google/wiki40b huggingface dataset:
Joonas Tartu

Joonas Tartu (sündinud 26. aprillil 1980) on eesti jurist ja teatritegelane. 
Tartu lõpetas 1998. aastal Rakvere Reaalgümnaasiumi ja 2002. aastal Õigusinstituudi (nüüdne Tartu Ülikooli Õigusinstituut).
Ta on töötanud 2002–2006 kultuuriministeeriumis eelnõude ja juriidilise nõustamise osakonna peaspetsialistina ning 2006–2013 Rakvere teatri juhina. 2013. aasta aprillist on ta NUKU teatri juht.
2004–2006 kuulus Tartu sihtasutuse Vanalinna Teatrimaja nõukokku, 2005–2006 sihtasutuse Rakvere Teatrimaja nõukokku, 2008–2010 oli ta Rakvere linnavalitsuse liige ning 2009. aastast on ta Eesti Etendusasutuste Liidu / EETEALi juhatuse liige.
Vao vasallilinnus

Kirjeldus

Ruudukujulise põhiplaaniga neljakorruselise tornehitise igal korrusel on üks ruum.
Esimene ehk keldrikorrus on maa all ning seal hoiti toitu ja muud moona. Sissepääs keldrisse peaukse kõrvalt on ilmselt hilisema päritoluga.
Kaks alumist korrust on võlvlagedega. Ruudu küljepikkused on enam-vähem võrdsed 9,6–10,1 m, kõrgus keldripõrandast karniisini 13,1 m. Seinte paksus on allkorrusel on 1,3–2,4 m, ülakorrusel umbes 1 m. Linnus oli rajatud kaitseehitisena, seda on näha kõrgest sissepääsust ja idaküljel paiknevast ja riivpalgiga suletavast ukseavast.
Algse päritoluga ukseava küljepõskedes on näha hästisäilinud riivpalgi avad. Ristlõige 20X20 cm ja sügavus 150 cm. Auku kattev 3 cm paksune laud on säilinud siiani. Sissepääs linnuse teisele korrusele võis olla kerge ülestõstetava sillaga, mis ohu korral üles tõsteti. Samuti on riivpalgi ja luukidega olnud suletavad ka trellitatud aknaavad teisel korrusel.
Linnuse teine korrus oli ettenähtud tööde tegemiseks ja eelkorruseks kolmandale korrusele.
Kolmas korrus oli põhiliselt elukorrus. Loodenurgas paiknes kamin, põhjakülje aknanišis aknaavaga lavatoorium ning dansker. Dansker oli varustatud laskepiludega. Lavatooriumi olemasolu viitab sellele, et seal peeti koduseid jumalateenistusi.
Neljas korrus oli põhiliselt kaitsekorrus. Igas küljes on kolm klaasimata ja trellideta ava. Laskeavade taga oli kaitsekäik, mille laius idas oli 122 cm ja lõunaküljel 85 cm. Teistel külgedel oli käigurada vaid 25 cm. Arvatavasti võis seal olla puidust laiendus.
Kõikide korruste vahel on vaatepiludega trepikäik.
Hävinud on Vao linnuse maapealse ringmüürid ja vallikraavid.

Ajalugu

Tornlinnus on rajatud 14. sajandi lõpus või 15. sajandi alguses Wackede aadlisuguvõsa poolt.
Linnus oli mõisa peahoonena kasutusel kuni 1770. aastateni.
Tornlinnus on väga hästi säilinud, see restaureeriti 1986.
Joachim von Ribbentrop

Ulrich Friedrich Wilhelm Joachim von Ribbentrop ; enne adopteerimist 15. mail 1925 Ulrich Friedrich Wilhelm Joachim Ribbentrop; 30. aprill 1893 Wesel – 16. oktoober 1946 Nürnberg) oli Saksamaa poliitik, välisminister 4. veebruarist 1938 kuni 30. aprillini 1945. Hukati poomise läbi Nürnbergi tribunali otsuse kohaselt 16. oktoobril 1946.
Roseau maakond

