google/wiki40b huggingface dataset:
Ott Kartau

Elulugu

Ott Kartau lapsepõlv möödus Otepää lähedal Pühajärve külas.
Aastatel 1995–2007 õppis ta Otepää Gümnaasiumis. Samal aastal asus ta õppima Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemiasse, kust 2011. aasta suvel sai näitleja kutsetunnistuse.
Ta on lõpetanud ka Otepää Lastemuusikakooli viiuli erialal ning on omal käel õppinud mängima mitut pilli. 1998–2009 laulis Ott Kartau Eesti Meestelaulu Seltsi üle-eestilises poistekooris Kalev ning tegeleb näitlemise kõrval muusikaga nüüdki. Ta on kirjutanud originaalmuusika lavastusele "Välek" (Veikko Täär, SA Kalevipoja Koda, 2010) ning tantsulavastusele "Valdner" (Liis Ilula, Kanuti Gildi Saal, 2011).
Praegu elab Ott Kartau Tallinnas, töötab Von Krahli teatris ning laulab kammerkooris Head Ööd, Vend.
Pau Gasol

Pau Gasol Sáez (sündinud 6. juulil 1980 Barcelonas) on Hispaania korvpallur.
Tema elukutselise korvpalluri karjäär algas 1998. aastal, kui ta liitus FC Barcelonaga, kus ta mängis kolm hooaega. 2001. aastal valiti ta NBA draft'i esimeses ringis kolmandana. Atlanta Hawks, kes ta valis, vahetas ta Memphis Grizzliesesse, kus ta veetis järgmised 8 hooaega. Aastatel 2008–2014 mängis ta Los Angeles Lakersis. 2014. aastast mängib ta klubis Chicago Bulls.
Oma karjääri jooksul on ta tulnud kaks korda NBA meistriks ning korra Euroopa meistriks ja maailmameistriks, ta on võitnud olümpiamängudelt kaks hõbemedalit. Neli korda on teda valitud NBA tähtede meeskonda ning seitse korda Euroopa aasta parimaks korvpalluriks.
Valged bussid

Valged bussid olid bussid, millega Teise maailmasõja lõpus Rootsi Punase Risti asepresidendi krahv Folke Bernadotte'i juhtimisel päästeti Saksamaa koonduslaagritest peamiselt taanlasi ja norralasi. 
Et vältida busside ründamist, olid nad värvitud valgeks, kusjuures katusele, külgedele, ette ja taha oli maalitud punane rist.  
Taanlaste ja norralaste ühise planeerimistöö järel ning nende ühisel survel päästis Rootsi Punane Rist märtsis ja aprillis 1945 umbes 15 000 inimest Saksamaa kontrolli all olevate alade koonduslaagritest. Pärast Saksamaa kapituleerumist päästeti mais ja juunis veel umbes 10 000 inimest. 
Esmaseks prioriteediks olid taanlastest ja norralastest poliitvangid. Evakueeritama pidid ka Saksamaal elavad rootsi naised ja lapsed. Võimaluse korral võeti kaasa ka teisi. 
Selle aktsiooniga päästeti paljude vangide elu. Ette on heidetud skandinaavlaste eelistamist, samuti SS-ile transpordiabi osutamist.
Viivi Russak

Viivi Russak (aastani 1958 Viivi Kannes, 1958–1981 Viivi Põldmaa, sündinud 11. novembril 1933 Tallinnas) on Eesti geofüüsik.

Elulugu

Ta lõpetas 1952 Tallinna 4. Keskkooli, 1957 Tartu Riikliku Ülikooli füüsikuna ja 1963 Eesti NSV TA Füüsika ja Astronoomia Instituudi (FAI) aspirantuuri; füüsika-matemaatika-kandidaat (1966, TRÜ), väitekiri "Исследование сумеречного зондирования атмосферы", Ph.D. (geograafia, 1992, TÜ), väitekiri "Солнечная радиация в Тыравере". 
Oli 1957–59 FAI insener-meteoroloog, 1959–60 vaneminsener, 1960–63 aspirant, 1963–74 nooremteadur, 1974–95 Eesti NSV TA Astrofüüsika ja Atmosfäärifüüsika Instituudi vanemteadur, 1995-2015 Tartu Observatooriumi teadur, ühtlasi 1997–2001 Eesti Meteoroloogia ja Hüdroloogia Instituudi teadur.

