google/wiki40b huggingface dataset:
Ameerika Ühendriikide Geoloogiateenistus

Ameerika Ühendriikide Geoloogiateenistus (United States Geological Survey; USGS) on Ameerika Ühendriikide siseministeeriumi haldusalas olev teaduslik agentuur.
USGS-i deviis on "Science for a changing world": teadus muutuvale maailmale.
USGS asutati 1879. aastal. Tänapäevaks on tegevusväli laienenud, hõlmates geoloogia kõrval ka geograafiat, bioloogiat ja geofüüsikat. Kuni 1962. aastani tegeles USGS ka Kuu ja planeetide uurimise ja kaardistamisega; praegu tegeleb sellega NASA.
USGS koostatavad kaardid on peamiselt tsiviilotstarbelised. Näiteks on USGS koostanud kogu Ameerika Ühendriikide topokaardi mõõtkavas 1:24 000.
USGS-i heaks töötab ligikaudu 10 000 inimest. USGS peakorter asub Virginias Restonis; teised keskused on Colorados Denveris ja Californias Menlo Parkis.
USGS-i avalikustatud pildid ja andmed on vabalt kasutatavad.
Karl Weihrauch

Johann Karl Friedrich Weihrauch  (23. november 1841 Mainz – 7. jaanuar 1891 Tartu) oli baltisaksa meteoroloog.
Weihrauch õppis Heidelbergi ja Gießeni ülikoolis keemiat ja matemaatikat ning 1860. aastal omandas filosoofiadoktori kraadi. Seejärel töötas ta Mainzis gümnaasiumi abiõpetajana, Eestis koduõpetajana ja Berzaune maagümnaasiumis matemaatikaõpetajana. 1863. aastal omandas ta Tartus ülemõpetaja kutse ja aastatel 1865–1871 oli Kuressaares gümnaasiumi ülemõpetaja. 1869. aastal sai ta Tartu ülikoolis matemaatikamagistriks. Aastatel 1871–1875 oli ta samas dotsent ning 1875. aastast loodusgeograafia ja meteoroloogia erakorraline professor. 1877. aastal sai ta korraliseks professoriks ja meteoroloogiaobservatooriumi direktoriks (jäi sellesse ametisse surmani). Professoritöö kõrvalt pidas Weihrauch mõned aastad eragümnaasiumis ka matemaatikaõpetaja ametit.
Tartus jätkas Karl Weihrauch Arthur Joachim von Oettingeni tööd meteoroloogias, tegeledes peamiselt praktilise ja matemaatilise meteoroloogiaga (vaatlusandmete töötlemise ja keskmiste väärtuste arvutamise meetodite ning valemitega). Samuti toimetas ta ajakirja "Meteorologische Beobachtungen angestellt in Dorpat"
Sosigenes Aleksandriast

Sosigenes Aleksandriast oli hellenistliku Egiptuse astronoom, kes aitas Julius Caesaril luua Juliuse kalendrit.
Eiptuses oli kalendrireformi 238 eKr püüdnud läbi viia Ptolemaios III. Sosigenes oli sellest tõenäoliselt teadlik ning pakkus seetõttu ka Caesarile välja väga lihtsa kalendrivariandi, kus iga neljas aasta oleks liigaasta. Aasta keskmiseks pikkuseks tegi see 365,25 ööpäeva, mis pole aga päikeseaasta reaalne pikkus, mis on umbes 365,2422 ööpäeva. Et aga Egiptuses oli aasta pikkus üldse vaid 365 päeva, siis tundus see pikkus olevat piisavalt õige. Kas Sosigenes oma välja pakutud aasta pikkuse ebakorrektsusest ka teadis, on vaieldav. Võimalik, et ta ei pidanud seda tähtsaks, sest 1-päevane viga tekib Juliuse kalendris alles 128 aastaga ning umbes 700–800 aastat ei pööratud sellele ka erilist tähelepanu.
Sosigenesest endast on teada äärmiselt vähe, ainult seda, et ta oli Aleksandria astronoom ning Julius Caesar kutsus ta 45 eKr appi kalendrit reformima. Tema nimi esineb Plinius vanema ajalooraamatus.
Viimsi vabaõhumuuseum

