google/wiki40b huggingface dataset:
Kadaka tänav (Kuressaare)

Kadaka tänav on endise Kaarma-Suurevalla maade põldudele tekkinud tänav Kuressaare põhjaosas.
Kadaka tänav algab Tehnika tänava ristmikult ja lõpeb ristudes Põhja tänavaga.
Kavas on rajada kergliiklustee tüüpi läbimurre Põhja tänava ja endise "koondise" hoovi tekkinud Talli tänava kaudu linna peatänavale Tallinna tänavale.

Tänava kujunemise lugu

Tänava areng sai alguse Saaremaa Metsamajandi kõrvale majandi poolt 1970. aastate alguses rajatud tööliste elamutest. Paljud kortermajad ja haljastuse rajasid töölised endale ise.
Tööliste ja ülemuste hierarhiat peegeldavad piirkonnas levinud kolme tüüpi (kontorihoone, eramud, puu- ja keskküttega korterelamud ja majandi tüüpprojekti järgi ehitatud eramud) kuni kahekorruselised hooned. Piirkonda võib mõningal määral võrrelda ka aedlinnakuga. Elamute naabruses asunud nõukogudeaegse "koondise" (traktorimajandi) töötajate põllumaa võtsid viimseni enda alla aktiivse arenguperioodi lõpus 1980. aastatel piirkonda tekkinud (Kadaka, Põhja ja Kalevi tänavaga piirnevad) garaažikompleksid. Piirkonnast on kadunud ka metsamajandi kontorihoone juures asunud tuletõrjekamando vaatlustorn.

Kontorihoonest garaažideni kulgeb paralleelselt Kadaka tänavaga umbes sama pikkusega ja ikka veel nimetu tagatänav, mille äärsete majade numbrid kannavad lisamärgistusena a- või b tähte. Nüüdseks asfateeritud tagatänav rajati ilmselt varuligipääsuna metsamajandi töötajate kodudele.

Tänava nimi

Tänava nimi on pandud ilmselt piirkonnas vabalt kasvavate kadakapõõsaste järgi, millest paljud kaunistavad tänavat tänini. Jätkuvalt looduslähedase ja rohelisena on tänav aja jooksul meelitanud sinna rebaseid, jäneseid, siile, öökulle, kakke ja teisi metsloomi.
Kristjan Luts

Kristjan Luts (sündinud 14. veebruaril 1985) on Eesti ajaloolane ja restauraator.
Luts õppis aastatel 1992–2003 Tallinna Inglise Kolledžis. 2006. aastal lõpetas ta ajaloolasena Tartu ülikooli, 2009. aastal sai ta Warwicki ülikoolist magistrikraadi lähiajaloo erialal. 2017. aastal sai ta Tartu ülikoolist filosoofiadoktori kraadi ajaloo erialal. Ta on täiendanud end Eesti Kunstiakadeemias ja Harvardi ülikoolis. 
Aastatel 2004–2014 töötas ta Eesti Sõjamuuseumis, nendest 2009–2014 direktorina. Pärast seda on ta olnud vabakutseline.
Lars Valerian Ahlfors

Lars Valerian Ahlfors (18. aprill 1907 Helsingis – 11. oktoober 1996 USA-s Pittsburghis) oli Soome päritolu matemaatik, kes alates 1946. aastast elas USA-s.
Ahlforsi isa Axel Ahlfors oli Helsingi Tehnikaülikooli tehnikaprofessor, ema Sievä Helander suri sünnitusel. Ahlforsid olid soomerootslased ja sellepärast õppis Lars esmalt rootsikeelses erakoolis.
Ta õppis 1924–28 Helsingi Ülikoolis, kus tema õppejõudude seas olid Ernst Leonard Lindelöf ja Rolf Nevanlinna. 1930 sai ta Helsingi Ülikoolist doktorikraadi. Seejärel viibis ta muu hulgas Zürichis ja Pariisis. 1933–36 töötas ta Helsingi ülikoolis abiprofessorina. Kui algas Talvesõda, siis Ahlforsi ei mobiliseeritud, sest ta oli sõjaväeteenistuseks kõlbmatu.
1933 abiellus Ahlfors austerlase Erna Lehnertiga, kes oli koos oma vanematega kolinud algul Rootsi ja siis Soome. Abielust sündis 3 tütart.
Ta oli 1938–44 Helsingi Ülikooli professor, 1945–46 Zürichi ülikooli professor ja 1946–77 Harvardi ülikooli professor.  
Ahlfors avaldas väljapaistvaid töid kompleksmuutuja funktsioonide teooria alal. Ta uuris Riemanni pindu, analüütilisi funktsioone, kvaasikonformseid kujutusi, jätkates oma õpetaja Rolf Nevanlinna tööd. 
Aastal 1936 toimunud rahvusvahelisel matemaatikute kongressil Oslos sai ta ühena esimestest Fieldsi medali. 1981 sai ta Wolfi preemia. Ükski teine soomlane pole kumbagi neist auhindadest pälvinud.
Kristel Pärtna

