google/wiki40b huggingface dataset:
Rahvusromantism (muusika)

Rahvusromantism on muusikastiil, millel on lisaks romantismi üldistele tunnustele ka konkreetsele rahvusele omased tunnused. Sellisteks tunnusteks võivad olla näiteks rahvamuusikast pärineva meloodia või konkreetse rahvusega seotud mütoloogia kasutamine. 
Mõnel maal sündis rahvusromantism osana rahvuslikust vabadusvõitlusest või kultuurilisest ärkamisest. Tihti oli tegu rahvustega, kes olid olnud mõne teise rahvuse poliitilise, majandusliku või kultuurilise ülemvõimu all.
Mõnel maal tekkis rahvusromantism koos romantismiga juba 1800ndate alguses ning mõnel maal alles sada aastat hiljem, 1900ndatel. 
Rahvusromantismi teeneks võib pidada rahvamuusika teaduslikku uurimist.  
Lihtsustatult võib öelda, et kui romantikule piisas kunstist tunnete jaoks, siis rahvusromantik üritas pigem mõjutada inimeste seisukohti.

Rahvusromantismi ajalugu

18. sajandi muusikas olid rahvuslikud elemendid veel universaalse barokk- või klassitsistliku muusikastiili osad. 
19. sajandil seoses rahvusliku eneseteadvuse tõusuga muutus rahvuslike elementide kasutamine eraldi eesmärgiks. Leiti, et rahvuslikud elemendid tagavad muusika autentsuse ja individuaalsuse ning aitavad tuua muusikas esile konkreetse rahvuse karakteri. 
Teatud muusikateoseid hakati pidama rahvuslikeks, kuna neis oli kasutatud rahvuslikku süžeed, rahvamuusikat või muid rahvuslikke elemente. 
Esimeseks saksa rahvuslikuks ooperiks peetakse Carl Maria von Weberi ooperit "Nõidkütt" (Der Freischütz, 1821). Rahvuslikeks heliloojateks hakati pidama ka näiteks poola päritolu Frederic Chopini ja ungari päritolu Ferenc Liszti.
Tasuja Oja

Tasuja Oja (kuni 1936 Benedikt Oskar Oja; 23. juuli vkj/4. august 1888 Kuivajõe, Kose kihelkond, Harjumaa – 19. november 1946 Leningrad) oli eesti riigiteenija, poliitik ja kooliõpetaja.
Koolihariduse sai ta Peterburis. Eesti Vabariigi algusest peale oli ta kohaliku omavalitsuse ja riigi teenistuses. Ta oli Tallinna linna teenijate ühingu esimees ja aastast 1922 Ülemaalise asunikkude riigirentnikkude liidu esimees. Ta oli väljaande Asuniku toimetaja.
Ta oli 18. juulist 1923 II Riigikogu liige (Arnold Schulbachi asemel), olles Tööerakonna rühma liige. 16. juunist 1926 oli ta III Riigikogu liige (Verner Liigi asemel). Ta astus Riigikogust 1. oktoobril 1928 tagasi, tema asemele asus Mihkel Hellman.
Nõukogude okupatsioonivõimud arreteerisid ta 9. detsembril 1944 Rannamõisas (ta oli Rannamõisas koolmeister) kui omakaitselase ning endise Asunike ja Riigirentnike Liidu esimehe. Talle mõisteti § 58-1a ja § 58-11 järgi 7-aastane vanglakaristus. Oja suri aastal 1946 Leningradi oblasti tapivanglas.

