google/wiki40b huggingface dataset:
Mare Mikoff

Elukäik

Ta õppis vaheaegadega 1961–1971 Eesti Riiklikus Kunstiinstituudis skulptuuri ning 1962–1964 Tartu Riiklikus Ülikoolis ajalugu. 
Mikoff on enamiku elust olnud vabakutseline kunstnik, kuid on episoodiliselt töötanud ka restauraatorina, kunstikombinaadi ARS monumentaalateljee peakunstnikuna ja 1998–2001  Tallinna linnakunstnikuna. Alates 1997. aastast on ta olnud skulptuuriõpetaja Eesti Kunstiakadeemias ja 2007. aastast Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemias. 2005. aastast on ta skulptuuriprofessor Eesti Kunstiakadeemias.
Mare Mikoff asus aktiivselt kunstiga tegelema 1970. aastate algul. Loomingu algusaastaid mõjutas hüperrealism ja popkunst. Kunstnik ehitab oma kompositsioone üles humoorikate lavastustena ning panustab perfektsele vormimängule ja üllatavate materjalide koosmõjule.

Looming

Mikoff on tegelnud eri skulptuuriliikidega pisiplastikast ja portreedest monumentaalskulptuurini. Tema tuntumate tööde seas on näiteks Paul Kerese (1996) ja Jüri Vilmsi (2005) monumendid Pärnus, Karl Menningu (2006) mälestusmärk Tartus Vanemuise teatri ees, skulptuurigrupp 100 000. tartlase sünni tähistamiseks (1977), "Nõmme ema" (1998) Tallinnas Nõmme keskuse juures ning "Hämarik" (2005) Tallinnas Viru keskuse juures. 2012. aasta suvel avati tema "Hiiu lõvi" Tallinnas Nõmmel.
Samas on ta teinud ka ruumiinstallatsioone, sealhulgas digikunsti. Mikoffi isikunäitusi on toimunud Eestis, Austrias ja Venemaal, ta on osalenud grupinäitustel Eestis, Hiinas, Leedus, Prantsusmaal, Soomes, Venemaal jpm.
Eesti Kunstnike Liitu kuulub Mare Mikoff 1974. aastast.
Carl Spitzweg

Carl Spitzweg (5. veebruar 1808 – 23. september 1885) oli saksa romantistlik maalikunstnik ja luuletaja.
Teda peetakse üks kõige olulisemaks biidermeieri ajastu kunstnikuks.
Tema tuntumate maalide hulka kuuluvad "Vaene luuletaja" (1839) ja "Raamatukoi" (1850).
Sindi raekoda

Sindi raekoda on ehitis Pärnu maakonnas Sindis. Hoone on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks.
Funktsionalistlikus stiilis Sindi raekoda ehitati aastatel 1935–1937. Ehitise insener oli Joonas Kinnunen. Tegelik autor oli Ilmar Laasi, kes verinoore arhitektina ei tohtinud projektile ise alla kirjutada.
Hoones tegutseb Sindi Linnavalitsus.
Tartu PSR

Tartu PSR (Tartu Politseiringkond) oli Tartus asuv endine Eesti jalgpalliklubi.
Aastal 1942 tuli klubi Eesti meistriks. Aastal 1943 võitis klubi Eesti karikavõistlused.
Hõlmader

Hõlmader on laia rauast hõlmaga künniriist, mis pöörab mullakamara täiesti ümber.
Keskaegsete puitatrade künnisügavus oli 5–10 cm. Uute põllukultuuride levimisega muutus sügavam mullaharimine vajalikuks. Puitatradele tehtud täiendused ei parandanud oluliselt künnikvaliteeti ega suurendanud tööjõudlust. Hõlmader sai Ida-Euroopas tuntuks 18. sajandi lõpul.
Inglise päritolu hõlmadrad jõudsid Eestisse 19. sajandi algul ning neid kasutati mõisapõldudel. Talupojad olid alguses hõlmatrade vastu, kuna nendega kaasnesid suurenenud töönormid ning väikesed maatõugu hobused ei jõudnud raskeid atru vedada. Hõlmadrad võeti omaks 19. sajandi teises pooles, kui valmistati atru, millel oli puust tiisel ja raudhõlm. 1910 aastal olid põllumajandusloenduse andmetel Eestis kõikidest atradest 24% täisrauast hõlmadrad.
Kosovo Demokraatlik Partei

