google/wiki40b huggingface dataset:
Garri Raagmaa

Elulugu

Lõpetas 1985. aastal Tapa 1. Keskkooli ja 1992. aastal Tartu Ülikooli bioloogia-geograafiateaduskonna geograafina; geograafiamagister (1994, TÜ), väitekiri "Uusettevõtlus ja Eesti regionaalne areng"; filosoofiadoktor, Ph.D. (inimgeograafia, 2000, TÜ), väitekiri "Regional Identity and Public Leaders in Regional economic Development. Towards the New Approach in Regional Policy: Cultural Geography Theories in Explaining Economic Growth". Täiendanud end Joensuu, Oulu ja Tampere Ülikoolis. 
Olnud 1994–1995 Jõgeva maavalitsuse arenguosakonna peaspetsialist, 1995 Eesti regionaalministri nõunik, 1995–1996 Eesti Tulevikuuuringute Instituudi projektijuht, 1996–1997 TÜ geograafia instituudi lektor ja 1998–2001 teadur, 1997 Tapa linnapea, aastast 2001 TÜ Pärnu Kolledži direktor. Osalenud Eesti tulevikustsenaariumide loomises.

Teadustöö

Uurimisvaldkond: institutsionaalsed ja kultuurilised tegurid kohalikus ja regionaalses arengus ja -planeerimises, pikaajaliste tuleviku- ja strateegiliste planeeringute metoodika, stsenaristika, globaliseerumine ja Läänemere piirkonna regionaliseerumine.
Buchenwaldlied

Tekkeloost

Natsionaalsotsialistliku Saksamaa koonduslaagrites oli SS-laste meelelahutuseks tavaks, et vangid pidid rivisammul rahva- või marsilaule laulma. 
Buchenwaldi koonduslaagris oli igapäevase rivistuse ajal selliseks SS-laste armastatud lauluks algselt "Steht ein Dörflein mitten im Walde" Arno Holzi luuletuse "So einer war auch er" põhjal).
Schutzhaftlager-Führer (laagriülem) Arthur Rödl nõudnud aga 1938. aasta lõpul, et vangid kirjutaksid ühe laagrilaulu. Lühikese aja jooksul kirjutasid ja viisistasid austerlastest vangid Fritz Löhner-Beda ja Hermann Leopoldi "Buchenwaldliedi".
See oli vangide liikumise saatelaul. Kui massilaul kohe täie jõuga ei käivitunud, kutsus see Rödlil reeglipäraselt esile vihahoogusid ja selle eest karistas ta vange. 
Seetõttu organiseerisid vangid sunnilaulu selliselt, et need, kes olid Rödli lähedal, laulsid valjult, ja kaugemal olevad vangid liigutasid vaid huuli.

"Das Buchenwaldlied"

Wenn der Tag erwacht, eh' die Sonne lacht,
die Kolonnen zieh'n zu den Tages Müh'n
hinein in den grauenden Morgen.
Und der Wald ist schwarz und der Himmel rot,
und wir tragen im Brotsack ein Stückchen Brot
und im Herzen, im Herzen die Sorgen.
Refrään: O Buchenwald, ich kann dich nicht vergessen,
weil du mein Schicksal bist.
Wer dich verließ, der kann es erst ermessen,
wie wundervoll die Freiheit ist!
O Buchenwald, wir jammern nicht und klagen,
und was auch unser Schicksal sei,
wir wollen trotzdem ja zum Leben sagen,
denn einmal kommt der Tag: Dann sind wir frei!
Und das Blut ist heiß und das Mädel fern,
und der Wind singt leis', und ich hab' sie so gern,
wenn treu sie, ja, treu sie nur bliebe!
Und die Steine sind hart, aber fest unser Tritt,
und wir tragen die Picken und Spaten mit
und im Herzen, im Herzen die Liebe.
Refrään: O Buchenwald, ...
Und die Nacht ist kurz, und der Tag ist so lang,
doch ein Lied erklingt, das die Heimat sang:
wir lassen den Mut uns nicht rauben!
Halte Schritt, Kamerad, und verlier nicht den Mut,
denn wir tragen den Willen zum Leben im Blut
und im Herzen, im Herzen den Glauben.
Refrään: O Buchenwald, ...
Pirita jõgi

