google/wiki40b huggingface dataset:
Loogikaanalüsaator

Loogikaanalüsaator on mõõteseade digitaalsignaalide mõõtmiseks. Digitaalsetes elektroonikaskeemides kasutatakse valdavalt kahendloogikat kus on kaks võimalikku olekut: 0 (madal, väär) ja 1 (kõrge, tõene). 
Neile kahele olekule vastab füüsikaline suurus, milleks on tavaliselt elektriline pinge. Viimast mõõdetakse maa ehk üldjuhtme suhtes.
Loogikaanalüsaatorid võeti kasutusele ligikaudu samal ajal kui ilmusid esimesed mikroprotsessorid.
Kuigi ostsilloskoobiga saab digitaalsignaale hästi mõõta, on keerulisemate digitaalahelate mõõtmisel
peamiseks piiranguks ostsilloskoobi väike sisendite arv.

Kasutusviisid

Loogikaanalüsaatoril on kaks peamist kasutusviisi. Esimene kasutusviis on olekute analüüs. See hõlmab uuritava seadme olekute kontrollimist ja võrdlemist soovituga. Siinjuures on skeemi või skeemiosa olek kõigi uuritavate ahelate (näiteks andmesiini) kahendväärtuste (üksikute olekute) kogum. Olekut vaadatakse olukorras kus andmed on kehtivad ehk taktsignaali väljakujunenud olukorras. Kuvatavaks väljundiks võib olla kahendkood, olekute graaf (lõplik olekumasin) või dekodeeritud andmed (näiteks SPI või I2C protokollide käsud). Teine kasutusviis on ajastuse analüüs. Sel juhul uuritakse signaalide ajalisi kestusi ning nende omavahelisi ajalisi viiteid. Siin on väljundiks ajadiagramm ning sarnaselt ostsilloskoobiga kuvatakse ka loogikaanalüsaatori x-teljel aeg ja y-teljel signaali väärtus. Peamine erinevus ostsilloskoobist seisneb aga loogikaanalüsaatori y-telje väärtuste diskreetsuses. Teisiti öeldes on y-teljel ehk vertikaalteljel kuvatavad väärtused kas kõrgel nivool (loogiline 1) või madalal nivool (loogiline 0). Seega näitab vertikaaltelg loogikanivood, mitte signaali pinge amplituudi. Mitme signaali mõõtmisel kuvatakse iga signaal eraldi real.

Tööpõhimõte

Loogikaanalüsaator käivitatakse trigeri seadistamisega. Trigeri rakendumisel hakkab analüsaator sisendsignaali diskreetima ajahetkedel, mis on määratud diskreetimissagedusega. Diskreetimissagedust saab kasutaja muuta. Suurema väärtuse korral saab signaali ajaliselt vähem salvestada, kuna seadme mälumaht on piiratud. Võendamissageduse valimisel lähtutakse Nyquist-Shannoni teoreemist, mille järgi peab võendamissagedus olema vähemalt kaks korda suurem sisendsignaali suurimast sagedusest. Selle nõude eiramisel saadakse valed tulemused: lühikene impulss võib jääda märkamatuks, kui see satub kahe võendamishetke vahele. Kui aga lühike impulss satub võendamishetkele kuvatakse see kogu kahe võendamishetke ulatuses. Mitme järjestikuse lühikese impulsi korral võib väljundsignaal oluliselt erineda tegelikust signaalist. Seda tüüpi tulemusi nimetatakse alias-diskreetmoonutusteks.
Mõõdetud kahendväärtused salvestatakse puhvermällu. Seejärel saab salvestatud signaali uurida olekute analüüsi või ajalise analüüsi vahenditega. Andmete mällu salvestamiseks on kaks meetodit: esiteks iga diskreedi salvestamine, teiseks ainult oleku muutuste salvestamine. Viimane on mälu kasutuselt kokkuhoidlikum.
Fiat Tipo 2000

Eellugu

Fiat Tipo 2000 projekteerimine algas 1916. aasta augustis, masinaid ehitama hakati oktoobris ja prototüüp valmis firmas Fiat järgmise aasta juunis.

