google/wiki40b huggingface dataset:
Singel

Lühendid b/w ja c/w

Lühendeid b/w ja c/w kasutatakse singelplaatide puhul osutamaks plaadi B-poole lugudele. B/w on lühend sõnadest "backed with" või harvem ka sõnadest "bundled with", c/w aga sõnadest "combined with", "comes with" või "coupled with".
Põhiseaduslikkuse järelevalve kohus

Põhiseaduslikkuse järelevalve kohus ehk konstitutsioonikohus on kohus, mis otsustab seaduste kehtivuse ja nende tõlgendamise üle ning viisi üle, kuidas täitevvõim seadusi täidab.
Kui konstitutsioonikohtu poolt teostatav kohtulik järelevalve on apellatsioonikohtute süsteemi osa, siis on see organ tavaliselt kõrgeima instantsi kohus, mille otsused ei kuulu edasikaebamisele. Nii on see näiteks Ameerika Ühendriikide Ülemkohtu puhul. Mõnes teises riigis on olemas spetsiaalne kohus konstitutsiooni kaitsmiseks, nagu näiteks Saksamaa Föderaalne Konstitutsioonikohus Saksamaal.
Mõnes riigis konstitutsioonikohut ei ole. Näiteks Suurbritannias kehtiva parlamendi ülemvõimu printsiibi kohaselt on seadusandlikul võimul õigus kehtestada mis tahes seadus. Ent Euroopa Liidu liikmelisus allutab nüüd Suurbritannia Euroopa Liidu õigusele ja Euroopa Kohtule. Samuti allub ta pärast Euroopa Nõukogu Euroopa inimõiguste konventsiooniga ühinemist Euroopa Inimõiguste Kohtule. Need organid on faktiliselt konstitutsioonikohtud, mis saavad Suurbritannia seadusi kehtetustada ja tõlgendada.
Roland Pikhof

Roland Pikhof (14. märts 1922 Majakovo, Petrogradi kubermang – 6. juuli 2002 Tallinn) oli Eesti keelpillimängija.
1941. aastal lõpetas ta Leningradi konservatooriumi muusikakooli vene rahvapillide erialal. 1940–1941 mängis Leningradis Vassili Andrejevi nimelises vene rahvapilliorkestris.
Aastatel 1946–1985 oli ta Eesti NSV Riikliku Filharmoonia solist. Teda hinnati kui balalaika ja havai kitarri virtuoosi.
Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule.
Kurt Weill

Kurt Julian Weill (2. märts 1900 Dessau, Saksamaa – 3. aprill 1950 New York) oli juudi päritolu Saksamaa ja USA helilooja.
1933. aastal emigreerus ta Saksamaalt ja 1935. aastal läks USA-sse. Aastal 1943 sai ta USA kodukondsuse.
Ta kirjutas muusika Berthold Brechti näidendile "Kolmekrossiooper" (1928) ja tegi Brechtiga koostööd ka teiste teoste loomisel.
Montserrati mägi

Montserrat (katalaani hääldus: [munsəˈrat]) on Barcelona lähedal Kataloonias, Hispaania territooriumil asuv paljutipuline mägi. Selle kõrgeim tipp on Sant Jeroni (1236 m), teised kõrgemad on Montgrós (1120 m), Cavall Bernat (1111 m) ja Miranda de les Agulles (903 m). Mägi on osa Serralada Prelitoral Catalana mäeahelikust.
Montserrat tähendab katalaani keeles sõna-sõnalt saehambulist mäge: mont 'mägi' + serrat 'sakiline, saehambuline'. See kirjeldab mäe kummalist välimust, aja jooksul erosiooni tõttu tekkinud arvutuid sõrmjaid roosakast settekivimist konglomeraadist kaljusid, mis eristuvad juba kaugelt ümbritsevast maastikust.
720 meetri kõrgusel asub 9. sajandi erakla kohale 1025. aastal rajatud benediktlaste klooster, mis on väga kuulus palverännakusihtkoht ja pühapaik, Montserrati Jumalaema kuju asukoht. Alates 1987. aastast on Montserrati mäel rahvuspark.
Aino Tammeorg

