google/wiki40b huggingface dataset:
Ernst Alles

Ernst Johannes Alles (7. aprill 1904 Vana-Põltsamaa vald, Viljandimaa – 1941 Järvamaa) oli eesti põllumees, esimene Põltsamaa vallavanem, Põltsamaa põllumeeste konvendi liige.
Namiibia vapp

Namiibia vapp on Namiibia riigivapp. Vapp on kasutusel alates riigi iseseisvumisest 21. märtsil 1990.
Liivaluitele toetuvat Namiibia lipu värvides vapikilpi hoiavad kaks Namibi kõrbele omast looma, mõõksarv-orüksit. Kõrbes kasvav velvitšia, mis on üks vanimaid taimi maailmas, sümboliseerib vastupidavust ja meelekindlust. Kilbi kohal on rida teemante, millele toetuv kilg-merikotkas tähistab Põhja-Namiibia veekogusid.
Kilbi all on lint rahvusliku motoga "Ühtsus, vabadus, õiglus".
IFK Mariehamn

Ajalugu

Kuigi IFK Mariehamn asutati 1919, siis spordiklubil polnud jalgpalli osakonda kuni 1935. aastani. Algselt osales meeskond peamiselt Ahvenamaa kohalikel turniiridel, ainult sporaadiliselt mängiti teiste Soome või Rootsi meeskondadega. Meeskond on osalenud Soome jalgpalliliigades alates 1945.
Kuni 1970-ndateni mängis IFK Mariehamn peamiselt Soome jalgpalli 3. ja 4. divisjonis. Klubi paremad ajad olid 1975 ja 1976, kui klubi edenes esmalt 2. divisjoni ning sealt kohe 1. divisjoni (Ykkönen) järgmisel aastal. Pärast kahte hooaega 1. divisjonis langes IFK Mariehamn 2. divisjoni, kus nad püsisid kuni 2000-ndateni, väljaarvatud mõned hooajad 3. divisjonis 1990-ndatel. 
2003. aastal tõusis IFK Mariehamn uuesti 1. divisjoni. Pärast ainult ühte hooaeg 1. divisjonis tõusis klubi esmakordselt 2005. aasta hooajaks Soome jalgpalli kõrgliigasse, Veikkausliigasse. 
Oma esimese hooaja Veikkausliigas saavutas IFK Mariehamn 14 meeskonna seas 12. koha. 2006. aastal lõpetas klubi 5. kohal ja aasta hiljem 6. kohal, pärast muljetavaldavat kaotuseta sügis perioodi 2007. aastal.
Peale Veikkausliiga mängude osaleb IFK Mariehamn ka kohalikel Ahvenamaa turniiridel, kus nad on võitnud Ahvenamaa karikavõistlused 44 korda ning Ahvenamaa jalgpalli meistrivõistlused 44 korda. Viimastel aastatel on klubi olnud kõige domineerivam jalgpalliklubi Ahvenamaal, võites 2008. aastal mõlemad võistlused.
2009. aastal alustas IFK Mariehamn oma esimest hooaega elukutseliste jalgpalliklubina. 2015 võitis klubi oma esimese Suomen Cupi.
23. oktoobril 2016 alistas IFK Mariehamn FC Ilvese tulemusega 2:1, ning tuli saareklubina esimest korda Veikkausliiga meistriks.
Metsik Lääs

