google/wiki40b huggingface dataset:
Kiirus

Hetkkiirus kui vektor

Enamasti mõeldakse füüsikas hetkkiiruse  ehk lihtsalt kiiruse all hetkkiirusvektorit ehk lihtsalt kiirusvektorit. Kiirusvektorit tähistatakse tavaliselt tähisega . Hetkkiirusvektor on matemaatiliselt iseloomustatav kohavektori  esimest tuletist aja  järgi:
.
Hetkkiirusvektori tuletis aja järgi on omakorda kiirendusvektor.

Hetkkiirus kui mittenegatiivne reaalarv

Hetkkiirus kui mittenegatiivne reaalarv on kiirusvektori moodulit – mittenegatiivset reaalarvu. Teda tähistatakse  või . See on kiirus, mida näitab auto või jalgratta spidomeeter. Kiirus selles tähenduses on teepikkuse tuletis aja järgi:
.
Kui kiirusel selles tähenduses leidub tuletis aja järgi, siis on selle tuletise absoluutväärtuseks kiirendusvektori moodul ning tuletise märk on positiivne, kui kiirus kasvab ja negatiivne, kui kiirus kahaneb. Samas võib juhtuda, et keha kiirusel käesolevas tähenduses ei ole tuletist, ehkki kiirendusvektor olemas – see juhtub siis, kui keha seisab paigal, kuid kiirendus on nullist erinev.

Hetkkiirus kui märgiga reaalarv

Kui keha liigub mööda sirget, võime, määrates sellel sirgel suuna, vaadelda kiirust kui märgiga reaalarvu. Teda tähistatakse tavaliselt tähega . Kui võtta -telg keha liikumissihis, siis keha kiirus selles tähenduses on -koordinaadi tuletis aja järgi:
.
Samamoodi võib toimida ka juhul, kui keha liigub mööda kõverjoont: näiteks kui loeme Tallinna–Tartu maanteel Tallinna–Tartu suuna positiivseks, siis tähistaks -koordinaat kaugust Tallinnast mööda maanteed ning Tartu poole sõitval auto kiiruse loeksime positiivseks ja Tallinna poole sõitva auto kiiruse negatiivseks; ringjoonelise liikumise puhul loetakse tavakohaselt positiivseks vastupäeva liikumist.

Kiiruse suhtelisus

Keha kiirus on suhteline: keha kiirus sõltub selle taustsüsteemi valikust, mille suhtes kiirust mõõdetakse. Tavaliselt valitakse taustsüsteemiks maapind.
Järvakandi Pauluse kirik

EELK Järvakandi Pauluse kirik on kirik Rapla maakonnas Järvakandis.
Kirik ehitati 1996 alevivalitsuse majast ümberehitamise teel. 
Kirikut kasutab Järvakandi Pauluse kogudus.
Mały Traścianiec

Ajalugu

Mały Traścianiec on kujunenud endise samanimelise küla kohale. Küla oli üks NKVD ohvrite mahalaskmispaiku. Aastal 1940 oli see üks Katõni viidavate poola ohvitseride kinnipidamispaikasid.
Aastal 1941 rajasid piirkonna hõivanud saksa väed sealsesse kolhoosikeskusesse nõukogude sõjavangide laagri. Järgmise aasta mais alustati seal juutide hukkamist, sinna rajati Mały Traścianieci koonduslaager. Yad Vashemi hinnangul hukati seal vähemalt 65 000 juuti, sealsetest massihaudadest on avastatud 201 500 surnukeha. Kuna aga surnukehad olid põletatud, oli säilmete eristamine raske; ka puudus sealsel surmalaagril aruandlus. Nii on seal hukkunute täpne hulk teadmata, mõnedel hinnangutel hukati seal 330 000 inimest.
Järvselja õppe- ja katsemetskond