Aino Tammeorg (20. veebruar 1927 Tapa – 10. detsember 2017 Tallinn) oli eesti õpetaja ja parteitöötaja.
Ta kasvas üles Tallinnas.
Tammeorg lõpetas Tallinna Õpetajate Seminari, kust sai ajalooõpetaja elukutse.
Pärast õpetajate seminari lõpetamist töötas ta ühe aasta Harjumaal, seejärel määrati ta Pärnu V Mittetäielikku Keskkooli õppealajuhatajaks. Aastal 1950 edutati ta kooli direktoriks ja sealt kahe aasta pärast Pärnu linna haridusosakonna juhatajaks, kellena töötas üheksa aastat.
1962–1967 oli Tammeorg EKP Pärnu Linnakomitee ideoloogiasekretär ja 1967–1982 esimene sekretär.
Aastatel 1971–1985 oli ta Eesti NSV Ülemnõukogu VIII, ‎IX ja X koosseisu saadik.
Pärast parteikomiteest pensionile minekut töötas ta veel viis aastat Lydia Koidula nimelises Pärnu 2. Keskkoolis ühiskonnaõpetuse õpetajana.
2015. aastal andis ta välja oma esimese romaani "Mu kallis tüdruk", mille peategelane Liisbet on õpetaja nagu autorgi, kuid autori kinnitusel pole see tema enda lugu.
Ta on maetud Pärnu Metsakalmistule.

Isiklikku

Tema poeg on muusik Agu Tammeorg.
Tema tütar on kliiniline psühholoog ja pereteraapia alusepanija Eestis Katrin Küünarpuu.
Aas-koldkaer

Süstemaatika

Ta erineb enamikust koldkaeraliikidest erakordselt suure arvu kromosoomide poolest (36 kromosoomi).

Levila

Taim on levinud Euroopas subatlantiliselt. Areaali põhjapiir kulgeb läbi Lõuna-Rootsi ja Edela-Eesti. Alpides kasvab ta kuni 2400 meetri kõrguseni. Eriti iseloomulik on ta kõrgustel 400–900 meetrit.
Eestis on ta oma areaali kirdepiiril ning esineb kohati ja harva.
Aas-koldkaer on apofüüt ehk teisisõnu kasvab mõõduka kuni tugeva inimmõju all olevates kohtades. Ta kasvab viljakatel mittehappelistel muldadel. Eestis kasvab ta kuivadel rohumaadel ja parkides.

Välimus

Aas-koldkaera kõrgus on 20–80 cm, harva kuni 100 cm. 
Taim on katsumisel väga pehme. Nii vars, lehed kui ka lehetuped on kaetud pikkade pehmete karvakestega.  
Vars on püstine. Varrel on 2–5 sõlme.
Lehed on 3,5–12 cm pikad ja kitsad (0,2–0,5 cm). Lehelaba alumine osa on jämeda otsaga (umbes 0,3 cm) ja sakiline.  
Ta õitseb Eestis juunist augustini, aga levila lõunaosas maist juunini. Õisik on pikk (5–12 cm) ja tihe. Pähikud on kollakad. Pähikus on kaks õit. 
Vili on tera. Selle läbimõõt 0,3 cm, pikkus on 1,3–2,5, harva kuni 2,8 mm.

Kasutamine

Ta on väärtuslik söödakultuur. Saagikus on väike.
Ta sisaldab B₃-vitamiini.
Röövkärblased

Röövkärblased (Asilidae) on sugukond kärbselisi.
Tihedalt karvase kehaga suured röövtoidulised kärbselised. Toituvad enamasti putukatest.
Maailmas 5000–7000 liiki. Eestis umbes 30 liiki.
Karl Err

Karl Err (12. aprill 1891 – 25. juuli 1920) oli Eesti meremees ja sõjaväelane.
Ta oli pärit Saaremaalt Abruka vallast. Ta lõpetas Kuressaare ja Narva merekooli. Sõjalise väljaõppe sai ta Arhangelskis, kus sooritas 14. juunil 1917 lipniku eksamid.