Metsik Lääs (inglise keeles Old West või Wild West) on nimetus, millega tähistatakse Ameerika Ühendriikide läänealade ajalugu, georgraafiat, inimesi, folkloori ja kultuuri laiemalt 1804-1920, kitsamalt aga 19. sajandi teisel poolel, alates California kullapalavikust 1849. aastal.
Pärast 19. sajandit ja tungi Apalatšide mäestikust lääne poole nimetatakse Metsikuks Lääneks algul kogu Mississippi jõest läände jäävat ala, hiljem aga piirkondi, mis asuvad läänes USA nn piiriosariikidest (põhjast lõunasse: Põhja-Dakota, Lõuna-Dakota, Nebraska, Kansas, Oklahoma ja Texas). Seega on piirialade pärand ka Kesk-Läänes ja lõunaosariikides, ehkki neid tänapäeval enam USA lääneossa ei arvata.
Ajaloolaste Hine'i ja Fargheri sõnul "kõneleb piirialade ajalugu kogukondade loomisest ja kaitsest, maakasutusest, turgude arengust ja osariikide moodustamisest". Nad selgitavad, et "see on lugu vallutusest, kuid ka ellujäämisest, visadusest ning rahvaste ja kultuuride sulandumisest, mis andis elu Ameerikale". Võõrvõimude ja põlisrahvastega sõlmitud lepingute, poliitiliste kompromisside, tehnoloogiliste leiutiste, sõjaliste vallutuste, seaduse ja korra kehtestamise ning ulatusliku sisserände toel laienesid Ameerika Ühendriigid Atlandi rannikult Vaikse ookeani rannikule, muutes tõeks selle pooldajate usu Ühendriikide ettemääratud tulevikku (Manifest Destiny).
Lääne ohutustamise ja haldamisega laiendas USA föderaalvalitsus suuresti oma mõjuala, samas kui riik arenes põllumajandusühiskonnast tööstusühiskonnaks. Alustades asunduste ja maa põllumajandusliku kasutuse propagandast, hõivas föderaalvalitsus 19. sajandi lõpuks seni avatud alasid. Ehkki Metsik Lääs muutus ajalooks, püsivad selle müüdid endiselt nii Ameerika rahva kui kogu inimkonna kultuurivaramus.
Portfoolio

Portfoolio on isiku või organisatsiooni töid tutvustav mapp.
Portfoolio võib olla füüsilisel või elektroonilisel kujul (e-portfoolio). Ajalooliselt on portfoolio olnud vahend visuaalsete kunstide viljelejatele. Tänapäeval kasutavad portfooliot erinevate ametite esindajad, kui oma oskuste tõestusmaterjali usalduse tekitamiseks kliendis või tööandjas. Eesti keeles on hea õpetus, kuidas luua e-portfooliot siin.

Portfoolio sotsiaalmeedias

Personaalse, ametialase või ka ettevõtte toodete ja teenuste esitlemiseks portfooliona on sotsiaalmeedias mitmeid võimalusi. LinkedIn pakub võimalusi luua isikliku avaliku või peidetud CV ja portfoolio. Pinteresti portfooliosse  saab lisada materjale peamiselt visuaalsel kujul, lisaks saab kasutada slaidide üleslaadimiseks SlideShare'i, video-CV'ks Youtube'i või Vimeot.
Saarjõe maastikukaitseala

Saarjõe maastikukaitseala on maastikukaitseala Viljandi, Järva ja Pärnu maakonnas. Kaitseala kaitse-eesmärk on kaitsta muu hulgas sealseid jõgesid ja ojasid, lamminiite, allikasoid, vanu loodusmetsi, soometsi. Kaitseala pindala on 1751,6 ha.
Kaitseala moodustati 2006.
Criss Angel Mindfreak

"Criss Angel Mindfreak" oli Ameerika Ühendriikide A&E telekanali saatesari, mille looja ning staar oli mustkunstnik Criss Angel.  
Esimene saade oli eetris 20. juulil 2005. Saatesari kestis kuus hooaega aastatel 2005–2010. Kokku anti eetrisse 97 saadet.
1. ja 2. hooaeg filmiti Las Vegase hotellis The Aladdin ning 3. ja 4. hooaeg hotellis Luxor Hotel. Criss Angel on saadetes kõndinud vee peal, hõljunud Luxor Hoteli kohal, lennanud ühelt hoonelt teisele, kaotanud Lamborghini, lõiganud end pooleks, jäänud teerulli alla jne.
P. I. Filimonov

P. I. Filimonov (kodanikunimega Roman Fokin; sündinud 4. märtsil 1975) on Eestis elav vene keeles kirjutav kirjanik.
Filimonov on lõpetanud Tallinna 26. Keskkooli ja õppinud Tallinna Ülikoolis inglise filoloogiat. Lisaks luulele kirjutab ta ka proosat, näidendeid ning esseistikat.
Filimonov teenib leiba Tallinna Teeninduskoolis inglise keele õpetajana.
Darius Milhaud

Darius Milhaud (4. september 1892 – 22. juuni 1974) oli prantsuse helilooja.
Urupi saar