Ajalugu

15. augustil 1920 asutati Tartu Ülikooli juurde metsaosakond. Koos sellega tekkis ka õppepraktikate läbiviimise vajadus. 13. aprillil 1921 kinnitati Vabariigi Valitsuse otsusega määramata ajaks Kastre-Peravalla metsad Tartu Ülikooli metsaosakonna õppebaasiks ja seda kohta hakati nimetama Tartu Ülikooli õppemetskonnaks. Õppemetskonna juhatajaks määrati Andres Mathiesen. Õppemetskonna asutamisel oli A. Mathieseni sõnul kaks põhieesmärki: korraldada üliõpilastele vastavaid õppepraktikume ja võimaldada õppejõududel korraldada katseid mitmesuguste metsanduslike probleemide uurimiseks. 1921. aastal oli metskonna pindala 6968 ha, millest metsa oli 4090 ha.
Pärast ülikooliseaduse vastuvõtmist 18. juunil 1925 muutus õppemetskond Tartu Ülikooli omanduseks ja sai nimeks Tartu Ülikooli õppe- ja katsemetskond.
1951. aastal läks Järvselja koos endise Tartu Riikliku Ülikooli metsandusteaduskonnaga üle äsja loodud Eesti Põllumajanduse Akadeemia koosseisu. 1953. aastal nimetati metskond ümber õppe- ja katsemetsamajandiks. 1962. aastal liideti metsamajandiga kolhoosi Nõmme maad, millega suurenes tunduvalt metsamajandi pindala. 
1993. aasta metsakorralduse järgi oli metsamajandi pindala 11 325 ha, millest metsamaad 6595 ha. Soodena oli arvel 3530 ha.
Üle kaheksakümneaastase ajalooga Järvselja Õppe- ja katsemetskond on praegu sihtasutus, mille asutas 25. septembril 1997 Eesti Põllumajandusülikool. Metskond koosneb 18 katastriüksusest, mille pindala kokku on 10 539 ha ja millest 5966 ha on metsamaa.

Õppepraktika

1921. aasta mais saabusid esimesed 29 üliõpilast koos õppejõud A. Mathieseniga. Esimeseks praktikumiks oli 7 nädalat geodeesiat. Üliõpilased kaardistasid kokku 4600 ha. Järgmisel aastal viibis praktikal juba 66 üliõpilast. Siis toimusid lisaks geodeesiale ka metsakasvatuse ja metsatakseerimise praktikumid. Üliõpilased ööbisid 1912. aastal valminud jahilossis.
Praegu võimaldab Järvselja majutada korraga sadakond üliõpilast. Praktikumid algavad mai keskel ning viimastel Maaülikooli üliõpilastel on praktikum juuli lõpus. Sealt edasi kasutavad Järvseljat oma praktikumideks Tartu Ülikooli üliõpilased.
Nissi kirik

Nissi Maarja kirik on 52,5 meetri kõrguse torniga historitsistlik kirik.
Kiriku projekteeris Peterburi arhitekt David Grimm ja seda ehitati aastatel 1871–1873 meister Hindrek Jakobsoni juhtimisel. Kirik pühitseti 7. oktoobril 1873.
Kiriku aeda on maetud Stackelbergide, Bistramite, Pilchaude, Maydellide ja Mohrenschildtide suguvõsa liikmeid.
Kirik asub Riisipere aleviku Nissi asumis, Riisipere–Nurme tee ääres, aadress on Nissi tee 66.
Kirikut kasutab EELK Nissi Maarja kogudus.
Traditsiooniks on saanud suvel toimuvad kirikukontserdid.
Kiriku järgi on tekkinud kõnekäänd "nina nagu Nissi kiriku torn".
Uuskantiaanluse Badeni koolkond

Uuskantiaanluse Badeni koolkond ehk uuskantiaanluse Heidelbergi koolkond ehk uuskantiaanluse Edela-Saksa koolkond ehk uuskantiaanluse Freiburgi koolkond on uuskantiaanluse koolkond, mille rajaja oli Wilhelm Windelband oma kõnega "Ajalugu ja loodusteadus", kus ta eristas idiograafilist ja nomoteetilist teaduslikku mõtlemist.
Erinevalt Marburgi koolkonnast iseloomustas Badeni koolkonda tähelepanu pööramine humanitaarteaduste metodoloogiale ja aksioloogiale.
Seda filosoofiat õpetati põhiliselt 1930. aastani peamiselt Heidelbergi, Freiburgi ja Straßburgi ülikoolis.
Koolkonda kuulusid teiste seas veel Heinrich Rickert ja Emil Lask ning Max Weber, Gustav Radbruch, Georg Jellinek, Eberhard Gothein, Ernst Troeltsch, Hugo Münsterberg, Jonas Cohn, Bruno Bauch, Helmuth Plessner ja Eugen Herrigel.
Roheline Värav (portaal)