Isiklikku

Tema poeg oli raamatukoguteadlane ja poliitik Kalju Oja.
Caspar von Oldenbockum

Caspar von Oldenbockum (ka Jasper von Altenbockum või Oldenbokkum; umbes 1535 – 30. august 1565) oli Liivi ordu rüütel, Paide ordulinnuse komandant aastatel 1558–1562, Järva foogti kohusetäitja 1560–1562 ja Tallinna komtuuri kohusetäitja 1560–1561. 
Oldenbockum pärines ilmselt Reinimaalt Kleve hertsogkonnast. Tema vanemad olid Peter von Oldenbockum ja Sophia von Ossenbruck, teise nimega Till ja tal oli vähemalt neli venda. Oldenbockum astus Liivi ordusse umbes 1555. aastal tõenäoliselt Vestfaalis. Hiljemalt 1556. aastal saabus ta Liivimaale ja sai samal aastal ordurüütliks. 
1558. aastal võttis ta üle Vene-Liivi sõja ajal Paide lossi kaitsmise. Ta suutis linnust nii sel 1558, kui ka 1560. aastal ülekaalukate Moskva tsaaririigi vägede vastu edukalt kaitsta, pälvides nii üle-Liivimaalise austuse ning hüüdnime "Liivimaa viimane rüütel". Aastatel 1560–1561 oli Oldenbockum ühtlasi ka Tallinna ordulossi komandant, kes pidi pärast linna alistumist Rootsile lossi pärast mõningast piiramist loovutama.
1562. aastal, pärast orduriigi likvideerimist, jätkas Oldenbockum teenistust endise Liivi ordumeistri ja esimese Kuramaa hertsogi Gotthard Kettleri juures. 
1565. aastal juhtis Poola mõisameeste sõjakäiku rootslaste käes oleva Tallinna alla, kuid löödi taganema ja sai Sipa küla lähedal suurtükikuulist pihta. Ta suri mõni päev hiljem Vigala linnuses ja maeti Pärnu Nikolai kirikusse.
Heinrich II (Saksa-Rooma keiser)

Heinrich II (972 – 13. juuli 1024) oli viimane Saksi dünastiast pärinev Saksa-Rooma riigi Saksa-Rooma keiser. Ta valitses 1002–1024. 1014 krooniti ta Roomas keisriks.
Teda peeti väga vagaks, kombekate eluviisidega meheks, mistõttu temast sai sakslaste esimene rahvuspühak. Ta püüdis oma eelkäija Otto III eeskujul tugevdada keisrivõimu, püüdes samuti taastada Rooma impeeriumi vägevust, kuid et ta oli paavstide suhtes üpris järeleandlik, siis ei muutunud tema valitsusajal suurt midagi.
Tal ei olnud järeltulijaid, mistõttu Saksa kuninga tiitel läks Franki dünastiale.
Ill (Austria)

Ill (ILL) on jõgi Lääne-Euroopas Austria lääneosas, Reini parempoolne lisajõgi. Jõe pikkus on 72 km.
Saab alguse Silvretta aheliku põhjanõlvadelt ja voolab loode suunas läbi Vorarlbergi liidumaa. Läbib Montafoni ja Walgau oru ja Feldkirchi linna. Suubub Reini jõkke Feldkirchi linnast loode pool ("Illspitz") Šveitsi piiri lähedal. Illi jõel on mitu tammi hüdroelektrijaamadega.
Konstantin Pedusaar

Konstantin Pedusaar (14. aprill 1883 Peterburi – 12. mai 1972 Tallinn) oli eesti arst.
Ta õppis 1904–1912 Tartu ülikooli arstiteaduskonnas, lõpetas arstina. Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane.
Töötas Põltsamaal, Viljandis ja Tallinnas. Ta oli Tallinna Linna I Abihaigla peaarst.

Isiklikku

Ta oli Aleksandrine ja Paul Pedusaare vend ning Heino Pedusaare isa.
Konstantin Pedusaar suri 12. mail 1972 Tallinnas ja ta maeti 17. mail 1972 Rahumäe kalmistule.
Andreas Alamommo

Andreas Alamommo (sündinud 23. detsembril 1998) on Soome suusahüppaja.
Olev Zäuram

Olev Zäuram (26. jaanuar 1927 Kuigatsi vald – 1. september 2012 Väike-Maarja) oli eesti agronoom.
Ta oli Rakvere rajooni Põdrangu sovhoosi peaagronoom.
Pensionipõlves pidas ta mahetootmisega talu Tamsalu vallas.
Ta on maetud Väike-Maarja vanale kalmistule.
Frederick Cook

