google/wiki40b huggingface dataset:
Saare-Tahu vald

Saare-Tahu vald (saksa keeles Lückholm-Schotanäs) oli vald Läänemaal Noarootsi kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1872 ja siis eraldati nad omaette valdadeks: Saare vallaks ja Tahu vallaks.
Valla alal asus Saare ja Tahu mõis.
Charles Curtis

Charles Curtis (25. jaanuar 1860 Topeka – 8. veebruar 1936) oli Ameerika Ühendriikide poliitik, asepresident aastail 1929–1933.
Tema ema oli päritolult kansa. Curtis oli esimene ja siiani viimane põlisameeriklane, kes nii kõrgele ametikohale on tõusnud.
Pacifica

Ajalugu

1970ndatel külma sõja ajal asus Pacificas okastraataiaga ümbritsetud ja valvekoertega kaitstav raketibaas.
Tazi jõgi

Tazi jõgi on jõgi Venemaa põhjaosas Jamali Neenetsi autonoomses ringkonnas. Suubub Kara mere Tazi lahte.
Jõe pikkus on 1401 km, valgala pindala umbes 150 000 km².
Peamised parempoolsed lisajõed on Bolšaja Širta ja Hudossei, vasakpoolsed Tolka ja Tšasselka.
Jõe kaldal asub Krasnoselkupi asula, suudme lähedal Tazovski alevik.
Nils Bielke (1644–1716)

Nils Turesson  Bielke (7. veebruar 1644 Stockholm – 26. november 1716 Rootsi) oli Rootsi väejuht, diplomaat, riigimees ja Salestadi krahv.
Ta juhatas 1676 Lundi lahingus ratsaväerügementi, sai 1678 kindralleitnandiks, 1679–1681 oli ta Rootsi saadik Prantsusmaal, 1687 sai ta krahvitiitli ja immatrikuleeriti 1689 Bielke nime all Rootsi rüütelkonda krahvisuguvõsana nr 29. Samal aastal määrati ta Eestimaa kindralkuberneriks, kuid asus peagi ametisse Pommeri kindralkubernerina. 1690 ülendati ta feldmarssaliks.
Donella Meadows

Donella Hager Meadows (13. märts 1941 – 20. veebruar 2001) oli keskkonnateadlane.
Ta on raamatu "Kasvu piirid" üks autoreid, samuti mitme teise majanduskasvu piiratust ja ökoloogilist tasakaalu käsitleva raamatu autor.
Jüri Kaldmaa

Jüri Kaldmaa (sündinud 14. aprillil 1968 Pärnus) on eesti luuletaja, näitekirjanik, kirjandus- ja teatrikriitik.
Jüri Kaldmaa lõpetas 1986 Pärnu I Keskkooli ja õppis 1986–87 TRÜs filoloogiateaduskonnas ajakirjandust. Ta on töötanud valvurina, kooliteenijana, lehekandjana, arvutiladujana Postimehes, ajakirjanikuna Tartu Linnalehes, toimetajana ajalehes Eesti Kirik. Eesti Kirjanike Liidu liige alates aastast 2005.
Endel Kõks

Elukäik

Õppis Tartu Ülikoolis filosoofiat ja psühholoogiat. Kunstiõpinguid alustas ta 1934. aastal Tartu Kõrgemas Kunstikoolis Pallas, mille lõpetas 1940. aastal Ado Vabbe õpilasena. 1944. aastal põgenes ta Saksamaale. Ta oli üks esimese põgenike kunstinäituse organiseerijaid 1945. aastal detsembris ning Geislingeni põgenikelaagris moodustatud Eesti Kujutavate Kunstnike Keskuse esimene esimees. 1950. aastal siirdus Kõks Rootsi ja asus elama Örebrosse.

