google/wiki40b huggingface dataset:
Leo Jürgenson

Leo Jürgenson (8/21. jaanuar 1901 Tamsa, Luke vald, Tartumaa – 7. september 1986 Tallinn) oli eesti ehitusteadlane ja tehnik.

Haridus

L. Jürgenson õppis Kärkna vallakoolis ja Tartu Aleksandri Gümnaasiumis, lõpetas Hugo Treffneri Eragümnaasiumi 1920, Tallinna Tehnikumi mehaanikaosakonna laevaehituse erialal 1924; täiendas end Massachusettsi Tehnoloogiainstituudis 1925–1929, kus omandas 1926. aastal tehnikateaduste magistri- ja 1929. aastal tehnikateaduste doktorikraadi.

Teaduskraad ja kutse

mag. sc. 1926, dr. sc. techn. 1929 (Massachusettsi Tehnoloogiainstituut).

Teenistuskäik

Suvevaheaegadel töötas Tallinna sadamatehastes ja Vene-Balti laevaehitustehases; 1925. aastal USAs Bostoni kuivdokkides Betlehemi Laevatehase laevakatelsepp ; ülikooliõpingute ajal aastatel 1925–1929 oli ta Bostoni arhitektuurifirma insener-konstruktorina; Massachusettsi Tehnoloogiainstituudi pinnasemehaanika laboratooriumi teadur 1929–1934; 
Pärast Eestisse tagasi pöördumist oli ta aastatel 1935–1936 Tartu Ülikooli tehnikateaduskonna ehituskonstruktsioonide professor.
TTÜs 1936-1984: ehituskonstruktsioonide ja tsiviilehituse erakorraline professor ja ehitusõpetuse labori juhataja 1936–1944; direktori asetäitja 1944–946; 1944–1946 rektori asetäitja; ehitiste kateedri professor ja juhataja 1944–1948; arhitektuuri kateedri juhataja 1948–1975; ehitusmaterjalide kateedri professor 1975–1984;  1954–1977 loomapidamishoonete ehitusfüüsika labori juhataja.

Teadustöö põhisuunad

pinnasemehaanika, elamuökonoomika, ehitusfüüsika, loomapidamishoonete mikrokliima ja õhuvahetusprobleemid.
Avaldanud 279 publikatsiooni, sealhulgas monograafiaid, õpikuid ja aimeartikleid, “Inglise-vene-eesti pinnasemehaanika ja vundamendiehituse sõnastiku” ([[1958], 1965) kaasautor. Tema juhendamisel on kaitstud 14 kandidaadiväitekirja.

Teadusorganisatoorne ja -administratiivne tegevus

alates 1930ndatest täiendas ja korraldas eesti tehnika-alast oskussõnavara; esines rahvusvahelistel pinnasemehaanika kongressidel; oli ehitusfüüsika uurimissuuna rajajaid Eestis; tema teadustöö tulemused leidsid rakendamist ka välismaal.
TPI loomapidamishoonete ehitusfüüsika laboratooriumi teaduslik juhendaja 1954–1977; Eesti NSV TA ametkondadevahelise terminoloogiakomisjoni aseesimees 1964, Rahvusvahelise Pinnasemehaanika ja Vundamendiehituse Ühenduse terminoloogiakomisjoni “Sümbolid, ühikud ja definitsioonid” tegevliige ning aseesimees 1969–1981; tegi kaastööd 1981. a Kanadas ilmunud kaheksakeelsele terminite ja sümbolite sõnaraamatule; Emakeele Seltsi ja Eesti NSV vabariikliku õigekeelsuskomisjoni liige; Tallinna Teadlaste Maja asutajaliige.
Piirivalvesadam

Piirivalvesadam (sadamakood EE PVS) on Vene-Balti sadama lõunapoolseim bassein Kopli lahe ääres, mis piirneb Bekkeri sadamaga. Maapoolne ligipääs on aadressilt Süsta tänav 15. Sadamat peab Politsei- ja Piirivalveamet.

