google/wiki40b huggingface dataset:
Mari Meentalo

Mari Meentalo (sündinud 7. oktoobril 1988 Viljandis) on eesti muusik, arranžeerija, produtsent, manager ja õpetaja.
Ta lõpetas 2010. aastal Eesti Maaülikooli maastikurahitektuuri bakalaureuseõppe ja õppis Eesti Kunstiakadeemias urbanistikat. 2018. aastal lõpetas Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia pärmusmuusika diplomiõppe muusik-tehnoloogi suunal cum laude.
Mari Meentalo mängib eesti torupilli, flööti, parmupilli, pikkvile ning laulab.
Ta on tegutsenud 2010–2013 aastatel koos Jaan Tätte juunioriga ansamblis Meister ja Mari ning võttis enda kirjutatud lauluga "Unemati" osa 2011. aasta Eesti Laulu konkursist. Laulis ansamblis Armastus 2013–2014, kaasliikmeteks Taavi Tulev ja Jaan Tätte juunior. Alates 2017. aastast tegutseb koos Johannes Ahuni ja Aleksander Sprohgisega audiovisuaalses kollektiivis OOPUS.
Shia LaBeouf

Shia Saide LaBeouf (sündinud 11. juunil 1986 Los Angeleses) on ameerika näitleja ja režissöör, kes sai noorema publiku seas tuntuks Louis Stevensi rolliga Disney Channeli seriaalis "Even Stevens". LaBeouf esitati rolli eest 2001. aastal Young Artist Awardi kandidaadiks, 2003. aastal võitis ta Daytime Emmy Awardi.
Filmidebüüdi tegi ta filmis "Holes", mis põhineb Louis Sachari samanimelisel romaanil. 
Esimest korda astus LaBeouf režissöörina üles 2004. aastal lühifilmis "Let's Love Hate" ja 2011. aastal oli ta režissöör lühifilmis "Maniac", kus peaosades mängisid ameerika räpparid Cage ja Kid Cudi.
2007. aastal mängis LaBeouf peaosa tuntud filmides "Disturbia" ja "Surf's Up". Samal aastal kaasati ta Michael Bay mängufilmi "Transformerid", kus mängis Sam Witwickyt. Vaatamata vastakatele arvustustele oli film üliedukas, olles üks enimvaadatumatest filmidest 2007. aastal. LaBeouf mängis hiljem ka filmi järgedes "Transformers: Revenge of the Fallen" ja "Transformers: Dark of the Moon". 
2008. aastal mängis ta Mutt Williamsit filmis "Indiana Jones ja Kristallpealuu kuningriik", mis oli Indiana Jonesi sarja neljas osa. Filmi saatis kriitiline ja kaubanduslik edu.
LaBeouf on mänginud ka sellistes tuntud filmides nagu "Wall Street: Raha ei maga", "Lawless", "Sinu suhtlusringkond", ja "Nümfomaan".
Airaan

Airaan (türgi keeles ayran) on lehma-, kitse-, lamba-, hobuse- või kaamelipiima kääritamisel saadav jogurtipõhine jook, mis on laialt levinud Lähis-Idas, Balkanil ja Kesk-Aasias. Tööstuslikult hakati airaani tootma 1990. aastatel, tänapäeval toodetakse seda ka Eestis.
Tavaliselt tarvitatakse airaani külmalt ja soolasena, vahel gaseerituna ja piparmündiga maitsestatult. Seda valmistatakse, segades jogurtit külma veega.
Türgi president Recep Tayyip Erdoğan on propageerinud airaani Türgi rahvusjoogina, ehkki selle müügimaht Türgis jääb alla teistele mittealkohoolsetele jookidele. 2015. aastal määras Türgi kaubandusministeerium 220 000 Türgi liiri suuruse trahvi (umbes 70 000 USA dollarit) riiklikule joogifirmale Çaykur "airaani põhjuseta solvamise eest" jäätee reklaamis, kus räppar Ceza väitis, et airaan teeb ta uniseks.
Sarnaselt teistele kääritatud piimatoodetele nagu hapupiim, keefir, kumõss ja jogurt, on ka airaanil tuvastatud tervisele kasulikke omadusi tänu selles leiduvatele mikroorganismidele. Väidetavalt parandab airaan organismi ainevahetust, turgutab seedimist, toniseerib, taastab soolatasakaalu ning leevendab allergianähtusid ja jääknähtusid alkoholi liigtarvitamise järel. Seda on tarvitatud düsbakterioosi ravis
George Saville