Viimsi vabaõhumuuseum on Viimsi vallas asuv vabaõhumuuseum. Muuseum on SA Rannarahva Muuseumi filiaal ning selle moodustavad 1820. aastatel ehitatud Kingu rannatalu hooned: rehielamu, elumaja, laut ja teised taluhooned.
Liivimaa Maagümnaasium

Liivimaa Maagümnaasium, ka Viljandi maagümnaasium, (saksa keeles Livländischen Landesgymnasium zu Fellin) oli õppeasutus (gümnaasium), mis tegutses aastatel 1875–1917 Viljandis. 
Kool oli 1875 suletud Gustav Max Schmidti Eragümnaasiumi järglane. Algul tegutses kool endise eragümnaasiumi hoones, ent aastal 1877 valmis uus hoone. 
1875–1892 õppis koolis 498 õpilast. 
Viljandi Kesklinna Kool loeb seda gümnaasiumi oma eelkäijaks.
Kungla (koor)

Segakoor Kungla on Pärnus tegutsev segakoor.
Koor loeb oma alguseks aastat 1875, kui asutati Rääma Laulukoor. Hiljem on koor kandnud nimesid Rääma Noorte Ühing "Noorus" Segakoor, Pärnu Linakombinaadi segakoor.
Koori dirigent on Grete Tammalu.
Kuhu põgenevad hinged

Sisu

"Kuhu põgenevad hinged" on originaalse, groteskse esteetikaga romantiline noortedraama. Film räägib melanhoonsel toonil kahe tüdruku iseseisvumisest ja armastuse avastamisest. Keskendudes eelkõige tegelaste salahirmudele ja lähedaste eest varjatuks jäävatele tunnetele, loob lavastaja almodovarliku tütarlastemaailma. Inimestevahelistes suhetes halvaks peetavaid tundeid ei saa ületada enne, kui ei tunnistata armukadedust, üksindustunnet ja tähelepanuvajadust kui lahutamatut osa inimloomusest.
15-aastase Anni (Ragne Veensalu) ema (Viire Valdma) ootab oma uuelt mehelt last. Ann tunneb, et ema on ta maha jätnud, ning tema üksindus muutub armukadeduseks veel sündimata venna vastu. Meeleheites pöördub ta satanistide poole, et lapse sünd ära needa. Kuigi Ann sellesse ei usu ja võtab seda kui mängu, avastatakse vastsündinul ravimatu südamerike. Ann kahetseb oma mõtlematut soovi ja hakkab abi otsima, et needus tagasi võtta. Ta pöördub nii kiriku, sensitiivi kui ka kohaliku satanistide ordu poole. Annil tekivad lähedasemad suhted uue klassiõe, satanist Mayaga (Lenna Kuurmaa). Väga erinevast perekondlikust taustast ja loovusest hoolimata leiavad nad, et teineteise mõistmine on keeruline, kuid siiski võimalik. Vigade parandamise kaudu hakkab tüdruk elu uuel moel nägema.

