google/wiki40b huggingface dataset:
Gumprecht von Hohenzollern

Gumprecht von Hohenzollern (ka Gumprecht von Brandenburg-Ansbach või Gumprecht von Brandenburg-Ansbach-Kulmbach; mõnikord kasutatakse ka eesnime Gumpert; 16. juuli 1503 Ansbach – 15. juuni 1528 Napoli) oli Brandenburg-Ansbachi markkrahvkonda valitsenud Hohenzollernide suguvõsa haru liige, Bambergi toomhärra ning paavstlik saadik.

Elukäik

Gumprecht oli markkrahv Friedrich II ja tema abikaasa, Poola kuninga Kazimierz IV tütre Zofia Jagiellonka poeg. Tal oli 9 venda ja 7 õde ning ta oli neist kõigist noorim. Tema vanematest vendadest olid silmapaistvaimad Kulmbachi markkrahv Kasimir, Ansbachi markkrahv Georg, Saksa ordu kõrgmeister ja esimene Preisimaa hertsog Albrecht, viimane Riia peapiiskop Wilhelm ning Magdeburgi peapiiskop Johann Albrecht.
Lasterikka vürstipere noorima pojana valiti Gumprechtile vaimuliku elukäik ning temast sai Bambergi toomkapiitli liige. Paavst Hadrianus VI ajal läks ta Rooma, kus ta elas kõrgmeistrist venna Albrechti loal koos oma teise venna Johann Albrechtiga Saksa ordule kuuluvas majas. Paari aasta pärast lahkus Johann Albrecht Roomast, kuid Gumprecht jäi sinna edasi, astudes paavst Clemens VII teenistusse. Roomas viibides taotles Gumprecht kuuria kaudu mitmeid toomhärra prebende, sealhulgas Eichstätti toomdekaani oma. Kuid kohalik toomkapiitel seisis tema taotlusele vastu ning tal ei õnnestunud seda ka kuuria abil läbi suruda.
1527. aastal toimunud Sacco di Roma ajal langes Gumprecht aga paavsti vastaste kätte vangi ning suri vangipõlve vintsutuste tagajärjel järgmisel aastal Napolis. Ta maeti samasse San Giacomo degli Spagnoli kirikusse.
Timpnarmik

Kirjeldus

Kübar on kuni 12 cm lai, kumera või mõnikord keskelt nõgusa, ebaühtlaselt ümara, lainja servaga, palja või pisut karvase, valkja, kollaka või kreemi kübaraga. Jalg on 1–3 cm jämedune. Selle ülemine osa on kaetud lühikeste, laskuvalt paiknevate valkjate või kollakate narmastega, narmaline on ka kübara alakülg. Seeneliha on kollakasvalge ja tugev.

Kasutamine

Hea maitsega söögiseen. Noored viljakehad on kupatamata söödavad ja heamaitselised. Vanemad võivad valmistada pettumuse. Kasutatakse nagu põdramokka. Sobib marineerimiseks ja külmutamiseks.
Veljo Reinik

Veljo Reinik (sündinud 15. juunil 1981) on eesti näitleja ja luuletaja.
Ta lõpetas Viljandi Kultuuriakadeemia teatrikunsti eriala 2007. aastal. Töötas 2007–2009 Endla teatris. Aastast 2009 vabakutseline.
Ta on Eesti Näitlejate Liidu liige.
 
„Reinik kannab oma inimlikult vastuolulise ja lavastuse ülevalhoidmise seisukohast vastutusrikka karakteri vääriliselt välja, luues vajalikud meeleolud ning lastes enda kaudu avaneda teistel tegelaskujudel. Kogu noorte trupp mõjub valmis ja tugevana.“
 – Valle-Sten Maiste, Sirp 2. november 2007
 
 
„Hääl on esimene, mis meelde tuleb. Soe, pisut kurgus tämber. Lühikese aja sees nii nohiklik ja naiivne Mortinbras, teadmatuses kirjutades iseenda surmakuulutust, kui ka Fortinbrasi küüniline ja nihkes mängiv isa vaim. Tõenäoliselt paber, millele saaks tahtmisel korral maalida mida tahes. Vaikselt avanev uks.“
 – Ott Karulin, Teater. Muusika. Kino juuli 2007
Andy van der Meyde

Andy van der Meyde (sündinud 30. septembril 1979 Arnhemis) on Hollandi jalgpallikoondise endine poolkaitsja.
Hollandi rahvuskoondises mängis van der Meyde aastatel 2002–2004 kokku 17 korda ja lõi 1 värava. Debüüt koondises toimus 19. mail 2002, kui mängiti USA-ga ja võideti 2:0.