George Alan Saville (sündinud 1. juunil 1993 Camberleys) on Inglismaal sündinud Põhja-Iirimaa jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Inglismaa esiliiga klubis Middlesbrough ja Põhja-Iirimaa jalgpallikoondises.
Ta liitus 2004. aastal Chelsea noorteakadeemiaga, kuid klubi põhimeeskonda tal Chelseas veedetud aja jooksul pääseda ei õnnestunud. Hooajal 2012–13 mängis ta laenul Inglismaa esiliiga klubis Millwall ja järgmisel hooajal League One'i klubis Brentford. 2014. aasta augustis sõlmis ta kolmeaastase lepingu esiliiga klubiga Wolverhampton Wanderersiga. Osa hooajast 2014–15 veetis ta laenul League One'i klubis Bristol City ja osa hooajast 2015–16 taas Millwallis. Hooaja 2017–18 eel sõlmis ta klubiga püsiva lepingu. 2018. aasta augustis suundus ta pooleks aastaks laenule Middlesbrough'sse. 2019. aasta jaanuaris sõlmis ta klubiga püsiva lepingu.
Debüüdi Põhja-Iirimaa jalgpallikoondises tegi Saville 5. oktoobril 2017 MM-i valikmängus Saksamaa vastu.
Voldemar Kuslap

Isiklik elu

Kuslap on abielus on Kaie Kuslapiga (neiupõlvenimi Hirjel) ning neil on kaks last: poeg Argo ja tütar Marin. Argo Kuslap on lõpetanud teoloogia eriala ja Marin Kuslap on Mõniste põhikooli inglise keele ja käsitööõpetaja.

Väärkohtlemissüüdistus

Mais 2010 esitas prokuratuur Kuslapile süüdistuse kehalises väärkohtlemises. Süüdistuse järgi sisenes Kuslap omavoliliselt naaberkorterisse, kägistas kahte sealviibinud alaealist poissi kõrist ja lõi ühte sussiga näkku. Teise poisi käe surus ukse vahele, mille tulemusena tuli üks sõrm osaliselt amputeerida. Kuigi Kuslap ei tunnistanud kohtus ütlusi andes oma süüd, nõustus ta hiljem prokuratuuri  kokkuleppemenetlusega. Kohus mõistis Kuslapi vastavalt kokkuleppele süüdi kehavigastuse tekitamises ja määras rahalise karistuse 6975 krooni. Samuti mõistis kohus Kuslapilt kannatanu kasuks välja 50 000 krooni.
Chuck Schuldiner

Charles Michael Schuldiner (13. mai 1967 – 13. detsember 2001) oli ameerika laulukirjutaja, kitarrist ja laulja.
Schuldiner oli laulukirjutaja ja rütmi- ja soolokitarrist bändis Death. Ta lõi bändi aastal 1983. Algselt kandis ansambel nime Mantas.
Schuldineri on korduvalt nimetatud death metal'i isaks (Father of death metal). 
Schuldiner oli Joel Mclveri raamatus "The 100 Greatest Metal Guitarists" ('100 parimat metalmuusika kitarristi') kümnendal kohal.
1999. aastal avastati uuringute käigus Schuldineril ajuvähk. Kuna ta töötas vabakutselisena, ei olnud tal tervisekindlustust ja ravi oli kallis. Ansamblid Red Hot Chili Peppers, Korn ja Kid Rock korraldasid isiklike asjade oksjoni, mille tulu läks Schuldineri raviks. Ravimite kõrvaltoimed aga nõrgestasid tema organismi ning ta suri 2001. aasta detsembris.
Deathi trummar Richard Christy on intervjuus rääkinud, et Chuck Schuldiner oli rõõmsameelne inimene, kellele meeldisid jõulud ning kes pruulis koduõlut.
Christoffer II