Kirjeldus

Fiat 2000 kaalus 40 tonni, oli 7,38 meetrit pikk, 3,09 meetrit lai ja 3,8 meetrit kõrge. Fiat A12 mootor arendas 240 hj (179 kW) ja andis kiiruseks 6 või 7,5 km/h. Bensiinipaak mahutas 600 liitrit kütust ja käiguvaru oli kuni 75 km. Tank suutis ületada 1 meetri kõrgusi takistusi ja 3 meetri laiusi kraave. Igal roomikul oli 10 ratast, millest 8 oli paaridesse jagatud ja vedrustusega varustatud. Soomuse paksus oli 15–20 mm.
Pearelvaks oli üks 65 mm kahur, mis paiknes 360 kraadi pööratavas tornis. Torn oli algselt silindrikujuline, kuid vahetati hiljem poolkera kujulise vastu. Kahurile lisaks paigutati sinna 14 mm kuulipilduja. Korpuse kummalgi küljel oli kolm ja tagaküljel üks 6,5 mm kuulipilduja, nii et peaaegu kogu tanki ümbrus oli relvadega kaetud, jättes vaid väikese pimeda nurga otse tanki ette. Mõningatel andmetel vahetati 1930. aastate alguses osadel masinatel esimesed kuulipildujad välja 37 mm kahurite vastu.
Meeskond koosnes 10 mehest. Juht paiknes masina esiosas, tema ees olevast luugist avanes hea vaade. Lahinguolukorras see luuk suleti ja juht kasutas periskoopi. Mootor paiknes korpuse tagaosas, käigukast esiosas juhi istme all ja need olid omavahel ühendatud mööda tanki põhja kulgeva kardaaniga. Mootor, käigukast ja muud mehaanilised detailid jäid kõik meeskonnaruumi põranda alla. Meeskonnaruum ise oli võrreldes teiste kaasaegsete tankidega küllaltki ruumikas.
Sarnaselt sakslaste A7V-ga oli Fiat Tipo 2000 ehitamisel lähtutud liikuva kindluse kontseptsioonist. Üleüldiselt oli Fiat 2000 oma aja kohta küllaltki hea tank. Varastest Prantsuse tankidest St Chamond ja Schneider CA 1 oli see ilmselgelt parem. Võrreldes Inglise tankidega oli maastikuläbivus kehvem, kuid siiski rahuldav arvestades tanki suurust ja kaalu. Erinevalt inglise tankidest olid mehaanilised osad (mootor, käigukast) meeskonnaruumist eraldatud ja viimane suhteliselt ruumikas. Samas tegi see tanki kõrgeks ja seega vaenlasele paremaks sihtmärgiks. Samuti ei vastanud Fiat 2000 päris hästi Itaalia sõjalistele vajadustele ega tööstuse võimekusele.

Kasutamine

Esimesed kaks tanki jõudsid Itaalia armee käsutusse 1918. aasta lõpus, kuid lahingusse need masinad ilmselt ei jõudnud. Järgmise aasta (1919) lõpuks valmis veel neli tanki ja kuue masinaga piirdutigi. Osa masinaid saadeti 1919. aastal Liibüasse, kus neid kasutati partisanide vastu võitlemiseks. Ametlikult oli Fiat Tipo 2000 kasutusel Itaalia sõjaväes kuni 1934. aastani.
Maalihe