Ajalugu

Maakond moodustati 1894. aastal.
Tuumatriaad

Tuumatriaad on riigi tuumaarsenali struktuurimudel, mis koosneb kolmest harust: maismaalt tulistatavad mandritevahelised ballistilised raketid, allveelaevadelt tulistatavad ballistilised raketid (SLBM) ja tuumarelvi kandvad strateegilised pommitajad.
Kolmeharulise struktuuri eesmärk on tuumarelvastust hajutades märkimisväärselt vähendada riski, et riigi tuumaarsenal hävitatakse terviklikult vaenuliku ennetava tuumalöögiga. Selline hajutus tagab vastulöögivõime, mis tähendab vaenuliku poole jaoks vastastikku tagatud hävingut (MAD), suurendades sellega riigi tuumaheidutuse tõsiseltvõetavust.
Tuumatriaadi struktuuri kasutavad 2019. aasta seisuga Ameerika Ühendriigid, India ja Venemaa. 2019. aasta mais avaldatud Pentagoni analüütikute raporti kohaselt on Hiina väga lähedal triaadivõimekuse saavutamisele. Kuni 1996. aastani kasutas tuumatriaadi ka Prantsusmaa.
Priedaine (Krāslava)

Priedaine (vanasti ka Pristana või Pristaņa) on Krāslava linna osa, mis jääb Daugava vasakule kaldale endise Kuramaa kubermangu Ilūkste kreisi aladele Sēlija etnograafilisse regiooni.
Priedaine juures asus üle Daugava viiv Pristani parv, mille juurde kujunesid käsitööliste asula ja suvilapiirkond. Aastal 1925 sai sellest ametlikult küla, mis sai oma nime parve järgi. Aastal 1931 nimetati see ümber Priedaineks. Aastal 1940 liideti küla Krāslava linnaga. Priedaines asub katoliku kirik.
Michael Maestlin

Michael Maestlin (ka Mästlin, Möstlin; 30. september 1550 Göppingen – 20. oktoober 1631 Tübingen) oli saksa astronoom ja matemaatik.
Maestlin õppis Tübinger Stiftis teoloogiat, matemaatikat ja Philipp Apiani innustusel astronoomiat. Aastal 1571 sai ta magistriks, 1576 diakoniks Backnangis ja 1580. aastast matemaatikaprofessorks Heidelbergi ülikoolis, 1583. aastast Tübingeni ülikoolis, kus töötas 47 aastat. Tema õpilaste seas oli Johannes Kepler.
Maestlinit peetakse Leonardo da Vinci kõrval esimeseks, kes seletas tuhkhalli kuuvalgust õigesti maapaistena. Ta taipas, et komeedid ei ole atmosfäärinähtused ("kuualused" nähtused).
Kuigi Maestlin õpetas eeskätt Ptolemaiose maailmasüsteemi (geomeetrilist maailmasüsteemi), oli ta ka üks esimesi, kes võttis omaks Koperniku maailmasüsteemi ning hakkas seda valitud õpilastele õpetama. Ta oli Kepleriga kirjavahetuses. Suuresti tänu Maestlinile võttis Kepler omaks Koperniku süsteemi. Maestlin oli tema tähtsaim õpetaja ja ühtlasi sõber. Võib-olla veenis tema ka Galileo Galileid uue õpetuse õigsuses.
Aastal 1582 kirjutas Maestlin üldarusaadava sissejuhatuse astronoomiasse.
Ta avaldas esimesena kuldlõike kümnendmurruna: väiksema osa suhe suuremasse on "umbes 0,6180340". Ta tegi seda kirjas Keplerile. Korrektne väärtus on 0,61803398874989484821...
Ta oli esimene, kes kataloogis Plejaadide 11 tähte (24. detsembril 1579) ja on võimalik, et ta täheldas neid 14.
3. oktoobril 1590 täheldas Maestlin Marsi varjutust Veenuse poolt.
Aastal 1961 nimetati Maestlini järgi üks Kuu kraatritest (Maestlini kraater) ja asteroid 1973 Maestlin.
Jules Verne ütles oma romaanis "Viis nädalat õhupallis", et Maestlin olevat suutnud palja silmaga eristada Jupiteri looduslikke kaaslasi ja Plejaadide 14 tähte, millest kõige väiksem oli 9. tähesuurusega. Tavaline inimene suudab ideaalsetes tingimustes eristada objekte tähesuurusega 6,5.
Mulla