Ajalugu

Nõukogude armee topograafilistel kaartidel (o42, 1:25 000) (1961, 1987) on tänast Vene-Balti sadamat ja Piirivalvesadamat kokku nimetatud Kopli Põhjasadamaks.
Arvo Laanest

Arvo Laanest (22. märts 1931 – 10. mai 2003) oli eesti keeleteadlane.
1959. aastal kaitses ta kandidaadikraadi tööga "Substantiivne atribuut läänemeresoome keeltes".
Karin Otter

Karin Otter (sündinud 5. novembril 1970 Tallinnas) on eesti arstiteadlane ja farmakoloog.

Elulugu

Karin Otter on Margareete-Helge Otteri tütar.
Lõpetas 1988 Tallinna 7. Keskkooli, 1994 Tartu Ülikooli arstiteaduskonna raviosakonna, 1994–95 Kieli Ülikooli Farmakoloogia Instituudi doktorant, meditsiinidoktor (1999, Kieli Ülikool), väitekiri "Aspekte der Biotransformation und Gewebebindung von Dihydropyridin-Calciumantagonisten". Oli 1996–99 Kieli Ülikooli Farmakoloogia Instituudi teadur, 2000–02 Tallinna Meditsiinikooli farmakoloogia ja farmakoteraapia õppejõud, aastast 2001 AstraZeneca Eesti meditsiiniosakonna juhataja.

Teadustöö

Töid farmakoloogia, günekoloogia ja meditsiiniajaloo alalt. 1991–92 osalenud teaduslikes projektides Tampere Ülikooli Farmakoloogia Instituudis, korraldanud 1991–93 TÜ arstiteaduskonna üliõpilaste teaduskonverentse, 1992–94 teinud tervisesaateid Tartu Raadios ja Tartu Televisioonis. Aastast 1994 osalenud ravimite kliinilistes uuringutes. Koostanud (kaasautor A. Ziegler) uute ravimite ülevaateid kogumikku "Neue Arzneimittel" (kd 10–14; Stuttgart 1999, 2000, 2002, 2003, 2004). Üle 20 teadustrükise.
Miss Baltic Sea

Miss Baltic Sea oli Läänemere maades igal aastal korraldatud iludusvõistlus. Esimene võistlus toimus 1990. aastal, kui valiti Miss Baltic Sea 1991. Võistlus toimus 2005. aasta sügiseni ja seejärel koos võistlusega Miss Skandinavia veel kaks aastat.
Rahvamajanduse Saavutuste Näitus

Rahvamajanduse Saavutuste Näitus (vene Выставка достижений народного хозяйства, lühend ВДНХ) on Venemaal Moskvas asuv alaline messikeskus ja lõbustuspark. See on suuruselt teine messikeskus Moskvas ja on maailmas 50 suurima messikeskuse seas. Keskuse pindala on pärast 2014. aasta laienemisi 520 ha, millest paviljonide alla jääb 134 000 m² (13,4 ha).
Keskus ehitati 1935–1954. 1939–1959 kandis see nime Üleliiduline Rahvamajanduse Saavutuste Näitus (vene Всесоюзная сельскохозяйственная выставка, lühend ВСХВ). 1959–1991 kandis nime NSV Liidu Rahvamajanduse Saavutuste Näitus (vene Выставка достижений народного хозяйства СССР, lühend ВДНХ СССР) ja 1992–2014 Üle-Venemaaline Näitusekeskus (vene Всероссийский выставочный центр, lühend ВВЦ).
Osceola maakond (Florida)

Ajalugu

Maakond moodustati 1887. aastal.