Looming

1939. aastast äratas noor Kõks näitustel oma andekuse ja mitmekesise ainealaga kiiresti tähelepanu. Aastatel 1939–1940 muutus Kõksi töödes koloriit värvikaks, erksatooniliseks. Maalides hakkas domineerima täiskõlaline punase-sinise-rohelise-kollase või nende kombinatsioonide maaliline akord. Vormi piiras lai kontuur. Teost "Maalijad" iseloomustab puna-rohelistes toonides koloriit ja heitlik valgusvari ning tugevad kontuurid.
Kunstnikku köitis Ameerika põline eksootiline rahvastik, ta reisis muistsete kultuuride sünnipaikades. 1967. aastal reisis Kõks pikemat aega Kanadas, USAs ja Mehhikos. Kõks jäädvustas etnograafilisi esemeid ning koloriitseid põlisasukaid. Kiireks töötamiseks oli sobilik koloreeritud joonistus, hiljem ateljees valmisid kunstnikul aga suureformaadilised värvikad graafilised lehed. "Indiaani naine lapsega" on üks neid reisidel jäädvustatud huvitavaid episoode. Kunstnik ilmestab kompositsiooni ülal friisina paikneva ornamentaalse ribaga.
Veel on Kõksi loomingus oluline koht koloristlik-dekoratiivses käsitluslaadis kohviku- ja buduaaristseenidel ("Kohvik" 1942, "Bajadeer", 1944).
Kõks on teinud linnavaateid, portreesid, natüürmorte ja olustikumaale. 1960. aastatel oli Kõks üks esimesi eesti kunstnikke Rootsis, kes proovis kätt abstraktmaalimise ja graafika alal. Ta kasutas tihtipeale erksaid värve ja julgeid sümboleid.
Tema koostatud ja toimetatud on "Eesti graafikuid" (1980) ja "Välis-Eesti kunstielu bibliograafia" (1984). Ta on kirjutanud uurimuse Michel Sittowist, avaldanud arvukalt kunstialaseid artikleid ja sõjaeelseid mälestusi ning illustreerinud raamatuid.
Kurg (tähtkuju)

Kurg (ladina Grus) on lõunataeva tähtkuju, mis on 366 ruutkraadi suurune, olles 88 tähtkuju seas 45. kohal.
Tähtkuju moodustasid Pieter Dirkszoon Keyser ja Frederick de Houtman 16. sajandi lõpus. 
Heledaim täht on Al Nair (α Gruis), mille tähesuurus on 1,73.
Uffe Ellemann-Jensen

Tunnustused

18. veebruaril 1997 pälvis Ellemann-Jensen Maarjamaa Risti I klassi teenetemärgi.
18. detsembril 2002 pälvis Uffe Ellemann-Jensen Dannebrogi ordu Suurristi. Taanis on see poliitikute jaoks ebatavaline, kui peaminister ei saa Suurristi.
12. veebruaril 2010 sai Uffe Ellemann-Jensen Makedoonia Vabariigi kõrgeima tunnustuse – 8. septembri ordeni – oma panuse eest Taani ja Makedoonia suhete tugevdamise eest Makedoonia riigi algusaastatel 1990ndate alguses.

Isiklik elu

Uffe Ellemann-Jensen on Folketingi liikme Jens Peter Jenseni poeg. 1971. aastal abiellus ta oma kauaaegse elukaaslase Alice Vestergaardiga. Neil on neli last, nende seas ka Karen Ellemann.
Abreviatuur (muusika)

Abreviatuur on noodikirja märgi lühend.
See võib olla märk, mille abil saab jätta nooditeksti täielikult välja kirjutamata, näiteks helide, helijärgnevuste või taktide korduste korral, või sõna või fraasi lühend.
Varem hoiti nooditeksti abreviatuuridega kirjutamisega vaeva ja aega kokku. Tänapäeval on neid tarvis peamiselt paberiformaadi piirangute tõttu.