Kosovo Demokraatlik Partei (albaania keeles Partia Demokratike e Kosovës) on vasakpoolne Kosovo partei. Parteid juhib Hashim Thaçi.
Partei asutati 1999. aasta mais Kosovo Vabastusarmee poliitilise tiiva baasil. Esialgne nimi oli Demokraatliku Progressi Partei.
Partei võitis nii 2007. (35%) kui 2010. aasta (32%) üldvalimised.
Värbkakk

Välimus

Värbkakk on meie teistest kakkudest selgesti eristatav juba ainuüksi suuruse järgi. Sulestik selja poolt pruun, korrapäraste valkjate tähnidega, kõhu poolt valge, pruunikate viirgudega, silmad kollased.
Emaslinnud on isaslindudest veidi suuremad. Isaslindude pikkus on 15–17 cm, emaslindudel 17–19 cm. Isaslinnud kaaluvad 50–65 g, emaslinnud 67–77 g (enne hauduma asumist rohkemgi).

Levik ja elupaik

Värbkakk on levinud kogu taigavööndis Skandinaaviast Ida-Siberini. Eraldi värbkakuasurkondi elab ka Kesk-Euroopa mägimetsades.
Eestis on värbkakk üldlevinud vähesearvuline haudelind. Värbkaku arvukuseks on meil arvatud 200–500 haudepaari , kuid ilmselt on tegemist alahinnanguga, mis tulenes värbkaku eluviisi puudulikust tundmisest. Viimase arvukushinnangu järgi pesitseb Eestis värbkakke 600–1200 paari ning liigi talvine arvukus on hinnanguliselt 1000–3000 isendit.
Värbkakk asustab kõige meelsamini vaheldusrikkaid metsamaastikke vanade kuuse-segametsatukkadega, kuid võib elada ka männikutes ja muud tüüpi metsades.

Pesitsemine

Värbkakk pesitseb vanas rähniõõnsuses – talle sobivad nii suur-kirjurähni,valgeselg-kirjurähni kui ka laanerähni sepistatud õõnsused.
Pesitsemiseks sobib ka spetsiaalmõõtmetega pesakast.
Värbkaku territooriumihüüdu – lühikest, seeriana korratavat vilet "kjüüp" – võib kõige sagedamini kuulda aprilliõhtutel, vahetult enne ja pärast päikeseloojangut. Munema asuvad värbkakud tavaliselt aprilli keskpaiku. Kurnas võib olla kuni 10 (keskmiselt 7) valget muna. Haudumiseks kulub ligikaudu üks kuu ning umbes kuuvanustena on pojad lennuvõimelised.

Toitumine

Värbkaku toiduks on pisinärilised ja väikelinnud. Sügisel ja talvel kogub toiduvarusid – närilisi ja värvulisi puuõõnsustesse ja pesakastidesse. Lumerikastel talvedel aitavad toidulaod värbkakkudel raskemad ajad üle elada.
Kesk-Atlandi mäestik

Kesk-Atlandi mäestik on ookeani keskahelik Atlandi ookeani keskosas.
See jagatakse Põhja- ja Lõuna-Atlandi mäestikuks.
Mäestiku tekkepõhjus on laamade eemaldumine.
Kesk-Atlandi mäestikul on palju vulkaane, sealhulgas vulkaanitekkelised saared (Island, Jan Mayen, Assoorid, Sāo-Paulo saar, Ascension, Tristan da Cunha saared, Bouvet' saar ja teised). Piirkonnas toimub tihti nõrku maavärinaid.
Talendid koju!

