Om mani padme hum

Õigekiri

Mantrat kirjutavad erinevad budistlikud koolkonnad ja õpetajad mitut moodi. Mõnikord liidetakse maṇipadme üheks liitsõnaks, mitte kaheks sõnaks. Sanskriti kirjas ei ole trükitähti, seega translitereeritud mantrates kasutatakse suurtähti täiesti irratsionaalselt, kord on kõik tähed suurtähed, teisal algavad sõnad suure algustähega või on kõik kirjatähed. Läbiva suurtähega kirjutatakse tavaliselt vanemad teadustööd ja Tiibeti Sadhana tekstid.

Kāraṇḍavyūhasūtra

Mantrat on kirjeldatud esimest korda Kāraņḑavyūha Sūtras 11. sajandil. Kāraņḑavyūha Sūtra (eesti keeles "Buddha öeldud Mahayana Hindamatu Aarde Kuninga Sūtra"), mis on osa mahayana, nt Tiibeti, kaanonist. Selles suutras ütleb Buddha Śākyamuni: "See on kõige kasulikum mantra. Ma palvetasin kõigi miljoni Buddha poole ja seejärel sain selle õpetuse buddha Amitabhalt."

Maṇi Kambum

Tavapäraselt arvatakse, et seda müütilis-ajaloolist tekstikollektsiooni õpetas keiserlik Kuningas Songtsen Gampo VII sajandil. Kuningas Songtsen Gampot peetakse Padmapậni (Avalokitešvara) kehastuseks. Kui Padmapāni nägi Tiibeti rahva kannatusi purunes ta pea tuhandeks killuks. Buddha Amitabha, kelle paremast silmast Padmapāni, punane kiir, oli emaneerunud, andis oma õpilasele ja pojale 11 pead, asetas käe tema peade kohale ja õnnistas teda mantraga "Om Mani Padme Hum". Kuningas Songtsen Gampo kirjutas Maņi Kambumi üles ja peitis ta kolme erinevasse kohta Lhasa Jokhang'i templis, nt Hayagrīva raidkuju jalge ette ning yakṣa Nāga Kubera kuju paremasse reide. Esimesed kaks termat avastasid 12. sajandi keskel aardeotsijad. Kolmas terma leiti 13. sajandil.

Teosoofia

Lääne inimestel on vähe teadmisi latentse heli jõust, akašilisest vibratsioonist, mis võib olla loodud neile, kes mõistavad, kuidas hääldada teatud sõnu. "OM" või  "Om mani padme hum" on vaimne side kosmiliste jõududega, kuid ilma teadmisteta, mis järjekorras silbid seisavad, ei ole võimalik midagi saavutada. OM on muidugi AUM, mida võib hääldada 2-, 3- või 7-silbilisena, luues erinevaid vibratsioone.
Tähed, näiteks vokaali helid, vastavad nootidele, seega ka numbritele ja värvidele,  ka "jõududele" ehk Tattvatele. Universum koosneb Tattvatest, seega tekib vokaalide hääldamisel jõud.  Helena Petrovna Blavatsky ütleb oma suurtraktaadis "Salaõpetus": "Mitte ainult planeetide vaid ka sodiaagi tähtkujude värv ja number vastab alfabeedi igale tähele, seega on vaja selgelt hääldada igat silpi, isegi tähte. Et muuta Buddhi toimivaks, peaks näiteks alustama esimesi mantrami sõnu noodilt MI.  Aga MI-d tuleks veelgi rõhutada visualiseerides kollast värvi, mis vastab sellele helile ja panna tähele igat tähte M mantrast "Om mani padme hum".  Seda mitte sellepärast, et M on nime samas kohas nii rahvakeelses sanskritis kui senzaris, vaid kuna täht M järgneb esimesele tähele ja on selles pühas valemis nii 7. kui 4. kohal. Nagu Buddhi on see 2., ja Buddhi-Manas kombineerituna 2. ja 3."

Teisendus

Roderick S. Bucknell arvab, et täielik Avalokitešvara mantra sisaldab lõpus silpi hrīḥ (sanskriti: ह्रीः [ɦri ː h]), mida on ikonograafiliselt kujutatud silbilise mandala keskel, nagu võib näha Potala palee lagede kaunistustel. Silpi hrīḥ ei hääldata alati kuuldavalt ja seda võib tahtlikult resoneerida "sisemiselt" või "salaja".

Tiibeti budismi

Mantrat mainitakse esimest korda teadaolevalt Karandavyuha Sūtra's Taishō Tripiṭaka poolt 1050. aastal. Kuid mõned budismi õpetlased väidavad, et selle mantra praktiseerimine Tiibeti budismis sai alguse Sadhanamalast, st sadhanade kogumikust, mille ilmumisaastaks märgitakse 1165 pKr.

Sufi variatsioon

Seda mantrat praktiseerivad mõnede muudatustega ka sufid Naqshbandi vaimsest ordust (tariqa), mille tuntuim õpetaja oli Omar Ali-Shah ja mida praegu juhatab tema poeg Arif Ali-Shah. Idries Shah, Omar Ali-Shah'i noorem vend, kuigi moslem, ei olnud traditsiooniline islami sufi, vaid tõeline integralist. Idries oli suure õpetaja Georgi Gurdjieffi (Gurdžijevi) õpilane. Kui Gurdjieff, kellel polnud luba sufisid õpetada, 1949.a. suri, olid tema õpilased segaduses. Idries Shah võttis nad oma vaimse juhtimise alla. Esimene asi, mida ta tegi, oli budistliku mantra "Om Mani Padme Hum" õpetamine.
Islami tarkuse traditsioon selgitab Mani kui "kalliskivi", Jumalat, kes rääkis läbi Sõnumitooja ja ütles: "Inimene on minu saladus ja Mina olen Tema. Sisemine gnosis on vaimne olemus ("ilm al-Batin") on üks minu saladustest. Ainult mina panen selle  oma hea sulase südamesse ja keegi teine ei tea tunne olemust peale minu." Seega sufistlikust seisukohast viitab ja kiidab budismi kõrgeim mantra algupärast Valgust igaühes meis, budistid nimetavad seda Buddha loomuseks (ärganud loomuseks), mitte dualistlikuks seisundiks, sufid kutsuvad seda Sirr (sisemiseks saladuseks) ja Nur (Valgus).