google/wiki40b huggingface dataset:
Curro Romero

Francisco Romero López; esinejanimega Curro Romero (sündinud 1. detsembril 1933 Camases Sevilla provintsis) on hispaania matadoor.
Esimese corrida tegi ta 8. septembril 1954. Pensionile läks 66-aastaselt.
Tema auks püstitatud pronkskuju asub Maestranza areeni esisel promenaadil.
Otto Friedrich Ignatius

Elukäik

Õppis Hageris, isa asutatud pansionaadis koos Gustav Adolf Hippiusega (Nissi Maarja koguduse õpetaja Thomas Hippiuse pojaga) Carl Sigismund Waltheri (kes oli Vardi mõisas August von Kotzebue laste koduõpetaja) juhendamisel. Kuna David Friedrich Ignatiuse ja August von Kotzebue naised olid õed, siis suheldi perekondlikul pinnal ja ka laste õpetamisel-kasvatamisel kasutati samade inimeste teeneid. 
Aastatel 1812–1813 õppis Peterburi Kunstide Akadeemias ja seejärel mõnda aega Berliinis Preisi Kunstide Akadeemias. Siirdus aastal 1815 koos Gustav Adolf Hippiuse ja August Georg Wilhelm Pezoldiga Dresdenisse, sealt Praha kaudu Viini, oli lühikest aega Viini Kunstiakadeemias Heinrich Friedrich Fügeri õpilane. Läks aastal 1817 Itaaliasse, tegutses kaks aastat Roomas, oli tihedas suhtluses natsareenlastega. Naasis aastal 1819 kodumaale, elas Hageris ja Tallinnas. Asus aastal 1820 Peterburi, oli Ermitaažis õukonnamaalija.

Looming

Loonud usuteemalisi kompositsioone ning portreid. Abikaasa Adelheidi portrees (1819) on märgata otsest natsareenlaste mõju. Realistlikumad on erubrigadir Otto Wilhelm von Krusensterni ja ta abikaasa portree (1820). Suurim teos – Tsarskoje Selo lossikiriku keisrilooži laemaal – jäi lõpetamata (u. 1822, lõpetas 1825 Gustav Adolf Hippius, hävis 1941).
Kirjutanud naljamänge ja sentimentaalseid luuletusi, komponeerinud laule. Aastatel 1829 ja 1830 avaldas väljaanne "Esthona" tema Itaalia-reisi päevaraamatu katkendeid, milles kirjeldab oma kunstimuljeid.

Isiklikku

Tema vanaisa Michael Ignatius oli eesti hernhuutlik kirjamees, koolmeister ja köster, isa David Friedrich Ignatius oli Hageri Lambertuse koguduse õpetaja. Tema ema onupoeg Adam Johann von Krusenstern oli baltisaksa päritolu Vene meresõitja, admiral (1842).
Mai Skizo

Mai Skizo on Eesti ansambel.
Ansambel asutati 2008.
Tver (laev)

Tver oli Venemaa mereväe transpordilaev 19. sajandil. Laeva vrakk asub Tallinna rannavees.

Ajalugu

Tver ehitati alampolkovnik Zaguljajevi juhtimisel 1839-1841 Arhangelskis. Laeva pikkus oli 39,09 m ning laius 9,05 m.
Teenis Balti laevastiku koosseisus.
1852 sattus laev Tallinna lahel suure tormi kätte ja hukkus.