Frederick Albert Cook (10. juuni 1865 Hortonville (New Yorgi osariik) – 5. august 1940 New Rochelle (New Yorgi osariik)) oli USA polaaruurija.
Tema vanemad olid saksa immigrandid Theodore ja Magdalena Koch (nii "Koch" saksa keeles kui "cook" inglise keeles tähendavad kokka).
Cook väitis, et ronis 1906 esimese inimesena maailmas Mount McKinley otsa. Hiljem selgus, et ta seda ei teinud. Sel põhjusel läks tal hiljem raskeks panna inimesi uskuma, et käis põhjapoolusel.
Väidetavasti jõudis ta 21. aprillil 1908 põhjapoolusele. Alguses võeti teda kogu maailmas vastu kangelasena, kuid siis tekkis tal raskusi tõestamisega, et ta tõesti poolusel käis. Oma märkmed oli ta jätnud küti Harry Whitney juurde Gröönimaale, et need kelguga transportimisel kaotsi ei läheks, ent tema kaks kaaslast, eskimod, ajasid vastuolulist juttu.
Robert Peary, kes väidetavalt jõudis põhjapoolusele 6. aprillil 1909, oli nende eesotsas, kes süüdistasid Cooki pettuses. Samas, kui Whitney tahtis Parry laevaga Cooki märkmed USA-sse tuua, et nendega Cooki õigsust tõendada, keeldus ta Cooki märkmeid laevale lubamast ja need pole säilinud. Cooki täpne teekond on teadmata.
Süüdistused, mida Peary Cooki vastu esitas, käivad üldjuhul ka tema enese kohta. Ehkki teatmeteostes nimetatakse sageli Pearyt põhjapooluse avastajana, arvatakse tänapäeval, et Peary ei jõudnud niigi kaugele kui Cook.
Siiski oli Peary oma konkurendi mustamises edukam ja saavutas lõpuks selle, et 1923–1930 viibis Cook pettuse eest vangis. 1940, vahetult enne Cooki surma, andis president Franklin Roosevelt talle amnestia.
Kari-Andri Kask

Kari-Andri Kask (sündinud 6. juunil 1978) on Eesti Rannajalgpalli Liidu asutajaliige, Eesti rannajalgpalli koondise asutajaliige ning Eesti rannajalgpalli liigade asutaja ja juht.
Aastal 2002 asutasid Kari-Andri Kask koos Albert Kerstna ja Mart Relvega Eesti Rannajalgpalli Liidu, eesmärgiga alustada Brasiiliast pärit mängu rannajalgpalli arendamist Eestis.
2003 aastal loodi rannajalgpalliliiga ja korraldati liiga etappe üle terve Eesti. Rannajalgpalliliigad võitsid kiirelt populaarsust ning peale viit aastat Liigade korraldamist aastal 2007 võeti ette samm Eesti rahvuskoondise moodustamiseks. Eesti Rannajalgpalli Liidu juht Kari-Andri Kask ja Eesti Jalgpalliliidu juht Aivar Pohlak leppisid kokku Eesti rannajalgpalli rahvuskoondise moodustamise ning kutsusid koondise esimeseks peatreeneriks brasiillase Getulio Aurelio Fredo.
Alates 2007. aastast toimus esimene rannajalgpalliliigade etapp ka Eesti Jalgpalliliidu egiidi all.
Eesti Kardioloogia Instituut

Eesti Kardioloogia Instituut oli aastatel 1984–2007 Sotsiaalministeeriumi haldusalas olnud asutus, mis tegeles peamiselt südame- ja veresoonkonnahaiguste vähendamisega seotud arendusprogrammidega.
Instituut asutati 1. jaanuaril 1984 nime all Eesti NSV Kardioloogia Teadusliku Uurimise Instituut.
Peajada