Christoffer II (29. september 1276 – 2. august 1332) oli Taani kuningas ja Eestimaa hertsog aastail 1320–1326 ja 1329–1332.
Tema vanemad olid Erik V ("Klipping") ja Brandenburgi Agnes. 
Christoffer II järglased olid: 3 tütart, üks tütar Margareta (1305–1340) (kes abiellus 1324. aastal Brandenburgi markkrahv Ludwigi, Saksa-Rooma keiser Ludwig IV pojaga) ja Agnes, Heilwig. Pojad noor kuningas Erik (1307–1331), Otto (1310 – pärast 1347), kes kandis ühtlasi ka Eestimaa hertsogi tiitlit ja Valdemar (1320–1375) hilisem Taani kuningas Valdemar IV.
Tegu

Teo loomus

Teod (inglise keeles action, act; eksemplarteod) on tüüptegude esinemised. (Lowe 2010:3)
Igal teol on tegija (seda on küll kahtluse alla seatud). (Lowe 2010:3)
Iga tegu leiab aset mingil ajal. (Lowe 2010:3)

Teod kui sündmused

Tavaliselt peetakse tegusid sündmusteks. Sel juhul eristatakse neid teistest sündmustest sellega, et teol on tegija. Donald Davidsoni (1971) järgi eristab tegusid teistest sündmustest see, et nad on vähemalt mingi kirjelduse all kavatsuslikud. (Lowe 2010:4)

Alternatiiv: teod kui tegija ja sündmuse vahelised esilekutsumissuhted

Georg Henrik von Wright (1963:35–36), Roderick Chisholm (1964) ja Kent Bach (1980) on esitanud seisukoha, mille järgi teod on tegija ja sündmuse vahelised esilekutsumissuhted. Chisholm pidas niisuguseid suhteid taandumatuteks, Bach analüüsib selliseid suhteid sündmustevaheliste põhjuslike suhete kaudu.

Tegude olemasolu

Donald Davidson (1967) esitas tegude olemasolu kasuks järgmise argumendi. Teolauseid saab adverbiaalselt laiendada, näiteks lause "Jones määris röstsaiale või peale" saab laiendada lauseks "Jones määris röstsaiale aeglaselt või peale". On usutav, et adverbiaalselt laiendatud teolause loogiline vorm sisaldab olemasolukvantifikatsiooni üle eksemplartegude. Toodud lause loogiline vorm oleks umbes niisugune: "on olemas niisugune x, et x oli röstsaiale või pealemäärimine ja Jaan oli x-i tegija ja x oli aeglane." Sellise loogilise vormi kasuks räägib näiteks asjaolu, et see seletab lihtsasti, miks lausest "Jones määris röstsaiale aeglaselt või peale" järeldub lause "Jones määris röstsaiale või peale". Kui nüüd rakendada Willard Van Orman Quine'i ontoloogilise sidumuse kriteeriumi, mille järgi olemasolu tähendab muutuja väärtuseks olemist, siis tuleb välja, et teolaused toovad implitsiitselt kaasa ontoloogilise sidumuse, et teod on olemas. Isegi kui Quine'i kriteeriumi aktsepteerida, saab Davidsoni argumendi põhjal sellest paremal juhul järeldada tegude olemasolu ontoloogilist sidumust, mitte aga tegude olemasolu. (Lowe 2010:4)
Hendry maakond

Ajalugu

Maakond moodustati 1923. aastal.