Nooditeksti abreviatuurid

Kui tekstiosa tuleb korrata, kasutatakse kordusmärke, märki da capo ja muid märke. Kui korratakse mitut takti või tervet lõiku, siis võidakse tähistada taktid numbrite või tähtedega ning paigutada samad numbrid või tähed tühjaks jäetud taktide kohale.
Heli kordumisel näitavad põikjooned, mitu korda nooti tuleb mängida. Spetsiaalne märk näeb ette helide kombinatsiooni kordumise.
Ka simile ja segue on kordumismärgid.
Väga kõrgete või madalate kohtade puhul kasutatakse oktavimärke.
Arved Külanurm

Arved Külanurm (sündinud 9. septembril 1948 Võrumaal Meremäe vallas Tääglova külas) on eesti maadlus- ja sumotreener.
Arved Külanurm lõpetas 1969. aastal Tihemetsa sovhoostehnikumi põllumajanduse mehhaniseerimise erialal ja 1974. aastal Tartu Pedagoogilise Kooli kehalise kasvatuse erialal.
Aastail 1970–2000 töötas ta Põltsamaa Põllu- ja Kodumajanduskooli kehalise kasvatuse õpetajana. Aastatel 1975–1978 oli Arved Külanurm Eesti orienteerujate noortekoondise, 2003–2007 Eesti sumo noortekoondise treener ja 2006–2007 Eesti naistemaadluse treener. Aastast 2000 on ta Põltsamaa spordiklubi maadlustreener.
Arved Külanurm omab maadlustreeneri 4. kategooria kutsetaset (2007) ja sumotreeneri 3. kategooria kutsetaset.
Arved Külanurme käe all on teiste seas treeninud kahekordne Euroopa meister Johanna Kikkas ja Epp Mäe. Meestest on häid tulemusi võistlustel saavutanud Hergo Andruse, Ardi Andruse, Aimar Andruse, Sander Orion ja Hendrik Orion.
Knjažna Anastassija

Ajalugu

Kiil pandi laevale tehasenumbriga 396 VEB Elbewerften Boizenburg/Roßlau laevatehases ja alus lasti vette 27. mail 1988 ning 27. juunil 1989 kirjutati alla üleandmise-vastuvõtu aktile ja tõsteti NSVL lipp. Laevale pandi nimeks Nikolai Bauman ja see anti üle Moskvas asuvale Moskva Laevakompaniile (ГП Московское речное пароходство МРФ РСФСР). Riigiettevõte Moskva jõelaevandus, hiljem eraettevõte OAO Moskva jõelaevandus ning OAO Moskovskij turistitšeskij flot on kasutanud jõelaeva Nikolai Bauman kruiisidel Volgal, Moskva jõel ja Neeval. 12. augustil 2011 asus Knjažna Anastassija pikale reisile ja 2011. aasta septembrist kasutatakse laeva hotellina naftaleiukohal Kaspia merel.
Aba (Okayama)

Aba (jaapani keeles 阿波村 Aba-son) on küla Jaapanis Okayama prefektuuris Tomata maakonnas.
Küla pindala on 42,07 km².
Aastal 2005 liideti küla Tsuyama linnaga (kohaliku omavalitsuse üksusega).
2003. aastal oli küla elanike arv 669. Rahvastiku tihedus oli 15,90 in/km².
Tiia-Ester Loitme

Tiia-Ester Loitme (sündinud 19. detsembril 1933) on eesti koorijuht ja pedagoog.
Tiia-Ester Loitme alustas muusikaõpinguid Tallinna Riikliku Konservatooriumi juurde kuulunud muusikakoolis, kus õppis aastatel 1944–1949 Erika Franzi juhendamisel klaverit. 1949. aastal katkestas õpingud küüditamine Venemaale Krasnojarski kraisse. 1956 naasis Loitme Eestisse.
Tiia-Ester Loitme lõpetas 1965. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi Gustav Ernesaksa dirigeerimisklassis.
Aastal 1970 alustas ta Heino Kaljuste kõrval tööd tütarlastekoori Ellerhein dirigendina. Töötas samal ajal ka Tallinna 7. Keskkooli muusikaõpetajana ja juhatas kooli koori.
Aastatel 1975–1981 töötas Tiia-Ester Loitme õppejõuna Tallinna Riiklikus Konservatooriumis, 1980. aastal stažeeris Moskva Riiklikus Konservatooriumis V. Sokolovi dirigeerimisklassis. 
Alates 1987. aastast töötab Tiia-Ester Loitme taas Tallinna Inglise Kolledžis muusikaõpetajana. Alates 1989. aastast on ta Ellerheina peadirigent.
Tiia-Ester Loitme juhtimisel on Ellerhein võitnud mitu rahvusvahelist konkurssi.
Tiia-Ester Loitme on olnud Eesti üld- ja koolinoorte laulupidudel laste- ja naiskooride juht ja üldjuht. Koos Heino Kaljustega on ta koostanud keskkooli muusikaõpikuid.
Nuu keel