Teadustöö

Uurimisvaldkond: päikesekiirguse levimine atmosfääris, seda mõjutavad tegurid (pilvisus, aerosool); kiirguskliima; kiirgustingimuste pikaajalised muutused. Üle 100 teadustrükise.

Isiklikku

Viivi Russak on pedagoogide tütar.
Tema abikaasa oli korvpallur ja korvpallitreener Harri Russak.
SV-MRAM

Seadme ehitusest

Spinnventiil on tavaliselt kihilise struktuuriga ja tänapäeval valmistatakse mõne laserlitograafia või aatomkihtsadestamise meetodil. Eelpool olnud käsitluses olid tähtsateks ehituskomponentideks kolme tüüpi materjalid: pehme ferromagneetik, mittemagnetiline metall (paramagneetik) ja kõva ferromagneetik. 
TMR-struktuuri asemel on paramagneetik asendatud dielektrikuga.
Rakendustes kasutatavad struktuurid on oluliselt keerulisemad, materjali kihte võib olla kümneid kogu struktuuris. Reeglina kasutatakse kõva ferromagneetiku kihi stabiliseerimiseks nn naelutuskihti, mis aitab hoida kõva kihi magnetilist orientatsiooni. 
Lisaks kasutatakse täiendavat antiferromagneetiku kihti, mis aitab puhke ajal magneetunud kihte lahti sidestada üksteise väljast ja hoida kõva kihi magneetumust. Kõik need lisa kihid parandavad mäluraku stabiilsust.
Uuem ja nüüdseks levinum tehnoloogia on tunnelsiirdega spinnventiil, milles kasutatakse paramagneetiku asemel dielektrilist kihti kõva ja pehme ferromagneetiku vahel.
Dielektriku kiht võib olla valmistatud alumiiniumoksiidist või magneesiumoksiidist. Viimane on võimaldanud suuremaid takistuse muutuse suhteid. 
Tunnelkihiga mälurakud on paremini manipuleeritava algtakistuse väärtusega, võimaldavad kasutada madalamat voolutugevust parema tundlikkuse tõttu nii kirjutamiseks kui ka lugemiseks. Takistuse ulatust on lihtne seada dielektriku kihi paksusega. Dielektriku kihi paksusest sõltub takistus eksponentsiaalselt.

Ajalugu

Spinnventiilmälu sai alguse 1980. aastate lõpus, kui IBM-i uurimisrühm töötas välja GMR-efektil põhinevad mälud. Nende  on üle kahe korra suurem kui AMR-il põhinevatel mäludel, jäädes vahemiku 4–8%, kuid neis kasutatavate metallide väike eritakistus põhjustab küllalt nõrga signaali madalatel lugemisvooludel, mis on suureks puuduseks pooljuhtseadeldistes.
Mõningane läbimurre magnetmälude tehnoloogias saavutati TMR-efekti kasutusele võtuga mälurakkude valmistamisel. 1994 valmistas Terunobu Miyazak (Tohoku Ülikool, Jaapan) spinnventiili amorfse alumiiniumoksiid tunnelsiirdega, mille  oli 18%. Alumiiniumoksiid tunnelsiirdega parimad spinnventiilid annavad  suhteks kuni 70% toatemperatuuril.
Aastal 2004 valmistasid Parkin ja Yuasa struktuuri, mille  ulatus 200% toatemperatuuril.
Aastal 2009 saavutati  väärtus 600% toatemperatuuril.