Vrakk

Laevavrakk asub Tallinna lahe lõunakaldal Russalka monumendi ja Vanasadama värava vahelisel merealal. Vraki identifitseeris 1990. aastate algul Vello Mäss. Vrakk on arvele võetud Eesti kultuurimälestisena.
Jacob Zuma

Skandaalid

Alates 2005. aastast on Jacob Zuma vastu esitatud erinevaid süüdistusi. Juunis 2005 vabastas president Thabo Mbeki Zuma asepresidendi kohalt, sest ta avaldas toetust oma korruptsioonis süüdi mõistetud nõunikule. Oktoobris esitati talle endale süüdistus korruptsioonis ja detsembris vägistamises. 
Aprillis 2006 mõisteti ta vägistamissüüdistuse osas õigeks. 
Kohut lükati korduvalt erinevatel ettekäänetel edasi ning detsembris 2007 valis ANC Jacob Zuma oma esimeheks. 
Peagi pärast seda esitati talle süüdistus korruptsioonis, väljapressimises, rahapesus ja maksudest kõrvalehoidmises. Sügisel 2008 tunnistati süüdistused tema vastu osaks parteisisesest poliitilisest võitlusest. ANC sundis peagi pärast seda Thabo Mbeki presidendiametist tagasi astuma. 
6. aprillil 2009 teatas Lõuna-Aafrika Vabariigi peaprokurör, et kõigist süüdistustest Zuma vastu loobuti, sest ilmnes tõendeid poliitilisest sekkumisest.

Isiklikku

Jacob Zuma on Lõuna-Aafrika Vabariigi esimene mitmenaisepidajast president. Ta on alates 1973. aastast abiellunud viie naisega ning tal on 20 last.
Esimese abikaasa Sizakele Khumaloga abiellus ta aastal 1973. 
Aastal 1998 lahutas ta Nkosazana Dlamini-Zumast, kellega tal on neli last. Nkosazana Dlamini-Zuma on jäänud Jacob Zuma lähedaseks poliitiliseks nõustajaks ning on olnud riigi tervishoiuminister ja välisminister. Pärast Jacob Zuma presidendiks saamist sai Nkosazana Dlamini siseministriks.
Kate Mantsho, kellega tal on viis last, tegi 2000. aastal enesetapu.
Aastal 2008 abiellus Jacob Zuma Nompumelelo Ntuliga, kellega tal on kaks last.
4. jaanuaril 2010 abiellus ta Thobeka Mabhijaga, kellega tal on samuti kaks last.
Riigi põhiseadus ei reguleeri seda, milline abikaasadest on Lõuna-Aafrika Vabariigi esimene leedi.
Iokaste

Iokaste (vanakreeka keeles Ἰοκάστη, ladinapäraselt Iocasta või Jocasta) oli vanakreeka mütoloogias Teeba kuninganna, Oidipuse ema ja naine.
Iokaste oli Teeba üliku Menoikeus vanema tütar ja Kreoni õde. Pärast eelmiste Teeba valitsejate Zethose ja Amphioni õnnetut surma valiti uueks kuningaks Laios, kes oli aastase poisina juba korra kuningas olnud, ent siis kukutatud. Laios valis endale abikaasaks Iokaste.
Vanuselt olid nad väga erinevad. Tõenäoliselt oli Laios üle 50 ja Iokaste alla 20 aasta vana.
Oraakel oli hoiatanud Laiost laste saamise eest. Laios muutus sellepärast väga murelikuks, kui Iokaste rasestus, ja läks Teiresiaselt nõu küsima. Ennustaja vastas, et sünnib poeg, kellele on määratud tappa oma isa ja abielluda emaga. Kui laps sündis, sidus Laios tal jalad kokku ja viis mägedesse, lootes, et laps nii peatselt sureb.
Poisi leidsid karjased, kes viisid ta Korintosesse. Sealne kuningas Polybos ja tema naine Periboia kasvatasid poisi üles ja andsid talle nimeks Oidipus. Kui poiss oli täiskasvanuks saanud, ennustati tallegi, et ta tapab oma isa ja abiellub emaga. Oidipus, kes uskus, et tema tõelised vanemad on Polybos ja Periboia, lahkus seepeale Korintosest ja suundus Teebasse. Teel kohtus ta kaarikus sõitva Laiosega, kes nõudis, et Oidipus annaks talle teed. Nad läksid tülli ja Oidipus tappis Laiose. Kumbki ei teadnud siis, et nad on sugulased.
Oidipus kohtus enne Teebasse jõudmist ka Sfinksiga, kes linna lähedal teekäijaid jahtis ja tappis, ning surmas ta. Oidipus valiti tänutäheks uueks kuningaks, sest Laiosel sugulasi ei olnud. Ta abiellus vana kuninga lese Iokastega. Nad said neli last: pojad Polyneikese ja Eteoklese ning tütred Antigone ja Ismene.
Hiljem, kui tuli välja, et Oidipus on tapnud oma isa ja abiellunud oma emaga poos Iokaste ennast üles ning Oidipus torkas end sõlenõelaga pimedaks. Euripidese "Foiniiklannades" on Iokaste elus seni, kuni näeb oma poegi sõjas teineteist tapmas, ja viskub siis mõõga otsa. Oidipus jäi kuningaks, kuid pimedana ei saanud ega tahtnudki ta valitseda. Regendiks sai Iokaste vend Kreon.
Iokaste järgi on nimetatud planeet Jupiteri kaaslane Iokaste.
Keskkonnakompleksluba