Eesti Vabadussõjas

21. septembril 1919 ülendati ta mitšmanist leitnandi auastmesse suurtükilaeval Meeme. 
29. juunil 1919 määrati ta merejõudude juhataja admiral Johan Pitka käsutusse. 
17. novembril 1919 määrati ta miiniristleja Vambola nooremaks suurtükiohvitseriks. 
1. juulil 1920 vabastati ta teenistusest.
Vene kodusõja ja Vabadussõja ajal kuulus ta ka Slavo British Legion Regiment No: 1585 koosseisu.

Allikad

http://www.ra.ee/dgs/browser.php?tid=68&iid=110702595876&img=era0495_013_0000057_01833_t.jpg&tbn=1&pgn=92&prc=40&ctr=0&dgr=0&lst=2&hash=61ea085b7552fddf3ebe535a62a56013
Päri paemurd

Päri paemurd on endine paemurd Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas Päri mõisa juures. 
Paemurrus olev esinduslik paljand on arvele võetud ürglooduse objektina. Paljand on Adavere lademe ja Rumba kihistu neostratotüüp.
Eesti riiklike teenetemärkide galerii

Eesti riiklike teenetemärkide galerii asub Eesti Rahvusraamatukogu 5. korrusel. See valmis 2008. aastal Eesti Vabariigi 90. aastapäevaks ning on rajatud koostöös Riigikantseleiga. Riiklike teenetemärkide kollektsiooni praegune omanik on Vabariigi Presidendi Kantselei.
Väljapandud teenetemärkidest on enamik saanud uuenduskuuri OÜ Miniplasti (varem OÜ Miniplast Pluss) restaureerijatelt, kes on alates 2005. aastast olnud riigihanke korras ka Eesti riiklike teenetemärkide ühed valmistajad.
Galeriis eksponeeritud riiklike teenetemärkide näidiskollektsioon on nii terviklik kui võimalik, hõlmates ka Vabadussõja aastail kasutusele võetud Vabadusristi. Näidiskollektsiooni ei kuulu Riigivapi teenetemärgi eriklassi teenetemärk.
Eesti riiklike teenetemärkide galeriid saab külastada Rahvusraamatukogu lahtiolekuaegadel.
Merlin Suurna

Merlin Suurna (sündinud 1. märtsil 1983 Märjamaal) on eesti jurist.
Ta lõpetas aastal 2008 Tartu Ülikooli õigusteaduskonna.
Alates 18. detsembrist 2018 on ta Märjamaa vallavanem. Enne seda töötas ta juristina Politsei- ja Piirivalveametis ja oli olnud volikogu liige viis aastat.
18. detsembril toimus Märjamaa vallavolikogu istung, kus senisele vallavanemale Villu Karule avaldati umbusaldust ja valiti tema järgnejaks Merlin Suurnat. Järgmisel päval vastas Suurna küsimusele, miks selline otsus sündis, et see oli pikaajalise töö ja mõtlemise tulemus, mida tegid 11 inimest ja millega sai selge, et sellise eestvedamisega vald jätkata kahjuks ei saa. "Põhjused olid rohkem kui üks, aga et sõnad ja teod kahjuks kokku ei lähe. Kõige tähtsam on ikkagi see, kuidas me tulemusteni jõuame. Minu jaoks ei ole oluline ainult, kuidas asjad välja paistavad, vaid kuidas me ise ka seestpool hindame ja tajume ümbritsevat ja mis me selle jaoks teeme." 
2013. aastal oli ta Orgita Midrimaa lasteaia hoolekogu liige. 
Teda leeriti Märjamaa Maarja kirikus nelipühal, 23. mail 2010. aastal.
Charles Babbage'i Instituut

