google/wiki40b huggingface dataset:
Keerdpaarjuhe

Ajalugu

Telegraaf ja telefon olid algusaastatel mürarohked ning kostsid läbi. Koos elektritrammide levikuga 19. sajandi lõpul muutus müraprobleem liiga suureks ning asuti aktiivselt otsima lahendusi. Tulemusi andsid kahepolaarne side ja juhtmete regulaarne pooltevahetus postide otsas.

Otsikud

Otsiku abil liidestatakse kaabel seadme võrguliidesesse. UTP-kaabli standardseks otsikuks on RJ-45 (Registered Jack, 45 viitab traatide järjestusele). RJ-45 otsikul on 8 klemmi ja see sarnaneb lauatelefoni kaabli otsikuga, mida tuntakse tähisega RJ-11. Cat 6 kaabli otsikuks on 8P8C, mille traadid lähevad otsikusse oma jämeduse tõttu siksakis, mitte ühes tasapinnas, ülejäänud osa on ühilduv RJ-45-ga. Cat 7 kaabli puhul on kaks võimalust otsiku jaoks: GG45 (Giga Gate), mis on tagasiühilduv RJ-45-ga ning TERA, mis ei ole enam tagasiühilduv RJ-45-ga, kuid millel on paremad jõudlusomadused.
UTP ühendamisel pistikuga peab jälgima, et kõik traadid oleksid ühepikkused ja et need oleksid pistikusse lõpuni lükatud – nii on kontaktipind maksimaalselt suur ning kaabli maksimumpikkus ei vähene. Traatide fikseerimiseks kasutatakse spetsiaalset instrumenti, mida nimetatakse võrgutangideks. Mõned otsikud sobivad nii ühe- kui ka mitmekiulise kaabli jaoks, osad sobivad aga ainult ühte tüüpi kaablite jaoks.

Materjalid

Keerdpaarkaabli mantel (ümbris) on tavaliselt tehtud polüvinüülkloriidist e PVC-st (polyvinyl chloride), mis on odav ja sobivate omadustega. PVC puuduseks on, et selle põlemisel eraldub suures koguses vingugaasi ja ka gaasilist kloori, mis on mürgine ning mis kokkupuutel veega moodustab tugevatoimelise soolhappe (ohtlik just sissehingamisel ja silmade limaskestadele). Alternatiiviks on polüpropüleen ehk LSZH (low smoke zero halogen).
Käina huvi- ja kultuurikeskus

Käina huvi- ja kultuurikeskus on asutus Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas Käina asulas. Asutuse juhataja on Ly Meldorf.
Asutuse hoones tegutsevad Käina kaunite kunstide kool ja Käina noortekeskus.
Mēdzūla mõis

Mēdzūla mõis (saksa keeles Meselau, läti keeles Mēdzūlas muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Võnnu kreisis Liezēre kihelkonnas. Nüüdisaegse haldusjaotuse järgi asub Lätis Madona piirkonnas Liezēre vallas Mēdzūla asulas.

Ajalugu

Mõisa omanikud on olnud Buddenbrockid, Grotthussid.
Estonian Journal of Archaeology

Estonian Journal of Archaeology ('Eesti Arheoloogia Ajakiri') on Ajaloo Instituudi, Tartu Ülikooli ja Eesti Teaduste Akadeemia ühisväljaanne, teaduslik arheoloogia ajakiri, mida kirjastab Teaduste Akadeemia Kirjastus.
Puiduhakkur

Ajalugu

Puiduhakkur on leiutatud Peter Jenseni (Maasbüll, Saksamaa) poolt 1884. aastal.

Terad

Kuigi puiduhakkurid varieeruvad suuruse, tüübi ja võimsus poolest,on teradel sarnane ehitus. Nad on nelinurkse kujuga ja nende paksus on umbes 3,8–5,1 cm. Puiduhakkurite terad on valmistatud väga kõrge kvaliteediga terasest ja sisaldavad tavaliselt vähemalt 8% kroomi, et saavutada teatud kõvadus.

