google/wiki40b huggingface dataset:
Muuksi kivikirstkalmed

Muuksi kivikirstkalmed (ka Muuksi kalmistu) on Harjumaal Kuusalu vallas Muuksi külas Kahala järve ääres asuvad kivikirstkalmed.
Muuksi kivikirstkalmete suurim kalmerühm on Hundikangrud, mis koosneb umbes 65 kalmest. Nende läbimõõt on 5–15 m ja kõrgus 4–15 dm. Neid kalmeid on korduvalt uuritud ja kokku on läbi kaevatud paarkümmend kalmet. Väljakaevamisi on juhtinud 1921–26 Artur Spreckelsen ja Adolf Friedenthal, 1936–37 Artur Vassar, 1976–82 Tanel Moora, Ardo Niinre ja Karin Jaanits ning aastast 1996 Gurly Vedru. Avastati, et kalmistut kasutati nooremast pronksiajast Rooma rauaajani. Tavaliselt ei ole kalmes üle 4 kirstu, aga maetud on kirstutagi. Hauapanuseid pole palju.
Muuksi külast kirdes asub väiksem kalmete rühm, kus on säilinud 6 kalmet (Kabelikangrud). Neist suurima läbimõõt on 12 ja kõrgus 2 m. Ühes 1921 uuritud kalmes oli 4 kirstu ja 6 surnut.
Jaak Juhansoo

Jaak Juhansoo (16. mai 1942 Põltsamaa – 13. jaanuar 2017 Massachusetts) oli eesti ühiskonnategelane USAs, Ülemaailmse Eesti Kesknõukogu esimees aastail 2007–2014.
Jaak Juhansoo vanemad põgenesid koos lastega Nõukogude okupatsiooni eest Saksamaale Augsburgi ja sealt mõni aasta hiljem New Yorki. Sealt läksid nad tööotsinguil esialgu Lõuna-Carolinasse ja paari aasta pärast Minneapolisesse.
Pärast Minnesota Ülikooli lõpetamist astus Jaak Juhansoo sõjaväkke, kus teenis 1965. aastani. Seejärel töötas ta elektroonika alal Walthamis, kuni asutas oma ettevõtte, mis jättis aega ka ühiskondlikuks tegevuseks. Akdeemiliselt kuulus ta korporatsiooni Fraternitas Estica.
Jaak Juhansoo oli Bostoni Eesti Seltsi esimees ja auliige, New Englandi Balti Ühingu president ja juhatusliige, Ikestatud Rahvaste Komitee laekur ja juhatusliige ning aastail 1977–2014 Eesti Rahvuskomitee Ühendriikides Esinduskogu liige – teda oli valitud üheksasse Esinduskogusse. Umbes 30 aastat oli ta Ülemaailmse Eesti Kesknõukogu liige, aastail 2007–2014 oli ta selle esimees ja pärast seda laekur.

Isiklikku

Jaak Juhansoo vanemad olid Olga ja Peeter Juhansoo, tal oli vanem vend Jaan. Ta abikaasa Daina on lätlanna. Jaak Juhansoo on maetud Gethsemane kalmistule West Roxburys Massachusettsis.
Aleks Sats

Aleks Sats (õieti Aleksander Sats; 21. august 1914 Mariinsk, Tomski kubermang – 15. mai 1992 Viljandi) oli eesti lavastaja ja näitleja.
Ta lõpetas aastal 1933 Tartu poeglastegümnaasiumi ja aastal 1937 Tartu Näitekunsti Stuudio.
Ta töötas aastatel 1938–1940 Tallinnas ehituse alal ja mängis Draamateatri noorsoo- ja nukulavastustes, oli aastatel 1940–1941 Draamateatri näitleja, aastatel 1941–1944 Vanemuise näitleja ja aastatel 1944–1949 Ugala näitleja. Aastatel 1949–1952 oli ta Ugala direktor ja kunstilise juhi kohusetäitja, aastatel 1952–1971 oli ta Ugala peanäitejuht ja aastatel 1971–1979 samas lavastajaks. Ta on tegutsenud Ugala õppestuudios pedagoogina ja on mänginud filmis "Jäljed" (1963, Tallinnfilm).
Kaupo Kikkas

Haridus

Kaupo Kikkas on lõpetanud Tallinna Muusikakeskkooli ja õppinud Eesti Muusikaakadeemias, mis jäi lõpetamata. Samuti on Kikkal Master of Photography tunnistus Soomest, Institute of Visual Communications'ist.

