google/wiki40b huggingface dataset:
Dracula maja

Süžee

Dracula tuleb dr Edelmanni lossi, et otsida abi vampiiriks olemise vastu. Dr Edelmann on lahkesti nõus ning püüab Draculat aidata, kuidas vähegi võimalik. Nähes aga doktori kena abilist, tekivad Draculal taas kurjad mõtted. Patustamisega jääb ta vahele dr Edelmannile, kes hävitab ta, toimetades kirstu päikese kätte ja avades kirstukaane.
Samal ajal on doktori jutule tulnud ka Larry Talbot, kes taas otsib ravi libahundiks olemise vastu. Ülesanne ei paista lihtne olema ning lüües käega üritab Larry end tappa, hüpates kaljult alla. Talle järgneb dr Edelmann, kes valis ohutuma meetodi laineteni jõudmiseks. Ta leiab veepiiri äärest koopad, kuhu ka imekombel ellu jäänud libahundiks muutunud Larry varjule oli läinud. Rünnates dr Edelmanni muutub Larry inimeseks tagasi ja napilt pääseb doktor eluga. Koos leiavad koobastest ka dr Niemanni luukere ja dr Frankensteini elusa monstrumi. Kuigi monstrum toimetatakse lossi ning pannakse juhtmedki valmis teise üles turgutamiseks, veenab küürakas abiline Nina Edelmanni ümber.
Vereülekanne Dracula ja doktori vahel, mis varem Dracula vampiirineedusest vabastamise eesmärgil tehti, oli hulga vampiiri verd Edelmanni kehasse pumbanud, mis põhjustab doktori isiksuse lõhenemise. Olles aeg-ajalt normaalne, pöörab ta vahel ära tehes tegusid, mida terve mõistuse juures kahetsema peab, sealhulgas püüab kadunud dr Niemanni kombel monstrumit elule tuua.
Lõpuks viib doktor läbi operatsiooni Larryga, mis päästab viimase libahundi nahast. Tänutäheks lubab Larry Edelmannile, et ei räägi välja politseile, kuidas ta nägi doktorit pealt linna peale inimest tapma minemas. Võimu võtab aga taas doktori lõhestunud pool ning jääb küürakale Ninale vahele taas monstrumile elujõudu andmas. Kui Nina aga pahandama hakkab, tapab dr Edelmanni lõhestunud pool teda tappa. Samal ajal jõuab sündmuskohale Larry koos doktori teise abilisega. Larry laseb Edelmanni maha, monstrum muutub vägivaldseks ning rüseluse käigus põlema süttinud lossist pääsevad välja kõik peale Frankensteini monstrumi enda.
Karl Uurmann

Karl Uurmann (26. märts 1886 Kopli talu, Kõnnu vald, Harjumaa – ?) oli Kõnnu vallavanem.
Ta määrati Kõnnu vallavanemaks 1. maist 1935, kuna senine vallavalitsus oli koolimajade ehitamise laenuga muutumas maksujõuetuks.
Ujandina

Ujandina on jõgi Aasias.
Jõgi algab Verhojanski mägedest. Voolab valdavalt tasandikul kagusse ja itta. Suubub vasakult Indigirkasse.
Janno Siimar

Isiklikku

Janno Siimar on sündinud 11. oktoobril 1979 Tallinnas. Ta isa on tehnikateadlane ja endine ujuja Veiko Siimar ning ema ökonomist Malle-Reet Siimar. Vend Sven on automaatikainsener ja Ivar investor. Lapsepõlv möödus lisaks Tallinnale aastatel 1985–1988 Tuneesias, kus ta isa oli kohalikus ülikoolis elektrotehnika õppejõud. Siimar õppis sellel ajal saatkonnakoolis. Eestisse naasnult õppis Tallinna Reaalkoolis.
1990. aastate keskpaigas jõudis Siimar läbi programmeerimise disaini juurde, kui hakati rääkima veebidisainist. 1999. aastal lahkus ta igapäevatöölt ning hakkas üliõpilaseks ja vabakutseliseks.
Aastal 2004 asutas Siimar koos sõpradega ettevõtte Velvet. Enamuse oma märkimisväärsetest projektidest on Siimar teinud Velvetis.