Maalihe on nõlval asuva pinnasetüki paigastliikumine.
Maalihe tekib maa välisjõudude (tuule, vee ja jää) ning inimtegevuse tagajärjel. Maalihete teket soodustavad kivimikihtide kallakus nõlva suunas, kergesti deformeeruvate setete lamamine monoliitsete kivimite all ja vett mitteläbilaskvate setete (näiteks savi) lamamine vett läbilaskvate setete (näiteks liiv) all. Maalihked on sagedased mäestikes ja seismiliselt aktiivsetes piirkondades, kuid inimtegevuse mõjul esineb neid ka mujal. Maalihete tulemusena liiguvad terved settekehad või kivimiplokid mööda nõlva, nii et neis enestes suuri muutusi ei pruugi toimuda.
LightScribe

Tehnoloogia

2001. aastal patenteerisid Hewlett-Packardi insenerid Daryl Anderson, Makarand Gore ja Paul McCellan integreeritud CD/DVD kirjutamise ja etikettimise seadme. LightScribe'i tehnoloogia korral on CD/DVD plaadi pealmine pool kaetud spetsiaalse värvainega, milles CD/DVD-kirjuti laservalguse käes toimub keemiline reaktsioon ja värvaine muutub hallist mustani värvivahemikus olevaks värviks. LightScribe'i CD-/DVD-kirjuti laser on infrapunalaser, mis töötab lainepikkusel 780 nanomeetrit. Plaadi keskel oleva avause ümber on kood, mille abil seade paneb laseri alguspunkti perfektselt paika. Plaadi kirjutamine toimub kontsentriliste ringidena plaadi keskelt ja liigub plaadi serva suunas. Lõpliku toote väljaarendamise järel, 2004. aastal, hakkas HP turustama LightScribe'i tehnoloogiat optiliste andmekandjate osakonna kaudu. LightScribe'i plaadid olid algselt ainult seepia värvainega kaetud. 2006. aasta alguses tutvustati ka teist värvi LightScribe'i plaate, aga mustri/kirja/pildi plaadile lisamine jäi ikka monokroomseks. LightScribe'i tehnoloogiaga ei ole võimalik eelmist etiketti asendada ega kustutada, küll aga on võimalik hiljem lisada detaile.
Jules Dumont d'Urville

Jules Sébastien César Dumont d'Urville (23. mai 1790 Condé-sur-Noireau – 8. mai 1842 Versailles) oli prantsuse maadeavastaja, meresõitja, okeanograaf, mereväeohvitser ja teadlane.
Tema järgi said nime Pariisi tänav, üks Karoliini saartest, saar Melaneesias, mägi Louis-Philippe'i maal, neem Uus-Guineas. Antarktises avastatud maa nimetas ta oma abikaasa auks Adelie maaks. Polaaruurija Douglas Mawson nimetas hiljem seda ümbritseva mere D'Urville'i mereks. Praegu töötab seal prantsuse Dumont d'Urville'i polaarjaam.
Tõnu Jõesaar

Tõnu Jõesaar (sündinud 3. detsembril 1963 Tallinnas) on eesti tšellist.
Ta lõpetas aastal 1982 tšelloerialal Tallinna Muusikakeskkoolis (Laine Leichteri õpilasena) ja aastal 1989 Eesti Muusikaakadeemia (Toomas Velmeti tšelloklassis). Ta on täiendanud ennast rahvusvahelistel kammeransamblite kursustel Rootsis ja Hollandis.
Tõnu Jõesaar on olnud Eesti Riikliku Sümfooniaorkestri ja Tallinna Kammerorkestri tšellorühma kontsertmeister, mänginud Tallinna Keelpillikvartetis ja kuulub keelpillikvartetti Noobel Nelik. Lisaks mängib ta ansamblites Tallinn Baroque, Tallinn Sinfonietta, Corelli Consort, Rondellus ja Baltic Baroque. Continuo-mängijana on Jõesaar osalenud Soome vanamuusikaorkestrite 6-korruse orkester ja Opus X töös. Ka tegi ta kaasa Läti Rahvusooperis lavastatud Händeli ooperis "Alcina", mille etendused toimusid ka Hispaanias ja Hongkongis.

