google/wiki40b huggingface dataset:
Sattesele

Sattesele on Henriku Liivimaa kroonikas mainitud piirkond Turaidas, Koiva liivlaste asualal. Sattesele asus Koiva jõe vasakul kaldal, keskusega Sattesele linnuses, mis oli ühtlasi ka selle ala ainukeseks linnuseks. 13. sajandi alguses kuni oma surmani 1211. aastal oli Sattesele väljapaistvaimaks ülikuks ja võib-olla kogu ala valitsejaks Dabrel. 
Pärast kokkupõrkeid ristisõdijatega, sh Sattesele linnuse piiramist nende poolt, andis piirkond 1206. aastal end Riia piiskopi võimu alla, misjärel preester Daniel viis seal läbi ristimise ja Satteselest moodustati eraldi kirikukihelkond. 1207. aasta Riia piiskopi ja Mõõgavendade ordu vahelise leppega määrati ala viimase alluvusse. Lõplikult suruti kohalike vastupanu maha 1212. aasta mässule järgnenud Sattesele linnuse piiramise ja alistamisega.
Rein Eliaser

Isiklikku

Tema isa Rein Eliaser oli Riigikohtu liige, Riigikogu IV ja V koosseisu liige. Õde Elga tegutses Rootsis ajakirjanduses. Õde Rutt küüditati (koos emaga) 14. juunil 1941 Siberisse, Tomski oblastisse, Tšainski rajooni, Makarevkasse; Eestisse sai tagasi aastal 1956, töötas seejärel juriskonsuldina mitmes ettevõttes; aastal 1977 lahkus õe Elga juurde Rootsi, seal olles kirjutas ta kaks köidet mälestusi. Onu (ema vend) oli kirjanik August Gailit.
Annie de Reuver

Annie de Reuver (õieti Anna Maria Clasina de Reuver; 19. veebruar 1919 Rotterdam – 1. jaanuar 2016 Rotterdam) oli hollandi laulja.
Ta oli 1940ndatel ja 1950ndatel üks populaarsemaid hollandi lauljatare. Ta debüteeris 1934. aastal orkestriga The Ramblers. Alates 1946. aastast esines ta orkestriga The Skymasters. Tema tuntumad laulud olid "Kijk eens in de poppetjes van mijn ogen", mille ta esmakordselt esitas 1952 koos Karel van der Veldeni ja The Skymastersiga, ja "Lied van het Pierement".
Ta töötas 1968. aastast Dureco plaadiprodutsendina ning oli 1970ndatel oli talendijahtide saatejuht. Ta avastas teistes seas Pierre Kartneri (Vader Abraham) ja Ben Crameri ning akordioniduo De Kermisklanten. Aastal 1987 produtseeris ta Manke Nelise hiti "Kleine Jodeljongen".
Ta kukkus kodus ja murdis puusaluu ning suri haiglas operatsiooni tagajärjel.

Isiklikku

Ta oli neli korda abielus ja lahutas neli korda.
Ta adopteeris kaks last, kellest üks suri kaheaastasena.
Ace Rusevski

Harrastajana

Ta võistles kuni märtsini 1981 Jugoslaavia FSV eest. Jugoslaavia-siseselt võistles ta Makedoonia SV eest.

Jugoslaavia meistrivõistlustel

Ta oli kokku neljakordne Jugoslaavia meister – kergekaalus (kuni 60 kg) aastatel 1977 ja 1978 ning I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) aastatel 1979 ja 1980.

Kaasaegsetel olümpiamängudel

Ta sai kergekaalus (kuni 60 kg) 1976. aasta Montréali olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Howard Davisile (USA) ja jäädes edasisest medaliheitlusest välja.
Ta osales I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) 1980. aasta Moskva olümpiamängude poksivõistlustel, kus kaotas veerandfinaalis hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Patrizio Olivale (Itaalia) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Maailmameistrivõistlustel

Ta osales kergekaalus (kuni 60 kg) 2. maailmameistrivõistlustel (Belgrad, 1978), kus kaotas 2. ringis oma kohtumise hilisemale kuldmedalivõitjale ja maailmameistrile Davidson Andeh'le (Nigeeria) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Euroopa meistrivõistlustel

Ta võitis kergekaalus (kuni 60 kg) 22. Euroopa meistrivõistlustel (Halle, 1977) kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks.