Velvet

Velvet on iseseisev strateegilise disaini agentuur. Velvet OÜ asutasid 2004. aastal Janno Siimar, Mario Lankots, Aivo Kallas ja Markko Karu. Ettevõte on oma projektidega saanud erinevatel konkurssidel kokku üle saja auhinna.
Velvet on teinud erinevaid projekte klientidele nagu Eesti Rahva Muuseum, Sportland, Kirjastus Varrak, Enics, Ericsson, NATO, Danske Bank, WHO, Eesti Kaitsetööstus, NOW! Innovations, Viru Keskus, Tallinna Tehnikaülikool, SEB Pank, Teleport, Eesti Pank ja paljud teised.
Tomás Martínez

Tomás Martínez (Tomás Martínez Guerrero, 21. detsember 1820 – 12. märts 1873) oli Nicaragua sõjaväelane ja poliitik, Nicaragua valitseva hunta liige aastal 1857 ning riigi president aastail 1857–1867.

Elu

Tomás Martínez sündis 21. detsembril 1820 Nagarotes. Tema isa oli sefaradi juut don Joaquín Martínez, kes suri El Salvadoris ja on seal maetud juudi kalmistule. Tema ema oli María Guerrero. Algul pühendus ta kaubandusele, aga kui aastal 1854 puhkes kodusõda, siis värvati ta legitimistade (konservatiivide) sõjaväkke, kus sai peagi kindraliks ja edasi riigipeaks.
Ta abiellus Gertrudis Solórzano Zavalaga. Neil oli tütar Gertrudis Martínez Solórzano, kes abiellus hiljem Adán Cárdenasega, ja poeg Ramón Solórzano Montealegre.
Tomás Martínez suri 12. märtsil 1873 Leónis.

Kindral Nicaragua kodusõjas

Aastal 1857, kui USA flibustjeer William Walker lüüa sai ning maalt lahkuma sunniti, oli temast saanud legitimistade partei väljapaistvaim liige. Nii sõlmis ta liidulepingu liberaalide partei juhi Máximo Jerez Telleríaga, jätkates nii juba 12. septembril 1856 sõlmitud Chachagua paktis kavandatud koostööd. Nõnda moodustasid need kaks 24. juunil 1857 esimese kaksikvalitsuse (riigil oli kaks presidenti), tuginedes sealjuures otsustavates küsimustes Nicaragua kodusõja aegsele poliitilisele ja sõjalisele juhtkonnale. 19. oktoobril 1857 asendas neid võimul teine kahest presidendist koosnev kaksikvalitsus, mille moodustasid Gregorio Juárez Sacasa ja Rosalío Cortés Sánchez.

Ajutine president

9. augustil 1857 nimetas Asutav kogu ta riigi ajutiseks presidendiks (seesama asutav kogu võttis järgmisel aastal vastu ka põhiseaduse). 15. novembril astus ta ametlikult sellesse ametisse. Ta pidi võimul olema 1. märtsini 1859. Selles ametis allkirjastas ta 18. aprillil 1858 Costa Ricaga sõlmitud piiriküsimusi reguleeriva Cañas-Jerezi lepingu. Selle lepingu osaks oli USA survel ka San Juani kanali rajamine, millele Martínez oli vastu, aga mis mitte kunagi teoks ei saanudki.
Tema võimuletulekuga algas Nicaraguas ajajärk, mida teatakse kui Esimest konservatiivset vabariiki. Sel ajastul tõusid kolmekümne aasta jooksul järjest Nicaragua presidentideks vaid konservatiivide esindajad. Seda ajastut on Nicaragua ajaloos idealiseeritud, kuna see tõi kaasa poliitilise stabiilse ja riigi majandusliku arengu.

Põhiseaduslik president

Vastavalt 1858 aasta põhiseadusele sai Martínez 1. märtsil 1859 põhiseaduslik president. Võimul olles alustas ta Euroopa riikidega diplomaatiliste suhete rajamist (sealhulgas ka konkordaat Püha Tooliga). Ka edendas ta intensiivset kohvi ja puuvilla kasvatamist ja asutas uued Chinandega ja Chontalese departemangud. Lisaks alustati tema võimuloleku ajal Icacose saarele Corinto sadama rajamist ja puurkaevude puurimist Masaya departemangus.

