google/wiki40b huggingface dataset:
Portugali presidendivalimised

Portugali presidendivalimised on Portugalis vastavalt põhiseadusele ja valimisseadusele korraldatavad valimised, millega valitakse Portugali riigipea ehk president.
Viimased presidendivalimised toimusid Portugalis 23. jaanuaril 2011 ja siis valiti teiseks ametiajaks presidendiks tagasi Aníbal Cavaco Silva. Järgmised presidendivalimised Portugalis toimuvad jaanuaris 2016 ja senine president seal enam kandideerida ei saa.

Valimiste kord

Presidendivalimiste alused sätestab tänapäeval 1976. aasta põhiseadus.
President valitakse demokraatlikel, üldrahvalikel ja salajastel otsevalimistel, millel võivad osaleda vähemalt 18-aastased Portugali kodanikud, kellelt ei ole seaduslikus korras valimisõigust ära võetud. Presidendiks kandideerida võivad Portugali kodanikud, kellel on olemas valimisõigus ja kes on vähemalt 35-aastased.
Presidendi ametiaeg kestab viis aastat ja teda võib ametisse valida kaheks järjestikuseks ametiajaks. Sama isik võib saada presidendiks ka kolmandal korral, kuid tingimusel, et (1) see ei ole tema kolmas järjestikune ametiaeg; (2) ta ei osale presidendivalimistel enne vähemalt ühe viieaastase perioodi möödumist tema teisest ametiajast. Kui president astub ametist tagasi vabatahtlikult, ei saa ta uuesti presidendiks kandideerida tema tagasiastumisele järgneva viie aasta jooksul toimuvatel presidendivalimistel.
Sisuliselt tähendab see seda, et president, kes on olnud ametis kaks järjestikust ametiaega või lahkunud ametist vabatahtlikult, ei saa tavatingimustes uuesti presidendiametisse asuda enne kahe ametiaja (10 aasta) möödumist tema viimase ametiaja lõpust.
Presidendikandidaadiks saab esitada isikuid, kes on kogunud vähemalt 7500 ja mitte rohkem kui 15 000 registreeritud valija toetusallkirjad. Kandidaadid tuleb esitada ülemkohtule vähemalt 30 päeva enne valimiste kuupäeva.
Presidendivalimised peavad toimuma vähemalt 60 päeva enne ametisoleva presidendi volituste lõppemist. Valituks osutunud kandidaat vannutatakse ametisse lahkuva presidendi ametiaja viimasel päeval. Kui presidendi ametikoht on valimiste toimumise ajal vakantne, peab valituks osutunud kandidaat andma ametivande valimistulemuste avaldamisele järgneva kaheksa päeva jooksul.
Gustav Max Schmidti Eragümnaasium

Gustav Max Schmidti Eragümnaasium oli 1844-1875 Viljandis tegutsenud õppeasutus.
Kooli rajas 1844 Gustav Max Schmidt. Kool alustas tööd 15. veebruaril 1844 (ukj). Kool oli algul 4-klassiline ja juhendus kõrgema kreiskooli õppekavast. Aastast 1845 sai kool loa tegutseda täisgümnaasiumina (ametliku nimega Schmidti eraõppe- ja kasvatusasutus poeglastele). 
Koolis õppis 31 aasta jooksul 619 õpilast. 
Viljandi Kesklinna Kool loeb seda eragümnaasiumi oma eelkäijaks.
Tiit Randla

Elukäik

Ta lõpetas 1963. aastal Tartu Riikliku Ülikooli bioloogia osakonna.
Ta oli 1962–1965 Põlva Keskkooli ja Tallinnas Eesti NSV Noorte Loodussõprade Keskmaja õpetaja, 1965–1967 merekaitseinspektor. 1968–1990 töötas ta Eesti Jahimeeste Seltsis (1980–1990 aseesimees), 1991–1998 Eesti Keskkonnaministeeriumis looduskaitseosakonna ja looduskaitse talituse juhatajana, 1998–2005 Lääne-Eesti saarestiku biosfäärikaitseala Läänemaa keskuse ja Silma looduskaitseala direktorina. 2006. aastal sai temast Riikliku Looduskaitsekeskuse Hiiu-Lääne regiooni spetsialist.