Mulla (pärsia keeles ملا) on islamiusu šiiitluses madalama astme usujuht. Tänapäeval nimetatakse kõiki ajatollast madalamaid vaimulikke mulladeks. Mulla on haritlane, kes on õppinud šaria’d, islami pühade seaduste kogu.
Kesk-Aasias, Afganistanis, Pakistanis ja Indias nimetatakse mullaks ka sunniitide usujuhte. Araabiamaades ja eriti sunniidid kasutavad selle asemel nimetust imaam.
Tiit Tarlap

Tiit Tarlap (13. november 1954 – 24. veebruar 2017 Sindi) oli Eesti kirjanik. 
Ta kutsuti 1986. aastal Nõukogude sõjaväe kordusõppustele ning viidi likvideerima Tšornobõli tuumaelektrijaama avarii tagajärgi.

Looming

Ta kirjutas peamiselt märuliulmet, aga on avaldanud ka krimi- ja seiklusjutte.
Esimese ulmejutu "Tänav akna taga" avaldas ta 1988. aastal ajakirja Noorus juuninumbris. Oma loomingut on avaldanud tihti maakonnalehtedes järjejuttudena, näiteks Liivimaa Kulleris ja Pärnu Postimehes. Mõned lood on avaldatud ka ajakirjades Horisont ja Favoriit.
Tšornobõlis kogetu innustas teda 1993. aastal avaldama raamatu "Tšernobõl 1986". Sama aasta märtsis ja aprillis avaldas ajaleht Liivimaa Kuller Tarlapi jutu "Õnn kestab igaviku...". 1993. aasta lõpust 1994. aasta suveni avaldas nädalaleht Kesknädal Tarlapi romaani "Kurjuse tund" ning 1993. aastal avaldas sama nädalaleht ka tema teist romaani "Vampiirilõks". 
1995. aasta juulist kuni sama aasta lõpuni avaldas Pärnu Leht osaliselt Tarlapi romaani "Väga pikk päev". See romaan ilmus tervikuna 2002. aastal ajalehes Lääne Elu. 2001. aastal avaldas Lääne Elu Tarlapi lühiromaani "Liivakella kael". 
Oma esimese raamatu "Viiking, kes armastas haisid" avaldas Tarlap  2001. aasta lõpus. 
2002. aastal avaldas eesti ulmekirjanduse ekspert ja toimetaja Raul Sulbi oma teoses "Eesti ulme antoloogia" Tarlapi ulmekirjandust.
2005. aastal kirjastas Tarlap Pärnu Tšernobõli veteranide abiga kogumiku "Kurjuse tund. Koidiku lapsed".

Isiklikku

Tarlap elas 1980. aastate lõpus ja 1990. alguses Sindi linnas.
Lisaks kirjutamisele mängis ta kitarri ja laulis.
Ta on maetud Sindi vanale kalmistule.
Buldooser

Buldooser (inglise bulldozer) on mullatöömasin, mille eesosas paikneb tööorgan (nimetatakse hõlmaks; inglise blade), ja mida kasutatakse suure koguse mulla, liiva, kruusa jt teisaldamiseks, süvendite täitmiseks jne.
Üllar Luup

Isiklikku

Tema isa on tšuvašš ja ema eestlane.
Oli abielus, alates 2014. aastast lahutatud. 5 last 4 erineva naisega.
Kleer Maibaum-Vihmar

Kleer Maibaum-Vihmar (sündinud 28. augustil 1972 Kohtla-Järvel) on eesti näitleja. 
Ta lõpetas 1998. aastal Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli (18. lend).
Ta mängib Helenit seriaalis "Kodu keset linna".