Kasutusalad

Magnetmälud on tänu suurele töökindlusele olnud pikka aega kasutusel sõja- ja kosmosetehnoloogias. Magnetmälud on radiatsioonikindlad ja neil on pikka aega säiliv mälu, kui toiteahel peaks katkema. 
Samas suurtes magnetväljades võivad magnetmälud osutuda problemaatiliseks.
MRAM-tehnoloogiad on hakanud pärast spinnventiili leiutamist suure hooga arenema ja mõnede ennustuste järgi võib MRAM asendada personaalarvutites kõik seni kasutusel olevad mälud. Spinnventiilmälu tehnoloogia abil on võimalik ehitada ka kõvaketas, mis oleks kiiruselt ja andmepakketiheduselt võrreldav praeguste NAND-tehnoloogial põhinevate SSD-kõvaketastega või neist veel paremad.
Uus-Kaledoonia

Loodus

Saarte rannajoon on liigestunud ja korallrahuderohke. Uus-Kaledoonia siseosa on mägine.

Kliima

Uus-Kaledoonias valitseb troopiline, ookeanilt puhuvate kagupassaatide tõttu niiske kliima. Aasta keskmine temperatuur on 21–26 °C, sademeid esineb 1050–2250 mm/a. Sademete hulk on suurem mägede idanõlvul.

Taimestik

Leivad hõrendikud ja rohumaad (savann), metsadest okasmetsad. Metsade all on 39% pindalast.

Maavarad

Leidub niklimaaki (veerand teadaolevaist varudest maailmas), kroomi-, raua-, koobalti-, mangaani-, vase-, plii- ja tsingimaaki, kulda ja hõbedat.

Rahvastik

Suuremad etnilised rühmad on melaneeslastest kanakad (44%), eurooplastest sisserännanute järeltulijad (34%), polüneeslased (9%) ja indoneeslased (5%).
Religioonidest on enim pooldajaid katoliiklusel (60%). Muudest on arvukamalt protestante (30%).
Ametlikuks keeleks on prantsuse keel. Põliselanikud (melaneeslased) kõnelevad 33 eri dialekti.

Majandus

Maavararikkuse tõttu kuulub Uus-Kaledoonia Okeaania rikkamate maade hulka. Saarel asub umbes 20% maailma teadaolevatest niklivarudest.
Kaevandatakse ja sulatatakse niklit, koobaltit ja rauda.
Tegeldakse troopilise põllumajanduse ja kalandusega. Peetakse veiseid ja sigu, kasvatatakse jamssi, bataati, kookospalmi. Välja veetakse koprat ja kohvi.
Rahaühikuna on käibel CFP frank (XPF). SKT inimese kohta oli 14 800 USA dollarit (2003) ja 26 554 eurot (2007).

Ajalugu

Kanakade saartele jõudmise ajaks peetakse 2.–3. aastatuhandet eKr.
1774. aastal vastas James Cook saared eurooplastele.
1853. aastal kuulutati Uus-Kaledoonia Prantsusmaa valduseks.
1984. aastast on Uus-Kaledoonial siseautonoomia.
1998. aastal pidi toimuma referendum Uus-Kaledoonia iseseisvuse üle, mis jäi aga toimumata. 4. novembril 2018 toimunud referendumil oli iseseisvumise vastu 56,4% hääletanuist.
Teedeministeerium

Teedeministeerium (lühend TM) oli Eesti esimesel iseseisvusperioodil üks Eesti ministeeriumeid.
Ivar

Ivar on skandinaavia päritolu mehenimi.
1. jaanuari 2017 seisuga oli Eestis eesnimi Ivar 1552 mehel. Ivar on Eestis populaarsuselt 115. mehenimi. Ivar oli keskmiselt 45 aasta vanune (mediaanvanus oli 45).
Kõige populaarsem oli eesnimi Ivar vanuserühmas 50–54, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 26,85 ning Hiiu maakonnas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 22.
Jacques Necker

Jacques Necker [ne´keer] (30. september 1732 Genf – 9. aprill 1804 Genf) oli Šveitsi päritolu pankur, kes oli Louis XVI alluvuses Prantsusmaa rahandusminister.