Piirangud

Vastavalt Eesti Vabariigi kalapüügieeskirjale on Pirita jões – spinningu ja lendõngega keelatud püüda Vaskjala paisust suudmes asuva muuli lõpuni – 1. septembrist 30. novembrini. Erandina on lubatud kalastuskaardi alusel lõhe- ja forellipüük Vaskjala paisust suudmeni landi või rakisega varustatud spinninguga ning lendõngega 1. septembrist 19. oktoobrini. Pirita jõel Veneküla raudteesillast kuni Lükati sillani on 20. oktoobrist 30. novembrini kalapüük harrastuskalapüügivahenditega keelatud. Aastaringselt on keelatud püük suudmele lähemal kui 1000 m. Tähtajaliselt on keelatud püük suudmele lähemal kui 1500 m – 1. septembrist 31. oktoobrini. Suudme koordinaat: 59º28.219'N 24º49.068'E. Kalastuskaardiga seotud erandite osas tuleb alati kontrollida kehtivat määrust, mis on leitav Keskkonnaministeeriumi kodulehelt. Keeluvälisel ajal uuri kehtivat kalapüügieeskirja riigiteatajast.  
Lükati silla ja Veneküla raudtee silla vaheline ala on leitav kaardilt: https://drive.google.com/open?id=1XFOW9c_r79ahD0ur2rIvcMGDAnA7CHJJ&usp=sharing
Hangzhou lahe sild

Hangzhou lahe sild on Hiina Zhejiangi provintsis asuv maanteesild. See on 35,673 km pikk.
Valmimise järgselt oli see maailma pikim üle ookeani osa ehitatud sild, kuni üle Jiaozhou lahe avati 2011. aastal 36,48 km pikk sild.
Sild avati liikluseks 2008. aastal.
Silla keskkohas on merre loodud ja sillaga ühendatud kunstlik saar (10 000 m²), kus asub hotell, restoran, tankla ja vaatetorniga teenindusala.
Silla geograafilised koordinaadid on 30° 27′ N, 121° 8′ E.
Haapsalu toomkirik

Haapsalu toomkirik oli 1250/1260. aastatel rajatud Saare-Lääne piiskopkonna peakirik ehk katedraal, kus asus Saare-Lääne piiskopi ametitool ehk troon ja tegutses piiskopi vaimulik kolleegium, Saare-Lääne toomkapiitel.
Toomkirik on ehituselt 15,5 m kõrguste kuplitaoliste domikaalvõlvide ja 425 m² pindalaga üks suuremaid ühelöövilisi kirikuid Põhja- ja Baltimaades. Haapsalu toomkirikut on esmakordselt manitud 1279. aastal Haapsalu linna asutamisürikus. Toomkirik oli pühitsetud Saare-Lääne piiskopkonna kaitsepühakule pühale Johannesele.
Kirik sai kannatada 23. märtsil 1688 toimunud tulekahjus, 1726. aasta tormis hävis kiriku katus uuesti. Kirik taastati alles 19. sajandi teisel poolel. Aastatel 1886–1889 toimunud taastamistööde käigus muudeti hoonet, romaanistiilis portaal asendati pseudogooti astmikportaaliga, kaeti kinni seinamaalingute säilinud fragmendid, hauaplaadid viidi kirikust välja.
15. oktoobril 1889 (vkj) peeti kirikus esimene jumalateenistus ja pühitseti see pühale Nikolausele, tänapäeval on Toom-Niguliste kirik EELK Haapsalu Püha Johannese koguduse kirik.
Erik Rand

Erik Rand on eesti ajakirjanik.
Ta on Eesti Päevalehe majandustoimetuse reporter-toimetaja.
Briti India

