Tartu tselluloositehas

Projekt ja tehnoloogia

Est-For Invest OÜ iseloomustas oma kodulehel (20. mai 2018 seisuga) tehaseprojekti järgnevate parameetritega: investeering 1 miljard eurot, toodangumaht 750 000 tonni aastas, Eestile lisanduv rohelise energia toodang 34-45%, Eesti SKP kasv 1,1-1,4%, Eesti ekspordi kasv 250-350 miljonit eurot. Tehase tinglikuks valmimistähtajaks nimetati projekti avalikustamise ajal aastat 2022, tarbimisvõimsuseks 3 miljonit tihumeetrit puitu aastas (Eesti aastase raiemahuna on nimetatud 7 miljonit tm). Väidetavalt looks tehas Tartumaale ka 700 kuni 900 uut töökohta. Samas on projekti kriitikud enamiku pooldajate prognoosidest kahtluse alla seadnud.
Tehases kasutatav tehnoloogia on projekti eestkõnelejate sõnul veel suuresti lahtine, kuid loodetakse kasutada "parimat võimalikku tehnoloogiat". Jüri Külviku sõnul ei piiruks puidurafineerimistehas tselluloositootmisega, vaid kasutaks "täiesti uue põlvkonna tehnoloogiat, millega on puidust võimalik luua palju kasulikke ja taastuvaid biotooteid". Tehas vajaks ligikaudu 100 hektarit maad, millest kolmandikul paikneksid puhastid.

