Sisu KB-112

Planeerimine

Rahvusvaheline maanteetransport suurenes 1960. aastate alguses oluliselt. Kuigi lühim marsruut Soomest Kesk-Euroopasse kulges üle Läänemere, polnud laevaliiklus veel nii arenenud, et veoautode transportimine olnuks laialt levinud. Sellepärast sõitsid Soome veokijuhid maismaad mööda Haparanda kaudu Skandinaaviasse ja sealt Kesk-Euroopasse. Tol ajal müüdud pika ninaga veoautod ei sobinud pikkadeks reisideks. Ainus koht sõidus magamiseks oli põrandal käigukangi kõrval.
Buldogkabiiniga veoautod olid levinud Kesk-Euroopas ja Suurbritannias, sest autorongidele oli kehtestatud pikkusepiirang. Sisu juhid nägid neid sõidukeid ja palusid SAT-il kavandada lameda ninaga auto, millel oleks lasti jaoks rohkem ruumi. Samuti sooviti kabiinis ruumi korraliku voodi jaoks.
Uue buldogkabiiniga auto plaanimine ei olnud SAT-ile väga suur samm, kuna ettevõte oli plaaninud Soome riigile lühikese kabiiniga KB-102/107 mudelid püsival kabiinil. Väikeettevõtjana võttis SAT oma kliente hoolega kuulda. SAT lükkas käima uue kiireloomulise projekti, mille eesmärk oli kaasaegse, edumeelse buldogkabiiniga veoauto kavandamine. Suurim probleem oli tagada ligipääs mootorile, et võimaldada hooldus- ja remonditöid. Töö algas tühjalt paberilt. Kabiini lõplik disain oli lihtne, aga istmete taha saadi voodi. Hooldusprobleem lahendati kallutatava kabiiniga. Kabiini ergonoomika, peamiselt juhtimisasend ja näidikuplokk, oli disainitud enam kui saja autojuhiga tehtud intervjuu põhjal.
Sisu KB-112 oli Euroopa esimene seeriatoodetud veoauto, millel oli hüdrauliliselt kallutatav kabiin.

Tootmine

Esimesed Sisu KB-112 veoautod ehitati ja testiti 1962. aastal ja anti üle W. Rosenlew & Co. Oyle järgmise aasta jaanuaris pidulikul tseremoonial pressiesindajade juuresolekul. SAT teatas reklaamis, et oli konstrueerinud sellise buldogkabiiniga veoauto, kus kõik selle tüübi eelised olid olemas ja puudused kõrvaldatud. Rosenlewi esindaja A. Vaarne ütles, et võrreldes tavaliste voodiga kabiinidega jätab uus kabiin 3 m² rohkem ruumi kaubale, kuid autokaravani pikkus jääb endiselt seaduse piiresse. Need veoautod transportisid puitu Seikku saeveskist Mäntyluoto sadamasse Pori linnas.
Kaheteljeline KB-117 tuli turule 1964. aastal ja oli juba jõulisema mootoriga. KB-112/117 ei olnud 1969. aastal enam SAT-i müügiloendis, aga mõned masinad võidi toota eritellimisel. Sisu M-seeria võttis eelmise mudeli koha 1970. aastal. Ei ole teada, kui palju veoautosid KB-112/117 valmistati, aga hinnanguliselt on neid 50–70, mis tähendab, et see mudel oli kogu aeg haruldane.

Mootor

Algne mootor oli kuuesilindriline reasdiisel Leyland 0.680, mille töömaht oli 11,1 liitrit ja võimsus 165 hobujõudu (SAE). Selle mootori eeskujusid võib ära tunda mudelikoodi lõpust SP. Kahesillane variatsioon tuli välja jõulisema mootoriga; selle nimi oli KB-117 BP. BP tähendab jõulisemat PowerPlus-versiooni samast mootorist 210 hobujõuga. Viimati nimetatud mootorist tuli hiljem turule versioon turbolaaduriga ja mootorikood oli siis BPT. Selle võimsus on 265 hobujõudu.

Jõuülekanne

Sidur töötas suruõhuga. Käigukast oli kuuekäiguline ZF ilma sünkroonimiseta. Sellele lisaks oli vedavale sillale sisse ehitatud kahekäiguline lisareduktorsüsteem. Rehvisuurus on 11–20". Vähemalt üks metsaveoauto, mis tehti A. Ahlström Oy-le, oli varustatud haagise Sisu Nemo hüdraulilise jõuülekandesüsteemiga.

Kabiin

Mootori kohal olev täisterasest kabiin on kinnitatud hingega eestpoolt ja seda saab 20 sekundi jooksul hüdrauliliste käsipumpadega ettepoole kallutada. Kabiinis on istmed juhile ja ühele reisijale. Rooli saab ette- ja tahapoole seada 7 cm ulatuses. 220 cm laiune kabiin on varustatud täispikkuses ja 50 cm laiuse voodiga, mis asub istmete taga. Kabiin on kinnitatud šassiile kolmest kohast. Näidikupaneelil on elektriline kiirusmõõdik ja tahhomeeter.

Omadused

KB-112 täismass on 17,5 tonni ja koos haagisega 30 tonni. Auto pöörderaadius 8,4 meetrit on SAT-i andmetel kaks meetrit lühem kui vastaval tavalise kabiiniga veoautol.
KB-117 kogumass on 12,5 tonni.

Säilinud eksemplarid

Üks KB-117 BP on täielikult restaureeritud ja 2010. aastal see oli oma mudelist ainus, mis oli Soome sõidukiregistris.

Allikad

Mäkipirtti, Markku, Sisu, Ajoneuvot Suomessa, 4 (2. väljaanne), Tampere: Apali Oy (avaldatud 2010), ISBN 978-952-5877-05-2