Briti Raj (hindustani keeles tähendab rāj sõnasõnalises tõlkes 'valitsust') oli Briti krooni valitsusala Hindustani poolsaarel aastatel 1858–1947. Nii-öeldud India impeeriumi pealinnaks seati esiti Kolkata (1858–1911), hiljem New Delhi (1911–1947).
Pegasus (tähtkuju)

Pegasus (ladina Pegasus, lühend Peg) on põhjataeva tähtkuju.
Pegasus on üks Ptolemaiose Almagestis loetletud 48 tähtkujust. Vanakreeka mütoloogias oli Pegasus tiivuline hobune.
Pegasuse tähtkuju katab 1121 ruutkraadi taevast ja on ulatuselt 88 tähtkuju seas 7. kohal. Selle heledaim täht on Enif (ε Pegasi) tähesuurusega 2,38ᵐ ja kaugusega 672 valgusaastat.
Eesti rahvaastronoomias asus Pegasuses Nelikanda. Eestis on Pegasus aastaringselt nähtav, kuid parim aeg vaatlemiseks on suvi.
Pegasuses asuvad massiivne kerasparv M15 ja spiraalgalaktika NGC 7331.
Kanepi kirikumõis

Kanepi kirikumõis (saksa keeles Pastorat Kannapäh) oli kirikumõis Kanepi kihelkonnas Võrumaal.
Fillumeenia

Fillumeenia on tikutooside, tikutoosietikettide ja muude tuletikkudega seotud  esemete kogumine.
Terminit "fillumeenia" (inglise keeles phillumeny) kasutas esimesena Suurbritannia koguja Marjorie S. Evans 1943. aastal.
Pikk tänav (Kuressaare)

Pikk tänav on tänav Kuressaares.
Tänava eestikeelset nime on mainitud aastast 1924. Aastal 1909 on mainitud saksa- ja venekeelset nime Langstraße ja Длинная ул.
Aadressil Pikk 31 asub Kuressaare Vanalinna Kool.
Lohheide

Ajalugu

1935. aastal rajasid Saksa relvajõud (Wehrmacht) Bergeni ja Fallingbosteli vahele Bergeni polügooni. Kokku 24 küla evakueeriti ja nende elanikud paigutati ümber. 1938. aastal loodi polügooni haldamiseks Bergeni ala valdus (Gutsbezirk Platz Bergen) ja see allutati Fallingbosteli kreisile. 1945. aastal jaotati Gutsbezirk kaheks eraldi piirkonnaks, Osterheide ja Lohheide valdused. Osterheide jäi Fallingbosteli kreisi osaks, samas Lohheide allutati taas Celle kreisile. Täna asub Lohheide NATO Bergen-Hohne tulistamisalas Soltau-Fallingbosteli kreisis, mis loodi 1958. aastal.

Õiguslik staatus

Alam-Saksimaa omavalitsuskorralduse (NGO) § 16 järgi peab inkorporeerimata alade haldamine olema reguleeritud määrusega. Käesoleva määruse kehtiv versioon anti välja 4. detsembril 1996. See sätestab, et "avalike teenuste pakkumine ala tegevussfäärile on maaomaniku vastutusel", kes Lohheide ja Osterheide puhul on föderaalvalitsus. Inkorporeerimata ala põhimäärus erineb valla põhimäärusest. Selle tööriistad on ringkonna juht (Bezirksvorsteher) ja elanike poolt valitud esindajate volikogu. Linnapeaks teevad ettepaneku maaomanikud ja siis valitakse ta volikogu poolt. Elanike osalusõigused piirduvad esindajate valimisega, samuti võimalusega esitada küsimusi ja kuulata volikogu avalikke menetlusi.
Mandariin

Nimi

Mandariin on saanud nime ühest päritolupiirkonnast, Mauritiuse saarelt, kus pärismaalased kutsusid selle puu vilju "mandaraks".