Film vs. raamat

Põhijoones järgib filmi sündmustik küll raamatu tegevustikku, kuid paljudes aspektides ei sobi see Aidi Valliku loodud Ann Keesi maailma karakterite ja minevikuga. Vallik on filmi kohta öelnud palju head ja nimetanud seda isegi nauditavaks, kuid pole llinateosega siiski täielikult rahul. Tema meelest on õige Ann stsenaariumiarenduse hilisemas etapis ja filmi tegemise käigus, mille juures teda enam ei olnud, kaotsi läinud.
Loo autor toob põhiliste erinevustena välja filmi-Anni riietumisstiili, mis tema meelest ei ole tänapäeva teismeliste sotsiaalsete normide seisukohalt eriti aktsepteeritav ning iseloomustab pigem selliseid lapsi, keda teiste hulgas tõrjutakse ja kiusatakse. Samuti rõhutab ta, et "mõneski stseenis ei toimi peategelased mitte nii, nagu 16-aastased tütarlapsed tegelikult vastavas olukorras teeksid, vaid nii, nagu meesterahvastele meeldiks neid toimimas näha". Aidi Vallik on läinud isegi nii kaugele, et on palunud, et filmi peategelase ja ta perekonnaliikmete nimed ära muudetaks (mida aga ei tehtud) ning et tema Anni-raamatuid filmi reklaamimisel ei kasutataks. 2007. aasta oktoobri teises pooles ilmunud Postimehe numbris ütles ta ka, et ei soovi filmi-Anni seostamist raamatu-Anniga.
Kuigi Vallik oli produtsent Anneli Ahvenaga alguses kokku leppinud, et kirjutab filmi põhjal hiljem ka Anni-saaga kolmanda raamatu, arvas ta vahepeal stsenaariumivariantidega töötamisest väsinuna, et ehk ei panegi ta seda osa raamatuna kirja, vaid jätkab lihtsalt järgmisest, neljandast osast. Naine mõtles siiski ümber ja 2007. aastal ilmus raamat pealkirjaga "Mis sinuga juhtus, Ann?", mille kirjutamist Vallik ise kirjeldab kui "võimalust näidata enda ettekujutust sellest, mis Anniga õigupoolest tol saatanlikul sügisel juhtus".
Aleksei Bolotov

Aleksei Vassiljevitš Bolotov (vene keeles Алексей Васильевич Болотов; 20. jaanuar 1963 Dvuretšensk, Sverdlovski oblast – 15. mai 2013 Džomolungma, Nepal) oli vene alpinist.
Ta oli mägironija, kes oli tõusnud 11 kaheksatuhandelise tippu. Venemaal on vaid Sergei Bogomolovil kirjas rohkem edukaid tipputõuse kaheksatuhandelistele. 
Bolotov hukkus  15. mail 2013 katsel tõusta Džomolungma (8848 m) tippu koos Deniss Urubkoga uut marsruuti mööda. 
Ta on maetud Jekaterinburgis.
Kalanduskoda

Kalanduskoda oli kalapüügi alal tegutsevate isikute kutseesindus Eestis aastail 1936–1940.
Kalanduskoja esimees oli Mart Laagus.
18. detsembril 1934 otsustas Pärnus peetav Lõuna-Eesti kalurite kongress kaluritekoja asutamise tarvilikuks tunnistada.
1936. aastal leidis Eestis kalanduse alal ülalpidamist 16 555 inimest. Purje- ja sõude-kalapaate oli umbes 13 000 ja mootorpaate 1600.
Koja koosseisu kuulus 35 valitavat ja viis Põllutööministri poolt valitavat liiget. 2. augustil 1936 kinnitas Põllutööminister Kalanduskoja valimistulemused.
Illar Link

Illar Link (22. november 1930 – 13. aprill 1998) oli eesti purilendur ja mäesuusataja, 1965 – 1979 lendur-instruktor.
Ta lõpetas aastal 1953 Tallinna Arhitektuuri- ja Ehitustehnikumi. Aastatel 1960–1964 õppis ta Tallinna Polütehnilises Instituudis autoteede ja sildade erialal.
Ta tuli 1972. aastal Jugoslaavias  purilennu maailmameistrivõistlustel, Nõukogude Liidu võistkonna võistlejana, FAI purilennukite vabaklassis 15. kohale. 
Nõukogude Liidu purilennukeskuses Orjolis 1968. aastal toimunud rahvusvahelistel (Sotsialismileeri riikide) purilennuvõistlustel, võitis I. Link standardklassi mitmevõistluses kuldmedali, millega ta neil võistlustel täitis ühtlasi ka NSV Liidu spordijärgu "Suurmeister" (NSV Liidu rahvusvahelise klassi meistersportlase järk) normi. Järjekordsetel, 1972. aastal toimunud Sotsialismimaade purilennuvõistlustel Orjolis, võitis Illar Link esikoha purilennukite vabaklassi mitmevõistluses. Ta on Nõukogude Liidu purilennu meistrivõistlustel 1966–75 võitnud üksikharjutustes medaleid, samuti on ta mitmekordne Eesti NSV purilennu meistrivõistluste võitja.

