google/wiki40b huggingface dataset:
Siimusti kalmistu

Siimusti on Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas Kurista külas asuv kalmistu. Kalmistu on arvele võetud kultuurimälestisena.
Kalmistu rajati 19. sajandil. Kalmistu pindala on 2,74 ha.
Kalmistul asub ka II maailmasõjas hukkunute ühishaud, mis on eraldi arvele võetud kultuurimälestisena.
Arne Sellin

Arne Sellin (sündinud 16. septembril 1957) on eesti ökofüsioloog. 
Ta on lõpetanud Pärnu-Jaagupi Keskkooli (1975) ja Tartu Ülikooli (bioloogina, 1981). Ta on Eesti Loodusuurijate Seltsi tegevliige.
Ta on uurinud puude veemajandust. 
Ta juhatab alates 2017. aastast Tartu Ülikoolis ökofüsioloogia õppetooli (mida on varem juhatanud Kalevi Kull, Olevi Kull, Krista Lõhmus).
Andrus Saare

Andrus Saare (sündinud 29. detsembril 1965) on Eesti poliitik.
XII Riigikogu liige. Enne Riigikogu liikmeks saamist oli Kohila vallavanem aastatel 1999 kuni 2005 ja 2009 kuni 2011.
Põlevkiviõli

Põlevkiviõli tööstus Eestis

Eesti Energia Õlitööstus Auveres toodab kolme põlevkiviõli fraktsiooni: kerget ehk põlevkivibensiini (tihedus 780–820 kg/m³), keskmist destillaati ehk kerget kütteõli (tihedus 880–920 kg/m³) ja rasket kütteõli (tihedus 1025–1050 kg/m³). Põlevkiviõli toodavad Eestis veel ka VKG Oil AS, Kiviõli Keemiatööstuse OÜ jt.

Strateegiline tooraine

Teise maailmasõja ajal leidis põlevkiviõli kasutamist Saksa laevastiku allveelaevadel, kuna see on veest raskem ega reeda tänu sellele allveelaeva asukohta. Põlevkiviõli tootmise kaitseks rajas Saksa sõjaväe ehitusorganisatsioon Organisation Todt Eestis Ida-Virumaal nn Tannenbergi liini ning tootmispiirkonna kaitseks toimus Sinimägede lahing pealetungivate Punaarmee vägede vastu.

Kajastus kunstis

Põlevkiviõli tootmine on leidnud korduvalt kajastust sotsrealistlikus kunstis.
Ulatuslik põlevkiviteemaline kunstikogu on Kohtla-Järve Põlevkivimuuseumis.
Burhard Sulke

Burhard Gustav Theodor Sulke (ka Burchard Gustav Theodor Sulke; 28. mai 1903 Saraatov – surmaaeg ja -koht teadmata) oli Eesti kohtunik.
Ta õppis 1920. aastal Siberi 1. Kadetikorpuses Omskis, 1921–1923 Valdivostoki Kaug-Ida Pedagoogilises Instituudis, 1923–1924 Frankfurdi ülikooli kaubandusteaduskonnas, 1924–1928 (lõpetas cum laude) Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas.
1923. aastal opteerus ta Eestisse, oli 1929–1938 Viljandi Ringkonnakohtu kohtuameti kandidaat, alates 1938. aastast Petseri 3. jaoskonnakohtunik.
Praktiskais Latvietis

Praktiskais Latvietis (Praktiline Lätlane) on Riias ilmuv lätikeelne ajakiri, milles erinevate erialade spetsialistid annavad lugejatele nõu ja vastavad nende küsimustele.
Aastatel 1992–1999 oli ajakiri ajalehe Lauku Avīze lisa, alates 2000. aastast ilmub iseseisva väljaandena.
Ajakiri ilmub üks kord nädalas.
Harilik männivaablane

Paljunemine ja toitumine

Emased männivaablased munevad munad vanemate okaste lõhedesse. Vastsed kooruvad munadest  2 - 4 nädala pärast. Hariliku männivaablase vastsed toituvad mändide võsudel rühmana koos - süües nii värskeid kui ka eelmise aasta juurdekasvusid kuni juulini. Peale juulit koovad nad kookoni ja nukkuvad männiokstel. Järgmine põlvkond valmikuid koorub juulis-augustis. Ka nemad toituvad männiokstel koos kuid talvituvad  kookonites mullas ja valmikud ilmuvad mais-juunis.