Teadustöö

Tiit Randla uurimisvaldkonnad on Eesti röövlindude (eriti kotkaste) ökoloogia, nahkhiirte talvitumine Põhja-Eestis ning arktiliste alade (Wrangeli saar, Franz Josephi maa, Severnaja Zemlja ja Taimõr) lindude ja imetajate ökoloogia. Ta on tunnustatud teaduse populariseerija ja loodusfotograaf.
Kaiserslauterni ülikool

Kaiserslauterni tehnikaülikool (saksa keeles Technische Universität Kaiserslautern) on ülikool Saksamaal Kaiserslauternis.
Ülikool on asutatud aastal 1970.
Ülikoolil on 12 teaduskonda.
Salnava mõis

Salnava mõis (Salnavas muiža, ka Saļņevas muiža) on endine mõis Lätis. Mõisasüda jääb Kārsava piirkonda Salnava valda Salnava külla; seal viimases asub ka häärber. Vene keeles Сальнево.
Salnava mõis kandis algselt Cecina mõisa nime. XVIII sajandi kolmekümnendatest aastatest kuulus see Szadurskitele. Häärber püstitati aastal 1785 klassitsistliku puithoonena. Sajandi lõpus rajati vana mõisasüdame asemele Malnavasse uus, aga aastal 1842 jagati mõis kaheks, Cecina ja Malnava mõisaks. Toona oli Salnava mõisa pindala 3200 hektarit. Aastal 1868 müüdi juba Salnava nime kandev mõis Matvei Sologubile, aga kaks aastat hiljem sattus see Wulfiuste kätte, jäädes nende valdusesse kuni võõrandamiseni aastal 1920. Enne võõrandamist aastal 1920 oli mõisa pindala 2237 hektarit.
Mõisa peahoone on pärit aastast 1785, aga XIX sajandil seda laiendati, lisades kaks tiiba. Praegu asub hoones Salnava põhikooli internaat. Kõrvalhooned on enamasti XVIII sajandi algusest, laut ja tallid aastast 1900. Peahoone lähedal on uusgooti stiilis tellistest ja maakividest kabel. Pargi pindala on 6,9 hektarit, sellest ühe hektari võtab enda alla tiik. Peahoone ümbruses on park regulaarse planeeringuga, kaugemal aga vabakujundusega.
Murmanski oblast

Ajalugu

Arheoloogiliste leiutiste põhjal arvatakse, et esimesed inimesed tulid Murmanski oblasti territooriumile umbes 8. aastatuhandel eKr, kuid nendest asukatest on vähe teada. 1. aastatuhandel pKr asustasid oblasti territooriumit saamid. 12. sajandil jõudsid sinna esimest korda slaavlased, kes hakkasid asustama rannikualasid ning seepärast said endale nimeks pomoorid. Üsna ruttu hõlvasid pomoorid Koola poolsaare kogu rannikut. Valge mere rannikut nimetasid nad Terski rannikuks, Barentsi mere rannikut aga Murmani rannikuks. Sõna "murman" tuleneb sõnast "normann".
Poolsaare aktiivne asustamine algab alles 18. sajandi teisel poolel. 1916. aastal jõudis sinna raudtee, 1917. aastal tuli nõukogude võim. Sellest ajast hakkas poolsaarel arenema tööstus.
1921. aastal tekkis Murmanski kubermang, kuid 1927. aastal oli nimetatud ümber Murmanski ringkonnaks ning läks Leningradi oblasti koosseisu. Murmanski oblast moodustati 1938. aastal.

Haldusjaotus

Oblast jaguneb viieks rajooniks ning oblastilise alluvusega linnadeks. Osa linnu ja aleveid on kinnised (märgitud tärniga nime järel).

Rahvastik

Rahvaloenduse andmetel elas 2010. aastal Murmanski oblastis 796 100 inimest. 2002. aastal moodustasid venelased 85,2% elanikest. Piirkonna põlisrahvas saamid moodustasid 0,2% elanikest.
Marburgvirus

Valk VP24

Viiruse paljunemistsüklis mängib teatud rolli VP24, mille sarnasus Ebolavirus'e perekonna viiruste valguga on 30%, lisaks ei evi Marburgi viiruste valk immunosupressiivset toimet.