Nuu keel (ka n|uu, nǁng, keelekood ngh) on lõunakhoisani keelte hulka kuuluv keel, mida kõnelevad nuud Lõuna-Aafrika Vabariigis.
Nuu keel on kriitiliselt ohustatud – 2013. aasta märtsi seisuga oskas seda rääkida vaid 5 inimest (kõik kõrges eas naised), teistel andmetel 6või 2 inimest. Valdav osa umbes 500 nuust kõnelevad afrikaani ja nama keelt.
Nuu lähimad sugulaskeeled on väljasurnud hami keel ja elavatest keeltest hoo keel.
Nuu keelel on kaks säilinud murret: nǀuu (nǀhuki) ja ǁʼau. Väljasurnud murrete seas on ǂkhomani ja langebergi. Nuu keele kohta tarvitatakse ka nimetust nǁng, mis tuleb sõnast /ᵑǁŋ̀ŋ̀ ǂé/ 'inimesed'. Nimetus "nuu" tuleb tegusõnast, /ᵑǀùú/ 'nuu keelt rääkima', kuid ǁʼau murde rääkijad seda oma keele jaoks ei kasuta.
Nuu keeles, nagu ka teistes lõunakhoisani keeltes on väga palju foneeme, sealhulgas ka imihäälikuid. Nuu keele rääkijate peal on ultraheliga uuritud imihäälikute artikulatsiooni.
Väliselektronkiht

Väliselektronkiht ja keemilised omadused

Väliselektronkihi elektronkonfiguratsioon määrab enamasti ära elemendi keemilised omadused, kuid mõnel juhul on asi teisiti. Näiteks siirdemetallides on osaliselt täitunud nd-orbitaalid, mille energia on võrreldav väliselektronkihil asuvate (n+1)s-elektronide energiaga. Viimase asjaolu tõttu võivad keemiliste sidemete moodustamisel osaleda ka nd-orbitaalil asuvad elektronid. Seega ei asu valentselektronid alati valentselektronkihil.
Pike'i maakond (Mississippi)

Ajalugu

Maakond moodustati 1815. aastal.
Mõtlev Mees

Mõtlev Mees on 2002. aastast väljaantav Mustamäe linnaosa auhind.
Auhind antakse enim kohalikku elu mõjutanud inimesele või inimrühmale. Selleks on pronkskuju "Mõtlev mees", mille autor on Tauno Kangro. Kujuke on Männipargis oleva skulptuuri vähendatud koopia.
Konlased

Konlased (Ranidae) on sugukond päriskonnaliste seltsist.
Konlasi on umbes 700 liiki. Euroopa pärismaised liigid kuuluvad kõik perekonda konn (Rana). Lõuna-Ameerikas ja Austraalias konlasi ei leidu.
Ühekroonine münt (kullavärviline)

Kujundus

Kuldkollane münt kaalub 5 grammi, selle läbimõõt on 2,325 sentimeetrit ning selle serv on katkendlikult rihveldatud (vaheldumisi sile ja rihveldatud pind; nii sileda kui ka rihveldatud ala järjestikune pikkus on umbes 13 mm ja mõlemaid on mündi serval 3 korda).

Avers

Mündi esiküljel on Eesti väike riigivapp ning vermimise aasta.

Revers

Mündi tagaküljel on sõnad EESTI VABARIIK ning nimiväärtus 1 KROON.

Vermimisaasta erimid

Kuldkollaseid 1-krooniseid münte vermiti aastatel 1998, 2000, 2001, 2003 ja 2006 ning ainus visuaalne erinevus müntidel on aastaarv.