"Talendid koju!" oli 2010. aasta oktoobris Eesti Kaubandus-Tööstuskoja algatatud projekt, milles püüti viia välismaale õppima või tööle läinud noori kokku Eesti tööandjatega, et välismaakogemusega noored tuleksid tagasi Eestisse ja pidurduks nn ajude väljavool. Projekti keskmes oli samanimeline veebiportaal.
Projekti raames korraldatud uuringu andmeil soovis 2010. aastal 89 protsenti pikemat aega välismaal elavaist või töötavaist noortest Eestisse tagasi tulla, kui nad saanuks head elatustaset võimaldava töötasu ja sobiliku töökeskkonna. Samas pidas 2011. aastal MTÜ Dream Foundation küsimustikule vastanud noortest, kes alles kavatsesid välismaale õppima minna, naasmist ebatõenäoliseks 32 protsenti.
Projekt kuulutati lõppenuks 2012. aasta sügisel, mil pärast kahe aasta pikkust tegevust naasis Eestisse 27 Eestist lahkunut. Oma CV lisas portaali 743 inimest. Projekti rahastas 120 000 euroga Euroopa Sotsiaalfond. 
"Talendid koju!" seostub ka kirjatalgutega "Eesti ustest – sisse, välja", mille kuulutas välja president Toomas Hendrik Ilves.

Hinnangud

Algusest peale toimus ajakirjanduses "Talendid koju!" teemal tihe diskussioon. Kampaaniale heideti ette väidetavat keskendumise pärast üksnes kõrgepalgalistele talentidele, rõhumist patriotismile tagasitulekuks soodsa keskkonna loomise asemel ning liiga kitsaid piire. Ekspertide hinnangul vajaks taoline algatus laiemat rahvastiku- ja sotsiaalpoliitilist tuge. Teiste seas kritiseerisid projekti riigikogu esimees Ene Ergma ja publitsist Mihkel Mutt. Tähelepanu pälvis asjaolu, et projekti käigus ei tehtud koostööd teise eestlaste Eestisse naasmist toetava institutsiooni, Integratsiooni ja Migratsiooni Sihtasutusega (MISA). Projekti pooldajate seas oli president Toomas Hendrik Ilves, kes nimetas seda hea kodanikualgatuse näiteks.
Ka projekti lõpliku edukuse üle on vaieldud. "Arvestades seda, et tagasipöördumine ei ole kerge, on see tulemus hea ja peaks julgustama järgmisi inimesi tagasi tulema," ütles meeskonnaliige Artur Elme projekti lõpuüritusel. Kõik hinnangud naasnute arvule ei ole olnud siiski positiivsed.
Taali vald

Taali vald (saksa keeles Staelenhof; ka Paikuse vald) oli vald Pärnumaal Tori kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1939.
1893 liideti Taali vallaga Sindi vald.
Väike-kärbsenäpp

Väike-kärbsenäpp (Ficedula parva) on kärbsenäplaste sugukonda kuuluv lind. Ta on Eestis arvatud III kaitsekategooriasse (2012).
Ta on Ida-Eestis harilik ja Lääne-Eestis väikesearvuline haudelind. Pesitsusperiood vältab Eestis maist septembrini.
Ta asustab tavaliselt suuremaid lopsaka taimestikuga leht- või segametsi, ka vanades kuusikutes.
Jaan Kivisild

Jaan Kivisild (22. aprill 1882 Olustvere vald, Viljandimaa – 1954 Tallinn) oli Eesti Panga direktor.
Ta õppis aastail 1915–1918 Riia Polütehnilise Instituudis ja 1920–1923 (lõpetas 1924) Tartu Ülikooli kaubandusosakonnas.
Kivisild oli aastail 1914–1916 Tartu 2. Laenu ja Hoiu Ühisuse, 1919–1920 Riigikassa, 1921–1924 AS Põhja Panga Tartu osakonna, 1925 ETK rahandusosakonna juhataja, 1926–1933 Eesti Panga direktor, 16. jaanuar 1936–1940 Tallinna Börsikomitee vannutatud maakler.
Aastail 1941–1945 teenis ta Punaarmees.
Jaan Kivisild suri aastal 1954 ja ta maeti 17. detsembril 1954 Rahumäe kalmistule.
Ewa Swoboda

