google/wiki40b huggingface dataset:
Liivi laht

Aastaajad

Liivi laht on suhteliselt suurte aastaste temperatuurikõikumistega veekogu. Juuni lõpust augusti kl suvedel soojeneb vesi 26-28, lahe keskel 22-23°C-ni. Lahes on igal talvel jääd, väga soojadel talvedel (näiteks 1960/1961, 1988/1989) küll vaid põhjaosas kitsa ribana Sõrve poolsaarest Pärnu laheni. Püsiv jääkate hakkab madalates lahesoppides moodustuma enamasti detsembri keskpaiku, karmidel talvedel kuu aega varem ja pehmetel talvedel samavõrra hiljem. Kõigepealt kaanetub Pärnu laht. Laht on üleni jääkattes olnud umbes 60% talvedest. Erakordselt külmal sõjaaja talvel aastatel 1941/1942 fikseeriti Liivi lahe idaosas Eesti rannikumere suurim jää paksus — 90 cm. Jää sulab keskmistel talvedel aprilli lõpuks, pehmetel talvedel on juba märtsis kogu meri jäävaba. Mõnel talvel on Pärnu lahes jääd olnud 6 kuud.

Veetase

on olnud Eesti rannikumere kõige suuremad veetaseme kõikumised. Tugevad pikemaajalised läänetuuled tõstavad ja idatuuled alandavad mere idaosa veetaset. 1967. aasta oktoobris tõusis vesi Pärnu lahes 253 cm üle keskmise ja põhjustas linnas suure üleujutuse. 1959. aasta detsembris aga langes seal veetase 120 cm allapoole keskmist. Paljud madalad lahed kuivasid ja veepiir taganes kohati sadu meetreid.

Hoovused

Liivi lahe hoovused sõltuvad tuule suunast ja kiirusest ja on seetõttu väga muutlikud. Nende kiirus on suurem väinades — keskmise tuulega on veevool väinade keskel 20–25 cm/s, tugevate tormide korral aga isegi enam kui 100 cm/s. Väinade kaudu toimub veevahetus mere erinevate osade vahel. Suurim on see läbi Kura kurgu, kus vooluhulk väga tugevate tuultega on 200 000–300 000 m³/s, erakordsete tormide korral üle 600 000 m³/s.

Tormid

Ühe tugeva läänetormiga võib Liivi lahte tulla 7–10 km³ vett, mis on umbes 2% lahe mahust. Suurest väinast läbi voolava vee hulk on 4–5 korda väiksem. Liivi lahe lainetus on palju nõrgem kui avamerel. Tugevad tuuled tekitavad lahe sügavamas osas 3–4, kestvad tormid 5–6 m kõrgusi laineid.

Soolsus

Jõevee rohke sissevoolu tõttu on lahes vee soolsus 5–6 ‰, mis on väiksem kui avameres. Kevadise suurvee ajal langeb see Pärnu lahe sopis alla 1‰ (lahe suus on see harilikult 4–5 ‰).

Elusloodus

Liivi laht on tähtis rändlindude talvitumisala. Lahe ida- ja ka põhjaosa rannikuveed on Eesti vete arvukaima kala — räime kudukoht.
Delta maakond (Colorado)

Ajalugu

Maakond moodustati 1883 Gunnisoni maakonna osast.
Evoim Verhoustinski

Evoim Verhoustinski (ka Eufimi Verhoustinski; 1. aprill 1821 Värska – 27. oktoober 1898 Lähte) oli Eesti õigeusu vaimulik.
17. detsembril 1843 pühitseti ta diakoniks ja seejärel preestriks.
16. märtsil 1893 ülendati ta ülempreestriks.
Aastatel 1843–1858 teenis ta Räpina Püha Sakariase ja Elisabeti koguduses, 1849–1853 Nina Jumalaema kaitsmise koguduses, 1853–1892 Kärkna-Lähte Kõikide Pühakute koguduses ja 1892–1894 Kaarepere Vaga Suzdali Eufimi ja Vaga Egiptuse Maria koguduses.
Ta oli Tartumaa praost.
Adam van der Weyde

Adam van der Weyde (venepäraselt Адам Адамович Вейде; 1667 Moskva – juuni 1720) oli Venemaa jalaväekindral, Preobraženskoje polgu general en chef, Sõjakolleegiumi viitsepresident ja Püha Andrease ordeni kavaler (1714).