Isiklikku

Tema elukaaslane teisest abielust oli purilendur Eda Laan.
Fritz Curschmann

Fritz Curschmann (17. märts 1874 Berliin – 5. veebruar 1946 Greifswald) oli saksa ajaloolane ja geograaf.
Ta on olnud õppejõud Tartu ülikoolis (tollase nimega Landesuniversität Dorpat).
Philipp Selli

Philipp Selli (30. jaanuar 1909 Türi linn – 14. juuli 2003 Eskilstuna) eesti loomaarst, kes oli üks Eesti Veterinaararstide Ühing Rootsis (EVÜR) asutajatest.

Elulugu

Philipp kaotas mõlemad oma vanemad kümneaastaselt, kuid tänu sugulaste toele õnnestus tal omandada algharidus Türi Algkoolis. 1928. aastal lõpetas Türi Aiamajanduse Gümnaasiumi ja suundus praktikandina tööle Eesti Seemneviljaühisuse Jõgeva aeda. 1935. aastal lõpetas Tartu Ülikooli loomaarstiteaduskonna cum laude ja asus tööle Lelle jaoskonnas. Pärast Vene vägede sissetungi 1939. aastal töötas Lihula jaoskonnas kuni 1944. aastani, mil põgenes Rootsi. Paguluses algselt töötas Stockholmi Loomaarstiülikoolis, kuid siis alustas oma erapraksist Eskilstunas. Eesti taasiseseisvumise järel käis ta õpetamas Eesti Põllumajandusülikooli loomaarsti üliõpilasi.
Philipp oli tegev mitmetes ühiskondlikes ühendustes – Kaitseliidu Vändra Malevkonna veterinaarpealik, Lelle valla Vabatahtliku Tuletõrjeühingu esimees, EVÜR liige ja Fraternitas Tartuensis auvilistlane.
Marmara saar

Marmara on saar Marmara meres.
Kuulub Balıkesiri provintsi Marmara ringkonda.
Pindala 117,8 km². See on Marmara mere suurim saar ning Türgi saartest suuruselt teine.
Saarele pääseb İstanbulist laeva ja praamiga.
Punakael-lagle

Punakael-lagle (Branta ruficollis) on partlaste sugukonda kuuluv lind. Ta on Eestis arvatud III kaitsekategooriasse (2012). 
Eestis on ta haruldane läbirändaja, keda võib kohata kevad- ja sügisrändel koos Madalmaades talvituvate valgepõsk-lagledega.
Maere Reidla

Maere Reidla (aastani 1988 Vapper, sündinud 24. märtsil 1955 Muhus) on Eesti bioloog ja geneetik.

Elulugu

Lõpetas 1973 Orissaare Keskkooli ja 1978 TÜ; bioloogiakandidaat (1990, Leningradi Ülikool), väitekiri "Цитогенетическая характеристика длительной каллусной культуры креписа и ее реакции на действие ксенобиотиков". Oli 1978–80 TÜ geneetika ja tsütoloogia kateedri stažöör-uurija, 1980–89 ökosüsteemide labori teadur, 1989–92 bioindikatsiooni labori teadur, aastast 1992 TÜ molekulaar- ja rakubioloogia instituudi vanemteadur.

Teadustöö

Uurimisvaldkond: inimese populatsioonigeneetika, evolutsioon. Üle 40 teadustrükise.
Air France

Air France ja KLM ühinemine

30. septembril 2003 kuulutasid Air France ja Hollandi lennufirma KLM Royal Dutch Airlines oma ühinemisest, uue firma nimeks sai Air France-KLM. Ühinemine sai teoks 5. mail 2004. Air France-KLM on maailma suurima sissetulekuga lennufirma ja kolmas (Euroopas suurim) reisijate läbitud vahemaa poolest. Hoolimata sellest, et mõlemad lennufirmad kuuluvad ühe ja sama firma alla, otsustasid nad siiski lennata oma brändi nimedega.
Tiidrek Nurme