Karjäär

Swoboda esimeseks suurimateks tiitlivõistlusteks olid 2013. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel Donetskis, kus ta osales 100 meetri jooksus ja sai seal ajaga 11,61 neljanda koha. Samal aastal parandas ta 100 meetris Poola juunioride rekordit, joostes 11,54.
Tema esimeseks täiskasvanute tiitlivõistlusteks olid 2015. aasta Euroopa sisemeistrivõistlused Prahas. Ta osales 60 meetris, jõudes finaali, kus sai Euroopa juunioride rekordiga 7,20 sekundit kaheksanda koha.
2015. aasta juunioride Euroopa meistrivõistlustel Eskilstunas võitis ta 100 meetri jooksus 11,52 kuldmedali ja 4×100 meetri teatejooksus hõbemedali.
2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel Amsterdamis tegi ta kaasa ainult 4×100 meetri teatejooks, saades Poola naiskonnaga seitsmenda koha.
2016. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel Bydgoszczis võitis ta Poola juunioride rekordiga 11,12 hõbemedali.
2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros jõudis ta 100 meetri jooksus poolfinaali, jäädes oma poolfinaalis 11,18-ga eelviimaseks. 4×100 meetri teatejooks sai ta Poola naiskonnaga 13. koha.
2017. aasta Euroopa sisemeistrivõistlustel Belgradis võitis ta oma esimese medali täiskasvanute klassis, kui sai 60 meetri jooksus 7,10-ga pronksmedali. 
2017. aasta Euroopa U23 meistrivõistlustel võitis ta kuldmedali 100 meetris ajaga 11,42.
2017. aasta maailmameistrivõistlustel Londonis jõudis ta 100 meetri jooksus ajaga 11,24 poolfinaali. Oma poolfinaalis jäi ta 11,35-ga viimaseks.
Alexis Pinturault

Alexis Pinturault (sündinud 20. märtsil 1991 Moutiersis) on Prantsusmaa mäesuusataja.
Juunioride maailmameistrivõistlustel on Pinturault võitnud kaks kuldmedalit suurslaalomis, olles esimene nii 2009. aastal Garmisch-Partenkirchenis kui ka 2011. aastal Crans Montanas. 
Taliolümpiamängudelt on ta võitnud Alpi kahevõistluses hõbemedali (2018) ning suurslaalomis kaks pronksmedalit (2014 ja 2018).
2019. aastal tuli Pinturault Alpi kahevõistluses maailmameistriks.
Maailma karikavõistlustel osales Pinturault esimest korda 13. märtsil 2009 Åres suurslaalomis ja pidi esimese laskumise järel katkestama. Punktikohale ehk 30 parema hulka jõudis ta esimest korda 5. veebruaril 2011 Hinterstoderis ülisuurslaalomis, kus ta sai kuuenda koha. Samal aastal 5. märtsil Kranjska Goras jõudis ta esimest korda poodiumile suurslaalomis, kus ta kaotas 0,02 sekundit võitjale Carlo Jankale. Teise poodiumikoha sai ta samuti suurslaalomis samal aastal Söldenis, kui oli jälle teine, seekord Ted Ligety järel.
Taliaferro maakond

Ajalugu

Maakond moodustati 1825. aastal.
Gantti diagramm

Gantti diagramm (inglise keeles Gantt chart) on horisontaalne tulpdiagramm, mille lõi 1917. aastal USA insener ja sotsiaalteadlane Henry L. Gantt tootmise kontrollvahendiks. Gantti diagramm on tööriist, mis koosneb tegevusnimestikust ja tegevusi visualiseerivast graafikust ning võimaldab kasutajal modelleerida projekti teostamiseks vajalikke ülesandeid (kavandamine, koordineerimine ja jälgimine).

Ajalugu

Esimese Gantti diagrammi laadse tööriista, harmonogrammi, leiutas aastal 1896 Poola insener Karol Adamiecki, kuid see ei jõudnud laiema üldsuseni enne 1931. aastat. Gantt viis aga Adamiecki kontseptsiooni uuele tasemele ja see leidis juba laialdast kasutust. Diagramm on nimetatud Henry L. Gantti järgi, kes arendas diagrammi aastatel 1910–1915. Gantt võttis tehnika projektijuhtimise vahendina kasutusele eesmärgil ehitada Esimese Maailmasõja ajal kiirelt sõjalaevastikku. Algul tehti Gantti graafikuid vaid käsitsi, st iga kord projekti muutes oli vaja diagrammi muuta või uuesti teha ning seetõttu jäi nende kasutegur piiratuks. 
Ajas ei ole Gantti diagrammi olemus muutunud, vaid muutunud on pigem tema kasutamise funktsioon.