Keskkonnakompleksluba (inglise integrated environmental permit) on kirjalik otsus, mis annab õiguse käitise või selle osa kasutamiseks viisil, mis mõjutab võimalikult vähe keskkonda.
Keskkonnakompleksluba sätestab tingimused, mis peavad kindlustama vee, õhu ja pinnase kaitse ning käitises tekkinud jäätmete käitlemise. Keskkonnakompleksloa tingimused on suunatud saaste vältimisele ning tagama selle, et saastus ei kanduks ühest keskkonnaelemendist (vesi, õhk, pinnas) teise.
Einojuhani Rautavaara

Einojuhani Rautavaara (9. oktoober 1928 Helsingi – 27. juuli 2016 Helsingi) oli soome helilooja.
Tema isa oli kuulus ooperilaulja ning Soome Rahvusooperi üks asutajaid Eino Rautavaara (1876–1939).
1948–1952 õppis ta Sibeliuse Akadeemias, hiljem stažeeris Šveitsis ja Saksamaal. 1966–1990 oli ta Sibeliuse Akadeemia õppejõud, alates 1976. aastast professor.
Tema varasest loomingust on tuntuim teos "Cantus Arcticus" (1972), mida on tihti nimetatud kontserdiks lindudele koos orkestriga, kuna selles on kasutatud linnulaulu salvestisi.
Tema kaheksast sümfooniast on kõige populaarsem seitsmes (1994) pealkirjaga „Valguse ingel“, mille salvestis nomineeriti Grammy auhinnale. Rautavaara on kirjutanud ka kontserte klaverile, viiulile, vioolale, flöödile, orelile, kontrabassile, harfile ja klarnetile. Samuti on ta loonud hulgaliselt kammer- ja koorilaule ning oopereid.
Vesihüatsint

Vesihüatsint (Eichhornia) on pontedeerialiste sugukonda kuuluv taimeperekond.
Vesihüatsindid on mitmeaastased ujuvad veetaimed, mis kasvavad pärismaisena Lõuna-Ameerikas. Invasiivsete võõrliikidena on vesihüatsindi perekonna esindajad levinud ka Põhja-Ameerikas, Aafrikas, Aasias, Austraalias ja Uus-Meremaal. Teda kasvatatakse ilutaimena ka mujal.
Taim on väga kiire kasvuga umbrohi, mis moodustab tihedaid kolooniaid ning võib lühikese ajaga terved veekogud umbe kasvatada. Ta võib kasvada kuni meetri kõrgusele veepinnast.
Vesihüatsindi lehed on ovaalse kujuga, paksud ja läikivad, 10–20 cm läbimõõduga. Varred on pikad; leherootsud on jämedad, mõnel liigil pirnikujulised. Juured on mustjaslillad ja vees hõljuvad. Õisikus on 8–15 õit. Kuue kroonlehega õied on roosakad või violetjad. Taim paljuneb peamiselt võsundite abil, kuid ka seemnetega. Seemnete idanemisvõime võib säilida kuni 30 aastat. Hariliku vesihüatsindi populatsioon võib kahekordistuda kahe nädalaga.
Kui vesihüatsindil lastakse vabalt kasvada, haarab ta enda alla terve veekogu pinna, varjab veekogu elustiku eest päikesevalguse ja blokeerib hapniku juurdepääsu, tõkestab vee voolamist ja halvab veeliikluse. Ta pakub soodsa elupaiga haigusi levitavatele sääskedele ja tigudele. Taime levikut püütakse kontrolli all hoida herbitsiidide abil, mehaanilise eemaldamise teel ja bioloogilise tõrjega, levitades taime hävitavaid putukaid.
Vesihüatsint talub hästi raskmetallisaastust. Et taim omastab keskkonnast muu hulgas kaadmiumi, kroomi, koobaltit, niklit, pliid, elavhõbedat ja arseeni, kasutatakse teda reovee biopuhastina.
Taime on kasutatud loomasöödaks ning biogaasi ja väetise tootmiseks. Vartest saadavat kiudu kasutatakse punutiste valmistamiseks.
Jaak Kärner