Isiklikku

Andy van der Meyde on 183 cm pikk.
Andmetöötlus

Andmetöötlus (inglise data processing) on andmete  (inglise k data) sihipärane toimetamine, mille eesmärk on teadmiseni (informatsioon, info) jõudmine. 
Andmetöötluse toimingud on: kogumine, dokumenteerimine, korrastamine, struktureerimine, säilitamine, kohandamine ja muutmine, päringute tegemine, lugemine, kasutamine, edastamise, levitamise või muul moel kättesaadavaks tegemise teel avalikustamine, ühitamine või ühendamine, piiramine, kustutamine või hävitamine. 
Tänapäeval rakendatakse andmetöötluseks automaattöötlusvahendeid, milleks on arvutid ja arvutisüsteemid.
Regulaarne graaf

Regulaarne graaf on graaf mille kõikide tippude valentsused (astakud) on võrdsed, st iga tipp omab sama arv naabertippe.
Regulaarsuse valents on graafi invariant ning tähistatakse . Kõikide graafide hulgas domineerivad mitteregulaarsed, regulaarsete osakaal on kaduvväike. Kuna regulaarsete graafide raames võib esineda ka teisi regulaarsusi, siis nimetagem siin esimest valentsregulaarsuseks.
Valentsuse (astaku) järgi klassifitseeritult koosneb: 0-regulaarne (tühi graaf) isoleeritud tippudest; 1-regulaarne isoleeritud servadest; 2-regulaarne isoleeritud ringidest (tsüklitest, vöödest) või kujutab tervikuna ringi. 3-regulaarset nimetatakse ka kuupgraafiks.

Regulaarsus ja sümmeetria

Ka graafi sümmeetria puhul on tegemist ühesuguste kordumisega ehk ekvivalentsusklassidega. Graafi sümmeetria on nö "kõige tugevam regulaarsus". Tippudest sümmeetriline (transitiivne) graaf on valents-, distants- ja vööregulaarne (või klikkregulaarne) . Samal ajal on valentsregulaarne graaf väga harvadel juhtudel sümmeetriline. Ka tugevregulaarne graaf ei pea olema sümmeetriline.
Euroretk

Sisu

Scotty "Scott" Thomas lõpetab keskkooli, kui ta pruut Fiona ta otse tema perekonna ees maha jätab. Õhtul läheb ta koos parima sõbra Cooper Harrisega peole, kus ta saab teada, et tema endine pruut magas kooli bändi lauljaga, kes kirjutas sellest afääri paljastava laulu "Scotty Doesn't Know". Kui ta koju jõuab, saab ta meili oma saksa kirjasõbralt Miekelt. Kui Mieke soovib kokku saada, peab ta eksituse tõttu Mieket meheks ja käsib Miekel enam mitte ühendust võtta. Kui Scott taipab, et Mieke on hoopis kaunis saksa neiu ja et tal on tema vastu tunded, otsustab ta vea heastada ning koos Cooperiga Saksamaale sõita, et tema ees näost näkku vabandada. Sõprade õnnetuseks (või hoopis õnneks?) ei satu nad aga otseteed Berliini, vaid põikavad enne läbi sellistest kohtadest nagu Pariis, Amsterdam ja Ida-Euroopa.
Viie Valla Piirikivi

Viie Valla Piirikivi ehk Kalevipoja vestitasku kivi on rändrahn Pärnu maakonnas Põhja-Pärnumaa vallas Suurejõe külas.
Kivi mõõtmed on eri andmetel kas pikkus 7,8 m, laius 7,0 m, kõrgus 3,9 m, ümbermõõt 23,9 m või pikkus 7,4 m, laius 5,2 m, kõrgus 3,4 m ja ümbermõõt 23,3 m.
Lõo raba