Kristel Pärtna (sündinud 4. novembril 1981) on eesti ooperilaulja (sopran).
Õppis 2009–2010 Erasmuse vahetusprogrammi raames Sibeliuse Akadeemias Anssi Hirvoneni lauluklassis. Aastal 2010 oli ta prof. Mati Palmi fondi stipendiaat ning Rahvusooperi Estonia Ooperiakadeemia stipendiaat. Kristel Pärtna on lõpetanud Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia magistrantuuri 2011. aastal.
2012. aastal pälvis ta VIII Tallinna Kammermuusika Festivali raames Pille Lille Muusikute Fondi Marje ja Kuldar Singi nimelise noore laulja preemia.
Alates 2012. aastast on ta paralleelselt Rahvusooperi Estonia  ja Soome Rahvusooperi solist .
1956. aasta NSV Liidu meistrivõistlused vabamaadluses

1956. aasta  NSV Liidu meistrivõistlused vabamaadluses toimusid 6.-10. augustini Moskvas. Peeti I spartakiaadi raames.
Vikersund

Vikersund on 2500 elanikuga asula Norra edelaosas Buskerudi maakonnas Modumi vallas Norra suuruselt viienda järve Tyrifjordeni edelakaldal.
Vikersundis asub Vikersundbakkeni lennumägi, kus on peetud suusalennu maailmameistrivõistlusi 1977., 1990., 2000. ja 2012. aastal. Seal toimuvad igal aastal maailma karikavõistluste etapid suusahüpetes.
Paul Puustusmaa

Paul Puustusmaa (sündinud 5. septembril 1964 Kuressaares) on eesti jurist ja poliitik, XIV Riigikogu liige.
Ta lõpetas 1982. aastal Põlva Keskkooli ja 1992. aastal Tartu Ülikooli õigusteaduskonna.

Poliitiline tegevus

Ta on aastast 2012 Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna liige, aastatel 2013–2014 oli ta erakonna juhatuse liige, seejärel volikogu liige. 2015. aastal valiti ta erakonna volikogu esimeheks 2017. aastal valiti tagasi volikogu esimeheks.
Milan Rapaić

Milan Rapaić (sündinud 16. augustil 1973 Nova Gradiškas) on Horvaatia jalgpallikoondise endine poolkaitsja.

Isiklikku

Milan Rapaić on 182 cm pikk ja kaalub 78 kg.
Ülemaailmne Harrastusteatrite Liit

Ülemaailmne Harrastusteatrite Liit (rahvusvahelise nimega Association Internationale du Theatre Amateur, lühend AITA) on maailma harrastusteatreid ühendav katusorganisatsioon.
AITA loodi 1952. AITAsse kuulub rohkem kui 80 rahvuslikku keskust (sh Eesti Harrastusteatrite Liit) ja rohkem kui 100 000 harrastusteatrit üle maailma.
Soomuk

Soomuk on militaar- või sisekaitse otstarbeks valmistatud soomustatud maismaasõiduk.