Rahvastik

Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 268 685.
Bocconi ülikool

Bocconi ülikool (itaalia keeles Università Commerciale Luigi Bocconi) on ülikool Itaalias Milanos.
Ülikool asutas 1902 Itaalia poliitik Ferdinando Bocconi. Tema auks on ka ülikool hiljem nimetatud.
Ülikoolis õpib üle 14 000 üliõpilase (2012).
Gennadi Oništšenko

Gennadi Oništšenko (Геннадий Григорьевич Онищенко; sündinud 20. november 1950 Oši oblastis Kirgiisi NSV-s) on Venemaa riigitegelane, Venemaa riiklik peasanitaararst alates 1996. aastast, Föderaalse tarbijate õiguste ja inimese heaolu järelevalveteenistuse (Rospotrebnadzor) juht 2004–2013.
2016. aastal valiti ta Riigiduuma liikmeks.
Kriaunos

Ajalugu

Küla on esimest korda mainitud aastal 1505. Toona kuulus see Radziwillide suguvõsale. Aastal 1567 mainitakse esimest korda sealset mõisa, mille Jeržy Radziwill Jonas Rudaminale andis. Toona kuulus sealsele mõisale 21 küla. Aastal 1669 on mainitud sealset kabelit. Aastail 1684–1688 valmis sealne puidust viie altariga ristikujuline kirik, ühtlasi sai Kriaunosest ka kohaliku kihelkonna keskus.
Aastal 1776 asutati külla kihelkonnakool. Aastail 1818–1829 ehitati vana kiriku asemele uus kivikirik; ehitustöid finantseerisid Platerid ja Kriaunose mõisnik Mykolajus Römer. Nõukogude ajal oli Kriaunos kohaliku Sartai sovhoosi keskasula. Aastal 1991 asutati külla ajaloomuuseum.
Raul Juursoo

Raul Juursoo (sündinud 23. augustil 1938; (aastani 1939 Jürgenson) on eesti ajaloolane.
Ta kaitses väitekirja ("Ehitus Eesti NSV-s 1940–1970: Organisatsioon, materiaal-tehniline baas ja tulemused") 1979. aastal. Ta töötas pikka aega TA Ajaloo Instituudis.
Hobuseliha

Hobuseliha on liha, mis on saadud hobuse surmamisel.
Paleoliitikumis oli hobuseliha inimeste oluline toiduaine. Hobuseliha söödi germaani paganlike usutalituste käigus.
Mõnedes kultuurides on hobuseliha söömine tabu, näiteks mustlased ja juudid ei tohi hobuseliha süüa. Islami seaduse järgi on hobuseliha mittesoovitatav (makrūh), kuid ei ole keelatud (ḩarām).
Hobuseliha on olulisel kohal tatari, jakuudi, kasahhi ja kirgiisi köögis. Tongal on hobuseliha delikatess, mida süüakse pidulikel puhkudel. Hobuseliha kasutatakse söögiks ka islandi, itaalia ja saksa köögis. Ungaris ja Ukrainas kasutatakse hobuseliha peamiselt erinevate vorstide valmistamisel. Mongoolias süüakse hobuseliha peamiselt talvel.
Hobuselihast tehakse ka hakkliha. Seda kasutatakse eelkõige Kesk-Aasias.
Riikidest on suurimad hobuseliha tootjad Hiina, Mehhiko, Kasahstan, Mongoolia ja Argentina. Mehhiko ja Argentina toodavad hobuseliha vaid ekspordiks ja kohalikud seda ei tarvita.
Randmäe

Randmäe on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Randmäe uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Ästi, Bakhoff, Bauman, Elbe, Elbrecht, Esloon, Hansson, Jaanmann, Joosik, Kiilaspean, Kirusk, Korbmann, Korpmann, Lemann, Lillo, Pavlin, Pender, Petersohn, Peterson, Raatsin, Radsin, Ramler, Rammler, Rebina, Reichenbach, Reimann, Reinart, Reinberg, Reinhold, Reinmann, Reinol, Reisenbuk, Rekker, Rekor, Rimann, Ring, Romsak, Roosmann, Rosenbaum, Rosenberg, Rumask, Ruukholm, Sipsaka, Strandberg, Strandson, Temo, Tölpt, Tralla, Velt ja Vorn. Jaak Randmäe palvel kanti Randmäe perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 390 all (Siseministeeriumi teadaanne 19. augustist 1939).
2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Randmäe Eestis 102 mehel ja 127 naisel.
Buganda (Burundi)