Elulugu

Necker saavutas edu pangaametnikuna ning teenis tänu osavale kauplemisele märkimisväärse varanduse. 1750. aastal asus ta tööle panga Pariisi kontoris.
1764. aastal abiellus ta Suzanne Curchod'ga. Nende tütar Anne Louise Germaine de Staël sai tuntuks avaliku elu tegelase ja kirjanikuna.
1760. aastatel kuulus Necker ka Prantsuse Ida-India Kompanii direktorite nõukokku. Samuti andis ta laene Prantsuse valitsusele.
Prantsusmaa oli sügavalt võlgades ning varasemad radikaalsed reformiplaanid oli aadli vastuseisu tõttu läbi kukkunud. Selles olukorras asus Necker 1777. aastal juhtima riigi rahandust. Ta püüdis läbi viia reforme ning pidas ennekõike oluliseks kokkuhoidu. Kui seda ei õnnestunud saavutada, hoidis ta Prantsusmaa majandust vee peal pikaajaliste laenudega, mida ta tänu oma laialdasele tutvusringkonnale hõlpsalt sai. 1781. aastal avaldas ta trükis riigieelarve, lootes, et see paneb valitsevaid ringkondi mõtlema, kuidas olukorda parandada, kuid selle asemel tekitas see skandaali, mille järel sunniti Necker ametist lahkuma. 
1788. aastal oli Prantsusmaa majanduslik olukord veel enam halvenenud ning Necker kutsuti taas ametisse. Kui aga Louis XVI järgmise aasta juuli alguses Neckeri vallandas ning püüdis luua tagurlikuks peetavat valitsust, siis algasid nii Pariisis kui ka mitmel pool mujal rahvarahutused ning selle kulminatsiooniks kujunes Bastille' kindlusvangla vallutamine. Necker pandi taas ametisse. Samas ei õnnestunud tal olukorda parandada ning ta lahkus peagi tugevalt kannatada saanud mainega.
Anniina Ljokkoi

Anniina Ljokkoi (sündinud 23. märtsil 1984) on soome tõlkija ja publitsist, kes elab 2007. aastast Eestis. Ta on soomendanud eesti kirjandusest mh Silvia Rannamaa "Kadri" ning Aime Hanseni, Kätlin Kaldmaa ja Triin Soometsa luulet. Tema eesti kirjanduse tõlkeid on avaldatud ka antoloogiates "Nippernaati" ning "8+8".
Anniina Ljokkoi on üks kolmest autorist, kes kirjutasid Eesti esimese teatmeteose veganlusest "Vegan – Maitsev ja hooliv elu" (Tammerraamat, 2015).
Anniina Ljokkoi on õpetanud 2009. aastast alates soome keelt Mehiläinen Eesti OÜ-s.  Aastatel 2012–2013 töötas ta Eesti Ingerisoomlaste Liidus ajakirja Inkeri peatoimetajana, ning 2014. aastast alates Soome veganite organisatsioonis Vegaaniliitto ajakirja Vegaia toimetajana. 2016. aastast kirjutab ta pererubriiki Eesti ajakirjas Vegan.
Anniina Ljokkoi on lõpetanud Jyväskylä Ülikooli filosoofia magistrantuuri kirjanduse ja soome keele erialal. Aastatel 2007–2009 õppis ta Tartu Ülikoolis eesti keelt ja kirjandust.
Indrek Särg

Indrek Särg (sündinud 26. aprillil 1966) on eesti kirjandustegelane, pedagoog ja poliitik.

Haridus

Indrek Särg lõpetas Tartu Ülikooli eesti filoloogina 1990. aastal ning täiendkoolituse juhtimise alal 2005. aastal Tallinna Ülikooli.

Akadeemiline tegevus

Ta on töötanud õpetajana Hugo Treffneri Gümnaasiumis, majandusdirektorina Tartu Lastekunstikoolis, õppejõuna Tartu Õpetajate Seminaris, Tartu Ülikoolis ja Tartu Teoloogia Akadeemias, külalisõppejõuna Mordva Riiklikus Ülikoolis ning esinenud külalisloengutega Helsingi ja Tampere ülikoolides. 1998. aasta lõpul õpetas ta Avatud Eesti Fondi toel Tartu Ülikooli magistrandina Saranski Ülikoolis eesti keelt ja kirjandust.