Kasutamine

Mandariine tarvitatakse peamiselt värskelt lihtsalt söömiseks või kasutatakse värskeid vilju salatites, magustoitudes, tortide kaunistamisel jms. Viljast valmistatakse ka mahla.
Juliette Gréco

Juliette Gréco (prantsuse hääldus: ʒyl'jɛt ɡʁe'ko; sündinud 7. veebruaril 1927) on prantsuse laulja ja näitleja, üks silmapaistvamaid šansooni interpreete.
Ta oli fašistliku okupatsiooni ajal mõnda aega vanglas, vastupanuliikumisega seotud ema ja õde saadeti koonduslaagrisse. Õppis pärast sõda näitekunsti, laulis alates 1949. aastast Pariisi kabarees "Boeuf sur le toit". Mõne aasta pärast sai laiemalt tuntuks, peale kontsertide ka filmide kaudu. Ta on omal ajal esinenud ka NSV Liidus ja 1967. aastal Tallinnas.
Nikolai Stepulov

Hilisem elukäik

Osales 21. juunil 1940 Eesti-vastases tegevuses, oli üks kommunistide juhte Raua tänava lahingus.
Veel õnnetäht kord tõuseb hele

Sisu

Filmis jutustatakse dekabristidest ja nende naistest, kes dekabristide ülestõusu mahasurumise järel järgnesid oma meestele Siberisse asumisele.
Kriminaalpolitsei

Eesti kriminaalpolitsei

Eesti kriminaalpolitsei keskasutus on Keskkriminaalpolitsei.
Psilotsübiin

Ajalugu

Kesk- ja Lõuna-Ameerika põlisrahvad kasutavad psilotsübiini sisaldavaid seeni juba tuhandeid aastaid. Esimesed eurooplaste kirjalikud ülestähendused pärinevad 16. sajandi Hispaania preestritelt, kes kirjutasid, et asteegid kasutasid nii seeni kui ka peioote-uimakaktust. 1960. aastate keskel eraldati seentest toimeaine psilotsübiin.

Mõju

Psilotsübiini mõju sõltub suuresti selle tarbimise keskkonnast. Positiivsed mõjud ilmnevad, kui tarbija on enda hinnangul kindlas ja ohutus kohas. Negatiivsed mõjud võivad ilmneda, kui ta on tundmatus kohas või koos tundmatute inimestega.
Seente söömisel kestab joove umbes 4–7 tundi.
Sigimissüsteemid

Sigimissüsteemid ehk paljunemissüsteemid (inglise mating system) on koondnimetus taimede ja loomade eluvormide sugulise käitumise ja paljunemise vormide kohta. Sigimissüsteemidel võib erinevate teadusdistsipliinide raames olla ka erinev tähendus.
Zooloogias püüavad teadlased sigimissüsteemi kaudu kirjeldada peamiselt looduses aset leidvat sigimiskäitumist – kuidas isased ja emased otsivad ja leiavad seksuaalpartneri(d) ja paarituvad ning milliseid strateegiaid nad selleks kasutavad.
Sigimissüsteemide hulka loetakse nii normaalsed kui ebanormaalsed sigimissüsteemid.

Loomadel

Tänapäevaks on tuvastatud loomadel järgmised sigimissüsteemide vormid: monogaamia, promiskuiteet ja polügaamia (sh polügüünia, polüandria ja polügünandria).

Madude sigimissüsteemid

Tänapäevastel madudel on valdavaks sigimissüsteemiks sugulise paljunemise vormid (uurijate arvates): polügüünia ja polüandria ning loomaaedades võib ilmselt esineda ka monogaamiat.
Osadel liikidel, sh harilik rästik, on paaritumisküpsed isased maod aktiivselt valmis emaseid 'saatma' ja paaritumisõiguse eest võitlustesse asuma.
Paaritumisele eelneb mitmel maoliigil erinevaid võitlusi, rituaale (näit keelega nilpsamine) ja kogunemisi (paaritumiskuhi).
Paljud isaste madude sigimiskäitumisega seotud toimingud jätavad emased maod üsna tihti vastuvõtmatuks ja kohati täheldatakse neil kalduvust eemale roomata.
Uurijad on aga vilbasnastikute, roninastikute, sisalikumadude ja suursilmmadude paaride käitumist, mille korral maod on maast lahti tõstnud ülakehad ja põiminud alakehad ning nendega unduleerides, tõlgendanud vastastikuseks erutumiseks.
Uurijate arvates kasutavas suguküpsed isased tripimaod soo võimalikuks jätkamiseks ja suguküpse emasega kopuleerumiseks strateegiat, mis seisneb alles talveunest väljunud emaste füsioloogilis-anatoomiliste eripärade ärakasutamises enesele soodsamalt – uurijate arvates tekitavad nad oma käte ja jalgadeta kehaga emastel hapnikupuuduse ning kasutavad sellele järgnevaid kehavastuseid jõuga (vägivaldselt) seemnevedeliku väljutamiseks vastavate kehaavauste kaudu.