Nimetuse kasutus

Soomuki nimetust võidakse kasutada, kui on vaja teha üldistusi või ei ole täpselt teada, millise konkreetse soomusmasinaga on tegemist. Nimetus ei oma otsest vastet teistes keeltes. Tavaliselt eesti militaarkeeles tanki soomukiks ei loeta. Kasutades aga väljendit soomustehnika või soomusmasinad, hõlmab see üldjuhul ka tankid ja nende baasil valmistatud sõjatehnika. Soomukiks ei loeta tavaliselt ka soomustatud autot.
Sviby tulekahju

Sviby tulekahju oli 13. juunil 1932 Vormsi saarel Sviby külas toimunud tulekahju. Tulekahjus hävis pea kogu küla hoonestus.
Tulekahju sai alguse Nibundase talu elumajast.
Selge taevas

Süžee

Nõukogude Liidu kangelane katselendur Astahhov sattub sõja ajal sakslaste kätte vangi, kuid tal õnnestub põgeneda. Ent vangistuses viibinud Astahhovit umbusaldatakse, ta visatakse parteist välja, vallandatakse töölt ja jäetakse ilma valitsuse autasudest. Pikki aastaid ei saa ta lendurina töötada ja joob end põhja. Stalini surma järel aga ajad muutuvad ning Astahhov saab jälle katselendurina töötada.
Interlaken

Ajalugu

Umbes 1130 asutasid augustiinlased Interlakeni kloostri, mis 1133 läks keiser Lothar III kaitse alla.  1224 võttis selle enda alla noor Berni linn.  
Meeskloostri kõrval oli 1484. aastani naisklooster, mis tol aastal kõlbelise allakäigu tõttu likvideeriti. 
Reformatsiooniajal sai Interlakenist Berni kantoni osa. 
1800. aasta paiku sattus see muljetavaldav mägiala rändurite huviorbiiti. Seda kirjeldasid teiste seas Johann Wolfgang von Goethe, lord Byron und Felix Mendelssohn-Bartholdy. 19. sajandi teisel poolel sai Interlakenist turismikeskus.
Kustav Kurg

Kustav Aleksander Kurg (3. märts 1902 Nehatu vald, Harjumaa – 27. november 1992 Toronto) oli Eesti advokaat ja poliitik.
Ta õppis aastatel 1923–1929 Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas, EÜS liige. Oli aastatel 1929–1931 Tallinna-Haapsalu rahukogu kohtuameti kandidaat. Aastatel 1931–1935 oli ta vandeadvokaat Elmar Andersoni abi, aastast 1935 oli ta Tallinnas vandeadvokaadiks, Rahvuskogu esimese koja liikmeks ja I Riigivolikogu liikmeks.
Lahkus aastal 1944 Rootsi, kus töötas Stockholmi postivalitsuses. Aastal 1951 lahkus Rootsist Kanadasse. Kanadas töötas ta Ontario parlamendihoone kojamehena Torontos. Jäi aastal 1970 pensionile.
Mati Raidma

Mati Raidma (sündinud 7. aprillil 1965 Iisakus) on Eesti poliitik, XIII Riigikogu liige. Ta oli Taavi Rõivase esimese valitsuse Eesti keskkonnaminister alates 17. novembrist 2014.

Haridus

Mati Raidma on lõpetanud Nõo Keskkooli 1983, Leningradi Tuletõrjetehnikakooli tuletõrjetehnikuna 1986 ning Moskva Kõrgemaa Tuletõrjetehnikakooli tuletõrjetehnika ja tuleohutuse insenerina 1993. Ta kaitses doktorikraadi Moskva Tuletõrjeakadeemias 2005. aastal.

Töökäik

Raidma on töötanud mitmel ametikohal Pärnu tuletõrjes 1986–1990, Pärnu Tuletõrjeameti ülemana 1990–1991 ning direktorina 1991–1992, Päästeameti peadirektori asetäitjana päästealal 1992–2000 ning Päästeameti peadirektorina 2000–2006.