Töö ja looming

Tegutseb fotograafi ja õpetajana Eestifoto Stuudios, põhilisteks valdkondadeks reklaami- ja portreefotod. On Eesti Vabariigi Valitsuse ja Kaitseministeeriumi fotograaf ning on teinud kaastööd mitmele Eesti meediaväljaandele (sealhulgas Eesti Ekspressile, Avenüüle, Cosmopolitanile, Playboyle, Just!-ile jt). Kikkas on osalenud ka kümnete fotovõistluste žüriides.
Juhendab Eestifoto Stuudios kursusi, olnud külalisõppejõud ka teistes fotokoolides, viib läbi kursusi ja eri teemadel töötubasid
stuudio-, portree- ja loodusfotost.
Fine Art fotodega on kavandanud mitmeid interjööre nii eraisikutele kui ka ettevõtete büroodele.
Kikkas on kirjutanud ka fotograafiateemalisi artikleid ja reisikirju, mis on ilmunud Äripäevas, ajakirjas Kodu ja Aed, fotoajakirjas Cheese, meelelahutusajakirjas Just! ja mujal.

Loomingu näited

Kaupo Kikkas on enim tunnustust pälvinud oma kultuuritegelasi ja poliitikuid kujutavate portreefotodega, mille seas on nii emotsionaalseid hetke-, kui ka hoolikalt komponeeritud stuudio ja keskkonnaportreid.
Reet-Kaie Turban

Reet-Kaie Helmja (sündinud 17. septembril 1943 Pärnus) on Eesti sõudja ja sõudetreener, Tiit Helmja abikaasa. 
Lõpetas 1962 Pärnu 1. keskkooli ja 1968 TPedI kehakultuuri teaduskonna.
Swing Club

Swing Club oli aastatel 1947–1957 tegutsenud Eesti svingansambel.
Ansambli eestvedaja oli Uno Naissoo.
Arthur Väkram

Arthur Väkram (26. november 1905 – 25. veebruar 1964 Nõmme) oli Eesti sõjaväelane (kapten).
Teenis Pioneerpataljonis.
1939. aastal ülendati ta kapteniks.
Rjukan

Rjukan on linn Norras Telemargi maakonnas, Tinni valla halduskeskus.
Linn asetseb Vestfjorddalenis Møsvatni ja Tinnsjå järve vahel. Rjukan sai nime linnast lääne pool paikneva Rjukanfosseni ('suitsev kosk') joa järgi.
Tinni vallavolikogu andis Rjukanile linnastaatuse aastal 1996.
Jaanuaris 2007 elas Rjukanis 3386 inimest.
Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Rjukan seisuga 27.04.2009.
Karl Jaspers

Karl Jaspers (23. veebruar 1883 Oldenburg – 26. veebruar 1969 Basel) oli saksa filosoof, arst ja psühhiaater.
Jaspers on filosoofina tuntud oma piirisituatsioonide (Grenzsituation) analüüsiga.
Aastal 1947 sai ta Goethe auhinna.
Sinikka Bohlin

Sinikka Bohlin (sündinud 1947) on Rootsi poliitik, Rootsi Sotsiaaldemokraatliku Töölispartei liige, oli 1998–2010 Riksdagi liige.
Aastal 2009 oli Sinikka Bohlin Põhjamaade Nõukogu president.
Föderatsioon

