google/wiki40b huggingface dataset:
Phil Foden

Philip Walter Foden (sündinud 28. mail 2000 Stockportis) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Premier League'i klubis Manchester City.
Ta liitus Manchester City noorteakadeemiaga 2009. aastal. Debüüdi klubi põhimeeskonnas tegi ta 21. novembril 2017 UEFA Meistrite Liiga alagrupimängus Feyenoordi vastu. Sama aasta 6. detsembril, kui kohtuti Donetski Šahtariga, sai ta kõige nooremaks Inglismaa jalgpalluriks, kes on kuulunud Meistrite Liiga mängus algrivistusse.
Inglismaa kõrgliigas debüteeris ta 16. detsembril 2017 mängus Tottenham Hotspuri vastu. Hooajal 2017–18 sai Foden kõige nooremaks mängijaks, kes on pälvinud Premier League'i võidumedali. Manchester City meeskonnas lõi ta esimese värava 25. septembril 2018 liigakarika mängus Oxford Unitedi vastu. Premier League'is lõi ta esimese värava 20. aprillil 2019 1:0 võidumängus Tottenham Hotspuri üle. Ta sai sellega Manchester City kolmandaks noorimaks mängijaks, kes on Premier League'is skoorinud. Samal hooajal tuli ta Manchester Cityga teist hooaega järjest Inglismaa meistriks.
2017. aastal tuli Foden Inglismaa kuni 17-aastaste koondisega noorte maailmameistriks. Ta lõi turniiril kolm väravat, neist kaks finaalis Hispaania vastu ja valiti turniiri parimaks mängijaks.
Alesana

Alesana on USA post-hardcore'i bänd.
Bänd alustas tegevust 2004. aastal ja tegutseb Raleigh linnas Põhja-Carolinas.
Neil on ilmunud viis stuudioalbumit ja kaks EP-d.
Lammasküla vald

Lammasküla vald (saksa keeles Lammasküll) oli vald Virumaal Väike-Maarja kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1893, seejärel see Vao vallaga.
Valla alal asus Lammasküla mõis.
Paunküla aardeleiud

Paunküla aardeleiud on kaks aardeleidu (I leid ja II leid) Harju maakonnast Kuusalu vallast Paunkülast.
Need kaks aardeleidu pärinevad endise Piirsalu asundustalu põllumaalt, mida kohalikud kutsuvad Kõrtsimäe põlluks. I leid tuli välja 1956 ja II leid osaliselt 1959 ja teine osa sellest 1961. I ja II leiu vahemaa on 60 m. II leid (1959 ja 1961) sisaldas muu hulgas 4 rinnalehte, 3 kaelavõru katket, ühte granuleeritud hõbehelmest, 107 hõbemünti, millel oli kand ja mida seetõttu sai kanda kaelakee küljes ripatsitena. II leid peideti maa sisse tõenäoliselt 12. sajandil.
Kihlus

Kihlus on üldtuntud eelkokkulepe abielu sõlmimise kohta.
Euroopas sai kihlus keskajal kiriku abielutseremoniaali kohustuslikuks osaks.

Eestis

Varem piirdus kihlus kihlade vahetusega kosjade ajal. Kiriku survel sai kihlusest 18. ja 19. sajandil kosjadele järgnev ülesandmine kirikuõpetaja juures (nn lugemas käimine) ning sellega seotud pruutpaari eksam lugemises ja usuõpetuse tundmises. Harilikult toimus see laupäeval. Kihluse kingid pastorile olid sukad ja sukapaelad, köstrile kindad ja vöö (ning 2 kopikat kindas). 
Kihluseks või kihluspeoks nimetati ka õhtul järgnevat koosviibimist mõrsja kodus. Kihlusel osales kitsas sugulaste ring ning tähtsamad pulmategelased: isamees naise ja kaasanaine mehega, kihluse joogid muretses peiu. Mõnikord toimus see ka pühapäevaõhtul pärast esimest mahakuulutamist. Kihluspeol vahetati kingitusi(kihlasid).  Kihlust tähistati kas tagasihoidlikult või suurejooneliselt, määravaks said võimalused, tavad jäid tagaplaanile. 19. sajandi lõpuks olid kosjad ja kihlus kokku sulanud ühiseks kihlapeoks. 
Saaremaal oli kihlus ka tasakaalustuseks nn ühe otsaga pulmadele, kus pulmapidu toimus ainult peiu kodus.
Purúsi provints