Ohutus

Vastavalt 2005. aasta aruandele "Journal of American Medical Association" on puiduhakkemasina õnnetustes aastatel 1992–2002 USA-s surma saanud 31 inimest.
Siiditrükk

Siiditrüki ajalugu

Siiditrükk on iidne trükitehnoloogia, kus trükitav kujutis kantakse edasisele pinnale kasutades võrkmaterjali. Esimesed andmed siiditrükist pärinevad 10. sajandi Hiinast, kus muistsed trükkalid kasutasid trükivõrguna siidi ja võrguaukude täitmiseks mesilasvaha. Tänapäeval on kasutusel plastik- ja metallvõrgud. Metallraami peale pingutatud võrgule kantakse valgustundliku emulsiooni abil trükitav kujutis. Trükivalmis raamid seadistatakse trükikarussellile – iga värv kantakse trükilauale kinnitatud tootele eraldi. Soovitud kujutis on võrgus avatud, ülejäänud võrgu augud aga kaetud. Värvi laialiajamiseks ja üleliigse värvi eemaldamiseks kasutatakse raaklit. Värv kuivab ja kinnistub esemele kuivatustunnelis või lihtsalt õhu käes. Trükkida on võimalik nii tekstiiltoodetele kui ka teistele tasapinnalistele materjalidele.
Siiditrükk on tänapäeval üks populaarsemaid trükimeetodeid maailmas, kuna tulemus on väga vastupidav, värvid eredad ja struktuursed ning teostada saab väga erinevaid kujundeid
Kuigi siiditrükk on enim levinud erinevate kujutiste ja logode trükkimiseks erinevatele kangastele ja tekstiilitoodetele (näiteks t-särkidele), saab kujutisi siiditrüki meetodil väga edukalt trükkida ka kõikvõimalikele silindrilistele ja lamedapinnalistele toodetele, nagu kruusid, termosed, klaasid, pastapliiatsid, helkurid. 
Kvaliteetne siiditrükk on parim valik, kui teil on tarvis palju ühesuguse kujundusega esemeid, mis on kirkavärvilised ning kestavad kaua.

Välislingid:

https://www.kruze.ee/siiditrykk
https://www.logo.ee/et/services/siiditrukk
http://fifaa.ee/teenused/siiditrukk/
Kurenurme kool

Kurenurme kool oli kool Võrumaal Kurenurme külas, kool töötas aastatel 1931–2001.
Õppetöö algaastal oli õpilasi 110 ning arvukus pidevalt kasvas, nii et aastal 1947 oli koolis juba 133 õpilast. Edaspidi hakkas õpilaste arv pidevalt vähenema ja kool suleti 2001. aastal õpilaste puudumise tõttu. Kool on tegutsenud algkooli (1931–1944), mittetäieliku keskkooli (1944–1946), 7-klassilise kooli (1946–1960), 8-klassilise kooli (1960–1991), põhikooli (1991–2000) ja algkoolina (2000–2001).
Koolil oli 4 ha maad, rajati 1,61 ha suurune õuna- ja marjaaed. Oma kasvatatud kartul, köögivili, valmistatud mahlad ja moosid võimaldasid õpilasi toitlustada väga odavalt.

Õpetajad

Koolis on töötanud 151 õpetajat. Pikima staažiga Asta Veri (54 aastat). Koolijuhtidena on töötanud seitse pedagoogi (Bernhard Ploomipuu, Voldemar Feldmann, Eduard Aarna, Arkadi Reigo, Vaike Kähr, Nordon Antons ja Anti Ossis).

