Ramones

Ramones oli aastatel 1974–1996 tegutsenud ameerika rokkansambel, mida peetakse reeglina maailma esimeseks punkrokiansambliks.

Ajalugu

Ramones tuli kokku 1974. aasta jaanuaris New Yorgis koosseisus Joey (Jeffry Hyman) – trummid, Johnny (John Cummings) – kitarr, Dee Dee (Douglas Colvin) – basskitarr/laul. Esimene kontsert anti 30. märtsil Performance Studios umbes 30 inimesele samas koosseisus. Kuna Dee Dee ei suutnud samaaegselt laulda ja bassi mängida, sai vokalistiks Joey. Trummariks võeti esialgne mänedžer Tommy (Thomas Erdelyi). 16. augustil esineti esimest korda klubis CBGB, soojendades Blondiet. Samas klubis mängis bänd tihti ka edaspidi. Novembris 1975 sai bändi mänedžeriks Danny Fields, jaanuaris 1976 saadi plaadileping Seymour Steini Sire Recordsiga.
Ramonese omanimeline debüütalbum "Ramones" ilmus 1976. aasta aprillis. Kriitikud hindasid plaati positiivselt, ent müügiedu seda ei saatnud. 4. juulil 1976, pärast albumi müügile jõudmist Suurbritannias ja singli "Blitzkrieg Bop" väljalaskmist, mängis Ramones koos The Flamin Grooviesiga Londonis Roundhouse'is. See kontsert andis tuult tiibadesse näiteks Sex Pistolsile, The Clashile, The Jamile ja paljudele teistele Suurbritannia punkansamblitele. Bändid, mis olid enne mõjutatud New York Dollsi ja Lou Reedi loomingust, leidsid Ramonese näol uue ja värske ameerika eeskuju.
1977. aasta alguses ilmus teine album "Leave Home". Mais läks bänd koos Talking Headsiga oma esimesele Suurbritannia tuurile. Singel "Sheena Is a Punk Rocker" jõudis Suurbritannia edetabelis 22. kohale. Suvel tuuritas ansambel mööda USA-d, 30. juulil mängiti San Franciscos Winterlandis. Kuid kommertsedu jäi endiselt tulemata. Pärast popilikuma kõlaga "Rocket to Russia" väljatulekut sügisel lahkus Tommy tuuritamisest väsinuna 1978. aasta 4. mail CBGBs antud kontserdi järel bändist.
Uueks trummariks sai varem ansamblis Richard Hell & the Voidoids trumme mänginud Marc Bell, kes võttis lavanimeks Marky Ramone. Marky mängis trumme sügisel ilmunud neljandal albumil "Road to Ruin", mille kujundas John Holmstrom ja produtseerisid Tommy ning Ed Stasium.
Vahepeal oli punk Suurbritannias jõudnud edetabelitesse. Ramonese Londonis 1977.–1978. aasta vahetusel lindistatud kontserdimaterjalist valmis kontsertalbum "It's Alive", mis ilmus 1979. aasta aprillis. Bänd osales Roger Cormani legendaarseks saanud B-filmis "Rock 'n' Roll High School", mille lavastas Allan Arkush. Samuti hakati Los Angeleses koos legendaarse produtsendi Phil Spectoriga salvestama viiendat stuudioalbumit.
Phil Spectori produtseeritud albumilt "End of the Century" ilmus esimene singel, kaver Spectori kirjutatud popmuusikaloost "Baby, I Love You", mida algselt esitas The Ronettes, 1980. aasta jaanuaris. 4. veebruaril ilmus ka album, millest sai bändi kõige rohkem müünud plaat kogu karjääri jooksul. Popiliku kõlaga plaat jõudis Suurbritannias koguni esikümnesse. Aprillis ilmus albumilt singel "Do You Remember Rock 'n' Roll Radio?". Samal aastal lõppes leping mänedžer Danny Fieldsiga, mida ei pikendatud.