Purúsi provints on üks Peruu Ucayali piirkonna neljast provintsist Amasoonia vihmametsas. Provintsist voolab läbi Purusi jõgi.
1943. aasta 2. juulil loodud provintsis on vaid üks samanimeline ringkond: Purúsi ringkond, mille pealinn on Esperanza. Ringkonda juhib alkald Emilio Montes Bardales. Provintsi pindala on 17 847,76 km², rahvaarv 2005. aasta rahvaloenduse andmeil 3485 inimest.
Kusta Vesilo

Kusta Vesilo (kuni 11. aprillini 1935 Gustav Mihkelson, 17. aprill 1900 Uulu, Pärnumaa – 23. august 1969 Sydney) oli Eesti sõjaväelane (major).

Elukäik

Jättis Vabadussõja puhkedes pooleli Pärnu Reaalkooli kuuenda klassi ning astus 11. veebruaril 1919 vabatahtlikuna Pärnu Kaitsepataljoni. 13. märtsil 1919 viidi üle Pärnu linna komandandi komandosse. 15. juulist 1919 – 06. augustini 1921 õppis Sõjakooli esimesel rahuaegsel kursusel jalaväe alal ning ülendati seoses selle lõpetamisega alamleitnandiks. 
Sõjakooli lõpetamisel asus teenima lennuväes, kus määrati Merilennu salga nooremaks ohvitseriks. Samal ajal õppis lennuväe õppejaoskonnas lendurvaatlejate kursusel, mille lõpetas 1. jaanuaril 1923 ning kinnitati lendurvaatleja kutses. 15. märtsist 1924 (seoses lennuväerügemendi formeerimisega) viidi üle Tartus asunud eskadrilli nr. 1 lendurvaatlejaks. 1927. a. nimetati sama üksus eskadrilliks nr. 5, Kusta Vesilo jätkas samas teenistust lendur-vaatlejana. 15. jaanuarist 1928 viidi ta üle  lennubaasi ning määrati selle relvurohvitseriks.
1940. a. teenis K.Vesilo lennubaasi adjutandi ametikohal. 
Pärast Nõukogude Liidu organiseeritud juunipööret alustati lennubaasi likvideerimist ning  Kusta Vesilo viidi üle Sõjavägede Staapi kindralmajor August Kasekampi käsutusse ja arvati 10. novembrist 1940 seoses koosseisude vähendamisega reservi.
1. märts 1942 määrasid Saksa okupatsioonivõimud ta Omakaitse Elva pataljoni ülemaks, 1944. a. juhatas Omakaitse Tartu maleva lahingpataljoni. Lahkus Eestist koos Wehrmachti taganevate vägedega Saksamaale, kust 1949. a. asus elama Austraaliasse. Rajas Sydney lähedale maasikafarmi. Lõpetas 1952. a. Sydney Tehnikaülikooli ehitusinsenerina.
Annely Adermann

Annely Adermann (neiuna Annely Labi; sündinud 3. veebruaril 1974 Pärnus) on eesti teleajakirjanik.

Haridustee

Aastal 1992 lõpetas Annely Pärnu 2. Keskkooli ning 2000. aastal Tallinna Pedagoogikaülikooli algõpetuse ja haridusnõuniku eriala.