Juubelimünt

9. juunil 2008. aastal lasti ringlusesse Eesti Vabariigi 90. juubeliaasta kujundusega ühekroonine münt. Niisuguseid münte vermiti kokku 20 miljonit.
Vesper

Katoliku kirik

Suurte pühade puhul peetakse kaks vesprit: eelõhtul (vigiilia) ja samal päeval.   
Vesper sisaldab peamiselt psalme antifoonidega, lühikest pühakirjalugemist responsooriumiga ja Maarja kiituslaulu antifooniga.

Õigeusu kirik

Õigeusu kirikus nimetatakse vesprit õhtuteenistuseks. See võib kuuluda koguööteenistuse koosseisu.
Aafrika aaloe

Nomenklatuur, taksonoomia ja süstemaatika

Liigi esmakirjeldaja on Philip Miller.
Aafrika aaloe liigitatakse tänapäeval asparilaadsete seltsi heinpuuliste sugukonna tooneliilialiste alamsugukonda.
Liigiepiteet africana indikeerib selle liigi kasvukohta - Aafrikat. 
Sünonüümid on Pachidendron africanum (Mill.) Haw. (1821), Aloe perfoliata var. β L. (1753), Aloe perfoliata var. africana Aiton (1789), Aloe pseudoafricana Salm-Dyck (1817), Aloe africana var. angustior Haw. (1819), Aloe africana var. latifolia Haw. (1819), Aloe angustifolia Haw. (1819), Pachidendron angustifolium (Haw.) Haw. (1821), Pachidendron africanum var. 'angustum Haw. (1821), Pachidendron africanum var. latum Haw. (1821) ja Aloe bolusii Baker (1880).
Karjaküla kalmistu

Karjaküla kalmistu on Harju maakonnas Lääne-Harju vallas Tõmmiku külas Keila–Keila-Joa tee ääres asuv kalmistu. Kalmistu on tunnistatud kultuurimälestiseks.
Kalmistu maa-ala mõõdeti Ado Köögardali andmetel välja ja kinnitati aastal 1913. See asub 4,5 versta ehk 4,8 kilomeetrit Keila kihelkonnakirikust. Pühitseti 21. augustil 1927. Kalmistu pindala on tänaseks üle 6 hektari. Sinna on maetud Keila linna, valla ning teiste ümberkaudsete omavalitsuste elanikke. 
Tuntud inimestest on Karjakülla maetud helilooja ning muusikategelane Neeme Laanepõld, ajaloolane, pedagoog, raadioajakirjanik ning mälumängur Hillar Nahkmann, teatritegelane Karl Vasko, kunstnikud Silvi Kalda ja  Olev Soans, mälumängur Jüri Nessel, Vabadusristi kavaler Voldemar Seiton. vabadusvõitleja August Uustalu, Eesti sõjaväelased Fr.-Martin Süllaots ja Enn Soodre, tõlkija Ursula Põks, Raimond Valgre abikaasa Eevi Hannus, Keila baptistikoguduse vaimulik ja juht Adam Podin, pedagoogid Astra Saaliste ja Gunnar Saaliste, Eva Allast-Jõers, Ott Tamjärv ning Elmu Puu, insener ja harrastussportlane Karl Ollmann, ühistegevuse juht Keilas Jaan Peet, laulja Neeme Henk, noortejuht ning skautmaster Votele Luha, pikaaeline Albert Martma, endine majandijuht Raimund Vitsmaa ning endised Keila TK juhid Ljudmila Kutnik ja Juhan Ipits. Seal asub Keila esimese linnavanema (linnapea) Johannes Nikolai Tähe (1870-1942) sümboolne haud.
Smertš

Smertš 9A52 (BM-30) (Смерч) on Nõukogude Liidus (Venemaal) valmistatud mitmelasuline raketiheitja.

Kirjeldus

Tegemist on suurima laskekaugusega mitmelasulise raketiheitjaga. 6 relvasüsteemiga Smertšide patarei suudab tulistades katta maa-ala 800 x 800 m.