Elukutselisena

Ta poksis märtsist 1981 kuni juunini 1987 elukutselisena. Ta pidas kokku 23 kohtumist ning võitis neist 18 (neist 8 nokaudiga), kaotas 2 (neist 1 nokaudiga) ja viigistas 3 kohtumist.
Megatyphlops

Levila

Neid võib kohata Sahara-taguses Aafrikas, sh Sambias.
Uno Naissoo nimeline loomingu- ja interpretatsioonikonkurss

Uno Naissoo nimeline loomingu- ja interpretatsioonikonkurss on aastast 1983 toimuv noortele heliloojatele mõeldud loominguvõistlus, mida korraldab Georg Otsa nimeline Tallinna Muusikakool.
Konkursi ajaloos on olnud tõuse ja mõõnu: 1989. aastal peeti loominguvõistluse asemel Uno Naissoo laulude parima esitaja konkurss ja aastatel 2000–2001 võistlust ei toimunud. 2002. aastal sai võistlus sisse uue hoo.

Laureaadid

2014. aastal said järjekorras 30. konkursil esikoha Marten Kuningas ja Raul Ojamaa looga "Tagurpidi vaal".
Amin Asikainen

Amin Asikainen (hüüdnimi Idi; sündinud 21. jaanuaril 1976 Kirkkonummis) on Soome endine poksija.

Harrastajana

Asikainen võistles harrastajana 1988–2001. Tema esimene treener oli endine tuntud poksija Olli Mäki, alates 1995. aastast on tema treener Olli Mäe poeg Pekka. Ta 
osales kokku 175 kohtumisel, millest võitis 135 ja kaotas 40. 
Asikainen oli kokku neljakordne Soome meister aastatel 1996, 1998 ja 1999 II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) ning 2001. aastal I keskkaalus (kuni 71 kg). 
Ta osales kolm korda Eesti–Soome maavõistlustel, kus võitis aastatel 1998 ja 2000 oma kohtumise ning kaotas 1995. aastal oma kohtumise.

Elukutselisena

Asikainen poksis detsembrist 2001 kuni märtsini 2011 elukutselisena ning pidas 32 kohtumist, millest võitis 28 (neist 19 nokaudiga) ja kaotas 4 kohtumist (kõik need nokaudiga).
Tema mänedžer oli Pekka Mäki, kes oli ühtlasi ka tema varasem treener.

Isiklikku

Tema ema on soomlane ja isa on pärit Marokost.
Raigo Jahu

Raigo Jahu (sündinud 21. augustil 1987) on eesti poliitik, Sotsiaaldemokraatliku Erakonna noorteorganisatsiooni Noored Sotsiaaldemokraadid juhatuse liige.
Jahu on õppinud Tartu Ülikoolis majandust. 2010. aastal kaitses ta bakalaureusetöö teemal "Euroopa Liidu struktuurivahendite kasutamine Eesti ettevõtete jätkusuutlikuks rahvusvahelistumiseks" (juhendaja Diana Eerma).
Jahu töötab Tartu Linnavolikogu Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsiooni nõunikuna. Samuti on ta MTÜ Johannes Mihkelsoni Keskus raamatupidaja.
Ta on Sotsiaaldemokraatliku Erakonna aukohtu liige ning esindab Tartu Noortevolikogus sotsiaaldemokraate. Ühena Võrumaa piirkonna kahest esindajast kuulub Jahu Sotsiaaldemokraatliku Erakonna volikokku. 20. mail 2007 valiti ta Sotsiaaldemokraatliku Erakonna noorteorganisatsiooni Noored Sotsiaaldemokraadid juhatuse liikmeks. Jahu on ka Eesti Noorteühenduste Liidu revisjonikomisjoni liige.
Raigo Jahu kandideeris 2009. aastal kohalike omavalitsuste valimistel Võru linnas.
Calhouni maakond (Arkansas)

Ajalugu

Maakond moodustati 1850. aastal.
Tartu jõelipp

Tartu jõelipp on 2014. aastal kinnitatud Tartu linna sümbol, mida tarvitatakse peamiselt Tartut kodusadamaks pidavatel laevadel Emajõel ja Peipsil ning ja Tartu sadamahoonetel või -rajatistel.
Jõelipp on Tartu linna värvides (punane ja valge). Sellel on kujutatud Tartu vapp, ankur ja Emajõe lained.
Tartu jõelipu idee autor on Alar Süüden, kujundaja Henry Timusk, kujunduse väljatöötamisel nõustas heraldik Priit Herodes. Esmakordselt esitleti lippu Emajõe festivalil 2012. aasta augustis.
Värnitsa-mürgipuu