Tagasivalimine

Aastal 1863 valiti ta teiseks ametiajaks riigi presidendiks, kuigi aastal 1858 vastu võetud põhiseaduses oli see selgesõnaliselt keelustatud. See tõi kaasa liberaali Máximo Jerez Tellería ja konservatiivi Fernando Chamorro y Alfaro ühise õlestõusu, mille Martínez kiiresti maha surus. Seejärel oli ta ametis kuni aastani 1867.
Tsitre mõis

Tsitre suvemõis ( saksa Zitter ) oli 19. sajandi II poolel krahv Karl Magnus Stenbocki (1804–1885) rajatud suvemõis Tsitres, kus Kolga mõisaomanike Stenbockide pere terve suve elas.
Seda Soome lahe ääres asunud suvemõisa nimetati Eesti silmapaistvamaks. Suvemõisa peahoones ja seda ümbritsenud villades elasid suviti ka Stenbockide sugulased ja sõbrad.
Seal sai supelda, purjetada, ratsutada ja tennist mängida.
Mõisa hooned hävitati nõukogude okupatsiooni ajal, alles jäi ainult kapteni ja sadamahaldaja talu – Merila talu – ning 1892. aastal püstitatud mälestuskivi mõisapargi rajajale krahv Karl Magnus Stenbockile.
Austraalia Eurovisiooni lauluvõistlusel

Ajalugu

SBS on Eurovisiooni edastanud igal aastal alates 1983. aastast ning tänu Austraalia sidemetele Euroopaga on võistlus seal alati populaarne olnud. Esimestel võistlustel teleülekandele kommentaare ei lisatud või kanti üle BBC eetris loodud kommentaarid Suurbritannia jaoks. Esimest korda edastati võistlust Austraalia oma kommentaaridega 2001. aastal, kui neid esitas koomik Mary Coustas. 2003. ja 2004. aastal oli kommentaatoriks Des Mangan. 2002. aastal ning vahemikus 2005–2008 kanti jälle üle BBC kommentaare. 2009. aastast alates on kommentaatoriteks Julia Zemiro ja Sam Pang.
2010.–2014. aastatel said Austraalia vaatajad osaleda oma telehääletusel, mis aga võistlust ei mõjutanud. Austraalia delegatsioonile eraldati kommentaatorikoht esimest korda 2012. aastal Bakuu lauluvõistlusel.
2015. aastal kutsuti seoses lauluvõistluse 60. aastapäevaga Austraalia võistlusel osalema külalisosalejana. Selleks, et mitte vähendada mõne Euroopa riigi võimalust finaali pääseda, lubati Austraalia automaatselt finaali. Austraaliat esindas Guy Sebastian looga "Tonight Again" ja saavutas sellega lauluvõistlusel 196 punktiga 5. koha. Algsete plaanide kohaselt pidi Austraalia ainult üks kord osalema, ent võidu korral oleksid nad saanud taas osaleda. SVT kinnitas aga 2015. aasta novembris, et Austraalia osaleb 2016. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel.
Enne 2015. aastat on Austraalia lauluvõistlustel kaudselt osalenud – paljud esinejad on olnud Austraalia päritolu. Nõnda on Suurbritanniat esindanud Peter Doyle ja Marty Kristian 1972. aastal, Olivia Newton-John 1974. aastal, John Farrar 1975. aastal ja Gina G 1996. aastal. Austraalias sündinud Iiri muusik Johnny Logan võitis esikoha nii 1980. kui ka 1987. aasta võistlusel ning oli 1992. aasta võidulaulu autor. 2006. aastal esines Saksamaa kvinteti Texas Lightning koosseisus Eurovisiooni laval Jane Comerford. 2015. aasta Armeenia esindaja Mary-Jean O'Doherty oli samuti Austraalia päritolu. Samuti oli austraallasi 2009. aasta Kreeka loo "This Is Our Night" ja 2015. aasta Venemaa loo "A Million Voices" autorite seas.
2016. aastal esindas riiki Dami Im looga "Sound of Silence". Lugu võitis teise poolfinaali ja pääses edasi finaali. Seal saadi 511 punktiga 2. koht.
Obeliai