Vilistlasi

Kooli on lõpetanud Tallinna Ülikooli professor Taimi Tulva, Tartu Ülikooli professor Vambola Raudsepp, ooperilaulja Väino Puura ning motosportlane Avo Leok.
Beebibuumerid

Beebibuumerid on põlvkond, kes sündis 1946–1964 Teise maailmasõja järgse beebibuumi ajal. Kuid täpsete aastate määramine on keeruline isegi kindlal etteantud territooriumil. Sellele vaatamata on üritatud paika panna beebibuumerite üldiseid kultuurilisi sarnasusi ja nende põlvkonna ajaloolist tähtsust. Eestis beebibuumi sellel ajal märgatavalt ei toimunud ja sündimus püsis madalal.
Paljud marketingi asjatundjad ja meedia kommentaatorid on üritanud beebibuumeritele oma termineid või alamklasse välja pakkuda: "kuldsed buumerid", "alfabuumerid" ja "zuumerid".
Este dünastia

Este dünastia on Itaalia aadlisuguvõsa, kes valitses Ferrara (1240–1597) ning Modena ja Reggio hertsogkonnas (1288–1796).
Dünastia jagunes kaheks haruks, esimene neist, Welf-Este ehk Welfi dünastia oli vanem haru; noorem haru, Fulc-Este, on tuntud Este dünastiana.
Klingonid

Klingonid on ulme-teleseriaalis "Star Trek" ning sellel põhinevas nn Star Treki maailmas maaväliste humanoidsete olendite tsivilisatsioon. Neid kujutatakse sõjakate ja domineerimishimuliste olenditena, kes on ühtelugu vaenujalal inimeste, romulanide ja teiste tsivilisatsioonidega.
Välimuselt sarnanesid klingonid Star Treki maailma varasemas ajaloos üldjoontes inimestega, kuid olid iseloomuliku vaolise otsmikuga. Hiljem lähenesid nad välimuselt veelgi inimestele. Klingonite välimuses oli teatud aasiapäraseid jooni ning "Star Treki" hilisemates osades võis aule ja sõdimisele keskendunud klingoni kultuuris näha Jaapani samuraikultuuri kajastusi. Samas oli Planeetide Föderatsiooni ning Klingoni Impeeriumi vastasseis omalaadne külma sõja peegeldus popkultuuris. 
Seriaalis kasutatud klingoni keele kõla ja esialgse napi sõnavara mõtles algselt välja "Star Trekis" Scottyt kehastanud näitleja James Doohan. Filmi "Star Trek III: The Search for Spock" tarvis loodi terve klingoni keel, mille töötas põhiosas välja Ameerika põliselanike keeli uurinud keeleteadlane Marc Okrand.
Kurmandži keel

Kurmandži ehk põhjakurdi keel kuulub indo-euroopa keelkonda ning on üks kurdi keele dialektidest. 
Kurmandži keel on kõige levinum kurdi keele dialekt – seda räägib umbes 80% kurdidest. Põhiliselt räägitakse kurmandži keelt Türgis (umbes 15 miljonit inimest), kuid see on levinud keel ka Iraagis, Iraanis, Süürias, Türkmenistanis, Liibanonis, Gruusias, Armeenias ning Aserbaidžaanis. Üle maailma kõneleb kurmandži keelt ligikaudu 20 miljonit inimest.

Foneetika

Kurmandži keel kasutab laiendatud ladina tähestikku. Mõnede häälikute puhul on kasutatud diakriitilisi märke, nt. tsikrumfleksi. Kurmandži tähestikus on 8 vokaali (a, ê, e, î, i, o, û, u) ja 23 konsonanti (b, c, ç, d, f, g, h, i, j, k, l, m, n, p, q, r, s, ş, t, v, w, x, y, z).

Fonoloogia

Kurmandži keeles on nimisõnade ja omadussõnade puhul rõhk viimasel silbil. Enamikku nimisõnadele liidetud grammatilisi elemente ei rõhutata, v.a mitmuse sufiksit. 
Topeltkonsonandid on kurmandži keeles haruldased. Peaaegu kõik topeltkonsonandid araabia ja pärsia laensõnadest on lühendatud ühekordseteks.