Poliitiline tegevus

Raidma on Eesti Reformierakonna liige alates 2006. Ta oli peaminister Andrus Ansipi nõunik 2006–2007, XI Riigikogu liige 2007–2011 ning 2011–2014 XII Riigikogu liige. XII Riigikogus oli Raidma kuni novembrini 2014 ka riigikaitsekomisjoni esimees.
Pärast välisminister Urmas Paeti minekut Euroopa Parlamenti otsustas Reformierakonna juhatus nimetada senise keskkonnaministri Keit Pentus-Rosimannuse uueks välisministriks ja Mati Raidma tema asemel keskkonnaministriks. Raidma andis XII Riigikogu ees ametivande keskkonnaministrina 17. novembril 2014.
2015. aasta Riigikogu valimistel sai ta 9. valimisringkonnas 959 häält ja valituks ei osutunud. Ta sai XIII Riigikogu liikmeks Urmas Kruuse asendusliikmena ning lahkus Riigikogust 23. novembril 2016, kui Kruuse naasis. 5. septembril 2018 sai ta taas Riigikogu liikmeks, seekord Igor Gräzini asendusliikmena.

Ühiskondlik tegevus

Mati Raidma on Kaitseliidu Vanematekogu liige, Eesti Reservohvitseride Kogu liige, ÜRO OCHA juurde formeeritud UNDACi (United Nations Disaster Assessment and Coordination) meeskonna liige alates 2001. aastast ning ÜRO Hädaabi Keskfondi (CERF - Central Emergency Response Fond) nõukogu asendusliige alates 2006. aastast.
Disanayaka Mudiyanselage Jayaratne

Disanayaka Mudiyanselage Jayaratne (sündinud 4. juunil 1931) on Sri Lanka poliitik, kes oli 21. aprillist 2010 kuni 9. jaanuarini 2015 Sri Lanka peaminister.
Ta on Sri Lanka Vabaduspartei asutajaliige. Ta kuulub alates 1989. aastast parlamenti ning oli parlamendi liige ka aastatel 1970–1977. Ta on olnud muu hulgas põllumajandus- ja kommunikatsiooniminister.
Salat

Keemilised ühendid

Salatite lehtedes ja piimmahlas leiduvatest ainetest on kõige levinum vesi.
Salateis leidub triterpeene ja nende ühendeid, mis koos veega moodustavad lateksisarnase aine. Nende triterpeenide seas on α-laktutserool ehk taraksasterool, mis on nime saanud võilille ladinakeelse nime Taraxacum järgi, sest seda leidub ohtralt võililles. Samuti leidub salatites β-laktutserooli estreid, näiteks laktukooni ja laktutseriini. Veel leidub β-amüriini ja germanikooli.
Salateis leidub seskviterpeenlaktoonipõhiseid mõruaineid, peamiselt laktutsiini ja laktukopikriini (vt joonist), samuti nende oksalaate ja sulfaate. Mõnel inimesel põhjustavad need ained kontaktallergiat, mida nimetatakse salatiallergiaks: sellised inimesed ei tohi salatit puudutada. Paljud selles ja eelmises lõigus mainitud ained on nime saanud salati ladinakeelsest nimest, sest need avastati salati keemilist koostist uurides.
Salateis leidub seskviterpeenipõhist fütoaleksiini A-letutseniini, mis on nime saanud salati ingliskeelse nime lettuce järgi.
Salatites leidub A-vitamiini, laktukaksantiini, eeterlikku õli kumariini, mis annab salatile maitse, mineraalaineid ja füllokinooni ehk K1-vitamiini.
Veel leidub salatites mitmesuguseid flavonoide, näiteks kvertsetiini, mis sai nime tamme ladinakeelse nime Quercus järgi, apigeniini, lutoliini ja luteoliini. Need ained on üldiselt antioksüdandid ja mõjutavad immuunsüsteemi.
Hundiõng

Hundiõng on endisaegne, enamasti metallist hundipüünis, millel oli neli kiskudega konksu. Hundiõng peideti sööda sisse ja mingil viisil oli see kinnitatud puu või posti külge.
Hundiõnge kasutati 18. ja 19. sajandil.
Schmidti Maa Füüsika Instituut

Venemaa Teaduste Akadeemia Schmidti-nimeline Maa Füüsika Instituut (vene keeles Институт физики Земли имени О. Ю. Шмидта РАН) on Venemaa Teaduste Akadeemia teadusuurimisinstituut.
1955. aastal reorganiseeriti NSV Liidu Teaduste Akadeemia Geofüüsika Instituut kolmeks iseseisvaks instituudiks. Üks kolmest oli Maa füüsika instituut. Asub Moskvas.

