google/wiki40b huggingface dataset:
Jean-François de La Pérouse

Jean François Galaup, La Pérouse'i krahv või Lapérouse'i krahv (23. august 1741 Go mõis Albi lähedal – arvatavasti 1788) oli Prantsusmaa mereväeohvitser, meresõitja.
Oma ekspeditsiooni käigus avastas ta Sahhalini ja Hokkaidō saare vahel väina, mis tema auks nimetati La Pérouse'i väinaks.
Ta hukkus koos oma ümbermaailmareisi kaaslastega Vanikoro atolli (Saalomoni saared) juures.
Afganistani Islami Emiraat

Ajalugu

Talibani võim kerkis Nõukogude-Afganistani sõjale (1979–1988) järgnenud kaosest. See algas islami fundamentalistliku poliitilis-religioosse liikumisena Helmandi ja Kandahari provintsi üliõpilaste seas. Ülekaalukalt puštu etnilisse rühma kuuluvatest liikmetest koosnev Taliban ühendas Pashtunwali hõimukoodeksi Deobandi islami õpetustega. Selle tulemusel tekkis lääne kultuuri ja modernismi vastane ning äärmiselt piiranguterohke islami fundamentalistlik ideoloogia.
Kandaharist levima hakanud liikumine haaras 1996. aasta lõpuks võimu ka pealinnas Kabulis. 2000. aastal oli Taliban oma kontrolli alla saanud 90% riigi territooriumist. Opositsiooniline Põhja Allianss hoidis enda valduses mõningaid territooriume, millest enamik asus Afganistani kirdeosas Badakhshani provintsis. Talibani režiimi eesmärgiks oli kehtestada riigis šariaadi islamiseaduste süsteem. Taliban toetas ka mudžahiide ning võimaldas oma territooriumil tegutseda Al-Qaeda võrgustikul.
Islami Emiraadi viie aasta pikkune valitsemine tõi Afganistani elanikele kaasa vabaduste piiramise ja inimõiguste rikkumise. Naistel keelati tööl käimine, tütarlastel koolis ja ülikoolis käimine. Toimus süstemaatiline teisitimõtlejate represseerimine. Vargusi ja muud kuritegevust karistati jäsemete amputeerimisega. Samal ajal suutis Taliban aastaks 2001 peaaegu täielikult likvideerida Afganistanis oopiumikaubanduse.

Välissuhted

Afganistani Islami Emiraati tunnustasid ametlikult Pakistani, Saudi Araabia ja Araabia Ühendemiraatide valitsused. Talibani juhitud riiki ei tunnustanud Türkmenistani valitsus, kuid teadaolevalt pidas Talibaniga ametlikke kohtumisi ning sõlmis Talibani valitsuse ministritega ka kokkuleppeid.
Afganistani šiiitliku vähemuse represseerimise tulemusel asus Iraan aktiivsemalt toetama Põhja Allianssi. 1998. aastal hõivasid Talibani väed Iraani konsulaadi Mazari Sharifis ning hukkasid Iraani diplomaadid. Intsidendi tulemusena oli Iraan väga lähedal Talibani vastu sõtta astumisele, kuid ÜRO Julgeolekunõukogu ja Ameerika Ühendriikide sekkumine peatas kavandatud invasiooni.
Taliban toetas ka islami militaristlikke organisatsioone Tšetšeenias, Kašmiris ja Xinjiangis, asudes niimoodi vaenujalale Venemaa, India ja Hiinaga.
Andy McCoy

Andy McCoy (kodanikunimi Antti Hulkko; sündinud 11. oktoobril 1962 Pelkosenniemi vallas) on soome muusik.
Ta on mänginud ansamblites Pelle Miljoona Oy ja Hanoi Rocks.
Andy McCoy on ise väitnud, et ta on osaliselt mustlaspäritolu,kuid tegemist on müstifikatsiooniga.
Surikaat