Morfoloogia

Kurmandži keeles puuduvad artiklid. 
Kurmandži keeles on kaks grammatilist sugu: mees- ja naissugu. Kõigil sõnadel on kurmandži keeles sugu, kuid sugusid eristatakse vaid ainsuses, mitmuses sõnadel eri sugusid pole. 
Kurmandži keele nimisõnadel on 4 käänet: nominatiiv, obliikvakääne, konstruktiiv ja vokatiiv.
Omadussõnaline täiend lisatakse täiendatava nimisõna järele.
Personaalpronoomenid nimetavas käändes:
mina – ez
sina – tu
tema, see (ingl k that) – ew
tema, see (ingl k this) – ev
meie – em
teie – hun
nemad (ingl k those) – ew
nemad (ingl k these) – ev
Refleksiivne pronoomen on xwe. 
Komparatiivi näidatakse sufiksiga -tir. Superlatiivil pole eraldi vormi, see määratakse lause konteksti järgi. 
Kurmandži keeles eristatakse kolme ajavormi, olevik, minevik ja tulevik, ning kolme aspekti: perfektiivne, habituaalne ja progressiivne. 
Oleviku koopula on rõhuta, kuid kirjutatakse eraldi sõnana. Eristatakse ka konsonandile ja vokaalile järgnevaid koopulaid.
Konsonandile järgnevad koopulad on järgnevad:
olen – im
oled – î
(tema) on – e
oleme – in
olete – in
(nemad) on – in
Vokaalile järgnevad koopulad on järgnevad:
olen – em
oled – yî
(tema) on – ye
oleme – ne
olete – ne
(nemad) on – ne

Süntaks

Kurmandži keele põhisõnajärg on SOV: subjekt, objekt, verb. Liikumist väljendavad verbid järgnevad obliikvakäändes verbile.

Grammatilised kategooriad

Kurmandži keeles on 8 grammatilist kategooriat: aspekt, kääne, sugu, kõneviis, arv, isik, aeg ja tegumood. Eesti keelega võrreldes pole muud erinevat, kui sugude eristamise olemasolu kurmandži keeles.

Arvsõnad

üks – yek
kaks – du, didu
kolm – sê, sisê
neli – çar
viis – pênc
kuus – şeş
seitse – heft
kaheksa – heşt
üheksa – neh
kümme – deh
Arvsõnad kaks ja kolm omaette on didu ja sisê, aga kui nad muudavad nimisõna ning kui nad on liitnumbri osaks, on nad du ja sê.

Keelenäide

Em kurd in û kurd gereke berî hemû zimanan, bi zimanê xwe biaxivin, bixwînin û binivîsin. – Me oleme kurdid ja kurdid peaksid rääkima, lugema ja kirjutama enda keeles, enne kõiki teisi keeli.
Vefsna

Vefsna on jõgi Norras, Nordlandi maakonna suurim jõgi. Selle pikkus on 163 km ja valgla pindala 4122 km².
Vefsna saab alguse 800 meetri kõrgusel Børgefjelli mäestikus ning osaliselt kulgeb piki seda Norra ja Rootsi piir. Jõgi voolab idast läände Hattfjelldali, Grane ja Vefsni vallas ning läbi Mosjøeni, mis on Vefsni valla keskus. (Linnas on umbes 10 000 inimest.) Vesfna suubub Vefsnfjordeni kaudu ookeani.
Jõel on Laksforseni juga.
Ajalooliselt on Vefsna olnud tähtis lõhejõgi, kuid tänapäeval elab jões sõrmikketaslane Gyrodactylus salaris, kes lõhedel parasiteerib.
Amuuri roninastik

Etümoloogia

Madu on saanud oma ladinakeelse nime baltisakslastest Venemaa zooloogi, geograafi ja etnograafi Leopold von Schrencki auks.

Kirjeldus

Amuuri roninastik võib kasvada kuni 2 meetri pikkuseks. On väga hea ronija, võib puudel ronida kuni 10 m kõrguseni. Ujub ja sukeldub hästi. Isased on emastest suuremad. Muneb niiskesse samblasse, lehe- või sõnnikuhunnikusse. Talvitub septembrist maini.
Amuuri roninastik on mürgitu.