Charles Babbage'i Instituut (inglise Charles Babbage Institute) on USAs Minnesota Ülikooli juures tegutsev uurimiskeskus, mis on keskendunud infotehnoloogia ajaloole, eriti digitaaltehnoloogiale, programmeerimisele ja arvutivõrkudele. 
Asutuses säilitatakse muu hulgas teemakohaseid käsikirju, infotehnoloogiaettevõtete arhiive, erialateavikuid, fotosid, filme.
Asutus asutati 1978 Californias Palo Altos nimega International Charles Babbage Society.
Kuhi (informaatika)

Kuhi on informaatikas andmestruktuur, mis põhineb puul ja rahuldab "kuhja tingimust": iga tipu võtmeväärtus on alamtippude omast suurem või sellega võrdne. Kuhja juurelement on ühtlasi ka kõige suurema võtmeväärtusega.
Tavaliselt esitatakse kuhi arvuti mälus kahendpuuna nii, et juurelement on järjendi esimene element, sellele järgnevad juure kaks alamtippu, seejärel nende alamtippude neli alamtipppu jne. Sel juhul on lihtsasti arvutatav alam- ja ülemtippude asukoht. Kohal i asuva tipu alamtipud asuvad positsioonidel 2i+1 ja 2i+2, kui juurelement on kohal 0. Ülemtipp asub kohal (i-1)/2.

Rakendused

Kuhi sobib elementide hulgast minimaalse ja maksimaalse väärtuse kiireks leidmiseks.
Kuhja kasutatakse graafi töötlemise algoritmides, näiteks Dijkstra algoritmis.
Joosep Tammemäe

Joosep Tammemäe (sündinud 28. oktoobril 1990) on eesti suusataja ja rogainija.

Haridus

2010. aastal lõpetas Carl Robert Jakobsoni nimelise Gümnaasiumi hõbemedaliga. 2015. aastal lõpetas Eesti Maaülikooli metsamajanduse magistriõppe ja kaitses magistritöö "Lidarandmete kasutamine metsa kasvukäigu püsiproovitükkidel puistu kõrguse hindamiseks" (juhendajad Diana Laarmann ja Tauri Arumäe).

Sporditulemused

Harrastab murdmaasuusatamist, laskesuusatamist, pikamaajooksu, orienteerumist, rogaini ja seiklussporti.
Rogaini Euroopa meistrivõistlustel võitis ta 2015. aastal Tšehhis ta koos Timmo Tammemäe ja Arvi Antoniga hõbeda.
2017 märtsis läbib ta üksinda jalgsi matkates 400 km pikkuse teekonna mööda endist Eestimaa ja Liivimaa kubermangu vahelist piiri Tõstamaalt Peipsi järveni, valmistades ette EV100 tähistamise avaüritust.
Ingliste mõis

Ingliste mõis (saksa keeles Haehl) oli rüütlimõis Juuru kihelkond Harjumaal. Tänapäeval jääb kunagine mõis Kehtna valda Rapla maakonnas.

Ajalugu

Ingliste mõisa on esmakordselt mainitud 1526. aastal, mil see kuulus Anrepite suguvõsale. Keskajal asus seal arvatavasti kivist peahoonega linnus.
1724 läks mõis Karl Friedrich Johann von Staali omandusse, kelle järeltulijatele kuulus mõis kuni 1919. aasta võõrandamiseni.
Ingliste mõisas on sündinud 1812. aasta Vene-Prantsuse sõjast osa võtnud kindralmajor Georg Johann von Staal.

Peahoone

1760. aastail ehitati barokne ühekorruseline kivist peahoone. Hoone on L-tähe kujulise põhiplaaniga, ning selle vasaku tiib ehitati keskaegse vasallilinnuse alusmüürile.
Härrastemajal oli mitmete väljaehitustega kõrge kelpkatus ja kolme akna laiune eenduv keskrisaliit. Risaliit lõppes kahe korruse kõrguse torniga, millel oli algselt barokne kiiver.
1905. aasta ülestõusu ajal põletati mõisahoone, mille järel see taastati veidi muudetud kujul. Härrastemaja tagaküljele ehitati historitsistlik trepikoda. Pärast võõrandamist töötas hoones kool. 1984. aastal põles ehitis uuesti, mille järel taastati küll hoone välimus, kuid mitte interjöör.
Tänapäeval on peahoone eravalduses.