Teadus

Tuntumaid surikaatide uurijaid on Briti zooloog ja etoloog Timothy Clutton-Brock, kes käivitas 1990. aastate algul Kalahari surikaadi projekti ("Kalahari Meerkat Project").
Rahkla mõis (Simuna)

Rahkla mõis (saksa keeles Rachküll) oli rüütlimõis Simuna kihelkonnas Virumaal.
Andsu järved

Andsu järved on järvestik Võrumaal Võru vallas. Need on Edejärv (pindala 1,6 ha, suurim sügavus 6,8 m) ja Perajärv (1,4 ha, 12,4 m).
Järvede ja nende lähimaastiku kaitseks on asutatud Andsu järvede maastikukaitseala.
Madisoni maakond (Arkansas)

Ajalugu

Maakond moodustati 1836. aastal.
Monoid

Ühikelemendi ainsus

Monoidi definitsioonist järeldub, et tal on üksainus ühikelement. Tõepoolest, oletame, et monoidil M on ühikelemendid e ja i. Siis e*i=e, sest i on ühikelement, ja e*i=i, sest e on ühikelement. Järelikult e=i, seega ühikelemendid langevad kokku.

Taandatavusomadusega monoidid

Iga monoid ei ole isomorfne mingi rühma alammonoidiga. Monoidis võivad leiduda kaks elementi a ja b nii, et a*b=a, kuigi b ei ole ühikelement. Selline monoid ei ole isomorfne mõne rühma alammonoidiga, sest rühmas saaks korrutada ülaltoodud võrduse mõlemad pooled vasakult elemendi a pöördelemendiga ning tuleks välja, et b=e, mis aga kõnealusel juhul pole tõsi.
Monoidil (M,*) on taandatavusomadus, kui mis tahes a, b ja c puhul hulgast M järeldub sellest, et a*b=a*c, et b=c ning sellest, et b*a=c*a, järeldub, et b=c.
Taandatavusomadusega kommutatiivne monoid on isomorfne mõne rühma alammonoidiga. Nii näiteks on naturaalarvude monoid liitmise suhtes alammonoid täisarvude rühmas liitmise suhtes. Kui taandatavusomadusega monoid ei ole kommutatiivne, siis ta ei pruugi olla isomorfne mõne rühma alammonoidiga.
Taandatavusomadusega lõplik monoid on isomorfne mõne rühmaga.

Pöördmonoid

Pöördmonoid on monoid M, milles mis tahes elemendi a jaoks leidub üks ja ainult üks a⁻¹∈M nii, et a=a*a⁻¹*a ja a⁻¹=a⁻¹*a*a⁻¹.

Alammonoidid

Monoidi M alammonoid N on hulga M alamhulk N, mis sisaldab ühikelementi ning mille mis tahes elementide korrutis on hulga N element. Hulk N moodustab siis ise monoidi, mille tehe on saadud monoidi M tehte kitsendamisel hulgale N.

Seos kategooriate teooriaga

Monoide võib vaadelda kategooriate erijuhuna. Tõepoolest, monoidi tehte aksioomid on täpselt samad mis morfismide korrutamisel, kui tegemist on objekti morfismidega iseendale.
Monoidi võib seega vaadelda üheainsa objektiga kategooriana: kui on antud monoid (M,*), siis saab konstrueerida üheainsa objektiga väikese kategooria, mille morfismid on monoidi M elemendid. Morfismide korrutamine on antud monoidi tehtega *.
Monoidide homomorfisme võib selles konstruktsioonis vaadelda funktoritena üheelemendiliste kategooriate vahel.
Nõnda võib kategooriaid vaadelda monoidide üldistusena. Paljusid monoidide teooria derfinitsioone ja teoreeme saab üldistada mitme objektiga väikestele kategooriatele.

Monoidide kategooria

Monoidid moodustavad monoidide kategooria Mon, mille objektid on monoidid ja mille morfismid on monoidide homomorfismid.