Karjäär

Annely Adermann alustas televisioonitööd Eesti Televisiooni saates "N ja P" saatejuhina. Alates 1994 oli ta EVTV-s uudistesaate reporter, reklaamitoimetaja assistent ja diktor.
Aastatel 1997–2000 ja 2006–2009 oli Adermann telekanalis TV3 ilmatüdruk. Hiljem on ta TV3-s juhtinud telesaateid "Hei hopsti!", "Tähtede laul", "Arstisaade", "Linnauudised", "Eestimaa uhkus" jm.
Aastatel 2004–2015 töötas Adermann TV3 avalike suhete juhina. 2009. aastast oli ta "Seitsmeste uudiste" saatejuht 2015. aasta septembrist sai temast TV3 "Seitsmeste uudiste" produtsent.

Isiklikku

Tal on abikaasa Tarmo Adermanniga kaks last, tütar Miina ja poeg Mart.
Grand Theft Auto III

Sisu

Avatud maailmaga mäng keskendub kurjategija Claude'ile, kes peab töötama end üles linna Liberty City kuritegevusredelil. Mäng toimub ligikaudu GTA III väljaandmise ajal 22. oktoober 2001 Liberty Citys (New York).
"Grand Theft Auto" mängusarja järgmine osa on "Grand Theft Auto: Vice City".
Fredensborgi loss

Fredensborgi loss asub Fredensborgis Esrumi järve kaldal ning on Taani kuningliku perekonna kevad- ja sügisresidents. Lisaks kasutatakse lossi ka erinevate ametlike ürituste puhul.

Ajalugu

Põhjasõja lõpul andis Frederik IV arhitekt Johan Cornelius Kriegerile käsu projekteerida Østrupi talu maadele väike hubane loss. Barokkstiilis lossi ehitati aastail 1720–1726 ning ka kuningas ise osales aktiivselt lossi ja parkide kavandamisel. Tööde kulgemise eest vastutas arhitekt Johan Conrad Ernst, kes oli olnud tegev ka Frederiksbergi lossi ehitamisel.
Lossi ehitamise ajal sõlmiti 3. juulil 1720 ehitise vahetuses läheduses Taani ja Rootsi vaheline vaherahu ning selle järgi hakatigi valmivat lossi nimetama Fredens Borgiks ehk Rahu Lossiks.
Lossikompleksi moodustas väike, peaaegu kaarjas pooleteisekorruseline peahoone, mida kaunistasid kuplid ja laternad. Peahoone ees asub kaheksanurkne õu, mida kahest küljest piiravad ühekorruselised majatiivad, kus asusid teenijateruumid.
Õuest idas asus ja asub ka praegu ratsutamisplats ning tallid. Idas külgnes lossiga talveaed ja ühekorruseline maja, mida kutsuti Markkrahvi majaks. Talveaia läheduses asub ka lossikabel.
Teisel pool kabelit asus nn Õukondlastetiib (Kavalerfløj), kus asusid õukonnaliikmete eluruumid. Need ruumid valmisid 1724–1726 ning nende puhul on kasutatud Hollandi baroki ja rokokoo elemente.
Krieger lõpetas lossikompleksi ehitamise 1731. aastal, mil valmis uus lordkantslerite kantselei hoone. Kuni oma surmani elas seal kuninganna Ingrid ning praegu elavad seal kroonprints Frederik ja kroonprintsess Mary.

Lossiaiad

Barokkstiilis Fredensborgi lossiaiad projekteeris samuti Johan Cornelius Krieger. Aedade põhituumiku moodustab nn Norra org (Nordmandsdalen), kus asub 70 Norra ja Fääri saarte muinasaegseid talunikke ja kalureid kujutavat skulptuuri. Park avati pärast uuendamist 2002. aasta septembris.
Lossile lähimad aiad on reserveeritud kuningaperele, kuid on juulis külastajatele avatud. Lisaks iluaedadele asub seal ka köögiviljaaed ja 1995. avatud uus talveaed.
Robin von Eltz