Kõrvalhooned

Mõisa paljudest kõrvalhoonetest on säilinud vaid varemed. Pika kaaristuga aidast on originaalkujul säilinud vaid otsad, keskosa on tundmatuseni muudetud.

Kalmistu

Kalmistu jääb mõisa südamest linnulennult umbes 1,2 km kaugusele kagu poole.
Aruküla raamatukogu

Aruküla raamatukogu on raamatukogu Aruküla alevikus Harju maakonnas. Raamatukogu aadress on Piiri tänav 12. Aruküla raamatukogus töötab avalik internetipunkt.
Felix Kauba

Felix Kauba (1. august 1916 Peterburi – 28. september 1995 Tallinn) oli eesti kirjastus- ja raamatukogundustegelane ja tõlkija.
Ta sündis Peterburis, tuli koos vanematega 1920. aastal Eestisse.
1935. aastal lõpetas ta Jakob Westholmi Gümnaasiumi. 1936–1938 õppis Tallinna Tehnikainstituudi keemiateaduskonnas, 1938–1939 Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas vabakuulajana, 1939–1941 statsionaarse üliõpilasena. 1941. aastal mobiliseeriti Punaarmeesse, teenis algul Arhangelskis tööpataljonis sanitaarinstruktorina, hiljem Eesti laskurkorpuses.
1951. aastal lõpetas Tallinna Polütehnilise Instituudi majandusteaduskonna tööstusökonoomika eriala.
1945–1947 töötas ta Riikliku Kirjastuskeskuse müügikeskuse osakonnajuhatajana, aastatel 1947–1961 kirjastuse Pedagoogiline Kirjandus direktorina, Eesti Riikliku Kirjastuse direktori asetäitjana ja seejärel 10 aastat selle kirjastuse peatoimetajana.
Aastatel 1961–1983 oli ta Eesti NSV Teaduste Akadeemia Raamatukogu direktor.
Ta on tõlkinud eesti keelde romaane ja populaarteaduslikku kirjandust vene ja saksa keelest.
Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule.

Isiklikku

Tema poeg on Tõnu Kauba.
Löwenwolde

Löwenwolde (läti Lēvenvolde; vene Левенвольде) on baltisaksa vana aadlisuguvõsa.
1299. aastal kinkis Tartu piiskop Bernhard Johann von Levenwoldele Hackus, Kukulin ja Lettikülla nimelised külad Vanal-Liivimaal.
24. oktoobril (4. novembril) 1726 said Venemaa keisrinna Katariina I käsuga, vabahärra Gerhard Johann von Löwenwolde (surnud 1723) pojad, kammerhärra Reinhold Gustav, brigadir Karl Gustav ja Friedrich Casimir Vene krahvitiitli, kuid kuna neil puudusid järglased, siis suguvõsaliin katkes.
25. novembril 1730 (diplom 18. juunil 1740) sai ratsaväekindral Friedrich Casimir von Löwenwolde (1692–1769) riigikrahvi tiitli.
1747. aastal immatrikuleeriti Liivimaa rüütelkonda aadli- ja vabahärrade suguvõsa (Nr.37) ja krahvisuguvõsa (Nr.36).
1854 Vene tunnustus parunitiitlile.