Kahjurina

Hariliku männivaablase vastsed toituvad mändidel, eriti vastuvõtlikud neile on keerdmännid ja harilikud männid aga toitumiseks sobivad ka teised männiliigid ja okaspuud, sh kuused.
Väike reekviem suupillile (film)

Sisu

Üliõpilased Jaan ja Heiki ületavad 1972. aastal seletamatul kombel ajajõe ja jõuavad 1944. aasta Saksa okupatsiooni aegsesse Eestisse. Filmis kujutatakse kahe ajastu ja mentaliteedi valulist ning konfliktset kokkupuudet.
Polaarklubi

Polaarklubi on Eesti Meremuuseumi juures tegutsev klubi, mis ühendab neid Arktika ja Antarktika huvilisi, kes on osalenud polaaruuringutes või nende uuringutega seotud tegevustes. Oma tegevusega tutvustab ja populariseerib klubi polaartemaatikaga seonduvat.
Klubi asutati 1. detsembril 1984.
Kurjuse telg

Kurjuse telg (inglise keeles Axis of evil) on Ameerika Ühendriikide presidendi George W. Bushi poolt 29. jaanuaril 2002 kasutusele võetud koondmõiste kirjeldamaks selliste riikide valitsusi, kes mahitavad terrorismi ning üritavad saada massihävitusrelvi. 2002. aastal moodustasid kurjuse telje Iraan, Iraak ja Põhja-Korea.
Anu Uustalu

Anu-Leenu Uustalu (ka Anu (Aino) Helene Uustalu; 22. september 1914 Tallinn – 22. jaanuar 2011 USA) oli eesti kunstnik.
Anu-Leenu Uustalu sündis Tallinnas kooliõpetaja perekonnas. Õppis Kaarli gümnaasiumis, kus joonistusõpetajaks oli Kristjan Raud ning seejärel 1934–1935 Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas. Aastail 1935–1939 õppis Kõrgemas Kunstikoolis Pallas maali ja skulptuuri. Noor kunstnik alustas professor Anton Starkopfi skulptuuriklassis, läks sealt üle Villem Ormissoni maaliklassi ja jätkas Ado Vabbe ateljees. 1940–1941 tegutses vabakunstnikuna Tallinnas ning jätkas 1942–1944 õppimis Vabbe juures. Esines II maailmasõja ajal mõnel näitusel Tartus ja Tallinnas, kuid Eestis loodud töödest on säilinud vaid üks. 
Pärast märtsipommitamist pöördus tagasi kodulinna Tallinna ning põgenes 1944. aastal Saksamaale, kus töötas Ameerika Punases Ristis kunstnikuna ja eesti algkoolis ning gümnaasiumis joonistusõpetajana. Astus pagulaskunstnikke ühendanud organisatsiooni Eesti Kujutavkunstnike Keskuse liikmeks. 
Saksamaalt siirdus Anu Uustalu koos õe Benitaga 1949. aastal Ameerika Ühendriikidesse, jäädes elama Wisconsini osariiki Milwaukee linna. Töötas tehnilise joonestajana, hakates mõned aastad hiljem osalema ka kunstinäitustel. 1968. aastal hävis kogu tema varasem looming tulekahjus. Ta esines paljudel eesti ja ameerika kunstnike näitustel Ameerikas ja mitmel pool mujal. Isikunäitused toimusid 1975–1992 Buffalos, Torontos ja Milwaukee’s. 1977. aastast tegutses vabakunstnikuna. 1979. aastal kujundas Anu Uustalu eesti rahvakultuuri tutvustava riideaida Milwaukee Public Museumi püsiväljapanekusse. 
Anu Uustalu loomingu paremiku moodustavad tugeva nägemusliku üldistusega tinglikud kompositsioonid ja figuuriseaded, samuti maskilised portreed, ning ruumiliseks sulatatud suurlinnavaated ja maastikud. Ta tõukub konkreetsest, aga saavutab omanäolise tingliku maailma. Anu Uustalu maalide faktuuri mitmekesistab näpu- ja kahvlitehnika rakendamine.
Anu Uustalu loomingut on esitletud Eestis Anne Untera koostatud näitusel 1992. aastal Tervishoiumuuseumis Tallinnas ning 2010. aastal Enn Lillemetsa koostatud näitusel Tartu Kunstimajas.
2009. aastal valis kunstiühing Pallas Anu Uustalu oma auliikmeks.
Kösseni vald