Monoidobjekt kategooriate teoorias

Monoide saab kategooriate teoorias abstraktselt defineerida monoidobjektidena.
Röstimine

Röstimine on toiduaine või toidu kuumtöötlemine, mille puhul see  kuumeneb ja pruunistub. 
Selleks kasutatakse näiteks panni, hõõguvate süte kohale asetatud metallresti, rösterit vmt. 
Röstitakse näiteks saia ja leiba.
Franklini maakond (Florida)

Ajalugu

Franklini maakond moodustati 8. veebruaril 1832. aastal Jacksoni maakonna osast. Maakond sai nime poliitiku, teadlase ja leiutaja Benjamin Franklini järgi.
Karuse linnus

Karuse linnus ehk Vatla linnuse maalinn ehk Vatla maalinn ehk Linnuse maalinn oli ringvall-linnus Läänemaal Kotsu muinaskihelkonnas, mis nüüdisajal asub Pärnu maakonnas Lääneranna vallas. Linnamägi asub Vatlast põhja pool Linnuse külas moreenseljaku loodeotsal.
Umbes 1700 ruutmeetri suurust linnuseõue ümbritseb 2–5 m kõrgune ringvall, lääne- ja kaguküljel on väravakoht. 11.–13. sajandil oli linnus arvatavasti muistse Karuse kihelkonna keskus (Henriku Liivimaa kroonikas Cozzo).
Linnamäest lõunas, kagus ja põhjas on säilinud muistset kultuurkihti, arvatavasti muinasaja taludest.
Arheoloogilisi väljakavamisi on teinud 1972. aastal Evald Tõnisson.
On oletatud, et Vatla linnamäel asus Henriku Liivimaa kroonikas mainitud Paehalle linnus.
Audioloogia

Audioloogia on õpetus elusolendite, eeskätt inimese kuulmise olemusest ja omadustest.
Termin "audioloogia" on tuletatud ladinakeelsest sõnast audire (kuulma) ja kreekakeelsest sõnast λογία (-loogia) 1940. aastatel.
Audioloogiliste uuringute põhiliseks, kuid mitte ainsaks meetodiks on audiomeetria. 
Audiomeetria põhilisteks vahenditeks on audiomeetrid. Nende abil teostatakse audiogrammide koostamiseks vajalikke audioloogilisi mõõtmisi. Audiogrammid on põhilised diagnoosi koostamise vahendid. Lisaks kasutatakse tümpanomeetriat (keskkõrva seisundi mõõtmiseks) ning erinevaid teisi kuulmist (ABR, OAE jne) ja tasakaalu (VNG, vHIT, VEMP jne) uurivaid meetodeid.
Audioloog on spetsialist, kes tegeleb kuulmislanguse ja tasakaaluprobleemide identifitseerimise ja hindamisega ning habilitatsiooni ja rehabilitatsiooniga. Lisaks tegeletakse kuulmislanguse ennetustöö ja nõustamisega, tinnituse nõustamisega ja kuulmisteraapiaga. Audioloogid sobitavad muuhulgas ka kuuldeaparaate.
Anna kirik

Ajalugu

Praeguse Anna kiriku kohal asus varem 17. sajandi keskel rajatud puukabel.
Anna kiriku ehitamist alustati 1776 ning kiriku pühitses 6. juulil 1780 sisse Järvamaa praost Johannes Rinne.
Valminud barokkstiilis saalkirik oli Järvamaa väikseim.
1852. aastal tehti kirikule põhjalik remont.
1914. aastal paigaldati kirikutornile uus sindelkatus. 1927. aastal korrastati katus ning krohviti ja valgustati kogu kirik.
1930. aastal lõhkus äike kirikutorni, ühe püsttala ja välisuksed. Hoone taastati juba samal aastal.
1957. aastal toimus kirikus põhjalik remont ning 1975 asendati kivikatus eterniitkatusega. Samal aastal restaureeriti ka kantsel, altar ning altarimaal.
1990. aastal värviti üle kirikutorn.