Välimus

Puu kasvab kuni 20 meetri kõrguseks. Tal on 15–30 cm pikkused 7–19 lehekesega liitlehed. Leheke on 6–13 cm pikk ja 3–6 cm lai ning terve servaga. Abilehed puuduvad.
Õied moodustavad pöörise. Õied on hallikaskollased. Kroonlehti on 5; need on 2,5 mm pikad ja 1,2 mm laiad. Tolmukad on 2,5 mm pikad. Emakas on 1 seemnealge.
Vili on 5–6 × 7–8 mm suurune luuvili.

Lakk

Puudel on mürgine mahl, mis sisaldab urušiooli. See sõna tuleneb värnitsa-mürgipuu jaapanikeelsest nimest urushi. Mahlast valmistatakse lakki, mis on väga vastupidav ja annab läikiva pinna. Seda lakki kasutatakse hiina, jaapani ja korea traditsioonilises lakkimiskunstis.
Laki saamiseks lõigatakse 10-aastase puu tüvesse 5–10 rõhtsat sisselõiget. Sinna imbub hallikaskollast, mürgist ja söövitavat mahla. Enne lakitavale objektile kandmist mahl filtreeritakse, kuumtöödeldakse ja värvitakse. Kõige levinumad värvid on must ja punane ning neid saadakse vastavalt raua ja raud(III)oksiidi puru lisamisel taimemahla sisse. Esemeid lakitakse pintsliga. Värskelt lakitud ese vajab 12–24 tunni pikkust kuivamist soojas niiskes kohas. Selle aja jooksul urušiool polümeriseerub ning moodustab puhta, kõva ja veekindla pinnakatte. Lakitud esemed on äratuntavad oma eriti kulumiskindla ja läikiva pinna poolest.
Lakkimiskunstiteose valmistamine võib kesta kaua, vahel kuni nädalaid. See nõuab korduvaid ja hoolikaid lakkimise ja kuivamise tsükleid.
Värnitsa-mürgipuu mahl on ühtlasi väga tugev liim.
Vedel mahl, isegi aur võib inimesel tekitada löövet. See võib tekkida ka lakitud eseme katsumisel, ehkki on haruldane.
Illingeni vald (Württemberg)

Geograafia

Illingen asub Württembergi Läänekiirsõidutee ääres, 30 km kaugusel Stuttgardist, Vaihingen Enzi ääres ja Mühlackeri vahel. Illingeni raudteejaamast on võimalik sõita RE- ja S-rongidega Mühlackeri suunas (edasi Pforzheimi või Bruchsali) või Bietigheimi suunas (üle Vaihingen Enzi). Illingeni ümbrust läbib uus kiirtee Stuttgart–Mannheim (üle Vaihingen Enzi). 5 km kaugusel asuv raudteejaam Vaihingen/Enz on seotud Mannheimi ja Stuttgardiga (ICE- ja IC-liiklus).

Rahvastik

Ametliku arvestuse järgi oli Illingenis 2006. aastal registreeritud 7212 inimest.
John de Lancie

Jonathan "John" de Lancie, Jr. (sündinud 20. märtsil 1948 Philadelphiais) on Ameerika Ühendriikide näitleja, lavastaja, kirjanik, muusik ja hääleesitaja. 
Tema tuntumaks rolliks on Q telesarjades "Star Trek: Uus põlvkond" (1987–1994), "Star Trek: Süvakosmos 9" (1993–1999) ja "Star Trek: Voyager" (1995–2001) ning Discordi ('Ebakõla') häälena telesarjas "My Little Pony: Friendship Is Magic" (2010–praeguseni). Ta on kaasa teinud ka telesarjades "Tähevärav SG-1" (1997–2007) Frank Simmonsina ja "Halvale teele" (2008–2013) Donald Margolisena.
2018. aasta Ahvāzi sõjaväeparaadi rünnak

Rünnak

Tegemist oli Iraani-Iraagi sõja iga-aastase mälestusparaadiga. Kohaliku aja järgi kell 9 hommikul avasid neli sõjaväevormis meest paraadi pihta lähedal asuvast pargist tule. Farsi uudisteagentuuri andmetel tulistasid ründajad tsiviilisikute pihta ning püüdsid tabada ka poodiumil seisnud ametnikke.