Ajalugu

Asulat mainitakse esimest korda 1519. aastal. Aastal 1529 oli Obeliai alev. Aastal 1629 püstitati linna esimene kirik.
XVIII sajandil hakkas Obeliais tegutsema kihelkonnakool. Aastal 1873 valmis alevit läbiv raudtee, mille järel asula kiiremini kasvama hakkas. Tol ajal oli asulas elektrigeneraator, alevis tegutsesid kaks veskit, seal asus üks saekaater. Aastal 1896 toimus Obeliai mõisas üks esimesi streike Leedu aladel. 1899 Obeliai põles.
Enne Teist maailmasõda oli linnas suur juudi kogukond. 25. augustil 1941 lasti sealsed juudid maha (kokku 1160 hukatut). Linn aastast 1956. Nõukogude ajal oli Obeliai kohaliku sovhoosi keskasula.
Siuglemine

Siuglemine on paljude jalutute loomade loomulik liikumisviis looduses (nii maapinnal kui ka veekogudes), mille korral loom liigub edasi keha justkui sujuvate kurvidena liigutades (lihaste kokkutõmme) ja neid läbides (lihaste lõtvumine).

Maolised

Madudel (sh Colubridae sugukonna, püütonite ja rästiku ning mamba perekonna madudel jt) on siuglemine levinumaks liikumisviisiks. Sobivate kõhukilbiste, lihaste ja närvide olemasolul saavad maod vabalt liikuda – isased maod ka vastuvõtlikke partnereid otsida või saakloomi rünnata. Mao sellisest liikumisest tavaliselt jälge ei jää, kuna vähem sobival pinnasel nagu märg liiv või muda vms lähevad maod ülekülgvaksamisele.
Eristamatute identsus

Eristamatute identsus (inglise identity of indiscernibles) on Gottfried Wilhelm Leibnitzi sõnastatud printsiip, mille järgi ei leidu kahte objekti, mille kõik omadused oleksid ühed ja samad. Kui A-l ja B-l on täpselt ühesugused omadused, siis A ja B on identsed ning seega pole tegemist kahe objektiga.
Ohvitseridekogu

Ohvitseridekogu on väeosa vm sõjalise rühmituse ohvitsere ühendav organisatsioon. Kogus muu hulgas arendatakse ohvitseride seltskondlikku ja sõjalist kasvatust. Kogu moodustatakse siis, kui väeosas on vähemalt 10 ohvitseri.

Eesti ohvitseridekogud

Enne Teist maailmasõda korraldas Eestis ohvitseridekogude tegevust Ohvitseride Keskkogu.
Tänapäeval on oma ohvitserikogud Kaitseliidus ja Eesti piirivalves.
ABD ehk Luggemise-Ramat Lastele

"ABD ehk Luggemise-Ramat Lastele" (täispealkiri "ABD ehk Luggemise-Ramat Lastele kes tahawad luggema öppida") on 1795 Tartus ilmunud Otto Wilhelm Masingu raamat (aabits), mille kirjastas Johann Michael Gerhard Grenzius. See raamat on esimene tiitellehega eestikeelne aabits.
Raamat sisaldas esmakordselt ka juhendit, kuidas lugemist õpetada.
Sandra Uusberg

Sandra Uusberg (neiupõlvenimi Üksküla; sündinud 24. aprillil 1986) on eesti näitleja.
Ta lõpetas 2010. aastal Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli XXIV lennu näitleja erialal ja töötab samast aastast Tallinna Linnateatris.

Isiklikku

Sandra on Aarne ja Siina Üksküla lapselaps ning Kristjan Üksküla õde.
Sandra on abielus näitleja ja lavastaja Uku Uusbergiga; neil sündis novembris 2014 poeg ja aprillis 2016 tütar.
Tiia Püss

Tiia Püss (aastani 1964 Luige, sündinud 4. oktoobril 1942 Tallinnas) on Eesti majandusteadlane.

