google/wiki40b huggingface dataset:
Evald Pärnaste

Elulugu

Evald Pärnaste on talupidaja poeg.
Lõpetas 1958 Väimela Zooveterinaariatehnikumi, 1968 Leningradi Veterinaariainstituudi veterinaariaarsti erialal, veterinaariakandidaat (1975, Eesti NSV TA Loomakasvatuse ja Veterinaaria Instituut), väitekiri "О применении аэрозолей и электроаэрозолей некоторых дезинфицирующих веществ и антибиотиков в промышленном птицеводстве". Oli 1951–52 Aidu zooveterinaariajaoskonna veterinaariavelsker, 1959–71 Orajõe veterinaariajaoskonna juhataja, 1971–79 Pärnu rajooni "Sõpruse" kolhoosi peaveterinaararst, 1979–81 Rakvere rajooni Roela sovhoosi peaveterinaararst, 1981–84 EPA sise- ja nakkushaiguste kateedri assistent, 1984–86 vanemõpetaja, 1986–94 dotsent, ühtlasi 1986–91 kateedri juhataja, 1994–99 EPMÜ nakkushaiguste instituudi dotsent. Õpetanud sisehaigusi, veterinaariaorganiseerimist ja -ökonoomikat, veterinaariateenistust ja -seadusandlust, veterinaardesinfektsiooni (epizootoloogia alaosana) ja lindude haigusi; koostanud õppevahendeid.

Teadustöö

Uurimusi veterinaardesinfektsiooni, lindude haiguste, laserite kasutamise ja veterinaariateenistuse korraldamise alalt. Eesti Linnukasvatajate Seltsi liige (aastast 1969), Eesti Loomaarstide Ühingu asutajaliige (1988). Üle 60 teadustrükise.
10Base2

10BASE2 on Etherneti arvutivõrk, kus meediumiks on 50 oomine koaksiaalkaabel (RG-58) ja süsteemi andmekiirus on 10 Mbit/s. 
Standard lubab kaabli pikkuseks maksimaalselt kuni 185 meetrit. Arvutid ühendatakse 10Base2 võrku BNC T-konnektorite abil. Kaabli otsad lõpetatakse 50 oomiste koormustakistustega – terminaatoritega. Kaabli üks ots peab olema maandatud. Ühele kaablile saab paigaldada kuni 30 arvutit või võrguseadet. Rohkemate seadmete ühendamiseks on vaja kaablit jätkata repiiteriga, mille korral tuleb järgida 5–4–3 reeglit, mis tähendab, et võrgus on maksimaalselt 5 segmenti, neid võib kokku ühendada 4 repiiteriga ja võrguseadmed võivad olla ühendatud ainult 3 segmendi külge.
10Base2 võrgus peavad kõik ühendused ja võrguseadmed olema kvaliteetsed, kuna kogu võrk lakkab töötamast kui vähemalt üks kontakt või ühendus katkeb. Sellist viga põhjustava sõlme leidmine on keeruline ja aeganõudev. Seetõttu on kaasaegsed arvutivõrgud läinud 10BASE-T, 100BASE-TX või 1000BASE-T standarditele, kus ühe kaabli katkemine (või lahti ühendamine) ei halva kogu arvutivõrku.
Selvavutlased

Kirjeldus

Selvavutlased on lühikeste tiibade, kaela ja sabaga kanalised (va perekond Dendrortyx, kelle esindajad on pikasabalised). Nokk on lühike, kergelt kaardus ja saagjaservaline. Jalad on lühikesed, kuid tugevad ja kannusteta. Selvavutlased pigem jooksevad kui lendavad ning ohu eest põgenevad samuti joostes või end peites, lendamist kasutavad viimase võimalusena. Hundsulestik varieerub tuhmist värvikirevani, mitmetel liikidel on peas tanud või erksad suled. Suguline dimorfism avaldub isaste heledama sulestikuna.