Rahvastik

Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 39 140.
Valdemar

Valdemar on mehenimi. Valdemar on eesti mugandus nimest Waldemar.
2018. aasta 1. jaanuari seisuga oli see Eestis populaarsuselt 2289. mehenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Valdemar 10 mehel.
Vabamüürlus Eestis

Eestis tekkis vabamüürlus aastatel 1771–1773, kui Tallinnas asutati vabamüürlaste loož "Isis", kuhu kuulusid põhiliselt saksa ja vene aadlikud, kaupmehed, ametnikud, professorid, vaimulikud ja kunstitegelased. Eestlastest kuulusid sellesse pastor Otto Wilhelm Masing ja muusik Karl Friedrich Karell. Kuni vabamüürluse keelustamiseni Venemaal 1822. aastal tegutses Eestis neli looži.
Eesti Vabariigis loodi 1926 Tallinnas rahvusvahelise looži Le Droit Humain tütarloož „Kalevipoeg“ (selle juhte oli Eduard Hubel). Kuulus prantsuse liini, milles aktsepteeriti ka naisi. Eesti esimene president Konstantin Päts ja sõjavägede juhataja Johan Laidoner olid vabamüürlased, kes kuulusid Rootsi looži. 
Vabamüürlaste organisatsioon taasloodi 1992. aastal, mil alustas tegevust loož "Fööniks". Aastatel 1992–2007 loodi Eestis kümme looži ja üks uurimisloož, sealhulgas Tallinnas, Tartus, Pärnus, Haapsalus ja Viljandis.
18. mail 1999 asutati Eesti Vabade ja Tunnustatud Vabamüürlaste Suurloož, mis on Eesti loožide keskorganisatsioon. Eesti suurloož rahvusliku ühendusena kuulub suveräänsena ja võrdväärsena tunnustatud suurloožide perre.
Eestis on praegu umbes 500 vabamüürlast.
Šoti riituses, mis kehtib Eestis, on 33 astet. Yorki riituses on astmeid ehk kraade 11.
Xvid

Xvid (endine XviD) on videokoodek, mis vastab ISO MPEG-4 part 2 tihendusstandardile. Xvid on lähedalt seotud DivX-iga, kuid erinevalt viimasest ei ole see tasuline ning on avatud lähtekoodiga. Seda kasutatakse laialdaselt internetis levivate videofailide puhul.
Xvid on efektiivsuselt samm edasi võrreldes MPEG-2 süsteemiga, kuid praegusel ajal on olemas ka efektiivsemaid koodekeid, nagu näiteks H.264, kuid need nõuavad arvutisüsteemilt suuremat arvutusvõimsust.
Giovanni Battista Pergolesi

Giovanni Battista Pergolesi (pärisnimega Giovanni Battista Draghi; 4. jaanuar 1710, Jesi, Itaalia - 16. või 17. märts 1736) oli Itaalia barokkhelilooja, viiuldaja ja organist.
Pergolesi oli hüüdnimi, mille Ancona provintsis Jesis sündinud helilooja sai oma esivanemate päritolu tõttu Pergolast. Ta õppis muusikat algul Jesis, kohaliku muusiku Francesco Santini juures, ning hiljem Napolis Gaetano Greco ja Francesco Feo käe all. Konservatooriumist 1731. aastal lahkudes saavutas ta mõningase kuulsuse kaheosalise oratooriumiga "La fenice sul rogo, o vero La morte di San Giuseppe" ("Fööniks tuleriidal ehk Püha Joosepi surm") ning kolmevaatuselise vaimuliku näitemänguga (dramma sacro) "Li prodigi della divina grazia nella conversione e morte di san Guglielmo duca d’Aquitania" ("Jumaliku armu imed Püha Guillaume'i, Akvitaania hertsogi pöördumises ja surmas"). Suurema osa oma lühikesest elust veetis Pergolesi aristokraatidest patroonide teenistuses nagu Stigliano vürst Ferdinando Colonna ja Maddaloni hertsog Domenico Marzio Carafa. Helilooja suri 26-aastaselt tuberkuloosi.
Pergolesi tuntuim teos on 1736. aastal valminud "Stabat Mater" sopranile, aldile, keelpillidele ja tšembalole, mida Eestis on esitanud ka tütarlastekoor Ellerhein. Esimeseks koomiliseks ooperiks peetakse tema intermeediumi "Teenija-käskjanna" ("La serva padrona", 1733), mida Eestis on lavastatud näiteks Estonias 1966. ja 1992. aastal (lavastaja Neeme Kuningas).
Hiljuti taastasid Itaalia muusikateadlased tema "Missa D-mažooris".
Juhan Lilienbach

Juhan Lilienbach (24. oktoober 1870 Paatna küla Rakvere lähedal – 9. mai 1928 Leningrad) oli eesti luuletaja ja kirjastaja.