Roheline Värav ehk GreenGate oli keskkonnateemaline Eesti veebiportaal.
Selle portaaliga oli seotud ka ajaleht Roheline Värav.
Kanderakett

Kanderakett on rakett, mida kasutatakse lasti toimetamiseks Maa pealt maailmaruumi. Kanderakett tõuseb õhku kosmodroomil olevalt stardiplatvormilt. Tavaliselt on lastiks orbiidile viidav tehiskaaslane, kuid kosmoselennud võivad olla ka suborbitaalsed või sellised, mis võimaldavad kosmoselaeval lahkuda Maa orbiidilt.
Kanderakettidel, eriti orbitaalsetel, on kaks kuni neli astet. Astmetel on tavaliselt oma kütusepaak ja mootor ning tühjaks saanud astmed visatakse kanderaketi küljest ära.

Kanderakettide liigid

Ühekordselt kasutatavad kanderaketid on mõeldud ainult üks kord lasti orbiidile viima ning võivad atmosfääri sisenedes hävida. Mitmekordselt kasutatavad kanderaketid on projekteeritud nii, et neid oleks võimalik pärast lendu taastada ning järgmistel lendudel uuesti kasutada. Praegu on ainus kanderakett, mis on sisaldanud mitu korda kasutatavaid osi, kosmoselennuk Space Shuttle. SpaceX töötab välja mitmekordselt kasutatavaid rakette Falcon 9 ja Falcon Heavy ning on teinud ka oma esimesed lennud. Mitteraketipõhised kosmoselennuviisid on ikka veel planeerimisjärgus.
Kanderakette kategoriseeritakse ka orbiidile toimetatava kasuliku lasti kaalu järgi. Näiteks rakett Proton suudab Maa-lähedasele orbiidile tõsta 22 000 kg. Neid võib liikidesse jagada ka astmete arvu järgi. Edukalt on lennutatud kuni viie astmelisi rakette ja on ka mitmeid kavandeid ühe astmega orbiidile jõudvatest sõidukitest. Kanderakettide küljes kasutatakse ka tihti lisarakette, mis võimaldavad rohkem lasti orbiidile viia.
Teised tihti mainitud parameetrid on kasutaja ja valmistaja. Näiteks Euroopa Kosmoseagentuur vastutab Ariane 5 raketi eest. Paljusid kanderakette peetakse ajalooliselt sarnasteks varasemate rakettidega, näiteks Ariane raketiseeria uusim rakett on Ariane 5.
Analüütiline propositsioon

Analüütilisus ja aprioorsus

Mõned filosoofid on samastanud propositsiooni analüütilisust (õigemini analüütilist tõesust) ja selle  aprioorsust (tunnetatavust sõltumatult kogemusest). Tõepoolest, kui propositsioon on analüütiline, siis tema tõesus on määratud väljendite tähendusega, mistõttu tõesuse tunnetamiseks peaks piisama mõtlemisest ning vajadust (tajul, mälul, introspektsioonil põhineva) kogemuse poole pöördumiseks ei ole. Ent aprioorsus ja analüütilisus on siiski eri asjad: 1) aprioorsus puudutab propositsiooni tunnetatavust ja selle uskumise õigustust, analüütilisus aga propositsiooni tõesustingimusi ja mõistetevahelist suhet; 2) aprioorsus ja analüütilisus ei pruugi kokku langeda, näiteks võib paljude filosoofide arvates aprioorselt uskuda, et üleni must asi ei saa olla üleni valge, kuid siin ei ole tegu analüütilise propositsiooniga; 3) analüütiliste propositsiooni uskumist võidakse õigustada ka tunnistusega (ei mõelda ise, vaid usaldatakse, kedagi, kes mõtleb), seega aposterioorselt, mistõttu uskumine aposterioorse õigustuse põhjal ei näita veel seda, et propositsioon, mida usutakse, ei ole analüütiline; 4) võib-olla mõne analüütilise propositsiooni tunnetamine ei ole millegipärast võimalik, siis see propositsioon ei ole aprioorne.
Paljud filosoofid on lootnud, et aprioorsete propositsioonide aprioorsust saab seletada sellega, et nad on analüütilised. Sellega on olnud ka seotud ka lootus lahendada filosoofilisi probleeme analüüsi teel.
Abhayamudrā

