google/wiki40b huggingface dataset:
Kujundav hindamine

Kujundava hindamise all mõistetakse õppe kestel toimuvat hindamist, mille käigus analüüsitakse õpilase teadmisi, oskusi, hoiakuid, väärtushinnanguid ja käitumist, antakse tagasisidet õpilase seniste tulemuste ning vajakajäämiste kohta, innustatakse ja suunatakse õpilast edasisel õppimisel ning kavandatakse edasise õppimise eesmärgid ja teed. Kujundav hindamine keskendub eelkõige õpilase arengu võrdlemisele tema varasemate saavutustega. Tagasiside kirjeldab õigel ajal ja võimalikult täpselt õpilase tugevaid külgi ja vajakajäämisi ning sisaldab ettepanekuid edaspidisteks tegevusteks, mis toetavad õpilase arengut.

Termin

Termini määratluses ei ole ühisele kokkuleppele jõutud. Kujundava hindamise sünonüümidega on erinevad autorid kasutanud ka klassiruumi/klassikeskkonnahindamist, koolihindamist, sisehindamist. Maria Jürimäe, Anita Kärner ja Leelo Tiisvelt kasutavad terminit õppimist toetav hindamine. Kujundav hindamine on otsetõlge ingliskeelsest sõnapaarist formative assessment, mis on viimastel aastatel saanud mitmete autorite poolt kriitika osaliseks kui ebatäpne ja segadust tekitav. Sama võib nentida eestikeelse termini kohta, mida on tõlgendatud kui hinnete kujundamist mingil erilisel moel jmt. Kujundavat hindamist on nähtud kui numbritega hindamise alternatiivi või ainult ülimalt positiivse tagasiside andmist õpilasele, vaatamata tegelikule olukorrale. Eesti keeles kasutatakse kujundava/õppimist toetava hindamisega paralleelselt veel mõisteid õppimist soodustav hindamine, protsessihindamine, pidevhindamine, formatiivne hindamine ja formeeriv hindamine.

Olemus

Kujundav hindamine on koostööl põhinev protsess, kus õpetaja ja õpilase vahel räägitakse läbi ja jõutakse arusaamisele ootuste osas ning selles, kuidas tulemust kõige efektiivsemalt parandada. Kujundav/õppimist toetav hindamine sisaldab mitmekülgset info kogumist õppija hetketaseme ja arengu kohta; info analüüsi, lähtudes seatud eesmärkidest ja info kasutamist – vajadusel muudatuste tegemist õppeprotsessis (õppimises ja õpetamises) ning motiveeriva tagasiside andmist. Võtmetegur on õppija kaasahaaratus. Kui õppija teab oma eesmärke ja hetketaset ning on motiveeritud õppima ja arenema, siis loob see tugeva aluse selleks, et areng ka toimuks.
Jānis Ādamsons

Jānis Ādamsons (sündinud 3. novembril 1956 Turkis Preiļi rajoonis) on Läti poliitik.
Ta lõpetas 1979. aastal Kiievi Kõrgema Mereväekooli. Töötas Kaug-Idas piirivalvevägedes. 1992 naasis Lätisse.
11. novembrist 1994 kuni 12. detsembrini 1995 oli ta Māris Gailise valitsuses siseminister. 
1995 valiti ta Läti Tee nimekirjas seimi liikmeks. Parlamendiliikmena uuris ta mitme kõrge riigiametniku korruptsioonijuhtumeid. 1998 liitus Ādamsons Läti Sotsiaaldemokraatliku Töölisparteiga ja valiti samal aastal uuesti seimi liikmeks. Ta oli kaitse- ja siseasjade ning rahvusliku julgeoleku komisjoni liige. Ta oli ka 1999. aasta pedofiiliaskandaali uurimiseks moodustatud parlamendikomisjoni esimees. Ta süüdistas pedofiilias muu hulgas ka peaminister Andris Šķēlet ja justiitsminister Valdis Birkavsit. Kuna uurimine nende süüd ei tuvastanud, üritati Ādamsonsilt võtta saadikupuutumatus, et tema vastu kriminaalasi algatada. Häältega 41 poolt ja 47 vastu ei läinud see läbi.  2006. aastal mõisteti Ādamsonsile valesüüdistuste eest 11 700 latti trahvi.
1998. aastal teatas Põhiseaduse Kaitse Büroo, et kuna Ādamsons on töötanud NSV Liidu piirivalvevägedes, mis allusid NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Komiteele, siis ei saa ta enam kandideerida riigiametisse. 2002. aastal lükkas valimiskomisjon Ādamsonsi seimi kandideerimise dokumendid tagasi. Ādamsons kaebas otsuse Euroopa Inimõiguste Kohtusse. 2008. aastal otsustas kohus, et Läti riik on Ādamsonsi õigusi rikkunud ja peab talle 10 000 eurot valuraha maksma. Läti kaebas otsuse edasi, kuid oktoobris 2008 otsustas kohus edasikaebust mitte menetleda.
2009. aastast oli Ādamsons Riia linnavolikogu liige. Ta kuulub parteisse Koosmeel.
2010., 2011.,  2014.  ja 2018. aasta parlamendivalimistel valiti ta seimi liikmeks.
2012. aasta Austraalia Grand Prix

