu Ülikooli 1946. aastal ning töötas seejärel TA Bioloogia Instituudis (1947–1949), TRÜ botaanikaaias (1949–1957), TA Eksperimentaalbioloogia Instituudis dekoratiivaianduse sektori juhatajana (1957–1961) ning Tallinna botaanikaaias maastikuarhitektuuri ja haljastamise sektori juhatajana (1961–1977).
Ta tegeles rooside ja nende kasvatamise uurimisega. Ta on olnud Eesti peamisi roosiaretajaid. Tema aretatud on roosisordid 'Tibiroos', 'Tiiu', 'Koit'.

Isiklikku

Tema abikaasa on Esta Veski ja tütar on Tiiu Kull.
Kartulimardikas

Kartulimardika areng

Kartulimardikas võib korraga muneda kuni 800 muna kuni kolm korda aastas. Eesti oludes on kartulimardikas seni andnud ühe põlvkonna suve jooksul. Talvitunud mardikate munemisest kuni uue põlvkonna mardikate ilmumiseni kulub meie kliimas umbes 50 päeva. Ta muneb harilikult kartulitaimede lehtedele. Munakurnad munetakse 5–6. päeval peale mardikate ilmumist. Munemise kõrgperiood langeb ajaliselt ühte hobukastani õitsemise lõpuperioodiga. Vastsed kooruvad 11–12 päeva pärast. Vastsed kasvavad täis ja lähevad mulda nukkuma juulis. See on aeg, mil kartulitaimed alustavad õitsemist. Noormardikad hakkavad mullast välja tulema, kui kartulipõllud on täisõites. Nad toituvad 3–10 päeva kartulilehtedest ning lähevad seejärel mulda talvituma. Ajaliselt on see augustikuu lõpp või septembrikuu algus. Pika sügise korral jõuavad noormardikad ka muneda, kuid tavaliselt II põlvkond hävib meie kliimas.
Pseudelaphe

Levila

Neid madusid võib kohata Mehhikos, Belize'is, Guatemalas, Hondurases ja Nicaraguas.
Aarne Saluveer

Aarne Saluveer (sündinud 28. juulil 1959 Tartus) on Eesti koorijuht ja muusikapedagoog. Ta on Eesti aktiivsemaid ja rahvusvaheliselt tuntud muusikahariduse ja koorimuusika arendajaid, dirigent ja koolitaja.

Haridus

Saluveer lõpetas 1977. aastal Carl Robert Jakobsoni nimelise Viljandi 1. Keskkooli. Ta õppis Viljandi Muusikakoolis klaverit ja löökpille.
1982. aastal lõpetas ta Tallinna Riikliku Konservatooriumi koorijuhtimise ja muusikapedagoogika eriala Ants Söödi juhendamisel. Ta on täiendanud ennast mitmetel rahvusvahelistel kursustel, sh Mozarteumis Salzburgis.
Annika Reinson

Annika Reinson on eesti tele- ja filmirežissöör. Esimesed teletööd tegi 1990. aastate algul, olles lõpetanud viimased ETV kursused režissööri assistentidele. Tema esimeseks tööks ETV-s oli jutusaade "Talviku tund". Edasi tulid tööd ETV uudistetoimetuses, millele järgnesid mitmed vestlussaated ja telesõud ("Värskelt õhus", "Tere õhtust", aastavahetusprogrammid jne). Ta on mitmel aastal olnud ka Eesti presidendi ja Riigikogu esimehe kõnede telesaate režissöör.
Alates sügisest 2007 on Reinson tegev filmialal Suurbritannias, kus omandas MA filmiproduktsiooni mänedžeri erialal, National Film and Television Schoolis.
Oma kireks on Reinson nimetanud filmi, raamatuid ja reisimist, eriti ringsõite Karjalas ja tutvumist sealsete vaatamisväärsuste ja põlisrahvastega.
Esna vald

Esna vald (saksa keeles Orrisaar) oli vald Järvamaal Peetri kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1939.
1892 liideti Esna vallaga Kodasema, Müüsleri, Viisu, Vodja, Öötla ja 1893 Koordi vald.
Lehis

Lehised Eestis

Eestisse on lehised sisse toodud. Tavalisim liik Eestis on Euroopa lehis (Larix decidua). Rohkesti on kultiveeritud ka Vene lehist. Risttolmlemise tõttu on siin palju hübridiseerunud lehiseid.
On väidetud, et Loodi Püstmäel kasvav lehis on Eesti kõrgeim puu. Hilisemate mõõtmiste põhjal on selgunud, et tegemist on Eesti kõrguselt teise puuga.
Erakvähid (romaan)