Isiklikku

Tema abikaasa on pianist Lilian Jõesaar.
Kahendpuu

Kahendpuu ehk binaarpuu on arvutiteaduses kasutusel olev andmestruktuur, mis koosneb tippudest, kusjuures igal tipul on maksimaalselt kaks alluvat. Tipu ühte alluvat nimetatakse vasakuks alluvaks ja teist paremaks alluvaks. Hulgateoorias saab (mittetühja) kahendpuud defineerida rekursiivselt kui ennikut (L, S, R), kus L ja R on kahendpuud või tühjad hulgad ja S on üheelemendiline hulk.
Graafiteoorias vaadeldakse kahendpuid (üldisemalt kõiki k-aarseid puid) kui suunatud graafe, kus üks tipp u on juurtipp ning igasse teise tippu v leidub temast täpselt üks suunatud lihtahel.
Kahendpuud võib vaadelda ka kui suunamata graafi. Täpsemalt on tegemist järjestatud juurega puuga. Mõned autorid kasutavad terminit juurega kahendpuu, et rõhutada asjaolu, et tegemist on juurega puuga. Samas on ülaltoodud definitsioonidest näha, et iga kahendpuu on juurega puu.
Matemaatikas ei ole kahendpuudel ühtset definitsiooni. Mõned matemaatikud kasutavad arvutiteaduses levinud definitsioone, kuid mõnedes definitsioonides peab igal tipul, mis pole leht, olema täpselt kaks alluvat ning tingimata ei nõuta alluvate (vasaku/parema) järjestamist.

Kahendpuude esitus arvutis

Kahendpuid saab arvutis programmerimiskeelte abil esitada mitut moodi.

Python

Pythonis (ja ka paljudes teiste keeltes) saab kahendpuud esitada tipuklassina, kus igal isendil on viide oma alluvatele, mis on samuti tipud.
class Node: 
    def __init__(self,key): 
        self.left = None
        self.right = None
        self.val = key

Massiivina

Mõnel juhul soovitakse kahendpuid kujutada massiividena. Näiteks kahendkuhi, mis põhineb kompaktsel kahendpuul, esitatakse tihti lihtsalt massiivina, kus elemendid paiknevad järjestikuselt tasemete kaupa. See tähendab, et massiivi alguses on juurtipp, siis tema alluvad, siis nende alluvate alluvad jne.
Kaebeõigus

Kaebeõigus (inglise right to make a complaint või right to file an action) on isiku õigus pöörduda kohtusse.
Kaebeõiguseks peab isikul olema põhjendatud asjakohane huvi või tema subjektiivset õigust peab olema rikutud. See, mida mõistetakse põhjendatud huvi ja õiguse rikkumise all, määratakse kindlaks õigusaktidega.
Rahvusvahelise aluse kaebeõiguseks (mis on seotud keskkonnainfo kättesaadavuses, keskkonnaasjades osalemises ja õiguses pöörduda kohtu poole) annab Århusi konventsioon. Århusi konventsiooni järgi on kaebeõigus ka valitsusvälistel keskkonnaorganisatsioonidel.
Kanakull

Välimus

Keha alapool on hele või kreemikas tumedate ristsuunaliste triipudega. Ülapool on suled pruunikashallid või helepruunid. Küllaltki pikal sabal on neli laiemat ja tumedat triipu. Kulmupiirkonnas on heledam vööt. Silmad on kollased, nokaots must, noka tagumine osa aga kollakas. Jalad on kollased.
Keha mass on tavaliselt 700–1500 g, emaslind on isasest märkimisväärselt suurem. Kehapikkus on keskmiselt 50–60 cm. Tiibade siruulatus on 100–120 cm.