Buganda on asula Burundis Cibitoke provintsis, Buganda valla keskus.
Keskmine kõrgus merepinnast on umbes 900 m.
Bugandas on kool ja turg.
Asulat läbib maantee Route Nationale 5 ning asula juurest algab maantee RP107.
Naaberasulate seas on Musaga ja Ruhagarika lääne pool, Mubanga ja Gasurubwe ida pool ning Nyabuhuna, Bucuzi ja Gahuru põhja pool.
Randvere tee

Randvere tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas.
Tänav algab Merivälja teelt ja pärast raudteed jätkub Viimsi–Randvere teena. Tänava pikkus on umbes 3600 m.
Randvere tee on nime saanud 1950. aastatel.
Eesti meeste 49. meistrivõistlused rahvusvahelises kabes (2004)

Eesti meeste 49. meistrivõistlused rahvusvahelises kabes (2004)
30. jaanuar – 9. veebruar 2004
1206. aasta teine Holmi lahing

Eellugu

Varem samal aastal Holmi saarel toimunud lahingus õnnestus piiskop Alberti kogutud väel lüüa liivlaste väge, tappes ühtlasi ka piiskopi-vastase sõja eestvedaja Ako ja vangistades Holmi liivlaste juhid. Holmi linnuse võtsid oma kontrolli alla sakslased eesotsas piiskopi köögiülem Gevehardi ja preester Danieliga. Pärast seda organiseeris Albert sõjakäigu Turaidasse, kus vallutati ja hävitati Turaida muinaslinnus, kuid sealse Sattesele linnuse piiramine edu ei toonud ja liivlaste vastupanu lõplikult murda ei suudetud. Kui pärast neid sündmusi piiskop koos paljude ristisõdijatega Liivimaalt lahkus, siis läkitasid liivlased saadikud Polotski vürsti Woldemari juurde ja veensid teda neile appi tulema. Peagi saabuski vürst väega Liivimaale, peatudes kõigepealt Üksküla linnuse juures, kuid nähes, et see on rüütel Konradi juhitud ammuküttidega mehitatud, liiguti edasi Holmi juurde.

Piiramine

Polotski väe saabumine oli üllatuseks Holmi liivlastele, kes ilmselt vürsti appikutsumises ei olnud osalenud, mistõttu nad kas põgenesid või varjusid koos sakslastega linnusesse. Piirajad asusid linnuse äärde kokku kandma puuvirnu, et süüdata kaitsemüüri puitosasid, kuid selle käigus langes neist palju kindluses olevate ammuküttide noolte läbi. Samas õnnestus ka Polotski vibumeestel tabada linnuses olijaid. Piirajad valmistasid sakslaste eeskujul ka kiviheitemasina, kuid selle kasutamist korralikult oskamata vigastasid nad kive tahapoole heites hoopis oma mehi.
Samal ajal oli linnuses kroonika järgi lisaks liivlastele vaid 20 sakslast, kes kartes liivlaste poolt endi vangistamist ja vürstile üle andmist olid kõik kogunenud linnuse kindlustuste peale, et vajadusel end kaitsta ka seestpoolt tuleva rünnaku eest.
Pärast päevi kestnud piiramist saatis vürst käskjalad latgalite ja turaidalaste juurde ja kutsus neid endaga liituma. Latgalid üleskutsele ei reageerinud, kuid Turaida liivlased saatsid kohe oma väe vürsti juurde. Ohtlik ja palju kaotusi tekitanud puuvirna tegemine määrati nüüd nende ülesandeks.
Ümberpiiratud sakslased pääsesid tänu liivlaste poolt vürstile edastatud teadetele merel nähtud laevadest ja Riia ümbruse teedel liikumist takistavatest kolmeharulistest naeladest, mistõttu Polotski väed pärast 11-päevast piiramist lahkusid Holmi alt ja loobudes ka mõttest Riiat ründama minna pöördusid Polotskisse tagasi. Sakslaste poole ainus langenu oli saadud vigastuste tõttu hiljem surnud Gevehard.