Käitumine ja ökoloogia

Selvavutlased on arad päevalinnud ja enamuse elust veedavad maapinnal ringi liikudes. Ka puudel magavad selvavutid toituvad üksnes maapinnal olles. Nad on toitumiselt generalistid, süües nii putukaid, seemneid, rohtu kui taimede mugulaid. Kõrbetes elavad selvavutid on eelkõige seemnetoidulised. 
Enamik teadmisi paljunemisbioloogia kohta pärineb Põhja-Ameerika liikidelt, kuna nad on rohkem uuritud kui neotroopika liigid. Sugukonna esindajad on valdavalt mongaamsed, pesa ehitatakse maapinnale. Kurna suurus on 3–15 muna, jäädes enamikul liikidest 10–15 vahele. Haudevältus on olenevalt liigist 16–30 päeva. Tibud on pesahülgajad: lahkuvad pesast kohe pärast kuivamist ning ühinevad pererühmaga.
Kalifornia tuttvutt ja nurmvutt on tähtsad jahilinnud, nende liikide asurkonda on jahinduse eesmärgil ka laiendatud ning nad pole ohustatud liikide seas. Lisaks kasvatatakse neid jahilindudena. Mõned liigid on inimtegevuse tõttu ohustatud, näiteks Mehhikos levinud hallkurk-händvutt, keda ohustab elupaikade vähenemine ja illegaalne küttimine.
Alutaguse vald (1939)

Alutaguse vald oli vald Virumaal aastail 1939–1950.
Vald moodustati senise Auvere-Joala valla maa-alast; senise Peetri valla maa-alast, välja arvatud Udria ja Mummosaare külade maa-alad; senise Vaivara valla Kärekonna talude piirkonnast ja Vaivara metsandiku kvartaalide nr. 212, 213, 237, 260 ja 289 maa-aladest.
Esimene vallavanem oli Aleksander Reinsalu.
Vald kuulus Riigivolikogu 73. valimisringkonda, kust valiti Elmar-Aleksander Lehtmets, ja Narva põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda.
27. märtsil 1940 hävis tulekahjus koos Alutaguse kooli- ja vallamajaga raamatukogu, tiibklaver, vallavalitsuse dokumendid ja arhiiv.
Mägiarnika

Levila ja kasvukoht

Mägiarnika on looduslikult levinud Euroopa mägedes, lisaks veel Lääne-Ukrainas, Valgevenes ja Leedus. Kasvab metsades ja alpiaasadel, tavaliselt niiskel pinnasel.

Välimus

Mägiarnika on lühikese paksu risoomiga püsik. Taime kõrgus on kuni 60 cm. Korvõisik on üksik, õied  oranžikaskollased.

Kasutamine

Mägiarnika õied sisaldavad eeterlikke õlisid, flavonoide ja seskviterpeenlaktoone, millel on põletikuvastane ja antiseptiline toime. Peamised toimeained on helenaliini ja dihüdrohelenaliini estrid. Kuivatatud õisikuid on kasutatud nihestustest ja muljumishaavadest tingitud verevalumite vastu. Nad soodustavad sapieritust ja vere hüübimist (emakaverejooksude puhul). 
Kasutatakse arnikatinktuuri ja arnikateed.
Itaalia pruut

