google/wiki40b huggingface dataset:
Aruküla Põhikool

Aruküla Põhikool on põhikool Aruküla alevikus Raasiku vallas Harjumaal.
Kooli aadress on Põllu 5. Aruküla Põhikooli direktor on Avo Möls.
See on valla neljast koolist suurim, koolis on 18 klassikomplekti, kokku 340 õpilast. Koolis töötab 44 inimest, neist pedagooge 29.
Koolil on oma raamatukogu, söökla, võimla ja staadion.
Koolis ilmus ajaleht "Aruküla kooli uudised", mida andis välja noorteühendus Aruküla Uudised. Koolis korraldatakse õppetöö kõrvalt ka mitmeid suuri üle Aruküla toimuvaid üritusi, näiteks koostöös Aruküla Kultuuriseltsiga iga-aastast Aruküla lumelinna ehitamist. Samuti on üks koolile omapärane üritus "Aruküla kooli mäng", kus võistlevad klassid erinevates õpetajate poolt määratud ülesannetes.
Võõrkeeled: inglise keel A-keelena, vene keel B-keelena.
Sääse tänav

Sääse tänav on tänav Tallinnas Mustamäe linnaosas Sääse asumis.
Tänav sai nime 1923.
Live Unplugged

"Live Unplugged" on Smilersi kontsertalbum. Album ilmus 2004. aastal ja selle tootsid Hendrik Sal-Saller ja Elwood Muusik.
Rossija Segodnja

Organisatsioon

Rossija Segodnja loodi detsembris 2013 senise Venemaa riikliku uudisteagentuuri RIA Novosti välismaale suunatud haru ja välisauditooriumile mõeldud Venemaa riikliku raadiokanali Voice of Russia ühendamise teel.  
Uue agentuuri peadirektoriks sai Venemaa riikliku telekanali Rossija-1 uudistesaatejuht Dmitri Kisseljov ja peatoimetajaks alates 31. detsembrist 2013 Margarita Simonjan, kes on ka välismaale suunatud telekanalitevõrgu RT peatoimetaja. Peadirektori nimetab ja vabastab ametist Venemaa president isiklikult.
Rossija Segodnja ühendab endas vene-, inglis-, hispaania-, araabia- ja hiinakeelse raadio, internetiportaalid kümnetes keeltes, rahvusvahelised multimeedia pressikeskused. Välismaal tegutseb see alates märtsist 2014 uudisteportaalina Sputnik News, Venemaale endale suunatud Rossija Segodnja uudiseportaal kannab nime RIA Novosti.

Kriitika

Nagu agentuuri asutamisdokumendis kirjas, tegeleb Rossija Segodnja Venemaa riikliku poliitika valgustamise ja õigustamisega. Uudisteagentuuri peetakse president Vladimir Putini hääletoruks, mis asendab senise pooliseseisva ja professionaalse uudisteteenistuse otseselt Putinile lojaalse agentuuriga. Selle eesotsas seisev Dmitri Kisseljov on tuntud oma läänevastase, Putini režiimi ülistava retoorika poolest.
Elektromeeter

Elektromeeter on mõõtevahend elektrivälja potentsiaali mõõtmiseks. Elektromeeter koosneb metallvardast ja -osutist, mis saab vabalt ümber horisontaaltelje pöörduda. Varras koos osutiga paiknevad klaaskestas.
Kui anda näiteks klaaspulgale seda mingi isoleermaterjaliga hõõrudes elektrilaeng ning puudutada selle pulgaga elektromeetri varrast, siis läheb elektrilaeng klaaspulgalt üle nii vardale kui ka osutile. Samanimeliste elektrilaengute vahel valitseva elektrostaatilise tõukejõu mõjul osuti ülemine ots eemaldub vardast ning osuti kaldub skaalal laengu suurusest sõltuva nurga võrra.
Esimese elektroskoobi valmistas Georg Wilhelm Richmann 1745. aastal.
Samal põhimõttel töötav, kuid ilma skaalata mõõtevahend on elektroskoop.
Tänapäeval kasutatakse niisuguseid mehaanilisi mõõtevahendeid üksnes õppeotstarbel. Vastavate elektrooniliste mõõtevahenditena võib käsitada ülisuure sisendtakistusega (kuni 10¹⁶ Ω) elektrimõõteriistu.
Maria Kalm