Geograafia

Kössen paikneb laias orus Chiemgau Alpide (põhjas) ja Kaiseri mägede (lõunas) vahel, Großache, Kohlenbachi ja Weißenbachi ühinemiskohas.

Vaatamisväärsused

Maria Klobenstein on palverännu kirik Kösseni vallas Tiroolis piiril Baieriga.

Tegevused

Kösseni topograafia pakub suvekuudel lennusporti. Ümbritsevad mäemassiivid loovad suurepäraseid õhuvoole, mis on peaaegu täiuslik deltaplaani ja tiibvarju lendudele, samas orupõhi on ohutu maandumiseks, kuna on lai, tasane ja enamasti heinamaa; veelgi enam, talvised suusatõstukid võimaldavad võrdset ligipääsu tippudele hooajaväliselt, uue lennuspordi seikluste turu tarvis. 
Deltaplaaneritele oli Kössen avapaigaks nii maailmameistrivõistlusteks 1976. aastal kui ka Euroopa meistrivõistlusteks 1977. aastal. Meistrivõistlusi hakati varsti kooskõlastatult korraldama vaheldumisi, Euroopa omad 'paaris' aastatel ja maailma omad 'paaritutel' aastatel. Mõlema võistluse jaoks valitakse igal aastal uus koht, kuid lennuspordi kohana on see Kösseni populaarsuse märk, mis on siiani ainsaks keskuseks, mida on kasutatud mõlema võistluse taastoimumiskohana, 1980. ja 1985. aastal. Tiibvari on Unterbergis samuti hästi välja kujunenud.
Arvo Oorn

Arvo Oorn (sündinud 11. septembril 1953 Tallinnas) on eesti tehnikateadlane ja õppejõud.

Elulugu

Arvo Oorn on õpetajate poeg.
Lõpetas 1971 Tallinna 46. Keskkooli, 1976 Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) elektriinsenerina, 1982 samas aspirantuuri, tehnikakandidaat (1985, Moskva Energeetika Instituut), väitekiri "Разработка силовой части электропривода с погружным МГД-двигателем для литейного пройзводства". Täiendas end 1992 Saksamaal Paderborni Ülikoolis ja 1993 Helsingi Tehnikaülikoolis.
Oli 1977–1984 TPI elektriajamite kateedri assistent, 1984–1985 teadusliku uurimistöö sektori elektriajamite ja tehnoloogia protsesside automatiseeritud juhtimissüsteemide labori juhataja aset, 1985–1987 vanemteadur, 1987–1990 elektriajamite labori lineaarajami sektori juhataja, 1990–2003 elektriajamite ja jõuelektroonika kateedri (aastast 1993 instituut) dotsent, 2003 valgustehnika labori juhataja, 2016 energeetikateaduskonna dekaan, 2013–2016 Tallinna Tehnikaülikooli Elektrotehnika instituudi Nõukogu liige, alates 2017 Tallinna Tehnikaülikooli inseneriteaduskonnadekaan ja ülikooli nõukogu liige, 1992–2005 oli AS Ravor nõukogu esimees ja 1994–2016 AS Volta nõukogu esimees. Õpetanud elektriajamite teooriat, nende juhtimisseadmeid ja -süsteeme, programmeerimist ja elektriajamite raalprojekteerimist.