Tagajärjed

Pärast nägemist, et ka Polotski vürst ei suutnud Riia piiskopi vägedest jagu saada, otsustasid kõik liivlaste piirkonnad, lisaks Turaidale ja Väina liivlaste alale ka Metsapoole ja Idumea piiskopi võimule alistuda ja end ristida lasta.
Mihhail Epstein

Mihhail Epstein (Михаи́л Нау́мович Эпште́йн; sündinud 1950) on vene kultuuriteoreetik ja esseist.
Lubi mõis

Lubi mõis (saksa keeles Lubbenhof, läti keeles Lubu muiža) oli rüütelkonnamõis Liivimaal Valga kreisis Trikāta kihelkonnas. Praegu asub mõisasüda Lätis Beverīna piirkonnas Trikāta vallas. Mõis rajati XVII sajandil Trikāta mõisa kõrvalmõisana.

Mõisa suurus

Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus aastal 1816 kaheksa adramaad, sellele allus 161 mees- ja 177 naishinge. Ühtlasi allus sellele Autuli või 'Antuli karjamõis.
Hagudi mõis

Hagudi mõis (saksa keeles Haggud) oli rüütlimõis Rapla kihelkonnas Harjumaal. Nüüdisajal jääb kunagine mõis Rapla valda Rapla maakonnas.
Meremäe vaatetorn

Meremäe vaatetorn on vaatetorn Meremäe külas Setomaa vallas Võru maakonnas. See on 18 meetri kõrgune sindlikatusega puidust torn, mis ehitati 2008. aastal. Torni jalamil asuval laululaval ja peoplatsil peetakse igal aastal jaanipäeva ning teisi üritusi.
Tapa raudteejaam

Tapa raudteejaam on raudteejaam Lääne-Virumaal Tapal.
Pärast Tapat jaguneb raudtee kaheks. Tallinna–Narva raudtee suundub Narva poole, mil esimene peatus reisirongidel on Kadrina (rahvusvahelistel reisirongidel Jõhvi). Tapa–Tartu raudtee hargneb Tartu poole, esimene peatus reisirongidel on Tamsalu; enne seda on sel teel aga Nõmmküla raudteejaam, kus reisirongid alates 2001. aastast ei peatu. 
Tapa jaamas on kasutusel kaks täispikka raudteedevahelist perrooni, mille vahel paikneb omakorda ajalooline jaamahoone.
Tapal peatuvad kõik seda läbivad Elroni idasuunalised reisirongid, samuti GoRaili Tallinna–Moskva rong ja Tallinna–Peterburi rong. Jaamas võib toimuda ka kaupade rongidele ning neilt maha laadimine. Piletihinnalt kuulub peatus V tsooni, olles üleminekupeatuseks peatusepõhiste piletihindadega alale.

Ajalugu

Jaam avati aastal 1870, seoses (Paldiski-)Tallinn-Narva raudtee rajamisega. Jaam jäi avamisel Ambla kihelkonda Tapa mõisa maadele ja liigitus Vene keisririigi süsteemis tagasihoidlikusse IV klassi. Seoses Tartu harutee rajamisega 1876. aastal (vt Tapa–Tartu raudtee) kasvas Tapast oluline II klassi sõlmjaam ja selle juurde tekkis peagi alevik. Ehitati depoo (Tapa depoo), remonditöökoda (mis on hävinenud) ja teine ooteplatvorm.
9. jaanuaril 1919 toimus Eesti Vabadussõjas sõjaline operatsioon strateegilistelt tähtsa Tapa transpordisõlme vallutamiseks pealetungivate Punaarmee üksuste valdusest. Sündmuse mälestamiseks on Tapa jaamahoonel avatud ka mälestustahvel.
1949. aastal aset leidnud Märtsiküüditamise käigus läks esimene ešelon küüditatavatega teele just Tapa raudteejaamast.