Lõo raba on raba Pärnu maakonnas. See raba kuulub Taarikõnnu looduskaitseala koosseisu.
Tallin (raskeristleja)

Ehitamine

Laeva ehitamist alustati Saksamaal Bremenis firmas DeSchiMAG 2. augustil 1937. Vettelaskmine toimus 1. juulil 1939. 23. augustil 1939 sõlmisid Saksamaa ja Nõukogude Liit Moskvas vastastikuse abistamise pakti, mis pani aluse kahe vastandliku võimu suhete paranemisele ja edasisele koostööle. 11. veebruaril 1940 müüdi Lützow 104 miljoni riigimarga eest Nõukogude Liidule ja pukseeriti (laevast oli valmis vaid kereosa) 31. maiks Leningradi. Uueks tähistuseks oli esialgu projekt 83 ja laeva ehitustööd jätkusid. Planeeriti ka meeskonna koolitust, kuid see kulges vaevaliselt, sest takistuseks oli keelebarjäär ja sakslased soovisid õpetada pigem Venemaal, aga venelased õppida Saksamaal. Kaugemad plaanid siiski tehti, kuid võimalik, et sakslased venitasid teadlikult. Nimeks sai laev hiljemalt septembris Petropavlovsk.

Pärast sõda

Pärast sõda laeva ehitust enam ei jätkatud, vaid seda kasutati seisva õppelaevana. See nimetati 11. märtsil 1953 ümber Dnepriks ja laev kohandati ujuvkasarmuks. Viimast korda nimetati laev 27. detsembril 1956 ümber PKZ-112-ks ja kustutati 3. aprillil 1958 laevastiku nimekirjast. Endine ujuvkasarmu lõigati 1958–1960 Leningradi kaubasadamas vanarauaks.
Stellarium

Ajalugu

2006. aastal võitis Stellariumi versioon 0.7.1 kuldmedali Les Trophées du Libre vabavaralise tarkvara võistluse hariduse kategoorias. Modifitseeritud Stellariumi versiooni kasutatakse  MeerKATi projektis.
2011. aasta detsembris lisati Stellarium Ubuntu Software Centeris "featured application" kategooriasse.
Paldiski maantee (Keila)

Paldiski maantee on tänav Keilas.
Tänav saab alguse ringteelt, kus kohtuvad Haapsalu maantee ja Keskväljak, ning suundub loodesse, kuni lõppeb linnapiiril. Tänava pikkus on umbes 4,2 km.
Tänav sai nime 1940. aastal
Aadressil Paldiski maantee 2 asub Keila kirik.
Tiina Kukli

Tiina Kukli (sündinud 1. oktoobril 1945 Tallinnas) on eesti näitleja; töötas hiljem aastaid Tallinna Linnateatris inspitsiendina.
Ta lõpetas 1964. aastal Tallinna 46. Keskkooli ja 1968. aastal TRK Lavakunstikateedri.
1969–1970 LGITMiK (lavaline liikumine).
Folkrokk

Folkrokk (inglise keeles folk rock) on folkmuusikat ja rokkmuusikat ühendav muusikastiil.

Elektriline folkmuusika USA-s

Algne folkrokk tekkis 1960ndatel USA-s ja Kanadas. Tüüpilised omadused olid tihedad lauluharmooniad ning elektriliste instrumentide suhteliselt efekti- ja moonutustevaba kõla, nagu näiteks The Byrdsi kitarristi saundi puhul. Esimene folkroki hitt oli "Mr. Tambourine Man" 1965. aastal, ansamblilt The Byrds. Repertuaar toetus osalt folgile, osalt Bob Dylani taoliste folgilähedaste autorilaululoojate loomingule. Kasutati ka akustilisi instrumente.