Isiklikku

Ta on abielus Maili Nurmega, kellega tal sündis 2010. aasta septembris poeg Jakob. Kokku on peres 3 last.
Tiidrek Nurme õpib alates aastast 2005 Kõrgemas Usuteaduslikus Seminaris teoloogiat.
Tiidrek Nurme on veendunud kristlane. Kuulub Tartu Kolgata baptistikogudusse ja on üks koguduse jutlustajatest.
Jaan Leetsar

Jaan Leetsar (sündinud 3. aprillil 1946 Põltsamaal) on eesti majandusteadlane ja poliitik.
Ta lõpetas aastal 1964 Tihemetsa Põllumajanduse Mehhaniseerimise Tehnikumi ja aastal 1971 maaparanduse erialal Eesti Põllumajanduse Akadeemia. Aastal 1986 kaitses ta Jelgavas Läti Põllumajanduse Akadeemias majanduskandidaadi väitekirja ja aastal 1997 samas majandusteaduste doktori väitekirja.
Ta töötas aastatel 1971–1978 Eesti NSV Riiklikus Maaparanduse ja Veemajanduse Komitees peainsenerina; aastatel 1978–1990 töötas ta Riiklikus Projekteerimise ja Uurimise Instituudis Eesti maaparandusprojekt mitme osakonnajuhatajana; 1990-1992 töötas Eestimaa Talupidajate Keskliidu peadirektorina; 21. oktoobrist 1992 kuni 8. novembrini 1994 oli ta Mart Laari esimeses valitsuses põllumajandusminister. 14. novembrist 1994 kuni 10. märtsini 1995 oli VII Riigikogus, kuhu pääses asendusliikmena. Pärast Riigikogust lahkumist tegutses ta FIE-na ja oli Eesti Põllumajandusülikoolis professor.
Santería

Santería (ka lukumí, la religión; tähendab umbes 'pühakute tee') on sünkretistlik afro-kariibi usund, mis põhineb peamiselt Nigeeria päritolu jorubate uskumustel, kuid sisaldab ka katoliikluse elemente.
Santería kujunes välja Kariibi mere saartel (peamiselt Kuubal), kuhu Lääne-Aafrikast toodi mustanahalisi orje suhkrurooistandustesse tööle. Nad olid ristitud katoliiklased, kuid säilitasid tugevalt oma varasema usulise pärimuse, kuhu kuulus muuhulgas esivanemate (egun'ite) ja vaimudega suhtlemine transiseisundis, mis kutsuti esile rituaalsete tantsude ja trummimänguga, samuti loomohvrid. Santería oli algselt halvustav nimetus usulisele praktikale, kus katoliiklikud pühakud ja hõimujumalused-kaitsevaimud orisha'd lõimiti ühtseks panteoniks ning pühakutekultus varjutas kristliku Jumala palvlemise. Brasiilias sündis samal viisil candomblé nimeline sünkretistlik usund, Haitil aga voodoo.
Jumalused-orisha'd (on erinevaid kirjapilte): Olóffi (isa, looja), Olórum (poeg), Olodumare (vaim); Elegguá, Obbatalá, Babalú Ayé, Aggayú, Ochosi, Oduduwa, Oggun, Olokun, Yemaya, Changó, Orúla, Osaín, Ochún, Oyá, Xenaoth, Yewá jt. Igal orisha'l on oma hüüdnimi, sümbolid, muusika, eelistatud ohvriannid jms. Tseremooniaid viivad läbi preestrid, mittepühendatuil reeglina juures viibida ei lubata. Preestreid nimetatakse babalorisha'deks (orisha-isad) või iyalorisha'deks (orisha-emad) või ka santero'deks ja santera'deks ning nende hulgas kehtib hierarhia, mille kõrgeimal astmel on ifá-preestrid ehk babalawo'd (saladustetundjad), kelle orisha Orunmila on tarkuse ja prohvetliku teadmise kaitsja. Õpetus ei sisalda pärispatu ega kuradi mõistet, jorubate kujutluses sisaldub kõiges olevas nii positiivne (iré) kui negatiivne (ibi) aspekt. Taotletakse õiget ja head eluviisi (iwapele).
Kristliku ja europotsentristliku valitseva klassi kriitilise suhtumise tõttu oli santería kaua ametlikult põlu all ning selle kohta levis mitmeid eelarvamusi; seda seostati satanismi ja musta maagiaga.
Jalarätt