Peremeesorganismid

Viiruseliikide looduslikeks peremeesorganismideks on tõenäoliselt inimesed, mitmed ahvid ja nahkhiired.
Eksperimentaalseteks peremeesorganismideks on mitmed laborihiired, -merisead ja reesusahvid.
Arvatakse, et viirus võib kehas ringelda 2–9 kuud.

Paljunemine

Peremeesrakku siseneb viirus retseptor-vahendatud endotsütoosi teel. Arvatakse, et sfingolipiidiainevahetuse häiret Niemanni-Picki tõve tüüp C1 põdevad inimesed võivad marburgviirustele immuunsed olla, kuna viirus vajab rakku sisenemiseks kolesterooli transportervalku Niemann-Pick C1.
Transkriptsioon toimub nakatunud rakkude tsütoplasmas. 
Täiesti nakatumisvõimelised viirused (virionid) vabastatakse 'puhkemisel' (ingl k budding) rakumembraani kaudu.

Nimi

Marburgvirus on nime saanud 1967. aasta augustis Saksamaal Marburgis farmaatsiaettevõttes Behringwerke toimunud hemorraagilise viiruspalaviku (mille põhjustajana perekonda liigitatud viirus tuvastati 20. novembril 1967) laboritekkelise puhangu järgi.  
Patsientideks olid seerumite ja vaktsiinidega töötavad laboritöötajad, kes olid lastehalvatuse vaktsiini (atenueeritud elusvaktsiin) väljatöötamisel kokku puutunud Ugandast kohale toodud rohepärdikute (Cercopithecus aethiops) vere, elundite või rakukultuuridega.

Bioloogilise relvana

Marburgvirus'e perekonda liigitatud viirused on klassifitseeritud bioloogiliste relvade 4. kategooriasse.
Alexandria Ocasio-Cortez

Noorpõlv

Ocasio-Cortez sündis New Yorgi Bronxi linnaosas Puerto Rico päritolu vanemate peres. Kui ta oli viieaastane, kolis perekond Yorktown Heightsi äärelinna.
2007. aastal lõpetas ta Yorktowni keskkooli.
2008. aastal, mil Ocasio-Cortez õppis ülikooli esimesel kursusel, suri ta isa kopsuvähki. Pärast isa surma pidi Ocasio-Cortez koos emaga võitlema selle eest, et pank neilt maja ära ei võtaks, perel oli suuri majanduslikke raskusi. 
2011. aastal sai ta bakalaureusekraadi Bostoni Ülikoolist, kus põhierialana õppis rahvusvahelisi suhteid ja kõrvalerialana majandust. Ülikooli lõpetas ta cum laude. 
Pärast ülikooli kolis tagasi Bronxi ning töötas Manhattanil baaridaamina ja ühe takorestorani ettekandjana. Tema ema töötas samal ajal koristaja ja koolibussijuhina. 
Samuti 2011. aastal asutas ta äriinkubaatori Sunshine Bronx Business Incubator abil kirjastuse Brook Avenue Press. Kirjastus annab välja Bronxi positiivses võtmes näitavat lastekirjandust. Ta oli tegev ka mittetulundusühingu National Hispanic Institute juures. Seal tegeles ta haridusküsimustega.