Sisu

Sarja keskmes on imekaunis, ent vanemateta jäänud Itaalia neiu, kes haige õega sõidab Mehhikosse paremat elu otsima, kuid kohtab siis seal oma tõelist armastust. Fiorella Bianchi (Livia Brito) on kena Itaalia neiu, tõeline romantik ja unistaja. Ta on terve elu pidanud oma haige isa ja õe eest hoolt kandma. Fiorella ema suri, kui tüdruk oli väga väike. Tema nooremal õel Gianna’l on südamehaigus ja isa Mariol tõsine kopsutõbi. Fiorella töötab päevad ja ööd koristajana ja elavad kolmekesi pisikeses kehvas üüritoas. Vaene Fiorella oskab siiski suurelt unistada. Ta on kindel, et kunagi ta abiellub ja pulmapidu saab olema majesteetlik. Ta armub kõrvuni kenasse noormehesse, keda kord oma koduteel kohtab, kuid keda ta enam kunagi ei looda nägevat... Ühel saatuslikul päeval Fiorella vallandatakse töölt ja samal päeval sureb ka ta isa. Siiski ei jätnud isa tütreid ilma peale üksinda – ta on kokku rääkinud oma vana tuttava Vittorioga, et see pärast tema surma õdesid aitaks. Mehhikos elav Vittorio saadab tüdrukutele abi ja samas teeb ka kummalise ettepaneku – ta palub Fiorellat, kes pole mehega kunagi silmast silma kohtunud, endale naiseks. Kuigi Vittorio on juba vana mees, saadab ta Fiorellale pildi ajast, mil ta oli noor. Pilt meeldib Fiorellale ja ta otsustab sõita Mehhikosse, et seal Vittorioga abielluda ja nii oma elu muuta. Mehhikos ootavad õekseid Fiorellat ja Giannat ees suured seiklused. Läbi juhuse kohtab Fiorella taas kunagi Itaalias silmatud nägusat noormeest, kes juhtub olema rikka perekonna ärimehest võsuke Pedro Àngeles (José Ron). Saatuse tahtel juhtub Fiorella olema tunnistajaks sündmusele, mille Pedro soovib maha vaikida. Noorte elusaatus põimub, end esialgu mitte sel viisil, nagu Fiorella seda sooviks. Samal ajal ootab eakas Vittorio, et Fiorella täidaks lubaduse temaga abielluda.
Līdere mõis

Līdere mõis (saksa keeles Lüdern, läti keeles Līderu muiža) oli riigimõis Liivimaal Võnnu kreisis Liezēre kihelkonnas.
Liezēre kihelkond
Kirik: Liezēre kirik
Mõisad: Liezēre kirikumõis | Grava mõis | Gulbērise mõis | Līdere  mõis | Liezēre mõis | Lubeja mõis | Mēdzūla mõis | Ozolamuiža mõis
Rotenburg (Wümme)

Geograafia

Rotenburg asub Wümme jõe ääres, mis asub Elbe ja Weseri jõgede vahel umbes samal laiuskraadil Hamburgi ja Bremeniga, viimane asub 40 km läänes. Seda kutsutakse sageli "Rotenburg (Wümme)", et eristada seda Rotenburg an der Fuldast Hessenis ja Rothenburg ob der Tauberist Baieris.

Ajalugu

Linn asutati 1195. aastal, kui Verdeni vürstlik piiskop Rudolf I ehitas piirkonda linnuse. Siis kuulus linn Verdeni vürstlikule piiskopkonnale, mis loodi 1180. aastal. Linnus sai oma nime telliste värvist (rot tähendab "punast", Burg "linnust"). Külgnev asula jäi kuni 19. sajandini väikeseks külaks.
1648. aastal muudeti vürstlik piiskopkond Verdeni vürstkonnaks, mida valitseti esialgu personaalunioonis Rootsi krooniga, mille katkestas Taani okupatsioon aastatel 1712 kuni 1715. Sealt alates valitses seda Hannoveri kroon.

Rootsi periood

Pärast Kolmekümneaastast sõda Verdeni piiskoppide võim lõppes ja Rotenburgist sai osa sekulariseeritud Verdeni vürstkonnast Rootsi võimu all. Sel perioodil ehitasid uued valitsejad linnusest moodsa kindluse eelpostina Stade peakindluse kaitseks. See ümberehitustöö nõudis linna lääneosa lammutamist, mis tegi vajalikuks peamise asustusala nihutamise itta. Isegi kihelkonnakirik tuli maha võtta ja viia praeguse linnakiriku asukohta.
Skåne sõjas aastatel 1675 kuni 1676 vallutati linn sõjalise kampaania ajal Taani ja mitme Saksa-Rooma riigi osariigi liidu poolt ja see jäi liitlaste kätte sõja lõpuni 1679. aastal. Pärast Saint-Germaini rahu 1679. aastal anti Rotenburg Rootsile tagasi.
Linnus jäi töötama kuni umbes 1680. aastani. Pärast seda jäeti see maha; ehitised purustati ja vaid kindlustusi uuendati kohati. Pärast 1843. aastat tasandati viimased vallid. Tänaseks on see kohaliku ajaloomuuseumi maastik. Aastatel 1626 kuni 1835 oli linnas seitse tulekahju, mis hävitasid märkimisväärse osa linna taristust. Rootsi võim kestis kuni linna vallutamiseni Taani poolt 1712. aastal.