Elulugu

Tiia Püss on teenistujate tütar.
Lõpetas 1960 Tallinna 22. Keskkooli, 1965 Tallinna Polütehnilise Instituudi masinaehituse ökonoomika ja organiseerimise erialal, 1978 aspirantuuri Eesti NSV TA Majanduse Instituudis (MI), majanduskandidaat (1983, MI), väitekiri "Методы оценки экономической эффективности автоматизации управления (на примере предприятий Эстонской ССР". Täiendas end 1994 Kieli Maailmamajanduse Instituudis, 1996 Kölnis Saksa Majanduse Instituudis.
Oli 1965–67 tehase "Ilmarine" ökonomist, 1967–78 NSVL Teaduste Akadeemia Majandusmatemaatika Keskinstituudi Eesti filiaali nooremteadur, 1978–80 juhtivinsener, 1980–83 MI nooremteadur, 1983–87 vanemteadur, 1987–98 teadussekretär, 1998–2005 TTÜ Eesti Majanduse Instituudi direktori kohusetäitja; 2005– TTÜ majandus-uuringute teaduskeskuse vanemteadur.

Teadustöö

Uurimisvaldkonnad: makroökonoomika teoreetilised ja rakenduslikud aspektid; avaliku sektori ökonoomika; sotsiaalpoliitika ja sotsiaalkaitse. Eesti Teadlaste Liidu liige (juhatuse liige 1992–94, aastast 2004 volikogus), Majandusteaduse Seltsi liige (juhatuse liige 1994–2000), International Atlantic Economic Society (aastast 1998) ja COPE liige (aastast 1999). Üle 40 teadustrükise.
Preisimaa hertsogiriik

Asukoht

Hertsogiriik asus 13. sajandil Saksa ordu poolt preislastelt vallutatud Preisimaa idaosas, põhjast piirnes Läänemerega, idas Leedu, Vene ja Žemaitija suurvürstiriigi, lõunas Poola kuningriigiga, läänes Poolale 1466. aastal allutatud nn Kuningliku Preisimaaga (hertsogiriigi valdusi nimetati vastavalt hertsoglikuks Preisimaaks). Kuninglikust Preisimaast asus omakorda lääne pool Saksa-Rooma riiki kuulunud Pommeri hertsogkond, mis 17. sajandi keskpaigal liideti Brandenburgi markkrahvi valdustega.

Territoorium

Järgnevalt viis Albrecht von Hohenzollern oma hertsogiriigis läbi reformatsiooni ning liitis selle territooriumiga Samlandi ja Pomesaania piiskopkondade ilmalikud valdused (stiftid). Hertsogkonna territoorium koosnes seega 1466. aasta järel Saksa ordu ülemvõimu all jäänud Preisimaa valdustest.
1560. aastal liideti hertsogkonnaga pandivaldusena Grobiņa foogtkond, Teise Põhjasõja (1655–1660) tulemusel Ida-Preisimaa ning 17. sajandi alguses ka endine Kuramaa piiskopkond. 17. sajandi keskpaigaks olid Preisimaa hertsogid sunnitud nendest valdustest loobuma.

Riigivalitsemine

Hertsogiriiki valitsesid hertsog ja tema nõukogu, teatud mõju oli ka Königsbergi linnal. Valitsemiskorralduses toimus olulisi muutusi 1560. aastatel, kuna hertsog Albrechti vanadusnõtruse tõttu haaras nõukogu 1566. aastal Poola kuninga toetusel võimu enda kätte. Nõukogu juhtiv roll jätkus ka järgnevatel aastatel, kuna uus hertsog Albrecht Friedrich oli esialgu alaealine, hiljem osutus aga nõrgamõistuslikuks.
Alates 1577. aastast valitsesid Preisimaad administraatorid, kes nõukogu võimu nõrgendama asusid. Lõplikult läks see korda pärast 1618. aastat, kui Preisimaa hertsogiteks said Brandenburgi kuurvürstid, seetõttu olid Brandenburgi mark ja Preisi hertsogiriik järgnevalt personaalunioonis, Brandenburg-Preisimaa‎na.