2012. aasta Austraalia Grand Prix oli 2012. aasta Vormel 1 hooaja esimene etapp. See peeti Austraalias Melbourne'is Albert Parki ringrajal 18. märtsil 2012.
Sõideti 58 ringi, võistluse kogupikkus oli 307,574 km. Ilm oli kuiv ja päikeseline.
Esimese stardikoha sai kvalifikatsioonis Lewis Hamilton, võistluse võitis Jenson Button, kes sõitis ka kiireima ringi (1.29,187).
Esimest korda võistluste ajaloos startis samal etapil kuus Vormel 1 maailmameistrit. Esimest korda pärast 1973. aastat polnud stardis ühtki itaalia sõitjat.
Citroën Berlingo

Citroën Berlingo on Citroëni mahtuniversaal ja kaubik. Seda on toodetud 3 põlvkonda.
Kolmandat põlvkonda müüdi 2014. aasta märtsis Eestis 34 tükki.
Kandalakša

Kliima

Kandalakšas on üleminekukliima paraskliimalt lähisarktilisele. Juuli keskmine õhutemperatuur on 14,6 °C ning jaanuari ja veebruari keskmine õhutemperatuur on –12,0 °C. Aasta keskmine õhutemperatuur on +0,3 °C ja sademetehulk 413,3 mm. Kandalakšas ei esine polaarööd, kuid juunis esineb polaarpäev.
Tallinna vana juudi kalmistu

Vana juudi kalmistu oli kalmistu Tallinnas Kesklinna linnaosas, praeguse aadressiga Magasini tänav 27. See hävitati 1963. aastal. Kalmistu asukohta tähistab Magasini tänava ääres vanasse aknaorva müüritud hauakivi. Kalmistu pindala on 0,36 ha.

Ajalugu

Vana juudi kalmistu rajati 18. sajandi lõpus, avati 1790. aastal ja piirati aiaga 1845. aastal. Aastatel 1870–1880 ümbritseti kalmistu paekivimüüriga, ehitati väravad, valvurimajake ja kabel; 19. sajandi lõpus ehitati matusekabel. 
Pinnasevee taseme tõustes võeti päevakorda matmiste lõpetamine ja uue kalmistu rajamine Tallinna piirile Rahumäele (tänapäeval Nõmme linnaosas). Uus kalmistu avati 1911. aastal eraldi alana Rahumäe kalmistust idas (praegu on see eraldatud osa Rahumäe kalmistust).
Aastal 1910 lõpetati vanal kalmistul uute platside väljaandmine seoses lähikonda uute majade ehitamisega. Kalmistu naabruses elavad linlased polnud rahul kalmistult levivate "pahalõhnaliste miasmidega". Viimane matus oli 1936. aastal. 
1963. aastal hävitati terve kalmistu (koos Levinovitši mausoleumiga). Aastal 1967 rajati kalmistule automajand. Praegu asub seal autoparkla.