Jaamahoone

Tapa esimene jaamahoone valmis aastal 1870. See sarnanes Aegviidu jaamahoonega. Puidust jaamahoone lammutati uue ehitamise käigus.
Tapa uue jaamahoone esimese järgu ehitamist alustati 1910. aasta paiku. 1928. aastal valmis paekivist ja punastest tellistest lõpliku kuju saanud jaamahoone teise järgu ehitus, mis tüüpilise omaaegse ehitisena meenutas Peterburi vaksaleid. 
Peasissepääsu rõhutab mõlemal pikiküljel kaarfrontooniga keskrisaliit, mis on koos hoone nurkadega valmistatud jämedalt tahutud paekividest. 
Punaseid tellisseinu liigendasid heledast paksukihilisest paest tahutud vööd.
Asümmeetrilise põhiplaaniga jaamahoone lääneotsas asus einelaud, keskosas ootesaalid ja kassad, ning kahekorruselises idaplokis ametiruumid. 
Vaksalist Narva pool paikneb võimas, kahe paagi ja tellisseintega veetorn. Jaamahoone on korduvalt õlivärviga üle värvitud. 
Hoone oli jaamahoonena kasutusel kuni 2004. aastani. Hiljem on jaamahoonet kasutatud hooajaliselt teatrietenduste kohana. 2017 tunnistati AS Eesti Raudteele kuuluv Tapa jaamahoone kultuuriministri käskkirjaga kultuurimälestiseks. Kaalumisel oli ka veetorn-depoo mälestiseks tunnistamine, millest omanik keeldus viidates ehitise halvale seisukorrale.
Tapa jaamahoone on I maailmasõja eelse raudteearhitektuuri üks silmapaistvamaid näiteid.
Robert Kurvitz

Robert Kurvitz (kodanikunimega Robert Kurvits; sündinud 8. oktoobril 1984) on karjala-eesti romaanikirjanik, ansambli Ultramelanhool (2001) solist-sõnadekirjutaja ja üks kultuurirühmituse ZA/UM juhtfiguure (asutatud 2010 koos samanimelise veebiajakirjaga). Robert Kurvitz on kirjutanud ka esseistikat, filmistsenaariume ("Free Range. Ballaad maailma heakskiitmisest") ja üldist kultuurikriitikat. Ta on kunstnike Raoul Kurvitza ja Lilian Mosolaineni järeltulija.

Muusika

Ultramelanhooli on nimetatud rokkbändiks, mis loob silda 1970ndate progeroki ja kaasaegse attitude’ilise popmuusika vahel, samuti on kiidetud nende albumite kõrget kontseptuaalsust.  Žanrilises mõttes on neid peetud Metro Luminali ja Vennaskonna traditsiooni jätkajateks.

Meediaskandaalid

2013. aasta lõpus oli Robert Kurvitz “Sirbi-skandaaliks” ristitud sündmuse käigus lühikest aega Sirbi toimetaja ning lahkus sellelt ametikohalt omal soovil pärast Andres Aule protesti (Aule väitis, et tema luuletus avaldati loata, Kurvitz ja Kender võtsid vastutuse ning astusid tagasi).
Metonüümia

Metonüümia (kr metonymia 'nimevahetus, ümbernimetamine') on kõnekujund, troop, tähendusülekanne ajalise, ruumilise, põhjusliku, päritolulise, kvantitatiivse vm suhte alusel. 
Metonüümia puhul nimetatakse ühe nähtuse, eseme, isiku asemel teist, mis on inimteadvuses lahutamatult seotud kujutlusega samast nähtusest, mõistest, esemest või isikust.

Metonüümia näiteid

Näiteks selle asemel, et öelda kokku said Euroopa riikide kuningad, võidakse öelda kokku said Euroopa kroonitud pead või ta sai kuulsaks asemel tema pead ehib nüüdsest loorberipärg.
Metonüümiga on tegemist ka siis, kui üks, näiteks väepealiku nimi tähistab paljusid, näiteks tema vägesid: Caesari väed vallutasid Gallia öeldakse Caesar vallutas Gallia. Tihti võidakse ainesõna asemel kasutada asjasõna (jõin ühe klaasi), inimeste tähistaja asemel kasutada ajastunime (keskaeg uskus nõidust), riigi kodanike asemel nimetada riiki (jalgpallis oli võidukas Brasiilia), eseme asemel rääkida materjalist (sõime lauahõbedalt).
Huilgav Hurtsik