Mõisad

Suguvõsale kuulusid erinevatel aegadel Eestimaal: Malla (Malla), Pada (Paddas), Liigvalla (Loewenwolde), Selja (Selgs-Tolsburg), Varangu (Warrang), Maardu (Maart) ja Kostivere (Kostifer) mõisad.
Liivimaal Kukulinna (Kuckulin), Ilmatsalu (Ilmazahl), Luke (Lugden), Räpina (Rappin), Meeksi (Meeks), Mooste (Moisekatz), Veriora (Paulenhof), Kastre (Kaster), Restu (Rösthof), Kahkva (Kachkowa), Vīķi (Zarnau), Dikļi (Dickeln), Bauņi (Zarnau), Vilzēni (Wilsenhof), Mujēnu (Mojahn), Burtnieki lossimõis (Schloß Burtneck) ja mitmed muud mõisad.
Heidi

Heidi on naisenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis populaarsuselt 204. naisenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Heidi 876 naisel.
Vassili Žukovski

Pedagoogitegevus

Vassili Žukovski oli üks Venemaa keisriperekonna koduõpetajatest, ta viis läbi tulevase Venemaa keisri Aleksander II ja tema lähikondlaste (Alexander von Patkul) koduse hariduse andmist.

Looming

Ta oli üks vene romantismi teerajajaid. Tema loomingu põhiosa moodustavad vabatõlked paljude luuletajate loomingust Firdausist Schillerini. Ta on ka Venemaa Keisririigi hümni "Jumal, keisrit kaitse Sa" sõnade autor. Aastatel 1848–1849 ilmus tema tõlkes vene keeles "Odüsseia".
Žukovski oli mõisnik Nikolai Bunini ja türklannast teenija abieluväline laps, kes sai nime oma ristiisa järgi.
Ta elas mõnda aega ka Tartus. Ta oli Unipiha mõisa omanik.
Priidu Beier

Elulugu

Beier on õppinud kaks esimest aastat Abja Keskkoolis, edasi Õru algkoolis, Tsirguliina Keskkoolis ja Riidaja 8-klassilises koolis. 1976. aastal lõpetas ta Tõrva Keskkooli ja siirdus sealt Tartu Riiklikku Ülikooli, mille ta lõpetas ajaloo erialal 1983. aastal.
1984–1990 oli Beier Tartu Kunstimuuseumi kunstipedagoogika sektori juhataja. Alates 1994. aastast on ta Hugo Treffneri Gümnaasiumis kunstiajaloo õpetaja.
Beier on toimetanud mitmeid väljaandeid. Ta kuulub Eesti Kirjanike Liitu ja Eesti Kirjanduse Seltsi.
Ontika mõis

Ontika mõis (saksa keeles Ontika) oli rüütlimõis Jõhvi kihelkonnas Virumaal. Nüüdisajal jäävad kunagise mõisa valdused Toila valla territooriumile Ida-Virumaal.
Mõisa keskus asus Ontika külas.

Ajalugu

Ehkki 1621. aastal läänistas Rootsi kuningas Gustav II Adolf Ontika küla Hans Kunderile ja 1624. aasta vakuraamatus on kuue võsastunud adramaaga küla rentnikuna märgitud Daniel Simonsen Falok, mainiti mõisa ennast esmakordselt alles 17. sajandi keskel (saksa Guth Ontika). Maanimistutes oli selle suurus 3/4 ratsateenistusüksust.
1677. aastal müüs kapten Daniel Falkenklau Ontika mõisa, Valaste ja Väike-Saka küla 10 000 riigitaalri eest kapten Otto von Knorringile. Knorringite kätte jäi mõis 18. sajandi keskpaigani. 1750.–1770. aastail kuulus mõis Douglastele ja Wrangellidele. Aastatel 1775–1778 kuulus Ontika ja Voka ning Toila mõis Šotimaalt pärit Kingstoni hertsoginnale.
1780. aastal müüs paruniproua Anna Helena von Wrangell mõisa oma poja Wilhelm Berend von Wrangelli võlgade katteks 30 500 rubla eest kindralleitnant Johann Clapier de Colongue'ile. Clapier de Colongue'id olid Ontika omanikud 1919. aastani. mõisa viimane omanik oli Konstantin von Clapier de Colongue.
Ontika mõis on andnud nime ka Ontika pankrannikule, mille serval see paikneb.