Levinovitši mausoleum

Kalmistul oli sünagoogi rajamise initsiaatorile ja toonase juudi kogukonna juhile Shaje Levinovitšile pühendatud mausoleum, mille projekteeris 1908. aastal arhitekt Jacques Rosenbaum. Ta võttis eeskuju niinimetatud mauri stiilist, mis levis 19. sajandi teisel poolel ja 20. sajandi alguses Saksamaa ja Austria-Ungari aladel, kuid mille kaugemad eeskujud olid keskaegses Lähis-Ida ja Hispaania mauride arhitektuuris. Hoone valmis 1910. aasta sügiseks. See hävitati 1963. aastal koos kalmistuga.
Pāvils Rozītis

Pāvils Rozītis (1. detsember 1889 Liepa vald, Võnnu kihelkond, Võnnu kreis – 20. veebruar 1937 Riia) oli läti kirjanik, ajakirjanik ja tõlkija.
Pāvils Rozītis sündis Liepa vallas, Võnnu kihelkonnas Võnnu kreisis (tänapäevase haldusjaotuse järgi Liepa vallas Priekuļi piirkonnas) talupidaja perekonnas; oma isa kaotas ka nelja-aastaselt. Ta omandas alghariduse Liepa kihelkonnakoolis. 1901–1902 õppis ta Valmiera linnakoolis, 1902–1907 Valmiera progümnaasiumis. Rozītis jätkas hariduse omandamist 1908–1909 Peterburis kooliõpetajate kursustel ja 1910–1914 Moskvas A. Šanjavski Rahvaülikoolis.
1914–1915 töötas Pāvils Rozītis ajalehtede Jaunākās Ziņas ja Līdums toimetustes. Esimese maailmasõja ajal aastatel 1915–1918 elas ta Bakuus ja töötas Nobeli naftaettevõttes. 1918. aastal pöördus Rozītis Lätisse tagasi. 1919. aastal valiti ta Läti Kirjanike ja Ajakirjanike Ametiühingu esimeheks, 1920–1926 kuulus ta selle juhatusse. 1919–1921 oli ta Läti armee peastaabi informatsiooniosakonna tsensor. Hiljem oli ta haridusministeeriumi kunstiosakonna juhataja. 1921–1926 oli ta ajakirja Ritums ja 1927–1928 ajalehe Pēdējā Brīdī toimetaja. Rozītis õppis Läti Ülikoolis aastatel 1921–1926 õigusteadust, kuid stuudium jäi lõpetamata. Pärast vabakutselise kirjanikuna tegutsemist juhatas ta 1932–1934 Rahva Heaolu Ministeeriumi haritlaste töötuse osakonda. 1933–1934 oli ta ajalehe Dienas Lapa toimetaja, 1935–1937 Riia linna 3. raamatukogu juhataja.
Pāvils Rozītis on maetud Riia metsakalmistule.

Kirjanduslik looming

Pāvils Rozītise esimesed luuletused avaldati ajakirjanduses 1910. aastal. Esimene luulekogu Kaijas" ("Kajakad") ilmus samal aastal. Esialgu oligi Rozītis tuntud rohkem lüürikuna. Tema esimene lühiproosakogu "Es un viņas" ("Mina ja nemad") ilmus 1919. aastal. Psühholoogilises romaanidiloogias "Divas sejas" ("Kaks nägu", 1920) ja "Uguns ceļi" ("Tuli tõuseb", 1924) kujutas ta lõhestunud isiksuse traagikat. Romaanis "Ceplis" (1928, eesti keeles 1967) kritiseeris ta teravalt tõusikkodanluse tumedaid mahhinatsioone ja moraalitust. Romaanis "Valmieras puikas" (1936, eesti keeles "Valmiera poisid", 1984) kujutas ta kooliõpilaste elu ja 1905. aasta revolutsioonilisi sündmusi Valmieras. Rozītise viimane romaan "Zemes prieks" ("Maa rõõm", 1937) jäi lõpetamata.
Trahhoom

Trahhoom (ladina keeles trachoma) on bakteri Chlamydia trachomatis põhjustatud silma sidekesta krooniline põletik.
Seda haigust kirjeldati esmakordselt 16. sajandist eKr pärinevatel papüürusrullidel. Põletik põhjustab sarvkesta armistumist ning silmalau ja silmamuna vahelise limaskesta paksenemist. Silmalaug moondub ja ripsmed kaarduvad tihti sissepoole, ärritades sarvkesta, mis lõpuks muutub läbipaistmatuks. See haigus on maailmas esikohal välditava nägemiskaotuse tekitajana. Alla 10-aastastel lastel on oht nakatuda korduvalt.
Mõnedes Aafrika maades on nakatunud kuni 40% lastest.

Levik

Seda leidub kõikjal maailmas, eriti arengumaades. Seda põeb üle 400 miljoni inimese (peamiselt Aafrikas, Lähis-Idas ja Aasias). Arenenud maades kohtab seda harva.