Ebanormaalne sigimiskäitumine

Ebanormaalse sigimiskäitumise hulka võidakse arvata kahe isase üheaegset paaritumist ühe emase maoga: sellist käitumist on nähtud tripimadudel (Brennan, 1924) ja kärssmadudel (Medsger, 1927).
Mõnede uurijate arvates ei ole mitmetel madudel paaritumise ajal moodustatavad 'paaritumiskuhjad' seotud paaritumisega ja neid võidakse vaadelda kui ebanormaalset sigimiskäitumist.

Inimestel

Inimeste sotsiobioloogias loetakse paljunemissüsteemide hulka mitmed sigimiskäitumisega eeldatavasti seonduvad abielu vormid: nagu polügüünia, polüandria jt.
Rästa põik

Rästa põik on tänav Tallinnas Kristiine linnaosas Lilleküla asumis.
Rästa põik sai nime 10. novembril 1951. Tänav on nime saanud Rästa tänava järgi.
MTÜ Vilde Teater

MTÜ Vilde Teater on mittetulundusühingu vormis tegutsev Tartu teater.
Vilde Teater loeb end Eduard Vilde nimelise Tartu Rahvateatri järeltulijaks ning arvestab enda ajalugu rahvateatri loomisest 1949. aastal. MTÜ asutati 2005. aasta septembris.
Trupp saavutas tuntuse siiski juba varem, 2004. aastal Raivo Adlase käe all valminud lavastusega Oskar Lutsu "Tagahoovis", mis etenduski ühes Karlova linnaosa tagahoovis.
2013. aasta alguses oli teatri kunstiline juht Raivo Adlas, kes on põhitöökohaga Vanemuises. Lavastajad on lisaks Adlasele olnud ka Jaan Tooming, Jüri Kaldmaa, Meelis Hansing, Liisi Tegelmann, Lennart Peep, Tess Pauskar, Janno Puusepp, Ain Saviauk, Jaan Willem Sibul ja Aire Pajur.
Teatri kodusaal asub Pepleri 27, esinetud on ka Tartu vaksalihoones, Oskar Lutsu majamuuseumi õuel, Tähe 37 õuel jm. Varem on trupp tegutsenud Tartu pensionäride ühenduse Kodukotus allüürnikuna endises psühhiaatriahaiglas Staadioni 48.

Tunnustused

Septembris 2006 esietendunud Vassili Sigarevi näidendiga "Gupikene", mille lavastas Raivo Adlas, pälvis Vilde Teater harrastusteatrite festivali peaauhinna. Parima naisnäitleja preemia sai peaosatäitja, toonane Tartu Ülikooli teatriteaduse üliõpilane Piret Kuub. Samas lavastuses pälvis Piret Kuub 2008. aastal Peterburis rahvusvahelisel harrastusteatrite festivalil parima naisosa preemia ja festivali kuldmedali ning Raivo Adlas eripreemia ja hõbemedali.
2012. aastal võitsid XII külateatrite festivalil Rannus parima osatäitja auhinnad Vilde Teatri näitlejad Matti Linno ja Helve Nurk rollide eest lavastuses "Ärdunsoldan".
Stormbringer

"Stormbringer" on briti hard rock'i bändi Deep Purple üheksas stuudioalbum. 1974. aasta novembris välja antud plaat oli teine koos uute liikmete laulja David Coverdale'i ning basskitarristi ja laulja Glenn Hughesiga – esimene oli "Burn". Üsna vahetult pärast albumi väljatulekut lahkus bändist kitarrist Richie Blackmore, kes ei olnud rahul albumi ja bändi muusikalise suunaga.