Urup (vene keeles Уруп, jaapani keeles 得撫島) on asustamata saar Venemaa idaosas Sahhalini oblastis, Suur-Kuriilide lõunarühma põhjapoolseim saar. Geograafilised koordinaadid 45° 54′ N, 149° 59′ E. Urupi väin eraldab seda Tšornõje Bratja saartest, mis paiknevad saarest 30 km kirdes. Frizi väin eraldab Urupi Iturupi saarest, mis paikneb 40 km kaugusel edelas.
Urupi pindala on 1450 km², pikkus kirdest edelasse 166 km ja laius kuni 20 km. Saar on mägine, kõrgus kuni 1426 meetrit (Võssokaja mägi).
Saar on vulkaaniliste ahelike (Kompaneiski, Šokalski, Pjotr Šmidti, Krištofovitši ahelik) ahel, iga ahelik koosneb jalamite kaudu ühendatud vulkaanide reast. Üks vulkaanidest on tegevvulkaan (Bergi vulkaan, 980 m).
Krištofovitši ahelikus Võssokaja ja Kossaja mäe vahel asub 1016 m kõrgusel Võssokoje järv. Esinevad joad kõrgusega kuni 75 m.
Taimestikus on kask, lepp, kuriili saasabambus, kääbus-seedermänd.
Enne eurooplaste saabumist elasid saarel ainud.
Maastikukaitseala

Maastikukaitseala ehk looduspark on kaitseala, mis on loodud maastiku säilitamiseks, kaitsmiseks, uurimiseks, tutvustamiseks ja kasutamise reguleerimiseks. 
Loodusekaitseseaduse §28   järgi on maastikukaitseala eritüübid park, arboreetum ja puistu. 
Maastikukaitseala võimalikud vööndid on sihtkaitsevöönd ja piiranguvöönd. 
2007. aasta lõpu seisuga on Eestis 149 maastikukaitseala.
Georg von Ungern

Georg von Ungern (ka Jürgen von Ungern; umbes 1470 – hilissuvi, tõenäoliselt august 1534) oli Saare-Lääne piiskopkonna aadlik ja poliitik.

Elukäik

Georg oli Otto von Ungerni poeg. Tema vennad olid Otto, Franz ja Reinhold. Georg oli vendadest vanim ja päris 1515. aasta paiku, kui ta isa suri, ka Ungernide peavalduse, Ungurpilsi (Pürkel, Pür(c)keln) Läti alal Riia peapiiskopkonnas. Kuid juba varem oli ta omandanud valduseid Eestimaal. Hiljem lisandusid sellele ka mõisad Läänemaal, kus tema kätte läksid muuhulgas ka Kiltsi (Weissenfeld) ja Ungru (Linden) mõisad. Tema venna Reinholdi valduses oli Palivere mõis (Pallifer). Nõnda sai Ungernidest Üxküllide kõrval üks Läänemaa mõjukamaid vasallisuguvõsasid.
Aastatel 1517–1518 oli ta Läänemaa stiftifoogt. 1527. aastal toetas Ungern Tallinna piiskopi Georg von Tiesenhauseni valimist Saare-Lääne piiskopiks. Viimane oli tema esimese naise esimese mehe õemehe vend.
1530. aastal, kui piiskop Georg von Tiesenhausen suri, soovis Ungern, nagu suur osa Läänemaa aadlikest, näha tema järglasena Brandenburgi markkrahvi ja Riia peapiiskopi koadjuutorit Wilhelm von Hohenzollernit, kuid toomkapiitel valis uueks piiskopiks Reinhold von Buxhövdeni. Ungern sellega ei leppinud ja alustas 1532. aastal otseselt Reinholdi-vastast tegevust, kutsudes Wilhelmi Läänemaale. Sellest sai alguse Saare-Lääne vaenus (kestusaeg 1532–1536). Wilhelm suutiski end Läänemaal kehtestada ning saatis Ungerni Lääne-Euroopasse keisrilt ja paavstilt toetust küsima. Ungern oli kogenud diplomaat, kes oli Saksa-Rooma riiki külastanud varemgi ning oli 1531. aastal saanud keiser Karl V-lt endale ja oma perele privileegidekirja, muuhulgas sai ta vabahärra tiitli.
Aastatel 1533–1534 viibiski Ungern reisidel, külastades nii Saksa kuningat Ferdinand I kui ka paavst Clemens VII-t, kes andis talle õiguse oma vapile lisada hõbedase roosi ning teisi elemente. Wilhelmile ei õnnestunud tal reaalset toetust saada, ehkki kuningas suhtus Wilhlemisse soosivalt ja lubas Wilhelmi omalt poolt kinnitada, kui paavst seda teeb. Paavst keeldus aga Wilhelmit ametisse kinnitamast, sest Buxhövden oli juba ametisse kinnitatud, Wilhelmil polnud aga kiriklikku pühitsust ja ta oli vaadetelt selgelt protestantlik. 
1534. aastal, olles tagasiteel Liivimaale, tabas Ungernit aga palavikuhaigus ning ta suri Veneetsia lähedal Paduas. Järgnevalt varises mõjukaimast liitlasest ilma jäänud Wilhelmi võim Läänemaal üsna kiiresti kokku. Samal aastal asusid Reinhold von Buxhövdeni poolele nii keiserlik kammerkohus kui ka ordumeister Wolter von Plettenberg. Ungerni pärijatelt, naiselt ja lastelt võeti aga nende valdused käest, Ungurpilsi mõisa konfiskeeris ajutiselt Riia peapiiskop Thomas Schöning, keda Ungern olevat varem solvanud. Mõni aeg hiljem tagastati mõis siiski Ungernite perele.
Saksi-Anhalt