Peajada ehk põhijada on tähti värvusindeksi ja absoluutse tähesuuruse järgi paigutaval Hertzsprungi-Russelli diagrammil pidev ja selgelt nähtav riba, mis kulgeb vasakult ülalt paremale alla. Peajadal asetsevaid tähtesid nimetatakse peajada tähtedeks ehk põhijada tähtedeks, traditsioonilise nimetusega ka kääbusteks ehk kääbustähtedeks.
Pärast tähe teket põhjustab selle tihedas tuumas toimuv tuumasüntees, mille käigus vesiniku aatomituumad ühinevad heeliumi tuumadeks, soojusenergia eraldumist. Tähe arengu selles staadiumis paikneb ta peajadal kohas, mille tingib põhiliselt tähe mass, kuid mida mõjutavad ka tähe keemiline koostis ja muud tegurid. Kõik peajada tähed on hüdrostaatilises tasakaalus, milles kuumast tuumast lähtuvat soojusrõhku tasakaalustab väliskihtide gravitatsiooniline rõhk. Tasakaalu aitab hoida tuumas toimuva energia genereerimise kiiruse sõltuvus temperatuurist ja rõhust. Tuumas genereeritud energia tungib tähe pinnale ja kiirgub fotosfäärist välja. Energia kannab edasi kas kiirgus või konvektsioon. Viimane toimub piirkondades, kus on järsemad temperatuurigradiendid, suurem läbipaistmatus või mõlemad korraga.
Peajada jaotatakse mõnikord vastavalt põhilisele energia genereerimise viisile ülemiseks ja alumiseks osaks. Tähed, mille mass on väiksem kui umbes 1,5 Päikese massi,  sünteesivad vesiniku aatomituumadest heeliumi tuumi põhiliselt prooton-prooton-tsükli ehk pp-tsükli ehk prooton-prooton-reaktsiooni käigus, suurema massi puhul aga toimub selleks valdavalt CNO-tsükkel, milles osalevad vahendajatena süsiniku, lämmastiku ja hapniku tuumad. Kui peajada tähe mass on suurem kui 2 Päikese massi, siis toimub selle tuumas konvektsioon, mis paneb äsja sünteesitud heeliumi liikuma, nii et säilib ühinemisreaktsiooni toimumiseks vajalik kütuse vahekord. Mida väiksem on tähe mass, seda suurema osa tähest hõlmab piirkond, kus toimub konvektsioon; kui peajada tähe mass on alla 0,4 Päikese massi, toimub konvektsioon kogu tähes.   Kui tuumas konvektsiooni ei toimu, siis moodustub heeliumirikas tuum, mida ümbritseb vesiniku kiht.
Reeglina on peajada tähe eluiga seda väiksem, mida suurem on tähe mass. Kui tuuma vesinikkütus on otsas, areneb täht väljaspool peajada paiknevaks täheks. Mis tähest saab, see sõltub tema massist: kui see on väiksem kui 0,23 Päikese massi, siis järgneb kohe valge kääbuse staadium. Suurema massiga tähtedel, mille mass on kuni 10 Päikese massi, on vahepeal punase hiiu staadium. Veel suurema massiga tähed plahvatavad supernoovana või kollabeeruvad kohe mustaks auguks.
Raul Adlas

Raul Adlas (sündinud 30. mail 1966 Tallinnas) on Eesti arst. 
Ta lõpetas 1984. aastal Tallinna 4. Keskkooli ning 1994. aastal Tartu Ülikooli arstiteaduskonna. Aastal 2001 lõpetas ta Tartu Ülikooli arstiteaduskonna erakorralise meditsiini residentuuri.
Aastast 2001 on ta Tallinna Kiirabi peaarst.
Ta on toimetanud erialaseid teatmeteoseid ("Erakorralise Meditsiini Tehniku Käsiraamat") ja õpetanud erakorralist meditsiini mitmes õppeasutuses.

Muud

Raul Adlas on reservohvitser.
Spandau vangla

Vang nr 5

Albert Speer, mõisteti vangi 20 aastaks. Vanglast vabastati Speer 30. septembril 1966. 20 aasta jooksul luges ta läbi rohkem kui 5000 raamatut. Lisaks tegi Speer oma mineviku, vanglasoleku ja mõtete kohta üleskirjutusi, millest sai 3000-leheküljeline ajalooallikas. Spandau vanglas olles kirjutas Speer tuhandeid kirju, tegi joonistusi, et olla nende abil ühenduses oma kuue lapsega.