Robin von Eltz (surnud pärast 10. augustit 1388) oli Liivi ordu maameister aastatel 1385–1388.
Robini vanemad olid Richard von Eltz ja Kunegunde von Isenburg. Tema vend oli Saksa ordu liige Konrad von Eltz. Ka mitmetest teistest tema suguvõsa liikmetest said orduvennad, eriti 16. sajandil. Eltz pärines Reinimaalt Cochemi ja Koblenzi läheduses asuvast Eltzi linnusest. Tema suguvõsa põlvnes riigiministeriaalidest. Enamik selle valdustest olid saadud läänidena Trieri peapiiskopi käest, ent Eltzidel oli lääne ka teistelt ümberkadusetelt valitsejatelt.
Eltzi ordusse astumise aega pole teada, kuid 1367. aastal oli ta ordumeister Wilhelm von Friemersheimi kumpan. 1374. aastal oli ta Karksi foogtiks, järgmisel aastal tõusis aga juba maamarssaliks. Sel ametikohal oli ta kümme aastat, kuni Friemersheimi surmani. Seejärel valiti ta uueks maameistriks. Tema ametiaeg jäi lühikeseks, sest ta suri juba kolm aastat hiljem.
Kesk-Luha tänav

Kesk-Luha tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Uue Maailma asumis.
Tänav jääb Virmalise tänava ja Uue-Maailma tänava vahele.
Tänav sai nime 1882. aastal, saksa keeles nimetati seda kui Mittlere Wiesenstraße ja vene keeles kui Средняя Луговая ул.
Kaugatuma lade

Kaugatuma lade on siluri ladestu Přidolí ladestikku kuuluv regionaalne kronostratigraafiline üksus (lade). Kaugatuma lademe all lamab Kuressaare lade ja temal lasub Ohessaare lade.
Ladet hakkas esimesena eristama Hendrik Bekker aastal 1925. Lademe stratotüübiks on Kaugatuma pank, laiendatud stratotüübiks on aga Kaugatuma G1 puurauk. Lade on nime saanud Kaugatoma küla vana nimekuju järgi. Üleilmses standardis vastab sellele Přidoli ajastiku varajasem periood.
Lademe vanus on 417...418,7 miljonit aastat. Litostratigraafiliselt vastab sellele Kaugatuma kihistu, milles on eristatud Äigu ja Lõo kihid.
Kivimiliselt koosneb lade peamiselt vahelduvatest mergli ja lubjakivi kihtidest. Iseloomulikud on kuni 5 m paksused jämeteralise puhta krinoiidlubjakivi kihid, mis paljanduvad ka põhilistes Kaugatuma lademe paljandeis. Need on: Kaugatuma (2,8 m) ja Lõo pangal (1,7) ning Äigu (1,3 m) ja Väike-Rootsi paemurrus (1,0 m). 
Lademe paksus on 42...86 meetrit. Avaneb vaid Saaremaa lõunarannikul Sõrve, Roomassaare, Muratsi, Vätta ja Nässumaa poolsaarel. Lademe kivimid esinevad veel ka Ruhnu all, sealt ida suunas neid ei esine.
Litostratigraafiliselt jagatakse lade alumiseks (Äigu) ja ülemiseks (Lõo) kihiks.
Jüri Leiten

Jüri Leiten (sündinud 19. märtsil 1965 Kiviõlis) on eesti trompetist ja dirigent.
Aastal 1998 asutas ta Estonian Dream Big Bandi, kus tegutses trompetisti ja dirigendina. Lisaks on Leiten teinud koostööd Tallinna Kammerorkestri, Hortus Musicuse Akadeemilise Orkestriga ning Leedu ja Läti kammerorkestritega. Aastast 1991 mängis Leiten trompetit ansamblis Modern Fox.
Jüri Leiten oli aastatel 1994–2000 Võsu muusikapäevade korraldaja ja 2005–2010 Birgitta festivali üks peakorraldajaid. Ta on kuulunud ka Eesti Muusikanõukogu juhatusse (2003–2010) ja osalenud Leigo järvemuusika festivali korraldavas toimkonnas. Aastatel 2010–2018 oli Jüri Leiten Eesti Kontserdi direktor. Alates 2019. aasta  veebruarist on ta Eesti Kontserdi Peterburi Jaani kiriku kontserdisaali juht.