Föderaalsed riigid

Esimene kodanlik föderatsioon oli Ameerika Ühendriigid (1787. aasta põhiseaduse järgi).
Föderatsioonid on ka Araabia Ühendemiraadid, Argentina, Austraalia, Austria, Belgia, Brasiilia, Brunei, Etioopia, India, Kanada, Komoorid, Lõuna-Aafrika Vabariik, Malaisia, Mehhiko, Mikroneesia, Nigeeria, Pakistan, Saksamaa, Venemaa ja Venezuela.
Šveitsi nimetatakse ametlikult Šveitsi Konföderatsiooniks, aga faktiliselt on see föderatsioon.
36. strategeem

36. strategeem 36 strategeemist on "varjatuse abil tõusta".
Lootusetus situatsioonis varjata ennast, oma jõude ja sihte. Mask. Vaenlase usalduse võitmine, ta juurde sisse pugemine. Trooja hobune.

Näiteid

Pagemine, isegi kui väliselt tuleb alistuda, tähendab siin oma sihtide täielikku varjamist ja väliselt ka vaenutegevusele täiesti vastupidist käitumist. 14.s. lõpus õppisid tagakiusatud juudid Hispaanias isegi juutluse vastaseid kõnesid pidama. Machiavelli esimene töö oma printsist õpilasele oleks kirjutada makjavellismivastane raamat. Inkvisitsiooni poolt lõplikult ärapiinatud “Päikeselinna” autor T. Campanella kirjutas lõpuks pugeva raamatu “Hispaania monarhia”. Peale vabastamist veel ka “Alistatud ateismi.”  (Kummaline on sellele raamatule vaade “48 võimuseaduses”. Taunides ja vaieldes vastasideedega raamat tegelikult levitas neid. Ta olla muutnud selle dialoogides selleaegse kristluse pilaks.  Töö saanut vabamõtlejate piibliks. ) Peale edutuid katseid lasta raamat taas ringlusse avaldas Campanella selle 1636. aastal Pariisis ühes köites, pühendusega Louis XIII-le, teiste oma töödega.
Vinni-Pajusti Gümnaasium

Ajalugu

VPG alustas õppetööd 1988. aastal tegutsedes kuni 1994. aastani Vinni-Pajusti Keskkooli nime all. Legendi järgi olevat koolile valitud kahele alevikule – Vinnile ja Pajustile – viitav nimi selleks, et nende "elanikud omavahel riidu ei läheks".
Kooli hoonet renoveeriti 2010. aastal.
2016. aastal pälvis avalikkuse tähelepanu juhtum (Vinni-Pajusti Gümnaasiumi säutsuskandaal), milles Vinni-Pajusti Gümnaasiumi abiturient sattus Twitteri säutsu pärast konflikti kooli juhtkonna ja emakeeleõpetajaga. Kooli ja õpetaja käitumist kritiseeriti teravalt üleriigilises ajakirjanduses.
Purjelaud

Purjelaud on veesõidulauale kinnitatud purjemastiga ja tuule jõul ning lainete mõjul liikuv kerge lihtne veesõiduk.

Kirjeldus

Purjelaudu kasutatakse purjetamiseks. Triivi vähendamiseks on laual uim ja osal mudelitest svert ning jalgade toeks jala-aasad. Purjelaud oli algselt lainelaud, mis taglastati harkpoompurjega ja mille külge liigendi abil mast kinnitati.