Teadustöö

Uurimisvaldkonnad: magnetohüdrodünaamiliste (MHD) ajamite jõuahelad ja juhtimissüsteemid, aeglasekäigulised lineaarajamid, asünkroonmootorite kaitsesüsteemid, vahelduvvoolumasinate vektorjuhtimine, akutoitega elektriajamite ja püsimagnetitega sünkroongeneraatorid. Loonud koos E. Pettaiga uudse tööpõhimõttega kahemootorilise MHD-ajami ja elektromagnetilise klapiga MHD-ajami. Baltic Electrical Engineering Rewiew toimetuskolleegiumi liige. Rahvamajanduse Saavutuste Näituse pronksmedalid (1983, 1984), ELKNÜ teaduse ja tehnika preemia (1985, koos E. Pettaiga). Üle 70 teadustrükise, 19 patentset autoritunnistust, 2 patenti, üks kasuliku mudeli näidis.

Seltsitegevus

Ta on Üliõpilasselts Liivika vilistlane, MTÜ Haapsalu Jahtklubi ja MTÜ Raudlaeva Maja liige, MTÜ Eesti Moritz Hermann Jacobi Seltsi juhatuse liige.
August 1991 (film)

Sisu

Filmi tegevus leiab aset ärvatel päevadel 1991. aasta 19. augustist kuni 21. augustini, mil Nõukogude Liidus leidis aset riigipöördekatse ja 20. augustil taastati Eesti iseseisvus. Filmi keskmes on Eesti Televisiooni töötajad.
Vitali Abalakov

Vitali Mihhailovitš Abalakov (vene Виталий Михайлович Абалаков; 13. jaanuar 1906 Krasnojarsk – 26. mai 1986) oli Nõukogude Liidu alpinist ja insener.
Abalakov sai tuntuks, juhtides 1934. aastal esimest nõukogude ekspeditsiooni, millel õnnestus vallutada Taga-Alai mäeahelikus asuv Lenini mäetipp. Hiljem juhtis ta veel kahte ekspeditsiooni selle mäe tippu ja vallutas 1936. aastal Tian Shani mäeahelikus asuva Han-Tengri mäetipu.
1935. aastal anti talle teenelise meistri tiitel alpinismis.
Tegevus alpinistina kahjustas oluliselt Abalakovi tervist ja juba 1930. aastate teisel poolel tunnistati ta I grupi invaliidiks.
Aastal 1938 arreteeris NKVD Abalakovi ja mitu tema ekspeditsioonide liiget, süüdistades neid luuramises Saksamaa kasuks, läänelike mägironimistehnikate propageerimises ja kodumaiste alpinistide saavutuste vähendamises. Mitmed tema kaaslased hukati, tal endal löödi ülekuulamiste ajal välja kõik hambad. Abalakov vabanes 1940. aastal.
1941. aastal ilmus tema mägironimisõpik "Основы альпинизма" ('alpinismi alused'), millest anti hiljem välja kaks kordustrükki ja mis on tõlgitud ka muudesse keeltesse.
Edaspidi tegutses ta mägironimistreenerina, pälvides 1961. aastal Nõukogude Liidu teenelise treeneri aunimetuse. Moskva spordiühingu Spartak juures tegutsev alpinistide meeskond, mida Abalakov treenis, võitis 12 korral üleliidulised meistrivõistlused mägironimises.
1957. aastal autasustati Vitali Abalakovit Lenini ordeniga, 1972. aastal ordeniga Austuse märk ja 1976. aastal aumärgiga "Teenete eest kehakultuuri ja spordi arendamisel". Ta oli ka oma sünnilinna Krasnojarski aukodanik.
Ta on maetud Moskva Kuntsevo kalmistule.
Vitali vend Jevgeni Abalakov oli samuti kuulus alpinist, kes vallutas 1933. aastal Stalini mäetipu. Vendade sünnilinnas Krasnojarskis kannab nende nime üks tänav ja toimuvad regulaarselt nendenimelised mägironimisvõistlused.
Kolmenasv