Muu keele ja kirjandusega seotud töö ja tegevus

Ta on töötanud 1980. aastatel Kostabi lehe toimetajana ja kooliõpetajana, avaldanud kirjandusest ja kultuuripoliitikast retsensioone, ülevaateid ja esseid ajakirjades Vikerkaar ja Looming.
Särg on korraldanud rahvusvahelisi teaduskonverentse, ekspeditsioone sugulasrahvaste uurimiseks ja ühistegevuse konverentse. Särg kuulub Eesti Kirjanduse Seltsi juhatusse ja MTÜ Kesk-Eesti Metsaomanikud toimkonda. Ta on Tartu Noorte Autorite Koondise liige. Särg on toimetanud NAKi almanahhe "AlmaNAK" (1988–1989) ja "Hea raamat" (1998).

Poliitika

Jaanuaris 2015 astus Särg Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna liikmeks. 
Ta kandideeris Tartus 2015. aasta Riigikogu valimistel ja kogus 116 häält. 
Pärast valimisi sai Särjest erakonna Tartu ringkonna esimees. Ta lubas hakata korraldama Tartus väitlusüritusi, kaasata senisest enam erakonna töösse seeniore ja korraldada noorteliikumise Sinine Äratus üritusi.
2017. aasta KOV valimistel valiti ta 1604 häälega Tartu linnavolikokku.
28. mail 2019. aastal heideti ta EKRE juhatuse koosoleku otsusel erakonnast välja, kuna ta olevat korduvalt ja jämedalt rikkunud erakonna põhikirja.
Therme laht

Therme laht (kreeka keeles Θερμαϊκός Κόλπος) on laht Egeuse mere loodeosas, mis ümbritseb Kassándra ja Chalkidike poolsaare ning Kesk-Makedoonia ja Tessaalia piirkonna rannikut.
Laht sai nime lahe kirderannikul asunud antiikaja linna Therme (praegu Thérmi) järgil.
Vaba Lava

Vaba Lava on sihtasutus, mis asutati 2010. aastal 9 väiketeatri – MTÜ R.A.A.A.M, MTÜ Genialistide Klubi, MTÜ Rhizome, MTÜ Polygon Teater, SA Eesti Teatri Festival, MTÜ Loominguline Ühendus Oma Lava, MTÜ Teine Tants, MTÜ Kell Kümme, SA Eesti rahvapärandi ja kirjavara esitamise selts LOOMINE – poolt. Vaba Lava näol on tegemist kaasaegse ja avatud etenduskunstide keskusega, mille peamiseks eesmärgiks on pakkuda väiketeatritele ja vabatruppidele soodsaid arengutingimusi nii teatrihoone kui ka erinevate tugiteenuste näolSA Vaba Lava juhatusse kuuluvad tegevjuht Kristiina Reidolv ja juhatuse liige Märt Meos. 2014. aastal avati Vaba Lava teatrikeskus Tallinnas SA Vaba Lava plaanib 2018. aasta novembriks avada teatri ka Narvas.

Struktuur

Vaba Lava pole klassikaline teater, seega puudub kindel peanäitejuht ja trupp. Teatri moodustavad administratiivne ja tehniline meeskond. 
Programmi koostavad kaks kuraatorit, rahvusvaheline ja eestipoolne, kes valivad ideekonkursile laekunud taotluste põhjal teatri põhiprogrammi.  
Sihtasutus Vaba Lava järgib oma tegevuses vabaühenduste tegevuse eetilisi põhimõtteid .

Hoone

19. septembril 2014 avati endisse metallitöökotta ehitatud Telliskivi Loomelinnakus Vaba Lava teatrihoone, mille projekteeris OÜ Allianss Arhitektid ja ehitas Messiehitus. 
Projekteerimine kestis neli aastat ja projekti eesmärgiks oli säilitada tööstushoone ilmet võimalikult palju. Metallitöökojast jäeti alles postirütmid ja katusekonstruktsioonid ning kasutati ära basiilika ristlõiget. 
Teatrikeskuses toimuvad ka kontserdid, kunstinäitused, kinoseansi, festivalid, konverentsid, seminarid jne.
Barbagia di Nuoro