Ajalugu

Purjelaud on Polüneesias kasutusel olnud umbes 2000 aastat. Jäigast lauast ja sellel asuvast vertikaalsest purjest koosneva veesõidukiga võtsid polüneeslased ette vahel kogu päeva kestvaid retki. Sellepärast ei ole õige purjelaua leiutamise au ühele inimesele omistada.
USA patent number 3 487 800 "Wind-propelled apparatus" ehk "Tuule jõul liikuv seade" (27. veebruarist 1968) on antud 6. jaanuaril 1970 Hoyle Schweitzerile ja James Drake’ile. Nad asutasid ettevõtte Windsurfing International, mis tootis purjelaudu ja müüs litsentse nende tootmiseks.
Nad polnud siiski purjelaua leiutajad. 1946–1949 valmistas 10–13-aastane Austraalia koolipoiss Richard Eastaugh koos oma nooremate vendadega paarkümmend kanuud, millel oli bambusest mast purjega. Ta sõitis nendega oma kodulinna Perthi lähedal Swani jõel. Ta patenteeris oma leiutise alles 1983. On üsna kindel, et hilisemad purjelaua leiutajad ei olnud Eastaugh'st ja tema leiutisest teadlikud.
1958 valmistas purjelaua Lõuna-Inglismaal elanud Peter Chilvers. Ta ei patenteerinud seda, kuid teda filmiti purjelauaga sõitmas ja sellest kirjutati (koos fotoga) kohalikus ajalehes. 1964 valmistas purjelaua USA idarannikul Pennsylvanias elanud Newman Darby, kes asutas nende tootmiseks ka ettevõtte, kuid müük ei läinud ja 1960. aastate lõpus lakkas ettevõte töötamast.
1970. aastate lõpus muutus Euroopas purjelauaga sõitmine populaarseks. Suurimad tootjad olid Tabur, F2 ja Mistral. Need tootjad otsisid võimalusi vältida Windsurfing Internationalile litsentsitasu maksmist. Tabur avastas artikli ja filmi Chilversist ning lõpetas tasu maksmise, misjärel Windsurfing International kaebas ta kohtusse. Inglise kohus otsustas, et Chilversi purjelaud ei erine oluliselt Schweitzeri ja Drake'i omast ning et Windsurfing Internationali patent Suurbritannias ei kehti. Seejärel kaebas Windsurfing International Taburi kohtusse Kanadas ja kaotas samuti. 1983 kaebas Windsurfing International kohtusse ka Rootsi tootja Mistrali, kelle kaitse kohtus põhines Darby leiutisel, ja kaotas kolmandat korda. Varsti pärast seda lõpetas Windsurfing International tegevuse.
1984. aasta suveolümpiamängudele võeti kavasse ka purjelaud. 1992. aasta suveolümpiamängudest alates võistlevad purjelaual ka naised.

Purjelaud Eestis

Purjelaud tuli Eestisse 1973. Ain Vilde osales purjespordi maailmameistrivõistlustel Michiganis ja võitis need DN-klassis. Ta tõi koju purjelaua joonised ja protsess läks käima.
Punane mets

Punane mets (ukraina keeles Рудий ліс, ka Іржавий ліс, Червоний ліс; vene keeles Рыжий лес, ka Ржавый лес, Красный лес) on 10 km² suurune metsaga kaetud maa-ala Tšornobõli tuumaelektrijaama katastroofi tagajärjel tekkinud radioaktiivse reostusega ohutsoonis Prõpjati lähedal Ukrainas. 1986. aasta aprillis võttis Punane mets vastu suurima osa tuumakiirgusest ja radioaktiivsest tolmust, muutis reaktori plahvatuse järel kõigest 30 minuti jooksul värvi ning on üks saastatumaid piirkondi maailmas.
Ülisuurest radioaktiivsusest punakas- ja ingveripruuniks muutunud männimets on saanud nime Punane mets. Seoses reaktori avariiga neeldus ümbritsevasse keskkonda suur kiirgusdoos, mis põhjustas taimede kasvavaisse kudedesse kogunevate ensüümide ja radioaktiivsete osakeste vahelise interaktsiooni, intensiivse öise helendamise värvivahetanud puude piirkonnas ning lõpuks Punase metsa radioaktiivse lagunemise. Surnud mets tähendas kahekordset radioaktiivset reostumist ja märkimisväärset tulekahjuohtu. Lisaks halvendas surnud mets oluliselt radiatsioonilist olukorda tuumaelektrijaama viival maanteel ja selle läheduses. Seepärast rajati 1987. aastal surnud metsa ümber kaitsevall kõrgusega 2,5 m ja kogupikkusega umbes 3,5 km. Hiljem lükati surnud mets õnnetustagajärgede kõrvaldamise käigus buldooseritega kokku ja maeti jäätmete kalmistule 1,5–2 meetri sügavusele. Kokku maeti rohkem kui 4 miljonit kuupmeetrit radioaktiivseid materjale, mille tulemusena gammakiirgus vähenes 4–50 korda ning annuse võimsuseks jäi 180 mR/h (milliröntgenit tunnis). 
Männiokkad püsivad võrsetel tavaliselt kolm aastat ja merelises kliimas kaks aastat. Tiheda võraga männile mõjuv tuule rõhumisjõud on suurem ja männid on tuulele suuremaks takistuseks kui näiteks kuused. Tõkestades sel viisil radioaktiivse tolmu levimist ümbruskonda, osutub männik tõhusaks looduslikuks filtriks. Mändide kasv on aeglasem kui lehtpuudel ja tuumaelektrijaama avarii tingimustes suurenes taimede kiirgustundlikkus arengutsükli erinevatel staadiumitel 1,5–3 korda tavalisest. Seetõttu võis alles 21. sajandi algusest alates märgata peamise kiirguskoormuse vastu võtnud metsades jälgi looduslikust taastumisest.
Ausus