Haldusjaotus

Saksi-Anhalti liidumaa jaguneb halduslikult 11 kreisiks ja 3 kreisivabaks linnaks, kuid enne 1. juuli 2007 haldusreformi (2007. aasta Saksi-Anhalti kreisireform) oli liidumaal 21 kreisi.
Shinya Nishikawa

Shinya Nishikawa (西川 慎 也 Nishikawa Shinya, sündinud 12. juunil 1974) on endine Jaapani jalgpallur.
Martine Aubry

Martine Aubry (neiupõlvenimega Delors; sündinud 8. augustil 1950) on Prantsusmaa poliitik, Sotsialistliku Partei esimene sekretär 2008. aasta novembrist, Lille'i linnapea 2001. aastast.
Aastatel 1997–2000 oli Aubry töö- ja solidaarsuse minister. Ministrina saavutas ta 35-tunnise töönädala kehtestamise senise 39-tunnise asemel.
Martine Aubry isa on endine rahandusminister ja Euroopa Komisjoni president Jacques Delors.
Juunis 2011 teatas ta, et kandideerib 2012. aasta presidendivalimistel. Oktoobris 2011 peetud partei presidendikandidaadi valimistel kaotas Aubry teises voorus François Hollande'ile.
Miikse surnuaed

Miikse surnuaed on kalmistu Setumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Miikse külas Setomaa vallas Võru maakonnas. Kalmistu on valla omandis, kuid kuulub Meeksi Ristija Johannese kiriku juurde.
Miikse surnuaed hakkas tekkima 1944. aastal langenud Nõukogude sõdurite matmispaiga kõrvale. Kui pärast II maailmasõda lagunes Luhamaa õigeusu koguduse abikirik, ehitati surnuaeda toonase Eesti NSV Ministrite Nõukogu juures asuva Vene Õigeusu Asjade voliniku sanktsioneerimisel Meeksi Ristija Johannese kirik.
Lunn

Levila

Lunn on levinud Atlandi ookeani kesk- ja põhjaosas, sealhulgas Fääri saartel, Islandil, Teravmägedel, Koola poolsaarel, Novaja Zemlja läänerannikul ja Põhja-Ameerika kirdeosas.
Alates 19. sajandi keskelt on lunni levila tugevasti vähenenud otsese inimtegevuse tõttu.

Välimus

Lunn on üks väiksemaid alklasi: üldpikkus 26–29 cm, kaal 440–590 g. Teda on teistest alklastest lihtne eristada noka järgi, mis on eredat värvi, kõrge ja kitsas, küljelt vaadates kolmnurkse kujuga. Nokal on mitu ristivagu.
Sulestik on pealt must, alt valge, peaküljed ja kurgualune hallid. Jalad on oranžid.
Lunn on vaikne lind. Ainult harva teeb ta kähisevat häält.

Elupaik

Lunn asustab pesitsusajal kaljust mererannikut, kus pesitseb kolooniatena. Eriti meeldivad talle pehme turbapinnasega saared, kus on lihtne pesaurge kraapida. Ainult harva pesitsevad nad sügavates kaljupragudes. Linnulaatadel hõivavad lunnid harilikult kõige ülemise vööndi, sest seal on pinnas pehmem.
Pesauru kraabib lunn jalgade ja võib-olla noka abil. See on tavaliselt kaarjas, harvem sirge, 1–2 m, heades tingimustes 3 m sügavune. Vanad, korduvalt kasutatud urud muutuvad mitme kambriga labürintideks. Pesavooderdis on kasin, koosneb rohukulust ja sulgedest ning vahel vetikatest.