Levila

Amuuri roninastik on levinud Kaug-Idas Venemaal Amuuri oblastis, Primorje krais ja Habarovski krais, Hiina kirdeosas, Mongoolias ja Koreas.
Dominic Raab

Isiklikku

Ta on abielus ja kahe lapse isa. Ta elab perega Thames Dittonis Surreys.
Avinurme raudteejaam

Avinurme raudteejaam oli raudteejaam Sonda–Mustvee raudteel Ida-Viru maakonnas Avinurmel ja on raudteejaam Avinurme muuseum-raudteel.
Avinurme jaam oli 57 km pikkuse raudteeharu suurim. Alates 1968. aastast oli Avinurme raudteeliini lõppjaam. Jaamas asus kolm teed, üks tupik ning harutee liiva laadimiseks, mis viis kiriku kõrvale liivakarjääri. 
Avinurmele eelnes Sonda poolt tulles Muru raudteepeatus ja järgnes Kõrve raudteepeatus. Jaam suleti 1972. aastal seoses kitsarööpmelise raudtee sulgemisega.
Seoses Avinurme muuseum-raudtee arenguga valmis 2018. aasta augustis uus jaamahoone.

Jaamahoone

Avinurme esimene jaamahoone ehitati eriprojekti järgi 1927. aastal. Jaamahoone hävis koos suure osaga alevist 1941. aastal.
Jaamahoone asemele rajati puitbarakk, mis oli kasutusel kuni raudtee sulgemiseni. Hoone on muudetud kujul säilinud ja kasutusel elamuna.
Augustis 2018 avati Avinurmes uus jaamahoone, mis on ühtlasi esimene taasiseseisvunud Eesti Vabariigi ajal rajatud kitsarööpmelise raudtee jaamahoone.

Avinurme muuseum-raudtee

Kunagisest raudteest taastati algselt kohalike poolt 178,5-meetrine raudteelõik, raudteesild ning veerem, mis koosneb bensiinimootoriga vedurist (MUZ-4) ja kohvik-, looma- ja platvormvagunist. 
22. juunil 2019 avati taastatud ühe km pikkune kitsarööpmeline raudteelõik, mis on kohaliku elu seisukohalt oluline turismiobjekt. 
Kui vanal 178,5 m lõigul võis rong sõita kuni 5 km/h, siis uuel teel on lubatud tunnikiirus 7 kilomeetrit.
Raudteelõigu pikendamise ehitustöö teostas Go Track.
Anton Jassinski

Anton Jassinski (vene Анто́н Ники́тич Яси́нский; 4. oktoober (vkj. 22. september) 1864 Mežuritš, Kiievi kubermang – 13. november 1933 Moskva) oli vene ajaloolane.
28. novembrist 1896 oli ta Tartu ülikoolis erakorraline ajalooprofessor. Detsembrist 1901 oli ta Tartu ülikooli üldajaloo kateedris korraline professor.
1908–1915 juhtis ta enda asutatud Tartu Kõrgemaid Naiskursusi.
Julius Thomson

Julius Thomson (23. juuni 1881 Tartu – 17. oktoober 1944 Lakewood, USA) oli Eesti raskejõustiklane ja sporditegelane.
Aastal 1920 oli ta spordiseltsi Kalev raskejõustikuosakonnna asutajaid. Aastal 1922 oli ta Tallinnas toimunud 1922. aasta tõstmise maailmameistrivõistluste korraldajaid ja kohtunikke.
1928. aastal läks USA-sse ja surigi sinna.
Andørja

Andørja (saami keeles Áttir) on saar Norra meres.
Saare pindala on 135 ruutkilomeetrit. Saar on mägine, kõrgus kuni 1276 meetrit (Langlitinden). Kuulub Norrale, on kõrgeim saar Norra emamaal. Halduslikult jääb Tromsi maakonna Ibestadi valda. Saarel elab 572 inimest (2008).
Endel Veliste