Hukkunud

Kohaliku asekuberneri Ali Hosein Hoseinzadeh' sõnul tapsid julgeolekujõud neljast ründajast kaks ning võtsid kaks vahi alla. Rahvusvahelise meedia andmetel hukkusid kõik neli tule avanut. Rünnakus hukkus vähemalt 29 inimest, kelle seas oli ka Islami revolutsioonilise kaardiväe sõdureid; üle 53 inimese sai haavata, haavatute seas oli ka lapsi. Paljud viidi kriitilises seisundis haiglasse, oodata on hukkunute arvu kasvu.

Vastutus

Esimesena võttis rünnaku eest vastutuse Araabia Võitlusliikumine Ahvazi Vabastamise Eest, hiljem tuli ka ISIS välja väitega, et rünnak oli nende kätetöö. 
Iraani riigimeedia teatel viisid rünnaku läbi "takfiri püssimehed".

Vastukaja

Iraani kõrgeim juht 'Alī Khāmene'ī kirjutas oma veebilehel: "See veresaun on järjekordne Ameerika Ühendriikide käpiknukkudest separatistide kuritöö, nende eesmärgiks on luua meie kallis riigis ebaturvalisust." Ta kutsus ka julgeolekujõude üles võtma rünnaku korraldajad vasututsele. Iraani välisministeerium pöördus Hollandi, Ühendkuningriigi ja Taani valitsuste poole palvega "rünnak hukka mõista ning anda Iraani võimudele välja rünnakuga seotud, et nad Iraanis vastutusele võtta".
Evald Reier

Evald Reier (pseudonüüm Eia; 14. juuni 1916 Viljandi – 28. september 1987 Viljandi) oli eesti karikaturist ja teatrikunstnik.

Isiklikku

1939. aastal abiellus ta Anniga. 1940. aastal sündis poeg Jüri, 1943. aastal poeg Rein.
Graafi paljuaspektilisus

Graaf ja selle struktuur

Struktuur on diskreetse süsteemi elementidevahelist organiseeritust iseloomustav atribuut. Struktuur ise on kujutatav graafina. 
Graafi struktuur on tuvastatav selle tippudevaheliste binaarsuhete süvaidentifitseerimise teel saadud struktuurimudeli  või graafi seosmaatriksi korrutise (astme)  näol. Isomorfsetel graafidel on ühesugune struktuur ning selle esitis isomorfsete graafide täielik invariant.

Struktuur ja selle sümmeetria

Sümmeetria kui nähtus (omadus) tähendab millegi kordumist ruumis või ajas. Niisugused kordumised graafi struktuuris avalduvad ühesuguste elementide,  ekvivalentsusklasside, näol. Rühmateooria käsitluses kujutavad need automorfismide transitiivsuspiirkondi mida graafi orbiitideks  nimetatakse (väga ebakohane termin!).
Graafi tippudevaheliste binaarsuhete orbiitide   baasil kooruvad välja ka tipuorbiidid .
Täiesti sümmeetrilised on vaid täisgraafid ja nende täiendid tühigraafide näol, omades vaid üht tipu ja binaarsuhete orbiiti. Tippudest sümmeetrilisi ehk transitiivseid graafe millel on rohkem kui üks binaarorbiit on juba rohkem. Binaarorbiiti kuuluvad elemendid moodustavad orbiitgraafe.  Mitmete tipu- ja binaarorbiitidega graafide ehk ositi sümmeetriliste esinemissagedus on kõige suurem. Graafe, mille iga binaarsuhe kujutab endast omaette orbiiti on nimetatud 0-sümmeetrilisteks. Nende esinemissagedus suureneb graafi tippude arvu suurenemisel.
Seega avalduvad graafi sümmeetriaomadused tema orbiitide baasil. Sümmeetria väärtus on Shannoni infomahu valemi baasil 0 ja 1 vahel mõõdetav suurus, mida korrapärasuseks nimetatakse. .