Isiklikku

On abielus lavastaja Ingomar Vihmariga. Neil on tütar Luise Mathilde Vihmar ja 10. augustil 2009 sündinud tütar Ada Ida Vihmar ning poeg Paul Samuel Vihmar (sündinud 2005).
Lineaalne leht

Lineaalne leht on kitsa ja pika labaga leht, mille servad on ligikaudu rööpsed ja mille laba pikkus ületab selle laiuse rohkem kui 4 korda (teistel andmetel rohkem kui 7 korda).
Lineaalsed lehed on näiteks kõrrelistel ja tarnadel.
Annika Koppel

Annika Koppel (sünninimi Maasik, sündinud 30. novembril 1964) on Eesti ajakirjanik, filmikriitik ja kommunikatsioonijuht.
2010 valiti ta koos Ülo Pikkoviga aasta filmiajakirjanikuks.
Ta on olnud Eesti Keele Instituudi teabejuht ja Viimsi Teataja toimetaja. Varem on ta töötanud  Eesti Päevalehe ja Postimehe ajakirjanikuna, Eesti film 100 projektijuhina ja Rahvusraamatukogu kommunikatsioonijuhina.
Guillermo Delgado

Silvio Guillermo Delgado Quinteros (11. jaanuar 1931 Ica, Peruu − 29. märts 2014 Cádiz) oli Peruu jalgpallur.
Tema hüüdnimi oli El León de José Díaz (José Díazi lõvi). Teda peetakse Peruu jalgpalli ajaloos üheks paremaks kaitsjaks Héctor Chumpitazi ja Julio Meléndez Calderóni kõrval. Oma tehniliste oskuste, jõu, ettenägemisvõime, karisma ja vilkusega oli ta üks oma aja paremaid kaitsjaid Lõuna-Ameerikas.
Peruu jalgpallikoondises mängis ta 36 matši 1952–1957. Ta tuli Club Alianza Lima kaks korda (1954 ja 1955) Peruu meistriks. Jalhpallurikarjääri lõpus mängis ta 1963–1965 Hispaania klubis Cádiz Club de Fútbol, kus ta vanuse tõttu sai hüüdnimeks Papi, millega teda Cádizis hiljemgi tunti.
Oraniku mõis

Oraniku mõis (saksa keeles Orranik) oli rüütelkonnamõis Juuru kihelkonnas Harjumaal. Tänapäeval jääb kunagine mõis Rapla valda Rapla maakonnas.

Ajalugu

Oraniku mõis rajati ajavahemikus 1681–1683 samanimelise muinasküla asemele. Läbi sajandite oli mõis Eestimaa rüütelkonnale kuuluva Kaiu mõisa kõrvalmõis.
Jaan Pärn (kunstnik)

Jaan Pärn (sündinud 18. mai 1953 Sindis) on eesti ehtekunstnik.

Elukäik

Lõpetas 1971 Sindi Keskkooli ning asus õppima Eesti Riiklikku Kunstiinstituuti arhitektuuri erialale. Lõpetas insener-arhitektina 1976 ning asus 1978 õppima metallehistööd lõpetades ERKI 1982. aastal. Töötanud 1976–1977 Vabariiklikus Restaureerimisvalitsuses arhitektina, 1977–1979 Vabaõhumuuseumis asedirektorina ning 1979–1989 Filmilaenutuse ja Reklaami Valitsuses kunstilise toimetajana, seejärel olnud vabakunstnik.
Aastal 1993 tekkis kunstnikul idee rajada Tallinna hoov, kuhu koonduksid käsitöömüüjad. Ta võttis linnalt 60 aastaks rendile kaheksa maja Vene tänaval ja haldab seal Meistrite Hoovi. Jaan Pärn on aastakümneid valmistanud ehteid  Helle Merile.

Looming

Jaan Pärn on üks nimekamaid Eesti ehtekunstnikke, kelle looming on äratanud tähelepanu nii kodu- kui välismaal, muuhulgas pälvis ta 2000. aastal hõbemedali XI Benevenuto Cellini nimelisel rahvusvahelisel ehtekonkursil. Juba aastaid teeb kunstnik koostööd tuntud saksa kivilihvija Dieter Lorenziga. Kaelaehete, prosside, kõrvarõngaste, sõrmuste valmistamiseks kasutab kunstnik nii kulda kui hõbedat, poolvääriskive ja kalliskive. Kunstnik on ise öelnud, et ehtele idee annab kivi, eriti inspireerivad teda kordumatu mustriga ahhaat, astrofilliit, ametüst-kvarts, mis sobivalt metalli raamistatuna muutuvad emotsionaalseteks looduspiltideks. Teiseks esiletõusvaks suunaks on ehted, kus kunstnik kasutab filigraantehnikat, muutes ehted väikesteks väärtuslikeks arhitektoonideks. Viimastel aastatel kasutab autor palju merevaiku ja laavakivi.
Jazzi kokakool

