Lehmapiimavalgu-allergia

Lehmapiimavalgu-allergia on immuunsüsteemi ebaadekvaatne vastus lehmapiimas sisalduvatele valkudele. Imikutel kujuneb lehmapiimavalgu allergia mõne nädala jooksul pärast esmakordset kokkupuudet lehmapiimaga ja enamasti enne lapse 12 kuu vanuseks saamist.
Sümptomid on ärrituvus, uimasus, (koolikuline) kõhuvalu, regurgitatsioon, funktsionaalne kõhukinnisus, urtikaaria, anafülaksia. Samas võivad imikute ainsad sümptomid ollagi vaid ärrituvus ja (koolikuline) kõhuvalu.
Oluline on eristada allergilist reaktsiooni lehmapiimavalkudele ja lehmapiimas sisalduva suhkru laktoositalumatust. Viimase puhul tekitab vaevusi laktoosi lagundamiseks vajaliku ensüümi laktaasi vähesus või puudumine ning immuunreaktsiooni ei esine. 
Lehmapiimavalgu-allergia levimus Euroopas on 1,9–4,9%. Ravis on olulised lehmapiima vältimine ja spetsiaalsed hüdrolüüsitud piimasegud. On leitud, et 85–90%-l lastest kaovad sümptomid 3.–4. eluaastaks.

Ravi

Allergia ilmedes tuleb lõpetada imikule lehmapiima või lehmapiimal põhineva piimasegu andmine ning kasutada ravi-piimasegusid. Raviks mõeldud piimasegudes on allergeensed piimavalgud osaliselt või täielikult hüdrolüüsitud. Kuna ligi 80% juhtudest ilmneb ristreaktsioone ka teiste imetajate piimades (nt kitsepiim) sisalduvate piimavalkudega, tuleb vältida ka nende imikule pakkumist. 10–5% lehmapiimavalgu-allergiaga imikutest on allergilised ka sojatoodetele.
Tolerantsuse kujundamiseks kasutatakse ka kuumtöödeldud lehmapiimatooteid ja suukaudset immunoteraapiat. Suur osa lehmapiimavalgu-allergiaga lapsi talub kuumtöödeldud lehmapiimatooteid hästi. Lehmapiima suukaudne immunoteraapia eesmärk on vähendada kujunevat immuunreaktsiooni ning tõsta allergilise reaktsiooni kujunemise läve (minimaalset kogust, millega allergiline reaktsioon avaldub). Igapäevases praktikas on see enamasti aga ebameeldiv, sest lehmapiimavalke sisaldavat toitu peab tarbima iga päev ja kõrvaltoimed (allergilised reaktsioonid) on ebameeldivad. Kõrvaltoimete allasurumiseks kasutatakse antihistamiinikume või pihustatavaid β2-agoniste.
Anafülaksia on raske eluohtlik allergiline reaktsioon. Anafülaksia raviks kasutatakse adrenaliini. Võimalusel tuleb allergiat põhjustav faktor eemaldada ja kutsuda kohe abi.

Profülaktika

Uuringutes on rinnapiimal täheldatud teatavat kaitsvat toimet lehmapiimavalgu-allergia kujunemisele. Rinnapiimas sisalduvad proinflammatoorsed ja regulatoorsed tsütokiinid (nt IL-1β, IL-6, IL-10 ja TGF-β1), mida seostatakse tolerantsuse kujunemisega lehmapiima suhtes.
Kõrge allergiatekkeriskiga imikutele, kelle emal ei jätku rinnapiima, soovitatakse profülaktikaks kasutada osaliselt või hüdrolüüsitud piimasegusid.

Prognoos

Imikute lehmapiimavalgu-allergia prognoos on hea: umbes 3 aastaga taanduvad sümptomid 85–90%-l lastest. Eriti head sümptomite taandumist on näidatud seedesüsteemi kaebustes. Allergia püsimise kestvust ennustab seerumi Ig-E kontsentratsioon.

Levimus

Levimusuuringute metoodika varieeruvuse tõttu ei ole lehmapiimavalgu-allergia täpne levimus teada. Euroopa riikides läbiviidud uuringute põhjal arvatakse see olevat 1,9–4,9%. Vanemad hindavad reaktsiooni esinemist märkimisväärselt kõrgemaks – ligi 17%.
Kõrgenenud risk allergiliste reaktsioonide kujunemiseks on imikutel, kelle esimest järku sugulastel (ema-isa, õed-vennad) esineb allergilisi haigusi. Samas ei ole näidatud, et võrreldes vanemate muude allergiliste haigustega tõstaks vanemate lehmapiimavalgu-allergia imikute lehmapiimavalgu-allergia kujunemise riski.