Sümmeetriaomadused ja naaberstruktuurid

Graafi  binaarorbiidist  serva  eemaldamisel saadud suurimad alamgraafid      on isomorfsed ning kujutavad endast graafi suurimat alam-naaberstruktuuri .
Graafi  binaarorbiiti  serva  lisamisel saadud väikseimad ülemgraafid       on isomorfsed ja kujutavad endast graafi väikseimat ülem-naaberstruktuuri .
Graafi naaberstruktuuride arv võrdub binaarorbiitide  arvuga.
Üleminekut lähtestruktuurilt  naaberstruktuurile  nimetame morfismiks .
Mmorfism on reversiivne: lähtestruktuuri  igas naaberstruktuuris 
 eksisteerib reversiivne orbiit  millele rakendatud reversiivne amorfism  rekonstrueerib (taastab) lähtestruktuuri  .
Gorleben

Geograafia

Väikelinn asub otse Elbe vasakul kaldal, umbes 20 m üle merepinna. Elbe maastik ulatub itta, põhja ja loodesse, kaitstuna kui Alam-Saksi Elbe oru niitude biosfääri kaitseala. Lõunasse jääb suur männimetsa ala, Gartower Tannen. Saksamaal on see suurim jätkuv eraomanduses mets, mille omanik on Gartowi krahv Bernstorff, ja see on suurel künklikul alal, mis kasvas periglatsiaalses protsessis tuule poolt kokku puhutud liivaga.
Kogu piirkond kuni Drawehni mäeahelikuni läänes jääb Elbe liustikutekkelisse orgu, viimase jääaja liustiku sulavee peamisesse äravoolu. Biogeograafiliselt kuulub ala Kirde-Saksa madalikule.
On mõned loodusajaloo huvipunktid, sealhulgas Höhbecki otsamoreen Saale jääajast, mis kerkib lameda Elbe oru keskosas kui pleistotseeni "saareke".
Theodor Dietrich Witgenstein Luther

Theodor Dietrich Witgenstein Luther (14. detsember 1812 Tallinn – 13. detsember 1869 Tallinn) oli Eesti vaimulik.
Õppis aastatel 1824–1831 Tallinna gümnaasiumis. Aastatel 1832–1834 õppis Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Oli seejärel koduõpetaja. Ordineeriti 24. novembril 1843 õpetajaks.
Oli aastatel 1843–1861 Tallinna Püha Vaimu koguduse abiõpetaja, aastatel 1861–1867 aga sama koguduse ülemõpetaja. Seejärel oli ta aastatel 1867–1869 uue Tallinna Jaani koguduse esimene õpetaja. Oli Tallinna vaeslastekoolide juhataja ja piibliseltsi sekretär-laekur.
Luther on tõlkinud vaimulikku kirjasõna eesti keelde. Ta tegi kaastööd Tallo-rahva Postimehele.

Isiklikku

Tema vend Robert Johann Dietrich Luther oli Jüri koguduse õpetaja. Tema isa, Tallinna suurgildi oldermann Dietrich Martin Luther oli ajalehe Revalsche Zeitung toimetaja.
Tiiu Hallap

Tiiu Hallap (sündinud 14. juunil 1960) on Eesti filosoof ja tõlkija. Tema peamine uurimisvaldkond on analüütiline vaimufilosoofia.
2000. aastal kaitses ta Tartu Ülikoolis magistritöö filosoofias "Teadvuseteaduse võimalikkuse probleem" (juhendaja Eero Loone, oponent Valdar Parve). Ta on pidanud Tartu Ülikoolis loenguid vaimufilosoofiast.
Hiljem on ta olnud tegev füüsikaleksikon.ee arendusjuhina.

Pere

Tema ema oli tõlkija Tatjana Hallap.
Hermann Stock

Hermann Stock (26. märts 1916 – 27. oktoober 1987 Chieming, Baieri) oli Saksamaa armee luulelembene pastor, luuletaja ja tõlkija.
Abiellus 10. septembril 1943 Dagmar Hackeriga (Marie Underi tütrega). Pärast teist maailmasõda elasid Stockid mitmel pool Baieri liidumaal, sõltuvalt sellest, kus Hermanni pastorina vajati (aastal 1952 Bergenis Traunsteini kreisis Ülem-Baieri ringkonnas Baieri liidumaal; aastal 1960 Weimersheimis (praegu Weissenburgi linnaosa) Weissenburg-Gunzenhauseni kreisis Kesk-Frangimaa ringkonnas Baieri liidumaal). Ei ole teada, et ta eesti kogudusi hooldanuks. Dagmari ja Hermanni abielu jäi lastetuks ega kujunenud õnnelikuks. Vaatamata ühiselt valitud kodusele eesti keelele olid suhted jahedad. Elu lõpu poole elas Hermann rohkem Viinis kui abielupaari ühises kodus maalilises Chiemingi väikelinnas. Formaalselt säilitati abielu siiski elu lõpuni. Nii Dagmar kui ka Hermann Stock on maetud Lõuna-Baierimaal Chiemingis.
Koos abikaasa Dagmar Stockiga tõlkis ta eesti keelde Balthasar Russowi Liivimaa kroonika. Lisaks tõlkis ta eesti keelest saksa keelde Marie Underit ja Bernard Kangrot. Samas kirjutas ka ise üsna palju luuletusi. Neid on avaldatud ajakirjas Eesti Kirik (valdavalt Marie Underi tõlgetena, aga ka eesti keeles kirjutatuna). Samuti on ta tõlkinud eesti keelde soome ja ungari keelest.
Turbliss