Kolmenasv (ka Kolmenasva saar) on Lääne maakonnas Matsalu lahes Matsalu rahvuspargis asuv 1,79 hektari suurune saar (nasv). Nasva rannajoone pikkus on 777 meetrit.
Kolmenasv asub Matsalu lahe lõunarannikul, 400 meetrit Keemu külast. Saar on pikliku kujuga ja rohttaimestikuga.
Saare koordinaadid on 58° 45′ N, 23° 41′ E.
Andri Ksenofontov

Andri Ksenofontov (sündinud 11. detsembril 1962) on Eesti arhitekt, muinsuskaitsja ja kunstikriitik.
Ta lõpetas aastal 1981 Tartu 2. Keskkooli ja aastal 1986 ERKI arhitektina.
Wolfgang (Anhalt-Köthen)

Elu

Aastal 1500 võeti Wolfgang vaid kaheksa-aastasena vastu Leipzigi Ülikooli ja aastal 1508 võttis ta kuueteistkümneaastasena üle oma vürstkonna valitsemise residentsiga Köthenis. Wolfgangil oli võimalus kohtuda Martin Lutheriga Augsburgi riigipäeval aastal 1521. Lutheri abiga teostas Wolfgang reformatsiooni Anhalt-Köthenis (1525) ja Anhalt-Bernburgis (1526), mis tegi neist teise ja kolmanda riigi maailmas (pärast Saksimaa kuurvürstiriiki), kes võtsid protestantismi ametlikult omaks. Aastal 1526 ühines Wolfgang üheskoos teiste evangeelsete riikidega kaitseliitu keiser Karl V vastu; see oli otsene eelmäng hilisemale Schmalkaldeni liidu moodustamisele. Wolfgang oli ka üks kuuest vürstist, kes 19. aprillil 1529 koostasid protestantliku vähemuse esindajatena Rigipäeval Speyeri protestatsiooni ja pöördusid Riigipäeva poole, et eemaldada riigivanne (saksa Reichsacht) Lutheri vastu, samuti tema tööde ja õpetuste keeld, ning kutsusid üles evangeelse usu piiramatule levikule. Aastal 1530 allkirjastas ta Augsburgi riigipäeval Augsburgi usutunnistuse. Aastal 1534 korraldas Wolfgang esimese kiriku ülevaatuse (saksa Kirchenvisitationen) Anhalt-Köthenis, sundvõõrandas katoliku kiriku valdused ja andis need üle kohalikele omavalitsustele.
Aastal 1544 loobus ta oma õigustest Anhalt-Dessau üle oma nõo kasuks, kuid säilitas oma õigused Anhalt-Bernburgi üle, kus ta aastal 1538 laiendas lossi Wolfgangi tiivaga, mis tegi sellest suurima renessanss lossi Põhja-Saksamaal. Kui Kötheni vana "Burg" aastal 1547 tules hävines, tegi ta residentsiks Bernburgi. Sel aastal osales ta Mühlbergi lahingus ja pandi keisri poolt riigivande alla. Wolfgang sai varjupaiga Saksimaal ja nimetati aastal 1551 kuurvürst Moritzi poolt Magdeburgi kuberneriks. Aastal 1552 vabanes ta vastavalt Passau lepingu tingimustele riigivande alt ja sai oma valdused tagasi.
Aastal 1562 andis ta siiski kõik oma valdused oma nõole, hoides alles ainult Coswigi. Aastal 1564 läks ta Zerbsti, kus ta kaks aastat hiljem suri, vallalise ja lastetuna.
Pulkovo lennujaam