Poliitika

2016. aastal lõi ta kaasa presidendikandidaat Bernie Sandersi valimiskampaanias. 
2018. aastal kandideeris Ocasio-Cortez Esindajatekotta ja osutus valituks.
26. juunil 2018 võitis ta Demokraatliku Partei New Yorgi Bronxi ja Queensi piirkonna eelvalimised. Tema vastaskandidaadiks oli pikaaegne kongresmen Joe Crowley. Ocasio-Cortezi poolt hääletas 57,5% hääletanutest (15 897 valijat), Crowley poolt 42,5% (11 761 valijat). Et peavoolumeedia polnud Ocasio-Cortezi varem kajastanud, oli tulemus paljudele ootamatu. Tema kampaania oli suunatud rohujuuretasandile. Ocasio-Cortezil kulus valimiskampaaniale 194 000 dollarit, Crowleyl 18 korda rohkem – 3,4 miljonit dollarit. 
6. novembril 2018 toimunud üldvalimistel võitis Ocasio-Cortez kindlalt vabariiklaste kandidaati Anthony Pappast. Ocasio-Cortezi poolt hääletas 78,2%, Pappase poolt 13,6% valijaist (vastavalt 110 318 ja 19 202 valijat). 
3. jaanuaril 2019 toimunud ametisse astumise tseremoonial kandis Ocasio-Cortez valget pükskostüümi. Sellega soovis ta meeles pidada naiste valimisõiguse eest võidelnud sufražette ja sufražiste.
Ocasio-Cortezil on palju jälgijaid sotsiaalmeedias. 2018. aasta juuni seisuga jälgis tema Twitteri kontot 446 000 inimest. 2019. aasta märtsi seisuga jälgib tema Twitteri kontot 3,51 miljonit inimest, Instagrami kontot 2,7 miljonit inimest ja Facebooki kontot üle 650 000 inimese. 
Ocasio-Cortez kuulub panganduse üle järelevalvet teostavasse komiteesse Committee on Financial Services ja riigivalitsemise järelevalve komiteesse Committee on Oversight and Reform.

Isiklikku

Ocasio-Cortez on katoliiklane.
Suurtükiväe peamarssal

Suurtükiväe peamarssal (vene keeles Главный маршал артиллерии) oli Nõukogude Liidu ja Venemaa Föderatsiooni relvajõududes aastatel 1943–1993 kehtinud väeliigi peamarssali auaste. Aastast 1984 oli see lennuväe peamarssali kõrval ainus väeliigi auaste, kuigi seda kuni auastme kaotamiseni rohkem kellelegi ei antud. Auaste vastas armeekindrali aukraadile ja oli kõrgem väeliigi marssali auastmest.
Kaarepere raudteejaam

Kaarepere raudteejaam on raudteejaam Jõgevamaal Jõgeva vallas Kaareperel.
Kaareperel asub üks madal perroon pikkusega 100 m (aastast 2012). 2015. aasta seisuga peatub päevas Kaareperel 8 reisirongi.

Ajalugu

Algselt oli tegemist raudteepeatusega, mis kandis nime Kersel. Peatus jäi avamisel Palamuse kihelkonda Kaarepere mõisa maadele.
Raudteejaam on valminud 1927. aastal.
Ristkülikulise põhiplaaniga traditsionalistlikus stiilis hoone on ehitatud tõenäoliselt Leon Johansoni projekti järgi analoogselt Palupera ja Vaeküla jaamahoonetega. Kaarepere jaamahoone on sellest tüübist ainsana säilinud tänaseni.
Aastani 2001 eelnes Kaareperele Kalevi ja järgnes Nava raudteepeatus.
Vesilobeelia

Vesilobeelia (Lobelia dortmanna) on kellukaliste sugukonda (või teise süsteemi järgi lobeelialiste sugukonda), lobeelia perekonda kuuluv taimeliik.
Ta on Eestis arvatud II kaitsekategooriasse (seisuga 2012).
Giorgi XII

Giorgi XII (10. november 1746 – 9. jaanuar 1801 (vkj 28. detsember 1800)) oli viimane gruusia monarh, kes valitses aastatel 1798–1800.
Giorgi XII kuulus Bagrationi dünastiasse. Tema valitsemise ajal oli Gruusia ebastabiilne riik, mistõttu Giorgi pöördus kaitse otsimiseks Venemaa poole. Pärast tema surma annekteeris Venemaa aga Gruusia alad ja pagendas Bagrationi dünastia elusolevad liikmed Venemaale.

Noorus

Giorgi XII sündis 10. novembril 1746 Telavis. Tema isa oli Erekle II, kes oli toona Kahhethi kuningas. Tema emaks oli Erekle teine naine Anna Abashidze. Aastal 1766 tunnustas tema isa teda kroonprints Batonišvilina ja määras ta Pambaki ning Lori maakonna valitsejaks. Samal aastal abiellus ta esimest korda, tema abikaasaks sai Ketevan Andronikašvili. Neil sündis kokku 12 last.
Aastal 1770 osales ta oma isa juhitud rünnakus Osmanite impeeriumi garnisonide vastu Gruusia lõunaosas. Aastal 1777 juhtis Giorgi koos oma poolvenna Levaniga sõjaretke mässulise Ksani vürstkonna vastu, mis lõppes Ksani alistumisega.
Aastal 1782 suri Ketevan raske sünnituse tagajärjel. Aasta hiljem abiellus Giorgi Mariam Tsitsišviliga; neil oli kokku üksteist last.