Nakatumine

Nakatuda võib kokkupuutel haigestunud silma-, nina- või kurgueritistega. Need eritised võivad sattuda ka elututele esemetele nagu riided ja voodipesu. Haigust kannavad edasi ka kärbsed.

Haigusnähud

Trahhoom kahjustab ülemise silmalau sisemust ja silma võrkkesta, tekitades seal põletikku; silmadel on väga ebamugav, nad on punased, hellad ja vesised. Võib tekkida ka valgustundlikkus ja silmalaud tursuvad valusalt. Haiguse arenenud staadiumi korral pöördub ülemine silmalaug sissepoole, võrkkest muutub läbipaistmatuks ning armistub.

Ravi

Tuleb võtta antibiootikume, nagu tetracyline'i sisaldavad ravimid või sulfonamide'i, erythromycin'i ja nende derivaate, või doxycyline'i. Mõnel juhul võib olla vajalik silmalauoperatsioon.
Natalie Mei nimeline teatrikunsti aastapreemia

Natalie Mei nimeline teatrikunsti aastapreemia antakse muusikalavastuse – ooper, operett, muusikal, muusikalised projektid – kõrgetasemelise lava- ja kostüümikujunduse esiletõstmiseks. 
Hindamisel rõhutatakse ajaloolise muusikateatri suurejooneliste traditsioonide pieteeditundelist sidumisoskust kaasaegse esteetika ja teatritehnikaga. Asutatud  Mari-Liis Küla ettepanekul, Teatriliidu juhatuse otsusega 2005. aastal.
Arno Pikamäe

Elulugu

Arno Pikamäe oli maatöölise poeg.
Lõpetas 1948(?) Viljandi 2. Keskkooli, 1953 TÜ eesti keele ja kirjanduse osakonna soome-ugri keelte erialal, 1956 aspirantuuri, filoloogiakandidaat (1957, TÜ), väitekiri "Tüveline astmevaheldus läänemeresoome keeltes ja lapi keeles". Oli 1957–89 Eesti NSV TA Keele ja Kirjanduse Instituudi (KKI) sõnaraamatute (leksikoloogia) sektori noorem- ja vanemteadur.

Teadustöö

Uurimisvaldkond: eesti keele leksikograafia. Olnud seotud peamiselt "Eesti kirjakeele seletussõnaraamatuga" – oli üks koostamispõhimõtete väljatöötajaid, koostamisjuhendi (mille kohta avaldas ka artikleid teadusväljaannetes) loojaid ning sõnaraamatute autoreid ja sõnaraamatu toimetajaid. Osales aktiivselt ka soome-eesti ja eesti-soome tõlkesõnaraamatute koostamisel. Üle 10 teadustrükise.
Eduard Oja

Eduard Oja  (17. jaanuar 1905 Palupõhja – 16. aprill 1950 Tartu) oli eesti helilooja, koorijuht, muusikapedagoog ja kriitik.
Ta sündis Palupõhja külas Vana-Põltsamaa vallas Põltsamaa kihelkonnas Viljandimaal metsavahi peres.
Ta õppis aastatel 1919–1925 Tartu Õpetajate Seminaris, kus kohtus ka oma eakaaslase Eduard Tubinaga. 1925. aastal astus ta Tartu Kõrgemasse Muusikakooli viiuli erialale, kuid kooli lõpetas ta hoopis Heino Elleri kompositsiooniklassis 1932. aastal.
Pärast kooli lõpetamist töötas Oja koorijuhi ja muusikapedagoogina. Samuti tegutses ta muusikakriitikuna, arvustades teiste seas ka Tartut külastanud vene heliloojat Sergei Prokofjevit.

Looming

Seni on arvatud, et Eduard Oja looming ei ole kuigi mahukas, kuna mitmed teosed on aegade jooksul hävinud. Valdav osa tema teadaolevast loomingust on aga ülimalt omanäoline ja väärtuslik. On ka arvatud, et tema säilinud lihtsalt ei tunta veel korralikult.
1930. aastate esimese poole loomingus (klaveripalade tsükkel "Vaikivad meeleolud"; "Ajatriloogia" tšellole ja klaverile; klaverikvintett) on Oja ulatuslikult kasutanud oktatoonilist helirida.
Dwayne Johnson

Dwayne Douglas Johnson (sündinud 2. mail 1972 Haywardis Californias) on Ameerika Ühendriikide näitleja, WWE wrestler ja endine Ameerika jalgpalli mängija.
Johnson on tuntud ka The Rock nime all.
Karl Oskar Freiberg