Muusikaline stiil

"Stormbringeril", sarnaselt albumiga "Burn", aga veel selgemalt tulid välja souli ja funk'i elemendid. See eemaldas Deep Purple'i puhtast hard rock'ist, mis oli iseloomulik Ian Gillani ja Roger Gloveri ajal. Album sisaldas nii raskemat rokki, näiteks laulud "Stormbringer" ja "Lady Double Dealer", aga ka kergemaid ballaade, nagu "Holy Man" ja "Soldier of Fortune". David Coverdale ja Glenn Hughes jagavad lauluosi enamikus lauludes, tavaliselt salme kordamööda lauldes, kuid näiteks laulus "Holy Man" laulab ainult Hughes. Uus muusikaline stiil, mis sisaldas funk- ja soulmuusika tunnuseid, oli vastumeelne Richie Blackmore'ile, mistõttu ta peatselt pärast albumi valmimist bändist lahkus.
Tatjana Popova

Elulugu

Tatjana Popova on teenistuja tütar.
Lõpetas 1967 Krasnodari krai Severski 43. Keskkooli, 1973 Leningradi Keemia-Farmaatsia Instituudi farmaatsia osakonna, bioloogiakandidaat (1990, Leningradi Arstide Täiendusinstituut), väitekiri "Оценка влияния длительных плаваний в тропиках на организм рыбаков по гематологическими и ЭКГ-показателям и фармакопрофилактика дезадаптивных реакций". Täiendas end 1980 Leningradis kliinilises biokeemias. Töötas 1974–86 Eestis praktilises meditsiinis, aastast 1978 Tallinna Vabariikliku Haigla kliinilises laboris, osales 1983–86 Atlandi ookeanil rahvusvahelises programmis "Inimene ja ookean". Oli 1987–1992 Tallinna Epidemioloogia, Mikrobioloogia ja Hügieeni Teadusliku Uurimise Instituudi (EMHI) (aastast 1988 Profülaktilise Meditsiini Instituut) teadur, 1993–2000 Tallinna Vabariikliku Keskhaigla laboriarst, aastast 2001 erameditsiini konsultant.

Teadustöö

Uurimisvaldkond: ekstreemtingimustes viibivate inimeste adapteerumine, perifeerse vere matemaatiline mudel. Eesti Laboriarstide Seltsi liige.
Kumerlääts

Kumerlääts on lääts, mis on keskelt paksem kui äärtelt. Kumerad läätsed koondavad valgust.
Tuuli Velling

Tuuli Velling (varem Tuuli Taul; sündinud 18. jaanuaril 1986 Pärnus) on eesti laulja ja luuletaja.
Ta on lõpetanud 2005. aastal kuldmedaliga Pärnu Sütevaka Humanitaargümnaasiumi, Georg Otsa nimelise Tallinna Muusikakooli pop-jazz'i laulu erialal (2010) ning täiendanud end Codartsi ülikoolis Hollandis (2010–2011), lisaks omandanud Eesti Kunstiakadeemias bakalaureusekraadi graafilises disanis (2017).
Velling on rahvusvahelise džässikonkursi Nõmme Jazz lauljate kategooria võitja (2009)  ja Soomes toimunud rahvusvahelise lauljate konkursi Lady Summertime II koha omanik (2009). 
Debüütalbum "Kuus ruutmeetrit põrandapinda" ilmus aastal 2013. Sellel mängivad Teet Velling, Marti Tärn, Tõnu Tubli, Raivo Tafenau, Merje Kägu, keelpillikvartett Prezioso, Kristjan Randalu, Mai Agan jt. Üheteistkümnest albumil olevast laulust on üheksa loo sõnade ja viisi autor Tuuli Velling ning kahe loo viisi autor kitarrist Merje Kägu. Kägu laulud on kirjutatud eesti luuletajate tekstidele .
Tuuli Velling on andnud välja kaks luulekogu: "Täiuslik ja turvaline" (2010) ja "6 m²" (ilmus koos albumiga "Kuus ruutmeetrit põrandapinda" (2013)) . Tema luulet on tõlgitud inglise ja ungari keelde . Ta on üks 27 luuletajast, kelle tekstid sisalduvad Baltimaade uuema luule antoloogia Eestit käsitlevas köites „Contemporary Estonian Poetry. A Baltic Anthology” (University of New Orleans Press, 2013) .
Barzdai