Ajalugu

Raketiheitja on töötatud välja Nõukogude Liidus Tulas 1970. ja 1980. aastail. Relv valmis 1987 ja võeti relvastusse 1989. Esmakordselt fikseeriti lääne vaatlejate poolt 1983. On olnud kasutusel Tšetšeenia sõdades, Dagestani konfliktides ja Venemaa-Gruusia sõjas 2008.
Hantõ-Mansiisk

Ajalugu

16. sajandist alates asus linna kohal Samarovo küla, kuhu 1931. aastal rajati Ostjako-Vogulski töölisasula. Praegune nimi on 1940. aastast. Linnaõigused sai 1950. aastal.
2004. aastal valmis 1315,9 m pikkune sild üle Irtõši jõe.
2008. aastal toimus selles linnas soome-ugri rahvaste 5. maailmakongress.

Kliima

Hantõ-Mansiiskis valitseb parasvöötme teravalt mandriline kliima sooja suve ning külma talvega. Kõige soojem kuu on juuli, kui keskmine õhutemperatuur on +18,3 °C. Kõige külmem kuu on jaanuar keskmise õhutemperatuuriga −18,9 °C. Õhutemperatuuri miinimumiks on −49 °C (1964. aasta jaanuar) ning maksimumiks on +34,5 °C, mis on esinenud erinevate aastate mais, juunis ja juulis.
Sademetehulk on keskmiselt 530 mm aastas (minimaalselt 343 mm ning maksimaalselt 711 mm). Veebruaris on sademetehulk keskmiselt 22 mm, augustis sajab keskmiselt 83 mm.

Meedia

Hantõ-Mansiiskis antakse välja handikeelset ajalehte Hantõ Jasang ja mansikeelset ajalehte Luiima Seripos.

Haridus

Linnas on 22 lasteaeda, 16 üldharidusasutust, 16 lisaharidusasutust, 3 keskeriharidusasutust ja 7 kõrgkooli ja kõrgkoolifiliaali.

Huvitavaid fakte

Hantõ-Mansiiski lähedal asub vabaõhumuuseum "Torum-Maa".
Linnast on pärit suusataja Jevgeni Dementjev.
António de Vieira

António Manuel de Vieira (vene Антон Мануилович Девиер; 1673 /1682 – 1745) oli Portugali päritolu juut, Venemaa krahv (1726), sõjaväelane ja riigitegelane. Peterburi esimene kindral-politseimeister. 
Vieira teenis jungana Hollandi laevastikus. Pärast kohtumist Peeter I-ga 1697. aastal Amsterdamis kutsuti ta Venemaa teenistusse.
Temast sai 1708. aastal Peeter I kindral-adjutant. Põhjasõja ajal, pärast Tallinna kapituleerumist (1710), määrati ta koos insener-kindralmajor Johann Ludwig von Pottiga projekteerima ja välja ehitama Tallinna ja Paldiski sõjasadamat.
21. mail 1725 andis Katariina I talle Püha Aleksander Nevski ordeni, mis 26. aprillil 1727 temalt koos krahvitiitli ja mõisatega ära võeti, aga 14. veebruaril 1743 keisrinna Jelizaveta Petrovna poolt uuesti tagastati.
Kodukino

Kodukino (inglise keeles home cinema või home theater) seadmestik loob akustiliselt kohandatud toas filmi vaatamisel kinosaali atmosfääri; selle tagavad ümbritsev ruumiheli ja optimaalne vaatenurk ekraanile. Peale kinoelamuse saab tunda end kohalolijana kontsertidel, etendustel, võistlustel jm, juhul kui teleülekanne või salvestis on vajalikus vormingus.
Kodukinoseadmestiku moodustavad audio-videosignaali allikad, kuvaseadmed, ekraan, kõlarisüsteem ning neid komponente omavahel siduv signaalitöötlus- ja kommutatsiooniseade – AV-ressiiver.
Tehnikatootena moodustavad kodukino enamasti DVD-mängijaga AV-ressiiver ja kõlarid süsteemis Dolby Digital 5.1 (kaks esikõlarit, keskkõlar, kaks tagakõlarit ja bassikõlar), lihtsaimas süsteemis 2.1 ainult kaks esikõlarit ja bassikõlar). Komponentsüsteemidesse kuulub DVD- või BD-mängija eraldi seadmena. AV-ressiivril või -võimendil peab siis olema mitmesuguste signaaliallikate ühendamiseks rohkem sisendeid. BD-mängijaga süsteem toetab tavaliselt ka ruumihelisüsteemi Dolby Digital 7.1 (kaks esikõlarit, keskkõlar, kaks külgkõlarit, kaks tagakõlarit ja bassikõlar) ja kinohelisüsteemi DTS (Digital Theater System).