Endel Veliste (27. oktoober 1930 Uulu, Pärnumaa – 10. märts 2001 Viljandi) oli eesti fotograaf ja karikaturist.
Ta õppis Uulu algkoolis ja lõpetas keskkooli Pärnus. Hiljem lõpetas Tallinna Õpetajate Instituudi ajalooõpetajana. 
Töötas Uusna koolis õpetajana. 
1961. aastast oli ta Eesti Telegraafiagentuuri fotograaf. Aastatel 1962–2000 oli Viljandi ajalehe Tee Kommunismile ja hiljem Sakala fotograaf.
Ta avaldas ka ajalehtedes karikatuure ja koostas ristsõnu.
Aastatel 1990–1992 oli ta Eesti Kongressi liige.
Ta on maetud Viljandi Metsakalmistule.
Valga–Uulu maantee

Valga–Uulu maantee (põhimaantee nr 6) on üks Eesti põhimaanteid. 
See saab alguse Valga linnast. Tee pikkus on 124,8 km, sealhulgas 1,3 km pikkune lõik Valga linnas. Tee lõpeb Reiu külas, Tallinna–Pärnu–Ikla maantee 142. kilomeetril.

Asulad Valga–Uulu maanteel

Valga linn, Jaanikese küla, Piiri küla, Kulli küla, Hummuli alevik, Soe küla, Puide küla, Alamõisa küla, Roobe küla, Tõrva linn, Kirikuküla küla, Helme alevik, Linna küla, Karjatnurme küla, Kähu küla, Ala küla, Ainja küla, Kõvaküla küla, Karksi-Nuia linn, Univere küla, Leeli küla, Pöögle küla, Atika küla, Põlde küla, Abjaku küla, Abja-Paluoja linn, Veskimäe küla, Abja-Vanamõisa küla, Veelikse küla, Lasari küla, Kamara küla, Räägu küla, Umbsoo küla, Mustla küla, Tihemetsa alevik, Väljaküla küla, Kilingi-Nõmme linn, Marana küla, Lodja küla, Kalda küla, Ristiküla küla, Ilvese küla, Rabaküla küla, Metsaääre küla, Laadi küla, Reiu küla.
Magevesi

Magevesi on vesi, mille soolsus on väiksem kui 0,5‰.
Kogu Maa veeringesse haaratud veevarudest moodustab magevesi 4,04%, millest suurem osa on Antarktist ja Gröönimaad katvates jääkilpides (Antarktise jääkilp sisaldab 61% Maa mageveest ja 1,7% kogu veevarust) ning ülejäänu mujal maa- ja veepinnal lume ja jääna (merejää, jäämäed), liustikes, järvedes, jõgedes, soodes ning põhjaveena. Mageveeks loetakse ka näiteks rauasooli sisaldav mineraalvesi.
Enamiku Maa veest moodustab soolane vesi peamiselt maailmameres. Mageveeressursside piiratus on oluliseks probleemiks kuivema kliimaga aladel.
Peaaegu kõik magevesi tekib sademetest (udu, vihm, lumi). Sademed sisaldavad tihti aineid, mis on pärit aurumiskohast või atmosfäärist. Eriti tööstuspiirkondades on probleemiks happevihm.
Mõned elusorganismid saavad kasutada soolast vett, kuid paljudele, sealhulgas enamikule taimedest ja imetajatest, on magevesi elamiseks asendamatu.
Magevesi on võrreldes elusorganismide rakuvedelikuga hüpotooniline ehk väiksema tihedusega.
Magevee-elupaigad jaotatakse seisva veega veekogudeks (järved, sood), vooluveekogudeks (jõed) ja põhjaveeks.
Throcyte