Ausus inimestevahelises kommunikatsioonis ja tegevustes inimes(t)elt oodatav omadus, mis väljendub tõe rääkimises ja valetamisest hoidumises.
Histoonid

Histoonid on väiksed aluselised valgud (koosnevad 102–135 aminohappest), mida leidub eukarüootide tuumas. Need on põhilised kromatiini valgud, mille ümber keerdub DNA ja need mängivad suurt rolli geenide regulatsioonis. Histoonide funktsiooniks on osaleda DNA kokkupakkimisel, et viimane mahuks rakutuuma. Näiteks inimese iga rakk sisaldab lahtikeeratult umbes 1,8 meetrit DNA-d, aga kui DNA keerdub histoonide ümber, siis moodustunud kromatiini suurus on umbes 90 mikromeetrit.

Klassifikatsioon

Viis peamist histooni on H1/H5, H2A, H2B, H3 ja H4.  Nukleosoomsed histoonid on H2A, H2B, H3 ja H4. H1 ja H5 nukleosoomide vahelise alaga seonduvad histoonid.
Nukleosoomi südamiku moodustavad nukleosoomsed histoonid, mida leidub nukleosoomis igat molekuli 2 eksemplari, seega on nukleosoomi südamikus kokku 8 histooni molekuli. Ümber nukleosoomi südamiku kerdub 147 aluspaari pikkune DNA lõik 1,65 korda. Kahe nukleosoomi vahele jääb DNA lõik (5,9 – 7 nm) kuhu seondub histoon H1, mis vastutab DNA pakkimise eest kõrgemat järku struktuuridesse. Histoonide abil kokku pakitud DNA struktuuri nimetatakse kromatiiniks. Kromatiinis on nukleosoomidega DNA pakitud fiibriks, mille läbimõõt on 0,3 mikromeetrit.

Ajalugu

Histoonid avastas 1884. aastal Albrecht Kossel. Kuni 1990-ndate alguseni arvati, et histoonid on eukarüotse DNA pakkematerjal, sest sel ajal usuti, et transkriptsiooni  aktiveerib valk-DNA ja valk-valk interaktsioon koos palja DNAga, nagu bakteris. Michael Grunstein näitas 1980ndatel pärmirakkudega töötades, et eukarüootsed histoonid represseerivad geenide transkriptsiooni ja transkriptsiooni aktivaatorite funktsioon on ületada see repressioon. Tänapäeval teame, et histoonidel on geeniekspressioonis nii positiine kui ka negatiivne roll.