Hilisem ajalugu

Hannoveri kuningriik liidendas vürstkonna reaaluniooni; vürstlikust territooriumist, sealhulgas Rotenburgist, sai osa uuest 1823. aastal loodud Stade regioonist. 1866. aastal annekteeris Preisimaa Hannoveri. Sellega nimetati Rotenburg ümber Rotenburg in Hannoveriks. 1969. aasta mais muudeti nimi "Rotenburg an der Wümmeks". 2006. aastal, jalgpalli maailmameistrivõistluste ajal võõrustas Rotenburg Trinidad ja Tobago meeskonda.
Lea Armväärt

Lea Armväärt (sündinud 17. septembril 1975 Tallinnas) on eesti skulptor.
Lea Armväärt on lõpetanud Eesti Kunstiakadeemia skulptuuri eriala (1997).
Aastal 1998 täiendas end kaheksa kuud Tais Bangkoki Silpakorni ülikoolis. Seal õppis ta kunstiajalugu ja maalikunsti.
Lea Armväärt on illustreerinud Fred Jüssi raamatu "Räägi mulle rebasest", mille andis välja kirjastus Koolibri 2006. aastal.
Oudekki Loone

Haridus

Loone lõpetas 1997. aastal Hugo Treffneri Gümnaasiumi ja 2003. aastal Tartu Ülikooli matemaatika ja filosoofia erialal. Aastatel 2003–2005 oli ta Tallinna Ülikooli politoloogiamagistrant, 2005. aastal kaitses ta magistrikraadi väitekirjaga "Suveräänsus ja immigratsioonipiirangute õigustatavus" (juhendaja Raivo Vetik). Samast aastast on ta Tallinna Ülikoolis Riigiteaduste instituudis doktorant.
Aastatel 2009–2013 oli Loone Tallinna ülikooli rahvusvahelise ja võrdleva poliitika lektor. Alates 2012. aastast juhendab ta valimisvaatlusealast kursust Veneetsias asuva kõrghariduskonsortsiumi European Inter-University Centre for Human Rights and Democratisation (EIUC) juures.

Töökäik ja poliitiline tegevus

Loone töötas Arte Allegras režissöörina, kus tegi lühifilmi, muusikavideo ning mõned imago- ja reklaamfilmid Eesti ja Saksa tellijatele.
Loone on käinud Euroopa Liidu ja OSCE valimisvaatlejana missioonidel Afganistanis, Libeerias, Jeemenis, Indoneesias (Acehis), Kõrgõzstanis, Bangladeshis ja Sierra Leones.
Oudekki Loone osales vasakpoolses 8. mai liikumises ja liikumises Ei Politseiriigile.
2013. aasta detsembris astus Loone Keskerakonda, mis tema sõnul "on ainus erakond, kes hoolib päriselt tavalistest Eestimaa inimestest, kes teevad oma igapäevast tööd." Loone hinnangul on Keskerakond ka Tallinna valitsemisega väga hästi hakkama saanud.
Ta oli 2014. aastal Keskerakonna kandidaat Euroopa Parlamenti ning sai 1087 häält.
O. Loone kandideeris 2015. aastal Riigikokku, olles Keskerakonna Harju- ja Raplamaa valimisnimekirjas teisel kohal. Ta sai 354 häält ning ei osutunud valituks. Alates 21. novembrist 2015 on ta XIII Riigikogu asendusliige.
20. mail 2016 hääletas Keskerakonna juhatus Oudekki Loone kandidatuuri erakonna peasekretäriks, häälte vahekorraga 8:9 jäi ta valimata. 24. mail 2016 valis erakonna juhatus Oudekki Loone poliitikast lahkunud Priit Toobali asemele häälte vahekorraga 10:4 siiski Keskerakonna peasekretäriks .
25. septembril 2016 vabastas Keskerakonna juhatus Oudekki Loone peasekretäri ametist. Vabastamise poolt oli 9 juhatuse liiget; vabastamise vastu hääletasid Yana Toom, Mihhail Kõlvart ja Erki Savisaar; üks juhatuse liige oli erapooletu. Juhatuse koosolekult puudusid esimees Edgar Savisaar, Olga Ivanova, Siret Kotka ja Kalev Kallo. Keskerakonna esimees Edgar Savisaar, mitmed juhatuse liikmed ja erakonna liidrid olid seisukohal, et tuginedes Eesti Keskerakonna põhikirjale oli otsus kõrvaldada Oudekki Loone  peasekretäri ametikohalt õigustühine.