Jaak Kärner (22. märts 1892 Õisu vald, Viljandimaa – 22. juuli 1937 Tartu) oli Eesti laskur.
Võttis osa I maailmasõjast ja Vabadussõjast.
Aastal 1925 pani ta aluse Kaitseliidu Paistu malevkonna Õisu kompaniile, kus oli ka relvurpealik.
Ta oli 1935. aastal suurmeister täiskaliibrilisest püssist laskmises.
Aastast 2007 korraldab Kaitseliidu Sakala malev temanimelist mälestusvõistlust.
Calw

Ajalugu

Calwi on mainitud esmakordselt 1075. aastal. Keskajal oli Calw tähtis kaubalinn. 1345 liideti linn Württembergiga ning sai hiljem Württembergi hertsogite suveresidentsiks.
Calwis on sündinud Hermann Hesse ja Rudolf Schlichter.
Linnas on Hermann Hesse muuseum.
Lõuna-Korea jalgpallikoondis 2004. aasta suveolümpiamängudel

Lõuna-Korea jalgpallikoondis 2004. aasta suveolümpiamängudel
Byung Kuk Cho
Jae Jin Cho
Sung Kuk Choi
Tae Uk Choi
Won Kwon Choi
Jae Woon Chun
Kyung Ho Chung
Chi Gon Kim
Do Heon Kim
Dong Hun Kim
Dong Jin Kim
Jee Hyuk Kim
Jung Woo Kim
Young Kwang Kim
Chun Soo Lee
Jung Youl Lee
You Hwan Lim
Do Namkung
Dong Suk Park
Kyu Seon Park
Yong Ho Park
Sang Chul Yoo
Ain Ruuvet

Ain Ruuvet (aastani 1936 Albert Reisko, 4. märts 1914 Vana-Vändra vald, Pärnumaa – 9. august 1980 Tallinn) oli Eesti majandusteadlane.

Elulugu

Ain Ruuvet oli pottsepa ja pagari poeg.
Lõpetas 1933 Pärnu Linna Poeglaste Gümnaasiumi ja 1949 Tallinna Polütehnilise Instituudi majandusteaduskonna; majanduskandidaat (1967, TÜ), väitekiri "Materjalide kulu arvestuse ja analüüsi täiustamisest jalatsitööstuses (Eesti NSV andmetel)". Õppis 1939 TÜ filosoofiateaduskonnas. Oli 1949–1950 Kaubandusministeeriumi õppekombinaadi kaubanduse organiseerimise ja raamatupidamise õpetaja, 1950–1955 Tartu põllutöömasinatehase "Võit" pearaamatupidaja, 1955–1968 TÜ raamatupidamise kateedri vanemõpetaja, 1968–1980 TTÜ statistika ja raamatupidamise kateedri dotsent.