Sisustus

Kiriku altarisein ja kantsel valmisid 1892. aastal Paides Rudolf von zur Mühleni projekti järgi. Tema loodud on ka altarimaal "Päästa mind, Issand".
Kirkikukellad on valatud 1790. ja 1853. aastal Tallinnas.
Kirikus on ka 1758. aastast pärinev Georg Johann von Bocki hauaplaat, mis on toodud varem seal paiknenud Anna kabelist.
Lembit Lõhmus

Lembit Lõhmus (sündinud 25. septembril 1947 Mustlas) on eesti graafik. 
Õppis 1969–1975 Tartu Kunstikoolis ja Eesti Riiklikus Kunstiinstituudis, mille lõpetas kunstnik-ruumikujundajana (cum laude). Töötas aastatel 1975–1977 Eesti Kunstimuuseumis tarbekunstiosakonna juhatajana. Oli aastatel 1977–1988 sisustusarhitekt Eesti Projektis ja Kommunaalprojektis. Aastatel 1989–2003 tegutses vabakutselise graafikuna, 2003–2010 töötas Eesti Postmargis kunstnikuna ning jäi 2010. aastal pensionile.
Oli 1989–1992 Tallinna Eksliibriseklubi president. Aastast 2006 on Lembit Lõhmus Rahvusvahelise Eesti Filatelistide Seltsi Estonia auliige, 2011. aastast Tarvastu valla aukodanik.     
Loonud üle 500 eksliibrise ning väikegraafikat puu-, vase- ja terasegravüüris. Postmarke (enam kui 200) teinud kuuele riigile – NSV Liit, Eesti, Rootsi, Läti, Leedu ja Kasahstan. Eksliibriseid loonud 28 riigi kogujatele.
Lembit Lõhmus on Eesti euromüntide reversi kujunduse autor.
Raul Saaremets

Raul Saaremets (sündinud 10. märtsil 1967 Kohtla-Järvel) on eesti muusik, diskor, produtsent ja raadiosaatejuht.
Ta on mänginud trumme ansamblis Röövel Ööbik ning tegutseb sooloartistina Ajukaja nime all. 
Ta on töötanud Raadio 2-s selle loomisest saadik ning juhtinud saateid "Vibratsioon" ja "Muusikanõukogu".
Ta on 2001. aastal asutatud osaühingu Umblu Records juhatuse liige.
Saaremets on mänginud Arvo Pärti filmis "Jan Uuspõld läheb Tartusse".
Öörahu

Öörahu on Lääne maakonnas Haapsalu linna halduspiirkonnas Eeslahes asuv 0,14 hektari suurune saar (rahu). Rahu rannajoone pikkus on 156 meetrit.
Rahu nimi kinnitati Haapsalu linnavolikogu otsusega, mis jõustus 11. märtsil 2005.
Päri mõis (Türi)

Päri mõis (saksa keeles Perrisar) oli rüütlimõis Türi kihelkonnas Järvamaal.
Õpetaja-metoodik

Õpetaja-metoodik ehk pedagoog-metoodik on kõrgeima kvalifikatsiooniga ametijärgu nimetus Eesti haridussüsteemis.
Ametijärk omistatakse atesteerimisel.
Fallout 76

Gameplay

"Fallout 76" on Bethesda Game Studiosi esimene võrgus mängitav videomäng. Mängijad võivad mängida nii üksinda kui ka kuni nelja mängija suurustes gruppides. Mängus ei ole ühtegi arvuti juhitud tegelast (NPC), kõik inimtegelased on teised mängijad. Mängu maailm on neli korda suurem "Fallout 4" jaoks kasutatud maailmast.

Tegevuskoht

Mäng on toimub USA Lääne-Virginia osariigis aastal 2102, 25 aastat pärast tuumasõda. Mängus on palju päriselus leiduvaid kohti, nagu näiteks Lääne-Virginia osariigi kapitoolium, The Greenbrier, Woodburn Circle, ja New River Gorge sild. Mängus leidub ka palju muteerunud koletisi nagu Mothman (koimees) ja Flatwoodsi koletis, mis on võetud Lääne-Virginia rahvaluulest.