Vangla ülalpidamine

Vangla kulud kattis Saksamaa Liitvabariik, ajaleheartikli kohaselt olid need 1970,–1983, aastani 20 miljonit Saksa marka.
Vangla lammutati 1987. aastal, rusud tõugati Põhjamerre ja selle asemele ehitati NAAFI ostukeskus.
Marella Discovery

Ehitamine

Laev telliti 1. märtsil 1993. Kiil pandi laevale tehasenumbriga B31 Prantsusmaal Saint-Nazaire'is Chantiers de l’Atlantique'i laevatehases 4. septembril 1994. Vettelaskmistseremoonia toimus 17. juunil 1995. 15. märtsil 1996 sai laev valmis ja anti omanikele üle. Laev ristiti 29. märtsil 1996 Southamptonis, ristiemaks sai Lisa Wilhelmsen. Laev asus esmareisile 31. märtsil 1996 Southamptonist Barcelonasse.
Splendour of the Seas moderniseeriti tublisti 2001 ja 2011. Viimase remondi ajal tehtud muudatustest on väljast vaadates kõige silmatorkavam uute rõdude paigaldamine.

Tehnilised andmed

Marella Discovery on 264 m pikk, 32 m lai, 50 m merepinnast kõrge ja tema süvis on 7,9 m. Laeva kogumahutavus on 69 130 ja veeväljasurve 35 396 t. Laeva suurim kiirus on 24 sõlme ning selliselt kiiruselt täieliku seismajäämiseni kulub 6 minutit ja 45 sekundit, samuti 1892 m sõitu.
Laeva peamasina moodustavad 5 Wärtsilä Vasa 12 V 46B mootorit, millest igaühe võimsus on 11,7 MW ehk kokku 58,5 MW. Laeva sõuseadme moodustavad 2 fikseeritud propellerit, millest kummagi läbimõõt on 5,8 m. Peale selle on laeval kaks 1,5 MW vööripõtkurit ja 1,728 MW ahtripõtkur. Laevale on paigaldatud ka kaks 6,1 m pikka ja 10,8 m² pindalaga stabilisaatorit.

Reisijate ala

Laeval Marella Discovery on 11 tekki, millest reisijate kasutada on 2.–7. tekk. Laeval on 902 kajutit, kus on kohti 2074 reisijale. Laevapere suurus on 720–750 liiget. 9. ja 10. tekil asuvad laeva peaujula, solaarium, 9-auguline minigolfirada ja mägironimissein. Kõige ülemisel, 11. tekil asub restoran. Laevapere kajutid on 1. tekil. Laeval on teater, kasiino ning mitmesugused kauplused ja söögikohad.
Kõigis kajutites on seif. Kuna laev on mõeldud sõitmiseks Euroopa ja Ameerika vahet, on igas kajutis nii 110 W kui 220 W pistikupesa. Kõigis kajutites on telefon, millega saab võtta nii sisekõnesid teistesse kajutitesse kui väliskõnesid satelliitside kaudu mandrile. Laeval on internetikohvik ja mitu traadita interneti ala. Internetti saab kasutada ükskõik mis kellaajal, kaasa arvatud merel, kuid on tasuline.
Laeval olevad seadmed suudavad valmistada iga päev 1100 m³ magevett, aga keskmiseks tarbimiseks hinnatakse 600 m³ magevett päevas.

Reisid

Talviti korraldati laevaga TUI Discovery 3–12 päeva pikkusi reise Lõuna-Ameerikas ja need väljuvad Brasiilias. Suviti korraldati temaga 7 ööd kestvaid reise Vahemere idaosas ja need väljusid Veneetsiast.
Suur-Pakri tulepaak

Suur-Pakri tulepaak on tulepaak Suur-Pakri saare loodetipus.
Tulepaagi geograafilised koordinaadid on 59° 20′ 57″ N, 23° 51′ 48″ E.
Tuli põleb pimedal ajal aasta läbi ja on nähtav 5,5 meremiili kaugusele.
Tuli paikneb jalamist 11 meetri ja merepinnast 13 meetri kõrgusel.
Kliiring