Gantti diagramm võrdluses PERTi diagrammiga

Nii PERTi kui ka Gantti diagrammid näitavad ülesandeid, mis tuleb täita, kuid diagrammid rõhutavad erinevaid detaile. Gantti diagrammides keskendutakse iga ülesande täitmise protsendile ning on raske näha ülesannete omavahelist sõltuvust. Kuigi tavaliselt ei näita PERTi diagramm täitmise protsenti võrgumudeli kasutamise tõttu, on lihtne näha, millised ülesanded üksteisest sõltuvad.
PERTi ja Gantti diagrammid erinevad põhiliselt visuaalselt. Gantti diagrammid näitavad selgelt illustreeritult projekti staatust, kuid Gantti diagrammide probleemiks on see, et nad ei näita sõltuvust ülesannetest – ei ole näha, kuidas ülesanne, mis jääb graafikus alla, mõjutab teisi ülesandeid. Lihtsamate projektide jaoks, kus esineb vähe üksteisest sõltuvaid ülesandeid, on Gantti diagramm ideaalne variant.
Keerulisemates projektides ei pruugi Gantti kasutamine eriti efektiivne olla ning selleks on loodud PERTi diagramm – teine populaarne projektijuhtimises kasutatav diagramm. PERTi diagramm sarnaneb kriitilise tee analüüsi meetodiga (inglise keeles CPM ehk Critical Path Method). PERTi diagrammis on esitatud kolm ajastruktuuri: optimistlik, kõige tõenäolisem ning pessimistlik. PERTi diagrammi ajastruktuuride abil on võimalik projekti erinevate aspektide realistlikkust paremini hinnata. Automatiseeritud Gantti diagrammid salvestavad rohkem teavet ülesannete kohta, näiteks konkreetsete ülesannete jaoks määratud isikud ja märkused toimingute kohta. Plussiks on ka see, et neid saab hõlpsamini muuta kui PERTi diagramme. Graafikuid saab sageli korrigeerida, et kajastada projekti ülesannete tegelikku olekut.
Irina Sedakova

Elulugu

Lõpetas 1978. aastal Moskva Lomonossovi nimelise Riikliku Ülikooli filoloogia teaduskonna, 1984. aastal kaitses ta väitekirja "Bulgaarlaste uusaastakombestiku leksika ja sümbolid" (Лексика и символика святочно-новогодней обрядности болгар», 2007. aastal kaitses doktoriväitekirja "Bulgaaria sünnitekstide keelelis-kultuurilised alused" ("Лингвокультурные основы родинного текста болгар"). 1991. aastast töötab Venemaa Teaduste Akadeemia Slavistika Instituudis.
Töötas aastatel 1983–1991 Moskva Riikliku Ülikooli slaavi filoloogia osakonnas, 1994–1996 Exeteri Ülikoolis (Suurbritannias). 2010. aasta novembris oli Sassari Ülikooli (Sardiinias Itaalias) külalisprofessor. Alates 2010. aastast loeb etnolingvistika ja kultuuridevahelise kommunikatsiooni kursusi Venemaa Riiklikus Humanitaarülikoolis. 
Sedakova on pidanud külalisloenguid järgmises institutsioonides: Wasseda Ülikoolis ja Sapporo Ülikoolis Jaapanis; Eesti Kirjandusmuuseumis Tartus Eestis; Sofia Ülikoolis ja Šumeni Ülikoolis  Bulgaarias;  Sassari Ülikoolis Itaalias; Exeteri Ülikoolis Suurbritannias; Alamosa College'is Colorados Ameerika Ühendriikides.
I. Sedakova on Venemaa Teaduste Akadeemia Slavistika Instituudi juhtivteadur, juhib Slavistika Instituudi tüpoloogia ja võrdleva keeleteaduse osakonda, ta on Keele ja Kultuuri Uurimise Keskuse Balkanica juht.