Turundus

30. mail 2018 näidati Bethesda Twitch.tv kanalil 24-tunnist otseülekannet, kus oli näha ekraani lausega "Please Stand By" ja Vault Boy mänguasja. Otseülekannet vaatas kokku 2 miljonit inimest ja peaaegu alati vaatas seda üle 100 000 inimese korraga. Ülekanne lõppes Todd Howardi lühikese sõnumi ja mängu treileriga.
Hans Susi

Hans Susi (ka Hans Susy, Hansken Susy; surnud 1549) oli eesti tõlkija. Ta on teadaolevalt esimene, kes tegeles piiblitekstide tõlkimisega eesti keelde.
Susi oli kalamees Hans Susi poeg, kes õppis 1540. aastatel Tallinna linnakoolis. Seal märkas tema andekust Pühavaimu kiriku pastor Reinhold Beseler, kes huvitus piiblitekstide tõlkimisest eesti keelde. Seetõttu tegi ta Susile ülesandeks tõlkida Piiblist perikoope (jumalateenistustel kasutatavaid tekstiosi) ja liturgilisi laule, makstes talle selleks ka toetusraha. Paraku suri Susi juba 1549. aastal katku.
Susi töö ei olnud siiski arvatavasti tulutu, tõenäoliselt jätkas tõlikimist Beseler ise, kes aga juba 1553. aastal samuti katku suri. Toomas Paul on aga oletanud, et Susi ja Beseleri tekste kasutati eestikeelsete jumalateenistuste puhul kuni 17. sajandi keskpaigani; nimelt võisid nende tõlgitud tekstid jõuda autoriteetsesse tekstikogumikku "Meddy Kircko-ramat" (Meie kirikuraamat).
Infusoorid

Infusoorid (Infusoria) on ainuraksete rühma varasem nimetus. 
Seda on kasutatud ka ripsloomade (Ciliata) sünonüümina või suurema rühma, kuhu kuulusid ka viburloomad ja juurjalgsed, nimetusena.
Lohu vald

Lohu vald (saksa keeles Loal) oli vald Harjumaal Hageri kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891 ja siis liideti Lohu vald Kohila vallaga.
Valla alal asus Lohu mõis.
Valeri Solovei

Valeri Dmitrijevitš Solovei (vene keeles Валерий Дмитриевич Соловей; sündinud 19. augustil 1960 Štšastjas Ukraina NSV-s) on vene ajaloolane, õppejõud, poliitanalüütik ja publitsist.
Ta oli kuni 2019. aastani Venemaa Välisministeeriumi Moskva Riikliku Rahvusvaheliste Suhete Instituudi (MGIMO) reklaami ja suhtekorralduse kateedri professor ja juhataja. Tema peamised uurimisalad on Venemaa ajalugu ja poliitika, Vene-Ukraina suhted ning propaganda.
2012. aasta oktoobris valiti Solovei poliitilise partei Uus Jõud asutamiskongressil partei esimeheks. Venemaa justiitsministeerium keeldus seda parteid registreerimast. 
2018. aasta Venemaa presidendivalimistel tegutseb Solovei presidendikandidaadi Boriss Titovi valimisstaabi liikmena.
2019. aasta juunis palus MGIMO juhtkond Soleveid õppejõu ametist lahkuda, põhjendades seda sellega, et ta "teeb riigivastast propagandat ja õõnestab poliitilist stabiilsust" 19. juunil 2019 teatas Solovei meediale, et olles surve all, lõpetab ta poliitilistel põhjustel õppejõutöö, lahkub MGIMO-st ja hakkab kirjutama raamatut ühe Euroopa kirjastuse tellimusel.