Isiklikku

Oudekki Loone on Leiki Loone ja Eero Loone tütar. Tema õde on advokaat Piret Loone.
Teine eesnimi Oudekki pandi talle vadja rahvalauliku Oudekki Figurova auks.
Hafling

Geograafia

Valla pindala on 27,4 km².
Hafling külgneb järgmiste valdadega: Merano, Sarntal, Schenna ja Vöran.

Ajalugu

Paik on oma nime andnud haflingeri hobusetõule.

Keeleline jaotus

2011. aasta rahvaloenduse järgi kõneles 97,58% rahvastikust esimese keelena saksa keelt ja 2,42% itaalia keelt.
Endokrinoloogia

Endokrinoloogia ehk sisesekretsiooniõpetus (ladina endocrinologia) on teadus ja bioloogia haru ning sisemeditsiini eriala, mis uurib endokriinsüsteemi ja selle osade ehitust, funktsioone, signaalmolekule (hormoone) ja nendega seotud haiguslikke seisundeid ja haigusi ning diagnoosimist ja ravivõimalusi.
Endokrinoloogiaga tegelev eriarst või teadlane on endokrinoloog.

Meditsiinierialana

Endokrinoloogiat erialana on kirjeldatud esmakordselt 1905. aastal. Tänapäeval on endokrinoloogia kliiniline meditsiinieriala, mis tegeleb peamiselt hormonaalsete häiretega.
Ilmar Vene

Ilmar Vene (sündinud 13. augustil 1951 Kasepää külas) on eesti esseist, tõlkija ja filoloog.
Ta õppis Varnja algkoolis ja Alatskivi keskkoolis ning siirdus seejärel Tartu Ülikooli saksa keelt ja kirjandust õppima. 1976–1979 töötas ta Laekvere koolis saksa keele õpetajana, seejärel asus tööle Tartu Ülikooli Raamatukokku, kus töötab rekataloogimise osakonnas. 2001. aastal pälvis ta Valgetähe V klassi teenetemärgi, 2003. aastal Tartu Kultuurkapitali aastapreemia.
Ta on alates aastast 2005 Eesti Kirjanike Liidu liige.
Ilmar Vene esseistika puudutab ennekõike euroopa kirjanduslugu, aga ka keelefilosoofiat ja kultuuriajalugu laiemalt. Temalt on ilmunud viis raamatut ning tõlkeid saksa ja ladina keelest autoritelt nagu Seneca ja Cicero. Vene tõlkeid Vana-Rooma autoreilt on läbi aastakümnete tunnustatud eelkõige tõlkija järjekindluse eest; nii kirjutas latinist Ivo Volt, et "ei saa jätta kiitmata Ilmar Vene visadust ja südidust mahukate filosoofilise sisuga tekstide tõlkimisel".
Ta on avaldanud ka luuletusi (Looming 1981/3, 1988/12, 1993/5).
Saaremaa majandusvalitsus