Kõlarisüsteem

Kõlarisüsteemiks on kõige sagedamini viie lairibakõlariga ja ühe bassikõlariga Dolby Digital 5.1.
Piiratud ruumi korral on võimalik kõik esi- ja tagakõlarid asendada üheainsa, nn ribakõlariga (inglise soundbar). Selle korpuses on eri helikanalite valjuhääldid, mis loovad virtuaalse ruumihelivälja. Niisugune õhuke ribakõlar (mille võib peaaegu märkamatuks jäävana paigutada teleri või ekraani alla) vajab siiski eraldi bassikõlarit. Toodetakse ka sisseehitatud bassikõlariga varianti, mis on suurema sügavusega.

AV-ressiiver

AV-ressiivri iga kanali võimsusvõimendi nimivõimsus võib olla 100 W ringis. Võimalikud dekoodrid on Dolby Digital, Dolby Digital Plus (kasutamiseks koos HDTV ja HD DVD-ga), Dolby TrueHD (kasutamiseks koos BD- ja HD DVD-ga), DTS Digital, DTS-HD High Resolution Audio, DTS-HD Master Audio, MP3 (32–320 kbit/s).

Seadmestiku komponentide ühendamine

Digitaalse AV-signaali edastamiseks kasutatakse valdavalt HDMI-kaablit. Projektori ja kuvari kaablivaba ühendamist ressiivriga võimaldab näiteks WirelessHD-liides.
Voldemar Neoma

Voldemar Neoma (9. august 1885 Haapsalu – 15. veebruar 1939 Tallinn) oli Piiritusmonopoli juhataja alates 1. maist 1924 kuni surmani.
Vastutuskooslus

Mingi riigi vastutuskooslus on kooslus, mida selles riigis leidub veel suhteliselt ohtralt, kuid mis mujal maailmas või regioonis peaaegu puudub, mistõttu vastutus selle säilimise eest lasub just sellel riigil.
Eestis on vastutuskooslused Euroopa loodusdirektiivi põhjal nt madalsood lääne-mõõkrohuga (7210), nõrglubja-allikad (7220) ja looduslikus seisundis rabad (7110)a.
Vaevakask

Kirjeldus

Vaevakase lehed on väikesed ja ümarjad, ümbermõõt kuni 1 cm.
Vaevakase kõrgus on 20–120 cm. Õitseaeg on mais.

Levila ja kasvukoht

Levinud Kesk-Euroopa mägedes Põhja-Euroopa ning Põhja-Aasia madalikel. Eestis paiguti, peamiselt mandri lääne- ja põhjaosas, saartel puudub.
Kasvukohana eelistab ta happelisi muldasid (oksülofüüt). Siirdesoodes, rabades, raba- ja soometsades, lodumetsades, sooniitudel, põõsa- või puhmarindes. Turvas- ja turvastunud muldadel. Valgusenõudlik. Mullastiku suhtes leplik.
Pekka Haavisto

Isiklik elu

Keskkooli lõpetamise järel alustas Haavisto Helsingi Ülikool sotsiaalteaduste õppimist, mis jäi tal pooleli. Noore mehena valis ta kaitseväeteenistuse asemel asendusteenistuse.
Haavisto on gei. Ta sõlmis 2002. aastal tsiviilpartnerluse Ecuadorist pärit Nexar Antonio Flores'iga.
Algernon

Algernon on ulmekirjanduse veebiajakiri, mis avaldab algupärast eestikeelset kirjandusloomingut ja tõlkeid eesti keelde, aga ulmega seotud ühiskondlikke ja psühholoogilisi nähtusi käsitlevaid artikleid, uudiseid, mõttevahetusi ja ulmealaseid viiteid.