Noorus

Adam van der Weyde sündis Moskvas 1657 saksa päritolu sõjaväelase (polkovniku) perekonnas kes oli kutsutud Venemaale tsaar Aleksei I Mihhailovitši poolt algatatud sõjaväereformi käigus arendama Vene sõjaväge «välismaise korra järgi». Algselt planeeriti Weydele meediku elukutset, kuid veetes koos noote tsareevitš Pjotr Aleksejevitšiga Saksa Slobodaas sõjamängudes astus Weyde Preobraženskoje polku (Преображенский потешный полк) ning alustas tegevust noore Peeter I mänguvägedes.

Sõjaväeteenistus

Sõjaväeteenistuses spetsialiseerus van der Weyde inseneriasjanduses ning tõusis 1693. aastaks Preobraženskoje polgus majoriks. 
van der Weyde osales mõlemas Azovi sõjakäigus, esimeses sõjakäigus juhendas inseneritöid, kuid 1696. läks üle teenistusse sõjalaevastikku kapteni auastmes.
1697. aastal, käis van der Weyde koos tsaar Peeter I välisreisil Austrias, Ungaris, Hollandis ja Inglismaal. Inglismaalt toimetas van der Weyde Hollandisse jahi, mille kinkis tsaarile Inglismaa ja Šotimaa kuningas William III. 
1698. aastal, viibides visiidil Austrias osales van der Weyde vaatlejana Ungarisse tunginud Ottomani impeeriumi ja Savoia prints Eugeni poolt juhitud  Austria ertshertsogiriigi vägede vahel toimunud Zenta lahingus.
Pärast naasmist reisilt välisriikidesse koostas van der Weyde 1698. aastal esimese Venemaa sõjaväemäärustiku ning vastavalt tsaar Peeter I korraldusele moodustas ka 1699. aasta sügisel koos Avtomon Goloviniga esimesed uut tüüpi Vene 18 jalaväe- ja 2 tragunipolku.

Tegevus Põhjasõjas

1700. alguses moodustas ta uuttüüpi sõjaväeosadest – tragunipolgust ja 9-st jalaväepolgust diviisi, mida juhtis Põhjasõja Narva lahingus. Ta langes haavatuna sõjavangi ja viidi Stockholmi, kus ta viibis 1710. aastani, mil ta vahetati mõned kuud Riias sõjavangis olnud Liivimaa kindralkuberner Nils Strombergi vastu.  
Pärast Venemaale naasmist osales ta Pruti sõjakäigus, kus juhatas 8 polgust koosnevat diviisi ning 1714. aastal Rootsi-vastastes operatsioonides Soomes Riilahe merelahingus, Hanko poolsaare juures, juhtides galeeri, millel viibis ka tsaar Peeter I.
1717. aastast oli ta Sõjakolleegiumi asepresident ja senaator.
Adam van der Weyde suri 1720. aastal ning maeti vastavalt Peeter I korraldusele Peterburi Aleksandr Nevski kloostrisse.

Adam van der Weyde ja Eestimaa

Peeter I kinkis talle Oxenstiernadele kuulunud Keskküla mõisa Kirbla kihelkonnas Läänemaal, mis aga tema surmajärel Katariina I resolutsiooniga taas Oxenstiernadele kinnitati ning kindralmajor Axel Gabriel Oxenstierna selle 1725 kaaspärijate nõusolekul maha müüs.