Teadustöö

Uurimisvaldkond: tööstusettevõtete finantsseisundi analüüs, raamatupidamisarvestuse terminoloogia. Üle 50 teadustrükise.
Brigi Rafini

Brigi Rafini (sündinud 7. aprillil 1953 Iferouâne'is) on Nigeri meespoliitik, alates 7. aprillist 2011 Nigeri peaminister.
Ta on päritolult tuareeg.
Brigi Rafini on õppinud avalikku haldust Niameys ja Pariisis.
Aastatel 1988–1989 oli ta põllumajandus- ja keskkonnaminister. Ta on olnud ka Iferouâne'i linnapea ja parlamendi liige.
Ta kuulub erakonda Nigeri Partei Demokraatia ja Sotsialismi eest.
Eesti pärismaised puud

Pärismaiste puude hulka loetakse Eestis alltoodud 51 liiki. Puude eristamine põõsastest pole teravapiiriline. Siin on loetud puudeks neid, mis võivad kasvada kõrgemaks kui 3 meetrit. 
Looduslikult kasvavad ehk pärismaised puud on levinud Eestisse alates viimase jääaja lõpust (umbes 11 000–13 000 aastat tagasi) ja enne 18. sajandit pKr. Hiljem Eestisse levinud puuliike ei nimetata pärismaisteks. Samuti ei nimetata pärismaisteks kultuurtaimedena Eestisse kasvama toodud liike.
Viirpuude (Crataegus) liigid on üksteisest raskesti eristatavad. Nende liike piiritletakse erinevate süstemaatikute poolt erinevalt, ja vastavalt võib ka Eestis kasvavate viirpuuliikide arv olla seetõttu erinev. Mitmed viirpuuliigid kasvavad Eestis ainult läänesaartel ja on ka seal haruldased.
Pajude (Salix) liikidest on osa puud (neid võib nimetada ka remmelgateks), osa aga põõsad. 
Kaskedest (Betula) on kaks liiki puud, teised kaks põõsad.
Erik XIV

Erik XIV (13. detsember 1533 Stockholm – 26. veebruar 1577 Örbyhus) oli Rootsi kuningas 1560–1568.
Erik XIV oli Gustav I Vasa ja Katharina von Sachsen-Lauenburgi vanim poeg, Johan III ja Karl IX vend.
Tema järjekorranumber ei tähenda õigupoolest seda, et ta oleks olnud Rootsi 14. Eriku-nimeline kuningas. Johannes Magnus kirjutas Rootsi ajaloo, mille tarbeks ta leiutas Rootsi müütiliste kuningate nimistusse 6 Karli enne Karl Sverkerssoni ja 5 Erikut enne Erik Võidukat. Need kuningad, keda on kujutatud eranditult positiivselt, on välja mõeldud arvatavasti Rootsi printside Eriku ja Johani peale mõeldes, kellele see raamat oligi pühendatud. Kui Erik ja Johan kuningaks said, siis võtsid nad Johannes Magnuse pakutud nummerduse omaks.
Oma kroonimisel 1560 asutas Erik krahvi ja vabahärra seisused – varem Rootsi aadlikel tiitleid ei olnud. Ta sekkus 1561 Liivi sõtta, võttes juunis vastu Eestimaa aadlike ustavusvande.
Erik umbusaldas oma vendi, eriti Soome hertsogit Johanit, ja piiras alates 1561. aastast nende õigusi. 1563 alustas ta Johani vastu sõda, vallutas viimase pealinna Turu ja vangistas Johani koos abikaasaga. Eriku umbusaldas ei piirdunud oma vendadega, vaid laienes teistelegi kõrgaadlikele, näiteks Sturedele. Mitu neist lasi ta hukata.
1563 viis ta Rootsi sõtta Taani, Poola ja Lübecki vastu, alustades Põhjamaade seitsmeaastast sõda.
Kosinud edutult Inglismaa kuninganna Elizabeth I, abiellus Erik 1568 soome lihtsõduri Maunu tütre Kaarinaga (rootsipäraselt Karin Mansdotter).
Samal aastal kukutati ta vendade Johani ja Karli poolt ning vangistati. Vennad hoidsid teda 9 aastat vangis, muuhulgas Turu ja Kastellholmi kindlustes, kus Erik oli kunagi ise vangis hoidnud oma venda Johanit. 1577 lasi kuningas Johan III oma vanema venna hernesupiga mürgitada.
Anne Juksaar