Ajalugu

Uuringute käigus tehti kindlaks, et turbal on mõju nahastruktuuri parandamisel. Tehti koostööd teadlaste ja Tallinna Ülikooli Loodusteaduste Instituudiga ning peagi valmis nende esimene looduslik turbamask. Edasi liiguti eri nahatüüpide maskide suunas ja otsiti kvaliteetseid koostisosi, millega turba toimet veel võimendada. Uuringud ja eeltöö kestsid umbes poolteist aastat, enne kui tootega turule tuldi.

Kaevandus

Turvast kaevandatakse siiani enda kätega, sest raviturba kiht on õhuke ning masinad lahjendaksid humiinained ära. Tootjad on kaardistanud Eestis neli rabapiirkonda. Kõik kaevekohad asuvad Eesti keskjoonest lõuna pool. Kaevandamine toimub ainult nendes täpsetes kohtades, kus on saadud pinnaseproovide kaudu suure humiiniainesisaldusega tulemused. Turba kaevandamisel avatakse väikeses mahus pinnase ja ˈasetatakse sobiva turbakihi anumatesse, milleks on suured puhtad tünnid. Need toimetatakse ATV abil treilerini. Kokku kaevandatakse umbes 5 korda aastas. Praegu kulub ettevõttel umbes kaks tonni turvast.

Tooted

Turblissi turbamaskides kasutatakse ainult kosmeetilist, balneoloogilist ehk raviturvast. Raviturvas on 5000–8000 aastat vana. Raviturvas mõjub tõhusalt tänapäeval laialt levinud nahamurede korral, nagu näiteks akne ja psoriaas. Humiinhape neutraliseerib näiteks hüaluronidaasi ensüümide tööd, mis pikendab nahas loomuliku hüaluroonhappe eluiga. Üheskoos teadlaste ja rabameistritega töötasid nad välja süsteemi, mille abil raviturba asukohti kaardistada, turvast kaevandada, analüüsida, töödelda ja muuta funktsionaalseks tooteks. Peale turba kasutatakse kodumaise toorainena rabavett. Turblissil on praegu 16 toodet, milleks on näomaskid, juuksemaskid, kehamaskid, toonikud, näo- ja kehaõlid jm.

Filosoofia

Ettevõtte eesmärgiks on väärtustada Eesti turvast. Osa tootmisest, mis puudutab raviturba kaevandamist ja sorteerimist, jääb alati käsitööks. Muid protsesse kiirendatakse mehhaniseerimisega.

Müügikohad

Turblissi toodete müügikohtadeks on Ökopood, Kaubamaja, I.L.U, Pillerkaar, Mimesis, TradeHouse, Eesti Rahva Muuseum, Rosalind, Saaremaa Kaubamaja, Võru Kaubamaja, Tallinn Design House, Loverte, Mia24, Nordica, Rakvere Turutare, Eerin, Lillerand ja Mahemarket.
Tammelehe tänav

Tammelehe tänav on tänav Tartus Tammelinnas. See saab alguse kvartalist Raudtee, Tammetõru, Tammeoksa ja Räägu tänava ning Tamme puiestee vahel ning kulgeb põhjaloodesse, ristudes Räägu ja Vindi tänavatega ning lõppedes Leevikese tänaval.
Feldmarssal (Sri Lanka)

Feldmarssal (inglise keeles Field Marshal) on Sri Lanka sõjaväe kõrgeim auaste.