Budism

Theravaadas on selle mudra puhul tavaliselt parem käsi õla kõrgusel, käsivars peopesa suhtes nurga all, sõrmed sirged ja koos ning vasak käsi seismisel vabalt alla langev. Mahajaanas teeb vasak käsi sageli teist mudrat.
Pärimuse järgi on see Buddha žest pärast Virgumist.
Buddha nõbu Devadatta põhjustas oma kadeduse tõttu Buddha õpilaste seas lõhe. Kui tema uhkus kasvas, püüdis ta Buddhat tappa, saates tema teele märatseva elevanti. Buddha rahustas elevandi abhayamudrā abil kohe maha.
Sageli kasutatakse seda mudrat koos varadamudrā'ga.
Jaapani budismis nimetatakse seda mudrat semui-in (施無畏印) ning seostatakse Gautama Buddhaga (Shaka-Nyorai) ning Amoghasiddhiga (Fukujoju Nyorai). See mudra muudab kadeduse teostamise tarkuseks ning sümboliseerib karma lõpetamiseks vajalikku tarkust.
Amoghasiddhi puhul tähendab see mudra "vältimatut edu". Seda seostatakse episoodiga Buddha elust, kui tema õpetuse vastu võtnud seitsmepealine naaga Mutšilinda varjas sügavas meditatsioonis viibivat Buddhat seitse päeva tormi ja vihma eest, laotades oma pead tema üle.
Abhayamudrā, mille puhul keskmine sõrm on teistest pisut eespool, on Jaapani budismi shingon'i koolkonna sümbol.
Hiina budismis nimetatakse seda mudrat shiwuwei yin.
Tais ning eriti Laoses seostatakse seda mudrat Buddha kõndimisega ning nimetatakse ka jalajälge jätvaks Buddhaks.
Buddha kujudel on abhayamudrā peaaegu alati kujutatud jalad koos seisval või kõndival Buddhal.
Gandhāra kunstis ning Põhja-Wei dünastia ja Sui dünastia aja skulptuuris on see mudra mõnikord tähistanud jutlustamist. On ka väidetud, et see mudra oli algselt dharma jutlustamise sümbol. Et dharma järgimine viib surmahirmu ületamiseni, olevat tähendus laienenud kartmatusele üldse.

Jooga

Mudrajoogas mõistetakse abhayamudrā all püstist peopesa, mille nimetissõrme ots puudutab pöidla otsa. Mõlemat peopesa hoitakse pea lähedal. See mudra kutsub esile kartmatu meele ning julguse- ja jõutunde.
Metskõrkjas

Kirjeldus

Taime vars on 50...100 cm pikk. Taime lehed on kergelt läikivad ja teravaservalised. Metskõrkjal on suured õisikud, mis koosnevad väiksematest osaõisikutest. Taim õitseb juunist septembrini. Taime vilja kutsutakse pähklikeseks.
Taevakivi tänav

Taevakivi tänav on tänav Tallinnas Lasnamäe linnaosas Tondiraba asumis. Taevakivi tänav algab Osmussaare tänavalt, ristub Punase tänavaga ja lõpeb Kuuli tänaval. Taevakivi tänav on lõunakagu–põhjaloode suunaline ja ligikaudu 560 meetri pikkune.
Taevakivi tänav sai oma nime 5. detsembril 2001. Tänav on saanud nime Lasnamäe meteoriidijälje mõjul.
Chilabothrus