Isiklikku

Tema abikaasa on Lea Leiten.
Tooru õhtu

Tooru õhtuks või Tooru teeramise õhtuks  on eesti rahvausundis nimetatud neljapäeva õhtut Kose kihelkonnas ja Harjumaa rannikul.
Tooru teeramise õhtul on käidud hiies püha pidamas, ei olevat tehtud tööd ja puhutud toorupilli ehk torupillisarnast vasikamaost pilli.
Matthias Johann Eisen kirjeldab oma raamatus "Eesti mütoloogia" Tooru teeramise õhtuid nii: 
Taarale oli neljapäev pühendatud. Neljapäeval käidi hiies püha pidamas. Torupillimees puhus kivi ehk kännu otsas torupilli, rahvas laulis ja tantsis. Nimelt peeti niisuguseid pidusid suvel, mil nad öö otsa hommiku valgeni kestsid. Öösi tehti hiie ligidale tuli üles, mille ümber vanemad inimesed istusid, kuna nooremad lusti lõid. Saarlased arvasid, et Taara ise hiiepuu otsas viibib ja sealt noorerahva pidu pealt vaatab. Hiidlastest teatakse, et need praeguse Pühalepa kiriku kohal alasti olles ohverdanud, ohverdades noad kätte haaranud ja yksteist katsunud täkkida nii, et veri ilmuks. See veri oli jumalale ohvriks määratud, missugusele jumalale, seda enam ei teata. Ka Kärdla ligidal Hiieselja hiies tehtud niisama. Seal vótnud täkkimisest isegi naisterahvad osa. Täkkimise ajal mängitud agaralt torupilli.
Neljapäeva pühitsemist ja seotust hiite, Tooru ja torupilliga mainitakse ka Pilistvere kihelkonnast 1896. aastal kogutud pärimusteates: 
Vanaaeg, kui veel ristiusku meie maal ei olnud, siis peeti püha Eestimaal neljapä ja hüiti seda tooru pühaks, kus sel päval siis hiiedelle ohverdati. Üks seesugune hiiepaik ja mets oli Kõo Koksvere külas, mis Siimotsi kopleks praegu on, et küll nüid ju hiied paar põlve maha on raiutud. Hiiepuude esimine raiuja oli Siimotsi Mihkel ja kõik külarahvas ootasid (veel siis!) õnnetust tulema selle talu omanikule, kes üks vanapoiss oli, aga õnnetus jäi tulematta kuni tänapäevani. Ka kõige küla õnnetus, mida kardeti, jäi hiiede pärast tulemata. Ka mängiti torupilli seal metsa ääres ja ohvred viidi metsa esimisest uudseviljast, esimisest lehmavasikast, esimisest lammatallest ja nõnda edasi kõigist; ka raha viidi sinna, mis esimene sai hiiedelle ohverdud. Kus ta sealt jäi, seda põle tarvis küsida: kõik liha, seda sõid hundid ja koerad, sest hunta oli sel ajal palju, ja ka vilja sõid varesed ja linnud, sest vargid sel ajal ei olnud nagu nüüd. Raha said järeltulijad üksi veel mõne jau kätte. Kena on seda kõik kuulda, mis vanarahvas nii sügavalt uskus, aga mis nüüd peaks uskuma, nii tühiseks peetakse. (H IV 7, 269/70 (29) < Pilistvere, Kõo m. – H. Keller (1896)).
Justas Paleckis