Maria Kalm (sündinud 2. juuniil 1983) on eesti sisustuskunstnik. 
Ta on lõpetanud Eesti Kunstiakadeemia 2009. aastal.
Ta tegutseb teatrikunstnikuna.
Ralf Toming

Ralf Toming (25. september 1928 – 6. oktoober 2005) oli eesti kirjastustöötaja ja tõlkija.
Ta lõpetas 1952. aastal Tartu Riikliku Ülikooli keemikuna.
Ta tõlkis hiljem palju kriminaalromaane inglise keelest.
Füüsikaline maailmapilt

Ajalooline areng

Piiratud kujul hakkas füüsikaline maailmapilt mütoloogilise maailmapildi rüpes kujunema juba antiikajastul.
Mehaaniline maailmapilt kujunes välja 18. sajandi lõpuks Galilei, Descartesi, Huygensi ja peamiselt Newtoni tööde põhjal. Mehaaniline maailmapilt peab oluliseks kehi, nende liikumist ja vahetul kontaktil ilmnevat vastastikmõju.
Elektromagnetiline maailmapilt kujunes välja 19. sajando lõpuks Michael Faraday ja Maxwelli tööde tulemusena. Erinevalt mehaanilisest maailmapildist tähtsustab vastastikmõju vahendit – välja.
Relativistlik maailmapilt tekkis 1905–1916 Albert Einsteini tööde põhjal. Lisas varasemale Absoluutse kiiruse printsiibi. Ilmnes pikkuse ja aja suhtelisus (relatiivsus).
Kvantmehaaniline maailmapilt kujunes välja 1924–1930 Niels Bohri, de Broglie, Schrödingeri, Heisenbergi, Pauli ja Diraci tööde tulemusena. Lisandusid dualismiprintsiip ja tõenäosuslikuse printsiip.
Kaasaegne maailmapilt kujunes 20. sajandi teisel poolel seoses spinni jõudmisega statistilisse füüsikasse (fermionide ja bosonite eristamine), tugeva ja nõrga vastastikmõju avastamisega ning algosakeste standardmudeli loomisega.
Politseikohus

Politseikohus on politseiasutus, mis lihtsustatud menetluse kaudu lahendab väiksemaid kohtuasju.
Eesti ajaloos on politseikohtuid olnud nt keskaegses Tallinnas (nimetati kui: Wettgericht), kus see tegutses raekohtu juures. Politseikohtuteks on nimetatud ka Eestimaa kubermangus 1880ndate lõpuni tegutsenud haagikohtunikku, sillakohust, kihelkonna politseikohust ja Liivimaa kubermangus ka kihelkonnakohust.
Koeru kihelkond

Piirkonna ajalugu

Koeru kihelkonda on esimest korda kirjalikult mainitud 1282. aastal. Varem kuulus ala Lõpekunna (Loppegunde) muinaskihelkonda. Koeru kirik ja kihelkond pühitseti 1288. aastal Maarja-Magdaleenale. 
Juba 1727. aastast tegutses Koeru kihelkonnas kool.

Külad

Koeru kihelkonna külad (1935.a. seisuga): Aavere, Abaja, Allivere, Ao, Aruküla, Ellavere, Ervita, Jõeküla, Kaarli, Kalitsa, Kapu, Koidu-Ellavere, Koidu, Kuusna, Kõpsta, Laaneotsa, Lahu, Liigvalla, Liusvere, Merja, Metsanurga, Metsla, Nahkanuia, Norra, Nõmmküla, Paemurru, Piibe, Pikevere, Preedi, Puhmu, Puivere, Pädaniku, Raigu, Rakke, Ramma, Rodeviku, Rõhu, Salutaguse, Sandhofi, Tammiku, Tudre, Udeva, Udeva-Aru, Vaali, Vahu, Valila, Vao, Varangu, Visusti, Vuti, Väinjärve ja Koeru alevik.