Mõisakompleks

Mõisa praegune hilisklassitsistlik eklektiliste detailidega peahoone pärineb 1855. aastast. Kahekorruselist maja katab lame viilkatus, mille harjade ristmikus paikneb väike lameda katusega ning kaarakendega vaatetorn. Väljakut selle ees piiravad valitsejamaja ning sammastikuga ait ja tall-tõllakuur.
Ontika mõisakompleks on muinsuskaitse all. 1997. aastal kuulutati see kultuuriministri käskkirjaga kultuurimälestiseks.
Eesti taasiseseisvumise järel on Ontika mõisasüda korduvalt omanikke vahetanud. 2003. aastal mõisteti senine omanik AS Ontika Arendus- ja Koolituskeskus sundlikvideerimisele aktsiate väärtpaberite keskregistrisse registreerimata jätmise tõttu.
2004. aastal pani pankrotihaldur Tiia Kalaus mõisakeskuse müüki 3 miljoni krooni suuruse alghinnaga tingimusel, et kompleks säilib tervikuna. Enampakkumisele pandi 12 hektari suurune kinnistu, härrastemaja ja teenijatemaja, ait ja tõllakuuri varemed. Ostusoove ei laekunud ning enampakkumine kuulutati nurjunuks.
2004. aastal ostis mõisakompleksi MTÜ Ontika Mõis, mis müüs selle 2008. aastal OÜ-le Frontmill. Frontmill pani selle kuu hiljem omakorda müüki 7,8 miljoni krooniga.
2005.–2006. aastal koostas Ida-Virumaa ettevõtluskeskuse projektijuht Mihkel Laan Ontika mõisa arenduskava, mis nägi ette turismiarenduse ja ekspositsiooni Soome-suunalise salakaubanduse teemal. Arenduskava teoks ei saanud.
2011. aasta juunis ostis kolm aastat müügis olnud kompleksi Soome endine mäesuusataja Kalle Palander.
Jodokus Clodt von Jürgensburg

Jost (Jodokus, Justus) Clodt (Claudius) (1517–1572) oli Tallinna rae juures tegutsenud kõrgem ametnik.
Tema isa oli 1515. aasta Vestfaalist Marki krahvkonnast Tallinna kolinud Rolof Clodt.
Jost Clodt oli õppinud Wittenbergi ja Marburgi Ülikoolis. 1545. aastal võttis Tallinna raad ta oma teenistusse sündikuna. Clodti soovitajateks olid Lübecki sündik Johannes Rudelius ja Brauschweig-Calenbergi superintendent Antonius Corvinus, viimane oli ka Clodti sugulane. Aastapalgaks oli ette nähtud 500 marka, 20 sülda puid ja prii elamine. 1547. aasta jõuludel võttis Josti oma liikmete sekka ka Tallinna Suurgild. 
1550. aastatel hakkas õpetatud jurist Clodt üha enam osutama teeneid ka Saksa Ordu Liivimaa harule. Teda kohtab tihti ordumeistri lähikonnas ja tähtsate diplomaatiliste ülesannete täitmisel. 1552. aastal läänistas ordumeister Heinrich von Galen Jost Clodtile Valkla veski. Clodt oli üks ordumeister Gotthard Kettleri tähtsamaid läbirääkijaid Liivimaa Poolale alistumistingimuste üle. Kui Tallinn 1561. aastal alistus Rootsile, lahkus Clodt linna teenistusest. Temast sai Kuramaa hertsogiks tõusnud Kettleri kantsler. Kettler läänistas talle Jürgensburgi (Jaunpils) mõisa ja linnus, mille järgi Clodti asutatud aadlisuguvõsa hakkas kandma nime Clodt von Jürgensburg. Jost Clodt suri 1572. aastal.
Scilly saared

Scilly saared (inglise Isles of Scilly, korni Ynysek Syllan) on osa Briti saartest. Asuvad Atlandi ookeanis, piirnevad Keldi mere ja La Manche'iga väinaga. 
Pindala 16 km², kõrgus kuni 50 meetrit. Saarestikus on palju skääre ja karisid. 
Kuuluvad Suurbritanniale.
Linte

Ajalugu

Küla on esmakordselt mainitud 1582. aastal Poola Liivimaa Maarevisjonis. 
1912. aastal asutati Räpina-Linte ühispiimatalitus, mille eestvõttel ehitati Lintesse 1923. aastal meiereihoone.
Nõukogude perioodil asus Linte külas Ranna kolhoosi keskus.