Levila

Need kägistajamaod elavad Antillidel.
Valga haigla

Valga haigla on haigla Valgas aadressil Peetri tänav 2. Haiglat haldab Tartu Ülikooli Kliinikum. Haigla juhataja on Marek Seer.
Haigla osakonnad on järgmised: kirurgia osakond, sünnitus-günekoloogiaosakond, siseosakond, hoolekande osakond ja õendushooldus.
Kriimilaid

Kriimilaid (rööpnimedega Kriimi laid, Kriimi saar) on Saare maakonnas Ariste lahes asuv 3 hektari suurune saar (laid). Saare rannajoone pikkus on 1,3 kilomeetrit.
Laid asub 1,5 kilomeetrit Tiirimetsa rannikust. Laid on pikliku kujuga, selle läänerannikul asub 2 maasäärt. Laid on liivase pinnamoega.
Kriimilaid kuulub Rahuste looduskaitseala Kriimi loodusreservaati ja on looduskaitse all.
Saare koordinaadid on 58° 8′ N, 22° 9′ E.
Nisu tänav (Viljandi)

Nisu tänav on umbtänav Viljandi linnas.
Tänav saab alguse Vene tänavalt, suundub läände ja lõppeb Tallinna–Viljandi raudteeliini ligidal. Tänava pikkus on 69 m.
Wirkhausi-nimeline puhkpillimuusika stipendium

Wirkhausi-nimeline puhkpillimuusika stipendium (ka: David Wirkhausi nimeline puhkpillimuusika auhind) on aastast 1994 välja antav stipendium. Auhinda antakse välja iga viie aasta tagant, laulupeo aastal, üldlaulupeo kontserdi ajal.
Stipendiumi rahastab David Otto Wirkhausi Fond. Fond on asutatud 19. juunil 1992. aastal Eesti Üldlaulupeo Direktsiooni (Eesti Laulu- ja Tantsupeo Sihtasutuse) ning Eesti Kooriühingu poolt.
Fondi eesmärk on jäädvustada mälestust David Otto Wirkhausist ning väärtustada puhkpillimuusika alast tegevust. Fondi rahast antakse välja Wirkhausi-nimelist puhkpillimuusika stipendiumi, mis määratakse kauaaegse tulemusrikka tegevuse eest Eesti puhkpillimuusika elus. Stipendiumi saaja peab olema vähemalt 50-aastane. Stipendiumi määramisel võetakse aluseks muusikategelase elutöö (nii muusikapedagoogiline, loominguline, organisatsiooniline, propagandistlik kui ka uurimuslik tegevus). Stipendiumi saab ühele isikule määrata üks kord. Stipendiumiga kaasneb traditsiooniliselt SA Eesti Rahvuskultuuri Fond sümboolikaga ja Eesti Laulu- ja Tantsupeo Sihtasutuse sümboolikaga tunnistus, mille allkirjastavad Fondi halduskogu liikmed.
Fondi raha haldab alates 21. maist 2001 Sihtasutus Eesti Rahvuskultuuri Fond.
Pekka Ervast

Pekka Elias Ervast (26. detsember 1875 Helsingi – 22. mai 1934 Helsingi) oli soome okultist ja teosoof.
Pekka Ervast oli pärit kultuursest ja vabameelsest rootsikeelsest perekonnast. 1893. aastal asus ta õppima Helsingi Ülikooli filosoofiateaduskonna ajaloo-keeleteadusosakonnas. Kuid ta pettus ülikoolis ja katkestas õpingud 1896. aastal.
Teosoofiaga puutus Pekka Ervast esimest korda kokku 1894. aastal. 1895. aasta sügisel astus ta Teosoofia Seltsi Rootsi osakonda. Kui 1907. aastal asutati Teosoofia Seltsi Soome osakond, sai Ervast selle peasekretäriks ja ta oli selles ametis kuni 1917. aastani. Kuid vähehaaval tekkisid Ervastil Teosoofia Seltsiga erimeelsused ning 1920. aastal ta lahkus sealt ja asutas uue organisatsiooni Ruusu-Risti, mille juhatajana ta tegutses kuni oma surmani. 
Oma eluajal avaldas Pekka Ervast ligikaudu 70 okultset ja esoteerilist raamatut.
Ta on maetud Helsingi Hietaniemi kalmistule.
Jurek Becker