Toitumine

Lunn toitub peamiselt kaladest (heeringas, moiva, tobias,) kuid ka koorikloomadest, zooplanktonist, limustest, vähilaadsetest ja hulkharjasussidest.
Leelo Märjamaa-Reintal

Leelo Märjamaa-Reintal (neiupõlvenimi Märjamaa; sündinud 27. juunil 1969) on eesti tõlkija ja kirjastaja. 
Leelo Märjamaa sündis ja kasvas Tallinnas. Aastal 1997 lõpetas bakalaureusekraadiga Rutgersi ülikooli USAs. Pärast ülikooli lõpetamist töötas kirjastuses W. W. Norton & Company New Yorgis. 
Alates 2004. aastast elab ta Tallinnas ja töötab EBS Gümnaasiumis kirjanduse ja psühholoogia õpetajana. 
Samuti on ta lasteraamatuid välja andva kirjastuse Draakon & Kuu omanik. 
Aastal 2002 valiti Sveta Aleksejevaga koos kirjutatud "Cupido & Psyche" viie kaunima lasteraamatu hulka.
Aastal 2006 võitis ta lastekirjanduse tõlkeauhinna Paabeli Torn Ameerika lastekirjaniku Louis Sachari lasteraamatu "Augud" eest.
Aastal 2010 kanti ta eestlaste IBBY aunimekirja Kate DiCamillo raamatu "Tiiger virgub" tõlke eest.
Armeenia köök

Armeenia köök on Armeenia rahvuslik toidutraditsioon. Armeenia köök sarnaneb türgi köögi, kreeka köögi, Süüria köögi, pärsia köögi ja araabia köögiga.
Põhilised toiduained on nisu (bulgur), lambaliha, baklažaan, jogurt, kikerhernes, läätsed, uba ja leib, palju puuvilju, pähkleid ja maitsetaimi.

Levinud road

Basturma (armeenia բաստուրմա) on rohkelt maitsestatud ja õhu käes kuivatatud veiseliha.
Dolma on vürtsitatud hakkliha ja riis, mis on rullitud viinamarjalehe või kapsalehe sisse.
Harissa on purustatud nisuteradest ja lambalihast valmistatud roog.
Hašš on lehmajalast valmistatud roog, mida süüakse lavašiga.
Horovats (armeenia խորոված xorovaç) on traditsiooniline armeenia kebab.
Ishkhan on Sevani järve forellist mitmes variatsioonis valmistatud kalaroog.
Jajik on populaarne kurgi-jogurtisupp.
Üks populaarne liharoog on kiufta.
Levinud on pilaff (plov) – nisust (bulgur) valmistatud roog.
Armeenia köögis kasutatakse palju puuvilju, näiteks aprikoos, viik, virsik, granaatõun ja ploomid.
Nisust (bulgur) ja riisist valmistatud roogasid maitsestatakse röstitud kõrvitsaseemnete ja pistaatsiapähklitega.
Maitsestamiseks kasutatakse peamiselt selliseid maitsetaimi nagu tume basiilik, koriander jt.
Armeenias valmistatakse ka väga maitsvaid kooke, näiteks linnupiimakook. Magustoidu kõrvale juuakse väga peeneks jahvatatud pulbrist valmistatud kohvi.
László Nemes

László Nemes (sündinud 18. veebruaril 1977 Budapestis) on Ungari filmirežissöör ja stsenarist.
Nemesi isa on lavastaja András Jeles ning aastatel 1989-2003 elas ta Pariisis, kus hakkas juba 13-aastaselt oma keldris õudusfilme tegema.
2015. aastal esilinastus Cannes'i filmifestivalil tema esimene täispikk mängufilm "Sauli poeg" (Saul fia), mis sai seal žürii suure auhinna. Hiljem anti filmile nii parima võõrkeelse filmi Oscar kui ka Kuldgloobus.
Enne seda töötas Nemes muu hulgas kaks aastat režissööri assistendina Béla Tarri filmi "Mees Londonist" (2007) tegemisel.
Tema enda lemmikud filmirežissööride hulgas on Michelangelo Antonioni, Andrei Tarkovski, Ingmar Bergman, Terrence Malick ja Stanley Kubrick.
Durmstrang