Elulugu

Õppis Paatna vallakoolis. Erinevatel aegadel elas nii Rakveres, Narvas, Kuremäel ja Jõhvis töötades mitmetes erinevates ametites, oli nii värvija kui kirjakandja. Alates 1901. aastast läks elama Tallinna, kus töötas postkontori kirjutajana, samal ajal hakkas osalema M. I. Kalinini asutatud sotsiaal-demokraatlikus ringis, kus temast sai veendunud sotsiaaldemokraat. Hakkas VSDTP Tallinna Komitee toetusel 1905 välja andma tööliskirjandust, asudes toimetama eestikeelset töölisalbumit "Edasi". 1909 asutas kirjastuse Mõte, 1917. aasta suvel valiti ta bolševike fraktsiooni kandidaadina Tallinna linnavolikogu liikmeks. 1918. aastal siirdus Lilienbach sakslaste okupatsiooni eest Leningradi, kus 1918–1919 juhtis Eesti Töörahva Kommuuni kirjastusosakonda, ajalehte Punane Lipp ja 1919–1928 kirjastust Külvaja.

Looming

Nooruses oli tal juba suur huvi rahvaluule vastu ja ta kirjutas üle 500 lk vanu muinasjutte, naljandeid, vanasõnu ja rahvalaule. Juba 1896. aastal ilmus Lilienbachi luuletused Postimehes, Sakala lisas, Rahva Lõbulehes ja Lindas. Avaldanud ühiskondlik-poliitilist, aime- ja ilukirjandust, pilkelehti ja -ajakirju – VSDTP Tallinna Komitee toetusel 1906. aastal hakkas välja andma ajakirja Tiiu Tasane, mis avaldati Peterburis ja oli suunatud tsaarivalitsuse pilamisele. Pärast ajalehe sulgemist jätkas ta Peterburis toimetamist ajalehega Tapper (1906 nr 4 ja 5). Kui ka Tapper suleti, alustas ta satiiriajakirjadega Kirves (1906), Puss (1906) ja Sügise (1907), kuid kõik need ajakirjad konfiskeeriti. Lõpuks jätkas Lendlehega (1906–1907). Samal ajal andis välja seeria pilkelehti, kus igal numbril oli erinev nimi: Ajakohane Naljaleht, Edu, Pilkeleht, Reinuwader, Nooled (ilmusid 1906), Kolerakülvaja, Vali Tali (1908). Avaldas albumit Edasi (I–XI, 1905–1917, vaheajaga), mille esimese albumi siseküljel oli Karl Marxi portree, sisuks oli Vene-Jaapani sõja õigustused ja kutsed tuua rahvast revolutsioonile. Kirjutanud menukaid poliitilisi epigramme ja kihutusluulet (kogu "Ommikulaulud", 1909). 1910. aastal asus Lillenbach kirjastama Karl Marxi eestikeelset "Kapitali", kuid tõlkija süü tõttu jäi töö pooleli. Samal ajal andis välja luulekogud "Sõnajalad", 1911. aastal "Mõtted II" ja "Meie sõna". 1912. aastal ilmusid teosed "Eeva", "Maa elu ja töö", "Aasta", kirjastas Eduard Vilde "Söekaevurid". 1917. aasta augustis hakkas uuesti välja andma ajakirja Tapper, mis ilmus 1918. aastani. Pärast oktoobrirevolutsiooni oli ta bolševistide ülesandel ajalehe Punane Lipp toimetaja.
Aadu Luukase missioonipreemia

Aadu Luukase missioonipreemia oli Aadu Luukase mälestuseks asutatud preemia, mida andis välja Aadu Luukase Sihtasutus Eesti ühiskonna tasakaalustatud arengu edendamise ja inimeste elukvaliteedi parandamise eest.
Preemia suurus oli algul miljon krooni. Pärast euro kasutuselevõttu on summa olnud 64 000 eurot. Alates 2012. aastast sai sellest 32 000 eurot preemia laureaat ning teine pool summast jagati viie ülejäänud nominendi vahel. Viimast korda anti preemia välja 2018. aastal.