Anne Juksaar (1. jaanuar 1939 – 2. juuni 2010) oli eesti õpetaja. 
Ta töötas aastakümneid ajalooõpetajana Tallinna 20. Keskkoolis. Anne Juksaare põrm on maetud 17. juulil 2010 Tallinna Rahumäe kalmistule.
Ribosomaalne DNA

Ribosomaalne DNA (rDNA) on DNA järjestus, mis kodeerib ribosomaalset RNA-d. Nagu pildilt näha siis eukarüootide rDNA segment on tandeemselt korduv operon, ehk ühise regulatoorse signaali või promootori poolt kontrollitud geeniklaster, mis koosneb NTS, ETS, 18S, ITS1, 5.8S, ITS2, ja 28S lõikudest. Enamiku eukarüootide genoomides on lisaks veel ka geen, mis kodeerib 5S rRNA-d. 5S rDNA esineb tandeemsete kordustena ka äädikakärbestel (Drosophila).
rDNA moodustab rakutuumas visuaalselt erineva piirkonna, mida nimetatakse tuumakeseks. Kuna selle regioon tõttu tekib rakutuumas eristatav tuumake siis kutsutakse rDNA regiooni ka tuumakese organisaator piirkonnaks. Inimgenoomis on 5 kromosoomi, mis sisaldavad tuumakese organisaator piirkonda: akrotsentrilised kromosoomid 13,14,15,21 ja 22.
Urvaste seltsimaja

Urvaste seltsimaja on kultuurikeskus Võru maakonnas Antsla vallas Urvaste külas. Seltsimaja haldab Urvaste Külade Selts. Seltsimaja on endine koolimaja. Seltsimaja juhataja on Virve Üprus.
Sub Focus

Elulugu

Nik hakkas huvituma muusikas 13-aastases vanuses, mängides basskitarri. Hiljem väljendus tema muusikahuvi akustika uurimises, kui ta astus kolledžisse. Sub Focuse erialane karjäär algas 2003. aastal. Tema esimene demo-CD tuli välja plaadifirmas Ram Records, tolle aja ühe tuntuma drum and bass'ii produtsendi Andy C. juures.
Kui leping Ram Recordsiga oli sõlmitud, ilmus Sub Focuse esimene plaat “Down The Drain”. Varsti pärast seda tuli välja singel "X-Ray", mis saavutas esikoha Briti tantsuhitparaadis ja sai üheks parimaks dnb hitiks 2005. aastal.
Debüütalbum ilmus 12. oktoobril 2009. Selle kokkupanemisest võtsid osa dnb stseeni maailmastaarid.
Silmviburlane (filmistuudio)

OÜ Silmviburlane on Eesti filmitootja. OÜ asutasid 2006 Heilika ja Ülo Pikkov.
Äänisjärve kaljujoonised

Äänisjärve kaljujoonised on Äänisjärve-äärsetele kaljudele raiutud kujundid ja märgid. Sarnaseid petroglüüfe leidub ka Võgi jõe (vene Выг, soome Uikujoki) alamjooksu saartel Valge mere ääres ja Koola poolsaarel Kanozero järve saartel ja kaldakaljul.
Paarikümnekilomeetrisel alal Äänisjärve idakalda kaljustel neemedel ja saarekestel on avastatud 24 leiukohta kokku üle 1200 joonisega. Nende kujundite ja märkide hulgas korduvad veelinnu, paadi, loomade, inimeste ja loominimeste kujutised koos mitmesuguste abstraktsete sümbolitega.
Äänisjärve kaljujoonised on dateeritud 4.–2. aastatuhandesse eKr. Oletatavasti on need loodud seal elanud läänemeresoomlaste või nende eelkäijate poolt.
Kuivarahu (Väinameri)