Levik ja arvukus

Kanakull on levinud Euraasias ja Põhja-Ameerikas. Kõikjal Euroopas pesitsevat kanakulli esineb vähem Lääne- ja Lõuna-Euroopas. Kogu maailma arvukuseks peetakse 500 000 lindu.
Eestis püsis kanakulli arvukus enam-vähem ühesuurune (ligi 1000 pesitsevat paari) 1970. aastatest kuni 1990. aastani. Seejärel vähenes arvukus kümne aasta jooksul järsult ligi 50%. Seetõttu kanti kanakull meil 2004. aastal II kaitsekategooriasse. Nüüdisajal pesitseb Eestis hinnanguliselt 400–600 paari. Arvukuse languse põhjusteks peetakse intensiivsemat metsade majandamist, sest kanakullile meeldib elada eelkõige suuremates ja vanemates segametsades.
Kuigi kanakull on üsna paikne lind, rändavad levila põhjaosa asustavad linnud sageli lõuna poole talvituma.

Toitumine

Kanakullil on halb kuulsus eelkõige maarahva hulgas, kuna tema saakloomade hulka kuuluvad ka kodukanad. Uuringud näitavad, et kanakulli toidulauast moodustavad kodukanad ligi 1,4%. Põhiliste saakloomade hulka kuuluvad metsakanalised (laanepüü, teder, nurmkana, metsis), värvulised, vareslased (eriti hallvares), rästad (enamasti hall-, must-, laulu- ja vainurästas), hanelised (piilpart, sinikael-part), kurvitsalised (eelkõige metskurvits, naerukajakas, metstilder), tuvid (kodutuvi, kaelustuvi), kakulised (enamasti kõrvukräts), rähnilised (sageli suur-kirjurähn), västriklased (metskiur), kuldnokk, metsvint ja väikeimetajad (oravad, uruhiired, mutid, jänesed). Pesitsusperioodil püüab saakloomi pere jaoks peaaegu alati vaid isaslind. Emaslinnud hakkavad saakloomadele jahti pidama vahetult enne poegade lennuvõimestumist. Toitumisel võib esineda ka kannibalismi.
Vaabina vasallilinnus

Vaabina vasallilinnus (saksa Ülzen) oli Tiesenhausenitele kuuluv vasallilinnus tänase Vaabina küla territooriumil.

Ajalugu

Linnuse täpset ehitusaega pole teada, tõenäoliselt rajati see 15. või 16. sajandil. Seda on seostatud ka Fabian von Tiesenhauseniga, kelle eesnime järgi võis koht nime saada. Esmakordselt on linnust mainitud 1555. aastal ja taas aastal 1587. Varsti pärast seda linnus aga hävis ja tänapäeval pole sellest peaaegu midagi säilinud. Seetõttu pole ka teada, milline see välja nägi ja milliseid funktsioone võis täita.
Scandinavian Shipping Gazette

Scandinavian Shipping Gazette on aastail 2001–2008 Göteborgis ilmunud merendusajakiri, mis kuulus Rootsi Laevaomanike Liidule. Seoses formaadi ja kujunduse muutusega sai alates 2009. aasta 1. numbrist ajakiri uue nime Shipgaz.
Scandinavian Shipping Gazette'i tegi Svensk Sjöfarts Tidningi toimetus, mida ingliskeelse ajakirja väljaandmiseks suurendati, nii et toimetus suutis hõlmata kõiki Läänemere maid. Lisaks peatoimetusele Rootsis olid osakonnatoimetajad Soomes, Norras, Taanis ja Poolas ning korrespondent Saksamaal. Eestis asuva osakonnatoimetaja hooleks olid ka Läti, Leedu ja Venemaa. Lisaks 11 numbrit aastas ilmunud ajakirjale said tellijad ka iganädalase uudistemeili.
Ajakirjale kujundati Svensk Sjöfarts Tidningi Rootsi lipu värves sinikollase lipuga sarnanev sinipunavalge päis, sest kõigi Läänemere maade lippudel leidub vähemalt üks neist värvidest. Iga-aastastes teemanumbrites ilmusid ülevaated kõigi Läänemere maade, sh Eesti laevafirmadest, sadamatest ja laevatehastest. Iga aasta lõpul ilmunud teemanumbris "Aasta laevad" ilmusid samal aastal valminud tähelepanuväärsemate laevade põhjalikud tutvustused, mille hulgas ka 8 Eesti laevaomanike tellimusel ehitatud laeva kohta.
Subfaktoriaal

Maatriksesitus

!n on sellise n-nda astme ruutmaatriksi permanent, mille peadiagonaalil on nullid ja mille ülejäänud elemendid on ühed.