Juhtimine

Aastatel 1960–1988 juhtis instituuti akadeemik Mihhail Sadovski.
Hansa Shipping OÜ

Hansa Shipping AS on aastal 1999 Tallinnas asutatud Eesti laevanduskontsern. Ettevõte tegeleb prahtimisega (inglise chartering), laevameeskonna juhtimisega (inglise crew management) ja laevade tehnilise teenindamisega (inglise ship management services).
Sherine

Isiklik elu

Sherine on sündinud 8. oktoobril 1980 Kairos Egiptuses.
Ta alustas laulmist põhikoolis üheksa-aastaselt. Ande avastas tema muusikaõpetaja, kes veenis tüdruku vanemaid registreerima oma last Kairo Ooperimajja. Seal kohtus ta Selim Sehabiga, kuulsa Egiptuse klassikalise muusika dirigendiga, ta oli väga rabatud Sherine'i lauluvõimetest ja määras ta koori vanusele 9-12. Hiljem laulis ta solistina ja teda tutvustati muusika produtsendile ja lavastajale Nasr Mahrousile.
Ta oli abielus Egiptuse helilooja ja muusikalevitaja Mustafa Mohammediga. Neil on tütred Mariam ja Hana.
Ta abiellus Hossam Habibiga 5. aprillil 2018.
Veebruaris 2016 teatas Sherine, et ta lõpetab tegevuse avalikkuse ees, tuues põhjuseks suure pingekoormuse ja stressi. See tekitas ärevust fännide, tuntud Araabia lauljate ja näitlejate seas. Sherine sõnul tegi ta seda mitte meedia tähelepanu, vaid oma laste heaks.

Karjäär

Sherine alustas oma kutselist muusikakarjääri 2000. aastal. Produtsent Mahrousi kaudu tegi Sherine koostööd Tamer Hosny'iga albumis "Vaba Mix3: Tamer & Sherine", mis sisaldas ka kahte nende kirjutatud duetti. Ühine album käivitas mõlema artisti eduka karjääri; albumit müüdi üle 30 miljoni eksemplari üle kogu Araabia. Sherine on teinud ühisprojekte koos eksabikaasa – muusikaturustaja ja helilooja Mohammed Mustafaga, mis sisaldab edukaid singleid, näiteks: "Ah, Ya Leil"; "Bahebak" ft. Mohammed Mohey; "Mabtafrach", "Mafish Mane3". Sherine'i kuulsuse kasv on olnud üsna kiire - see võttis tal umbes viis aastat, et saada tuntud popartistiks. 

Sherine sai tunnustust lauluga "Ah, Ya layl" (Oh, öö!), mis räägib loo noorest tüdrukust, kes on kaotanud oma tõeline armastuse. Tohutu edu tulemusena jälgis Sherine sama mõtteskeemi ka oma hiljemates albumites ja lauludes, näiteks "Lazim Ayesh" (Ma olen Elus), "Mafish Mane3" (Ei, Üks Kord), "Ana Silma beta3et el Kalami Dah" (Ma ei ole seda tüüpi tüdruk) ja "Kont Arfa" (Ma teadsin). Üks Gulf Newsi ajakirjanik ütles nii: "Ta oli uus eeskuju Araabia publikule - naine, kes ei alanda ennast, et saada mehe kiindumust". 2012. aastal andis Sherine välja stuudioalbumi "Esaal Alaya", mida müüdi samuti hästi. Stuudioalbum oli edetabelites kõrgel kohal üle terve Lähis-Ida. 2014. aastal avaldas ta singli "Ana Kteer" ja 2015. aastal "Tareqe'i".
Sherine esines koos Nellyga lauldes miksitud versiooni laulust "Just a Dream" (Coke Studio Fusion Mix).
Tal on singel Fadel Shaker' iga pealkirjaga "El 3am El Jeded".
2016. aastal avaldas ta koos egiptlase Hossam Habib'iga laulu ja muusikavideo "Kol Maghanni".