Jalarätt (ka jalanarts, tallukas) on endisaegne nelinurkne jalakattena kantav riidetükk, mis oli tehtud linasest, villasest või takusest riidest. 
Eesti talupojad kandsid jalarätte enamasti pastelde või viiskudega, mõnikord ka saabastega, ning nad mähiti nii, et need ulatusid üle pahkluu. Jalarätid olid kasutusel (ka sõjaväes) veel 20. sajandil.
Triigi mõisa kalmistu

Triigi mõisa kalmistu on kalmistu Karja kihelkonnas Saaremaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Triigi külas Saaremaa vallas Saare maakonnas.

Ajalugu

Kalmistu rajasid Triigi mõisa tollased omanikud Pollid arvatavasti 1860. aastal, kui 2. augustil (vkj) 1860 suri Amalie von Poll. Kalmistule maetute arv ei ole teada; võimalik, et siia ongi maetud ainult üks lahkunu.

Kirjeldus

Kalmistu jääb kunagisest mõisasüdamest umbes 300 meetri kaugusele põhjaloodesse. Kalmistu on praegu jäetud maha ja on rüüstatud, säilinud on hauatähiste üksikuid osi.

Kalmistu kabel

Kalmistul paiknes matusekabel, millest praegu on maapinnal säilinud ainult alusmüüri osa.
Reketlon

Reketlon (inglise keeles racketlon) on mitmevõistlus-spordiala, mis ühendab neli populaarseimat reketeid kasutavat ala: sulgpall, tennis, lauatennis ja squash.

Reeglid

Tavalises mängus osaleb kaks mängijat (või paarismängus kaks paari), kes mängivad neli setti - ühe seti igal alal. Kõik setid on sarnase ülesehitusega - servija vahetub kahe pallivahetuse järel. Setid mängitakse 21 punktini ja võitma peab vähemalt kahepunktilise vahega. Alade järjekord on väikseimast reketist suurimani: lauatennis, sulgpall, squash ja viimasena tennis. Mängija või paar, kes on saanud kokkuvõttes kõige rohkem punkte, võidab matši. Kui peale nelja ala on seis viigis, mängitakse lisapunkt tennises. Kõikide alade puhul lähtutakse rahvusvahelistest reeglitest, v.a punktiarvestus.

Ajalugu

Reketlon sai alguse Soomes ja Rootsis 1980. aastatel. Esimesed Soome meistrivõistlused toimusid Helsingis 1986. aastal, esimesed Rootsi meistrivõistlused 1990. aastal.
Esimesed maailmameistrivõistlused peeti 2001. aastal.
Calle Halfvarsson

Calle Halfvarsson (õieti Carl-Christian Halfvarsson; sündinud 17. märtsil 1989 Sågmyras) on Rootsi murdmaasuusataja.

Maailmakarikavõistlustel

Calle Halfvarsson on individuaalarvestuses osalenud (seisuga 5. märts 2017) 112 maailma karikavõistluste etapil ja jõudnud esikolmikusse üheksal korral, neist kolmel korral on ta võitnud.
Marioni maakond (Texas)

Marioni maakond (Marion County) on maakond USA-s Texase osariigis.
Maakonna halduskeskus on Jefferson.
Maakonna pindala on 1088 km², millest 101 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 10 546.
Männiliiva tänav

Männiliiva tänav on tänav Tallinnas Mustamäe linnaosas Mustamäe asumis.
Männiliiva tänav algab ja lõpeb Ehitajate teel.
Tänava nimi võeti kasutusele 2003. aastal.
Aadressil Männiliiva 7 (endine Ehitajate tee 4) asub Tallinna Tehnikaülikooli spordihoone. Tulevikus rajatakse sinna ka ujula ja tennisehall.
Fultoni maakond (Illinois)

Ajalugu

Maakond moodustati 1823. aastal.
Yami no kānibaru

"Yami no kānibaru" ("Öine karneval") on Masashi Yamamoto 1982. aastal valminud mängufilm, mis kannab endas Tōkyō underground-kino väljendusrikkust ning pungivaimu. Filmi kestus on 109 minutit.