"Jazzi kokakool" oli Kanal 2-s 2003-2004 näidatav Eesti telesaade, milles kokk Rainer Härm (hüüdnimega Jazz) õpetas kokandust. Igas saates osales ka üks huviline, kellele kokk õpetas kokandust ja kes saate teises pooles pidi kokalt omandatud oskusi ise rakendama.
Saar (perekond)

Kirjeldus

Saare lehed kasvavad paariti, vahel kolmekaupa männases, ja need on sulgjad liitlehed. Saare lehed meenutavad pihlakat, kuid saare lehed on läikivamad, karvutud ja jämedalt saagja servaga. Tema lehed on suuremad ja terava tipuga.
Saare seemnetega kroonlehtedeta õied asetsevad pööristes või kobarates. Saarel on tiibvili nagu vahtral. Seemned asetsevad ühekaupa ning varisevad alles kevadel.

Kasutamine

Saarepuit on kõva, tihe (alates 670 kg/m³ – Fraxinus americana – kuni 710 kg/m³ – harilik saar), sitke, väga tugev ja elastne, mistõttu seda kasutatakse laialdaselt suurt tugevust ja vetruvust nõudvate esemete, näiteks ambude ja vibude, kurikate ja nuiade ning tööriistakäepidemete valmistamiseks. Saart kasutatakse tisleritööstuses ja saarevineerist tehakse mööblit.
Saart on kerge töödelda naelade, kruvide ja liimiga, seda on hea masinaga töödelda ja võimalik on saavutada kõrge viimistlusaste. Seevastu välistingimustes saart laialdaselt ei kasutata, sest kokkupuutel maapinnaga kaotab ta kulumiskindluse ja võib arvestada, et viie aastaga mädaneb ta täielikult.
Saarepuud kasutatakse elektrikitarride ja vahel ka akustiliste kitarride kõlakastide, samuti trummikerede valmistamiseks. See on tuntud oma ereda, terava värvuse ja püsiva kvaliteedi poolest.
Saar on suurepärane küttepuu.
Neljatahulise saare sisekoorest toodeti vanasti sinist värvi.
Suured saare- ja jalakaoksad murduvad sageli igasuguse hoiatuseta, mistõttu Inglismaal Sussexis kutsuti neid puid lesestajateks.
Tohutu hulga, vähemalt 243 liblikaliigi  röövikud toituvad saarel.

Saar kultuuris

Vanakreeka mütoloogias elasid saartes meliaadid, nii nagu tammedes elasid drüaadid. Paljudes vanakreeka müütides ja kommetes on saart mainitud.
Skandinaavia mütoloogias peetakse maailmapuud Yggdrasili tavaliselt saareks. Esimene inimene Ask tehti saarest ja tema nimi tähendabki vanapõhja keeles saart.
Saar eritab suhkurjat ainet. Skandinaavia mütoloogias mainitud "inspiratsiooni mõdu" oli arvatavasti kääritatud saareeritis.
Kaluga oblast

Rahvastik

Rahvaarv oli 2002. aasta rahvaloenduse andmetel 1 041 641, kellest 93,5% olid venelased ja 2,2% ukrainlased. Linnades elas 75% rahvastikust. Oblastis on 19 linna, neist suuremad on Kaluga, Obninsk ja Ljudinovo. 2009. aasta alguses oli oblasti rahvaarv 1 002 900.
Anu Nõulik

Anu Nõulik (sündinud 15. septembril 1963) on eesti alpinist ja Helme Suuki järel teine eestlanna, kes on üritanud tõusta üle 8000 meetri kõrguse mäe tippu.
Ta töötab Eesti entsüklopeedia toimetajana.