Televisioon

Sherine oli aastani 2017 žürii liige telesaates "MBC The Voice3".
Sherine juhtis Egiptuse telekanalis dmc TV oma jutusaadet "Sherry Stuudio", mis algas jaanuaris 2017. Tema paljude andekate ja kuulsate külaliste hulgas olid ka Samira Said, Assala Nasri, Elissa, Nawal El-Zoghbi,Ghada Abdel Razek ja Mohammed Mohey.
Swings (räppar)

Karjäär

Swings tegi debüüdi 2008. aastal EP-ga "Upgrade". 2009. aastal läks ta hiphopansamblisse Uptown, kuid lahkus sealt aasta lõpuks. 2010. aastal andis ta välja oma esimese täispika albumi "Growing Pains". 
Populaarsuse tõi talle räpivõistlus telesaates "Show Me the Money" 2013. aastal. 2013. aasta suvel päästis ta korea hiphopis valla control diss phenomenon'i (kriitiline fenomen) oma kritiseeriva teosega "King Swings Part 2". Selle instrumentaal oli võetud Big Seani laulust "Control". Selles süüdistas ta räppar Simon Dominici selles, et ta ei kaitsnud oma hiphopiduo Supreme Team liiget E-Sense’i väidetavalt orjastava lepingu eest, mida pakkus plaadifirma Amoeba Culture.  
Korea hiphopiajakiri Hiphop Playa nimetas Swingsi 2013. aasta artistiks. 
2014. ja 2018. aastal oli ta telesaates "Show Me the Money" kohtunik – kolmandal hooajal koos tuntud räpparite San E ja Tabloga ja seitsmendal hooajal koos Giriboyga.  
2014. aasta augustis lahkus ta plaadifirmast Brand New Music, et keskenduda iseenda plaadifirmale Just Music Entertainment. Plaadifirmal on leping selliste räpparitega nagu Black Nut, Giriboy, Genius Nochang, C Jamm, Vasco, Han Yo Han, Goretexx ja Osshun Gum. Firma tegevdirektor on Swings ise. 
2017. aastal lõi Swings Just Music Entertainmenti all plaadifirma Indigo Music. Indigo Musicusse kuuluvad Swings ise, JUSTHIS, Kid Milli, Young B, Jvcki Wai ja NO:EL. All-plaadifirma loomise põhjuseks ütles Swings, et Just Musicu all oli liiga palju artiste ning 2018. aasta juunis avaldati kogumikalbum “IM”. Lisaks Indigo Musicule pani ta 2018. aasta oktoobris koos Giriboyga aluse plaadifirmale WEDAPLUGG Records. WEDAPLUGGI kuuluvad peale Giriboy ja Swingsi veel Lil Cherry, Jhnovr, Yunhway, Jito Mo ja muusikaprodutsent sAewoo.

Isiklik elu

Swings valdab ladusalt inglise keelt, sest ta elas USA Georgia osariigis Atlantas ja õppis inglise keelt Sungkyunkwani ülikoolis.
Novembris 2014 läks ta Lõuna-Korea sõjaväkke, kuigi ta oli psüühikahäirete tõttu sõjaväekohustusest vabastatud. Järgmise aasta septembris vabastati ta sõjaväest vaimse tervise halvenemise tõttu. Swings ütles, et tal on juba noorest east ravitud obsessiiv-kompulsiivset häiret, traumajärgset stressi, rasket depressiooni ja bipolaarset häiret.
Kuusalu Pajulinn