Argumentatsioon ja seisukohavõtud

Projekti investoreid avalikkuses esindavate Aadu Polli ja Margus Kohava sõnul on Tartu lähikonna eelisteks eelkõige lähedus suurtele metsamassiividele nii Eestis kui ka Lätis ja Venemaal, raudteeühenduste olemasolu ja Emajõgi, mida saab kasutada rohkelt vett vajavas tootmises (tehase aastane veevajadus oleks umbes 23 mln m3 ehk 1,3% Emajõe keskmisest vooluhulgast). Alternatiivsete asukohtade miinustena on mainitud Pärnu jõe ümbruses paiknevaid rohkeid looduskaitsealasid ning Pärnumaa ja Ida-Virumaa lähedust paberipuitu Põhjamaadesse väljavedavatele sadamatele. Tehase üldise plussina kinnitas Est-Fori tellimusel 2017. aasta detsembris valminud Stockholmi keskkonnainstituudi Tallinna keskuse uuring, et tehas vähendaks Eesti süsiniku jalajälge.
Tehase Tartu lähistele rajamise miinustena on projekti vastased esile tõstnud keemilist ja soojusreostust niigi halvas seisukorras olevas Emajões ja Peipsi järves (mis oleks vastuolus Peipsi seisundi parandamist nõudva Euroopa Liidu veedirektiiviga), samuti võimaliku haisu ja müra mõju Tartu linnale kui elu- ja õpikeskkonnale, mis mõjutaks negatiivselt ka Tartu Ülikooli ning langetaks kinnisvarahindu. Üks levinumaid argumente puidurafineerimistehase vastu sõltumata selle asukohast on prognoos, et tehas suurendaks oluliselt metsaraiet Eestis. Praktiliselt kõik vastuargumendid on tehase pooldajate poolt vaidlustatud.
Projekti lähima analoogina on kõneldud peamiselt 2017. aastal Soomes tööd alustanud Äänekoski tehasest, mis rajati eelmise, 1985. aastal ehitatud tselluloositehase asemele. Projekti pooldajate sõnul on Äänekoski uus tehas praktiliselt haisu- ja reostusevaba, vastaste hinnangul aga tekitab häirivalt palju haisu, müra ja muud reostust.
Aja jooksul on süvenenud ka vastuseis riiklikule eriplaneeringule ja projekti keskkonnamõju strateegilisele hindamisele. Lisaks kahtlusele tehase eriplaneeringu algatamise õiguspärasuses on üks vastuargumente olnud, et Eesti senise praktika kohaselt ei ole kuigi suurt tõenäosust, et algatatud eriplaneeringut seisataks vaatamata hindamistulemustele. Keskkonnauuringu pooldajate hinnangul (nagu riigihaldusminister Jaak Aab) on investoritel samas reaalne risk, et uuringute järel pole tehast soovitud kohta rajada ikkagi võimalik.
Tehaseprojekti pooldavate seisukohtadega on esinenud riigihaldusminister Jaak Aab, järjestikused keskkonnaministrid Marko Pomerants ja Siim-Valmar Kiisler, ettevõtlusminister Urve Palo, Est-Fori nõunik ja Tartu ülikooli rahvusvahelise majanduse professor Urmas Varblane, Tallinna abilinnapea Tõnis Mölder, Tallinna Tehnikaülikooli rektor Jaak Aaviksoo, Tallinna Tehnikaülikooli professor Jaan Kers, Riigimetsa Majandamise Keskuse juht Aigar Kallas, majandus- ja kommunikatsiooniministeeriumi majandusarengu asekantsler Viljar Lubi jt.
Vastuseisu on projektile ilmutanud Tartu linnapea Urmas Klaas, Tartu ülikooli maastikuökoloogia professor Ülo Mander, keskkonnateadlane Erik Puura, Tartu endine linnapea Andrus Ansip, Tartu linnakirjanik Kristiina Ehin, akadeemik Ene Ergma, Tartu ülikooli professorid Mihhail Lotman ja Marju Lauristin, Vabaerakonna juht Artur Talvik, Tartu noortevolikogu, MTÜ Eesti Metsa Abiks jt.
Debatis osalenute seas, kelle arvates võiks Eesti niisugust tselluloositehast vajada, kuid asukoht ei pruugiks tingimata olla Tartu lähedal, on olnud Eesti Teaduste Akadeemia president Tarmo Soomere, Tartu linnavolikogu esimees Aadu Must ja Viru-Nigula vallavanem Einar Vallbaum. Vallbaum on pakkunud välja tehase võimaliku asukohana Viru-Nigula valla, kuid tehaseinvestoreid esindava Margus Kohava sõnul Viru-Nigula tehasele siiski ei sobiks.
2018. aasta mai seisuga ei ole valdav osa erakondi projekti suhtes ühest seisukohta võtnud, kuid Tartu piirkonnajuhid on olnud tehase suhtes kriitilised.
Tehaseprojekt oli üks punkte, mida käsitles 2017. aastal vastu võetud kolme ülikooli koostööleping, kus Tartu Ülikooli rektor Volli Kalm, Tallinna Tehnikaülikooli rektor Jaak Aaviksoo ja ? leppisid muuhulgas kokku koostöös tehaseprojekti teemal. Kokkuleppes nimetatud nõue, et teadlased ei esineks kooskõlastamata seisukohavõttudega ülikoolide nimel, tekitas ajakirjanduses poleemikat akadeemilise väljendusvabaduse teemal ning kerkis üheks kõrvalteemaks ka 2018. aasta kevadel toimunud rektorivalimistel Tartu Ülikoolis, mille käigus avaldasid mõlemad kandidaadid - nii Margit Sutrop kui ka lõpuks rektoriks valitud Toomas Asser - arvamust, et TÜ-l võiks olla alust lepingust taanduda. Samas jäid kandidaadid eri seisukohtadele tehase keskkonnauuringu küsimustes: Asser pidas seda mõistlikuks, Sutrop oli aga vastu.