Anglokeldi folkrokk

See folkroki variant viis välja 1960. aastate Briti folkrokile (British folk rock, electric folk). Stiilile pani aluse Fairport Convention, mis kasutas teadlikult Briti folgi elemente. Peagi hakkas algselt pigem traditsiooniline folkansambel Steeleye Span rikastama oma palasid roki elementidega ning jõudis sarnase tulemuseni. Kui inglise ansambel Steeleye Span oli iiri folgi ja roki segule tuntust kogunud, hakkasid seda vijelema ka Iirimaa ansamblid, näiteks Horslips.
Stiil Celtic rock kasutas Iirimaa, Šotimaa, Cornwalli ja Bretagne'i stiilielemente. Seda stiili kujundas Iirimaa ansambli Clannad kõrval eriti bretooni harfimängija ning laulja Alan Stivell, kes tegi selle stiili tuntuks ka väljaspool Prantsusmaad ning keda sageli kutsutakse Celtic rock'i isaks. Vähemalt 1970ndate esimesel poolel oli Celtic rock folgile väga lähedal: kasutati keldi pärimuslikke viiuli- ja harfi- ning isegi laulumeloodiaid, kuid ühtlasi kitarrivõimendit ja löökpille. Paljud esinejad, sealhulgas ka Clannad ja Stivell, hakkasid üha enam kasutama esoteerilist või New Age'i sisu, pööramata siiski päriselt selga ka folkloorile.

Folkrokk laiemas mõttes

Laiemas mõttes hõlmab folkroki mõiste ka sarnaseid stiile, eelkõige ingliskeelsete ja keldi maades, kuid teatud määral ka mujal Euroopas.
Stiili piirid on raskesti määratletavad. Instrumentatsioon ning mängu- ja laululaad ning materjalivalik võivad olla lähedasemad folgile või rokile. Tavaliselt ei peeta folkrokiks bluusil või muul afroameerika muusikal põhinevat muusikat ega Kanade prantslaste muusikat. Teiste mitteeuroopa rahvaste muusikal põhinev muusika liigitatakse 1980ndatest alates maailmamuusika alla.
Aruküla vapp

Aruküla vapp loodi Aruküla Muinsuskaitseseltsi eestvedamisel Aruküla 700. aastapäevaks. Selle tähistamiseks 21. ja 22. juulil 1991 toimunud Aruküla päevadel kasutati Ülo Udumäe loodud sümboolikat mitmel pool lipukestel ning plakatitel. 
Siis loodud vappi on hiljem kasutatud Aruküla järgnevate aastapäevade tähistamisel. Algselt oli vapi keskele joonistatud Harjumaa ajalooline vapp (Punasel kilbil hõbedane rist), 2006. aastal seoses Aruküla 715. aastapäevaga vahetati see aga Raasiku valla vapi vastu.
Willem Barents

Willem Barents (hollandi Barendsz; umbes 1550 – 20. juuni 1597 Novaja Zemlja Venemaa) oli hollandi meresõitja, polaaruurija ja kartograaf.
Aastatel 1594–1597 sooritas ta Põhja-Jäämerel kolm merereisi, et avastada Kirdeväil. Kirdeväila ta küll ei leidnud, kuid avastas 1596. aastal Karusaare ja Teravmäed, koostas esimese polaaralade kaardi ja oli esimene, kes talvitus nii kaugel põhjas.
Kolmandal reisil langes Barentsi ekspeditsioon Novaja Zemlja põhjaranniku juures jäälõksu. Praegu kannab see piirkond Barentsi maa nime. Kuigi Barents ise seal suri, jõudsid mitmed reisijad Koola poolsaareni välja ning nad päästeti.
Novaja Zemljal veedetud hirmsast talvest on avaldatud Gerrit de Veeri päevik, kes oli laevameeskonna puusepp; päevikus on esimest korda kirjeldatud Novaja Zemlja efekti.
Willem Barentsi järgi on nimetatud Barentsi meri, Barentsi saar ja Barentsburgi asula Lääne-Teravmägedel.
Moorea

Moorea (prantsuse; Euroopas tuntud ka nimega Eimeo) on saar Polüneesias, üks Tuulepealsetest saartest. 
Pindala 132 km². Saar on mägine, kõrgus kuni 1207 meetrit. 
Kuulub Prantsuse Polüneesiasse.
Hillingdon