Kuusalu Pajulinn on soolinnuse ase Harju maakonnas Kuusalu vallas Kuusalu aleviku põhjaosas asuvas väikeses soos.
Arheoloogilistel väljakaevamistel, mida tegi 1936. aastal Marta Schmiedehelm, selgus, et umbes 2000 ruutmeetri suurust linnuseõue oli ümbritsenud 4–5 m laiune kivivall, mis oli ehitatud soopinnale laotud männipalkidest alusele. Linnuseõuelt turba alt leiti kuni 20 cm paksune odra-, rukki-, nisu- ja herneterade kiht, mille alla oli pandud kasetohtu.
Linnus oli kasutusel 11. sajandil.
Bytom

Ajalugu

Bytomit on mainitud 1136. aastal. Aastal 1254 sai ta linnaõigused. Pärast Esimest maailmasõda liideti Saksamaaga, Bytomist sai piirilinn. 1945. aastast kuulub taas Poolale.
Linn on kivisöekaevanduste keskus.
Ernst Hofmann

Ernst Reinhold Hofmann (ka von Hofmann ja Hoffmann; 20. jaanuar 1801 Paistu kirikumõis – 4. juuni 1871 Tartu) oli baltisaksa geoloog ja mineraloog.

Elukäik

Hofmann õppis aastatel 1819–1824 Tartu ülikoolis, esialgu arstiteadust ja hiljem Moritz von Engelhardti mõjutusel geoloogiat. Aastatel 1824–1826 võttis ta osa Otto von Kotzebue ümbermaailmareisist. Naasnud Tartusse, sai ta 1827. aastal kandidaadikraadi. Järgmistel aastatel uuris Hofmann Vene rahandusministeeriumi teenistuses koos Gregor von Helmerseniga Uuralite lõunaosa geoloogilist ehitust. 1829. aastal saatsid nad Alexander von Humboldti tema Venemaa-reisil ning viimase soovitusel läks Hofmann ühes Helmerseniga Berliini õppima. 1832. aastal sai ta Jena ülikoolis doktorikraadi.
1833. aastal asus ta Tartu ülikoolis õppejõuna asendama Engelhardti, aastatel 1835–1837 oli ta seal eradotsent. Omandanud 1837. aastal Tartus magistrikraadi, sai tast Kiievi ülikooli erakorraline ja 1839. aastal korraline mineraloogiaprofessor. Aastast 1845 oli ta Peterburi ülikooli professor. Ühtlasi oli ta mäeinstituudi õppejõud ning 1844. aastast mäeinseneride korpuse polkovnik ja 1869. aastast kindralleitnant. Tervise halvenemise tõttu pani ta 1863. aastal maha nii professoritöö ülikoolis kui ka õppejõukoha mäeinstituudis. 1870. aastal tõi Hofmann suurema osa oma elamisest Peterburist Tartusse, kus ta aasta hiljem suri.

Uurimisreisid

Kui Hoffmann pärast ülikooli lõpetamist Uuralite lõunaosa uuris, leidis ta koos Helmerseniga muu hulgas rikkalikku kullaliiva leiukoha ja nivelleeris Uurali jõe Orenburgist suudmeni. 1843. aastal uuris ta Ida-Siberi kullaleiukohti, sealjuures Krasnojarski ümbruses Jenissei orgu, nüüdsele Stolbõ looduskaitsealale jäävaid sambakujulisi kaljusid ja Angara jõe äärseid kullaleiukohti. Sealt reisis ta Sajaanidesse, mida arvatavalt esimese geoloogina uuris, kuigi põgusalt. 1844. aastal oli Hofmann uurimisreisil Põhja-Soomes. Aastatel 1847, 1848 ja 1850 reisis ta Põhja-Uuralis 60. laiuskraadist põhja pool ning määras esimesena seal kindlaks mäeahelike liigestuse, absoluutse kõrguse, geoloogilise ehituse ja osalt ka ulatuse. Samuti koostati neil ekspeditsioonidel geodeetilisel alusel Põhja-Uurali kaart. Lühematel uurimisreisidel Uuralis käis Hofmann ka aastatel 1853–1857.