Kriitika 2014. aasta laureaadi valiku teemal

2014. aastal anti preemia Sihtasutusele Perekonna ja Traditsiooni Kaitseks, mis Varro Vooglaiu eestvedamisel korraldas samal aastal kampaania samasooliste kooselu seaduslikku tunnistamist võimaldava kooseluseaduse vastu. Otsus tekitas ühiskonnas ja ajakirjanduses laiemat poleemikat kui ükski varasem, pälvides ka ohtralt kriitikat, sealhulgas näiteks Eesti Inimõiguste Keskuselt. Juba kuus aastat järjest Aadu Luukase Sihtasutust toetanud Swedbank otsustas kriitika tõttu loobuda sihtasutuse edasisest toetamisest ning palus ülekantud raha tagastada, põhjendades loobumist järgmiselt: "Otsustasime loobuda Luukase fondi toetamisest, sest aastaid oleme nii ettevõtte, tööandja kui kodanikena uskunud, et iga inimene, sõltumata oma soost, etnilisest taustast, usulistest tõekspidamistest, vanusest, seksuaalsest orientatsioonist või füüsilistest võimetest peab omama elus võrdseid võimalusi. Magasime maha hetke, kui fond tegi otsuse, mis selle mõtteviisiga ei klapi. Vabandame selle pärast ja klaarime tekkinud segaduse."
Valeri Karpov

Valeri Karpov (5. august 1971 Tšeljabinsk – 10. oktoober 2014 Tšeljabinsk) oli vene jäähokimängija, parem ääreründaja.
Valeri Karpov tuli Venemaa jäähokikoondise koosseisus 1993. aastal maailmameistriks ja võitis 2002. aasta jäähoki maailmameistrivõistlustel hõbemedali.
Ta mängis ka mitmes Venemaa klubis ja NHL-i klubis Anaheim Ducks.
Mari Peegel

Mari Peegel (sündinud 20. juulil 1979) on eesti ajakirjanik.
Ta on lõpetanud Tartu Ülikooli semiootika ja kulturoloogia erialal 2002. aastal.
Ta on olnud Eesti Päevalehe ajakirjanik. Mari Peegli artikleid on avaldanud kultuuriväljaanded Looming ja Sirp. Ta on teinud kaastööd ajalehele Berliner Zeitung ja kultuuriraadiole Deutschlandfunk Kultur.
2016. aastal pälvis ta ajakirja Looming kriitikapreemia.
2017. aastal osales ta Goethe Instituudi ajakirjanikele suunatud programmis Nahaufname.
Ğabdelxäy Äxätov

Ğabdelxäy Äxätov (vene keeles: Габдулхай Хурамович Ахатов, tatari keeles: Габделхәй Хурам улы Əхәтов = Ğabdelxəy Huram uğlı Axatov; 8. september 1927 – 25. november 1986) oli tatari lingvist, filoloogiadoktor, professor (1970).

Elulugu

Ğabdelxäy Äxätov sündis 8. septembril 1927 Tatarstanis Staroje Aimanovo külas. Äxätov kaitses aastal 1954 filoloogiakandidaadi kraadi ja aastal 1965 filoloogiadoktori kraadi. Ta on enam kui 200 teadusliku monograafia, artikli ja õpiku autor. Tema uurimisvaldkonnad olid keelefilosoofia, turgi keeled, altai keeled, tatari keel ja selle murded, fraseoloogia, semasioloogia ja etnograafia. Lisaks on ta avaldanud teaduslikke artikleid soome-ugri keelte kohta.Professor Ğabdelxäy Äxätov suri 25. november 1986 Naberežnõje Tšelnõs (tatari Yar Çallı).
Ee Mungu Nguvu Yetu