Throcyte on Eesti death metal'i raskemuusika ansambel, mis tuli kokku 2010. aasta kevadel ning jõudis esimese avaliku ülesastumiseni 2013. aastal.
Bändi asutasid kitarristid/vokalistid Ants Reiu ja Kaspar Kull. 2013. aasta kevadel liitusid duoga bassist Haarold Toomsalu ning trummar Rainer Heinsar. Esimene kontsert toimus mais 2013 esmakordselt toimunud Tuska Metal Battle'i raames, millest võtsid osa mitmed mainekad Eesti metal ansamblid. Pärast teist kontserti võttis koha bassistina sisse Franz Joosep Antson. Aasta 2014 möödus Throcyte jaoks muutusterohkelt: Rainer liitus taas bändiga trummarina, kuid lahkusid Ants Reiu ja Franz Joosep Antson. 2014. sügisest tegutseb bändis Artur Ööpik (kitarr) ja Rauno Pärn-Mägi Räpinast (basskitarr). Kahe vokalisti asemel on nüüd üks.
Birger Nerman

Birger Nerman (6. oktoober 1888 Norrköping – 22. august 1971 Stockholm) oli Rootsi arheoloog ja saagauurija.

Elulugu

Birger Nerman õppis Uppsala Ülikoolis ja omandas seal 1913 filosoofiadoktori kraadi ning oli hiljem samas dotsent. 1923–1925 töötas ta Tartu Ülikoolis Eesti ja Põhjamaade muinasteaduse professori ning arheoloogia kabineti ja muuseumi juhatajana, seejärel taas Uppsala Ülikooli õppejõuna. 1938–1954 oli ta Stockholmis Riikliku Ajaloomuuseumi direktor. 
Teise maailmasõja ajal ja sõjajärgseil aastail esines Nerman pidevalt okupeeritud Baltimaade kaitsjana ja tegi tihedat koostööd siit lähtunud põgenikega. Samuti oli ta 1943 asutatud Balti Komitee esimees.

Teadustöö

Birger Nermani uurimistöös etendas olulist osa saagade tõlgendamine ajalooallikaina, arheoloogina uuris ta eriti Ojamaa muistiseid. Eestis korraldas Nerman 1924 väiksemad arheoloogilised kaevamised Irboska linnamäel ja paaril Setumaa kääbaskalmistul, suuremas ulatuses kaevas 1929. ja 1930. aastal kaht 7.–8. saj kalmistut Lätis Liepāja lähedal Grobiņas; üht neist olid matmiseks kasutanud Kesk-Rootsist, teist Ojamaalt pärit siirdlased. 1930. aastail võttis osa mitmest Baltimaadel toimunud arheoloogiaüritusest ja avaldas siinsetes väljaannetes teadusartikleid.
Nerman oli Õpetatud Eesti Seltsi auliige (1938), Rootsi ja Soome Teaduste Akadeemia liige.
Riders to the Sea (ooper)

Ooperi sisu

Tegevus toimub Iirimaa lääneranniku lähedal Inishmaanil, ühel Arani saartest.
Meri on võtnud vanalt Mauryalt nii mehe, äia kui ka neli tema kuuest pojast. Maurya nutab juba üheksandat päeva taga oma poega Michaeli, kellest pole mingeid teateid. Maurya tütred Nora ja Cathleen kuulevad, et kaugel põhja pool Donegalis on meri randa uhtunud surnukeha ja see võib olla nende vend Michael, Maurya viies poeg.
Bartley, Maurya kuues, viimane poeg valmistub tuulisele ilmale vaatamata minema suurele maale Galway laadale hobuseid müüma. Maurya ei taha poega kodust ära lasta, kuid Bartley ei võta teda kuulda. Bartley läheb, öeldes, et ratsutab punasel märal ja seob halli Connemara poni enda taha.
Kui Bartley on lahkunud, ütleb Maurya, et öö hakul pole tal enam ainsatki elus poega. Tütred meenutavad emale, et ta lahkus Bartleyst halbade sõnadega ega andnud talle oma õnnistust kaasa. Selgub, et Bartley teemoon jäi samuti koju. Tütred ärgitavad ema otseteed mööda Bartleyst ette minema, et talle leivakott viia ning ta reisi õnnistada. Maurya läheb. Vahepeal uurivad Nora ja Cathleen Donegalis rannale uhutud uppunu riideesemeid ja mõistavad, et Donegalis leitud surnukeha on tõesti nende vend Michael.
Maurya tuleb nuttes tagasi ning jutustab, et temast möödus Bartley punase mära seljas, ja tema järel, mära taha kinnitatud hallil ponil ratsutas Michael. Maurya on selle nägemuse tõttu kindel, et mõlemad pojad on juba surnud. Nora näeb samal hetkel külarahvast raske kandamiga, millest nõrgub vett. See kandam on Bartley surnukeha. Ta kukkus hobuselt merre ja uppus, ning meri andis ta laiba välja. Maurya sõnab: "Nüüd on nad kõik läinud ja meri ei saa mulle enam midagi teha." Valged kirstulauad, mille Maurya Michaeli matmiseks varus, saavad nüüd hoopis Bartleyle. Ooperi lõpetab Maurya tõdemus: "Michael saab kõigeväelise Jumala armust kaugel põhjas korraliku matuse ning Bartley saab siin tingimata valgetest laudadest kirstu ja sügava haua. Mida enamat võikski tahta. Ega ükski inimene ole igavene. Oleme sellega rahul."
Taavi Lellep