Kihelkonna alad tänapäeval

Tiheda asustusega kihelkonna põhiosa asub kaasaegsel Järvamaal Järva vallas.
Ajaloolisele Järvamaale kuulunud kihelkonna põhja- ja idaalad kuuluvad Lääne-Virumaa Tapa ja Väike-Maarja valla koosseisu, kagunurk Vägeval on Jõgevamaa Jõgeva valla koosseisus. 
Kihelkonna rikkuseks on puhas vesi, mille kaitseks on loodud Endla looduskaitseala. Siin asub ka Baltikumi sügavaim, Sopa allikas (4,8 m). Koeru alevikust 5 km kaugusele jääb Järvamaa suurim veekogu Väinjärv.
Aino Orgulas

Aino Orgulas (neiuna Aino Ruubel; sündinud 27. jaanuaril 1935 Tallinnas) on eesti arst.
Ta on õppinud Rakvere 8-klassilises koolis ja lõpetas aastal 1953 Rakvere 1. Keskkooli. Samal aastal astus ta Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonda, mille lõpetas aastal 1959 arstina.
Ta töötas aastatel 1959–1960 Jõhvi haiglas akušöör-günekoloogina. Aastatel 1960–1990 töötas ta Tallinna Vabariiklikus Haiglas naistehaiguste osakonnas, sünnitustubade osakonna juhatajana. Ta on viibinud korduvalt täiendustel Leningradi Arstide Täienduse Instituudis ja Tartu Riiklikus Ülikoolis. Ta oli I kategooria akušöör-günekoloog. Aastatel 1990–1995 tegutses ta Harju maakonna naistenõuandla akušöör-günekoloogina. Ta kuulus Eesti NSV Akušöör-günekoloogide Seltsi, mis Eesti Vabariigi töötas edasi Eesti Naistearstide Seltsina. Aastal 1995 jäi ta pensionile.

Isiklikku

Tema isa Hugo Ruubel oli loomaarst. Aastal 1960 abiellus ta näitleja Jaanus Orgulasega; neil on tütar.
Albeedo

Albeedo (ladina sõnast albedo 'valgesus') on pinna peegeldumisnäitaja.
Pinna albeedo väärtus on arv 0 ja 1 vahel, mis näitab peegelduva kiirguse intensiivsust võrreldes pealelangeva kiirgusega. Heleda pinna albeedo on suurem kui tumedal. Väljendatakse ka protsentides 0...100%.
Looduslike pindade albeedo jääb reeglina vahemikku 5...95%. Albeedo on tähtis füüsikaline suurus astronoomias ja meteoroloogias.
Paljude pindade puhul oleneb albeedo valguskiirte langemisnurgast. Näiteks merepinna albeedo võib muutuda vahemikus 2...99%, sõltuvalt sellest, kas Päike on seniidis või horisondil.
Planeet Maa keskmine albeedo on 37%, Kuu albeedo aga 12%, seega on Kuu märksa tumedam taevakeha kui Maa.
Absoluutselt musta keha albeedo on null.
Valter Krimm

Valter Krimm (21. detsember 1902 Undla vald, Virumaa – august 1944) oli Eesti notar ja poliitik (Rahvuskogu liige).
Ta õppis 1922–1926 (lõpetas) Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas, Eesti Üliõpilaste Seltsi liige.
1927–1937 oli ta notar Lihulas, alates 1937 Rakveres. Kaitseliidu Lääne Maleva liige.
Jäi kadunuks Saksa sõjaväes võideldes Sinimägedes.
Harilik tokkroos