Barbagia di Nuoro (ka Nuorese, murretes Su Nugorèsu, Su Nuorèsu) on ajalooline piirkond Itaalias Sardiinia saare kirdeosas.
Piirkonnas on kümme Nuoro provintsi valda: Bitti, Lula, Nuoro, Onanì, Oniferi, Orani, Orotelli, Orune, Osidda ja Ottana. Barbagia di Nuoro piirneb Baronie, Montacuto, Gocèano, Marghine, Barbagia di Ollolai ja Ogliastra piirkonnaga.
Sardiinia ajaloolised piirkonnad (subregioni) 
Anglona · Barbagia di Belvì ·  Barbagia di Nuoro · Barbagia di Ollolai · Barbagia di Seùlo · Barigadu · Baronie · Campidano di Cagliari · Campidano di Oristano · Gallura · Goceano · Guilcer  · Guspinese · Iglesiente  · Logudoro · Mandrolisai · Marghine · Marmilla · Meilogu · Monreale · Monteacuto · Montiferru · Nurra · Ogliastra · Parteòlla · Planargia · Quirra · Romangia · Sarcidano · Sarrabus-Gerrei · Sassarese · Sulcis · Sulcis-Iglesiente · Trexenta
Päde küla

Päde küla (ka Pädeküla) oli küla Laiuse kihelkonnas Vaimastvere vallas, praeguse haldusjaotuse järgi Jõgeva vallas. Päde liivakarjäär asub Pedja raudteejaamast 1 km põhja suunas.

Ajalugu

Küla on esimest korda kirjalikes allikates mainitud 1411. aastal. Pädekülas oli koolimaja, mis hävis 1862.a. oktoobris toimunud tulekahjus. Lapsed jätkasid õpinguid Kõola koolis.
Madis Nõu

Madis Nõu (10. märts 1897 Sootaga vald, Tartumaa – 22. september 1944 Läänemeri) oli eesti keemik.
Õppis Tartu Ülikoolis 1917–1918 matemaatikat, 1919–1924 ja 1928–1929 keemiat (lõpetas 1929). 1932 mag. chem. teemal "Bensiini-alkoholi segud plahvatusmootorite jõuainena".
Ta osales Vabadussõjas, oli aastast 1939 Riigi Piiritusmonopoli juhataja. Hukkus aurikul Moero Eestist põgenedes.
Heino Arumäe

Heino Arumäe (sündinud 21. augustil 1928 Mäetaguse vallas) on eesti ajaloolane.
Ta lõpetas 1948 Jõhvi Keskkooli ning õppis aastail 1948–1953 Tartu Ülikoolis. Aastal 1959 asus ta tööle Ajaloo Instituuti.
1961. aastal astus ta NLKP-sse.
Kükä järv

Kükä järv (järvekood 211140) on järv Põlva maakonnas Põlva vallas (Kauksi ja  Miiaste külas. Järve pindala on 0,9 ha.
Suru mõis

Suru mõis (saksa keeles Surro) oli rüütlimõis Kuusalu kihelkonnas Harjumaal. Nüüdisajal jääb mõisasüda Harju maakonda Kuusalu valda Suru külla.
Mõis asutati 1780. aastatel Kihlevere mõisast eraldatud osast. Asutamise ajast alates vahetas ta üle 50 aasta pidevalt omanikku: seda on omanud Helwigid, Bremenid, Stenbockid, Nierothid, Tollid, Brevernid ja teised. 1840 sai mõisa omanikuks Adolf von Klugen. 1879–1919 kuulus mõis Stackelbergidele.
Episoodiline mälu

Episoodiline mälu abil toimub inimese isiklike sündmuste mäletamine. Piltlikult võiks episoodilist mälu võrrelda isiku elu kroonikaga.
Kuna episoodiline mälu on seotud konkreetse isiku ajalooga, siis episoodiline mälu muutub pidevalt – igal ajahetkel toimub isiku elus mingi sündmus ja see fikseeritakse sõltuvalt tema olulisuse astmest mälu struktuuridesse – üleeile kell 12.30 oli isikul koosolek; üleeile kell lõuna paiku isik kukkus ja murdis jalaluu jne. jne.
Halliste vald

Ajalugu

Halliste valla omavalitsuslik staatus kinnitati aastal 1991.