Durmstrangi kool on võlukunsti kool J. K. Rowlingu romaanisarjas Harry Potteri seeria maailmast. Durmstrangi asukoht ei ole kunagi päris selge olnud aga on teada, et see asub kuskil ida- ja kagu Euroopas.
Kuulsamad Durmstrangi õpilased on lendluudpalli mängija Viktor Krum, must võlur Gellert Grindewald ning kooli endine direktor Igor Karkaroff.
Durmstang on Bulgaarias asuv nõiduste ja võlukunsti kool. Erinevalt Sigatüükast, on seal alati oldud musta maagia suhtes tunduvalt sallivamad.
Selles koolis on õppinud ka Viktor Krum, kes võistleb Durmstangi kooli esindajana Kolme Võluri Turniiri karika eest. Samuti on selles koolis õppinud võlur Gellert Grindewald, keda loetakse Voldemorti eelkäijaks. Kuid Grindewaldi teod ja musta maagia lembus küündisid sinnani, et isegi Drumstangi kool otsustas ta oma õpilaste seast välja arvata.
Robert Vaigla

Robert Vaigla (sündinud 19. aprillil 1986) on eesti kitarrist. Ta mängib ansamblites Outloudz ja Traffic.

Isiklikku

Ta isa on basskitarrist Raul ja õde laulja Marie Vaigla.
Robert oli suhtes lauljatar Lenna Kuurmaaga, kellega neil on ka kaks ühist tütart.
August Kanastik

August Kanastik (18. jaanuar 1882 Kose kihelkond, Harjumaa – 2. aprill 1945 Tallinn) oli Eesti maadleja.
Ta tuli maadluses 3 korda (1902, 1904 ja 1905) Eesti asjaarmastajate meistriks ning 2 korda (1905 ja 1906) Venemaa asjaarmastajate meistriks. Ta võistles ka elukutselisena, võttes osa mitmetest võistlustest Venemaa eri paikades.
Aleksander Maripuu

Aleksander Maripuu (6. juuni 1885 Emmaste, Hiiumaa – 26. aprill 1948 Tallinn) oli Eesti õigeusu vaimulik – diakon ja preester. Ta lõpetas Emmaste kihelkonnakooli ning sooritas vaimuliku kutseeksami 1933. aasta mais EAÕK Sinodi juures. Maripuu pühitseti diakoniks 18. märtsil 1934 ning preestriks 16. detsembril 1934.
Ta oli diakon Tallinna Issandamuutmise koguduses 1934. aastal; preester Vormsi Kristuse ülestõusmise koguduses (1934–1936), Juuru Püha Vassilius Suure koguduses (1936–1940) ja Lelle Püha Kolmainu koguduses (1940–1948). Lisaks täitis ta kogudust hooldava preestri ametiülesandeid Mäemõisa Püha Nikolaose koguduses (1935–1936), Vändra Peetruse ja Pauluse koguduses (1940–1944), Paide Uspenski koguduses (1942) ja Türi Püha Kolmainu koguduses (1942; 1944–1947).
Aleksander Maripuu on maetud Tallinna Aleksander Nevski kalmistule, tema puhkepaik on nimetatud kultuurilooliseks hauaks.
Peo

Peo, ka pihu, oli rahvapärane linamõõt.
Peo oli pärast kitkumist suurim ühe käega haaratav linavihk, mis oli linavartest sidemetega kokkuköidetud. Peo läbimõõt sideme juures oli 10 kuni 12 cm.
Renate Götschl

Renate Götschl (sündinud 6. augustil 1975 Judenburgis) on endine Austria mäesuusataja.
Olümpiamängudel on Götschl saanud hõbemedali Alpi kahevõistluses ja pronksi kiirlaskumises Salt Lake Citys 2002. aasta OM-il. Maailmameistrivõistlustelt võitis ta kuldmedali Alpi kahevõistluses 1997.aastal ja kiirlaskumises 1999.aastal ning meeskonnavõistluses 2007. aastal. Üldse võitis ta MM-il üheksa medalit.
Maailma karikavõistlustel võitis ta üldkarika 2000. aastal. Kiirlaskumise karika sai ta viiel korral ja ülisuurslaalomi karika kolmel korral. MK-etapivõite sai ta karjääri jooksul 46 korda. Esimese võidu sai ta 1993. aastal slaalomis.
Götschl teatas karjääri lõpetamisest 2009. aasta augustis.
Eduard Prööm