Saaremaa majandusvalitsus (saksa keeles Öselsche Ökonomieverwaltung) oli 1684–1841 Saaremaa provintsi majandusasjade juhtimisega tegelenud asutus. 1685–1783 kandis nime Saaremaa Provintsiaalkantselei (saksa keeles Öselsche Provinzialkanzlei).
Pärast 1731. aasta ukaasi oli majandusvalitsuse eesotsas maapealik ja teda aidanud nõunik, sekretär, fiskaal ning kantseleiametnikud. Enne 1768. aastat kaotati maapealiku ametikoht ja selle asemel tuli ametisse asehaldur (saksa keeles Statthalter).
Majandusvalitsus kaotati 1841, kui loodi Riigivarade valitsus.
Jakobi tänav (Pärnu)

Jakobi tänav on tänav Pärnus Vana-Pärnu linnaosas.
Tänav algab Sauga jõe äärest ja suundub lõunaedelasse. Tänavaga ristuvad Maarja tänav, Haapsalu maantee, Kesk, Purje, Luha, Soo, Roo ja Neeme tänav ning see lõppeb Merekalda tänavaga ristudes.
Tänava pikkus on umbes 700 meetrit.
Tänav sai nime 1923.
Mõõteriist

Mõõteriist on mõõtevahend, mis esitab mõõtesignaali vaatlejale vahetult tajutaval kujul. 
Mõõtesignaal (ehk mõõtetulemus) kujutab endast mõõdetava suuruse (mõõtesuuruse) väärtust, mida väljendab mõõtarv (näit) koos mõõtühikuga. Mõõtarv ja mõõtühik loetakse mõõteriista näidikult.
Märkus: Paljudel juhtudel elektroonikas, audiotehnikas, raadiotehnikas, biomeditsiiniliste mõõtmiste juures ja mujal mõistetakse mõõtesignaali all objektile mõõtmise otstarbel rakendatavat signaali (pinget, voolu), mitte mõõtmise tulemusena saadavat signaali.
Mõõteriista sisendis on enamasti andur ja väljundis näidik. Andur annab mõõtesignaalile edasiseks kasutamiseks sobiva kuju ja näidik teeb mõõtesignaali väärtuse nähtavaks (loetavaks). Näiteks osutiriistana valmistatud ampermeetril on anduriks mõõtemehhanism (muundab voolu väärtuse osuti pöördenurgaks) ja näidikuks osuti koos skaalaga.

Numbrinäiduga mõõteriistad

Tänapäeva mõõteriistad on valdavalt elektroonilised: mõõtemuunduri või mõõtelülituse (näiteks mõõtesilla) elektriline väljundsignaal läheb edasi signaali analoogtöötlemise lülitusse ja sealt näidikule.
Numbrilise väljundi saamiseks antakse analoogtöötlemisel saadud väljundsignaal analoog-digitaalmuundurisse ja/või signaali tarvilikul viisil töötlevasse mikrokontrollerisse. Mõõteriista väljundiks on tavaliselt koodväljund ja/või numbernäidik.
Numbrinäidu puhul tuleb arvestada seda, et ajas muutuvate suuruste mõõtmisel on teatud juhtudel parem esitada näit analoogindikaatoril, kuna selle näit on muutumisel hästi jälgitav (ja tihti ka muus mõttes operaatori jaoks informatiivsem). Tüüpiliseks näiteks on helisignaali nivoo mõõtmine (indikatsioon).
Kõverlaid

Nimi

Laidu on esmakordselt mainitud 1770 Krugholm. 1798 Ludwig August Mellini "Liivimaa atlases" on laid kui Köwerlaid ja Krugholm. 
Laid on oma nime saanud ilmselt oma kõvera kuju ja käärulise rannajoone järgi.

Asukoht

Kõverlaiu keskpunkti geograafilised koordinaadid on 58° 45′ 12″ N, 23° 10′ 20″ E.
Kõverlaid asub Hiiumaa Sarve poolsaarest 11 kilomeetrit kagus, Ahelaiust 1,5 kilomeetrit kirdes ja Muhu Seaninast 7,5 kilomeetrit põhja pool.
Kõverlaiu idakallast peetakse Hiiu maakonna idapoolseimaks punktiks, tegelikult on veidi kaugemal idas väike Hülgerahu.
Kõverlaiu läänekallast nimetatakse Vähe-Kõveri otsaks ja idakallast Suur-Kõveri otsaks, Muhu poole jääb Lõunarand. Laiu kirdetippu kutsutakse Andrusesääreks.

