Charles Bronson

Lapsepõlv

Bronson sündis pere 15 lapsest üheteistkümnendana. Tema isa, tatarlane Walter Buchinski (1883–1933), sündis Leedus Druskininkai linnas. Ema Mary Valinsky oli leedu päritolu ja pärines Pennsylvaniast Tamaqua linnast. Bronson õppis inglise keeles rääkima alles teismelisena, enne seda rääkis ta leedu ja vene keelt.
Lapsepõlv möödus vaesuses, lapsed pidid tihti kandma vanemate õdede-vendade vanu riideid. Kuueaastaselt pidi Bronson isegi oma vanema õe kleidiga koolis käima.
Kui Bronson 11-aastane, suri tema isa. Oma peres oli Charles esimene, kes lõpetas keskkooli.

Noorus

1939. aastal läks ta vanemate vendade eeskujul tööle kivisöekaevandusse, kus talle maksti 1 dollar iga tema kaevandatud kivisöe tonni eest. Tööst kivisöekaevanduses tekkis Bronsonil lõpuks klaustrofoobia.
1943. aastal astus Bronson Ameerika Ühendriikide õhuväkke, teenides B-29 pommitajal kuulipildurina. Ta osales 25 lahinglennul Jaapani saarte vastu ning teenis sõjahaavade eest Purpursüdame autasu. 1946. aastal lahkus ta seersandi auastmes sõjaväeteenistusest.

Näitlejana

Pärast sõda töötas ta mitmetel juhutöödel, kuni 1951. aastal liitus Philadelphias teatritrupiga.
1954. aastal, USA senaatori Joseph McCarthy "nõiajahi" ajal, sai Charles Bronson tema ametlikuks nimeks. Olles seni kandnud Charles Buchinsky nime, vahetas ta oma agendi soovitusel nime, kuna too kartis, et idaeuroopalik perekonnanimi võib tema karjääri hävitada. Nimi "Bronson" pärines Los Angelesest Paramount Picturesi filmistuudio sissepääsust Melrose Avenue ja Bronson Avenue ristumiskohal, mis kannab nime "Bronson Gate".
1974. aastal linastus film "Death Wish", kus Bronson mängis oma kõige kuulsaimat tegelast – arhitekt Paul Kerseyt, kes pärast oma pere kaotamist hakkas püstolikangelaseks. 20 aasta jooksul tehti Death Wishi sarjas 5 filmi, igaühes mängis peategelast Bronson.
1994. aastal linastunud Death Wish V oligi Bronsoni viimane filmiroll.

Elu lõpuaastad

1998 lahkus Bronson pärast puusaoperatsiooni lavalt, ning elu lõpuaastatel oli tal Alzheimeri tõbi.
30. augustil 2003 suri Charles Bronson 81-aastaselt Los Angeleses Cedars-Sinai haiglas kopsupõletikku.

Isiklikku

Bronson oli kolm korda abielus. Tema esimene naine Harriet Tendler oli ka näitlejanna samas teatritrupis, kus Bronson töötas. Nad tutvusid 1947. aastal ühes Philadelphia lavakoolis. Nad abiellusid 1949. aastal ning said kaks last – tütre Suzanne (1955) ja poja Tony (1961). Bronson ja Harriet lahutasid 1965. aastal.
1962. aastal, mängides koos šoti näitleja David McCallumiga filmis "The Great Escape", tutvus ta Davidi naise, inglise näitlejanna Jill Irelandiga. Pärast nende lahutust 1967. aastal abielluski Bronson Irelandiga 5. oktoobril 1968, väidetavalt oli ta McCallumile juba 1962. aastal öelnud, et ta abiellub tema naisega. Nad adopteerisid Irelandi kolm poega abielust McCallumiga – Pauli (sündinud 1958), Valentine'i (1964) ja Jasoin (adopteeritud 1962; suri 1989 narkootikumide üledoos tõttu). Nende abielust sündis 1971. aastal tütar Zuleika, ning 1983. aastal, pärast nende sõbra Hilary Holdeni surma, adopteerisid Bronson ja Ireland Hilary tütre Katrina (sündinud 1968).
Bronson ja Ireland mängisid koos 14 filmis. Jill Ireland suri 18. mail 1990 54-aastaselt rinnavähki. Pärast surma Jill Ireland kremeeriti, ning Bronson kandis tema tuhka alati endaga kaasas spetsiaalselt valmistatud õõnestatud jalutuskepi sees.
1971. aastal, pärast Zuleika sündi, ostsid Bronson ja Ireland Vermonti osariigis 260-aakrise talumaja, kus nad kasvatasid hobuseid, kuna Jill Ireland armastas ratsutada. Bronsonile meeldis elada Vermontis, kuna see meenutas talle tema lapsepõlve Pennsylvanias. 
Detsembris 1998 abiellus Bronson Kim Weeksiga, endise Dove Audio töötajaga, kes oli lindistanud Jill Irelandi audioraamatuid.
Ta maeti koos oma jalutuskepiga, mille sees oli Jill Irelandi tuhk, Vermonti osariigis West Windsori kalmistule, kus ta omas 260-aakrist talumaja Zuleika Farm, nimetatud tema ja Jill Irelandi noorima lapse Zuleika järgi.