Mägironimine

Mägimatkamist alustas ta 1990. aastatel, kõrgalpinismiga hakkas tegelema 2000. aastate lõpul. 2010. aastal tõusis ta Kaukasuses Elbruse tippu (5642 m).

Tipputõus üle 7500 m kõrgusele mäele

3. augustil 2011 tõusis ta teise eestlannana Tiina Tamme järel Pamiiris asuva Muztagata (7509 m) tippu (jääb Hiina alale).

Tõus kaheksatuhandelisele

13. mail 2013 üritas Anu Nõulik koos Uko Nõulikuga tõusta kaheksatuhandelise Cho Oyu tippu (8188 m), kuid järsult halvenenud ilmaolud ei võimaldanud neil tipuplatoolt edasi minna (nad olid tõusnud umbkaudu tipuplatoo platoo algusse). Cho Oyu kõrgeim punkt kujutab endast väga raskesti tuvastatavat lapikest tohutult suure kergelt tõusva lumise platoo servas. Halva nähtavusega ei ole tippu identifitseerida võimalik.
Sellel tõusul külmetas Anu Nõulik sõrmed. Katmandu arstid konstateerisid, et see on kolmanda astme külmetus, ja oli oht, et sellele järgneb sõrmeotste amputeerimine.

Isiklikku

Tema abikaasa on alpinist Uko Nõulik.
Kärla kalmistu

Kärla kalmistu asub Kärla alevikus Saaremaa vallas Saare maakonnas. Kalmistu on arvele võetud ajaloomälestisena.
Kärla luterlik kalmistu pärineb 19. sajandi keskpaigast. Kalmistul on säilinud ka aastast 1850 kabelihoone. Lääneosas paikneb mälestiseks arvatud II maailmasõjas hukkunute ühishaud.
Ihunuhtlus

Ihunuhtlus on kehavigastust või valu tekitav karistus.
Eestis on ihunuhtlust mainitud kirjalikes allikates esimest korda 1241.
Ihunuhtluse kõige raskem Eestis kasutatud vorm oli kadalipp.
Kriminaalkaristusena kaotati ihunuhtlus Eestis 1863, aga maatameestele tohtisid vallakohtud seda määrata 1903. aastani. 1905. aasta revolutsiooni mahasurumisel kasutasid karistussalgad ihunuhtlust seadusliku aluseta. Paljudes maailma riikides, peamiselt Aafrikas ja islamimaades, kasutatakse seda tänini.
Yukoni platoo

Yukoni platoo on platoo Põhja-Ameerika kirdeosas Kordiljeeride sisevöötmes USA Alaska osariigis ja Kanadas.
Mägede kõrgus merepinnast on 1500–2000 m, nõgude kõrgus 200–500 m.
Platool on kuuse- ja lehisehõrendikud, mägitundra taimestik.
Platool on muu hulgas kulla ja kivisöe leiukohad.
Georg Sander

Georg Sander (7. mail 1923 Tartu – 16. märts 2016 Tartu) oli eesti teatrikunstnik.
Ta lõpetas aastal 1941 Tartu kommertskooli. Aastast 1949 õppis ta Tartu Riiklikus Kunstiinstituudis ja lõpetas 1955. aastal teatridekoratsiooni eriala juba Eesti NSV Riiklikus Kunstiinstituudis.
Ta töötas aastatel 1945–1949 Vanemuise teatris dekoratsioonimaalijana ja 1951–1983 kunstnikuna, aastast 1983 kuni 1990. aastate keskpaigani oli ta Vanemuise mittekoosseisuline kunstnik.