Pulkovo lennujaam (IATA kood LED) on Peterburi ja Leningradi oblasti alale jääv rahvusvaheline lennujaam. See on Peterburi ainus praegu tegutsev lennujaam. Lennujaam jääb Peterburi kesklinnast 20 km kaugusele.
2014 teenindas lennujaam 14,3 mln inimest ja oli selle näitaja poolest Venemaa suuruselt kolmas lennujaam.
Lennujaam on lennufirma Rossija kodulennujaam.
2010. aastatel on lennujaama oluliselt ümber ehitatud.
Kocheril Raman Narayanan

Kocheril Raman Narayanan (K. R. Narayanan; malajalami കെ.ആര്‍. നാരായണന്‍; 27. oktoober 1920 Uzhavoor, Kerala – 9. november 2005 New Delhi) oli India poliitik, India president 1997–2002.
Narayanan kuulus väljaspool kastisüsteemi asuvasse dalit'ite (puutumatute) rühma. Ta õppis London School of Economicsis. 1949 asus tööle diplomaadina. Ta oli 1967–1969 India suursaadik Tais, 1973–1975 Türgis, 1976–1978 Hiinas ja 1980–1984 USAs. 1985–1988 oli ta minister Rajiv Gandhi valitsuses.
1992 valiti ta India asepresidendiks ja 1997 India presidendiks. Oma ametiajal püüdis ta vähendada kastisüsteemi mõju.
Haldusjaotus

Haldusjaotus ehk administratiivne jaotus on riigi territooriumi jagunemine osadeks (haldusüksusteks) selleks, et hõlbustada territooriumi valitsemist.
Haldusjaotuse järgi moodustatakse riigi- ja kohaliku võimu valitsemise organid.
Riikide territooriumid võivad haldusjaotuse alusel olla jaotatud provintsideks, läänideks, oblastiteks, kantoniteks, departemangudeks, kraideks, rajoonideks, kommuunideks jne.
Haldusjaotus on enamasti hierarhiline: 1. järgu haldusüksused jagunevad 2. järgu haldusüksusteks jne.

Eesti

Eesti alal on kasutusel olnud väga palju haldusjaotuse vorme. Muinasajast alates – maakond, muinaskihelkond, kirikukihelkond, lään, foogtkond, komtuurkond, kubermang, kreis, kommuun, oblast, rajoon, külanõukogu, vald, küla.
Praegu on Eesti Vabariigi haldusüksusteks maakond, vald, linn, alev, alevik ja küla.
Maakonnas kuulub haldusvõim riigile. Maakonnas on võimukandjaks riigi määratud maavanem.
Maakond jaguneb valdadeks ja otsealluvusega linnadeks.
Vallas ja linnas on võimukandjaks rahva valitud kohalik omavalitsus.
Valdade koosseisus võivad olla linnad, alevid, alevikud ja külad.
Norman Ramsey