Asustus

Halliste vallas oli 2 alevikku: Halliste ja Õisu ning 23 küla:
Ereste, Hõbemäe, Kaarli, Kalvre, Kulla, Maru, Mulgi, Mõõnaste, Naistevalla, Niguli, Pornuse, Päidre, Päigiste, Raja, Rimmu, Saksaküla, Sammaste, Tilla, Toosi, Uue-Kariste, Vabamatsi, Vana-Kariste ja Ülemõisa.

Vallavanemad

Halliste vallavanemad on olnud Väino Kangur (1991–2002) ja Andres Rõigas (2002–2013). Alates 2013. aastast oli vallavanem Ene Maaten.
Trinity maakond (Texas)

Trinity maakond (Trinity County) on maakond USA-s Texase osariigis. Geograafilised koordinaadid on 31°09' N, 95°12' W.
Maakonna halduskeskus on Groveton.
Maakonna pindala on 1849 km², millest 54 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 14 585. Aastal 2000 oli elanikke 13 779.

Ajalugu

Trinity maakond moodustati 1850. aastal Houstoni maakonna osast. Maakond sai nime Trinity jõe järgi.
Lisandusi mõtete ja uudiste vabale levikule Eestis

Lisandusi mõtete ja uudiste vabale levikule Eestis oli tsensuurivaba omakirjastuslik kroonika, mis ilmus Eestis aastatel 1978–1987 (kokku 25 kogu).
Lisanduste esimeseks tegevtoimetajaks oli Jüri Adams, seejärel Viktor Niitsoo, tema arreteerimise järel Arvo Pesti. Arvo Pesti vahistamise järel oli tegevtoimetajaks vangist vabanenud Mati Kiirend.
Lisandused ilmusid kirjutusmasinal paljundatult põranda all, ning pärast seda, kui Eestis ägenesid nõukogude võimu repressioonid sõnavabaduse vastu, ka välismaal - Eesti Vangistatud Vabadusvõitlejate Abistamiskeskuse hoole all Stockholmis.
Lisandustes avaldati NSV Liidus inimõiguste rikkumisi käsitlevaid pöördumisi maailma avalikkuse poole ning kirjeldati inimõiguste rikkumisi ja kohtuprotsesse dissidentide üle. Avaldati ka artikleid Eesti ajaloost, olukorrast Lätis, Leedus ja Ida-Euroopa riikides.
Tallinna Muusikakeskkooli sümfooniaorkester

Tallinna Muusikakeskkooli sümfooniaorkester on sümfooniaorkester, mille koosseisu moodustavad Tallinna Muusikakeskkooli 9.–12. klassi õpilased. 
1987. aastal Toomas Kapteni (peadirigent kuni 2006. aastani) eestvedamisel asutatud orkester annab aastas neli-viis kontserti. Repertuaaris on nii klassikaline kui ka tänapäevane orkestri- ja oratooriumirepertuaar.
Sümfooniaorkestrit on külalisdirigenditena juhatanud Arvo Volmer, Jüri Alperten, K.-H. Färber, R. König, J. Ahvenainen, Anu Tali, Mikk Murdvee jpt.
Orkestri peadirigent on aastast 2017 Jaan Ots.
Bonifatius V

Paavstiks saamine

Bonifatius V pühitseti paavstiks 23. detsembril 619, kui Bütsantsi keiser Herakleios I oli teda tunnustanud. Pikk interregnum oli põhjustatud arvatavasti sellest, et keiser sõdis samal ajal Pärsiaga.

Suhted Northumbria kuningaga

Bonifatius V kirjutas aastal 625 Northumbria kuningale Edwinile ja tema abikaasale Æthelburgile.

Suhtumine munklusesse

Bonifatius V taunis munklust.