Sisu

Robustse punkansambli lauljanna jätab oma poja oma eksabikaasa hoolde ning alustab rännakut öiselt vilkuvas Tōkyōs, kus iga järgnev persoon, kellega ta kohtub, on eelmisest kummalisem.
Saag (perekonnanimi)

Saag on perekonnanimi.
2018. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Saag 83 mehel ja 95 naisel. Perekonnanimede levikult on Saag meeste puhul 1069. ja naiste puhul 1020. kohal.  Levinuim on see Põlva maakonnas, kus seda on 10 000 elaniku kohta 5,85.
Ilmatsalu vald

Ilmatsalu vald (saksa keeles Ilmazahl) oli vald Tartumaal Tartu-Maarja kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1892 ja siis liideti see vald Vorbuse vallaga.
Eesti Golfiselts Rootsis

Eesti Golfiselts Rootsis (rootsi keeles Estniska Golfföreningen i Sverige) on Rootsi eestlastest golfisõpru ühendav selts. Seltsi president on Rein Kotkas.
Seltsi asutasid 1988 Peeter Lee ja Jüri Nõmera.
Aastani 1993 toimusid eestlaste ja lätlaste seltsi vahel golfivõistlused.
Seltsis on umbes 100 liiget.
Selts on Rootsi Eestlaste Liidu liige.
Ultrajooks

Ultrajooks, mida nimetatakse ka ultramaratoniks, on mis tahes jalgsi läbitav võistlus, mis on pikem kui traditsiooniline maratoni pikkus 42 195 kilomeetrit (26 219 miili). 
Ultrajookse on kahte tüüpi: need, kus läbitakse kindlaksmääratud vahemaa, ja need, mis toimuvad aja jooksul (võitja läbib kõige pikema vahemaa). Kõige levinumad vahemaad on 50 kilomeetrit, 100 kilomeetrit, 50 miili ja 100 miili, kuigi paljudel võistlustel on muud vahemaad. Rahvusvaheline Kergejõustikühenduste Liit (IAAF), tunnustab pikima ametliku maailmarekordina 100 km distantsi tulemusi. 
Muud distantsid / kestused hõlmavad kahekordseid maratone, 24-tunniseid võistlusi ja 1000 miili mitmepäevaseid võistlusi  või isegi pikemaid. Nende sündmuste ja radade formaat varieerub alates üksikutest ringidest (mõned 400 meetrit staadionil), punktist-punkti maanteedel või maastikul. Paljudel ultramaratonitel, eriti maastikul, on tõsised takistused, näiteks halb ilm, kõrguse muutus või karm maastik. Ajastatud sündmused on vahemikus 6, 12 ja 24 tundi kuni 3, 6 ja 10 päeva (tuntud kui mitmepäevased või etapiviisilised võistlused). Ajastatud sündmused toimuvad tavaliselt siledal rajal või lühikesel asfalteeritud ringil, mis tagab tulemuste võrreldavuse.
Luís Fabiano Clemente

Luís Fabiano Clemente (sündinud 8. novembril 1980 Campinases São Paulo osariigis) on Brasiilia jalgpallur. 
2004. aastal siirdus ta mängima FC Portosse. Seal tegi ta kaasa 22 kohtumist ja lõi kolm väravat. 2006. aastal läks Fabiano Sevillasse, kus mängis aastatel 2005–2011. Suure osa karjäärist on ta mänginud ka Brasiilia kõrgliiga klubis São Paulo
Brasiilia koondises tegi Fabiano debüüdi 2003. aastal mängus Nigeeria jalgpallikoondise vastu. Kokku lõi ta Brasiilia meeskonnas aastatel 2003–2013 45 mängus 28 väravat. 2009. aasta konföderatsioonide karikavõistlustel oli ta turniiri parim väravakütt. 12. augustil 2009 võitis Brasiilia Fabiano väravast sõprusmängust Eestit.
Prode mõis