Haldusajalugu

Kunagi oli olemas Hillingdoni kihelkond, kuhu kuulus  Uxbridge'i kabelkond (chapelry), millest 1866 sai Uxbridge'i vald (civil parish). Aastal 1894 jaotati omavalitsusaktiga (Local Government Act 1894) jaotati Hillingdoni vald kaheks vallaks:  Hillingdon West läks koos Uxbridge'iga Uxbridge'i linnadistrikti koosseisu,  Hillingdon East Uxbridge'i maadistrikti koosseisu. Aastal 1928 viimane kaotati ning Hillington East läks Uxbridge'i linnadistrikti koosseisu. Aastal 1938 kaotati mõlemad vallad ning nad läksid Uxbridge'i valla koosseisu. 
Aastal 1965 loodi 1963. aasta Londoni valitsemise akti (London Government Act 1963) põhjal Londoni Hillingdoni linnaosa.
Piiskopi mõis

Piiskopi mõis (saksa keeles Bischofshof) oli riigimõis Tartu-Maarja kihelkonnas Tartumaal. Nüüdisajal jääb mõisa ala Tartu maakonda Tartu linna territooriumile.

Varia

Mõisa juures tegutses Forseliuse seminar.
Viini veinipiirkond

Viini veinipiirkond on üks neljast tähtsaimast Austria veinipiirkonnast. Kui ülejäänud kolm veinipiirkonda on Alam-Austria ,Burgenland ja Steiermark. Kui ülejäänud veinipiirkonnad jagunevad väiksemateks veinipiirkondadeks, siis Viini veinipiirkond ei jagune. Viini veinipiirkonnas on veiniaedasid ligikaudu 700 hektari jagu.
Viini Veinipiirkond on kuulus oma "Heurigeride" poolest. Sisuliselt on tegemist kõrtsi või tavernaga, kus pakutakse noori veinisid. Viini veinipiirkond eristub kõikidest teistest maailma veinipiirkondadest ka selle poolest, et seal saab eri veiniistanduste vahel liikuda trammiga.
Kuulsaimaks veiniks sellest piirkonnast on "Gemischter Satz".
Ragnhild Mowinckel

Ragnhild Mowinckel (sündinud 12. septembril 1992 Moldes) on Norra mäesuusataja.
Maailma karikavõistlustel tegi ta debüüdi 3. jaanuaril 2012.

Maailma karikavõistlustel

Ragnhild Mowinckel on osalenud (seisuga 16. veebruar 2019) 144 MK-etapil ja jõudnud esikolmikusse kuuel korral, neist ühe etapi on ta võitnud.
Jaan Kalmus

Jaan Kalmus seenior (sündinud 25. märtsil 1958) on eesti ettevõtja, OÜ Audio-Video asutaja ja omanik, Alo TV juhataja.
On mänginud ansamblis Suveniir.
Papiniidu

Papiniidu on paikkond Pärnus, mis jääb kesklinna ja Raeküla linnaosa vahele.

Ajalugu

19. sajandi alguses asus Papiniidus mõis. Hiljem tegutses seal ketrus- ja kudumisvabrik, mille hoonete baasil avati seal 1896 kitsarööpmelise raudtee remonditöökoda.
Tore Ruud Hofstad

Tore Ruud Hofstad (sündinud 9. augustil 1979 Lørenskogis) on Norra endine murdmaasuusataja.
2003. aasta maailmameistrivõistlustel Val di Fiemmes võitis Hofstad 4×10 km teatesõidus kuldmedali ja oli ühisstardiga jälitussõidus teine. Kaks aastat hiljem 2005. aasta MM-il Oberstdorfis kuulus ta jälle kuldmedali võitnud Norra teatemeeskonna koosseisu 4×10 km teatesõidus ja tuli ka võitjaks esimest korda suurvõistluste kavas olnud sprinditeatesõidus koos Tor Arne Hetlandiga, lisaks sai ta pronksmedali 15 km sõidus.
Esimese ja seni ainsa maailmakarikavõistluste etapina võitis ta Kuusamos 27. novembril 2005 15 km vabalt.
Hofstad esindab spordiklubi Lillehammeri Skiklub.
Squaw Valley