Kirjeldus

Kliiring on finantsringluste protseduur, milles kliiringu objekt töötab vahendajana ning võtab enda peale ostja ning müüja rolli antud transaktsioonis eesmärgiga tagada tellimust kahe poole vahel. Sellist praktikat kasutatakse tavaliselt rahvusvahelises ringluses ettevõtete vahel. Teisiti nimetatakse selliseid transaktsioone ka kompensatsiooni transaktsioonideks.
Kliiringut kasutatakse panganduses samuti nagu vastastikuste kohustuste "puhastust", tihti töötades tsükliliselt, ja nende funktsioonide täitmiseks kasutavad pangad tihti kliiringukeskusi. Sellisel juhul esineb kliiring sularahata kahe- või mitmepoolsete arvelduste vormina maksete süsteemis.
Kliiringu aluseks võivad samuti olla kaubanduslepingud, millele kirjutatakse alla maksumuse tasakaalustamiseks ringlustes ning mis määravad kindlaks toodete hulka ja tüüpi, aga samuti makselepingud, mis seavad partneritevaheliste maksete tegemise tingimusi. Maksmine sularahas saab olla teostatud ainult kahe partneri vahel. Ta tasakaalustab bilansi vahet poolte saldos (nagu kahe- või mitmepoolsete kohustiste, mis kujutavad endast tsiviil-, avalik-õiguslike kokkulepete või segaiseloomuga kokkulepete tagajärje).
Eristatakse kliiringu liike: pangakliiring, kliiring ettevõtete vahel, riikidevaheline kliiring (viimane võib olla kahe- või mitmepoolne). Omandivormi poolest jagunevad kliiringuasutused era- ning riiklikeks.
Näiteks Vene Föderatsioonis tekib kliiringuasutus suvalise (ükskõik millise) omandivormi alusel, mis on Vene Föderatsiooni seadusandlusega ettenähtud, ning sooritab oma tegevust kaubanduslikul alusel. Samuti juhuste ridadel võib kliiringuasutus sooritada oma tegevust ka mittekaubanduslikul alusel.

Näide

Näiteks, üks pool tarnib teisele puuvilla hinnaga 500 eurot tonni eest ja teine pool tarnib esimesele autosid hinnaga 5000 eurot tüki eest. Sel juhul tarne korral, millega üks pool saab 20 tonni puuvilla ning teine pool saab 2 autot, jõuavad mõlemapoolsed maksed tasakaalu ning rahalised arveldused osutuvad üleliigseteks.

Litsentsimine

Kliiring on finantstegevuse litsentsitav liik. Kliiringukompaniide tegevust reguleerivad vastavate riikide keskpangad.

Netting

Kliiringu osa on netting (inglise netting) ehk protsess, millel kliendi rahalised nõudmised arveldatakse võrreldes tema rahaliste kohustustega (s.t. tasaarvestus raharingluse alal). Nettingu tulemuste kohaselt määratakse iga kliendi jaoks kindlaks puhas saldo positsioon (s.o. ülejääk rahaliste nõudmiste suurusel, kui neid oli rahalistest kohustustest rohkem ning vastupidi). Nettingut on kasutatud protsendilistes "svoppides" (vene keeles "процентных свопах"), saldo kujutab endast erinevust tulu, mis on arvutatud kui fikseeritud protsent baasisummast, ning tulu, mis on arvutatud kui "ujuv" protsent (tariff) baasist, vahel. Saldot makstakse sellele poolele, mille tulu oli suurem.
Konrad von Jungingen

Konrad von Jungingen (umbes 1355 Jungingen – 30. märts 1407 Marienburg) oli Saksa ordu kõrgmeister aastatel 1393–1407.
Konrad ja tema noorem vend Ulrich saabusid Preisimaale tõenäoliselt 1380. aasta paiku. 1387. aastal on Konradit märgitud Osterode linnusekomtuurina ja 1390. aastal sai ta ordu majandusülemaks (Tressler). 30. novembril 1393 valis ordukapiitel ta uueks kõrgmeistriks.
1398. aastal vallutas Saksa ordu Jungingeni juhtimisel Ojamaa, mis oli saanud vitaalivendade peamiseks tugipunktiks, ordu kätte jäi saar kuni 1408. aastani, mil Taani selle tagasi ostis. Jungingeni ajal oli ordu oma võimsuse tipul, ta valitses nii kogu Preisimaa kui ka 1398. aastal Leedu suurvürstilt Vytautaselt lepinguga saadud Žemaitija (Samogiitia) üle. Konrad von Jungingen suutis osava diplomaadina hoida rahu ka Krevo uniooni liitunud Poola ja Leeduga.
Eesti ajaloos on Jungingen tuntud eelkõige Jungingeni armukirja andjana. 1397. aastal andis ta kõrgmeistri ametliku ülemvõimu alla kuulunud Harju-Viru rüütelkonnale rea privileege, millest kõige olulisem oli lääni pärimisõiguse laiendamine kuni viienda põlveni nii mees- kui ka naisliinis.
Kui Jungingen Marienburgis suri, valis ordukapiitel uueks kõrgmeistriks tema venna Ulrichi. Konrad on maetud Marienburgi (Malborki).
Ürt-punanupp