Bivalentsed promootorid

Histoonide modifikatsioonide analüüs embrüonaalsetes tüvirakkudes (ja teistes tüvirakkudes) näitas, et paljude geenide promootorid omavad nii H3K4Me3 kui ka H3K27Me3 modifikatsioone. Teiste sõnadega on promootoritel üheaegselt nii transkriptsiooni aktivatsiooni kui ka repressiooni toetavad histoonide modifikatsioonid. See omapärane kombinatsioon tähistab geene, mis on tasakaalus transkriptsiooniks. Need modifikatsioonid pole vajalikud tüvirakkudele, kuid äärmiselt vajalikud pärast diferentseerumist. Kui rakud hakkavad diferentseeruma, siis bivalentsete promootorite aktivatsiooni või repressiooni kaudu toimub rakkude tüübi määramine. Vastavalt keskkonnast tulevatele signaalidele toimub teatud geenide aktivatsioon või repressioon.
Hallutsinatsiooniargument

Hallutsinatsiooniargument (argument from hallucination) on argument, mis hallutsinatsioonide võimalikkusest järeldab, et tajuelamus ei sõltu objektiivselt olemasolevatest esemetest.
Argument on üldjoones järgmine. Võimalikud on hallutsinatsioonid, st elamused, mis on subjektiivselt eristamatud ehtsatest tajuelamustest ning on nendega fenomenoloogilise olemuse ehk fenomenilise iseloomu poolest samalaadsed, kuid mille puhul puudub objektiivselt olemasolev tajuobjekt. Sellepärast ei saa taju ja tajuelamuse olemus sõltuda tajutavatest objektidest, nii nagu seda tavaliselt käsitatakse.
Sellest võidakse edasi järeldada, et tajudes me teadvustame mittetavalisi objekte, nimelt meelteandmeid.
Laura Branigan

Laura Branigan (3. juuli 1957 – 26. august 2004) oli USA laulja.
Aastal 1982 andis Laura Branigan välja oma esimese albumi "Branigan", kust on pärit ka tema esimene suur hitt "Gloria".
Aastal 1984 ilmus temalt album "Self Control", mis oli tema kõige paremini müünud album. Albumi nimilaulust sai rahvusvaheline hitt. Samal plaadil on veel sellised tuntud lood nagu "Solitaire", "The Lucky One" ja "The Power of Love".
Kārlis Sebris

Kārlis Sebris (18. veebruar 1914 – 12. jaanuar 2009) oli läti näitleja.
Alates 1938. aastast töötas ta Läti Rahvusteatris. Filmides mängis Sebris alates 1940. aastast. Muuhulgas on Kārlis Sebris mänginud ka Tallinnfilmi filmis ""Hukkunud Alpinisti" hotell" härra Mosese rolli.
Kārlis Sebris on maetud Riia metsakalmistule.
Ariane (Hollandi printsess)

Ariane, Madalmaade printsess (sündinud 10. aprillil 2007) on Madalmaade kuninga Willem-Alexanderi ja kuninganna Máxima kolmas laps. Oma kahe vanema õe järel on printsess Ariane Madalmaade troonipärilusjärjestuses kolmandal kohal.

Sünd

Printsess sündis Bronovo haiglas kell 21.57 , kaalus 4 kg ja oli 51 cm pikk.
Aleksandar Vučić

Aleksandar Vučić (sündinud 5. märtsil 1970) on Serbia jurist ja poliitik. Alates 31. maist 2017 on ta Serbia president, enne seda oli ta 27. aprillist 2014 31. maini 2017 Serbia peaminister.
Ta on Serbia Progressiivse Partei esimees.
Aastatel 1998–2000 oli ta infominister ja 2012–2013 kaitseminister.
Kiviaed

Kiviaed on kividest ehitatud aed.
Vastavalt sellele, kas piirkonnas leidub rohkem paekivi või graniiti (maakivi), on Eestis kiviaedasid laotud erinevalt.
Kive saadi varasemal ajal enamasti põldudelt, kus need takistasid kündmist ja tuli seetõttu mujale vedada.
Kārļi mõis