Giorgi valitsusaeg

Giorgi tõusis troonile pärast oma isa surma 12. jaanuaril 1798. Ametlikult krooniti ta siiski alles 5. detsembril 1799. 
Nõrga tervisega Giorgi ei olnud rahva seas kuigi populaarne valitseja. Seda kasutas ära tema kasuema Darejan Dadiani, kes üritas saavutada seda, et Giorgi surma järel päriks trooni mõni tema lastest, mitte aga Giorgi järeltulijad.
Toona ei olnud riigil ka häid sidemeid Pärsiaga. Sealne šahh nõudis, et Giorgi saadaks oma vanima poja pantvangina Teherani. Kuigi enamik Gruusia aadlikke olid Venemaa abi suhtes skeptilised, kuna pärslaste rünnaku ajal aastal 1795 neilt reaalset abi ei saabunud, otsustas Giorgi võimsa põhjanaabriga sidemeid veelgi tihendada. Nii saatis ta aastal 1799 saatkonna Paul I juurde ja see omakorda saatis Thbilisisse vene garnisoni.
Giorgi soovis anda Venemaale senisest suurema kontrolli oma riigi sise- ja välisasjade üle – sisuliselt saada Venemaa osaks. Vastutasuks soovis ta, et tagataks tema poja trooniletõus ja et Gruusia Õigeusu Kirik jääks autokefaalseks kirikuks. Paul I otsustas aga olukorda ära kasutada ja Gruusia annekteerida.
Novembris 1800 saatis Paul Thbilisis asuva garnisoni ülemale kirja, kus seisis: "Kuninga tervisliku olukorra halvenemine annab alust oodata tema peatset surma; kui see peaks juhtuma, siis peata te Meie nimel viivitamatult välja andma proklamatsiooni, milles te keelate ilma Meie nõusolekuta kedagi isegi Gruusia troonipretendendiks nimetada. 18. detsembril 1800 andis ta välja ühepoolse manifesti, millega kuulutas Gruusia annekteerituks.
Pärast seda, kui Giorgi sama asta 28. detsembril Thbilisis suri, keeldus mõrvatud Pauli järeltulija Aleksander I tema poega Davidit troonile lubamastja kinnitas hiljem Paul I koostatud manifesti Gruusia annekteerimiseks.
Juta Aasmets

Juta Aasmets (aastani 1967 Juta Schütz; 26. aprill 1940 Tallinn – 12. detsember 1979 Bagdad) oli eesti viiuldaja.
Ta lõpetas aastal 1961 Tallinna Muusikakooli (Harald Aasa klassis) ja aastal 1966 Tallinna Riikliku Konservatooriumi (Herbert Laane ja Harald Aasa klassis).
Ta töötas aastatel 1960–1961 ja 1965–1979 Estonias, 1961–1964 Tapa Lastemuusikakoolis õpetajana, 1964–1965 Eesti Raadio estraadiorkestris ja aastal 1979 Iraagi rahvuslikus sümfooniaorkestris.
Juta Aasmets hukkus autoõnnetuses 12. detsembril 1979 Bagdadis.

Isiklikku

Ta oli abielus fagotimängija Ilmar Aasmetsaga. Tema isa Hugo Schütz ja vend Juhan Schütz olid viiuldajad; onutütar Tarsina Alango oli klaverikunstnik ja muusikapedagoog. Tema isa onupoeg oli kirjanik Juhan Sütiste.
Qeqertalik

Asulad

Omavalitsuses on 12 asulat, neist neli linna: Aasiaat, Qasigiannguit, Qeqertarsuaq ja Kangaatsiaq.
Necro Strike

Necro Strike (varem tuntud ka kui Nahuj Strike) on Viljandist pärit death-metal'it viljelev ansambel, mis loodi 2002. aastal.
Shea Theodore