Justas Paleckis (22. jaanuar 1899 Telšiai – 26. jaanuar 1980 Vilnius) oli leedu ajakirjanik ja Leedu NSV riigitegelane.
Justas Paleckis sündis sepa perekonnas. Lõpetas Riias eksternina gümnaasiumi. Gümnaasiumi lõpetamise järel õpetajana ja ajakirjanikuna. 1926–1927 oli ta Leedu uudisteagentuuri ELTA direktor. 1926–1928 õppis Kaunases Vytautas Suure Ülikoolis. Seejärel töötas ajakirjanikuna. 1933. aastal külastas Nõukogude Liitu ja avaldas raamatu "SSSR mūsų akimis" ("NSVL meie silmade läbi").
Pärast Leedu okupeerimist Nõukogude Liidu poolt oli Justas Paleckis 17. juunist 1940 kuni 3. augustini Leedu presidendi kohusetäitja ja 17. juunist 1940 kuni 24. juunini 1940 Leedu peaminister.
25. augustist 1940 kuni 14. aprillini 1967 oli Justas Paleckis Leedu NSV Ülemnõukogu Presiidiumi esimees. 1966–1970 oli ta NSV Liidu Ülemnõukogu Rahvuste Nõukogu esimees.
Georgia osariigi ülikool

Georgia osariigi ülikool (inglise keeles Georgia State University) on ülikool Ameerika Ühendriikides Georgia osariigis Atlantas.
Ülikool asutati 1913. aastal ja seal õpib umbes 32 000 tudengit.
Retranšment

Retranšment (prantsuse keeles retranchement, tähenduses 'kindlustatud kaitseliin') on pikk kaitsevall, mis on parema külgtulega katmiseks harilikult sakiline ja mille ees võib olla vallikraav. Selliseid valle püstitati enamasti suuremate maa-alade eelkaitseks, seal kus põhikindlustised ei taganud suure vahemaa tõttu piisavat kaitset.
Peruu peseeta

Peruu peseeta (peseta peruana) oli Peruus aastail 1880–1882 kasutusel olnud rahaühik. 
Peruu peseeta jagunes kaheks reaaliks ja viis peseetat moodustasid soli, mis oli paralleelselt peseetaga käibel.
1 ja 5 peseeta väärtuses hõbemünte vermis 1880. aastal Lima rahapaja, 1881. ja 1882. aastal vermis 5-peseetaseid münte juurde Ayacucho rahapaja.
Pedagoogiline Kirjandus

Pedagoogiline Kirjandus oli Eesti NSV kirjastus, mis asutati 1940. Kirjastus tegutses Tallinnas. Kirjastus kirjastas pedagoogikakirjandust (nt õpikuid). 1940-1941 kirjastas kirjastus ka lastekirjandust ja kolme ajakirja: Nõukogude Kool, Viisnurk ning Teater ja Muusika. 
Kirjastus kuulus Eesti Riikliku Kirjastuskeskuse koosseisu.
1949 ühendati kirjastus koos mitme teise kirjastusega uue loodud kirjastusega: Eesti Riiklik Kirjastus.
Monoplaatarvuti

Monoplaatarvuti ehk plaatarvuti (inglise keeles single-board computer) on arvuti, mis koosneb ühest trükkplaadist ehk kõik arvuti komponendid paiknevad ühel plaadil.
Monoplaatarvutid on näiteks Raspberry Pi ja Banana Pi.
Tammiski nukk

Tammiski nukk (saksa keeles Tammiskoots) on Muhu saare põhjaosa loodepoolseim neem. See asub Mõisaküla territooriumil.
Neeme geograafilised koordinaadid on 58° 40′ 50″ N, 23° 9′ 14″ E. Kaugemale põhja eendub Muhus vaid Seanina.

Nimi

Tammiski võis nime saada kunagise tammede rohkuse järgi. Tänapäeval on tammesid palju rohkem Pallasmaa küla pool. Samuti on võimalik, et Muhu põhjaosa kohanimed on Seaninast lääne pool nihutatud või on iseloomulik taimestik aja jooksul nihkunud. Lepaninal, järgmisel suuremal nukil, ei ole ühtegi leppa. Sanglepad kasvavad hoopis Seaninast mõnisada meetrit läänes asuva väiksema maasääre lähedal. Küll aga kasvavad Lepanina juures tammed, mida Tammiskil võib leida vaid paar väiksemat.