Eduard Prööm (8. november 1909 Kodasoo vald – 9. märts 1944 Tallinn) oli Eesti kergejõustiklane.
1932 lõpetas ta Sõjakooli aspirantide kursuse. 1934-1938 õppis ta Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas.
1932–1942 tuli ta 10 korda Eesti meistriks 5000 m jooksus ning 8 korda Eesti meistriks teatejooksus (4 x 400, 4 x 800 ja 4 x 1500 m). Võistlustel esindas ta Tallinna Kalevit ja Politsei Spordiringi.
Ta oli kergejõustikukohtunik.
Ta töötas konstaablina.
Ta hukkus 9. märtsil 1944 Tallinna märtsipommitamisel.
Martin Koch

Isiklikku

Martin Koch on 184 cm pikk ja kaalub 66 kg.
Jaanipäev

Jaanipäev Eesti rahvakalendris

Jaanipäev oli olulisel kohal ka Eesti rahvakalendris, kus see oli aasta kõige olulisem suvepüha. Saaremaal ja Muhumaal nimetatakse jaanipäeva leedopäevaks. Leedopäevale eelneva leedolaupäeva õhtul süüdatakse leedotuli, aasta kõige olulisem tuli. Oletatavasti eelkristlikust ajast pärit nimi säilis Muhumaal ja Saaremaal kõrvuti uuema nimetusega. Jaanipäeva nimetus pärineb kirikukalendrist, kirikus tähistatakse sel päeval Ristija Johannese sünnipäeva. Kriitikute hinnangul valiti 24. juuni Johannese päevaks, et kustutada või omastada põlisrahvaste kesksuvepüha traditsioone.
Leedopäevaks tuli hakata juba varem valmistuma. Tehti koduõlut, sel päeval olid enim hinnatud piimast valmistatud toidud. Ka lõke seati varem valmis, ja kindlasti sinna, kus tuld ennegi on tehtud. Leedolaupäeval tehti pühadetoitu. Koristati hoolikalt toad ja köeti sauna. Sauna mindi värske vihaga, mis mõnel pool tehti 9 liiki puudest ja lilledest. Kui toad olid puhtad, toodi sisse kaseoksad, mida pisteti ka majaräästasse. Nendega ehiti ka kiike. Riietuti pidulikult. 
Leedotule pidamisel oli tähtis olla rõõmus. Vanarahvas arvas, et leedotuli ravib haigusi ja õnnistab, tule äärde minemata jätmine aga ennustab haigusi, ikaldust ning tulekahjusid. Mida pikem oli maa kõnnitud leedotule juurde, seda tugevam tule mõju. Kindlasti pidi igaüks tulle viskamiseks kaasa võtma kasvõi ühe raokese. Esivanemad pidasid tuld pühaks ja keelasid selle ääres vanduda ja riielda, sinna ei tohtinud sülitada ega sodi visata. Leedotulele anti ohvrianniks esimene osa kaasa võetud söögist ja joogist. Tule ääres end soojendati, söödi, lauldi, kiiguti ja mängiti ning loodeti, et nii talitades tuleb eelolev poolaasta kindlasti tervem ja parem.
José María Chacón

Don José María Chacón (1747–1833) oli Hispaania mereväelane ja aastatel 1783–1797 Hispaania viimane kuberner Trinidadi saarel.
1783. aastal viis ta Trinidadi provintsi halduskeskuse üle Port of Spaini (tollal Puerto de España) ja 1784. aastal asutas ta San Fernando linna.
1797. aastal loovutas ta saare Sir Ralph Abercromby juhitud Suurbritannia sõjalaevastikule. Hispaania sõjakohus mõistis Chacóni õigeks, võttes arvesse brittide ülekaalu ja Chacóni piiratud ressursse. Hispaania kuningas otsusega ei nõustunud, võttis Chacónilt kõik tema tiitlid ja ametikohad ning saatis ta 1801. aastal eksiili, kus ta ka suri.
François Hollande

Isiklikku

Tema isa oli otorinolarüngoloog ja ema sotsiaaltöötaja.
Ta elas koos Ségolène Royaliga ja neil on neli last: Thomas (sündinud 1984), Clémence (1985), Julien (1987) ja Flora (1993). Nad ei abiellunud omavahel ega sõlminud ka tsiviilpartnerlust, mis Prantsusmaal on võimalik kahe täiskasvanu vahel soost olenemata. 2007 kolisid nad lahku. 
2010. aastal avalikustas ta oma suhte Valérie Trierweileriga.