Levila ja kasvukoht

Harilik tokkroos kasvab looduslikult Ees-Aasia põldudel ning prügi- ja rusuhunnikutes. Tokkroos on olnud Eesti talu traditsiooniline lill, mida on kasvatatud näiteks maja seina ääres. Tuulisemas kasvukohas võib toestamata taim lamanduda. Tokkroos kasvab meelsamini soojas ja päikesepaistelises kohas. Taim pole pinnase suhtes eriti nõudlik, kuid eelistab kuivemat liivakat mulda, mida siiski on väetatud. Kuival ajal vajab ta rohket kastmist.

Kirjeldus

Tokkroos on vastupidav ühe- või mitmeaastane taim. Kõige sagedamini kasvatatakse teda kaheaastase taimena. Taim võib kasvada 2,5–3 meetri kõrguseks. Tokkroosi vars on jäme ja karekarvane. 
Tokkroosi sõrmhõlmised või sõrmlõhised lehed kinnituvad varrele vahelduvalt. 
Õied on suured, läbimõõduga 6–10 cm, ning kinnituvad lühikese rao külge. Õied kinnituvad kahe- või kolmekaupa lehekaenaldesse. 
Looduslikul liigil on õied roosad või kollased, kuid on aretatud hulk liht- ja täidisõielisi sorte, mille õied võivad olla nii valged, roosad, punased, kollased, oranžid kui ka purpursed. Kroonlehed on kuni 5 cm pikad.
Vili on jaguvili, mis koosneb 18–40 neerjast seemnisest.

Paljunemine

Tokkroos õitseb juulist septembrini, sageli esimeste öökülmadeni. Taim paljuneb seemnetega, kuid tihti paljundatakse seda ka juurekaela juurest võetud pistikutega. Pistikust paljundatud taimed on tavaliselt madalamad ja õiterikkamad.

Kasutamine

Rahvameditsiinis on taime osi kasutatud nahka pehmendava ainena ning kõhulahtistina, samuti tema põletikuvastase toime pärast, näiteks igemete veritsemise korral. Tema õietee parandab seedimist, kaitseb limaskesti ning leevendab põletiku korral mao- ja kurguvalu.
Turgutavat teed saab lehtedest. Lehemähis aitab paisete korral. Õitest tehakse näole auruvanne ning kanget tõmmist lisatakse nii näomaskidesse kui salvidesse. Seemnetega on rahvameditsiinis ravitud neeru- ja sapikivivalu.
Tumedaõieliste tokkrooside kroonlehed sisaldavad värvainet altiini ning neid on pruugitud veinide, likööride, toitude ning siidi värvimiseks.
Asuncióni ülikool

Asuncióni ülikool (hispaania keeles Universidad Nacional de Asunción) on ülikool Paraguays Asunciónis ja San Lorenzos; ühtlasi riigi vanim ja suurim ülikool.
Ülikool asutati 1889.
Ülikoolis õpib umbes 36 000 üliõpilast (2006).
Karabahhi mägismaa

Karabahhi mägismaa on vulkaaniline mägismaa Taga-Kaukaasias Armeenias ja Aserbaidžaanis Zangezuri ja Karabahhi aheliku vahel. Kõrgeim tipp on 3616 m (Dalidagi mägi). Mägismaal on mitu kustunud vulkaani kõrgusega kuni 3581 m (Kõzõlbogaz). Mägismaale on iseloomulikud kivipuistud (tšingilid); suuremas osas mägismaast on levinud lähisalpiinsed niidud. Inimesed tegelevad välikarjandusega.
Kupukivi

Kupukivi on looduskaitsealune rabakivist rändrahn Harju maakonnas Kuusalu vallas Kupu külas.
Ümbermõõt: 33,2 meetrit. Pikkus 12,5; laius 8,7; kõrgus 5,8 meetrit.
Rändrahnu geograafilised koordinaadid on 59° 27′ 46″ N, 25° 28′ 3″ E .
Toominga tänav (Tallinn)