Shea Theodore (sündinud 3. augustil 1995 Langleys, Briti Columbias) on Kanada jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis Vegas Golden Knights.
2013. aastal valiti ta NHL-i draft '​is Anaheim Ducksi poolt 26. valikuna. Juuniorina mängis ta Western Hockey League'i klubis Seattle Thunderbirds.
Debüüdi NHL-is tegi ta hooajal 2015–16.
2018. aasta septembris sõlmis ta seitsmeaastase lepingu Vegas Golden Knightsiga.
Silhouette (Pärt)

"Silhouette" on eesti helilooja Arvo Pärdi 2009. aastal loodud teos kammerorkestrile. Teose tellija oli Orchestre de Paris ja see on austusavaldus Gustave Eiffelile (prantsuse "Hommage à Gustave Eiffel"). Muusikateose pikkus on 7 minutit. Teose kandis esimest korda ette Orchestre de Paris (dirigent Paavo Järvi) Pariisis 4. novembril 2010.
Rakvere raudteejaam

Rakvere raudteejaam on raudteejaam Lääne-Virumaal Rakveres.
Läbi Rakvere kulgeb alates 1870. aastast laiarööpmeline Tallinna–Narva raudtee.
Rakveres peatuvad Elroni idasuunalised reisirongid liinidel Tallinn–Rakvere ja Tallinn–Narva. Kuni detsembrini 2015 peatusid jaamas ka GoRaili Tallinna-Moskva ja Tallinna-Peterburi reisirongid.  Jaamas võib toimuda ka kaupade rongidele ning neilt maha laadimine.
Tänu Kunda tsemenditehasele avati 1905. aastal Rakvere–Kunda raudteelõik, mis praegu kuulub ettevõttele AS Kunda Trans ja on kasutusel tööstusraudteena.

Ajalugu

Jaam avati aastal 1870 seoses (Paldiski–)Tallinna–Narva raudtee rajamisega. 26. novembril 1896 avati Rakverest Kundasse viiv laiarööpmeline raudtee, mis muutis Rakvere väikeseks raudteesõlmeks.
Esialgne puidust jaamahoone hävis II maailmasõjas. 1950. aastatel ehitati uus stalinistlikus stiilis kivihoone, mis praeguseks on eraomanduses ja renoveeritud.
Tallinna Kalju Baptistikogudus

Tallinna Kalju Baptistikogudus (kunagine Tallinna I Baptisti Kogudus) on Eesti vanim baptistikogudus, mis rajati 7. mail 1884. Kogudus tegutseb Kalamaja asumis Tallinnas, Kalju ja Soo tänava nurgal asuvas 1902. aastal ehitatud paekivist palvelas.
Pihli mõis

Pihli mõis ( Pīla muiža, rahvasuus Pīļumuiža, vana nimetusega Bērenta muižiņa) oli suvemõis Lätis Riia linnas Pētersala-Andrejsala asumis. Mõisa peahoone asus aadressil Katrīnas dambis 26 . Saksa keeles Pihlenhof, vana nimega ka Behrens Höfchen.
Pihli mõisa mainitakse esimest korda aastal 1683. Toona oli mõisa omanik Riia Suurgildi vanem Martin Pihl. Tema pere järgi sai mõis nime, aga lätlased hakkasid mõisa kiiresti Pīļumuižaks ehk "pardimõisaks" kutsuma.
XVIII sajandi keskel said mõisa omanikuks Behrendtid, seejärel kaupmees K. Timm. Härra Timm kasutas mõisa peahoonet ise, aga selle juures asunud aia rentis ta välja. Aastal 1809 ostis mõisa kaupmee Pfab. Ta sulges suvemõisa hoonete ette kujunenud tänava kraaviga ja alles linna moodustatud erikomisjon suutis teda sundida tänava taas avalikuks muutma.
Pihli mõisa hooned on tänapäevaks hävinud. Mõisa peahoone oli ühekorruseline puidust barokkstiilis hoone. Aastal 1796 tehtud joonisel on näha veel mõisa ümbritsevaid kraave ja sissepääsu juures asuvaid pinke.
Nestor (kroonik)

