Allkeel

Allkeel on keele püsiv variant, mis erineb teistest variantidest sõnavara ja grammatikajoonte poolest. Kui erinevus on ainult häälduse erijoontes, siis nimetatakse seda aktsendiks.
Allkeeled on erinevad keelekujud, mida kasutatakse eri situatsioonides, eri vestluskaaslastega ning eri paikades. Allkeelte arv, kujunemine ja omavahelised suhted sõltuvad konkreetse ühiskonna sotsiokultuurilistest iseärasusest, hoiakutest, üldisest keelesituatsioonist jms. Termin "allkeel" ei tähista keelekujude hierarhilisi suhteid, vaid nende rohkust. Allkeelte vahel on suur hulk erinevusi, aga ka väga suur ühisosa. Nende vahel pole järske piire, üleminekud on sujuvad.
Allkeeled ja nende allsüsteemid muudavad keele mitmekesiseks ja kasutajale mugavaks. Mida vähem on allkeeli, seda kergemini võib keele hävitada.
Igas keeles on palju allkeeli: kirjakeel, suuline argikeel, suulise ametisuhtluse keel, slängid, kohamurded, eri valdkondade oskuskeeled jm. Neid saab liigitada kasutajakeskseteks (kohamurded ja sotsiolektid) ja kasutuskeskseteks (registrid ja stiilid), samuti normi keeleks ja mittenormingulisteks variantideks. Liigendamisel on tähtis, et allkeelt saab vaadata eri nurga all ühel ja samal ajal, st allkeel võib olla samal ajal mittenorminguline allkeel, suuline register ja kohamurre.
Kuigi keele erinevad püsivaid variante nimetatakse allkeelteks, on olemas keele variandid, mida ei tõlgendata omaette allkeeltena, sest need on haruldased, näiteks oskuskeeled. Peamised keele variantide erinevused sõltuvad foneetilistest omadustest, mikrokontekstidest (olukorrast lause ütlemisel) ja teadlikust keelelisest valikust.
Eesti keeles on palju allkeeli, millest kolm olulisemat on suuline spontaanne allkeel, kirjalik redigeeritud allkeel ja dialektid ehk murded. Kõige sagedamini kasutatav suuline spontaanne allkeel on argikeel, mida inimene hakkab õppima sünnist saati, sagedasti kasutatav kirjalik redigeeritud allkeel on kirjakeel, mida hakatakse õppima lasteaias. Olulisel kohal on eesti keele allkeeltes dialektid.

Liigitamisest

Keeleteaduses kasutatakse allkeelte liigitamiseks kolme alust, mis on omavahel paralleelsed (üksteisest sõltumatud).
Esimene alus, mille järgi saab allkeeli liigitada, on normingulise kirjakeele ja ilma norminguteta allkeelte vahe. Kirjakeeles kehtivad kindlad keelenormingud, mida peab järgima, aga norminguteta allkeeltes need puuduvad, neis juhivad keelekasutust tavad, mis on kujunenud pika ajaga ning mida inimene ei pruugi tähele panna.
Teine meetod, kuidas saab allkeeli liigitada, on kasutussituatsioonide järgi. Allkeeli, mida kasutatakse kindlates suhtlussituatsioonides, nimetatakse registriteks. Kõige tavalisemad registrid on näiteks suuline argikeel ja kirjalik ametlik keel. Registri valik sõltub kasutusolukorrast: näiteks suuline või kirjalik vorm, argine või ametlik suhtlus, dialoog või monoloog jne. Registreid on väga palju, mõned võivad olla väga laiad (argivestlused), aga teised väga konkreetsed, kindlates tingimustes ja kindlate osalejatega (arsti juures).
Kolmas viis, kuidas allkeeli liigitada, on keele kasutajate omadused. See jaguneb kaheks: ühiskeelteks, mida kasutame üle eesti, ja murreteks, mida kasutame ainult kindlal territooriumil või inimrühmas.
Ühiskeeled võivad eri kasutajatel üksteisest erineda, aga need sisemised erinevused on nii väikesed, et pole põhjust kõnelda selle sees eraldi rühmakeeltest. Oluline on, et kõik kasutajad tunnetavad neid kui kõigile eestlastele ühiseid allkeeli. Ühiskeelte mõistet kasutatakse ainult siis, kui on vaja näidata murrete ja ühiste keelevariantide vahet.
Murdeid jagatakse kaheks: kohamurreteks ning sotsiaalmurreteks ehk sotsiolektideks. Kohamurded sõltuvad inimeste elukohast, aga sotsiolektid sõltuvad suhtlusringist ning inimeste sotsiaalsetest omadustest (sotsiaalne kiht, haridus, sugu jms).
Kõik kolm alust, mille järgi saab allkeeli liigitada, ei sõltu üksteisest, need on eraldi vaatenurgad, millega saab vaadata allkeelt erineva nurga all ühel ja samal ajal. Näiteks vanasti kõnekeel, mida kasutasid talupojad, oli samal ajal mittenorminguline allkeel, suuline register ja murre/murrak.