Taristu

Külas asub Linte Raamatukogu-Külakeskus. 2006. aastal asutasid kohalikud elanikud külaelu edendamiseks MTÜ Lisje. Suuremateks tööandjateks on freesprussmaju tootev OÜ Varola ja mööblitootja Bellus Furniture OÜ Linte mööblitsehh.

Loodus

Külas asub Linte Maarjamägi ja Maarjamäe ohvripärn.

Tuntud isikuid

Linte külast on pärit koorijuht Paul Krigul ja poliitik Margus Leivo.
Erwin Schrödinger

Erwin Rudolf Josef Alexander Schrödinger (12. august 1887 Viin – 4. jaanuar 1961 Viin) oli austria füüsikateoreetik, kes sai kuulsaks oma töödega kvantmehaanika alal.
Eriti pälvis tähelepanu Schrödingeri võrrand, mille eest talle anti aastal 1933 Nobeli füüsikaauhind.
Aastal 1935, pärast põhjalikku kirjavahetust oma sõbra Albert Einsteiniga, pakkus ta välja mõtteeksperimendi, mida tuntakse "Schrödingeri kassi" nime all.
Tema isa oli vahariidetootja Rudolf Schrödinger, ema oli Viini Tehnikaülikooli keemiaprofessori Alexander Baueri tütar Georgine Emilia Brenda. Ema oli pooleldi inglane ja Schrödinger sai juba lapsepõlves inglise keele selgeks.
1914–1918 töötas Schrödinger Austria kindlustes suurtükiväes.
1920 sai ta Stuttgardis erakorraliseks professoriks, 1921 Wrocławi ülikoolis korraliseks professoriks. Samal aastal asus ta tööle Zürichi ülikoolis. 1927 sai ta Max Plancki järglaseks Humboldti ülikoolis Berliinis. 1933 lahkus ta Saksamaalt, sest talle ei meeldinud natside propageeritav antisemitism. Ta asus tööle Oxfordi ülikoolis, 1934 Princetoni ülikoolis, 1935 Edinburghi ülikoolis ja 1936 Grazi ülikoolis. Pärast anšlussi pidi tema kui tuntud antifašist Austriast lahkuma, sest tema peret ähvardati ja ta lasti ülikoolist poliitilise ebausaldusväärsuse tõttu lahti. Ta töötas külalisprofessorina aasta aega Oxfordi ja Genti ülikoolis. 1940 kolis ta Dublinisse, sai seal Teoreetilise Füüsika Kooli direktoriks, jäi sinna 17 aastaks ja võttis endale lõpuks Iirimaa kodakondsuse.
6. aprillil 1920 abiellus ta Annemarie Berteliga. Kui ta asus tööle Oxfordis, palus ta oma assistendil Arthur Marchil endaga kaasa tulla, sest ta armastas Marchi naist Hildet. Pärastpoole jättiski Hilde oma mehe maha ja asus Schrödingeri juurde elama. See, et Schrödinger elas avalikult koos kahe naisega, tekitas talle nii Inglismaal kui USA-s probleeme ja oli üks põhjustest, miks ta neis maades kaua ei elanud. 30. mail 1934 sündis Schrödingeri ainus laps, tütar Ruth Georgie Erica, kelle ema oli Hilde.
Romsdalsfjorden

Romsdalsfjorden ehk Romsdaleni fjord on pikk ja "küürus" fjord Norras Møre og Romsdali maakonnas. Ta saab alguse Rauma valla  järskudelt mägedelt ning lõpeb Molde ranniku lähedal.
Bert Klemmer

Koondisekarjäär

Ta on kutsutud Eesti U-19 koondisesse, mis osaleb kodusel 2012. aasta U-19 Euroopa meistrivõistluste finaalturniiril .