Preisi kuningriigiks

Teise Põhjasõja ajal 1660. aastal Poola kuninga ja hertsogi vahel sõlmitud Brombergi lepinguga vabanes Preisimaa hertsog Poola kuninga vasalli seisusest ja Preisi hertsogiriigist sai suveräänne riik.
See võimaldas Brandenburgi kuurvürstil ja markkrahv Friedrich III-l 1701. aastal välja kuulutada Preisimaa kuningriigi, mida valitses järgnevalt personaalunioonis Brandenburgi kuurvürst ja markkrahv ning Preisimaa kuningas, Brandenburg-Preisimaa‎na.
Faraday puur

Faraday puur ehk Faraday silinder on elektrit juhtivast materjalist (nt plekist, metallvarrastest või traatvõrgust) kinnine kest, mis toimib elektrilise varjena. Niisuguse varjestava puuri valmistas esimesena Michael Faraday 1836. aastal, et kaitsta sellesse asetatud katseriistu väliste elektriväljade mõju eest. 
Staatilise (muutumatu) või ka aeglaselt muutuva välise elektrivälja korral mõjub puuri seinte juhtivas materjalis leiduvatele vabadele elektronidele laenguga  välise elektrivälja  mõjul jõud  Selle jõu mõjul paiknevad elektronid puuri seintes ümber nii, et puuri vastaskülgedele kogunevad niisuguse märgiga laengud, et nende vastassuunaline väli kompenseerib puuri sees välise välja mõju. Varjestoime ei olene puuri kujust.
Staatilist magnetvälja (nt Maa magnetvälja) niisugune puur ei varjesta.
Kiiresti muutuva välja, nagu näiteks elektromagnetlaine korral põhineb varjestav toime juhtivas kestas tekkivatel pöörisvooludel, mis mõjuvad vastu välisele väljale. 
Faraday puuri põhimõte leiab tänapäevani rakendust mitmesuguste elektroonika- ja muude seadmete varjestamisel. Samal põhimõttel tõkestatakse ka elektromagnetvälja väljakiirgamist seadmest, nt mikrolaineahjust.
Szczecini laht

Szczecini laht (saksa keeles Stettiner Haff, poola keeles Zalew Szczeciński) asub Läänemere ääres Saksamaa ja Poola piiril. Lahte ühendavad põhjapoolse Pommeri lahe ja Läänemerega Peenestromi, Świna ja Dziwna väin, mis eraldavad mannert ning Usedomi ja Wolini saart. Lahe pindala on 687 ruutkilomeetrit ja suurim sügavus 8,5 m. Riiveelisesse lahte suubub Oderi jõgi.
Paternalism

Paternalismi all mõistetakse tavaliselt käitumist, kus mingi isik, organisatsioon või riik piirab isikute või organisatsioonide vabadusi ja autonoomiat nende endi hüvanguks. Mõne definitsiooni järgi peab selline käitumine olema ka isiku või isikute, kelle vabadusi piiratakse, tahte vastane või nende tahtest sõltumatu, mõne variandi kohaselt tunneb piirangute kehtestaja nende isikute suhtes üleolekut.
Sõna "paternalism" tuleb ladinakeelsest sõnast pater, mis tähendab isa. Paternalismi ei tohi segi ajada patriarhaalsusega. Paternalismi peetakse mõnikord sobivaks laste puhul ja paternalism täiskasvanute puhul on tõlgendatav nende lastena kohtlemisena.
Paigalind

Paigalind (vanemas kirjanduses ka aastalind) on lind, kes mingil maa-alal (nt Eesti alal) esineb aasta läbi.
Eestis on paigalinnud nt hallvares, metsis, koduvarblane.
Vistseraalne rasv

Vistseraalne rasv on rasv, mis ladestub kõhupiirkonda elutähtsatesse organitesse ja nende ümber. Vistseraalse rasvkoega inimesel on “õunakujuline” keha. Inimestel kellel aga rasvkude ladestub peamiselt naha alla puusadele ja reitele (subkutaanne rasv) on “pirnikujuline” kehakuju. Vistseraalne rasvkude on metaboolselt aktiivsem kui subkutaanne rasvkude. Vistseraalne rasvkude vabastab vereringesse toksiine, mis soodustavad südame pärgarterite põletiku ja II tüüpi diabeedi teket. Rasvumine, eriti rasvaladestuste esinemine kõhupiirkonnas (vistseraalne rasvumine ) ja ülakeha osas on kindlasti insuliinsõltumatu suhkurtõve sõltumatuks riskiteguriks.
Šelihhovi laht