Isiklikku

Weyde tütar Justina Weyde (1684–1715) abiellus Smolenskis 27. jaanuaril 1713 kindrali, hilisema Eesti- ja Liivimaa kindralkuberneri, Püha Aleksander Nevski ordeni kavaleri ja riigivabahärra Pierre von Le Fortiga (1674–1754), kes oli Genfi bürgermeistri Amadeus Le Forti ja Madelaine Meztrezati poeg ja Peeter I lähikondlase  ja admirali Franz Leforti (1655–1699) vennapoeg.
Amuur

Lähe ja suue

Amuur saab alguse Arguni ja Šilka jõe liitumisel Moguhe küla juures Hiina ja Venemaa piiril. Neist kahest veerikkam on Šilka ning pikem on Argun.
Jõgi suubub Amuuri limaani Amuuri-äärse Nikolajevski lähedal. Amuur suubub Ohhoota ja Jaapani mere piirile. Kumba merre ta siis suubub, selle kohta on arvamusi erinevaid. Suure nõukogude entsüklopeedia järgi suubub ta Jaapani merre.

Kulg

Amuuri jõe saab jagada kolmeks umbes võrdse pikkusega osaks: ülemjooksuks Arguni ja Šilka ühinemiskohast Zeja suudmeni (883 km, keskmine voolukiirus 5,3 km/h), keskjooksuks sealt kuni Ussuuri jõe suudmeni (975 km, keskmine voolukiirus 5,5 km/h) ning alamjooksuks seal mereni (966 km, keskmine voolukiirus 4,2 km/h.

Vooluhulk

Suudmes on Amuuri aastane vooluhulk üle 11 tuhande m³/s. Ta on sellega Venemaa jõgede seas Jenissei, Leena ja Obi järel neljandal kohal. Bogorodskojes on aasta keskmine vooluhulk 10 300 m³/s.

Kliima ja taimestik

Aastane sademete hulk jõe kallastel on kõige väiksem lähtes (250–300 mm) ja kõige suurem suudme lähedal Sihhote-Alini jalamil (750 mm).
Amuur voolab läbi poolkõrbe, stepi, metsastepi ja taiga.

Pikkus ja valgla

Amuuri pikkus (koos Šilka ja Ononiga) on 4444 km, Šilka ja Arguni suudmest 2824 km, Herleni lähtest Arguni kaudu Amuuri suudmeni on koguni 5052 km.
Valgla suurus on 1 855 000 km² ning sellega on Amuur Venemaal Jenissei, Obi ja Leena järel neljandal ja maailmas kümnendal kohal. Valglast kuulub Venemaale 54%, Hiinale 44,2% ja Mongooliale 1,8%.

Linnad

Suured jõe ääres asuvad linnad on Blagoveštšensk, Heihe, Habarovsk ja Komsomolsk Amuuri ääres.
Matthias Simolin

Matthias Simolin (24. juuli 1684 Turu – 1753 Tallinn) oli Eesti vaimulik.
Simolin õppis aastal 1701 Turu toomkoolis. Immatrikuleeriti 6. juunil 1704 Turu ülikooli, oli kohal veel aastal 1706, väitles aastatel 1706 ja 1709. Ordineeriti 22. juulil 1710 õpetajaks.
Oli aastatel 1710–1753 Tallinna Mihkli koguduse õpetaja. Maeti 14. juunil/25. juunil 1753 Tallinna Oleviste kirikusse.
Simolin oli pietistide ja hernhuutlaste poolehoidja. Ta oli ka rootsikeelsete vaimulike raamatute koostaja ja trükkitoimetaja Tallinnas.

Isiklikku

Matthias Simolin oli neli korda abielus. Tema teisest abielust sündinud tütre Maria Charlotte mees Johann Roos sai pärast tema surma Tallinna Mihkli koguduse õpetajaks.
Eesti elurikkus (raamatusari)

"Eesti elurikkus" on Eesti elustikku kirjeldav raamatusari, mida annab välja Tartu Ülikooli Kirjastus.
Ioon

Ioon on molekulaarüksus, mis enamasti tekib aatomist või molekulist ionisatsiooni käigus. Ioonil on seega positiivne või negatiivne elektrilaeng. Positiivse elektrilaenguga iooni nimetatakse katiooniks ja sellel on elektronkattes vähem elektrone kui tuumas prootoneid. Negatiivse elektrilaenguga iooni nimetatakse aniooniks ja sellel on elektronkattes rohkem elektrone kui tuumas prootoneid.
Ioone tähistatakse samamoodi kui elektriliselt neutraalseid keemilisi elemente, lisades sõltuvalt iooni tüübist elemendi tähisele "+" või "–" märgi ning märkides vajaduse korral ära kaotatud või juurde saadud elektronide arvu. Näiteks H⁺ ja SO₄²⁻.