Isiklikku

Tema isa Karl Gottlob Hoffmann oli aastatel 1800–1814 Paistu Maarja koguduse õpetaja.
Tuhala vald (Kose kihelkond)

Tuhala vald (saksa keeles Toal) oli vald Harjumaal Kose kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891 ja siis liideti Tuhala vald Kose-Uuemõisa vallaga.
Valla alal asus Tuhala mõis.
Anti Veermaa

Anti Veermaa (sündinud 12. veebruaril 1968) on eesti karikaturist ja illustraator.
1986. aastal lõpetas Põlva Ühisgümnaasiumi, edasi läks õppima Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonda, mille lõpetas 1992. aastal.
Tema esimesed karikatuurid ilmusid 1990. aastate alguses Liivimaa Kroonikas koomiksitena – mõned nimetud, teistel pealkirjaks "Wello ja Woldemar".
2004. aastast illustreeris ta koos Aimar Juusega Äripäeva juhtkirju karikatuuridega, alates 2009. aastast hakkas seal üksinda juhtkirju kujundama.

Näitused

2009 – „Eesti 5 aastat Euroopa Liidus – EL karikatuuridel“ Tallinnas, Euroopa Liidu Majas. Sama näitus toimus ka Põltsamaa Raamatukogus. Koos Urmas Nemvaltsi, Hillar Metsa, Andrus Peegli, Ott Valliku, Anti Veermaa ja Andres Varustiniga
Ivan Udaltsov

Elukäik

Udaltsov oli aadliperekonnast pärit. Tema isa Dmitri Ivanovitš Udaltsov oli Moskva linnahaigla arst. Ivan Udaltsov lõpetas 1903. aastal kuldmedaliga Moskvas gümnaasiumi ja astus samal aastal Moskva ülikooli õigusteaduskonda. 1905. aastal sai temast Venemaa Sotsiaaldemokraatliku Töölispartei liige. Osalemise eest revolutsioonilisest liikumisest arreteeriti ta 1907. aastal, heideti ülikoolist välja ja mõisteti asumisele Vologda kubermangu. Asumisele saatmine jäi siiski ära, sest Udaltsov sai loa riigist lahkuda koos keeluga naasta enne 1910. aastat. Udaltsov jätkas õpinguid Saksamaal: õppis Freiburgi, Leipzigi ja Müncheni ülikoolis. Pärast naasmist kodumaale 1910. aastal, teenis ta sõjaväes ja seejärel lõpetas eksternina ülikooli. Ta võttis osa I maailmasõjast.
Pärast Oktoobrirevolutsiooni 1917. aastal määrati ta esialgu tööle Hariduse rahvakomissariaati, seejärel võttis ta osa Vene kodusõjast. 1921. aastal suunati ta tööle 1. Moskva Ülikooli, kus sai samal aastal poliitökonoomia professoriks. Aastatel 1928–1929 oli Udaltsov 1. Moskva Ülikooli rektori kohusetäitja. 1929. aasta lõpus reorganiseeriti ülikooli juhtimisstruktuur. Rektoraat kujundati ümber direktsiooniks. Udaltsov jätkas ülikooli juhtimist direktorina (1929–1930). 1934. aastal määrati ta poliitökonoomia kateedri juhatajaks. 1941. aastal rajas ta ülikoolis majandusteaduskonna ja oli selle dekaan aastatel 1941–1955.
Kui 1944. aastal reorganiseeriti ülikooli rahvusvaheliste suhete teaduskond iseseisvaks kõrgkooliks – Välissuhete Instituudiks (nüüdne MGIMO) – määrati Udaltsov selle direktoriks (oli selles ametis alla aasta).

Isiklikku

Ivan Udaltsovi vend medievist Aleksandr Udaltsov valiti NSV Liidu Teaduste Akadeemia kirjavahetajaliikmeks. Ivan Udaltsovi poeg Ivan Udaltsov oli nõukogude diplomaat; lapselapselaps Sergei Udaltsov (sündinud 1977) on vasakpoolsete vaadetega opositsionäär.
Ivan Udaltsov on maetud Novodevitšje kalmistule Udaltsovide matmispaigas. Hausambale on raiutud tema, tema abikaasa Margarita Udaltsova (1887–1964) ja diplomaadist poja Ivan Udaltsovi (1918–1995) nimi.