Ajalugu

Barzdaid mainiti esimest korda aastal 1688. Toona kuulus asula Leedu suurvürstidele ja seda hallati Vilkijast.
Aastal 1796 ehitati sinna kabel. Aastal 1818 avati Barzdais kihelkonnakool. Knygnešystė ajal oli Barzdai üks leedukeelse kirjanduse levitamise keskuseid. Aastal 1919 sai Barzdaist kohaliku kihelkonna keskus.
Peale Teist maailmasõda tegutsesid asula ümbruses Leedu metsavennnad. Aastail 1950-1992 oli Barzdai kohaliku kolhoosi keskasula.
Evelyn De Morgan

Biograafia

Evelyn Pickering sündis keskklassist veidi jõukamas perekonnas. 15-aastaselt hakkas ta võtma joonistamistunde. 1873. aastal astus ta sisse Sladi kaunite kunstide kooli (Slade School of Fine Art), kus ta oli kõige noorem tudeng. Pärast kooli lõpetamist sõitis ta Firenzesse oma onu John Roddam Spencer Stanhope juurde, kes oli prerafaeliitide suuna kunstnik. Pärast seda, kui ta tagasi Inglismaale jõudis, lõi ta oma esimese väga eduka maali "Ariadne Naxosel" (Ariadne at Naxos). Peamiselt põhinesid tema teosed mütoloogial ja kirjandusel. 1887. aastal abiellus ta William De Morganiga ning elas temaga kuni Williami surmani 1917. aastal. Evelyn De Morgan suri kaks aastat hiljem Londonis ning on maetud Brookwoodi kalmistule (Brookwood Cemetery).
Evelyn de Morgani teoseid võib näha Walkeri kunstigaleriis (Walker Art Gallery), rahvusliku fondi kogudes (National Trust for Places of Historic Interest or Natural Beauty) ning rahvuslikus portreegaleriis (National Portrait Gallery).
Esko-Pekka Tiitinen

Esko-Pekka Tiitinen (sündinud 1. detsembril 1956 Suonenjokis) on soome lastekirjanik.
Ta lõpetas 1976. aastal Joensuu ülikooli lasteaiaõpetajana ja 1981. aastal Sibeliuse Akadeemia muusikaõpetajana. Aastast 1981 on ta vabakutseline kirjanik.

Teoseid

Lisaks väiksematele lastele mõeldud teostele on ta kirjutanud noorteromaani "Villapäät" (Helsinki, Tammi 2008).

Eesti keelde tõlgitud

Eesti keelde on tõlgitud tema lasteraamat "Uudishimulik siilipoeg" (Tallinn, Ilo 2007).

Isiklikku

Ta on abielus ja kolme lapse isa.
Voldemar Palm

Voldemar Hiob Palm (21. august 1905 Iisaku vald, Virumaa – 6. juuni 1992 Lidingö vald, Rootsi) oli eesti majandusteadlane.
Ta õppis aastail 1929–1935 Tartu Ülikooli õigusteaduskonna majandusosakonnas ja 1935 õigusteaduskonnas, Korporatsioon Vironia liige.
1932–1939 oli ta ASi Kauba Pank ametnik ja prokurist Tartus, 1937. aastal valiti Eraettevõtete Ametnikkude Koja 2. (kontoriametnikkude) sektsiooni liikmeks, 1939–1944 oli ASi Eesti Kunstsarve Tehased pearaamatupidaja. 1944 põgenes Rootsi, kuni 1955 ajalehe Välis-Eesti, 1951–1953 ASi Neuhaus & Co pearaamatupidaja. Alates 1953 ajalehe Teataja majandusjuhataja. Hiljem hotellrestorani Foresta raamatupidaja Lidingöl, 1974 läks pensionile.
Kurevere mõis