Positiivse iooni teke

Positiivse iooni tekkimiseks on vaja aatomile anda lisaenergia, mis on aatomi ionisatsioonienergiast suurem või sellega võrdne. Näiteks ioniseeriv kiirgus ioniseerib aatomeid, andes kiirgusenergiat üle aatomitele ning rebides sellega elektrone aatomi elektronkattest välja. Mida väiksem on aatomi ionisatsioonienergia, seda väiksema energiaga kiirgusest piisab aatomi ioniseerimiseks.
Positiivset iooni nimetatakse katiooniks.

Negatiivse iooni teke

Neutraalses aatomi tuumas on tavaliselt Z positiivselt laetud prootonit ja elektronkattes Z negatiivselt laetud elektroni. Seega on aatomi kogulaeng 0. Kui elektronid kataksid tuuma ühtlase kihina, siis ei oleks negatiivsete ioonide tekkimine füüsiliselt võimalik. Reaalsuses läbib aatomist mööduv elektron aatomi elektrokatte (tema lainefunktsioon võimaldab tal teatava tõenäosusega paikneda aatomi negatiivse elektronkatte ja positiivse tuuma vahel) ning teda mõjutab tuuma tõmbejõud, mis liidab elektroni aatomi elektronkattesse. Täiendav elektroni negatiivne laeng paigutab ülejäänud elektronid elektronkattes veidi ümber ja kõik Z + 1 elektroni korralduvad ümber uutele energeetilistele tasemetele.
Negatiivset iooni nimetatakse aniooniks.

Vaba radikaal

Vaba radikaal on ioon, milles on paaritu arv elektrone. Selline ioon on väga ebastabiilne ning aldis reageerima teiste ioonide ja ainetega.
Olemine

Olemise mõiste

Traditsiooniline loogika käsitleb olemist kõige üldisema mõistena, mis ühendab kõiki üldisuse taseme poolest madalamaid mõisteid ning on seetõttu mõistetest kõige fundamentaalsem ja tähtsam. Samas võib väita, et oma üldisuse tõttu on olemine kui mõiste kõige ebamäärasem, kuna ei määratle sisuliselt mitte midagi. Tihti käsitletaksegi olemist koopulana, mis on väites subjekti ja predikaati ühendav ollus, kuna hõlmab igal juhul neid mõlemaid.

Olemine ise

Tänapäeva kontinentaalne ontoloogia mõistab olemist kaasnevana iga asjaga, mis mingil viisil on. Seega, kui mingi asi mingil viisil on, siis peab sellel asjal olema ka olemine. Kui aga seda olemist pole võimalik kuidagi tuvastada või määratleda, siis tekib kahtlus, kas see asi, mida väidetakse olevat, ikkagi üldse on või pole ta hoopiski mitte. Kuna aga asjad ju kõigest hoolimata ikkagi on, siis ei saa käsitleda olemist üldmõistena kui kõige tühjemat ja ebamäärasemat — järelikult pole olemine üldse mõiste ning tuleb määratleda muul viisil.
Windhami maakond

Ajalugu

Windhami maakond moodustati 1779. aastal Cumberlandi maakonna osast.
Andres Põllusaar

Andres Põllusaar (aastani 1936 Andreas, 23. veebruar 1909 Tartu – 9. veebruar 2012 Long Beach, California, USA) oli Eesti maastikuarhitekt, aiandusagronoom ja pedagoog.