Karl Oskar Freiberg (Oskar Kurmiste; 2. mai 1894 Mäksa vald, Tartumaa – 2. detsember 1941 Sverdlovsk, hukati) oli ajakirjanik ja poliitik.
Ta asus 7. septembril 1920 Johannes Semperi asemel Asutava Kogu liikmeks ning oli hiljem ka I, II, III, IV ja V Riigikogu liige.
Freiberg kuulus Eesti Iseseisvasse Sotsialistlikku Tööliste Parteisse.
Lühike tänav (Tallinn)

Lühike tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Nõmme asumis. Lühike tänav algab Pärnu maanteelt ja lõpeb Raudtee tänaval Tallinna–Keila raudtee ääres. Lühike tänav on loode–kagusuunaline ja ligikaudu 85 meetri pikkune.
Lühike tänav sai nime 27. oktoobril 1922. Tänav on nime saanud oma lühiduse järgi. Tänava saksakeelne nimi oli Kurze Strasse ja venekeelne Короткая улица.
Hoomuli raudteejaam

Hoomuli raudteejaam (läti keeles Omuļi raudteejaam) oli raudteejaam Valga–Ruhja–Pärnu raudteel Valka piirkonnas Härgmäe valla aladel. Jaam asus Valka raudteejaamast 18 kilomeetri kaugusel.
Jaam avati Esimese maailmasõja ajal, kuigi peatus oli selle kohal juba varem. Algul kandis see nime Stallenhof (mõnel kaardil ka Stahlenhof), eestipäraselt Talli raudteejaam, lätipäraselt Staļļumuiža raudteejaam. See asus Härgmäe kihelkonnas Staļļumuiža poolmõisa lähistel Hoomuli mõisa maadel. Teise maailmasõja ajal hakkasid sakslased sealset kitsarööpmelist raudteed rinde tarbeks laiarööpmeliseks ümber ehitama. Need tööd jäid aga Punaarmee edasitungi tõttu pooleli ja pärast sõja lõppu need peatati. See tõi kaasa ka jaama sulgemise.´
Kaire Indrikson

Isiklikku

Tema ema oli Ulvi ja isa Viktor Indrikson. Tema kaksikõde on Kaja Indrikson. Tema poeg on Sten Indrikson. Kaire Indrikson on Berit, Triin ja Martti Aljandi tädi.
Aino Kumari

Aino Kumari (sündinud Aino Bergmann; 15. september 1908 Põlva – 17. oktoober 2004 Tartu) oli eesti ornitoloog.
Tema isa Rudolf Bergmann (Helemäe) oli apteeker.
Ta õppis Eesti Noorsoo Kasvatuse Seltsi tütarlaste gümnaasiumis Tartus, lõpetas 1927. aastal Võru Tütarlaste Gümnaasiumi ja õppis aastatel 1930–1939 Tartu Ülikooli loodusteaduste osakonnas, kus lõputöö jäi siiski tegemata.
Alates 1941. aastast töötas ta Tallinnas Riiklikus Loodusteaduste Muuseumis (1944–1946 direktorina). Aastatel 1947–1978 töötas Kumari Zooloogia ja Botaanika Instituudi ornitoloogiasektoris.
Kumari uuris kurvitsaliste toitumisökoloogiat, Lääne- ja Ida-Eesti rabade linnustikku, lindude levikut ja arvukust Väinamere saartel, lindude rännet, naerukajaka levimist mandri veekogudel, lindude rõngastamist.

Isiklikku

Tema abikaasa oli Eerik Kumari.
Omedu sild

Omedu sild on sild Jõgeva maakonnas Mustvee vallas  Aovere-Kallaste-Omedu teel üle Omedu jõe.
Silla ehitas 1956-1957 ENSV Autotranspordi- ja Maanteede Ministeeriumi projektgrupp (insener T. Remmelt).. Enne seda oli seal parv. Sild on kolmesildeline.
Oš

Rahvastik

Oš on Kõrgõzstani suuruselt teine linn. Linna elanike arvuks 2017. aastal oli hinnanguliselt 281 900, koos eeslinnadega kuni 500 000.
2009. aasta andmetel oli elanike seas 43% kirgiise ja 48% usbekke. 80% elanikest valdas vene keelt.
Ošist on pärit Ukraina krimmitatari lauljatar Džamala, kes võitis 2016. aastal Ukraina esindajana Eurovisiooni lauluvõistluse.