Jurek Becker (sünninimi Jerzy Bekker; oletatavalt 30. september 1937, Łódź, Poola – 14. märts 1997 Sieseby, Schleswig-Holstein) oli juudi päritolu Saksa kirjanik.
Jurek Becker sündis Poolas Łódźis juudi perekonnas. Tema isa Mieczyslaw Bekker (hiljem Max Becker, 1900–1972) töötas prokuristina tekstiilivabrikus, ema Anette Bekker oli õmblejanna. Teise maailmasõja ajal paigutati Bekkerite perekond 1940. aastal Łódźi getosse. Et vältida deporteerimist, võltsis Jureki isa ta sünniaega näidates teda vanemana. Hiljem ta õiget sünniaega enam ei mäletanud. Getost saadeti Jurek koos oma emaga Ravensbrücki koonduslaagrisse ja sealt edasi Sachsenhauseni koonduslaagrisse. Varsti koonduslaagrist vabanemise järel suri Anette Bekker kurnatusse. Oświęcimi koonduslaagris viibinud Mieczyslaw Bekkeril õnnetus rahvusvaheliste abiorganisatsioonide abiga oma poeg üles leida.
Teise maailmasõja järel asusid Max Becker ja Jurek Becker 1945. aastal elama Ida-Berliini. 1955. aastal lõpetas Jurek Becker gümnaasiumi ja läks vabatahtlikult teenima Kasarmeeritud Rahvapolitseisse, mis 1956. aastal formeeriti ümber Saksa DV Rahvaarmeeks. Ta astus ka Vaba Saksa Noorsoo Liitu. 1957. aastal asus ta Berliini Humboldti Ülikoolis filosoofiat õppima ja astus ka Saksamaa Sotsialistlikku Ühtsusparteisse. 1960. aastal jäi tal ülikool pooleli.
1960. aastal hakkas ta DEFA juures õppima filmistsenaariumite kirjutamist. 1962. aastal sai ta DEFA koosseisuliseks stsenaristiks. Ta kirjutas ka telelavastusi ja kuuldemänge. Kui tema filmistsenaarium "Jakob der Lügner" ("Valetaja Jakob") 1968. aastal tagasi lükati, töötas ta selle ümber romaaniks, mis ilmus 1969. aastal ja mille põhjal tehti 1974. aastal film. Romaani eestikeelne tõlge ilmus 1981. aastal.
1973. aastal ilmus Beckeri teine romaan "Irreführung der Behörden" ("Ametivõimude eksitamine"). Samal aastal valiti ta ka Saksa DV Kirjanike Liidu juhatusse. 1976. aastal kirjutas Jurek Becker alla kaheteistkümne kirjaniku avalikule kirjale Wolf Biermannilt Saksa DV kodakondsuse äravõtmise vastu. Selle eest heideti ta välja Saksamaa Sotsialistlikust Ühtsusparteist ja Saksa DV Kirjanike Liidu juhatusest.
1977. aastal astus Jurek Becker protestiks kirjanik Reiner Kunze Saksa DV-st väljasaatmise vastu Saksa DV Kirjanike Liidust välja ning asus ametivõimude loal elama Lääne-Saksamaale. Lääne-Saksamaal jätkas ta kirjanduslikku tegevust ning oli külalisprofessor mitmes ülikoolis.
Rahvakunstiselts Leigarid

Rahvakunstiansambel Leigarid (varasem nimi: Leigarid) on aastal 1969 asutatud rahvakunstikollektiiv; aastast 1992 tegutseb MTÜ-na.
Kollektiivi loomist ajendas soov Eesti Riikliku Vabaõhumuuseumi külastajatele tutvustada eesti rahvatantsu ja -muusikat. Kollektiivi asutaja ja ühtlasi ka esimene juht oli Kristjan Torop.
Nõukogude ajal tegutses ansambel Tallinna Puhkeparkide Direktsiooni kollektiivina.
Seltsi kuulub umbes 200 inimest.
Mihhail Rodzjanko

Tegevus I maailmasõja ajal

Esimese maailmasõja ajal tegutses Rodzjanko alates 1915. aastast Venemaa sõjatööstust ja riigikaitsetööstust juhtivas ning era- ja riiklikke struktuure ühendavas Sõjalises Majanduskomitees.