Squaw Valley on talispordikeskus Truckee jõe ääres Sierra Nevada mägedega ümbritsetud California osariigis USA-s 1889 m kõrgusel merepinnast. Seal toimusid 1960. aasta taliolümpiamängud.
Aiden Ford

Aiden Ford (teda mängib Rainbow Sun Francks) on väljamõeldud tegelaskuju Kanada-USA ulme-telesarjas "Tähevärav Atlantis". Aiden Fordi on tutvustatud kui peategelast esimese hooaja osas "Rising". Ta on sõjaväeliselt auastmelt esimene leitnant. 
Ford oli esimesel hooajal põhitegelaskuju, kuid kuna näitleja ja produtsendid tundsid, et tegelaskuju ei toimi nagu mõeldud ning on alakasutatud, siis üritasid stsenaristid tõsta tema tähtsust korduva tegelasena. Ford ilmub välja nii teisel kui ka viiendal hooajal.
Obinitsa muuseum

Obinitsa muuseum on aastal 1995 Obinitsas avatud muuseum.
Muuseumil on kaks üksust: Obinitsa Seto Muuseumitarõ (asub Obinitsa külas) ja Seto kindlustalu ehk Luikjärve talu (asub Obinitsast 4 km kaugusel).
Muuseumis on väljapanekud Setumaa ajaloo ja kultuuri kohta. Nende seas on näiteks setu naiste käsitööloomingut, arheoloogiaväljapanek, tsässon. Muuseumi eesmärk on koguda ja säilitada eelkõike Meremäe valla piirkonna külade ajalugu, esemeid ja kultuuripärandit. 
2012. aasta seisuga on muuseumi kogudes ligi 2000 eksponaati. Valdav osa muuseumi esemetest on ajavahemikust 1910–1940. Esindatud on talumajapidamise esemed: voodirõivad, käterätikud, pühaserätid, põranderiided, laudlinad, kööginõud, puutööriistad, mööbel. Esinduslik on ka setu rahvarõivaste kogu: hammed, sukmanid, räbikud, vööd, peavööd, kaatsad, pealinikud, põlled, sukad, kasukad, saapad, vildid jne.

Ajalugu

Praeguses muuseumihoones asus enne 1994. aastat Obinitsa raamatukogu, selle juhataja oli Liidia Sillaots. Aprillis 1994 kolis raamatukogu uutesse ruumidesse Obinitsa lasteaia hoones. Sama aasta augustis oli tühjaks jäänud raamatukogu hoones I Seto Kuningriigipäeva raames pühaserättide näitus. Sellest sai alguse Liidia Sillaotsa soov luua Obinitsasse väike koduloomuuseum. 3. juunil 1995 pühitseti sisse Obinitsa Muuseumitarõ. Samal päeval toodi Seto lauluema monumendi juurde maakive, millele panna mälestustahvlid kohalikele suurleelotajatele: Hemmo Mastile, Nasta Lustile, Okse Luigele ja Tepa Vahvikule. Muuseumitarõ all orus olev Obinitsa paisjärv pühitseti Obinitsa koguduse preestri Rafael Hindrikuse poolt.
Keraamikakondensaator

Ajaloost

Keraamikakondensaatoreid hakati valmistama 1920. aastail, mil algas raadiotehnika kiire areng. Dielektrikuna kasutati kõigepealt paraelektrilist titaandioksiidi. Umbes samal ajal leiutati ja võeti dielektrikuna kasutusele ka ferroelektriliste omadustega baariumtitanaat suhtelise dielektrilise läbitavusega vähemalt 1000. Pooljuhttehnika arenedes töötati 1950. aastail välja tõkkekiht-keraamikakondensaatorid läbitavusega kuni 15 000.
Tolleaegsed kondensaatorid olid pikkade traatväljaviikudega; klass-1-kondensaatorid torukujulise dielektrikuga, "plaatideks" hõbedakiht toru sise- ja välispinnal. Klass-2-kondensaatorid olid mõlemalt poolt hõbetatud seibi kujulised. Niisuguste seibide "virnastamise" teel jõuti 1960. aastail mitmekihiliste MLCC-kondensaatorite loomiseni. Kui 1970. aastail hakati elektroonikatööstuses üle minema pindmontaaži (SMD) tehnoloogiale, kohandati selleks eelkõige MLCC-kondensaatorid.