Loodus

Nukki katavad päris põhjatipu lähedal türnpuud, kadakad, paakspuud, põldmuraka- ja mageda sõstra põõsad. Veidi lõuna pool katab poolsaart kadastik ja tihedam lehtpuuvõsa (valdavalt türnpuud), kuni algab männik. Suurematest lehtpuudest on sagedamad saar ja harilik pihlakas.
Mõnikord võib kohata merikotkast ja teisi merelinde.
Läänerannik on järsem ja kivisem, idarannik laugem ja kohati pillirooga kaetud. Läänerannikul, 15 meetri kaugusel veepiirist, asub 3,3 meetri kõrgune ja 15,4-meetrise ümbermõõduga Tammiski mustkivi, mida on seostatud Muhu kunstmuistendilise vägilase Musta Mardiga, samuti Suure Tõllu naisega.
Talvel ja kevadel kuhjuvad nuki lähedale rüsijäävallid (jäämäed), mille kõrgus mõnel aastal on ulatunud 10 meetrini.

Inimtegevus

Ajalooliselt on Tammiskilt kala püüdmas käinud Põitse ja Mõisaküla inimesed. Seal asus väike paadilauter, mis ei ole säilinud.
Tammiski rannasaunas elanud perest on teateid aastast 1854. Enne Teist maailmasõda elas Tammiskil vähemalt üks pere, pärast sõda sinna elanikke ei jäänud. Kuni 1952 on kaartidele märgitud 3–4 hoonet. Praeguseks on säilinud ainult kiviaedade lõigud, nukile lähimad majad on mõnesaja meetri kaugusel (Mõisaküla Ranna-Uielu talu).
Tammiski nukki viib nii Pallasmaa kui ka Mõisaküla poolt mööda rannaäärt kehvas seisus katteta tee.
Alatskivi vald

Ajalugu

Alatskivi vald moodustati 1991. aasta 16. mail.
Eesti omavalitsuste haldusreformiga moodustati 2017. aastal Alatskivi valla, Kallaste linna, Pala valla, Peipsiääre valla ning Vara valla ühinemisel uus haldusüksus – Tartu maakonda kuuluv Peipsiääre vald.

Alevikud

Alatskivi

Külad

Alasoo – Haapsipea – Kesklahe – Kokora – Kuningvere – Kõdesi – Lahe – Lahepera – Linaleo – Naelavere – Nina – Orgemäe – Padakõrve – Passi – Peatskivi – Pusi – Päiksi – Pärsikivi – Riidma – Ronisoo – Rootsiküla – Rupsi – Saburi – Savastvere – Savimetsa – Sudemäe – Torila – Toruküla – Tõruvere – Virtsu – Väljaküla
Ilmar Vahe

Ilmar Vahe (15. september 1922 – 3. detsember 1976) oli Eesti NSV partei- ja riigitegelane.
Teise maailmasõja ajal oli ta Eesti Laskurkorpuse ohvitser.
1960.–1970. aastatel oli ta EKP Tartu Rajoonikomitee esimene sekretär.
Ta oli Eesti NSV Ülemnõukogu VII ja VIII koosseisu saadik.
18. detsembrist 1968 4. juulini 1975 oli ta Eesti NSV Ülemnõukogu juhataja.
Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule.
Julius Mägiste