Tähis

!n on kõige levinum tähis, kuid see on ebamugav, sest faktoriaali tähisega segiajamise vältimiseks tuleb kasutada sulgi. Muud tähised on M(n) (pärineb Pierre Rémond de Montmortilt), h(n, 0) (pärineb Donald Knuthilt), Mₙ ja n¡ .

Ajalugu

Korratuste arvuga tegelesid esimestena Leonhard Euler ja Nikolaus II Bernoulli.
Endel Eero

Endel Eero (21. november 1930 Valjala – 7. september 2006) oli Eesti poliitik (Koonderakond).
Eero lõpetas 1969. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi rahvamajanduse planeerimise eriala ökonomisti kvalifikatsiooniga.
Ta oli jalatsivabriku Kommunaar direktor. 1973–1989 oli ta Eesti NSV Riikliku Plaanikomitee osakonnajuhataja ning 1990–1993 majandusministeeriumi ja rahandusministeeriumi nõunik.
Eero oli Riigikogu VII (asendusliikmena) ja VIII koosseisu liige. Ta kuulus Koonderakonna fraktsiooni (8. maist 25. septembrini 1997 kuulus Pensionäride ja Perede Liidu fraktsiooni). Aastatel 1995–1999 oli ta VIII Riigikogu sotsiaalkomisjoni esimees.
Endel Eero kuulus Tallinna Saarlaste Ühendusse ja Üliõpilasseltsi Liivika vilistlaskokku.
Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule.
Kammkeraamika

Kammkeraamika on keraamikaliik, mida iseloomustasid esemetele kammtempliga tekitatud piklikud täkked. Selle keraamikaliigi järgi on nimetatud arheoloogiline kultuur: kammkeraamika kultuur.
Eesti alale jõudis kammkeraamika neoliitikumi lõpus ehk III aastatuhandel eKr.
Tai lipp

Tai lipp on Tai Kuningriigi ametlik lipp.
Lipul on viis horisontaalset triipu, ülalt alla punane, valge, sinine, valge ja punane. Keskmine sinine triip on ülejäänud neljast kaks korda laiem.  Värvid punane, valge ja sinine tähendavad rahvust (eluveri), religiooni (budismi puhtus) ja kuningat (monarhia), mis on Tai mitteametlik deviis (rahvus, religioon, kuningas).
Lipp võeti kasutusele 28. detsembril 1917. 
Lipu taikeelne nimi on ธงไตรรงค์  (Thong Trairong või Trairanga) 'kolmevärviline lipp'.

Varasemad lipud

Esimene Siiami lipp oli arvatavasti punane lipp, mida kasutati kuningas Narai (valitses 1656–1688) ajal. Mõne allika andmetel paigutati hiljem punasele põhjale mitmeid sümboleid:  budistlik valge tšakra, valge elevant tšakra sees või valge ketas, mille sees oli päike.  
Esimese ametliku lipu võttis kasutusele 1855 kuningas Rama IV Mongkut. Sellel oli kuninglik sümbol valge elevant punasel põhjal, sest punane lipp oli liiga väheinformatiivne, et teda rahvusvahelistes suhetes kasutada.
Aastal 1916 anti lipule peaaegu praegune kuju, välja arvatud keskmine triip, mis oli sama värvi punane nagu äärmised triibud.  Lipu sünniloo kohta räägitakse, et kuningas Rama VI Vajiravudh olevat ühe üleujutuse ajal näinud lippu tagurpidi rippumas ning ta otsustas kasutusele võtta sümmeetrilise lipu. 
Aastal 1917 muudeti keskmine värv siniseks, sest kuningas Rama VI oli sündinud reedel, mida sümboliseerib sinine. Teise versiooni järgi valiti sinine värv selleks, et demonstreerida solidaarsust Esimese maailmasõja aegsete liitlastega, kelle lipuvärvid olid samuti sinine, punane ja valge.
Relvis mehed