Levik

Taime levila hõlmab jahedamaid piirkondi Euroopas, Aasia põhjaosas ja Põhja-Ameerikas. Eestis on ta oma areaali loodepiiril. Teda leidub Eestis paiguti, sagedamini mandri lääne- ja keskosa niitudel.

Kirjeldus

Kasvab 30 cm kuni 1 m kõrguseks. Risoom jäme, kuni 12 cm pikk, pikkade peenikeste juurtega. Vars on ribiline, püstine, ülemises osas harunev. Juurmised lehed suured, pikkade rootsudega, paaritusulgjad, hulga piklike ja saagja servaga lehekestega. Ülemised varrelehed on väiksemad, rootsudeta. Õied pisikesed, tumepunased. Mõlemasoolised, koosnevad neljaosalisest tupplehest, ilma kroonlehtedeta, 4 tumepunase tolmukaga ja 1 emakaga. Õied on koondunud ovaalsetesse või ovaal-silindrilistesse õisikutesse, mis asetsevad pikkadel õieraagudel võrsete tippudes. Taim õitseb 4–5 eluaastal. Vili on kuiv pruuni värvi üheseemneline pähklike. Õitseb juunis–augustis, viljad valmivad augustis, septembris.

Kasutamine

Ürt-punanuppu on Hiina meditsiinis kasutatud ammusest ajast verejooksude peatamiseks, põletuste ja putukahammustuste vastu. Taime lehti kasutatakse salatina, need meenutavad maitselt kurki.
Laialdase ja tugeva juurestiku tõttu on taime kasutatud võitluses erosiooni vastu.
Tiit Tralla (vaimulik)

Tiit Tralla (sündinud 2. augustil 1937 Tallinnas) on eesti vaimulik.
Tema koolitee algas Rootsis (vanemad kolme pojaga lahkusid aastal 1944 Rootsi) ja lõppes Torontos (kuhu vanemad emigreerusid aastal 1951) Western Tehnika ja Kommertskooli lõpetamisega.
Ta töötas aastatel 1958–1976 perefirmas "Viking Bakery A. Tralla and Sons" juhatajana. Aastatel 1976–1981 töötas firma "Trallas' Realty Holding Co" koos kahe vennaga.
Kogu aja on Tiit Tralla ka kirikuga seotud olnud. Algselt teenis ta Toronto Peetri koguduses pühapäevakooliõpetajana ja ka selle juhatajana. Aastal 1969 valiti ta koguduse nõukogusse ning hiljem oli ta kolm aastat ka koguduse juhatuse esimees. Kui asutati E.E.L.K. Usuteaduslik Instituut, oli ta ka esimesi õppijaid ja kuuel aastal ka õpilaskonna vanemaks. Lisaks lõpetas ta kursuse hingehoiu alal St. Josephi haiglas Torontos. Pärast Usuteadusliku Instituudi lõpetamist oli ta prooviaastal Toronto Vana-Andrese koguduse juures praost Udo Petersoo juhatusel.
17. juunil 1990 ordineeriti ta Toronto Vana-Andrese kirikus piiskop Karl Raudsepa poolt õpetajaks.
Aastast 1990 on ta teeninud Kanada praostkonna vikaarõpetajana. Samuti on ta vajaduse korral teeninud E.E.L.K. kogudusi USA-s. Pärast Albert Roosti haigestumist valiti ta Kanada praostkonna sinodil 20. märtsil 1999 praostkonna praostiks. Praosti ametis oli ta aastani 2007.