Julius Mägiste (kuni 1922. aastani Julius Mälson, 6/19. detsember 1900 Kudina vald, Tartumaa – 11. märts 1978 Lund) oli eesti keeleteadlane.
Julius Mägiste oli pärit talupidaja perekonnast. Ta õppis Tartus Hugo Treffneri Gümnaasiumis  1913–1915 ja Aleksandri Gümnaasiumis 1915–1918, lõpetas Hugo Treffneri Gümnaasiumi 1919. aastal. 1919–1923 õppis Julius Mägiste Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas algul antiikkeeli ja seejärel soome-ugri keeli, lõpetas magistrina eesti ja läänemeresoome keelte alal. Ta oli 1920. aastal üliõpilasseltsi "Veljesto" ja Akadeemilise Emakeele Seltsi asutajaid. Aastatel 1923–1926 oli ta Tartu Ülikooli stipendiaat (doktorant). Dr. philos. kraadi sai ta 1928. aastal väitekirjaga "oi-, ei- deminutiivid läänemeresoome keelis". Ta oli õppeülesandetäitja aastast 1925 ja erakorraline professor aastast 1929. Aastatel 1932–1944 oli Julius Mägiste Tartu Ülikooli professor. Põgenes 1944. aastal Saksamaale, sealt asus 1945. aastal elama Rootsi. Täitis alates 1947. aastast Lundi Ülikoolis õppeülesandeid, oli aastatel 1950–1967 dotsent. Julius Mägiste algatusel loodi Lundi Ülikooli juurde soome-ugri keelte seminar (instituut), mida ta juhatas aastatel 1954–1967.
Koostas 12-köitelise etümoloogiasõnaraamatu käsikirja "Estnisches etymologisches Wörterbuch" (üle 4000 masinakirjas lehekülje).
Kuulus Eesti Yliõpilaste Seltsi "Veljesto".
Eesti Teaduslik Selts Rootsis Lõuna-Rootsi Osakonna auliige.
Gabriel Herlin

Gabriel Herlin (10. september 1647 Kalmar, Rootsi – 20. mai 1709 Tallinn) oli Eesti vaimulik.
Õppis aastal 1654 Kalmari koolis, aastatel 1655–1661 Växsjö gümnaasiumis, seejärel Kalmari gümnaasiumis. Uppsala Ülikooli immatrikuleeriti ta 20. juunil 1669. Ordineeriti 16. aprillil 1671.
Oli aastatel 1671–1684 Harju-Risti koguduse abiõpetaja, aastal 1684 sai Harju-Madise koguduse õpetajaks. Vahetas 7. oktoobril 1688 elukoha Harju-Ristilt Harju-Madisele. 29. oktoobril 1696 kutsuti Tallinna Rootsi-Mihkli koguduse õpetajaks.
Asutas Harju-Ristil talurahvakooli ja oli seal õpetaja. Trükitud jutlus 12. detsembril 1679 - rahu sõlmimise puhul Rootsi ja Taani vahel. Een Christelig Tacksäyelse Predijkan, förmedelst den slutna Freden... (tiitellehel oli märgitud, et jutlus tuli ette lugeda nii rootsi kui ka eesti kogudusele). Oli üks 1699 aastal ilmunud Rootsi kirikukorralduse Kässi-ramat korrektoreid.

Isiklikku

Gabriel Herlin oli kaks korda abielus. Esimese naise Anna Elisabethi isa oli Harju-Madise koguduse õpetaja Johann Haquinus Forselius, naise vend oli rahvakoolide rajaja Bengt Gottfried Forselius. Teine abikaasa Margaretha Judith oli Kullamaa Püha Johannese koguduse õpetaja Heinrich Gösekeni lesk. Tema poeg Axel Julius Herlin oli Tallinna Rootsi-Mihkli koguduse abiõpetaja ja Viru-Jaakobi koguduse õpetaja, vend Peter Herlin oli Vormsi Püha Olavi koguduse abiõpetaja ja Tallinna Rootsi-Mihkli koguduse õpetaja.
Madisoni maakond (Iowa)

Ajalugu

Maakond moodustati 13. jaanuaril 1846.
Robertsoni maakond (Kentucky)

Ajalugu

Maakond moodustati 1867. aastal.
Eos (jumalanna)

Eos (Ἠώς) on vanakreeka mütoloogias koidujumalanna.
Ta on titaanide Hyperioni ja Theia tütar, Heliose ja Selene õde.
Impedantsspekter

Impedantsspekter on elektrilise või muu impedantsi Ż sõltuvus rakendatava siinuselise mõjutuse või toime sagedusest ehk sõltuvusfunktsioon Ż(f).
1976. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused

1976. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused olid 15. maailmameistrivõistlused laskesuusatamises, mis toimusid 31. jaanuaril Itaalias Anterselvas. Võistluste kavva kuulus üks ala, 10 km sprint, kuna teised alad kuulusid Innsbruckis peetud 1976. aasta taliolümpiamängude programmi.