Liturgilised otsused

Bonifatius V kinnitas kirikute asüüliõiguse.
Ta sätestas, et ainult preestrid tohivad märtrite reliikviaid transportida. Seni tegid seda akolüüdid.
Ta sätestas, et akolüüdid ei tohi Lateraani basiilikas ristida diakonite asemel.
Ta sätestas, et kiriku notarid peavad alluma tsiviilõigusele.

Misjon

Bonifatius V kirjutas Canterbury piiskopile Mellitusele ja Rochesteri piiskopile Justusele. Ta saatis aastal 624 Justusele palliumi.

Ordinatsioonid

Bonifatius V ordineeris 29 piiskoppi, 26 või 27 preestrit ja 4 diakonit.

Bonifatius V kultuuriloos

Bonifatius V lasi rajada Roomas Nicomedia kalmistu.

Surm

Bonifatius V suri 25. oktoobril 625 Roomas ja maeti Rooma Peetri kirikusse.
Ta jättis surres vaimulikele pärandi.
Siret Siilbek

Siret Siilbek (sündinud 6. juunil 1981) on eesti advokaat.
Siret Siilbek lõpetas Tartu Ülikooli õigusteaduse alal 2004. aastal.
Ta on 18. oktoobrist 2005 Eesti Advokatuuri liige, 1. juulist 2008 vandeadvokaat.
Ta töötas 2012. aastani advokaadibüroos Alvin Rödl & Partner. Aastast 2013 on ta Advokaadibüroo ALTERNA vandeadvokaat ja partner.
Siret Siilbek on 2013. aastast Justiitsministeeriumi juures tegutseva maksejõuetusõiguse ekspertnõukogu ja 2014. aastast Eesti Advokatuuri maksejõuetusõiguse komisjoni liige.
Pz 61

Ajalugu

Alates 1950. aastate algusest üritas Šveits osta moodsaid tanke, kuid Korea sõja tõttu osutus see võimatuks. Seetõttu otsustati luua oma tank. Aastal 1958 ilmus esimene prototüüp KW 30, millel oli Šveitsis loodud 90 mm kahur, kuus tugiratast mõlemal küljel ja Belleville vedrustus. Järgmisel aastal valmis 10 masinast koosnev tootmise eelseeria, uued prototüübid kandsid nime Pz 58 ja olid relvastatud Briti Ordnance QF 20-naelase kahuriga.
Tootma hakati tanke 1965. aastal Pz 61 nime all. Tootmismudelite põhirelvaks oli juba Briti 105 mm L7 tankikahur. Lisaks oli tankil kaks 7,5 mm kuulipildujat, millest üks paiknes tornis kahuri kõrval ja teine torni peal. Tank kaalus 38 tonni.
Tanki toodeti aastatel 1965–1967 150 masinat. Seejärel hakati tootma Pz 61 edasiarendust Pz 68. Pz 61 jäi Šveitsi armee teenistusse kuni 1994. aastani. Selle aja jooksul moderniseeriti teda korduvalt, nii et tank vastas lõpuks peaaegu Pz 68 standarditele.
Tank Pz 61 oli küllaltki hea relvastusega, kuid muus osas kaasaegsetest tankidest tehniliselt maha jäänud. Mitmed selle disaini elemendid on omased pigem 1940. aastate lõpu ja 1950. aastate alguse tankidele. Näiteks puudus tankil igasugune kahuri stabiliseerimissüsteem ja ABK kaitse.
Tanki veermikku kasutati soomustatud evakuatsioonimasina Entpannungspanzer 65 ja sillapaigaldaja Brückenlegepanzer 68 prototüübi ehitamiseks. Tänapäeval leidub Pz 61 tanke mitmes muuseumis üle maailma.
Pjotr Bogatõrjov

Pjotr Grigorjevitš Bogatõrjov (Пётр Григо́рьевич Богатырёв, 28. jaanuar 1893, Saraatov – 18. märts 1971, Moskva) oli vene folklorist, etnograaf, tõlkija.
Ta oli seotud Praha lingvistilise ringi ning ka Tartu–Moskva semiootikakoolkonnaga. Ta oli üks etnosemiootika rajajaid.