Nestor (umbes 1056–1114) oli Vana-Vene kroonik ja Kiievi-Vene, Konstantinoopoli Õigeusu Kiriku Kiievi metropoolia  Kiievi koobaskloostri, Peštšerskaja Lavra kloostri munk.
Temalt pärineb Nestori kroonika, mis algab veeuputusest. Muuhulgas märgitakse seal Jurjevit, mis üldise arvamuse kohaselt on tänapäeva Tartu.
Kaarma vald (Kaarma kihelkond)

Kaarma vald (saksa keeles Karmelhof; ka Vana-Kaarma vald) oli vald Saaremaal Kaarma kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891 ja seejärel liideti see Loona vallaga.
Valla alal asus Kaarma mõis.
Hemibungarus

Levila

Neid võib kohata Filipiinidel  Luzoni, Mindoro, Cebu, Negrose, Panay ja Polillo saarel.
Kambja valla teenetemärk

Kambja valla teenetemärk on tunnustus, mida Kambja valla volikogu on andnud austusavaldusena isikutele, kel on Kambja valla ees silmapaistavaid teeneid. Teenetemärke on antud kord aastas, 24. veebruaril.
Teenetemärk on hõbedast valmistatud tammelehtedest pärg läbimõõduga 33 mm. Pärja keskel on kujutatud Kambja valla vapp. Pärja alakaare keskel paikneb tammetõru. Pärja ülakaarele on kirjutatud eesti keeles "KAMBJA VALD" ja alakaarele ladina keeles "OMNES, QUANTUM POTES, IUVA" ("Kõiki, keda suudad, aita"). Valla vapi taust on roheline email, sellel paiknevad hõbedane kukk ja kirikutorn ning kuldsed lüürad ja torni muna. Teenetemärgi tagaküljel seisab märgi järjekorranumber. 
29. jaanuaril 2019 tunnistas Kambja vallavolikogu teenetemärgi statuudi kehtetuks.
Merikann

Merikann (Armeria Willd.) on taimede perekond tinajuureliste sugukonnast.
Perekonda kuulub 50–200 liiki Põhja-Ameerikas, Lõuna-Ameerika lõunaosas, Euroopas (enamasti Vahemere maades), Põhja-Aafrikas ja Põhja-Siberi lääneosas. Eestis on levinud ainult roosa merikann (Armeria maritima).
Merikannid on mitmeaastased rohttaimed. Õiel on 5 kroonlehte, 5 tolmukat ja 5 tupplehte. Viljas on 1 seeme.
Merikanne kasvatatakse sageli ilutaimedena. Näiteks sobivad nad kiviktaimlasse.
Hansarist

Hansarist (saksa keeles Hanseatenkreuz) oli  hansalinnade Bremeni, Hamburgi ja Lübecki 1915. aastal asutatud sõjaline teenetemärk.
Emiir

Emiir on enamasti araabia maades kasutatav valitsejatiitel. Tiitel "emiir" tuleneb araabiakeelsest sõnast amir, mis tähendab komandöri või printsi. Emiiri juhitavat riiki või territooriumi nimetatakse emiraadiks. Tänapäeval on üheksa emiraati: Katar, Kuveit ja Araabia Ühendemiraatide seitse emiraati (Abu Dhabi emiraat, ‘Ajmāni emiraat, Dubai emiraat, Al-Fujayrah' emiraat, Ra's al-Khaymah' emiraat, Ash-Shāriqah' emiraat ja Umm al-Qaywayni emiraat), mis paiknevad kõik Araabia poolsaarel, minevikus on emiraate olnud ka Lõuna-Euroopas, Kaukaasias, ning erinevates Aasia ja Aafrika osades.
Kalarand

Kalarand on piirkond Tallinna lahe lõunaosas Põhja-Tallinna linnaosas Kalamaja asumis. Kalarand on ajalooliselt olnud Tallinna kalanduse keskus.
Esimesed teated sealsetest kaluritest pärinevad 1352.
Kalaranna tähtsaim rajatis on Kalasadam ja tuntuim Kalasadamas asuv Kalaturg.
1898 rajati Kalaranda Leesmanni kalatööstus. Hiljem rajati sinna ka Malahhovi kalatööstus. 1957 ehitati sinna Tallinna Kalakombinaat ja 1947 artell Rool (hilisem ettevõte Kalaranna).