Ajalugu

Aukraad kehtestati 22. märtsil 2015. Sellest madalam on kindrali auaste. Aukraad on suures osas tseremoniaalne. See on antud ainult Sarath Fonsekale (sündinud 1950), kes sai selle 2015. aastal.
Joachim Burwitz

Joachim Burwitz (surnud enne 1573) oli Liivimaa päritolu Rootsi diplomaat.
Burwitz oli alates 1541. aastast Gustav I Saksa kantselei sekretär, enne seda pole tast kuigipalju teada. Tema Liivimaa päritolu on äärmiselt tõenäoline seetõttu, et tema vend Hans oli Tartus gildivanem ja 1550. aastatel käis Joachim tihti diplomaatilistel missioonidel Liivimaal, jäädes 1555. aastast püsivalt Riiga elama. Varasematel aastatel oli Burwitz käinud rohketel diplomaatilistel missioonidel ka Saksamaal.
1554. aasta lõpus saatis Gustav Burwitzi Liivimaale, et too uuriks liivimaalaste meelsust, eriti aga nende suhteid Moskva riigiga. Mõni aasta varem oli Liivi ordu intensiivselt taotlenud Rootsilt abi tsaari vastu, kuid toona polnud kuningas sellest huvitatud olnud, sest tema suhted Venega olid olnud rahuldavad ja pealegi oli suureks tüliküsimuseks Tallinna ja Soome lõunaranniku linnade kaubandusvõistlus, kus Liivimaa kaubalinn selgelt domineeris. Kuid 1554. aastast oli Rootsi positsioon hakanud muutuma, sest piiritülid Venega sagenesid, samas kui Liivimaa sõlmis tsaariga uue rahulepingu, millega küll pea keegi liivimaalastest rahul ei saanud olla. Et asjast täpsemat ülevaadet saada, läkski Burwitz Liivimaale, kus viibis ka 1555. aasta alguse Maapäeval, kus rahuleping ratifitseeriti. Burwitz saatis pärast seda kuningale raporti, kus kujutas liivimaalaste meelsust äärmiselt Moskva-vaenulikena, kuid kohalikke valitsejaid jõuetutena, kutsudes kuningat asjusse sekkuma, kinnitades, et ta leidvat kindlasti enamiku liivimaalaste poolehoiu. Gustav polnud Burwitzi ideest siiski vaimustuses, sest see oleks tähendanud lisaks konfliktile Liivimaa riikidega ka ilmselt vastuseisu Poola-Leedu, Venemaa ja Saksa-Rooma riigi poolt.
Pärast 1555. aasta suve asus Burwitz Riiga, kuid jätkas ka Rootsi kuningakoja teenimist. Sama aasta lõpus püüdis Gustav tema kaudu Liivimaa isandaid meelitada rahulepingut Venega murdma ja koos temaga nendega sõtta astuma. Liivimaalased otsustasid siiski neutraalseks jääda, mis tekitas kuningas tõsist pettumust. Tema suhtlus Liivimaaga katkes sisuliselt kuni Liivi sõja alguseni. Kuni selle ajani polnud ka Burwitzil Rootsi diplomaadina eriti tööd ja nõnda asus ta Riia kodanikuna kaubandusega tegelema, jäi aga võlgadesse ning sattus Riia raega vastuollu. Siiski õnnestus tal olukorrast ilmselt tänu Rootsi toele välja tulla ja vähemalt kuni 1565. aastani elas ta Riias. Kuni 1562. aastani jätkas ta ka Rootsi huvide eest seismist, püüdes 1561 riiglasi meelitada Tallinna eeskujul Rootsile alistuma. Pärast 1565. aastat pole Burwitzist aga midagi teada, peale selle, et 1573. aastaks oli ta surnud.
Šternbergi riiklik astronoomiainstituut

Moskva Riikliku Ülikooli Šternbergi-nimeline riiklik astronoomiainstituut (vene keeles Государственный Астрономический Институт имени П.К. Штернберга МГУ) on Moskva Riikliku Ülikooli teadusuurimisinstituut.
Instituut asutati 1931. aastal Moskva ülikooli astronoomiaobservatooriumi baasil.
Samal aastal nimetati instituut astronoom Pavel Šternbergi järgi Šternbergi-nimeliseks.
Tammevälja tamm

Tammevälja tamm on kaitsealune tammepuu Saare maakonnas Saaremaa vallas Vanalõve külas Tammevälja talu juures. Puu võeti kaitse alla 1959.
Puu ümbermõõt on 404 cm (mõõdetuna 1,3 m kõrguselt) ja kõrgus 17 m.