Kuivarahu on Lääne maakonnas Haapsalu linnas Väinameres asuv saar (rahu). Kuivarahu on loevee ajal vee all.
Rahu koordinaadid on 58° 52′ N, 23° 24′ E.
Pärnu Ülejõe Algkool

Pärnu Ülejõe Algkool oli algkool Pärnus.
Kool asutati 1850. aastal Pärnu eeslinnas tollase Rääma valla piirile. Sellest annavad tunnistust Pärnu Eliisabeti koguduse pastori Ernst Wilhelm Woldemar Schultzi kirjavahetus Pärnu magistraadiga aastal 1848 ning Eesti kihelkonnakoolide inspekteerimismaterjalid aastatest 1848–1951.

Ajaloost

Kool kandis asutamisel nime Pärnu Eesti Vallakool ja asus praegusel J. V. Jannseni tänaval majas nr 37, kus nüüd asub Lydia Koidula Memoriaalmuuseum. Esimene koolijuhataja oli Vändrast Pärnusse asunud Johann Voldemar Jannsen, kes elas selles majas kuni ametist lahkumiseni aastal 1863.  Algul oli õppekeeleks eesti keel, kuid saksastamise ajajärgul muudeti kool 1864. aastal saksakeelseks ning sai nimeks Pärnu Linna Poeglaste III Algkool. 
1876. aastal valmis uus kivist koolihoone, nn Laadaplatsi kool. 1880. aastatel alanud venestamiselainega muudeti kool aastail 1887–1889 venekeelseks; see hakkas kandma nime Pärnu Linna Poeglaste II Algkool.  
1917. aastal ühendati poeglaste II ja samas Jannseni tänaval asunud 1874. aastast tegutsenud tütarlastekool (asukohaga W. Jannseni tänav nr 39) Pärnu Linna II Algkooliks. 1918. aastal muudeti kool taas eestikeelseks. 1923. aastal toimunud kooliruumide laiendamise järel sai kooli punane tellistest kahekorruseline hoone (asukoht: Laadaplats; ka Noorte väljak) selle kuju, mis on tal praegugi. 
1943. aastal anti Laadaplatsi koolihoone Saksa armee laatsareti käsutusse, mistõttu koolipere kolis taamale Räämale teise koolimajja, kus õpiti õhtuses vahetuses. 1944. aastal pääses koolipere senisesse koolimajja tagasi. 1946. aasta kevadel sai kool nimeks Pärnu 2. Mittetäielik Keskkool. 
1958. aasta septembrist reorganiseeriti Pärnu koolid seoses uue koolihoone ehitamisega Ülejõele ja õpilased läksid sealsesse keskkooli (praegune Pärnu Ülejõe Gümnaasium) üle. Seega tegutses Pärnu Ülejõe Algkool (rahvasuus kutsutud ka “papa Jannseni kooliks”, Laadaplatsi kooliks) erinevate nimede all kokku 108 aastat.

Õpetajad

Pärnu Ülejõe Algkoolis on eri aegadel õpetajatena tegutsenud Juhan Juksaar, Karp-Kaarli Karolin, Hans Kotkas, Marie Lekstein, Pauline Estamm-Leps, Jakob Martson-Matsalu, Heinrich Meri, Ksenia Muinaste, Aleksander Teearu, Markus Univer, Linda Vabi-Lõhmus, Aado Velmet jt

Õpilased

Pärnu Ülejõe Algkoolis on eri aegadel lühemat või pikemat aega õppinud Rein Eglon, Mattias Johann Eisen, Kaido Jaanson, Kalle Kurg, Heinrich Laretei, Malle Leis, Leon Lindau, Eve Neem, Mati Merimaa, Ilmar Moss, Märt Org, Endel-Eduard Pillau, Valdur Roots, Helene Siimisker, Olev Siinmaa, Heikki Silvet, Mart Sooberg, Ants Säde, Enn Säde, Ilka Veide-Tomingas jt.
Elektrofiilne liitumine