Haridustee ja akadeemilised kraadid

Solovei lõpetas 1983. aastal Lomonossovi-nimelise Moskva Riikliku Ülikooli ajalooteaduskonna. Aastatel 1983–1983 oli ta algul aspirant, seejärel teadur NSV Liidu Teaduste Akadeemia NSV Liidu Ajaloo Instituudis (1991. aastast Venemaa Teaduste Akadeemia Venemaa Ajaloo Instituudis).
1987. aastal kaitses ta ajalookandidaadi kraadi väitekirjaga "Роль Института красной профессуры в становлении советской исторической науки и разработке проблем отечественной истории, 1921—1938 гг.". 1995. aasta maist septembrini oli ta London School of Economics and Political Science'i külalisteadur. 2005. aastal kaitses Solovei ajaloodoktori kraadi väitekirjaga teemal "Vene küsimus" ja selle mõju Venemaa sise- ja välispoliitikale ajavahemikus 18. sajandi algusest 21. sajandi alguseni.

Isiklikku

Solovei õde Tatjana Solovei on Lomonossovi-nimelise Moskva Riikliku Ülikooli etnoloogia kateedri professor.
Hotel Pierre

Hotel Pierre on 41-korruseline korterhotellist kõrghoone Kesk-Manhattani ärikeskuses New Yorgis East 61th Streeti ja Fifth Avenue nurgal Central Parki ääres.
160 meetri kõrgune elegantne hotell on uusbaroksete beaux-arts-stiili nüanssidega prantsuslikult uusrenessanslik ehitis, mis valmis aastatel 1928–1930. Selle projekteeris arhitektuuribüroo Schultze & Weaver. Algselt oli hoones 714 numbrituba, millest paljud muudeti suuremateks sviitideks. Tänapäeval on hotellis 189 hotellituba, millest 49 on sviidid, ning kolmel viimasel korrusel müüdav luksuslik katusekorter. Hotellis on aegade jooksul pikemalt peatunud paljud tuntud tegelased. 1981. aastal määras New York City Mälestusmärkide Säilitamise Komisjon hoone kaitsealuseks mälestusmärgiks (New York City Landmark) Upper East Side Historic Districti piirkonnas.
Valeria Ränik

Valeria Ränik (sündinud 19. augustil 1964 Moskvas) on eesti kirjanik.

Projekt "Eesti ilves"

Valeria Ränik juhtis projekti "Eesti ilves", mis tegeles ilveste tutvustamisega Eestis. Projekti raames kirjutas ta raamatuid ja esines korduvalt ajakirjanduses. Valeria Ränik jätkab ilveste ja ka muude kiskjate (ka metsloomarehabilitatsiooni) kohta info kogumist ja avaldamist oma kodulehekülgedel ning raamatutes.
Ternei rajoon

Geograafiline asend

Ternei rajoon asub Primorje krai põhjaosas Jaapani mere ääres. Ulatus põhjast lõunasse on 467 km. Piirneb põhjas Habarovski kraiga.

Reljeef

Rajooni reljeef on mägine.

Veestik

Suuremad jõed on Samarga ja Jedinka.

Kliima

Kliimat mõjutab Primorje hoovus. Rajoonis on pehmed talved, kuid jahedad suved.
Rajoonis asub suurem osa Sihhote-Alini kaitsealast.

Haldusjaotus

Rajoonis on 10 kohalikku omavalitsust, neist 3 linnalist.

Asustus

2010. aasta rahvaloenduse andmeil oli rahvaarv 12 483. Suurem osa asustusest on koondunud Jaapani mere äärde.
Rajoonis on 3 alevit: Ternei, Plastun ja Svetlaja. Neis elab 79% rajooni elanikest.
Andrei Belõi