Sisu

Edward d'Eath, palgamõrtsukas ja hääbunud aadlipere liige, on veendunud, et kui taastada Ankh-Morpoki monarhia, on linna kõik probleemid lahendatud ja tema suguvõsa saab jälle väärikaks. Ta asub uurima kuningapere sugupuud ja avastab, et Öövahtkonna liige, kapral Porgand Raudavastajasson, on tegelikult otsene troonipärija.
Samal ajal valmistub vahtkonna kapten Samuel Vimes oma pulmadeks. Ta on abiellumas linna rikkaima naise, Sybil Ramkiniga. Lisaks peab Vimes tegelema vahtkonna uute liikmetega, kelle hulgas on: Cuddy (päkapikk), Detritus (troll) ja Angua (libahunt, kes seda varjab). Kui linna gildides toimuvad näiliselt seosetud mõrvad, keelab patriits Vetinari Vimesil neid uurida, et kindlustada Vimesi huvi nende vastu. Cuddy ja Detritus määratakse paarimeesteks ja neist saavad head sõbrad, ehkki tavaliselt päkapikud ja trollid üksteist ei salli. Angua teeb koostööd rääkiva koera Gaspodega ning tal tekib suhe Porgandiga. Porgand kaotab Anguale oma süütuse, aga talub esialgu viletsalt avastust, et tema tüdruksõber on libahunt. 
Linnavahid avastavad mõrvu uurides, et d'Eath varastas Palgamõrtsukate gildist Tuki, Ketta ainsa tulirelva, et mõrvadega diskrediteerida Vetinari valitsust. Peaaegu kõigile Tuki kasutajatele muutub relv ohtlikuks kinnisideeks ja peale seda, kui d'Eath avaldab oma plaani Dr Crucesele, Palgamõrtsukate gildi meistrile, mõrvab Cruces d'Eathi ning asub ise plaani ellu viima. Vahtkond suudab atentaadi Vetinari vastu ära hoida, kuid Crucese kinnipidamiskatsel hukkuvad Cuddy ja Angua. Porgand ja Vimes astuvad Crucesele vastu ja võtavad talt Tuki ära. Porgand aitab Vimesil relva ahvatlusele vastu seista ja olles ainus, kes suudab relva ahvatlusele vastu seista, purustab Tuki et keegi seda enam kunagi kasutada ei saaks. Kui Cruces tõestab Porgandile, et tema peaks olema Ankh-Morpoki kuningas, tapab Porgand Crucesi ja laseb tõendid tema troonipärijaks olemise kohta ning purustatud Tuki koos Cuddyga matta, et keegi nendest kunagi teada ei saaks. Hiljem ärkab Angua Kuu tõusuga ellu, sest kuna ta on libahunt saab teda lõplikult tappa vaid hõbedast relvaga.
Vimes ja Ramkin abielluvad. Viimased sündmused on Öövahtkonna mainet tunduvalt tõstnud ja paljud soovivad sellega liituda. Porgand külastab Vetinarit, kes arvab, et Porgandist saab Öövahtkonna uus juht, sest Porgand saab troonipärijana Vetinarilt ükskõik mida välja pressida. Tegelikkuses soovib Porgand, et Öövahtkond reformitaks linna politseiks ja et nende töötingimusi parandataks. Vetinari nõustub sellega ja Öövahtkonnast saab Linnavahtkond, Porgand ülendatakse selle kapteniks ja Vimes saab Linnavahtkonna komandöriks ning rüütliks.
Cantoria (perekond)