Isiklikku

Tema õde oli matemaatik ja endine baleriin Tamara Sõrmus.
Hiie põder

Hiie põder (ka hiie hirv; soome keeles hiiden hirvi) on üleloomulik loom soome eeposes "Kalevala". Seda looma on kirjeldatud kui raskesti püütavat, kiiret ja tugevat.
Eeposes annab Louhi oma tütarde kosilastele ülesandeks püüda hiie põder kinni elavana.
Surmaorg

Surmaorg (inglise keeles Death Valley) on Ameerika Ühendriikide California osariigis Mojave kõrbes asuv org. Seal asub USA madalaim punkt (86 m merepinnast madalamal) ja seal registreeriti 10. juulil 1913 maailma kõrgeim õhutemperatuur looduses (56,7 °C). Org on ka väga sademetevaene, keskmine aastane sademetehulk on alla 50 mm.
Surmaoru põliselanikeks on tümpisa (panamint šošoni) indiaanlased.
Aleksander Oinas

Isiklikku

Aleksander Oinas oli abielus Alma Ostra-Oinasega.
Aleksander Oinase õde Emma Elisabet Oinas oli abielus Friedebert Tuglasega ja on tuntud Elo Tuglase nime all.
Meetmed

Meetmed (ainsuses meede; inglise measures, steps) on abinõud, mida rakendatakse ehk võetakse tarvitusele mingi soovitud tulemuse saavutamiseks või soovimatu ärahoidmiseks. Omavahel seotud meetmete kogumit nimetatakse meetmestikuks.
Hannes Starkopf

Hannes Starkopf (sündinud 7. jaanuaril 1965) on Eesti skulptor.
Ta on skulptor Anton Starkopfi lapselaps.
Friedrich Vreemann

Elulugu

Vreemann sündis Lasva vallas Nõnova külas Hööde talus. Õppis Võru linnakoolis, leeris käis Vastseliina kirikus. Esimese maailmasõja alguses mobiliseeriti ta Venemaa Keiserlikku armeesse, lõpetas 1915. aastal Petrogradi lipnike kooli ja temast sai andekas sõjaväelane. Esimeses maailmasõjas sai Vreemann staabikapteni auastme ja teda autasustati kuue ordeniga. 
Eesti rahvusväeosade loomise paiku tuli Vreemann  1917. aastal omavoliliselt üle 1. Eesti jalaväepolku, kus määrati pataljoniülemaks. Peale polgu laialisaatmist ja Saksa okupatsiooni saabumist organiseeris Võrus, põranda all  Kaitseliidu tegevust, töötades samas Võru gümnaasiumis võimlemisõpetajana. Saksa okupatsiooni kokkuvarisemise järel 12. novembril 1918 määrati Vreemann Eesti Ajutise Valitsuse poolt Võrumaa Kaitseliidu esimeseks pealikuks ja 1. jaanuarist 1919 2. diviisi staabi komandandiks. Märtsikuus 1919 tegi kapten Friedrich Vreemann koolipoiste rooduga kaasa lahingud Võru alt Rõuge mõisani. Ta langes 23. märtsil 1919 Rõuge valla Suure-Ruuga küla all põllul. Tema kasvandikud, Võru gümnaasiumi poistest koosnev rood, jätkas lahinguteed. Kapten Friedrich Vreemanni autasustati 1920. aastal sõjaliste teenete eest postuumselt 1. liigi 3. järgu Vabadusristiga.

Eesti Vabadussõjas

Kapten Vreemann maeti Pindi kalmistule, kus talle 12. oktoobril 1924 püstitati ausammas Vabadussõjas langenute mälestamise Võrumaa komitee poolt. Ausammas võeti Nõukogude Liidu okupatsioonivõimu poolt maha 1947. aastal. Sammas taastati ja taasavati Friedrich Vreemanni 100. sünniaastapäeval, 10. novembril 1994.
Benjamin Ingrosso

Benjamin Daniele Wahlgren Ingrosso (sündinud 14. septembril 1997 Danderydi vallas) on Rootsi laulja ja laululooja.
Lapsepõlves mängis ta pearolle mitmes muusikalis. 2006. aastal võitis ta Rootsi lastelauluvõistluse Lilla Melodifestivalen.
2018. aastal võitis ta Melodifestivaleni lauluga "Dance You Off" ja pääses Rootsi esindajana 2018. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusele Lissabonis.
2017. aastal sai ta Melodifestivalenil lauluga "Good Lovin'" viienda koha.
Under Marié

Under Marié on Eesti ansambel. Ansambel asutati 2004.
Jüri Mildeberg

Jüri Mildeberg (sündinud 18. mail 1965) on eesti kunstnik.
Tema töid on Eesti Rahvusraamatukogu kunstikogus ja erakogudes Eestis ning mujal maailmas. Jüri Mildeberg oli 2005. aastal ERR vaheklippide autoriks ning maalis 2008 Eesti Lastekirjanduse Keskuse saali aknaluugid.
Illustreerinud ajakirju, valmistanud eksliibrised jm. On joonistanud ka karikatuure, mida avaldati ajalehes Jutuleht.