Ajalugu

Oš kuulub Kesk-Aasia vanimate linnade hulka. Kirjalikes allikates on teda mainitud 9. sajandil. 10. sajandil kuulus ta kolme suurema linna hulka Fergana orus ning teda läbisid kaubateed Kesk-Aasiast Indiasse ja Hiinasse. 
Pärast Kokandi khaaniriigi vallutamist venelaste poolt 1876. aastal läks Oš Venemaa valdusesse. Samal aastal sai Ošist Fergana oblasti koosseisu kuuluv maakonnalinn.
Oši oblasti keskus on linn alates 1939. aastast.
Lisell Jäätma

Lisell Jäätma (sündinud 19. juulil 1999 Türil) on eesti vibulaskur.
Ta lõpetas 2018. aastal Türi Ühisgümnaasiumi ning õpib 2018. aastast Tartu Tervishoiu Kõrgkoolis bioanalüütika erialal. 
Ta on mitmekordne Eesti meister ja püstitanud individuaalselt 23 Eesti rekordit.

Isiklikku

Tema vanemad Maarika ja Erki Jäätma on ka tema treenerid. Lisellil on vanem õde Mariel ja noorem vend Robin, kes mõlemad tegelevad vibulaskmisega.
Caroline'i maakond (Maryland)

Caroline'i maakond (Caroline County) on maakond USA-s Marylandi osariigis. Geograafilised koordinaadid on 38°52' N, 75°49' W.
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Denton.
Maakonna pindala on 844 km², millest 15 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 33 066. Aastal 2000 oli elanike arv 29 772.

Ajalugu

Caroline'i maakond moodustati 1774. aastal Dorchesteri ja Queen Anne'i maakonna osadest.
Inimloomus

Klassikalises kreeka filosoofias

Arvatakse, et lähenemine, mille puhul hinnangute andmisel kasutatakse standardina loodust, pärineb Vana-Kreeka filosoofiast. Aristotelese sõnul pani inimloomuse filosoofilisele uurimisele aluse Sokrates, kes aga ei jätnud endast maha kirjapandud teoseid. Sokratese õpilaste Platoni ja Xenophoni ning Platoni õpilase Aristotelese sõnadest ilmneb, et Sokrates oli ratsionalist ja uskus, et inimloomusega kõige parem sobiv eluviis hõlmab loogilist mõtlemist. 
Platon oli dualist, kes õpetas, et eksisteerivad materiaalne keha ja mittemateriaalne hing. Hing omakorda koosneb kolmest osast: mõistus, uljus ja himu. Isiksused erinevad selle poolest, milline hingeosa omab domineerivat seisundit. 
Aristoteles räägib küll hingest, aga tema õpetuses pole see midagi, mida saab kehast eraldada. Hing koosneb mittemõistuslikust osast, kust lähtuvad himud ja püüdlused, ning mõistuslikust osast, millel on praktilise ja teoreetilise mõtlemise võime. Aristotelese õpetuses (teleoloogia) on oluline, et kõigel, kaasa arvatud inimene, on oma eesmärk. Inimese eesmärgiks on saavutada õnn – elada vooruslikku elu, mis Aristotelese käsitluse kohaselt tähendab oma arutlusvõime täiel määral rakendamist ja mõistuspäraselt tegutsemist.

Hiina filosoofias

Küsimus inimloomusest on Hiina filosoofias kesksel kohal. Samas on see põhjustanud palju vaidlusi. Hiina peamise filosoofiasuuna – konfutsianismi – alusepanija Kong Fuzi oli seisukohal, et inimene on loomu poolest põhiliselt hea. Selline mõjukas konfutsianismi esindaja nagu Hsun Tzu aga pidas inimloomust peamiselt kurjaks.

Hinduismis

Hinduism käsitleb kogu reaalsust lõppkokkuvõttes ühtsena. Kogu eksistentsi aluseks on ülim reaalsus – Brahman. Igavene hing ehk "ise" – Atman – on ühendatud kõigi teiste hingedega ja ongi lõppkokkuvõttes Brahman.  Inimesel on aga kalduvus keskenduda oma egole (ahamkara) ning seetõttu ei suuda ta ülimat reaalsust mõista ja isoleerib ennast sellest.