Toominga tänav on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Pirita asumis. 
Tänav sai nime 1920. aastatel. Varem kandis see Tominga tänava nime.
Kalevi tänav

Kalevi tänav (varem Karlova tänav) on tänav Tartus.
Selle pikkus on 1,88 km. Tänav algab Riia tänavalt ja lõpeb Tehase tänaval. Teisel pool Riia tänavat jätkub tee Ülikooli tänavana. Alguses kulgeb tänav kagusse, aga teeb Lina ja Marta tänava kandis aeglase käänaku ning kulgeb edasi lõunasse.
Tänava alguses, ristumiskohas Riia tänavaga paikneb Tartu Halduskohus.
Tänava algusest lõpu poole minnes on Kalevi tänaval ühine ristmik Soola tänavaga (vasakult), Lille tänavaga (paremalt), Lao tänavaga (vasakult), Aida tänavaga (vasakult), Pargi tänavaga (paremalt), Lina tänavaga (vasakult), Malmi tänavaga (vasakult), Marta tänavaga (paremalt), Jõe tänavaga (vasakult), Tolstoi tänavaga (paremalt), Õnne tänavaga (paremalt), Sõpruse puiesteega (vasakult), Rebase tänavaga (vasakult), Kuu tänavaga (risti), Vaba tänavaga (risti), Sõbra tänavaga (risti), Saekoja tänavaga (risti) ja Purde tänavaga (risti).
Tänav on nimetatud Tartu linnavolikogu otsusega 14. maist 1936. Varem on seda nimetatud, eri kirjaviisides: Karlova tänav; Kaarli tänav; Pirogovi tänav; Piiskopimõisa tänav; Aleviküla tänav; Pirogowstraße; Pirogoffstraße; Karlowastraße; Carlowa Straße; Carlowastraße; Karlowa’sche Straße; Die Carlowasche Str.; Bischoffhoffsche Strasse; Allewekullsche Strasse; Allawaküll Strasse.
Karu süda (film)

Varia

2001. aastal käis filmi Eesti kinodes vaatamas 23 816 inimest.
Reet Laugaste

Reet Laugaste (kuni 1966 Reet Rajasalu; sündinud 23. oktoobril 1939 Tallinnas) on eesti algoloog; bioloogiakandidaat (1968).

Elukäik

Ta lõpetas 1958. aastal Tallinna 4. Keskkooli ja 1963. aastal Tartu Riikliku Ülikooli, aastast 1967 töötab ta EPMÜ Zooloogia ja Botaanika Instituudi Võrtsjärve Limnoloogiajaamas. 
Ta on peamiselt uurinud Võrtsjärve, Peipsi ja Eesti väikejärvede vetikaid, nende produktsioonibioloogiat ja seoseid Eesti järvede hüdrobioloogilise tüübi ja ökoloogilise seisundi vahel.
Oktoobrirevolutsiooni ordeniga Balti raudtee

Balti raudtee (vene Прибалтийская железная дорога), hilisema täieliku nimega Oktoobrirevolutsiooni ordeniga Balti raudtee (vene Прибалтийская ордена Октябрьской Революции железная дорога) oli 1963–1992 raudtee Balti liiduvabariikides ja Kaliningradi oblastis. Raudtee peakontor asus Riias.
1971. aastal anti ettevõttele Oktoobrirevolutsiooni orden. 
Raudtee pikkus oli umbes 9000 km. Seisuga 1990 oli raudteest 596,4 km elektrifitseeritud.
Raudtee allüksusteks olid Riia, Jelgava, Daugavpilsi, Eesti (kontoriga Tallinnas), Vilniuse, Šiauliai ja Kaliningradi raudteekonnad.
Marleasing SA v La Comercial Internacional de Alimentacion SA

Marleasing SA v La Comercial Internacional de Alimentacion SA (1990) C-106/89 on oluline Euroopa Liidu kohtu kaasus, mis puudutab direktiivide kooskõlalise tõlgendamise küsimust. Täpsemalt, kohus otsustas kas Euroopa Liidu riikide kohtud peavad tõlgendama siseriikliku õigust Euroopa Liidu õiguse valguses isegi kui vastav direktiiv ei ole siseriiklikult vastu võetud. Koos asjaga Sabine von Colson ja Elisabeth Kamann v Land Nordrhein-Westfalen oli oluline lahend direktiivide kaudse õigusmõju põhimõtte väljakujunemisel.