Isiklikku

Tema isa oli graafik Aleksander Mildeberg. Jüri Mildeberg on abielus lasteraamatute illustraatori Piret Mildebergiga.
Ulaskova tsässon

Üldandmed

Ulaskova tsässon on pühitsetud Thessaloniki pühale suurmärtrile Dimitrile. Tsässona püha on midrosk 8. novembril (Juliuse ehk vana kalendri järgi 26. oktoober). Hoone ei ole riikliku kaitse all. On heas ehituslikus seisukorras.

Ehituslikud andmed

Ulaskova tsässon on viilkatusega nelinurkse põhiplaaniga ühekorruseline männipalkidest ristpalkhoone, välismõõtudega 466 x 372 cm, hoonel on üks siseruum (13,9 m²). Hoone välisilme on oluliselt muutunud, varem oli hoonel eeskoda ning seinad olid voodrilauaga katmata. Hoonel on 84 x 155 cm suurune ukseava, kus tenderpostidele kinnitatud põõnadel sepishingedega plankudest tehtud ühepoolne ukseleht. Uks avaneb väljapoole. Hoonel on üks viiese ruudujaotusega, kollakasvalgeks värvitud puitaken (45 x 65 cm). Seespool on aknaava piiritletud profileeritud laudadega.
Tallinna Nõmme Ristija Johannese kirik

Tallinna Nõmme Ristija Johannese kirik on õigeusu kirik Tallinnas Nõmmel. Kirikuhoone asub Tähe tänava ja Raudtee tänava nurgal aadressil Tähe tänav 2.
Kirikuhoonet kasutab Moskva Patriarhaadi Eesti Õigeusu Kiriku Tallinna Nõmme Ristija Johannese kogudus.

Ajalugu

Kirik ehitati aastatel 1922–1923 Glehni perekonna poolt kogudusele kingitud krundile. Kiriku arhitekt oli Aleksandr Vladovski, insener Aleksei Golubkov tegi projekti muudatusi. Kirik ehitati annetustest ja heategevusüritustest saadud raha eest ning ei saanudki rahanappuse tõttu kavandatud ulatuses valmis – freskode ja vitraažakende jaoks tollal raha ei jätkunud.
Kiriku pühitses 21. oktoobril 1923 Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku Tallinna ja kogu Eesti metropoliit Aleksander. Nõukogude ajal süüdati kirik kaks korda: esimest korda 1970., teist korda 1972. aastal.
Aastatel 1960–1990 teenis kirikus preestrina hilisem Moskva Patriarhaadi Eesti Õigeusu Kiriku Tallinna ja kogu Eesti metropoliit Kornelius.
Aastatel 2003–2004 restaureeriti kirik Tallinna kirikurenessansi projekti raames. Lisati originaalprojektis olnud freskod ning vitraažaknad. Vitraažid on loonud meister Andrei Lobanov.
Heino Luik

Heino Luik (21. märts 1932 Paunküla, Triigi vald, Harjumaa – 22. august 2007 Tallinn) oli Eesti looduskaitsja.
Ta lõpetas 1951. aastal Põltsamaa Keskkooli ning 1956. aastal Eesti Põllumajanduse Akadeemia metsandusteaduskonna. Ta oli Looduskaitse Valitsuse juhataja.
Ta hukkus Tallinnas Paldiski maanteel 22. augustil 2007 kokkupõrkes liiklushuligaani autoga.

Isiklikku

Tema isa oli sõjaväelane ja metsandustegelane Voldemar Luik. Tema õde oli Põltsamaa kooliõpetaja ja kogudusetegelane Asta Kuurme ja õemees oli kirikuõpetaja Herbert Kuurme.