Teadustöö

Irina Sedakova on Rahvusvahelise Etnoloogia ja Folkloori Seltsi töörühma Rituaalne aasta (The Ritual Year) viitsepresident, Kagu-Euroopa maade rahvusvahelise uurimisorganisatsiooni (AIESEE) Venemaa komitee teadussekretär, jätkuürituste sarja Balkani seminarid (Балканскиe чтений) korralduskomitee juht.
Irina Sedakova teadustöö on seotud keele teooria, arhailise ja tänapäevase kombestiku laia probleemide ringiga, rahvausundi, slaavi keelte leksika, interneti ja reklaamide keele jälgimisega. Ta osales "Väikese Balkani keelte murdeatlase" (МДАБЯ) materjalide kogumises ja on aastaid teinud välitöid Bulgaarias ning teistes Balkani ja slaavi riikides. Irina Sedakova kuulub autorite kollektiivi, kes valmistas ette etnolingvistilise sõnastiku- entsüklopeedia "Slaavi vanavara: Etnolingvistiline sõnastik" (vene keeles "Славянские древности: Этнолингвистический словарь")(lühend СДЭС) (1995–2012).
Avaldab kirjutisi Slavistika Instituudi teaduskogumikes, toimetab ja redigeerib Slavistika Instituudi slavistika ja balkanistika kogumikke. Ta on enam kui 350 publikatsiooni, sh kolme monograafia, 35 toimetatud raamatu ja ajakirjade erinumbrite, artiklite, entsüklopeediaartiklite ja ülevaadete autor, mis on avaldatud kokku 32 riigis.
Kuulus Eesti esimese humanitaarteaduste tippkeskuse Eesti Kultuuriloo ja Folkloristika Tippkeskuse juhtkomiteessesse(2001–2007), ajakirja Folklore toimetuskolleegumi liige.
Anton Mutt

Anton Mutt (22. juuni 1933 Tartu – 25. märts 2003) oli eesti fotograaf ja filmioperaator.
Ta oli esimene Eesti operaator, kes lõpetas Moskva kinoinstituudi kino eriala.
Ta töötas aastatel 1956–1990 Eesti Televisioonis filmioperaatorina.
Kura jõgi

Kura (türgi keeles Kura çayı, gruusia keeles მტკვარი (Mtkvari), aseri keeles Kür) on jõgi Aasias Taga-Kaukaasias.
Kura on 1515 km pikk, millest 174 km on Türgis, 435 km Gruusias ja 906 km Aserbaidžaanis. Tema valgla on 198 300 km² suur ja see hõlmab kogu Armeenia, ehkki jõgi ise Armeeniat ei läbi. Jõe vooluhulk suudmes on keskmiselt 443, minimaalselt 206 ja maksimaalselt 2250 m³/s.
Kura algab Türgist Armeenia mägismaalt 2740 m kõrguselt. Ülemjooksul lookleb ta valdavalt põhja ja läbib mitu nõgu. Seejärel murrab ta kirde suunas voolates Boržomi kuristikus läbi Väikese Kaukasuse. Alamjooksul pöördub ta kakku. Kura suubub Kaspia merre, moodustades delta. Kuna suue Kaspia meres asub 28 m allpool merepinda, on jõe lang 2768 m.
Kura olulisimad lisajõed on Araks (parempoolne), Qanıx (Alazani) ja Iori (vasakpoolsed). Viimased kaks suubuvad Kura keskjooksul asuvasse Mingəçeviri veehoidlasse.
Kural asuvad Gori, Thbilisi, Rusthavi ja Mingəçevir.
Franz Josef Jung

Franz Josef Jung (sündinud 5. märtsil 1949) on Saksamaa poliitik.
Ta oli Angela Merkeli valitsuse kaitseminister 22. novembrist 2005 kuni 27. oktoobrini 2009 ning seejärel tööminister kuni 27. novembrini 2009. Ta astus tagasi süüdistuste tõttu, mis puudutasid tema tegevust kaitseministrina seoses 4. septembril 2009 Afganistanis Kondūzis toimunud tsiviilohvreid nõudnud NATO õhurünnakuga. 
Jung õppis õigusteadust Mainzi ülikoolis. Ta on töötanud poliitilistel ametikohtadel Hesseni liidumaal.
Paadla lade