Asjaolud

Hispaania äriühing Marleasing SA (Marleasing) esitas kohtusse nõue teise äriühingu La Comercial Internacional de Alimentacion SA (La Comercial) sundlõpetamiseks. Nõue põhjenduseks nad tõid välja, et La Comercial'i asutamisleping oli "alusetu, võltsitud tehing, mis oli loodud ainuüksi eesmärgiga petta La Comerciali võlausaldajaid". La Comercial aga vaidles vastu, et vastavalt direktiivi 68/151/EMÜ artiklile 11 asutamislepingu "alusetus" ei ole piisavaks põhjuseks äriühingu sundlõpetamiseks.
Hispaania kohus pöördus Euroopa Kohtusse eelotsuse taotlusega, küsides, kas on võimalik sundlõpetada ühingu alusel, mis ei ole loetletud direktiivi 68/151/EMÜ artiklis 11, kui liikmesriik ei ole võtnud vastu vastava direktiivi.

Kohtuotsus

Vastates eelotsuse küsimusele Euroopa Kohus rõhutas kooskõlalise tõlgendamise olulisust siseriiklike vaidluste lahendamisel. Sealjuures kohus vastas eelotsuse küsimusele, et õiguse kohaldamisel liikmesriikide kohtud on kohustatud tõlgendama siseriikliku õigust EL õiguse valguses vaatamata sellele kas üks või teine direktiiv on siseriiklikult vastu võetud või mitte.
FOXP2

FOXP2 (lühend ingliskeelsest väljendist Forkhead box protein P2) on geen, mis kodeerib inimorganismis valku FOXP2. Valku FOXP2 ekspresseeritakse loote ja täiskasvanu ajus paiknevates neuronites ning samuti kopsudes ja seedekulglas.  FOXP2 geeni muudab tähelepanuväärseks selle seostamine inimkõnega.

Keelegeen

Inimesel asub FOXP2 geen 7. kromosoomis ning selles on võrreldes šimpanssides esineva geenivariandiga kaks mutatsiooni. Teadlased arvavad, et need aminohappelised erinevused on seotud kõne tekkimisega. 
Max Plancki instituudi paleogeneetik Svante Pääbo avastas 2007. aastal, et neandertallaste FOXP2 geen oli täpselt samasugune kui tänapäeva inimestel. Arvatakse, et FOXP2 geenis olevad mutatsioonid võisid tekkida ligikaudu pool miljonit aastat tagasi, enne neandertallaste ja inimeste lahknemist.
Sebastián de Belalcázar

Sebastián de Belalcázar (1479 või 1480 – 1551) oli Hispaania konkistadoor.
Aastal 1524 aitas ta Pedro Arias de Ávilal vallutada maid Nicaragua aladel. Aastal 1531 ühines ta Francisco Pizarro vägedega Peruu vallutamisel. Aastal 1533 vallutas ta Ecuadori. Detsembris 1534 võitis ta inka Rumiñahuid ja vallutas Quito.
Ta rajas Cali, Pasto ja Popayáni linnad.
Nagu paljud teisedki konkistadoorid, oli Belalcázar lummatud müütilisest kullamaast Eldoradost, ja üritas seda leida. Oma otsingutel tungis ta Colombiasse, kuhu rajaski Popayáni linna, mille valitsejaks ta ise sai. Ometigi sattus ta konflikti teiste hispaanlastest valitsejatega. Lõpuks ta isegi tappis ühe hispaanlase ning suri seejärel vanglas.
Sulev Valner

Sulev Valner (sündinud 29. mail 1965 Tallinnas) on eesti ajakirjanik.