Norman Foster Ramsey (27. august 1915 Washington – 4. november 2011 Wayland) oli Ameerika Ühendriikide füüsik.
Tema ema oli saksa päritolu matemaatik ja isa sõjaväelane. Norman Ramsey lõpetas 15-aastaselt keskkooli ning asus Columbia ülikoolis esialgu inseneriteadust õppima, peagi aga mõtles ümber ja vahetas eriala, ning lõpetas ülikooli 1935. aastal matemaatikuna. Seejärel õppis ta Cambridge'i ülikoolis füüsikat ja omandas bakalaureusekraadi.
1930. aastate lõpus töötas Ramsey Columbia ülikoolis koos tuumamagnetresonantsi avastanud Isidor Isaac Rabiga. Aastal 1940 sai ta Columbia ülikoolist doktorikraadi füüsika alal.
Teise maailmasõja ajal juhtis Ramsey MIT kiirguslaboris töörühma, kes töötas välja esimese magnetroni 3 cm lainepikkusega kiirguse saamiseks ning sellega seotud radarisüsteemi. 1943. aastast juhtis ta uurimisrühma Los Alamose laboratooriumis Manhattani projekti juures. Pärast sõda pöördus ta Columbia ülikooli tagasi. Aastal 1947 siirdus ta Harvardi Ülikooli, kus õpetas järgmised 40 aastat. Aastal 1949 leiutas ta eraldiseisvate võnkuvate väljade meetodi (Ramsey meetodi), millel rajaneb erakordselt suure lahutusvõimega tuumamagnetresonantsspektroskoopia ja mis tegi võimalikuks väga täpsete aatomkellade loomise. Aastal 1966 sai ta Higginsi füüsikaprofessoriks.
Hiljem töötas ta koos oma tudengitega välja veelgi täpsemate kellade loomiseni viinud vesinikmaseri.
Ramsey oli üks Brookhaveni labori asutajaid ja Brookhaveni füüsikaosakonna esimene juhataja 1946. Aastatel 1958–1959 oli ta NATO peasekretäri teadusnõunik. Ta oli Ameerika füüsikaseltsi president 1978–1979.

Tunnustused

Norman Foster Ramsey valiti 1958. aastal Ameerika Filosoofiaseltsi liikmeks.
Ta pälvis oma töö eest 1989. aastal Nobeli füüsikaauhinna.
Endel Sõgel

Endel Sõgel (17. juuni 1922 – 7. detsember 1998) oli eesti kirjandusteadlane.
Ta töötas alates 1952. aastast Keele ja Kirjanduse Instituudis, aastatel 1968–1988 oli selle direktor. Aastatel 1959–1962 oli ta ühtlasi EKP Keskkomitee teaduse ja kultuuri osakonna juhataja asetäitja.
Ta oli peamisi nõukoguliku kirjanduskäsitluse juurutajaid Eesti NSV-s. Sidemete kaudu kirjandusväliste institutsioonidega püüdis ta kirjandust ideoloogiliselt juhtida.
Pärast 1940. aasta juunipööret EKNÜ Võrumaa komitee I sekretär. Osales II maailmasõjas Punaarmees. 1948–1950 õppis ta Vabariiklikus Parteikoolis. Tema keskkooliõpikus "Eesti kirjanduse ajalugu" (I-IV, 1953) ja selleaegses tegevuses andis 1975. aasta Eesti Kirjanduse Biograafilise Leksikoni (mille toimetajate hulka kuulus ka Sõgel ise) sõnul tunda "nihilistliku suhtumise tendents". Lähtus EKBLi 2000. aasta väljaande hinnangul oma 1950ndate aastate artiklites vulgaarmarksistlikest seisukohtadest, "andes seejuures hävitava hinnangu sümbolismile ja teistele realismist erinevatele kirj.-vooludele." Hiljem tema kirjanduskäsitlus mõnevõrra liberaliseerus, kuid püsima jäi ühekülgselt tendentslik sotsiologiseeriv suunitlus.

Isiklikku

Endel Sõgel oli ajaloolase-sotsioloogi Urmas Sõgeli isa.
FIDE-reiting klassikalises males

FIDE-reiting klassikalises males on Rahvusvahelise Maleföderatsiooni (FIDE) poolt avaldatav ja sagedusega kord kuus uuendatav ELO-reitingu alusel reastatud maletajate edetabel.
Brachyophis

Levila

Nad elavad valdavalt Somaalias, Keenias.
Kaksikud (tähtkuju)

Tähed

Kaksikute heledaim täht on Maast umbes 36 valgusaasta kaugusel asuv oranž hiid Polluks (β Gem); tema näivas läheduses asuv Kastor (α Gem) on tegelikult 46 valgusaasta kaugusel asuv kuuest tähest koosnev tähesüsteem. Kokku kuulub tähtkujusse üle 70 tähe, neist vähemalt kolmel on teada planeete.