Elulugu

Andres Põllusaar oli kooliõpetaja poeg. Ta lõpetas 1927 Tartu Tehnikaühisgümnaasiumi, 1935 Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonna agronoomia erialal ja 1939 Berliini Friedrich Wilhelmi Põllumajandusülikooli aiakujunduse osakonna. Praktiseeris 1927–1934 Jõgeva Sordikasvanduses ja Rootsi karjamajandis, töötas 1935–1936 Tartus Willi aiaäris ja Tallinnas Kadrioru pargi aiandis. Oli 1939–1940 Loodushoiu ja Turismi Instituudi iluaiandusbüroo juhataja, 1940–1941 Kadrioru pargi juhataja ning 1940–1941 Jaan Koorti nimelise Riigi Rakenduskunsti Kooli aiandusarhitektuuri õppejõud. 
1941 liitus major Hans Hirvelaane metsavendade pataljoniga. 1942–1944 oli Kehtna Aianduskooli abidirektor ja aianduse osakonna juhataja. Põgenes 1944 Saksamaale, töötas Ida-Sudeetides aianduse katsejaamas, oli 1945 (suvel) Pinnebergis Balti Ülikooli põllumajandusteaduskonna ehisaianduse ja maastikuarhitektuurii külalislektor. Läks 1950 USA-sse, töötas Californias puukoolis, 1956–1967 Los Angelese parkide valitsuses ja seejärel erafirmades aiandusarhitektina.

Teadustöö

Üliõpilasena uuris Eesti kultuurmaastikke ja nende kasutamist, hiljem tegeles peamiselt aiandusarhitektuuriga. Oli Eesti Agronoomide Koja liige. Avaldanud ajakirjades Aed ning Loodushoid ja Turism 20 artiklit; kirjutanud ka mälestusi.
Arnold von Husen (noorem)

Arnold von Husen (17. märts/27. märts 1665 Tallinn – 25. märts/5. aprill 1734 Tallinn) oli Eesti vaimulik.
Ta õppis aastani 1682 Tallinna gümnaasiumis. Edasi õppis ta (immatrikuleeriti 10. oktoobril 1682) Rostocki ülikoolis ja (suvest 1683) Leipzigi ülikoolis, kus ta si ka 27. jaanuaril 1687 magistriks. Ordineeriti oktoobris 1692 õpetajaks.
Ta oli aastatel 1690–1692 Koeru Maarja-Magdaleena koguduses pastori abiline, aastatel 1692–1694 oli ta samas koguduses adjunktõpetajaks. Aastatel 1694–1696 oli ta Viru-Nigula koguduse õpetaja, aastatel 1697–1710 oli ta tagasi (kutsuti 27. mail 1696, introdutseeriti mais 1697) Koerus, kuid nüüd juba õpetajana. Aastatel 1710–1721 oli ta (kutsuti oktoobris 1710) Tallinna Niguliste koguduse õpetaja. Aastatel 1721–1733 oli ta (kutsuti 18. märtsil 1720, võttis kutse vastu 27. jaanuaril 1721) Tallinna Oleviste koguduse õpetaja ja Tallinna superintendent. Aastal 1733 jäi ta emerituuri.
Ta kirjutas pühendusluuletuse (trükitud 5. mail 1685 Leipzigis) Antonius Güldenstädtile (õpingukaaslasele; hilisemale Salasmuiža, Katlakalnsi ja Olaine ning Riia Jaani koguduse õpetajale). Ta kuulus koos Eberhard Gutsleffi, Johannes Schoppiuse, Joachim Salemanni ja Johann Zimmermanniga aastal 1705 moodustatud eestikeelse Uue Testamendi tõlkekomisjoni. Vaadetelt oli ta ortodoksne luterlane, ei soovinud ta kasutusele võtta aastal 1722 trükitud Eberhard Gutsleffi uut, pietistlikku lauluraamatut.
Tõve-pigihuul

Metsapuude haigustekitajatena

Tõve-pigihuul on tuntud metsa seenpatogeen, kes nakatab männipudetõppe igas vanuses männipuid (okastes endofüütidena) noortes männikutes ja männikasvandustes.
Üheaastased taimed

Üheaastased taimed (ladina herba annua (ainsus), herbae annuae (mitmus)) on taimed, mis idanevad, õitsevad ja surevad ühe vegetatsiooniperioodi jooksul.
Ekstreemum

Ekstreemum (algallikas on ladina sõna extremum 'äär, piir') ehk ekstremaalväärtus on funktsiooni maksimum või miinimum.
Ekstreemumi mõiste võttis 1879. aastal kasutusele saksa matemaatik Paul Du Bois-Reymond.
Hintze mõis