Huilgav Hurtsik on tegevuskoht J. K. Rowlingi Harry Potteri lugudes. See on vana maja Siganurme külas. Küla elanikud kardavad seda maja ja hoiavad sellest eemale, sest arvavad, et seal kummitab. Tegelikult pole majas kunagi kummitanud. Remus Lupin, kes oli libahunt, viidi tema kooliajal täiskuuööl sinna, et ta saaks muunduda ohutult libahundiks. Siganurme elanikud arvasid, et seal kummitab, kuid tegelikult oli see vaid Lupin, kes kord kuus libahundina majas ulgus. Kuigi Lupin lahkus peagi koolist, arvab kohalik rahvas siiski, et majas kummitab, mis sest, et sealt pole juba aastaid ulgumist kuuldud.
Jaan Punga

Jaan Punga (sündinud Tartus 21.oktoober 1948) on eesti maalikunstnik ja pedagoog.

Elukäik

Jaan Punga õppis aastail 1972–1978 Eesti Riiklikus Kunstiinstituudi, nüüdse Eesti Kunstiakadeemia maaliosakonnas ning aastail 1964–1968 Tartu Kunstikoolis. Ta on Tartu Kunstnike Liidu liige ja Eesti Kunstnike Liidu liige. Aastast 1978–1989 tegutses assistendina Eesti Riiklikus Kunstiinstituudis ja õpetajana Tallinna Laste Kunstikoolis. Ta on 1996. aastast assistent Tartu Ülikooli kunstide osakonnas. Punga töötas 2001. aastal Tartu Kunstnike Liidu juhatuse liikmena. Osalenud näitusežüriide töös ning 2004. aastal Tartu Maarja Kooli heategevusoksjonil. Kujundas Tartu aastalõpunäitusi 2000. ja 2004. aastal.

Looming

Jaan Punga põhirõhuks on konseptualism, milles on esikohal oma idee väljendamine. Oma kodulinna suhtes on ta patriootlik, mis väljendub ka tema loomingus. Ta vaatleb ning kujundab Tartu linnaarhitektuuri ning ennast ümbritsevat, otsides uusi perspektiive. Punga kujutab oma töödes ehitisi, harvem inimesi. Tema töödes väljendub kujutatud hoonete igavikulisus ajalise inimese kõrval. Punga kompositsioonis on harmooniat, tasakaalu ja geomeetrilist mõtteselgust. Tema teosteks on „Pühapäval Toomel“, "Karu peied. Ümarlaud I", "Uks", "Suvi 2002 – 31°C varjus", "SÜDALINN", "Tartu vaade. Keskpäev" jm.
Paula Vesala

Paula Julia Vesala (sündinud 10. detsembril 1981, Kärsämäki) on soome laulja, muusik, laulukirjutaja ja näitleja. Vesala oli PMMP-bändi teine laulja. Tema sooloalbum Vesala ilmus aastal 2016.
IMac Pro

iMac Pro on kõik-ühes personaalarvuti ja tööjaam, mille Apple Inc. on kujundanud, valmistanud ja müünud alates 14. detsembrist 2017. Erinevalt Mac Pro'st väidab Apple, et iMac Pro on kõige võimsam Mac kunagi tehtud. See on varustatud kohandatud Apple T2 kiibiga (mis salvestab krüpteeritud andmeid) ja MacOS Mojave kohandatud versiooniga, mis võimaldab kasutajal käivitamisprotsessi lukustada (Startup Security Utility abil).
iMac Prod tutvustati WWDC-l 5. juunil 2017 ja see ilmus 2017. aasta detsembris alghinnaga 4999 USA dollarit. Mõnede müügipunktide hulka kuuluvad 8-, 10-, 14- või 18-tuumaline Intel Xeon protsessor, 5K video, AMD Vega graafika, ECC mälu ja NBASE-T Ethernet.
19. märtsil 2019 sai iMac Pro kättesaadavaks ka 256 GB mäluga ja Vega 64X GPU võimalustega.
FK Jonava