Elektrofiilne liitumine ehk elektrofiilne liitumisreaktsioon (nimetatud ka katioonne liitumine ehk AdE reaktsioon) on orgaanilises keemias polaarse või polariseeritava molekuli Eδ+–Zδ– (reagent) liitumine küllastumata ühendi kaksik- või kolmiksidemele (EZ reaktsioonil aromaatsete ühenditega saadakse liitumise asemel elektrofiilse asenduse (SE) produktid).
C=C + E–Z → EC–CZ
Siin elektronodefitsiitne osake E⁺ atakeerib kordse sideme π-elektronpaari, mis on kergesti kättesaadav uue σ-sideme loomiseks ja moodustunud karbokatioon ühineb nukleofiiliga andes liitumisprodukti. See on astmeline reaktsioon. Elektrofiili E⁺ genereerimist reagendist E–Z soodustab reeglina kas teise molekuli E–Z või lisatud Lewisi happe (katalüsaator) osavõtt.
E⁺ + C=C → E–C–C⁺
Tugevate prootonhapete osaluse korral liitub substraadi π-sidemele prooton H⁺:
H⁺ + C=C → H–C–C⁺
Liitumisproduktid moodustuvad järgnevalt karbokatiooni ühinemisel nukleofiiliga (aniooniga või reaktsiooni keskkonnas esineva molekuli vaba elektronpaari omava aatomi või kordse sidemega, näiteks H–OH, H–OR, HOC(=O)R, C=C jt). Näiteks:
E–C–C⁺ + Z– → E–C–C–Z
E–C–C⁺ + H–OH → E–C–C–OH + H⁺
E–C–C⁺ + C=C → E–C–C–C–C⁺
Reagentide EZ liitumine toimub regioselektiivselt, nii et intermediaadina moodustuks enam stabiliseeritud karbokatioon. Realiseerub see vastavalt Markovnikovi reeglile: elektrofiil (E⁺ või H⁺ või R⁺ jt) liitub selle süsiniku aatomi juurde, millega on seotud rohkem vesiniku aatomeid ja nukleofiilne rühm liitub selle süsiniku aatomiga, millega on seotud kõige vähem vesiniku aatomeid.
Küljetuul

Sisu

Filmi peategelased on jalgrattasportlased Raivo ja Martin. Raivol on lootust pääseda Eesti koondisse. Raivo vanemate meelest aga ei ole sporditegemisel mõtet, parem oleks hoopis selgeks õppida mõni eriala. Keerulised on ka Raivo suhted oma tüdruku Kristiinaga. Raivo sõber Martin on kuulunud varem Nõukogude Liidu koondisse, kuid sealt välja langenud. Ent ta ei ole kaotanud lootust Liidu koondisse tagasi pääseda.
Ivo Linna

Elulugu

Õppis Kuressaare 1. Keskkoolis, 1967–1969 Tartu Riiklikus Ülikoolis eesti filoloogiat.
Alustas laulmist ja kitarrimängu Kuressaares ansamblis Müstikud (1966–1967). Järgnesid ansamblid System (1968) ja taas Müstikud (1969) Tartus. Pärast ajateenistust Nõukogude armees sai Ivo Linnast laulusolist baar-varietees Tallinn, hiljem ka teistes varieteedes. Aastail 1973–1974 oli Ivo Linna laulusolist Olav Ehala ansamblis, 1975. aastal orkestris Vana Toomas, 1975–1980 kuulus ta ansamblisse Apelsin ja alates 1978. aastast ansamblisse Rock Hotel.

Isiklikku

Tema isa Timoteus Linna oli muuseumitöötaja, koorijuht ja õigeusu preester. Abielust Reet Linnaga on tal tütar Hanna-Stina ja poeg Robert. Reet Linnaga oli ta abielus 1973–1995.
1999. aasta juunis abiellus ta raamatupidaja Imbi Aderiga.