Hintze mõis (Inča muiža, ka Helmsa muiža) oli suvemõis Lätis Riia linnas Maskavas forštate asumis peahoone aadressiga Sadovņikova ielā Nr 20. Saksa keeles Hintzenhof, ka Helmershof ja Helmshof.
Hintze mõis rajati 16. sajandil. Esimeseks omanikuks oli aastal 1552 sündinud Riia kaupmees Benedict Hintze.
Aastal 1650 rajati Daugava üleujutuste tõkkeks tamm. Ehitustöid juhatati toona Hintze mõisast, nii sai tamm alguses nimeks Hintze tamm, aga hiljem kujunes sellest asumi tähtsaim tänav – Maskavas iela. 
19. sajandil ostis mõisa ja selle juures asunud aia kaupmees F. Sadovnikov. Ta rajas sinna kooli, aga hiljem sai sellest haigla.
Jugend debattiert international

Konkurss

2015/2016 õppeaastal osales konkursil ligi 2300 õpilast 157 koolist. Nendes koolides tegeletakse projektiga õppetundides. Välja koolitatud õpetajad õpetavad õpilastele väitlemist ja viivad nendega läbi väitlusi. Parimad õpilased väitlevad seejärel omavahel, kõigepealt oma koolis, kus parimad pääsevad edasi poolfinaali ja finaali. Lõpuks on iga riigi esimese ja teise koha saavutanul võimalus osaleda rahvusvahelises finaalis, kus finalistidele on mentoritena toeks Saksamaal toimuva väitluskonkursi Jugend debattiert kaks paremat.

Väitluse ülesehitus ja hindamine

Väitluses osaleb korraga neli õpilast, kellest kaks on poolt ja kaks vastu. 24 minuti jooksul väitlevad õpilased saksa keeles ühiskonnapoliitiliselt olulistel teemadel (nt „Kas Türgi tuleb vastu võtta ELi liikmeks?“). Väitluse formaat on kindlaks määratud. Igal kõnelejal on alguses kaks minutit kõneaega, kus ta saab esitada oma arvamuse ja argumendid. Seejärel on kaksteist minutit aega vestluseks, mis on tegelik „vaidlusfaas“. Lõppsõnaks on igal õpilasel taas aega üks minut. Väideldakse järgmistel teemadel: koolielu, poliitika, põhi- ja inimõigused, ajalugu (eriti just ajalooliste õigusvastaste kogemuste lahtirääkimine) ja Euroopa.
Väitlust hindab 3-5 liikmeline žürii, kes annab igale väitlejale punkte. Kõiki hinnatakse nelja kriteeriumi alusel: asjatundlikkus, väljendusoskus, veenmisvõime ja kõneoskus. Keelealaseid teadmisi eraldi ei hinnata.
Eesti Demokraatlik Tööerakond

Eesti Demokraatlik Tööerakond oli Eesti registreerimata erakond, mis eksisteeris 1989-1990. 
1990 moodustati Eesti Demokraatliku Tööerakonna, Eesti Sotsiaaldemokraatliku Iseseisvuspartei, Vene Sotsiaaldemokraatliku Partei Eestis ja Eesti Sotsialistliku Partei Välismaa Koondise liitumisel uus erakond: Eesti Sotsiaaldemokraatlik Partei.
Boise'i maakond

Ajalugu

Maakond moodustati 1864. aastal.
Pimss

Pimss on happelise koostisega õhuline vulkaaniline kivim.
Pimss moodustub plahvatuslike vulkaanipursete käigus happelisest ehk ränirikkast magmast. Pimss on tardunud silikaatne vaht, mis sisaldab enam vesiikuleid (tühikuid) kui kivimassi ennast. Seetõttu on pimss nii kerge, et ujub enamasti vees. Värvuselt on pimss hele, struktuurilt klaasjas.
Pimsi vahtja tekstuuri põhjustajaks on rõhu vähenedes magmast vabanenud gaasid, mis viskoossest ränirikkast magmast väljapääsu pole leidnud.
Pimsiga umbes sama keemilise koostisega on rüoliit ja graniit.
Pimssi kasutatakse peamiselt abrasiivina.
On arvatud, et pimss võis pakkuda vajalikke tingimusi elu tekkimiseks Maal enam kui 3,5 miljardit aastat tagasi, puutudes kokku äikese, hüdrotermilistes avadest pärinevate süsivesinike ja metallidega ning Päikeselt lähtuva ultraviolettkiirgusega.
Äigu kihid