Tegevus 1917. aastal

Pärast 1917. aasta veebruarirevolutsiooni ja keiser Nikolai II troonist loobumist valiti Rodzjanko Riigiduuma Ajutise Komisjoni esimeheks, kellena ta tegutses 27. veebruarist kuni 2. märtsini 1917.

Emigratsioon pärast oktoobrirevolutsiooni

Pärast 1917. aasta oktoobrirevolutsiooni emigreerus Rodzjanko Jugoslaaviasse ja suri Belgradis 24. jaanuaril 1924.

Isiklikku

Tema vend oli sõjaväelane Aleksandr Rodzjanko.
Janet Pilgrim

Janet Pilgrim (sünninimi Charlaine Edith Karalus; 13. juuni 1934 Wheaton, Illinois – 1. mai 2017 Norwalk, Connecticut) oli USA modell ja näitlejatar. 
Ta on olnud ajakirja Playboy posteritüdruk kolmel korral: juulis 1955, detsembris 1955 ja oktoobris 1956.
Nimega Charlaine Karalus töötas ta Playboy tellimisosakonnas. Ajakirjale poseeris ta Hugh Hefneri isiklikul soovitusel. Samuti andis Hugh talle esinejanime Janet Pilgrim. 
Tollal poseeris ta mõnesaja dollari eest (tänapäeval on tasu 65 000 Ameerika dollarit).
Eric Whitacre

Eric Edward Whitacre (sündinud 2. jaanuaril 1970 Renos, Nevada osariigis) on Ameerika helilooja ja dirigent, kes on tuntud peamiselt oma koorimuusika poolest. Whitacre on kokku kutsunud ja juhatanud ka virtuaalkoore, mille lauljad on maailma eri paikades laiali ning nende hääled ühinevad kooriks võrgupõhiselt. 
Õppis lapsena klaverit, mängis noorena süntesaatorit ja unistas rokkmuusiku elukutsest. Sai komponeerimise erialal muusikabakalaureuse kraadi Nevada Las Vegase ülikoolis 1995. aastal. Magistrikraadi kompositsiooni alal omandas Juilliardi muusikakoolis 1997. aastal. 
Tema 2010. aastal Decca plaadifirmas välja antud debüütalbum "Light and Gold" pälvis 2012. aastal Grammy auhinna parima kooriesituse eest.
2013. aastal külastas Eric Whitacre Eestit, andes autorikontserdi Tallinna Jaani kirikus ning korraldades töötoa heliloojatele ning meistrikursuse dirigentidele,
Calloselasma

Levila

Need maod elavad Vietnami lõunaosas, Kambodžas, Tais, Laoses, Malaisias, Indoneesias ja Jaava saarel.
Rombpüüton

Levila

Need kägistajamaod on levinud Austraalias, Paapua Uus-Guineas ja Indoneesias.
Viiralti tamm

Viiralti tamm ehk Tamme-Koori tamm (kasutatud ka kirjapilti Tamme Goori tamm) on kaitsealune tammepuu Viljandi maakonnas Vana-Võidu külas.

Kirjeldus

Viiralti tamm kasvab Viljandi vallas Vana-Võidu külas Tamme talu juures, Tänassilma ürgoru serval. Puu on looduskaitse all (IUCN kategooria: III - Kaitstav loodusmälestis).
Tamm on madal, jässakas ning püstiste okstega. Puu ümbermõõt on 488 cm (1,3 m kõrguselt), kõrgus on 13 m. Tamme õõnsus on tsementeeritud. 
Viiralti tamm kasvab keset heinamaad ning on paista ka 160 m kaugusel asuvale Tartu – Viljandi – Kilingi-Nõmme maanteele.