Kurevere mõis (saksa keeles Kurrefer, Kurefer) oli Väike-Rõude mõisa kõrvalmõis Martna kihelkonnas Läänemaal. Nüüdisajal jääb mõis Lääne maakonda Lääne-Nigula valda.
Huma maakond

Huma maakond (呼玛县 (Hūmǎ Xiàn)) on maakond (3. järgu haldusüksus) Hiinas Heilongjiangi provintsis Da Hinggan Lingi ringkonna põhjaosas.
1999. aasta arvestuslikel andmetel oli elanike arv 344 354.
2003. aasta andmetel oli elanikke 52 000.
Maakonna keskus on Huma suurvalla (呼玛镇) keskus Huma.
Sihtnumber on 165300.
Ametlikult arvatakse maakonna koosseisu ka Huzhongi allringkond ja Xinlini allringkond.
Põllküla juga

Põllküla juga (ka Raja juga) asub Harjumaal Lääne-Harju vallas Kersalu külas. Juga jääb Kloogaranna–Paldiski maantee lähedale. Juga on üks kolmest Pakri poolsaare väikejoast (teised on Valli ja Kersalu juga).
Juga on 2,5 meetri kõrgune, toitudes Põllküla ojast. Oja on kuivadel perioodidel sageli veevaene.
Mirjam Peil

Elo-Mirjam Peil (sündinud 5. juulil 1939 Tartus) on eesti kunstiteadlane ja kriitik.
Ta lõpetas 1958. aastal Tartu 2. Keskkooli, õppis aastatel 1958–1961 Tartu Kunstikoolis ja lõpetas 1967. aastal Tartu Riikliku Ülikooli kunstiajaloolasena,
1990–2005 oli ta Tallinna Ülikoolis kunstiajaloo lektor. Tegutseb Ajakirjade Kirjastuse ajakirjas Kodukiri sisustustoimetajana.

Isiklikku

Ta on Linda ja August Annisti tütar. Tema õde oli ajaloolane ja arhivaar Sirje Annist.
Mira Potkonen

Isiklikku

Ta on abielus ja kahe lapse ema. Nende pere elab Nokias.
Eerik Reiter

Eerik Reiter (sündinud 7. aprillil 1942 Rakveres) on Eesti füüsik.

Elulugu

Eerik Reiter on teenistuja poeg.
Lõpetas 1960 Tallinna 1. Keskkooli ja 1965 Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) keemilise tehnoloogia erialal, oli 1969–1972 samas aspirant; tehnikakandidaat (1973, TPI), väitekiri "Исследование нестационарного тепло- и массообмена при испарении капель". 1973–80 TTÜ vanemteadur, 1980–83 füüsika kateedri vanemõpetaja, 1983–2007 füüsikainstituudi rakendusfüüsika õppetooli dotsent. Täiendas end 1984 Leningradi Ülikoolis, 1995 Eindhoveni Tehnikaülikoolis, 1997 Twente Ülikoolis.

Teadustöö

Uurimisvaldkond: stohhastilised protsessid. Käsitlenud füüsika õpetamist kõrgkoolis. Üle 40 teadustrükise, sh kõrgkooliõpikud.
Kazimiriški mõis

Kazimiriški mõis (Kazimirišķu muiža) on mõis Lätis Ilūkste piirkonnas Pilskalne vallas Kazimiriškis. Saksa keeles Kasimirischek.
Kazimiriški mõis kuulus võõrandamiseni aastal 1920 Plater-Zyberkide suguvõsale. Mõisa uusgooti stiilis peahoone rajati aastal 1878. Mõisakompleks sai esimese maailmasõja ajal rängalt kannatada, hävisid kõik hooned. Säilinud on vaid mõisa park.