Kārļi mõis (Kārļu muiža, Kārļumuiža või Kārļamuiža) on endine mõis Lätis Amata piirkonnas Drabeši vallas Kārļis. Saksa keeles Karlshof, Carlsruhe, Carlsruh või Karlsruhe.
Kārļi mõisa sai alguse XVIII sajandil. Algselt kuulusid sealsed maad Võnnu lossile ja ajal, mil selle omanikuks olid Wolffid, ehitati Kārļi mõisa süda karjamõisana välja. Algselt kandis see kompleks nime Wolffi mõis (Wolfsruh).
Järgmised omanikud olid Sieversid. Aastal 1795 müüsid nad karjamõisa inglise kaupmehele James Piersonile ja sellest ajast peale sai Kārļi mõisast iseseisev maavaldus. Piersonide kätte jäi mõis aastani 1804, seejärel kuulus see aastani 1806 Engel Maria von Trompowskyle. Järgmiseks omanikuks oli Bernhard Christian Klein, kellele mõis kuulus aastani 1819.
Aastast 1819 kuulus mõis Kosküllidele. Aastal 1847 läks mõis abielu kaudu tagasi Sieversite suguvõsale ja sellest ajast peale olid mõisal Võnnu uue lossiga ühised omanikud. Kārļi mõisale kuulus ka kaks karjamõisa, Bellevue ja Cecile. Kui mõis aastal 1920 võõrandati, kuulus selle juurde 643,82 hektarit maad. Sellest jäi 69 hektari suurune krunt mõisakompleksi ümber Sieversite valdusse.
Piersonide rajatud mõisa peahoone (oli olemas kaardil aastast 1796, kuigi teistel andmetel valmis hoone alles XIX sajandi neljakümnendatel aastatel) põletati maha aastal 1905 ja seda ei taastatud. Mõisakompleks pärineb XVIII sajandi lõpust ja XIX sajandist. Sellest on säilinud mõisavalitseja maja, tall, teenijate maja, kõrts, sepikoda, aedniku maja ja vesiveski-saekaater. Veidi eemal asuvad mõisa ehitatud vallamaja ja vana koolimaja. Mõisakompleksidest kaugemal asub Kosküllide suguvõsa rahula.
Mõisa juurde kuulub ka park, mis oli ilmselt olemas juba XVIII sajandil karjamõisa juures. Pargi rajamisel kasutati ära Amata jõe orgu ja sealseid liivakivipaljandeid. Barokne maastikupark sai endale lisandi aastal 1871, mil kõrtsi juurde asutati aianduskool (esimene Balti kubermangudes). Aastaks 1877 oli tänu koolile pargi juurde rajatud uhke õunaaed, mis oli omal ajal Baltimaade suurim.
Paektu-san

Paektu-san (ka Baekdu, korea 백두산 või 白頭山 'valgepeamägi'; hiina 长白山 Changbai Shan 'igavesti valge mägi') on vulkaan Hiina ja Põhja-Korea piiril, 2744 m.
Mäe tipus asub kraatrijärv nimega Taevane järv, mis on kuni 384 m sügav ja väga külma veega. Mäe ja püha järve kohta koos kasutatakse ka nime Baitou. Järvest voolab välja oja, moodustades 70 m kõrguse kose.
Mäe nõlvad on 2000 m kõrguseni kaetud metsaga. Seal elavad tiigrid, karud, leopardid, hundid, metskitsed ja metssead. Hiina poolel on mets inimtegevusest puutumata, kuid Korea poolel on madalamatel nõlvadel ulatuslikku raiet tehtud.
Arvatakse, et suur purse umbes 1000. aasta paiku tekitas kraatrijärve. Kraater võis tekkida ka 1597. aastal, kui on teada viimane suurem purse. Vulkaan purskas viimati 1903. aastal.
Paektu-san on kogu Korea kõrgeim mägi (2744 m), ühtlasi ka Kirde-Hiina ehk Mandžuuria kõrgeim punkt. Korealased peavad mäge pühaks ja arvavad, et sealt on pärit nende esivanemad. Võrdluseks Lõuna-Korea kõrgeim tipp Hallasan Jeju saarel on vaid 1950 m kõrgune ning teisena Jirisan mandriosas 1915 m kõrge.
Iranasu