Sündmustik

10. jaanuaril 2017 avalikustas Est-For Invest OÜ plaani rajada Eestisse puidurafineerimistehas, mille investeeringute suurusjärk oleks miljard eurot. Kava kohaselt pidid 2017-2019 toimuma uuringud, 2019 tulema investeeringuotsus ja tehas käivituma mitte enne 2022. aastat. Alternatiivse asukohana nimetas Margus Kohava Lätit.
11. või 12. mail 2017 algatas valitsus tehase loomiseks eriplaneeringu Tartu- ja Viljandimaal. Eriplaneeringu tegija leidis rahandusministeeriumi hallatav Riigi Tugiteenuste Keskus riigihankega. Eriplaneeringu rahastamiseks muutis Riigikogu planeerimisseadust, kusjuures muudatuse arutamisel ei esitatud ühtki küsimust ning seaduseelnõu läbi kolm lugemist vaid kolme nädalaga.
20. septembril 2017 pöördus MTÜ Eesti Metsa Abiks tehase kavandajate vastu halduskohtusse seoses kahtlustega eriplaneeringu riigihanke suhtes, ent kohus tagastas kaebuse läbi vaatamata. Samuti lükkas määruskaebuse tagasi Tallinna ringkonnakohus. Detsembris pöördus MTÜ Riigikohtusse.
31. jaanuaril 2018 avalikustati Riigimetsa Majandamise Keskuse ja Est-Fori eelkokkulepe, mis tagas tehasele 15 aastaks poole RMK toodetavast paberipuidust. Kriitikud on näinud sõlmitud kokkuleppes huvide konflikti, kuna uue tehase võtmeisik Mati Polli oli varem RMK nõukogu liige, samuti ohtu Eesti puidutööstusele.
2018. aasta algul avalikustati ka Tartu teadlaste ja linnakodanike tehasevastane avalik pöördumine ehk nn Tartu apell, mis kogus ligi 18 200 allkirja.
7. märtsil 2018 toimus Dorpati konverentsikeskuses Tartu linnavolikogu istung, kus esinesid nii projekti toetajad kui ka vastased. Istungil anti volikogule üle enam kui 7000 allkirja tehase vastu.
2018. aasta märtsi keskel IRLi tellimusel korraldatud Kantar Emori uuringu andmeil oli 75% tartlastest ja tartumaalastest kindlalt tehase Tartu lähedale ehitamise vastu. Mittepooldajaist 83% rõhutas potentsiaalset keskkonnakahju, 43% vastajaist lubas negatiivsete kõrvalmõjude korral kaaluda Tartust ärakolimist.
2018. aasta aprillis tegi Tartu linnavolikogu Tartu linnavalitsusele ülesandeks vaidlustada eriplaneeringu algatamise otsuse kohtus.
19. mail 2018 toimus Tartus tselluloositehase vastane meeleavaldus nimega "Emajõe kett", milles Postimehe hinnangul osales üle 4500 inimese. Samaaegselt toimusid väiksemad meeleavaldused ka Vorbusel, Kärknas ja mujal Tartu lähikonnas.
2018. aasta juunis algatas valitsus eriplaneeringu lõpetamise.
2018. aasta septembris hakati valitsuse ülalmainitud otsust kooskõlastama.
8. novembril 2018 otsustas valitsus lõpetada riigi eriplaneeringu ülekaaluka avaliku huvi tõttu. Peaminister Jüri Ratas soovitas ettevõtjatel otsida teist piirkonda. Tartu apell tänas ministreid ja lõpetas oma tegevuse.

Äriseosed

Tehaseprojekti tutvustusel 2017. aasta jaanuaris nimetati investoritena Aimar Varula, Arvo Türner, Heiki Vahermets, Peedo Pihlak, Toomas Mets ja Virko Lepmets (OÜ Combiwood), Peeter Mänd (Ivard OÜ), Kaido Jõeleht (Kaamos Group), Jüri Külvik (Lemeks Grupp), Mati Polli (Tristafan OÜ) ja Tiit Nilson (Woodwell). Oluline osa investoritest on seotud kunagise Eesti puidutööstuskontserniga Sylvester.