Haridus

Ta lõpetas aastal 1983 Tallinna 32. Keskkooli ja 1993 Tartu Ülikooli ajakirjanikuna.

Töökohad

Sulev Valner on töötanud toimetajana väljaannetes Harju Elu (1987–1988), Vaba Maa (1989–1990), Kultuur ja Elu (1990–1991), Sõnumileht (1998).
Aastatel 1991–1993 oli ta Vasalemma Põhikooli direktor.
Aastatel 1993–1998 töötas Sulev Valner Eesti Televisioonis ning juhtis muu hulgas saateid "Otseliin" ja "Vastasseis".
Aastatel 1998–2004 ja 2007–2009 oli ta Maalehe peatoimetaja. 
Jaanuaris 2010 sai ta Võrumaa Teataja peatoimetajaks, kuid lahkus sellest ametist märtsi alguses. 
Septembrist 2011 oktoobrini 2012 töötas ta ajalehes Postimees .
Märtsist 2013 septembrini 2015 töötas Valner siseministeeriumis.
Alates septembrist 2015 töötab ta rahandusministeeriumis regionaalhalduse osakonna nõunikuna.

Isiklikku

Ajakirjanik Kadri Valner on Sulev Valneri abikaasa.
Merike Rõtova

Merike Rõtova (1963. aastani Merike Kuningas; sündinud 19. augustil 1936) on eesti maletaja, maleajakirjanik ja -treener.
Ta lõpetas 1954 Türi 1. Keskkooli ja 1959 ajakirjanduse erialal TRÜ. 
Maletama õpetas teda isa Oskar Kuningas. Sai Eesti NSV meistrivõistlustel 1975 hõbeda ja võitis 1976 Paul Kerese I mälestusfestivali naisteturniiri. 
Tuli naiste kirimale meistrivõistlustel 1972–77 3., 1978–84 2. ja 1985–92 5. kohale. 
Oli 1986–92 NSVL-i naiskonnas III kirimaleolümpia võitjaid (1. laual 3,5 p 7-st). Võitnud kirimales Eesti meistrivõistlustel 1966 hõbeda. 
Meistersportlane ja rahvusvaheline kirimalemeister (1978), rahvusvaheline suurmeister kirimales (1997). 
Kuulunud 1959–92 ENSV Maleföderatsiooni presiidiumi. 
Töötanud 1959–78 Eesti Raadio kirjandussaadete toimetajana, 1978–80 kirjastuse Eesti Raamat toimetajana, 1980–91 Tallinna Malekooli treenerina. 
A-st 1992 Eesti Kirimaleühingu juhatuse liige. 
2-kordne veteranide MM-i hõbe (1993, 1994).

Isiklikku

Tema õde oli Astrid Reinla. Nende isa Oskar Kuningas oli eesti kirjandusteadlane, kirjandus- ja teatrikriitik, kultuuriloolane ja tõlkija. 
Merike Rõtova oli abielus Boriss Rõtoviga, nende poeg on Igor Rõtov ja tütar Regina Narva.
Täkk

Täkk on kastreerimata isane hobune või muu kabjaline, enamasti siiski hobuslase (nt eesel, sebra, kulaan, tarpan), kuid ka kaameli isasloom.
Tallinna–Rapla rongiliin

Tallinna–Rapla rongiliin on Edelaraudtee opereeritav rongiliin Eestis. Liin läbib Harju ja Rapla maakonda.
Anatol Siŭko

Anatol Siŭko (valgevene keeles Анатоль Сіўко; sündinud 1987 Maladzetšnas) on Valgevene ooperilaulja, bass-bariton. 
Pärast Valgevene Riikliku Muusikaakadeemia lõpetamist 2013. aastal töötab ta ooperisolistina Valgevene Suures Teatris.
Ta on 2009. aastal Pärnus toimunud Klaudia Taevi nimelise noorte ooperilauljate konkursi võitja.