"Ee Mungu Nguvu Yetu" (inglise keeles "Oh God of All Creation") on Keenia hümn.
Esialgu suahiilikeelsena loodud hümn põhineb pokomode hällilaulu meloodial. Hümn on kasutusel alates riigi iseseisvumisest 1963. aastal.
Neerunäsa

Neerunäsaks (ladina papilla renalis) nimetatakse paljudel selgroogsetel loomadel neeru säsi moodustavate neerupüramidi tippu, mis ulatub neeruurkesse.
Neerunäsades paiknevad näsajuhad (ductus papillares).

Süstemaatiline anatoomia

Neerunäsa on kantud kehtivasse looma anatoomia standardisse Nomina Anatomica Veterinaria-sse.

Inimestel

Neerunäsad on neerupüramiidide tipud, mis ulatuvad neeruurkesse.

Nefroloogia

Inimestel seostatakse neerunäsadega peamiselt nefrotoksiliste keemiliste ainete (sh mittesteroidsed põletikuvastased ravimid nagu ibuprofeen, atsetüülsalitsüülhape jpt koos vedelikupuudusega) toimel tekkivat neeru medullaarnekroosi.
Pūre vald

Ajalugu

Vald on kujunenud Daigone mõisa (Deguhnen), Putnēni mõisa (Puttnem), Pūre mõisa (Puhren) ja Lamiņi mõisa (Lievenhof) maadele. Valla vana saksakeelne nimekuju oli Puhren. Pūre vald moodustati aastal 1866, kuigi vallamaja sai see alles aastal 1889. Aastal 1935 oli Pūre valla pindala 39,1 km² ja seal oli 791 elanikku.
Aastal 1945 moodustati vallas Pūre ja Rasa külanõukogu, vald ise likvideeriti aga aastal 1949. Aastal 1951 liideti Pūre külanõukoguga likvideeritav Daigone külanõukogu, aastal 1955 aga likvideeritav Rasa külanõukogu. Aastal 1961 liideti külanõukoguga Cēre külanõukogu kolhoosi Dzintars maad. Aastal 1975 liideti osa Zentene külanõukogu maid Pūre külanõukoguga, osa Pūre külanõukogust liideti aga Kandava linna maapiirkonnaga. Aastal 1990 moodustati külanõukogust vald. 2009. aastast kuulub vald Tukumsi piirkonda.

Loodus

Vald paikneb Põhja-Kurzeme kõrgustikul, seda läbib Abava jõe ürgorg. Kõrgeim koht (89,2 meetrit) asub valla põhjaosas. Suurim jõgi on Abava jõgi.

Kaitstavad objektid

Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Lamiņi mõisa hoonetekompleks, sealhulgas park, piirdemüür, tõllakuur, suguvõsa hauakabel ja häärber, Lamiņi katoliku kirik, Pūre luteri kiriku kantsel ja altar, Reiņi muinaskalmed ehk Sarapuumägi, Zviedri muinaskalmed ja Pūre Muulamäe linnamägi. Looduskaitse all on kuus nimetut põlispuud.

Asustus

Aastal 2011 elas vallas 1369 lätlast, 45 venelast, 23 valgevenelast, 18 ukrainlast, 13 poolakat ja 6 leedulast.
Vallas on kolmteist küla. Valla keskus Pūre on staatusega lielciems ja seal oli 2018. aastal 609 elanikku. Kaks küla on staatusega vidējciems: Dzintars 163 elanikuga aastal 2018 ja Lamiņi 99 elanikuga aastal 2018. Kümme küla on staatusega mazciems: Beķermuiža 29 elanikuga aastal 2006, Daigone 11 elanikuga aastal 2006, Galciems 12 elanikuga aastal 2006, Kalnēji 33 elanikuga aastal 2006, Mazlamiņi 25 elanikuga aastal 2006, Meiniķi 28 elanikuga aastal 2006, Putnēnmuiža 15 elanikuga aastal 2006, Pūres stacija 28 elanikuga aastal 2006, Vidusciems ja Vildene 20 elanikuga aastal 2006. Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Trakeeni hobune