Levila

Cantoria violacea levila asub Birma ja Tai lõunaosas ning Andamani saarte, Malaisa poolsaare, Singapuri ja Indoneesia (Sumatra ja Kalimantani saare) jõgedes ja rannikuala vetes.
Liv ja Maddie

"Liv ja Maddie" ("Liv and Maddie") on Ameerika Ühendriikide situatsioonikomöödia, mille loojad on John Beck ja Ron Hart ning produtsent It's a Laugh Productions kanalil Disney Channel. Sarja peaosatäitja Dove Cameron mängib identseid kaksikuid. Sarja tootmist alustati aprillis 2013 ja see läks eetrisse 19. juulil 2013.
Afonso de Albuquerque

Afonso de Albuquerque (1445, 1450, 1453 või 1462 Alhandra Lissaboni lähedal – 16. detsember 1515 Goa reid) oli Portugali meresõitja, sõjaväelane ja poliitik.
Aastal 1505 uuris ta Madagaskarit.
Aastal 1509 sai ta Francisco de Almeida järel India asekuningaks.
Ta laiendas Portugali koloniaalimpeeriumi Kagu-Aasia rannikuni. Ta hõivas 1510 Goa ja 1511 Malabari ranniku ülejäänud osa ning Tseiloni ja Malaka poolsaare ranniku. Ta maksustas Siiami, Sumatra ja Jaava kuningad.
Kõljala soo

Kõljala soo on soo Saare maakonnas Saaremaa vallas. Soo pindala on 224 ha.
Soo turbakihi paksus on kuni 1 m.
Metskass

Alamliigid

Metskassil eristatakse mitmeid alamliike, nende hulgas aafrika metskassi (Felis silvestris lybica).
Heiki Merirand

Heiki Merirand (sündinud 30. juulil 1955 Pärnus) on Eesti kodanik, kes kandideeris 2011. aasta Riigikogu valimistel üksikkandidaadina. Ta sai 111 häält.
Merirand oli Erakonna Isamaa ja Res Publica Liit liige 2002–2009 ning Sotsiaaldemokraatliku Erakonna liige 2009. aasta jaanuarist novembrini.
Seemnis

Seemnis on vili, mis meenutab väliselt seemet, kuid on tegelikult üheseemneline kuivvili. On tekkinud kahest viljalehest. Nahkjas viljakest ei ole seemnega kokku kasvanud.
Seemnised võivad olla varustatud kileja äärisega (kask, lepp) või tiivakujulise lisandiga (jalakas, saar), viimast nimetatakse ka tiibviljaks. Kui kaks tiibvilja on kokku kasvanud, siis nimetatakse vilja kaksiktiibviljaks (vaher).
Seemnised on päevalilleseemned ja teised korvõieliste viljad.
Raamatuteadus

Raamatuteadus ehk biblioloogia on teadusharu, mis uurib raamatute valmistamist ja levitamist.
Raamatuteadus võib haarata trükkimise ja raamatu ajalugu, trükikunsti, raamatukunsti, kirjastamist, raamatukaubandust, trükistatistikat, raamatusotsioloogiat, lektoloogiat jms.
Raamatuteaduse haruks võib pidada raamatulugu (ajaloolist biblioloogiat), mis tegeleb raamatu ajalooga.
Lsjbot

Lsjbot on rootsi vikipedisti Sverker Johanssoni 2012. aastal loodud bot, mille abil tehti aastatel 2012–2017 Vikipeedia rootsi-, sebu- ja varaikeelses versioonis rohkem kui 17 miljonit artiklit.
Tänu Lsjboti tegevusele on Sebukeelne Vikipeedia artiklite koguarvult (5,3 miljonit) teisel kohal kohe Ingliskeelse Vikipeedia (5,8 miljonit) järel.