Ka järgmine stuudioalbum "Pleasant Dreams" oli popiliku kõlaga (produtsent Graham Gouldman). Enamiku lugude autor oli Joey. Sel ajal hakkasid halvenema suhted Joey ja Johnny vahel. Septembris 1981 mängiti poolele miljonile inimesele US Festivalil San Bernardinos Californias. 1982. aastal hakati produtsentide Ritchie Cordelli ja Glen Kolotkiniga salvestama uut albumit. Marky alkoholiprobleemide tõttu mängis loos "Time Has Come Today" trumme The Heartbreakersi trummar Billy Rogers.
Album "Subterranean Jungle" ilmus veebruaris 1983. Plaat oli samm tagasi pungilikuma saundi poole pärast eelmist kaht popilikku albumit. Pärast albumi ilmumist lahkus bändist Marky. Teda asendas mitmes New Yorgi kohalikus bändis trumme mänginud Richard Reinhardt, kes hakkas kasutama nime Richie Ramone. Samuti pikendati plaadilepingut Sire'iga.
1984. aastal salvestati comeback-album "Too Tough to Die", mille produtseeris endine bändikaaslane Tommy. Albumit peetakse üheks ansambli tugevamaist. Külalistena teevad plaadil kaasa Eurythmicsi Dave Stewart ning Busta Jones. Album ilmus novembris 1984. Juunis 1985 mängiti koos U2ga National Bowlis Inglismaal Milton Keynesis. Salvestati lugu "My Brain Is Hanging Upside Down (Bonzo Goes to Bitburg)" – protest president Ronald Reagani Saksamaal natsisurnuaia külastamise vastu.
Pärast kaht keskpäraseks peetavat albumit "Animal Boy" (1986; produtsent Jean Beauvoir) ja "Halfway to Sanity" (1987; produtsent Daniel Rey) ilmumist lahkus arusaamatuse üle T-särgi rahade jagamise pärast bändist Richie. Uue trummarina prooviti Clem Burke'i ansamblist Blondie, kes pärast kaht ebaõnnestunud esinemist vahetati vahepeal alkoholiprobleemid ületanud Marky vastu välja.
1988. aastal ilmus kogumikalbum "Ramones Mania". 1989. aastal lindistati Stephen Kingi teosel põhinenud filmi Pet Sematary soundtrack'ile samanimeline laul. Lugu oli ka mais ilmunud albumil "Brain Drain", mis oli bändi 11. stuudioalbum. Ent juulis lahkus ansamblist üks selle alustalasid, basskitarrist ja helilooja Dee Dee. Tema asemele võeti noor Christopher Joseph Ward (C. J. Ramone).
Kogumikud "All the Stuff (And More!) Volume 1" (1990) ja "All the Stuff (And More!) Volume 2" (1991) sisaldasid vastavalt esimest ja teist ning kolmandat ja neljandat albumit koos lisalugudega. 1991. aastal salvestati ka märtsis 1992 ilmunud "Loco Live", ansambli teine ametlik kontsertalbum.
Järgmine stuudioalbum, 1992. aasta "Mondo Bizarro" ilmus esimese Ramonese plaadina Radioactive Recordsi all. Ainult kaveritest koosnenud 1993. aasta lõpus ilmunud "Acid Eaters" sai üldiselt negatiivse vastuvõtu osaliseks. Samal aastal ilmus esimene Ramonese biograafia – ajakirjanik Jim Bessmani kirjutatud "Ramones: An American Band".
Pärast ebaõnnestunud albumit "Acid Eaters" hakkasid levima kuulujutud, et kohe läheb Ramones laiali. Bänd teataski, et pärast järgmise stuudioalbumi negatiivset vastuvõttu minnakse laiali. Ansambli luigelauluks jäänud "¡Adiós Amigos!" jõudis USAs 148. kohale.
Pärast pikka hüvastijätuturneede rida ilmus 1996. aastal kontsertalbum "Greatest Hits Live". Sama aasta 6. augustil anti Los Angeleses klubis The Palace viimane kontsert. Kontsertalbum sellest, "We're Outta Here", ilmus 1997. aastal.
Joey Ramone suri 15. aprillil 2001 49-aastasena lümfivähki. 2002. aastal pääses Ramones Rock'n'rolli Kuulsuste Halli. Dee Dee Ramone suri 5. juunil 2002 heroiini üledoosi. Suvel 2004 lasti kinodesse dokumentaalfilm "End of the Century: The Story of the Ramones". Johnny Ramone suri 15. septembril 2004 eesnäärmevähki.