Äigu kihid (inglise Äigu Beds) on siluri ajastu Kaugatuma lademe Kaugatuma kihistu kihid. Neid hakkas esimesena eristama Einar Klaamann aastal 1970.
Kihistiku stratotüüp on Äigu murd. Lisastratotüübiks on Kaugatomal asuv GI puurauk.
Kardhein

Eesti liigid

Eestis on levikult tavaline räni-kardhein (Ceratophyllum demersum). Väga haruldane on sile kardhein (Ceratophyllum submersum).
Kurt Tucholsky

Kurt Tucholsky (9. jaanuar 1890 Berliin – 21. detsember 1935 Göteborg) oli juudi rahvusest Saksa publitsist ja kirjanik.
Kurt Tucholsky oli pärit pangaametniku Alex Tucholsky (1855–1905) perekonnast. 1909. aastal alustas ta Berliinis õigusteaduse õpinguid, mis jätkusid hiljem Genfis ja Jenas. Ülikooli lõpetas ta 1915. aasta algul. Sama aasta aprillis mobiliseeriti ta Saksa sõjaväkke. Esimeses maailmasõja osales ta põhiliselt tagalateenistuses ja kirjutajana.
Weimari vabariigi ajal kujunes Tucholskist üks silmapaistavamaid Saksa publitsiste ja satiirikuid. Ta oli üks ajakirja Die Weltbühne loojatest.
Alates 1924. aastast elas ta põhiliselt Pariisis. 1930. aastal kolis ta Rootsi. 1933. aastal võtsid natsionaalsotsialistlikud võimud Tucholskylt Saksa kodakondsuse, Saksamaal ta teosed keelustati. Tucholsky lõpetas elu enesetapuga, võttes üledoosi ravimeid.
Eesti keeles on 1985. aastal ilmunud Kurt Tucholsky lühijuttude ja följetonide kogumik "Pärast".
Denali

Tipputõusud

Põhiallikas:
Sapiri-Whorfi hüpotees

Sapiri-Whorfi hüpotees ehk keelelise relatiivsuse hüpotees ütleb, et inimese ettekujutus maailmast ja tema mõtlemisviis on mõjutatud sellest, missugust keelt ta kõneleb.
Selle hüpoteesi pakkusid välja Edward Sapir (1884–1939) ja Benjamin Whorf (1897–1941) indiaani keeli uurides. Nad panid tähele, et maailma kujutamine nendes keeltes erineb sellest, kuidas inglise keel maailma kujutab.
Sapiri-Whorfi ehk Whorfi hüpoteesist on loodud mitmeid versioone, sh tugev (keel määrab) ja nõrk versioon (keel mõjutab ja suunab mõtlemisprotsesse).
Eesti keeles on võimalik lugeda Edward Sapiri peateost „Keel” (2009) ja Benjamin Whorfi valitud teoseid pealkirjaga „Keel, mõtlemine ning tegelikkus” (2010).
Bororo keel

Fonoloogia

Bororo keeles on 7 vokaalfoneemi (a, e, i, o, ɯ , ɤ, u) ja 15 konsonantfoneemi. Keeles on ka 12 diftongi.

Morfoloogia

Bororo keel on sünteetiline ja aglutinatiivne.
Nimisõnadele liituvad possessiivprefiksid. Mitmuse tähistamiseks kasutatakse sufiksit -doge või selle allomorfe -e, -mage, -ge. Kasutatakse postpositsioone, millele võivad liituda possessiivprefiksid.
Bororo keeles on kolmeastmeline ruumideiksis: a- 'kõneleja lähedal', no- 'mitte kaugel' ja ce- 'kaugel'.
Süsteemsüsteem

"Süsteemsüsteem" on Chalice'i 2005. aasta stuudioalbum.
Toggl

Toggl OÜ on ettevõte (osaühing), mis arendab ajakasutuse tarkvarasüsteemi (inglise time tracking software) Toggl. Ettevõtte peakontor asub Tallinnas.
Ingemar Johansson

Jens Ingemar Johansson (hüüdnimi Ingo; 22. september 1932 Göteborg – 30. jaanuar 2009 Onsala, Kungsbacka vald, Hallandi lään) oli Rootsi poksija.