Taavi Lellep (sündinud 22. augustil 1988) on eesti ettevõtja.

Haridus

Taavi on haridust omandanud nii Luua Metsanduskoolis kui Tallinna Tehnikaülikoolis äriinfotehnoloogia ja äriõiguse erialadel.

Ametikäik

Taavi on juhatuse liige ettevõtetes Eesti Metsameister OÜ, Eesti Finantsfond OÜ, LV Lahendused OÜ, Saltus Invest OÜ, Agro Capital OÜ, ML Kinnisvaraarendus OÜ ja Firma OÜ.

Osalus mittetulundustegevuses

Taavi Lellepi ettevõte Eesti Metsameister OÜ on toetanud mitmel aastal nii Tartu Ülikooli Kliinikumi Lastefondi ja Lastekliinikut, MTÜ-d Naerata Ometi ja Nõo Muusikakooli.
Lisaks sellele on Taavi toetanud erinevate spordiürituste läbiviimist, FC Tartu jalgpallimeeskonda kui ka üksiksportlasi. Eesti Metsameister istutas Tartu vallas Lähtel heategevuse eesmärgil 2500 istikut valmivale suusarajale.

Isiklikku

Taavil on kaksikvend Tõnis Lellep ja õde Triin Lellep. Tema isa on Rein Lellep ja ema Ly Lellep.
Kersti Uibo

Kersti Uibo (sündinud 22. septembril 1956 Tallinnas) on eesti filmirežissöör.
Marketa Lazarová (film)

Sisu

Filmi sündmustik leiab aset 13. sajandi keskpaiku. Filmi keskmes on kahe feodaalse klanni vaheline vastasseis. Filmi peategelane Marketa Lazarová röövitakse paganliku feodaali Kozlíku poolt.
Veiviržėnai

Ajalugu

Aastal 1511 mainiti esmakordselt Veiviržėnai küla, Veiviržėnai mõisa kohta on ülestähendusi juba XV sajandist. Aastal 1639 ehitati sinna esimene kirik.
Veiviržėnai kanti esimest korda kaardile alevina aastal 1641. Aastal 1754 sai alev õiguse pidada iga nädal turgu, aga aastal 1767 õiguse pidada neli korda aastas laata. Alevis olid ka juutide kool ja sünagoog.
XX sajandi alguses tegutses alevis mitu veskit ja meierei. Aastal 1937 hävis pea kogu alev tules, vaid üksikud hooned jäid tulest puutumata. Teise maailmasõja ajal pommitati puruks sealne sünagoog, alevi juudid likvideeriti.
Pärast sõda tegutsesid alevi ümbruses Leedu metsavennad, aastal 1947 hõivasid nad ka korraks alevi. Nõukogude ajal sai Veiviržėnaist kolhoosikeskus.