Ajalugu

Klubi loodi 1991.
Lou Reed

Lou Reed (õieti Lewis Allan Reed; 2. märts 1942, Brooklyn, New York, USA – 27. oktoober 2013) oli Ameerika rokkmuusik, avangardistlik helilooja ning fotograaf. Teda tunti ennekõike ansambli The Velvet Underground kitarristi, laulja ning põhilise laulukirjutajana, kuid ka tema soolokarjäär kestis mitu aastakümmet.
Ehkki The Velvet Underground 1960. aastate lõpul äriliselt läbi kukkus, kogus ansambel pärast laialiminekut märkimisväärse austajaskonna ning sellest on saanud oma aja üks enam viidatud ja mõjukamaid ansambleid. Velvet Undergroundi lauludes kirjutas Reed isiklikest kogemustest, mida rokiajaloos harva nii avatult käsitletud oli, sealhulgas seksuaalsusest ja narkokultuurist. Ta oli üks David Bowie eeskujusid ning avaldas tugevat mõju punkmuusika arengule.
Pärast ansamblist lahkumist 1972. aastal alustas Reed soolokarjääri. Järgmisel aastal kerkis edetabeleisse tema laul "Walk on the Wild Side", ehkki tabelikohale ei järgnenud kommertsedu. 1975. aastal avaldas Reed müramuusika topeltplaadi "Metal Machine Music", mida hiljem kommenteeris sõnadega "Keegi ei arva, et peaks pärast sellist asja ellu jääma". Reedi tunti eripärase hääle, poeetiliste laulusõnade ning erilise kitarrihäälestuse (nn Ostrich guitar) poolest.
2008. aastal abiellus Reed performance-kunstniku ja muusiku Laurie Andersoniga.
Samal aastal külastas Lou Reed ka Eestit, esinedes Tallinna linnahallis kontsertlavastusega "Berlin".
2015. aastal lisati Lou Reed Rock'n'rolli Kuulsuste Halli liikmeks.
Viktoria Korpan

Viktoria Korpan (vene Виктория Корпан; sündinud 19. augustil 1976  Žõtomõris Ukrainas) on endine Eesti ajakirjanik, venekeelse Postimehe vastutav toimetaja aastatel 2006–2014.

Töökäik

Õppis Tallinna Ülikoolis ja töötas lühikest aega eesti keele õpetajana. 
Aastatel 1998–2003 töötas ajalehes Äripäev (algul veebispetsialisti ja siis ajakirjanikuna). 
Ajavahemikul 2003–2005 oli ta ajakirja Director tegevtoimetaja. 
2005. aastal töötas ta pool aastat Rahandusministeeriumi avalike suhete osakonnas. 
2006. aasta veebruarist kuni 3. jaanuarini 2014 oli venekeelse Postimehe vastutav toimetaja. 
Alates 2014. aasta jaanuarist töötab Viktoria Korpan Politsei- ja Piirivalveameti kommunikatsiooniosakonnas.
Kanab Creek

Kanab Creek on jõgi Põhja-Ameerikas, Colorado jõe parempoolne lisajõgi. Ta voolab Colorado platool.
Jõe pikkus on 145 km.
Jõgi saab alguse Utah' osariigi Kane'i maakonnas veelahkmest Suure nõoga edelas. Ta kulgeb lõuna suunas Kanabi (Utah) lähedalt möödudes Arizonasse, kus ta on Mohave maakonna ja Coconino maakonna piirijõgi ning möödub osariikide piiri lähedal Fredoniast. Seejärel kulgeb ta ühes Suure kanjoni külgkanjonis (Kanabi kanjonis) ning suubub Suure kanjoni rahvuspargis Colorado jõkke.
Utah' osariigis jääb jõgi nepilt lõuna poole Jõe läte ja jäe jääb napilt lõuna poole Grand Staircase-Escalante rahvuslikust mälestisest. Arizonas voolab Kanab Creek läbi Paiute-indiaanlaste Kaibabi indiaanlaste reservaadi ning looduskaitseala Kanab Creek Wilderness.
Kanab Creeki org on olnud hõredalt asustatud Basketmaker- ja Anasazi-indiaanlastega, kelle asulate jälgi ja esemeid on leitud kogu jõe kulu ulatuses.