Iranasu (ka Iranasv, Ira nasu, Ira nasv) on Saare maakonna Saaremaa vallas asuv väike saar (nasu). Saare pindala on 0,67 hektarit ja rannajoone pikkus 568 meetrit.
Saar kuulub Kahtla-Kübassaare hoiualasse. Saar on pikliku kujuga ja kruusase pinnamoega.
Saare koordinaadid on 58° 25′ N, 23° 7′ E.
Atsidoos

Atsidoos (inglise acidosis; ladina acidus – hapu), ka happemürgistusseisund, on vere ja teiste kudede happelisus, kus suurenenud vesinikuioonide kontsentratsiooni tulemusel langeb pH alla normväärtuse. See tähendab, et happeliste ja aluseliste ainete tasakaal veres on häirunud. Atsidoos tekib põhiliselt juhul, kui alkalisereserv ehk leelisereserv väheneb. Selle tagajärjel kuhjuvad happelised ainevahetussaadused (näiteks suhkurtõve ning maksa- ja neeruhaiguste korral). Atsidoosi võib põhjustada ka hüpoventilatsioon – sel puhul alkalireserv ei vähene. Atsidoosiga seotud seisundeid liigitatakse metaboolseks ja respiratoorseks atsidoosiks.
Pastora Imperio

Pastora Imperio (õieti Pastora Rojas Monje; 1889 Sevilla – 14. september 1979 Madrid) oli üks kuulsamaid hispaania flamenkotantsijaid. Ta oli näitleja Pastora Vega vanavanaema.

Elulugu ja karjäär

Tema ema oli flamenkotantsija La Mejorana ja isa rätsep Víctor Rojas, kes õmbles riideid tuntud härjavõitlejatele. Pastora astus esimest korda lavale juba kümneaastaselt. 12-aastaselt esines ta Pastora Monje nime all, seejärel Pastora Rojase nime all. Hiljem valis ta oma artistinimeks Pastora Imperio (hispaania keeles impeerium). Ta oli väga andekas etleja, laulja ja tantsija.
Peagi sai temast laialt tuntud artist. 1912. aastal esines ta Madridi Teatro Romas ja hiljem paljudes paikades üle kogu Hispaania. 1914. aastal reisis ta Pariisi ja hiljem käis muu hulgas Kuubas, Argentinas ja Mehhikos. Ta sai naispeaosa Manuel de Falla balletis "El amor brujo". Esietendus toimus 15. aprillil 1915 Madridi Teatro Laras.
14. veebruaril 1917 esines ta ühe Punase risti ürituse raames Hispaania kuningapaarile.
1928. aastal lõpetas ta karjääri, kuid naasis lavale juba 1934. aastal. Lõpliku punkti oma karjäärile pani ta 1962. aastal.
Ta oli abielus ühe kõigi aegade kuulsama härjavõitleja Rafael Gómezega (hüüdnimega El Gallo; 'kukk').
Pastora osales ka filmides "Surmatants" (La danza fatal) (1914), "Ühe rassi kuninganna" (La reina de una raza) (1917), "María de la O" (María de la O) (1936), "Suur markiis" (La marquesona) (1940), "Kaneelikooreke!" (¡Canelita en rama!) (1943), "Nõiduslik armastus" (El amor brujo) (1949) ja "Duell karjas" (Duelo en la cañada) (1959). Ta mängis ka Juan Ignacio Luca de Tena näidendis "Kuhu lähed, Alfonso XII? (¿Dónde vas, Alfonso XII? ) (1957).
Michael Clifford

Michael Clifford (täisnimi Michael Gordon Clifford; sündinud 20. novembril 1995 Sydneys Austraalias) on ansambli 5 Seconds of Summer laulja.

Lapsepõlv

Michaeli vanemad on Karen ja Daryl Clifford. Ta on ainuke laps perekonnas. 
Ta õppis koos teiste bändikaaslastega Norwesti kristlikus koolis.

Isiklikku

Clifford oli suhtes Instagrami-kuulsuse Geordie Grayga. 2015. aastal alustas suhet Crystal Leigh'ga, kes on samuti Instagrami-kuulsus.  
2019. aasta jaanuaris teatas paar, et on kihlatud.