Andrei Belõi (kodanikunimega Boriss Nikolajevitš Bugajev, 26. oktoober (vkj 14. oktoober) 1880 Moskva – 8. jaanuar 1934 Moskva) oli vene kirjanik.
Tema meistriteoseks peetakse sümbolistlikku romaani "Peterburg".
Ta sündis matemaatik Nikolai Bugajevi (1837–1903) peres. Kuni 26. eluaastani elas Belõi Moskva kesklinnas Arbatil ja tema tollases kodus on tänapäeval tema mälestuskorter.
Aastatel 1891–1899 õppis ta Polivanovi gümnaasiumis, kus viimastes klassides hakkas huvituma budismist, okultismist ja kirjandusest. Erilist mõju avaldasid talle Henrik Ibsen, Fjodor Dostojevski ja Friedrich Nietzsche. Noorpõlves püüdis ta kunstilis-müstilisi suundumusi ühendada positivismi ja täppisteadustega. Ta astus Moskva ülikooli matemaatikateaduskonda, aga õppis ka Darwini töid ja keemiat ning töötas selgrootute zooloogia alal. Belõi lõpetas 1903 ülikooli kiitusega.
Aastal 1903 alustas Belõi kirjavahetust Aleksandr Blokiga. 1904 kohtusid nad ka isiklikult. Aastal Blok tutvustas talle ka oma abikaasat, Dmitri Mendelejevi tütart Ljubovi, keda Blok väga ei hinnanud, vaid eelistas aega veeta kergemeelsete naistega. Belõi lõi Blokilt naise üle, kuid jäi temaga endistviisi sõbraks. Aastal 1906 avaldas Belõi sellest armastuskolmnurgast poeemi, mis ehmatas Mendelejeva ära ja naine läks oma mehe juurde tagasi. Belõi oli naise kaotamisest masenduses, mõtles isegi enesetapust, aga sõitis siis kaheks aastaks välismaale, kus jätkas luuletamist.
Pärast Venemaale naasmist abiellus Belõi Asja Turgenevaga ning 1911 käisid nad pulmareisil Sitsiilias, Tuneesias, Egiptuses ja Palestiinas.
Aastal 1912 kohtus Belõi Berliinis Rudolf Steineriga ja hakkas tema õpilaseks. Sõja puhkedes 1914 kolis Steiner koos oma õpilastega Šveitsi, kus Steineri õpilased ja järgijad püstitasid oma kätega Goetheanumi.
Aastal 1916 kutsuti Belõi Venemaale sõjaväe tervisekontrolli. Belõi sõitiski, jättes oma naise välismaale maha. Sõjaväkke siiski Belõid ei võetud. Ta kirjutas proosaraamatuid ja lävis tihedalt Proletkulti noorte proletaarsete kirjanikega (Proletkult moodustati alles järgmisel aastal).
Aastal 1917 sõitis Belõi Šveitsi tagasi, kuid vahepeal oli ta Asjale võõraks jäänud. Naine pühendas ennast Steineri organisatsioonile ja teda nimetati antroposoofiliseks nunnaks. Asja oli väljapaistev kunstnik ja eriti graafik, kelle töödega olid illustreeritud paljud antroposoofilised väljaanded.
Belõi naasis Venemaale ja tutvus seal Klavdijaga, kellest sai tema kolmas abikaasa. Klavdija oli abielus ja sai alles 1929 oma mehe juurest ära tulla. Mõni kuu hiljem abiellus ta Belõiga.
Alates aastast 1978 antakse Venemaal välja autoriteetse kirjandusauhinnana Andrei Belõi preemiat.
Mustikas (kaubanduskeskus)

Mustika keskuse põleng

5. märtsil 2009 toimus Mustika keskuses suurpõleng. Põlenguala levis 1000 ruutmeetrile ja vingu ja suitsukahjustusi sai kogu kaubanduskeskus. Põlengukahjud olid rohkem kui 100 miljonit krooni.
Häirekeskus sai teate põlengust kell kolmveerand 6 varahommikul, sündmuskohale sõitis seitse päästeautot, kaks paakautot, kaks redelautot, operatiivkorrapidaja ja kiirabi brigaad. Kustutustööd olid raskendatud, sest kõrge temperatuuri tõttu ei saanud suitsusukeldujaid kasutada ja sissevarisenud katuse all olnud tulekolletele ei pääsetud ligi. Põleng kustutati kella poole 6 ajal, aga päästjad pidid öösel kaks korda uuesti süttinud tulekoldeid kustutamas käima.
Põleng sai alguse tehnikapoe Onoff laoruumidest, kust levis kustutussüsteemi rikke tõttu müügisaalidesse.