Haridustee

Aastatel 2004–2008 õppis ta Maladzetšna Muusikakoolis. Aastatel 2008–2013 õppis Valgevene Riiklikus Muusikaakadeemias. On täiendanud end professor Jevgeni Nesterenko juhendamisel (2009) ning  professor Teresa Żylis-Gara meistrikursustel festivali PromFest raames (2009).

Tunnustused

Enne Pärnus toimuva rahvusvahelise Klaudia Taevi nimelise konkursi võitu pälvis Siŭko 2008. aastal peaauhinna ka rahvusvahelisel romansikonkursil Kohtla-Järvel, Eestis ja O. Petrussenko nimelisel rahvusvahelisel solistide konkursil Ukrainas. 2009. aastal pärjati Siŭko esimese preemiaga A. Ivanovi nimelisel konkursil Tveris. Aastal 2009 pälvis ta Valgevene Vabariigi presidendi andekate noorte toetusfondi preemia.

Rollid

2010. aastal astus ta muu hulgas üles kontsertidel Berliini Kontserdimajas ning  Amsterdami Concertgebouw’s. Samal aastal kehastas Carontet Claudio Monteverdi ooperis "Orfeo" Hollandi Ooperistuudios. 2011. kehastab Siŭko Pärnus festivali PromFest raames nimitegelast Giuseppe Verdi ooperis "Attila".
Laukapuu

Levila

Laukapuu kasvab Euroopas, Põhja-Aafrikas ja Ees-Aasias. Eestis leidub teda läänerannikul ja saartel (Saaremaal ja Väike-Pakril). Ta on naturaliseerunud Uus-Meremaal ja Põhja-Ameerika idaosas.

Välimus

Laukapuu on keskmise kõrgusega põõsas või 3–4 m, rekordina kuni 8 m kõrgune rohkesti harunev puu. Ta võib moodustada läbimatuid tihnikuid.
Tema võrsed on karvased, oksad enamasti astlalised. Koor on noorena punakas- kuni tumepruun, hiljem tumehall kuni mustjas ja kestendav.  
Laukapuu lehed on äraspidimunajad, saagja servaga, 2–4 cm pikad, 1–2 cm laiad, noorelt alt karvased. 
Laukapuu õitseb enne lehtimist. Õied paiknevad ühekaupa või ka ebakorrapäraselt paariti. Õied on valged, 1,5 cm läbimõõduga, 5 kreemikasvalge kroonlehega. Õied on mõlemasoolised ja neid tolmeldavad putukad.
Laukapuul on lühikese viljavarrega väikesed sinkjasmustad luuviljad. Need on väikesed, läbimõõduga kuni 12 mm, kerged ega ripu allapoole nagu teistel ploomipuuliikidel. Viljaliha on rohekas ja luuseemne küljes kinni.

Kasvatamine

Laukapuu on külmakindel ja mulla suhtes vähenõudlik. Ta talub kuiva, kuid annab palju juurevõsusid ja metsistub kiiresti. Laukapuu on valgusenõudlik.

Kasutamine

Laukapuu sobib ploomipuusortide aluseks. Punaseleheline sort 'Purpurea' on kasutusel iluaianduses. 
Laukapuu marjad on mõrkjad. Öökülmad mahendavad veidi nende maitset. Viljadest valmistatakse hoidiseid ning likööre.
Kuna laukapuu oksad on okkalised ja ta moodustab kergesti tihnikuid, siis istutatakse laukapuid üksteise kõrvale ritta selleks, et saada hekki.
Minevikus valmistati laukapuust jalutuskeppe ja sõjanuiasid.
Laukapuu lehti söövad paljude liblikaliikide röövikud.