"Erakvähid" (norra keeles Eremittkrepsene) on norra kirjaniku Anne B. Ragde romaanitriloogia teine raamat, mis ilmus kodumaal 2005. ning eesti keeles 2008. aastal Elvi Lumeti tõlkes. Sellele eelnes triloogia esimene osa "Berliini paplid".
Jätkub Neshovi talu ja inimeste lugu. Pärast Anna Neshovi surma on kogu talupidamine jäänud pere vanima poja seakasvataja Tori õlule, kelle peamiseks mureks kujuneb küsimus, kellele oma vara  edasi pärandada. Kuna noorematel vendadel on eluplaanid juba paigas, paneb ta kogu lootuse tütre Torunni peale, kes samuti loomadega hästi läbi saab ning kes pole hoolimata 37 eluaastast endale veel õiget kohta elus leidnud.
Torunn aga kahtleb ega taha kuidagi lõplikku vastust anda. Tor, kes tunneb, et suure talu üksi pidamine käib talle üle jõu, satub aina sügavamasse depressiooni, mida ei kergenda ka asjaolu, et peab hoolitsema oma 80-aastase isa eest, kes, nagu juhuslikult selgub, ei olegi tegelikult tema pärisisa, vaid poolvend. Tor hakkab salaja alkoholi tarvitama ning asi päädib õnnetusega, kus ta kirvega tõsiselt oma jalga vigastab. Seetõttu palgatakse tallu majahoidja ning omaette abiline ka lauta. Torunn tuleb Oslost ära Neshovile, et isale abiks olla.
Tori vend Margido, kes samuti vanematekodust kaugel ei ela, käib aeg-ajalt talus, kuigi tunneb end seal üsna ebamugavalt, ning ka teisel vennal Erlendil, kes seni kaugel elavaid sugulasi peamiselt vaid rahaliselt toetas, tekivad pikapeale taluga omad plaanid.
Kuna Tori jalg paraneb väga visalt, ei leia mees enam kusagil asu ning ka rahaliselt on talul raske oma aitajaile maksta. Torunn on isale küll endiselt abiks, aga talu ülevõtmise kohta ei ütle midagi selget ning masendushoos sooritab Tor enesetapu...
Djokoiskandarus

Levila

Djokoiskandarus annulata on endeemne Uus-Guinea rannikuala vetes.
Betti Alveri auhind

Betti Alveri kirjandusauhind on Betti Alveri nimeline kirjandusauhind, mida annab välja Eesti Kirjanike Liidu Tartu osakond, Betti Alveri testamendis väljendatud viimse soovi alusel. Auhind antakse välja igal aastal kirjaniku sünniaastapäeval, 23. novembril Tartu Kirjanduse Majas. Auhinna väljaandmist toetab Eesti Kultuurkapital.
Betti Alveri kirjandusauhind määratakse aasta jooksul ilmunud silmapaistvama ilukirjandusliku debüütteose autorile.
Aastatel 2007–2010 oli auhinna suurus 15 000 krooni.
Laenamine

Ajalugu

Raha laenamise juured ulatuvad tsivilisatsiooni tekke algusaegadesse. Algeline raha laenamine sai alguse ligikaudu 3000 eKr Mesopotaamiast, kus vormistati kirjalike laenulepinguid, mis sisaldasid intressi laadset süsteemi.
Tänapäevane pangandus ja laenamine said alguse Vana-Roomast, kus jõukad eraisikud hakkasid tegelema "pangandusega" ning laenasid samal ajal ka raha välja. Neil olid püsikliendid, kellele anti madala intressiga nn lõikuspäeva laenu. 
Keskajal olid enamasti laenuandjateks juudid, kuna kristlastel oli keelatud laenatavalt rahalt intressi koguda. Juutidest said rahalaenamise eksperdid peamiselt tänu kristlaste juhtide otsusele, mille kohaselt juudid võisid intressi korjata mittejuutidele antavatelt laenudelt. 
Tänapäeval on raha laenajateks peamiselt peavoolu suured pangad, krediitkaardi ettevõtted ning spetsialiseerunud hüpoteeklaenuandjad. Rahaturg on tänapäeval arenenud piisavalt, et pakkuda neile kõigile võimalust püsida laenamise peavoolus pinnal.

Intress ja viivis

Intressi puhul on tegemist tasuga, mida tuleb võlgnikul maksta võlausaldajale laenatud rahasumma kasutamise eest. 
Viivis ehk viivitusintress on võlausaldaja jaoks ette nähtus õiguskaitsevahend olukorras, kus võlgnik viivitab oma finantskohustuste täitmisega võlausaldaja ees. Reeglina on võlausaldajal õigus maksmisega viivitamise korral nõuda lisaks põhivõlale ka viivise tasumist olenemata, kas tegemist on füüsilise või juriidilise isikuga. Viivise nõudmine ei ole lubatud intresside tasumise viivitamise korral.
Ängelheinaöölane

Ängelheinaöölane (Calyptra thalictri) on Eestis harvaesinev, öölaste sugukonda kuuluv liblikaliik. 
Peamine ängelheinaöölase levila on Kaug-Ida. Eesti liblikafauna nimekirja lisandus ängelheinaöölane 2002. aastal. Teda on leitud peamiselt Lõuna-Eestist.
Ängelheina-öölane toitub tavaliselt taimemahlast, kuid võib ka läbi imetajate (sealhulgas inimese) naha toituda verest, seeläbi küll loomale olulist kahju tekitamata.