Põlengu põhjused

Alguses kahtlustati süütamist, aga Mustika keskuse põlengu uurimiseks käivitatud menetlus ei suutnud selgitada tulekahju tekkepõhjust ning seega ka võimalikku süüdlast, mistõttu lõpetas politsei kriminaalmenetluse. Põlengule aitas kaasa automaatkustutussüsteemi mittetöötamine.
Raikküla mõis

Raikküla mõis (saksa keeles Rayküll) oli rüütlimõis Rapla kihelkonnas Harjumaal. Nüüdisajal jääb kunagine mõis Rapla valda Rapla maakonnas.

Ajalugu

Raikküla mõisa on esmakordselt mainitud 1469. aastal.
16.–17. sajandil kuulus mõis Fersenitele. Neist kuulsaim omanik oli Rootsi feldmarssal ja Ingeri kindralkuberner Otto Wilhelm von Fersen. Viimase pärijannaks oli tütar, Juliane Helene von Fersen, kes abiellus Rootsi väejuhi Wolmar Anton von Schlippenbachi poja Heinrich Johanniga (1679–1748). Seejärel läks mõis sugulussidemete kaudu Bistramidele, kellelt 1774. aastal ostis mõisa 100 000 hõberubla eest Holstein-Gottorfi hertsog Peter Friedrich Ludwig, kes oli Eestimaa kindralkuberneri ja Schleswig-Holstein-Sonderburg-Becki hertsog Peter August Friedrichi (1696–1775) vennatütrepoeg. Lübecki koadjuutoriks saanud hertsog müüs 100 000 riigitaalri eest mõisa 1782. aastal edasi riiginõunik Karl Friedrich von Staalile (1721–1789). Staalid rajasid mõisa esindusliku mõisasüdame. Muuhulgas kuulus mõis ka vene kindralmajor Georg Johann von Staalile.
1833. sai mõisa omanikuks Venemaa rahandusminister krahv Georg Cancrin, ning 1844. aastal läks see tema tütre kaasavarana krahv Alexander von Keyserlingile. Alexander von Keyserlingi eluajal külastas korduvalt Raikküla mõisa ka tema sõber, Saksamaa kantsler Otto von Bismarck.
Mõisa viimane omanik enne 1919. aasta võõrandamist oli Hermann von Keyserling.

Peahoone

18. sajandi lõpukümnendeil rajati kõrgel soklil paiknev hilisbarokne mõisahoone, mida 19. sajandi algul klassitsistlikus stiilis ümber ehitati.
1819–1820 toimunud ümberehituse käigus lisati hoonele kuue joonia sambaga portikus, mida ilmestas kolmnurkfrontoon.
Härrastemaja peaukse ülaosa kaunistab veneetsia aken ning tagafassaadil paikneb lihtne, kolme akna laiune risaliit.
Hoone klassitsistlik interjöör oli üks esinduslikemaid Eestis.
Peale mõisa võõrandamist asusid hoones nii lastekodu kui kool.
Hoone sai kannatada ning kaotas katuse 1960. aasta tulekahjus, mille järel hakkas hoone lagunema. Kooli jaoks ehitati mõisahoone parempoolsesse otsa uus hoone.
1980. aastail ehitati varemeiks muutunud mõisahoonele uued laed ja katused, kuid selleks ajaks olid hävinenud väärtuslikud interjöörid.
Alates 2000. aastast on hoone eravalduses, ning seda on mingil määral restaureeritud.

Kõrvalhooned

Säilinud on ka hulk kõrvalhooneid, millest tähelepanuväärseim on pika kaaristuga ait-kuivati.

Mõisa kalmistu

Kalmistu jääb mõisa südamest linnulennult umbes 1,2 km kaugusele lääneloodesse.