Solomon Šereševski

Solomon Veniaminovitš Šereševski (vene keeles Соломон Вениаминович Шерешевский; 1886–1958), tuntud ka kui 'Š' või 'S', oli juudi päritolu Nõukogude ajakirjanik ja mnemonist, kes tegutses 1920. aastatel.

Uuringud

Šereševskiga tehti palju psühholoogiauuringuid, millest suurema osa viis läbi neuropsühholoog Aleksandr Luria kolmekümne aasta jooksul.
Šereševski tutvus Luriaga 1925. aasta paiku pärast koomilist olukorda, kui ta oli pahandada saanud selle eest, et ta tööl toimunud koosolekul märkmeid ei teinud. Kõigi sealviibijate hämminguks suutis ta kõik räägitu sõna-sõnalt meelde tuletada. Tegelikult oli ta ka ise hämmingus, sest ta avastas alles nüüd, et teised seda ei suudagi. Aastate jooksul paluti Šereševskil meelde jätta keerukaid matemaatikavalemeid, tohutu suuri maatrikseid ja isegi võõrkeelseid luuletusi, mida ta tegi minutitega. Vaatamata suurepärastele võimetele mälu vallas ei olnud tema sooritus intelligentsustestides keskmisest parem.
Uuringute tulemusena tuvastas Luria Šereševskil äärmiselt tugeva sünesteesia, viie meele sünesteesia, kus stimulatsioon ühes meeles tekitas reaktsiooni igas teises meeles. Kui Šereševski kuulis mõnd helitooni, nägi ta kohe ka värvi, puudutus võis tekitada maitseaistingu ja nii iga teisegi meelega. Sünesteesia tõttu tekkinud kujutlused aitasid tal tavaliselt asju meelde jätta. Näiteks rääkis ta numbrite meeldejätmisest nii:
«1» – see on uhke rühikas inimene; «2» on lõbus naisterahvas; «3» – sünge inimene, ei tea, miks...; «6» on inimene kellel on jalg paistes; «7» – vuntsidega mees; «8» – väga täidlane naine, kaks kotti ülestikku..., aga «87» – ma näen täidlast naist ja meest, kes keerab vuntsi.
Kirjeldatud numbrikujutluste nimekiri on kooskõlas sellist vormi sünesteesiaga, mis on tuntud ka kui ordinaalne lingvistiline isikustamine (ingl. k. ordinal linguistic personification), aga on seotud ka mnemovõttega, mida kutsutakse numbri kuju meetodiks. Numbri kuju meetodis loob mnemonist numbritest kujutlusi, mis on füüsiliselt sarnased meeldejäetavale numbrile. Luria ei teinud selget vahet võimalike Šereševski kaasasündinud võimete ja mnemovõtete nagu asukoha meetod ja numbri kuju meetod vahel, mida Šereševski kirjeldas.

Probleeme

Šereševskil oli äärmiselt elav kujutlusvõime, mis aitas tal kasulikke mnemoonikaid luua. Ta väitis, et selline seisund tekitab tihti ka ebavajalikke ja segavaid kujutlusi ning tundeid. Tal oli näiteks raskusi informatsiooni õppimisega, mille tähenduslik sisu oli teine otse öeldust. Samuti oli tal raskusi inimeste nägude ära tundmisega, tal oli prosopagnoosia, sest tema jaoks oli iga nägu liiga muutlik. Tal oli vahel raskusi lugemisega, kuna loetud sõnad tekitasid automaatseid tähelepanu kõrvale juhtivaid kujutlusi ja aistinguid. Veel hullem oli olukord siis, kui ta lugemise ajal ka sõi. Näide raskustest, millega Šereševski igapäevaselt toime pidi tulema:
Minna trammile? Ma tunnen hammastes selle kriuksumist... Läksin jäätist ostma, et istuda, süüa ja mitte kuulda seda kriuksumist. Astusin jäätisemüüja juurde ja küsisin, mis tal on. «Plombiir!» Ta vastas sellise häälega, et terve lasu sütt ja musta šlakki lendas tema suust välja, ning ma ei suutnud enam jäätist osta, sellepärast , et ta oli niiviisi vastanud...
Tema mälestused olid nii tugevad, et ta suutis neid ka aastaid hiljem meelde tuletada. Pärast oma võimete avastamist esines ta mnemonistina. Siis ilmnesid tal raskused asjade unustamisega, nimelt ei unustanud ta midagi ära. Nii oli raske erinevate esinemiste sõnu ja numbreid eristada. Proovides asju unustada, kirjutas ta vahel asju paberile ja põletas need siis ära, et sõnu sütes näha. Mõned mnemonistid on öelnud, et see võis olla mentalistlik tehnika, et asjad üles kirjutada, et need siis hiljem pikaajalisse mällu salvestada. Hilisemas elus väitis ta, et suutis asju unustada neid tahtlikult peast ära pühkides, aga Luria seda otseselt ei testinud.