Jaak Jõerüüt

Jaak Jõerüüt (sündinud 9. detsembril 1947 Tallinnas) on Eesti proosakirjanik, luuletaja, diplomaat ja poliitik.

Tegevus nõukogude ajal

Jaak Jõerüüt õppis Tallinna 10. Keskkoolis aastail 1955–1966 ja Tallinna Polütehnilises Instituudi majandusteaduskonnas, mille lõpetas 1973. aastal (ökonomistina).
Jõerüüt on töötanud raamatukoguhoidjana, ajakirjanikuna Õhtulehe toimetuses aastal 1969 ja ajalehe Rahva Hääl toimetuses aastatel 1966–1973. Seejärel oli ta tööl assistendina Tallinna Polütehnilise Instituudi statistika kateedris aastatel 1973–1974 ja teadurina ENSV Teaduste Akadeemia Majanduse Instituudis aastatel 1975–1976.
1976–1977 oli Jõerüüt toimetaja kirjastuses Eesti Raamat. Järgnevalt oli Jõerüüt tööl Eesti NSV Kirjanike Liidus: organisatsioonilise sekretärina (1977–1981), juhatuse sekretärina (1981–1986) ja juhatuse aseesimehena (1988–1989). Jõerüüt osales juhtorganite liikmena ja partei allorganisatsiooni büroo sekretärina aktiivselt Kirjanike Liidu kaadripoliitikas, mida otseselt suunas EKP Keskkomitee tippjuhtkond. Aastatel 1989–1990 oli Jõerüüt Eesti NSV kultuuriministri asetäitja. 1989. aastal sai Jõerüüdast Eesti Loomeliitude kultuurinõukogu esimees. Ta oli aastast 1990 Eesti NSV Ülemnõukogu saadik.

Diplomaatiline karjäär

1993–1997 oli Jõerüüt Eesti suursaadik Soomes, 1998–2002 Itaalias ja Maltal, 1999–2004 Küprosel. 2002–2004 töötas ta Eesti Vabariigi välisministeeriumi siseauditi juhina. 2004. aasta juulist kuni novembrini oli Jõerüüt suursaadik ÜRO juures. 2006–2011 oli ta Eesti suursaadik Lätis ja 2011–2014 Eesti suursaadik Rootsis. 16. oktoobril 2015 läks ta diplomaatilisest teenistusest pensionile.

Poliitiline tegevus

Jaak Jõerüüt oli aastatel 1978–1989 NLKP liige. ENSV Kirjanike Liidu partorgina oli Jaak Jõerüüt okupatsiooniajal mitmete kirjandusinimeste-kolleegide karistajaks poliitiliste eksisammude eest, sealhulgas  40 kirjale allkirjutamise eest, millest ta ise oli keeldunud. Järgnevalt astus ta Eesti Liberaaldemokraatlikku Parteisse, oli selle liige 1990–1993, seejärel 1994–2012 Reformierakonna liige. Jõerüüt oli Eesti Kongressi liige.
22. novembril 2004 nimetas president Arnold Rüütel Jõerüüda kaitseministriks Juhan Partsi valitsuses Margus Hansoni asemel, kelle kodust oli varastatud portfell tööalaste dokumentidega. Pärast valitsusevahetust jätkas Jõerüüt kaitseministrina Andrus Ansipi esimeses valitsuses kuni oktoobrini 2005. Tema kaitseministriks olemise ajal tehtud tähtsaim tehing oli 60 Pasi XA-180 soomuki ostmine Soomelt 112,7 miljoni krooni eest.
Novembris 2012 astus Jaak Jõerüüt Reformierakonnast välja.

Osalemine presidendivalimistel

Jõerüüt andis ajalehes Postimees ise teada oma valmisolekust kandideerida eesti Vabariigi presidendiks. Ükski poliitiline jõud teda otseselt presidendikandidaadiks ei seadnud, võimalike presidendikandidaatide nimekirja sattus ta meedia valimisteemaliste arutluste ajal meedia kaudu. Jõerüüti kutsuti küll Vabaerakonna koosolekule ärakuulamiseks. Valimiste lõppstaadiumis langes Jõerüüt  ka meedia koostatud nimekirjades tagaplaanile ning teda ei käsitletud enam võimaliku presidendikandidaadina. Valimiskampaania ajal käsitleti meedias kriitiliselt Jõerüüda kui NLKP liikme ja Kirjanike Liidu partorgi osa parteivõimu, eeskätt EKP Keskkomitee suuniste ja NLKP kaadripoliitika püüdlikul elluviimisel. Jõerüüt keeldus alla kirjutamast nn 40 kirjale, nimetades seda "mädaks". Ta oli otseselt tegev kolleegide poliitilisel karistamisel ja ametikohtadelt kõrvaldamisel, sealhulgas nii seoses 40 kirjaga kui ka ajakirjas Looming ilmunud luuletusega, mille esitähed andsid kokku "sinimustavalge". Elulooraamatus "On nagu on" (Küsimused Aita Kivi) AS Ajakirjade Kirjastus 2017) väldib Jõerüüt nende okupatsiooniaegsete teravate konkreetsete etteheidete käsitlemist, mis kerkisid esile presidendivalimiste ajal ajakirjanduses ja jätab oma tegevuse Nõukogude Eesti tippjuhtide käsualusena NLKP-s praktiliselt kõrvale.

Suhtumine religiooni

2000. aastatel on Jaak Jõerüüt avalikult toonitanud, et tal on sidemeid usuringkondadega 2011. aastal teatas Jaak Jõerüüt: "Pirita kloostris on toimunud mõned minu elu väga tähtsad sündmused, aga need on olnud isiklikud ja nende lähem kirjeldamine ei ole vajalik." 2014. aasta oktoobris avalikustas Jaak Jõerüüt Postimehes, et kuulub katoliiklaste hulka.

Suhtumine Rail Balticusse

Jaak Jõerüüt on Rail Balticu küsimuses esitanud põhimõtteliselt vastandlikke seisukohti, võttes 2014. aastal Postimehes sõna Rail Balticu vastaste vastu , 2018. aastal aga samas ajalehes Rail Balticu vastu, pidades vajalikuks anda allkiri ka laia tähelepanu pälvinud 400 kirjale selles küsimuses.

Isiklikku

Alates 1974. aastast on Jaak Jõerüüt abielus Viivi Luigega. Tema onu oli majandusteadlane Ivar Jõerüüt.

Märkused

1980. aastatel, pärast Karl Vaino ja Rein Ristlaane võimuletulekut, toimus Eestis suur kaadrivahetus kultuuriasutustes ja -organisatsioonides. 1983. aastal läksid NLKP liikmed, ENSV Kirjanike Liidu juhatuse sekretärid Jaak Jõerüüt ja Arvi Siig EKP Keskkomitee sekretäri Ristlaane juurde ultimatiivse sooviga, et Kirjanike Liidu juhatuse esimees Paul Kuusberg peab lahkuma või lahkuvad nemad ja leppisid temaga kokku, et juhatuse esimeheks saab Vladimir Beekman. Vt. Vladimir Beekman. "Alles see oli." Tallinn, Tänapäev 2008, lk 161.
Kirjanike Liidu partorgina osales Jõerüüt 1982. aastal Sirje Kiini väljaviskamisel NLKP-st. (Vt. Sirje Kiin. "Poliitiline autobiograafia.") Sirje Kiin kaotas seetõttu töökoha ja tema kirjutisi keelati avaldada.