Harrastajana

Poksiga alustas ta 1945. aastal, 16-aastasena tegi oma esimese võistluse (1948).
Johansson osales 1952. aasta Helsingi olümpiamängudel raskekaalus (+79,38 kg). Finaal kohtus ta USA tõusva tähe Edward Sandersiga. Kohtumine oli mõlemapoolselt ettevaatlik, mõlemad said ka passiivsuse eest hoiatuse. Teise raundi lõpus sai Johansson teise hoiatuse ja diskvalifitseeriti. Hõbemedal jäeti välja andmata, Johansson sai selle kätte alles 1982. aastal. Ta on hiljem väitnud, et soovis oma vastast väsitada ja kolmandas raundis otsustavalt rünnata. Selline taktika sobis ka tema senise võistlusstiiliga.

Elukutselisena

Johansson hakkas pärast olümpiamänge elukutseliseks. Ta võitis 1956. aasta elukutseliste Euroopa meistrivõistluste finaalis Franco Cavicchi (Itaalia). Ta kohtus 1959. aastal New Yorgis maailmameistrimatšis Floyd Pattersoniga ja võitis kolmandas raundis nokaudiga. Johansson tuli maailmameistriks.
Johansson kohtus Pattersoniga uuesti 1960. aastal, Patterson võitis nokaudiga viiendas raundis ja oli esimene raskekaallane, kes oli pärast vahepealset maailmameistrimatši kaotust end uuesti maailmameistriks võidelnud. Nad kohtusid veel 1961. aastal ning jälle võitis Patterson, seekord nokaudiga kuuendas raundis. Johansson võitis 1962. aastal uuesti elukutseliste Euroopa meistrivõistluste kuldmedali raskekaalus, alistades Brian Londoni Suurbritanniast.
Johansson pidas elukutselisena 28 võistlust ja võitis neist 26, neist 17 nokaudiga. Ta lõpetas elukutselisena 1963. aastal.
Johansson tegutses hiljem USA-s filmi alal. 1990. aastate keskel diagnoositi tal Alzheimeri tõbi.
Dmitri Kotjuh

Dmitri Kotjuh (sündinud 11. mail ‎1982) on Eesti fotograaf.
Ta kaitses 2012. aastal Tartu Ülikoolis bakalaureusetöö teemal "Ajakiri Raduga sõsarväljaande Vikerkaar taustal: sisu ja retseptsioon".
Ta on töötanud Võrumaa Teatajas ja Järva Teatajas.
Tema vend Igor on luuletaja ja tõlkija.
DFDS Seaways

DFDS Seaways on Taani laevandusettevõte (inglise shipping company), mis pakub reisi- ja kaubaveoteenuseid Põhja-Euroopas, sh Eestis. DFDS Seaways on DFDS tütarettevõte.
Eestis korraldab DFDS Seaways (täpsemalt DFDS A/S Eesti filiaal) liiklust ro-pax-laevadega Paldiski Põhjasadamast Paldiski-Kapellskäri laevaliinil.
Lõplik p-rühm

Lõplik p-rühm on lõplik rühm, mis on p-rühm ehk mille iga element peale ühikelemendi on p-element (st, mingi positiivse naturaalarvu n korral võrdub astendaja pₙ korral tema aste ühikelemendiga 1; p on algarv).
Lõplik rühm on lõplik p-rühm parajasti siis, kui tema järk võrdub algarvu p naturaalarvulise astendajaga astmega.

Omadusi

Lõplik p-rühm on nilpotentne.
Kui lõplik p-rühm ei ole triviaalne, on tema tsentri järk suurem kui 1.