Budismis

Budism eitab igavese hinge olemasolu ja inimloomuse fikseeritud iseloomu üldse. Kõik on pidevas muutumises. See, mis tundub olevat isiksus (hing), on tegelikult kombinatsioon vormist, aistingutest, tajust, kalduvustest ja teadvusest. Püüdlus omada ja säilitada seda, mis pole püsiv, põhjustab inimesele kannatusi.
Mis teha?

"Mis teha?" (täieliku pealkirjaga "Mis teha? : Meie liikumise valusaid küsimusi"; vene keeles "Что делать? Наболевшие вопросы нашего движения") on Vladimir Lenini 1902. aastal avaldatud teos.
Raamat kordab 1863. aastal ilmunud Nikolai Tšernõševski filosoofilise romaani pealkirja ("Что делать?"), kuid eesti keeles on kahe raamatu pealkirjad tõlgitud erinevalt: Tšernõševski teos "Mida teha?" ja Lenini teos "Mis teha?"
Lenin kirjutas oma teose 1901. aasta lõpul ja 1902. aasta alguses. Ta esines selles üleskutsega moodustada eesrindlik revolutsiooniline partei, mis asuks suunama tööliste jõupingutusi ühiskonna muutmisel. Lenin põhjendas vajadust partei loomiseks sellega, et ilma suunava organita rahulduvad töölised lihtsalt ametiühinguliikumisega ega hakka ellu viima teaduslikel (marksistlikel) alustel põhinevat sotsialistlikku revolutsiooni.
"Mis teha?" ja selles esitatud seisukohad sillutasid teed 1903. aastal toimunud Venemaa Sotsiaaldemokraatliku Tööpartei teisel kongressil partei jagunemisele kaheks vastandlikuks fraktsiooniks – bolševikeks ja menševikeks. Bolševike fraktsioonist kujunes välja Lenini ihaldatud revolutsiooniline partei, mille tegevus viis 1917. aastal Suure Oktoobrirevolutsioonini.
Eesti keeles ilmus "Mis teha?" esimest korda 1944. aastal Moskvas ENSV Riikliku Kirjastuse väljaandel. Kordustrükid andis 1945. ja 1947. aastal Tallinnas välja kirjastus Poliitiline Kirjandus. Viimati andis selle teose eesti keeles välja 1952. aastal Eesti Riiklik Kirjastus.
Materjalikulu

Materjalikulu (inglise material input) on ainevoog ja kogukulu tootmistegevuses; peegeldab ainete tarbimisega seotud kogumõju (nt kaevandamise füüsiline mõju, saastamine, jäätmeteke). 
Materjalikulu hulka arvestatakse ka näiteks lubjatootmises kaevandamise käigus eemaldatavad mulla- jt ainekihid ning kaevandamise kõrvalmõjust (nt erosioon) tekkivad ainevood. 
Kui materjalikulu ja materjalivooge vähendada, siis vähenevad ka tootmisega seotud keskkonnaprobleemid.
Dick Durbin

Richard Joseph "Dick" Durbin (sündinud 21. novembril 1944 East St. Louis, Illinoisis) on Ameerika Ühendriikide poliitik, Demokraatliku partei liige, Senati liige aastast 1997.
Agthe

Agthe (ka Achté, Ackté) on baltisaksa aadlisuguvõsa.
Dmitri Dmitrijev (balletitantsija)

Dmitri Nikolajevitš Dmitrijev (vene keeles Дмитрий Николаевич Дмитриев; sündinud 8. aprillil 1971 Honuus Moma rajoonis Jakuudi ANSV-s) on Sahha balletitantsija ja balletipedagoog, Sahha rahvakunstnik.
Pärast Novosibirski riikliku koreograafiakooli lõpetamist 1989. aastal asus ta balletisolistina tööle Sivtsev-Omollooni nimelisse riiklikku ooperi- ja balletiteatrisse. Alates 1998. aastast töötab ta ühtlasi klassikalikse balleti pedagoogina Jakutski koreograafiakoolis.
2007. aastal lõpetas ta Moskva Riikliku Koreograafia Akadeemia koreograafia pedagoogika erialal.

Isiklikku

Tema abikaasa on balletipedagoog Darija Dmitrijeva. Dmitri Dmitrijevi vanaema on legendaarne eveenitar Dolguntša ja ema Svetlana Dmitrijeva on eveeni etnofolklooriansambli "Dolguntša" looja.