Keraamikakondensaatorid raadiohäirete kõrvaldamiseks

Laialt kasutatavate SMD-kondensaatorite kõrval toodetakse veel  ka traatviikudega kettakujulisi keraamikakondensaatoreid. Need on eeskätt mõeldud elektromagnethäirete kõrvaldamiseks elektri- ja elektroonikaseadmetes. Kondensaatorid on nimipingega vähemalt 250 V, kõrge impulsspingetaluvusega ja mittesüttivad ka tugevate vooluimpulsside korral. Juba  toodetakse ka niisuguste omadustega MLCC-kondensaatoreid pindmontaažiks.
Avo Joala

Avo Joala (28. juuni 1942 Tallinn – 1. mai 2019) oli eesti džässmuusik, saksofonist ja flötist.
Ta õppis aastatel 1964–1968 Tallinna Muusikakoolis klarnetit (õpetajad Ilmar Tõnisson ja Olev Pikknurm).
Ta on mänginud restoranides (Gloria, Pirita, Kevad) ja varieteedes (Tallinn, Viru), Eesti NSV Riikliku Filharmoonia estraadiorkestris, orkestris Levimo ning Horre Zeigeri Big Bandis. Ta töötas aastast 1975 Eesti Raadio-Eesti Televisiooni estraadiorkestris, pärast selle laialisaatmist (1997) mängis Eesti Politseiorkestris.
Camillo Golgi

Camillo Golgi (7. juuli 1843 Corteno Golgi – 21. jaanuar 1926 Pavia) oli itaalia arst, patoloog, histoloog ja neuroteadlane.
1906. aastal pälvis ta koos Santiago Ramón y Cajaliga Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhinna.
Ta uuris kesknärvisüsteemi ja ka aju struktuure mikroskoopilisel tasandil.
Golgi avastas 1897. aastal närvikudede ja neurilemma (neuronimembraani), neuronite, aksonite ja dendriitide analüüsimeetodi (nn must reaktsioon, mis põhineb raskmetalliühendite ja Golgi kompleksi reaktsioonil ehk "värvumisel") ning kirjeldas rakkudes korvitaolist moodustist, mis paikneb rakutuuma ümbruses. Kui ta oma töö 1898. aastal avaldas, nimetas ta seda struktuuri sisemiseks retikulaarseks aparaadiks (apparato reticolare interno). Hiljem hakati selle asemel kasutama terminit "Golgi kompleks".
Ruhja kihelkond

Ajalugu

Ruhjasse ehitati kihelkonnakirik ilmselt ajavahemikul 1256−1261. Liivi sõjas põletati see 1560. aastal maha, kuid taastati 1688. aastal. Ruhja kihelkond jagunes 1889. aastal kaheks: Põhja-Ruhja kihelkonnaks ja Lõuna-Ruhja kihelkonnaks. Mõlema haldusüksuse keskuseks jäi Ruhja kirik, kuid kogudustel olid erinevad pastorid. Patronaadiõigus kuulus riigile, pastori valis ametisse kirikukonvent ja kindralkuberner kinnitas selle.
Rudolf I (Böömimaa)

Rudolf I (1281–1307) oli Böömimaa kuningas 1306–1307 ning Austria kaasvalitseja koos oma isa Albrecht I-ga 1298–1307 (Rudolf III).
Kuna Böömimaa kuningas Václav III (Wenceslaus) oli 1306. aastal pärijateta surnud, siis tekkis troonile mitu nõudlejat. Neist tugevaimad olid Saksa kuninga Albrecht I poeg Rudolf ja Kärnteni hertsog Heinrich VI. Mõlemad said ametlikult ka Böömi kuningaks, kuid Rudolfil õnnestus tagada endale enamiku toetus. Ent just siis, kui ta oli oma võimu kindlustamas, suri ta düsenteeriasse. Nii sai Heinrich Böömimaa trooni endale.
Anaalkilbis