Ajalugu

Puu on oma nime saanud Eduard Viiralti 1943. aastal kuivnõeltehnikas valminud gravüüri "Viljandi maastik" järgi. 
Varem tunti tamme ümbruskonnas Tamme-Koori tammena. Selle nime sai puu 19. sajandil naabruses elanud isepäise taluperemehe järgi. Talu nimi oli Tamme ning selle Grigori-nimelist peremeest kutsuti Gooriks. Majas, mille Tamme Goori kunagi ehitas, elavad tänapäevani tema järeltulijad.
Zurvanism

Zurvanism oli henoteistlik usund Pärsias Partia riigi ja varaste Sassaniidide ajal.
Kõrgeim jumalus oli Zurvan ('ääretu aeg'), kellest oli sündinud nii hea kui ka kuri.
Zurvanism taandus zoroastrismi ees. Zurvanismi on kirjanduses nimetatud ka zoroastrismi vormiks.
Hanno Selg

Sportlasena

Ta oli aastatel 1953–1965 kokku kuuekordne Eesti NSV meister moodsas viievõistluses.
Ta tuli 1960. aastal NSV Liidu meistriks. 
Samal aastal sai ta NSV Liidu võistkonna liikmena 1960. aasta Rooma olümpiamängudel moodsas viievõistluse meeskondliku hõbemedali, individuaalarvestuses oli ta kümnes.
Venemaa Föderatsiooni 1. klassi tõeline riiginõunik

Venemaa Föderatsiooni 1. klassi tõeline riiginõunik (vene keeles Действительный государственный советник Российской Федерации 1 класса) on Venemaa kõrgeim teenistusaste föderaalse tasandi  tsiviilteenistuse riigiteenistujatele.
Karulauk

Süstemaatika

Taime on kirjeldanud Plinius Vanem entsüklopeedilises Loodusloos ("Naturalis historia").
Carl von Linné (1707–1778) süstematiseeris karulaugu oma 1753. aastal avaldatud taimeliikide raamatus ("Species Plantarum").

Rahvapäraseid nimetusi

Karulauku nimetatakse ka metsikuks küüslauguks.

Levik

Karulauk kasvab peaaegu terves Euroopas.
Eestis kuulub ta III kategooria looduskaitse all olevate liikide hulka. Ta kasvab kõige meelsamini niiskes lehtmetsas, eelistab varjulist kasvukohta.
Taim kasvab 20–50 cm kõrguseks. Lehed on õhukesed, kuni 20 cm pikkused, selgelt eristatava rootsuga. Taim õitseb mais-juunis. Õievarred on lehetud. Õisik on valgete tähekujuliste õitega sarikas.

Karulaugu saadused

Karulaugu kuivatatud lehti (folia Allii ursini) ja kogu ürti (herba Allii ursini) kasutatakse ka droogina.

Kasutamine kulinaarias

Karulauku kasutatakse maitsetaimena. Teda kasvatatakse ka aedades püsikuna. Taime osad sisaldavad erinevates kontsentratsioonides küüslaugulõhnalisi eeterlikke õlide komponente, nagu allitsiin, alliin jpt. Söödavad on nii lehed, varred, sibulad kui ka õied.

Ohud söömisel

Normaalse anatoomia ja füsioloogiaga inimesel karulaugu tarvitamine söögiks mürgistusseisundeid esile ei kutsu, küll aga võib taimeosade söömine olla toksiline osadele loomadele.
Karulaugu lehtede korjamisel ja söögiks ettevalmistamisel, tuleb neid hoolikalt puhastada ja pesta, et mitte nakatuda mitmete inimestele ohtlike haigusetekitajatega nagu Echinococcus multilocularis.

Sarnaste lehtedega taimed

Karulaugu lehed sarnanevad inimorganismile mürgise piibelehe ja hariliku sügislillega lehtedega, mistõttu nõuab karulaugu korjamine head taimetundmist.