Paadla lade on siluri ladestu Ludlowi ladestiku regionaalne kronostratigraafiline üksus (lade). Paadla lademe all lamab Rootsiküla lade ja temal lasub Kuressaare lade. 
Ladet hakkas esimesena eristama Hendrik Bekker aastal 1925. Lademe stratotüübiks on Paadla murdu tehtud Paadla puurauk, neostratotüübiks aga Kuressaare (Kingissepa) G1 puurauk. Üleilmses standardis vastab sellele  Gorsti lade, ülemises otsas ka Ludfordi lade. Lade on nime saanud endise Paadla küla järgi.
Lademe vanus on 419,4...422,7 miljonit aastat. Litostratigraafiliselt vastavad sellele Engure kihistu, Kihnu kihistu, Paadla kihistu, milles on eristatud Sauvere ja Uduvere kihid, ning Ventspilsi kihistu. Samuti kuuluvad sellesse Himmiste kihid.
Lademe avamusalad on Saaremaa lõunaosas, Liivi lahe saartel ja Mandri-Eestis Varbla ja Tõstamaa piirkonnas. Lademe kivimid esinevad veel Kihnu ja Ruhnu all, sealt ida suunas neid ei esine.
Lade paljandub näiteks Kaali kraatrivallil, Roopa ja Katri pangal ning Kogulas.
Lademe kivimkoosseisus on palju dolo- ja lubjakivi. Läti aladel on lade paksem, seal on tema paksus 30-70 meetrit. Seal moodustab lademe põhiosa mergel, kuigi see sisaldab ka lubjakivi. Ventspilsi kihistu sisaldab ka domeriiti.´
Hofstra ülikool

Hofstra ülikool (inglise keeles Hofstra University) on eraülikool USAs New Yorgi osariigis Hempsteadis.
Ülikool asutati 1935.
Ülikoolis õpib üle 11 000 üliõpilase (2016).
Ernst-Johannes Põdderi bareljeef

Ernst-Johannes Põdderi bareljeefiga mälestustahvel paigaldati kindral Ernst Põdderi mälestuseks tema 70. surma-aastapäeval 2002. aastal Barclay hotelli fuajeesse Tartus, aadressil Ülikooli tänav 8. Mälestustahvli autor on Airike Taniloo. Selles hoones asus aastatel 1920-1930 Eesti kaitsevägede 2. diviisi staap, mille ülemana Ernst Põdder teenis.
Parda tänav

Parda tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Sadama asumis Ahtri tänava ja Admiraliteedi basseini vahel.
Tänav sai nime 26. jaanuaril 2011. Ent juba 2006. aastal oli Admiraliteedi basseini teisele küljele kavandatud Poordi tänav.
Renate Pajusalu

Renate Pajusalu (sünninimi Renate Elango; sündinud 13. novembril 1963) on eesti keeleteadlane.

Haridus

Renate Pajusalu lõpetas 1981 Nõo Keskkooli ning 1986 Tartu Ülikooli eesti keele ja kirjanduse erialal. 1991 sai ta Tartu Ülikoolist magistrikraadi eesti keele alal, 1999 samast doktorikraadi väitekirjaga teemal "Deiktikud eesti keeles".

Teadustöö

1986–1989 töötas ta Tartu Ülikooli tehisintellekti labori nooremteadurina, 1989–1994 eesti keele (võõrkeelena) õppetooli õpetajana, alates 1994 lektorina. 1996–1997 oli ta Turu Ülikooli eesti keele lektor, 1998–2000 Tartu Ülikooli üldkeeleteaduse lektor, 2000–2007 dotsent. Alates 2007. aastast on ta Tartu Ülikooli üldkeeleteaduse professor.

Isiklikku

Ta on abielus eesti keeleteadlase Karl Pajusaluga. Tema isa oli füüsik Mart Elango (1936–1996), vanaisa pedagoogikateadlane ja Vabadussõja veteran Aleksander Elango.

Teoseid

"Sõna ja tähendus" Renate Pajusalu, 2009, EKSA
Tudulinna Rahu kogudus

EELK Tudulinna Rahu kogudus on luterlik kogudus Tudulinnas.
Kogudus kuulub Viru praostkonda, varem kuulus Tartu praostkonda.
Koguduse hooldajaõpetaja on Avo Kiir, organist Kaja Viiul.
Jumalateenistused on kord kuus algusega kell 12.00 Tudulinna kirikus.