Prode mõis (Prodes muiža) on mõis Lätis Ilūkste piirkonnas Prode vallas Prodes. Saksa keeles Prohden.
Prode mõis kuulus XVII sajandist kuni võõrandamiseni aastal 1920 Osten-Sackenite perekonnale. Aastail 1665-1667 lahkusid Vecsubate luterlastest asukad katoliiklasest mõisniku valdustest ja rajasid Prode mõisa maadele Jaunsubate asula, mis ühendati aastal 1894 Vecsubatega Subate asulaks, millest sai aastal 1917 Subate linn. Peahoone ehitati aastal 1820, kuid mõisakompleksist on tänaseni säilinud vaid ait.
Euroopa kobras

Levila

Euroopa kobras oli Euroopas intensiivse küttimise tõttu väljasuremise äärel. Eestis suri kobras välja 18. sajandil. Teda kütiti karusnaha pärast ning arvatavate tervistavate omadustega kopranõre pärast.
Praegu taasasustatakse kobrast kogu Euroopas. Eestisse toodi kobras uuesti 1957 Jägala jõgikonda Valgevenest, 1959 hakkasid nad Pihkva oblastist ise sisse kolima. Tuhandeid kopraid elab Elbe, Rhône'i ja Visla jõel ning mitmel pool Skandinaavias. Kobrast taasasustatakse Baierisse. Kobras on tavaline veel Valgevenes, Ukrainas, Voroneži ja Smolenski oblastis, Tuvas, Põhja- ja Lääne-Mongoolias ning Hiinas Xinjiangis. Suurbritannia saarel suri kobras välja 16. sajandil, kuid päevakorras on tema taasasustamine Šotimaale.
Eestis on kobras jahiloom, mujal Euroopas enamjaolt kaitse all.

Paljunemine

Koprad paarituvad jaanuaris-veebruaris. Tiinus kestab 105–107 päeva. Pesakonnas on 2–5 poega, harva rohkem. Pojad sünnivad aprillis-mais nägijate ja karvastena. 1–2 päeva pärast suudavad nad juba ujuda, aga kolmenädalaselt alustavad iseseisvat toitumist taimedest.
Koprapere koosneb täiskasvanute paarist ning nende eelmise ja käesoleva aasta poegadest. Alles 3. eluaastal saavad koprad suguküpseks, lahkuvad vanemate juurest ja loovad oma kodu.

Välimus

Euroopa kobrastel on kaks kihti karusnahka: alumine kiht on pehme ja tihe aluskarv, mis on tumehalli värvi, pealmine kiht on pikem ja tugevam. Punakaspruun pealmine karusnahk kaitseb kopraid vigastuste eest. Põhja pool on normaalselt kobrastel tumedam karusnahk, lõunas heledam. Euroopa koprad kaaluvad umbes 13–35 kg ja on 73–135 cm pikad. Euroopa kopra koon on ümar ja veidi lapik, kõrvad on väiksed. Kopra tagajalgadel on ujulestad. Üldiselt on jalad mustad või pruunid ning alati üsna lühikesed. Saba on must, lapik ja soomustega.
Oskar Kruus

Oskar Kruus (29. september 1929 Vana-Otepää vald – 29. oktoober 2007) oli eesti kirjandusteadlane, kriitik ja kirjanik.
Ta lõpetas 1953 TRÜ eesti filoloogina ja oli 1953–1973 ENSV TA Keele ja Kirjanduse Instituudi teadur.

Looming

Avaldanud kirjandusuurimusi (Juhan Sütistest, naiskirjanikest jt), lühiproosat, luulet, kirjanduskriitikat jm.