Trakeeni hobune on algselt sõjahobuseks aretatud hobusetõug.
Evolutsioon

Evolutsiooni jaotumine

Evolutsiooni võib jaotada mikroevolutsiooniks, mis haarab populatsiooni- ja liigisiseseid evolutsioonilisi muutusi, ja makroevolutsiooniks, mis tegeleb evolutsiooniga pikas ajaskaalas, vaadeldes liigist kõrgemate taksonite (näiteks sugukondade, klasside ja hõimkondade) teket, arengut ning väljasuremist. Vastava jaotuse puhul ongi oluline, et mikro- ja makroevolutsioon käitlevad sama asja, kuid erinevas ajaskaalas – see muudab ka evolutsiooniprotsesside mõju ulatust.

Tõestus

Maa on olemas olnud väga kaua aega, umbes 4,5 miljardit aastat. Evolutsiooniprotsessist annavad tunnistust kivimites säilinud fossiilid. Nende kivististe järgi näeme, et ammu elanud loomad ja taimed on praegustest väga erinevad. Mida kaugemale ajaloos me vaatame, seda erinevamad need fossiilides säilinud loomad ja taimed on. Selle põhjuseks on toimunud evolutsioon. Evolutsiooni toimumine on fakt, sest seda toetavad väga paljud tõendid. Näiteks organismide DNA, genotüüpide sarnasus, samuti biokeemiliste protsesside sarnasus ja sarnane raku ehitus. Evolutsioonile osutab ka embrüogenees, täpsemalt Baeri seadused.
Õhukaitse suurtükiväegrupp

Õhukaitse suurtükiväegrupp oli Tallinnas aastatel 1930–1940 tegutsenud Õhukaitse õhutõrjeväeosa.
Suurtükiväegrupp loodi küll 1928. aastal, ent tegutsema hakkas 1930. aastast. 1940. aasta juuni seisuga oli suurtükiväegrupil 40 suurtükki, 18 õhutõrjekuulipildujat, 4 prožektorit ja 2 helipüüdurit.
Kraavi kihelkonnakool

Kraavi kihelkonnakool oli Võru maakonnas tegutsenud kihelkonnakool. Kooli hoone jääb tänapäevase haldusjaotuse järgi Antsla valda Kraavi külla. Hoone on arvele võetud ajaloomälestisena.
Ahrenshoop

Ajalugu

Ahrenshoopi mainiti esmakordselt 1311, kui see märgiti Ribnitzi linna piirialaks. 1328. aastal kinkis Mecklenburgi hertsog Heinrich II selle piiriala idaosa Ribnitzi kloostrile. Rostocki linna väed hävitasid 1395. aastal Ahrenshoopi sadama ja Pomerania hertsogi Bogislaw VI ehitatud kindluse. Linna läbib siiani 1591. aastal loodud Pomerania ja Mecklenburgi eraldav piiritee Grenzweg. 1648. aasta Vestfaali rahu alusel läks küla idaosa Rootsi Pommeri kuuluvusse. 1815. aastal loovutas Rootsi Pommeri Preisimaale. Enne Mecklenburg-Schwerini suurhertsogkonna ja Zollvereini ühinemist oli piiriületamine tasuline. Suurem osa tolleaegsetest Ahrenshoopi elanikest olid kalurid või madrused.
Mustamäe Laste Loomingu Maja

Mustamäe Laste Loomingu Maja (lühend MLLM) on Tallinnas Mustamäe linnaosas aadressil Eduard Vilde tee 54 tegutsev noorteasutus. MLLMi direktor on Erna Podanjova.
MLLM asutati 1. novembril 1984. Tollal õppis MLLMis 200 õpilast.
Tänapäeval on MLLMis 45 huviringi, 40 pedagoogi ja umbes 1100 õpilast.