Ajalugu

Ajakirja väljaandmise idee tekkis 1997. aastal. Algselt pidi ajakiri ilmuma paberväljaandena, kuid projekt realiseerus lõpuks veebiajakirjana, mis hakkas ilmuma 19. novembrist 1998.

Toimetus

Ajakirja väljaandmise, toimetamise ja kujundamise heaks on töötanud Juhan Enniko, Meelis Friedenthal, Juhan Habicht, Jüri Kallas, Ats Miller, Janek Part, Kristjan Sander, Raul Sulbi, Katariina Täht jt.
Toimetuse koosseis aastal 2011: Ats Miller – peatoimetaja; Juhan Habicht - kaastööd, tõlked; Kristjan Sander - kaastööd, tehniline lahendus; Katariina Täht – kaastööd, Meelis Friedenthal - kaastööd.
Imsterberg

Majandus

Sissetuleku peamine allikas on põllumajandus.
Kipuka

Kipuka (havai kipuka 'avanemine') on ala, mis on täielikult ümbritsetud nooremast laavavoolust.
Kipuka meenutab saart, mida ümbritseb laavameri. Laava ei pea olema väga värske, see tähendab vedel, kuid igal juhul koosneb kipuka vanemast laavast kui seda ümbritsev laavavool. Kipuka on enamasti ümbritsevast alast pisut kõrgem, mistõttu laava on voolanud selle ümbert. Tavaliselt on kipuka kaetud vanema ja rikkalikuma taimestikuga kui seda ümbritsevad alad. Kipuka võib moodustuda aluselise vulkanismi piirkondades, kus laava on voolamiseks piisavalt vedel.
Joškar-Ola

Ajalugu

Linn on asutatud pärast maride alistamist venelaste poolt 1584. aastal kindlusena, linnaõigused sai 1781. aastal. 1919. aastani kandis nime Tsarjovokokšaisk (Царёвококшайск), 1919–1927 Krasnokokšaisk.

Kliima

Joškar-Olas on mandriline kliima külma talve ja sooja suvega. Kõige külmema kuu, jaanuari keskmine õhutemperatuur on –13,9 °C, kõige soojema kuu, juuli keskmine õhutemperatuur on +18,7 °C. Sademeid on keskmiselt 548 mm aastas.

Transport

Joškar-Olas on raudteejaam ja lennujaam.

Kultuur ja haridus

Linnas on Mari Riiklik Ülikool, Mari Riiklik Pedagoogikainstituut, Mari Riiklik Tehnikaülikool ja mitu teatrit.
Jaan Kolberg

Jaan Kolberg (sündinud 21. novembril 1958 Pärnus) on Eesti dokumentaal- ja mängufilmirežissöör, stsenarist, operaator, monteerija ja produtsent. Jaan Kolbergi idee on pakkuda läbi filmi elule ja teemadele huvitavaid vaatenurki ning otsida teistsuguseid lähenemisi.

Haridus

Jaan Kolberg lõpetas 1976. aastal Pärnu 2. keskkooli ja läks seejärel Tartu Ülikooli inglise filoloogiat õppima. Ülikoolipäevil, aastatel 1977–1979 osales ta näitlejana Vanemuise teatri juures tegutsenud Evald Hermaküla lavastuudio töös. Filoloogiaõpingud Tartus jäid 1980. aastal pooleli. Aastal 1985 läks ta Üleliidulisse Riiklikku Kinematograafiainstituuti Moskvas V. Naumovi meistriklassi tudeerima mängufilmi ja telerežiid. Ta lõpetas kooli 1990. aastal.

Isiklikku

Ta abiellus 1991. aastal näitleja Terje Penniega.