Anaalkilbis (ladina scutum anale) on paljudel soomuselistel kere kõhupoolel paiknev kloaagiavaust kattev naha soomus.
Anaalkilbis võib olenevalt liigist olla erineva kuju ning suurusega, seetõttu kasutatakse seda ka soomuseliste teaduslikul süstematiseerimisel.
Anaalkilbist ei loeta kõhukilbiste hulka.

Madudel

Madudel paikneb anaalkilbis, mis võib olla paaritu või ka paariline (jaotunud), kere all kõhu pool kloaagiavause ees.
Anaalkilbist kasutatakse maoliste klassifikatsioonil.
Inuyasha

Ülevaade

Lugu algab vanaaegses Jaapanis, kus Inuyasha, pooldeemon (han'yō), varastab ühest külast"Shikon no Tama" . "Shikon no Tama" on ese millega võib selle omanik oma jõudu tohutult suurendada. Inuyasha ei jõua kaugele minna kui Kikyo, küla noor miko, laseb teda oma püha noolega, et teda määramatu ajaks Goshinboku, küla lähedal oleva metsa püha puu, juurde magama panna. Surmavalt haavatud Kikyo ütleb enda noorele õele, Kaedele, et ta põletaks tema, Kikyo, keha koos juveeliga, et takistada seda kurjadesse kätesse langemast.
Tänapäeva Tokyos,  on põhikooli õpilane Kagome Higurashi teel kooli.Ta peatub enda pere kaevumajas, kus ta kavatseb otsida enda kassi,Buyot, järsku tuleb kaevust välja sajajalgne deemon ja tõmbab ta Jaapani Sengoku ajajärku.
Teadmata kus ta on, uitab Kagome  metsas ringi. Ta märkab  kauguses Goshinbokut ja suundub selle poole. Puul ta märkab Inuyashat kes ikka veel püha noole tõttu magab.Küla elanikud võtavad Kagome kinni ja viivad ta küla vana preestrinna, Kaede, juurde. Ära tundes, et Kagome on Kikyo reinkarnatsioon, jutustab Kaede talle loo Kikyost ja Inuyashast.
Sajajalgne ründab jälle ja Kagome on sunnitud vabastama Inuyasha nõidusest, et too saaks sajajalgse tappa. Pärast sajajalgse tapmist, proovib Inuyasha Kagomelt juveeli ära võtta. Selle nimel, et Kagome päästa, viskab Kaede maagilised palvehelmed ümber Inuyasha kaela, et Kagome saaks Inuyasha maha rahustada.
Shikon no Tama veetleb rohkem deemoneid ja võitluses varesdeemoniga puruneb juveel tuhandeteks kildudeks.
Kagome ja Inuyasha lähevad teekonnale kus nad kavatsevad koguda kokku kõik juveeli killud. Teel nad sõbrunevad Shippoga, kes on rebasdeemon, Mirokuga kes on needuse käes kannatav munk ja Sangoga, deemonitapjaga kelle vend oli Kurjast vaimust(tema puhul deemonist) vaevatud ja sunnitud tapma enda isa ja teisi deemonitapjaid.
Grupp kohtab enda teekonnal paljusid sõpru ja vastaseid, kaasa arvatud Inuyasha poolvenda Sesshomarut; Kikyo't kes suri 50 aastat tagasi, kuid on taaselustatud osaga Kagome hingest;Narakut kes pööras Inuyasha ja Kikyo üksteise vastu ja hundideemonit nimega Koga, kes on armub Kagomesse ja vaidleb Inuyashaga iga kord, kui mõlemad kokku saavad.
Olivier Weber

Olivier Weber (sündinud 12. juunil 1958 Montluçonis) on prantsuse kirjanik, filmilavastaja ja diplomaat.