Süvataeva objektid

Kaksikute tähtkujus asuvad hajusparved M35, NGC 2158, NGC 2420.
Tähtkujus asuvad Eskimo udukogu, Medusa udukogu ja NGC 2371.

Meteoorivool

Kaksikute tähtkujust lähtub geminiidide meteoorivool.
Uno Aavola

Uno Aavola (24. november 1930 Narva – 30. november 2017) oli eesti kahevõistleja ja suusatreener.

Haridus ja sportlastee

Uno Aavola lõpetas 1945. aastal Kiviõli keskkooli, 1950. aastal Tartu Elektromehaanika Tehnikumi ja 1954. aastal TRÜ kehakultuuriteaduskonna. 
Spordiga hakkas tegelema keskkoolis. Tartus juhendas treeninguid Herbert Abel. Uno Aavola oli 1952–1955. aastal NSV Liidu kahevõistluse koondvõistkonna kandidaat ja 1953. aastal Balti meister kahevõistluses. Eesti meistrivõistlustel võitis Uno Aavola kahevõistluses 2 kulda (1953–1954) ja 3 hõbedat (1951, 1955–1956), suusahüpetes 2 hõbedat (1953, 1956) ja 1 pronksi (1955) ning murdmaasuusatamises 1955. aastal 2 hõbedat (18 km ja 4 × 10 km). 
1955. aastal tuli Uno Aavola ka sõudmises (roolijaga neljapaadil) Eesti meistriks. 
Uno Aavola oli spordiühingu Kalev liige.

Töö

Uno Aavola töötas 1954.–1955. aastal TRÜ õppejõuna. Aastatel 1955–1973 oli ta Rakveres pedagoogilises ja internaatkoolis kehalise kasvatuse õpetaja ning 1973–1999 TSIK ESG Otepää filiaali vanemtreener. 
Uno Aavola kuulus Suusaliidu treenerite nõukokku. Eesti NSV teenelise treeneri nimetus anti 1978. aastal, Kalevi auliikme nimetus 2005. aastal.  Ta oli kauaaegne Eesti noortekoondise vastutav treener ning oli aastaid, kus koondis koosneski peamiselt Vaike ja Uno Aavola õpilastest.

Isiklikku

Uno Aavola abikaasa Vaike Aavola oli samuti tunnustatud suusatreener. Koos moodustasid nad hästi toimiva tiimi, kus Uno nõudlikkus ja Vaike psühholoogiroll andsid häid tulemusi. Uno tuntuim hobi oli kalapüük ja kalaroogade valmistamine, samuti olid kuulsad tema kunagised suusamäärdekeedused.
Karl Wilhelm von Meyer

Karl Wilhelm von Meyer (ka Carl Wilhelm; suri 16./27. detsembril 1767) oli Venemaa sõjaväelane (major) ning Vändra mõisnik.
Karl Wilhelm von Meyer oli major Gustav Wilhelm von Meyeri ja Vändra mõisa pärijanna Johanna von Meyeri (sünd. Bennet) poeg.
Aastail 1749–1767 oli ta ka Vändra koguduse eestseisja.
Ta suri 16. detsembril 1767 kell 6 hommikul pärast viiepäevast haigust ning maeti 6. märtsil 1768.
Võrkvõlv

Võrkvõlv on rist-, täht- ja aamvõlvi jooni kombineeriv keerukas võlvitüüp, mille puhul tugedelt (sammastelt, piilaritelt või konsoolidelt) lähtuvad roided ristuvad ja põimuvad võlvi palendil võrgutaoliselt. Iseloomulik eriti Saksamaa, Madalmaade ja Poola hilisgootikale, kuid ka mõnede Inglismaa ehitiste roidestikke võib pidada võrkvõlvideks (Gloucesteri katedraali koor).

Kujunemine

Võrkvõlv oletatakse olevat kujunenud tähtvõlvi roideid ja lisaroideid (tierceron) ühendavatest lühikestest tugiroietest (lierne).