Loodus

Saare rannajoon on kääruline.

Meri

Laidu ümbritsevad kared ja karid. Läänes asuva Ahelaiuni on meri vaid kuni meetri sügavune ning väga kivine, mistõttu sealt on isegi paadiga raske läbi saada. Meres ujub palju hülgeid.

Kivid

Idapoolses Lõunarannas on järsk mere poolt kuhjatud vall püstise rändrahnuga, läänepoolne Lõunarand on lauge.
Kivid katavad saart vaid rannikul.

Taimed

Suur-Kõveri otsas kasvavad okaspuud (mänd), keskosas lehtmets (suures osas haavad, ka kased) ja kadakad ning muud põõsad. Lõunaranna läänepoolne kallas on hõredalt pillirooga kaetud.

Loomad

Harva võib saarele ujuda põder või isegi metssiga, talvel külastab kõiki suuremaid Hiiumaa laide rebane.

Inimtegevus

Kõverlaiul ei ole kunagi asustust olnud. Sajandeid tagasi võis saar olla kasutuses hiidlaste ja muhulaste heinamaana.
Saarel on lubatud viibida kaitseala valitseja nõusolekuta 1. jaanuarist 10. veebruarini. Kõverlaidu külastatakse harva ning ta torkab silma puutumatu looduse poolest.
Eesti Terioloogia Selts

Eesti Terioloogia Selts (lühend ETS) on Eesti Looduseuurijate Seltsi iseseisev allüksus, mis ühendab elukutselisi ja harrastusteriolooge. 
Selts asutati 1980. aastal, 1991–1997 oli see haruühing.
Seltsi ülesanne on edendada (Eesti) imetajate uurimist ja välja anda sellealaseid publikatsioone. Selts annab 1982. aastast välja mitteperioodilist väljaannet "Eesti ulukid". 
Seltsi esimees on 1996. aastast Uudo Timm.
Pollar

Ajalugu

17. ja 18. sajandil kasutati vanu kahureid pollaritena kaide ääres, et aidata laevu kinnitada. Kahur kaevati maa sisse, koonus allpool, sügavusse umbes poole või kaks kolmandikku nende pikkusest, jättes tagumise otsa maapinnale millele sai trosse kinnitada. Selliseid suurtükke võib tänapäeval ka veel leida. 19. sajandist pärinevad pollarid olid sihtotstarbelised ja pärisidki varasemast ajast "kahurite" kuju.

Kirjeldus

Merenduses jagunevad pollarid asukoha järgi kaipollarites ja pardapollariteks. Pollarid on valmistatud tavaliselt hästi vastupidavatena kas metallist (näiteks malmist) või puulaevadel sageli ka puust. Postide arvu järgi eristatakse ühe- ja kahepostilisi pollareid. Väiksematel laevadel kasutatakse ühtlasi ristpollareid ehk piitenge, kus posti (poste) läbib keskelt horisontaalne tala.

Kasutamine

Kahepostilistele pollaritele ja ka ühepostilisele ristpollarile seotakse kinnitusotsad kaheksatena. Sidumist alustatakse klüüsist või knaabist kaugemale jääva posti või külje poolt. Kahepostilisele ristpollarile kaheksaid sidudes pannakse kinnitusots horisontaaltala otste alt läbi. Pollarile seotud otsaringi või välpa nimetatakse lengiks. 
Merendustraditsioonide kohaselt on taunitud laevas pollaril istumist, võrdsustades seda "pootsmanile päheistumisega".
Tõde ja õigus

Tegelased

Romaanisarja peategelased on teiste hulgas Andres, Pearu, Indrek ja Krõõt.
Diplomaatia (ajakiri)

Diplomaatia on eesti ajakiri, mille peamiseks teemaks on välispoliitika analüüs.
Ajakiri ilmub aastast 2003, sagedusega kord kuus. Ta avaldab kaastöid nii Eesti kui ka välismaa autoritelt – peamiselt poliitikutelt, ajakirjanikelt, diplomaatidelt ja ekspertidelt.
Väljaannet trükitakse ajalehe formaadis. Teda levitatakse ajalehe Sirp kaasandena.
Ajakirja väljaandjaks on (alates 2006. aastast) Rahvusvaheline Kaitseuuringute Keskus, kirjastajaks SA Kultuurileht.