Šelihhovi laht (vene keeles залив Шелихова) on Ohhoota mere laht Venemaa kirdeosas Euraasia mandriosa ja Kamtšatka poolsaare põhjaosa vahel.
Laht sai nime Grigori Šelihhovi järgi.
Lahe pikkus on 650 km, laius suudmeosas 130 km, suurim laius 300 km, sügavus kuni 350 m. Lahe edelapiiri moodustab Pjagini poolsaarel oleva Tolstoi neeme ja Kamtšatkal oleva Južnõi neeme vahele tõmmatud mõtteline joon .
Taigonossi poolsaar eraldab lahe põhjaosa Gižiga ja Penžina laheks. Lahe lääneosas on väiksem Jama laht. 
Lahte suubuvad Gižiga, Penžina, Jama, Pustaja jõgi ja Tigili jõgi. 
Šelihhovi lahe edelaosas asub väike saarestik Jama saared. 
Šelihhovi lahe kaldad on sageli mägised. Lahe loodekaldal asub Kolõma mägismaa, mille kõrgeim tipp on 1903 m. Taigonossi poolsaare kõrgeim tipp küündib 1422 m kõrgusele. Põhjakaldal asub Itšigeemi ahelik, kirdes Penžina ahelik (kõrgeim tipp Lõnnai on 1059 m kõrge), idas Korjaki mägismaa ja kagus Kesk-Kamtšatka mäestik, mille kõrgeim lahe lähedal olev tipp Huvhoitun on 2613 m kõrge. Paljudes kohtades ei ulatu mäed täiesti mereni, vaid mägede ja mere vahele jääb soine madalik. 
Šelihhovi lahe kaldad kuuluvad kõikjal Venemaale. Loode- ja põhjarannik (Gižiga laht ja enamik Taigonossi poolsaarest) kuulub halduslikult Magadani oblastisse. Enamus Penžina lahe kaldaist ja Šelihhovi lahe kagurannik kuuluvad Kamtšatka oblastisse, täpsemalt selle koosseisus olevasse Korjakkiasse. 
Suuri asulaid lahe kaldail ei ole. Tähtsaim neist on Korjakkia halduskeskus Palana. 
Šelihhovi laht on kaetud jääga detsembrist maini.
Looded Penžina lahes on Vaikse ookeani kõrgeimad: kuni 14 meetrit.
Laht on kalarikas. Püütakse heeringat, hiidlesta, lesta ja navaagat.
City Star Airlines

City Star Airlines oli Šotimaa lennukompanii, asutatud 2003. aastal. Kompanii teatas tegevuse lõpetamisest 30. jaanuaril 2008.
Värdi Velner

Värdi Velner (kuni 1935 Ferdinand Velner, 27. september 1907 Sangaste vald, Tartumaa – 14. september 1992 Tartu) oli Eesti poliitik.
Celle kreis

Geograafia

Kreis asub Lüneburgi nõmme (Lüneburger Heide) lõunapoolses osas. Alleri jõgi siseneb kreisi idast, voolab läbi Celle linna ja lahkub kreisist loodes. Sellesse suubub lõunast palju lisajõgesid.

Lüneburgi Piirkondlik Ühendus

Kultuuriküsimuste eest hoolitsemiseks asutati registreeritud ühinguna (eingetragener Verein) Lüneburgi Piirkondlik Ühendus (Lüneburgischer Landschaftsverband).
Raclitia

Levila

Neid madusid võib kohata ujumas Malaisia (poolsaar) vetes.
Näiv olevik

Näiv olevik (inglise keeles specious present) on subjektiivselt tajutav elementaarne ajavahemik, mille jooksul tajutav püsib.
Näiva oleviku mõiste esimesi käsitlejaid oli psühholoog ja filosoof William James.