Toimetajad

Diplomaatia peatoimetajad on olnud Marianne Mikko (2003–2004), Kadri Liik (2004–2010), Iivi Anna Masso (2010–2012) ja Kaarel Kaas (2013–2014). Alates 2014. aasta novembrist on peatoimetaja Erkki Bahovski.

Kolleegium

Diplomaatia kolleegiumi kuuluvad Jaak Allik, Lauri Almann, Toomas Hendrik Ilves, Indrek Kannik, Siim Kallas, Andres Kasekamp, Riina Kionka, Jüri Luik, Tiit Matsulevitš, Marianne Mikko, Sven Mikser, Mihkel Mutt, Raul Mälk, Sven Sakkov, Harri Tiido.
Kalkūni mõis

Kalkūni mõis (Kalkūnes muiža) on mõis Lätis Daugavpilsi piirkonnas Kalkūni vallas Kalkūnis. Saksa keeles Kalkuhnen.
Peahoone laskis aastail 1890–1892 ehitada August von Oettingen Wilhelm Neumanni projekti järgi. Peahoonet ehib Wolter von Plettenbergi raidkuju. Aastast 1900 oli mõisa omanikuks krahv Ignatjev, aastast 1912 Kaasani kaupmees Vassili Korjakin. Aastal 1920 mõis võõrandati ja aastal 1927 rajati sinna Grīva linna sünnitusmaja. Teise maailmasõja ajal oli seal sõjaväehaigla. Alates 1945. aastast on mõisas lastekodu.
Majandushoonetest on säilinud aidad.
Kurakaldkriips

Kurakaldkriips ehk längkriips ehk kurakriips (\) on peamiselt andmetöötluses kasutatav tüpograafiline märk (glüüf), mis kujutab endast tavalise kaldkriipsu (/) peegelpilti.
ASCII standardisse võeti kurakaldkriips 1961. aastal.

Sisestamine

Arvuti klaviatuuril asub \ tavaliselt ülemise numbrite rea parempoolses osas ning \ sisestamiseks tuleb vajutada korraga klahve Ctrl ja Alt (või klahvile Alt Gr) ja klahvile märgiga  \  (sama tulemuse annab ka parempoolselt numbriklahvistikult "092" tippimine, samal ajal klahvi Alt all hoides).
Korsika keel

Korsika keel (korsika keeles lingua corsa, corsu) on Korsikal ja Sardiinia põhjaosas kõneldav keel, mis kuulub romaani keelte lõunarühma ning sarnaneb itaalia keele Toscana murdega.
Korsika keelel on alates 1974. aastast Prantsusmaa regionaalkeele staatus.
Keelt räägivad korsiklased.
1768. aastani, mil Korsika läks Prantsusmaa valdusse, oli korsika keel ainus saarel kõneldav keel. 1990. aasta seisuga oskasid mingil määral korsika keelt umbes pooled Korsika elanikud ehk 125 000 inimest ning põhikeelena kasutas korsika keelt neist omakorda arvatavalt viiendik.
Korsika keel jaguneb mitmeks murdeks. Bastias ja Cortes räägitakse põhjamurret ning Sartenes ja Porto-Vecchios lõunamurret. Murret, mida räägitakse Ajaccios, peetakse kahe eelmise üleminekumurdeks. Calvis ja Bonifacios räägitakse aga murret, mis meenutab Genovas kõneldavat liguuri keelt.
UNESCO järgi on korsika keel on potentsiaalselt ohustatud keel.