Mõttetalgud

Mõttetalgud rahvakeelse üldmõistena

Sõna "mõttetalgud" on üldnimetus mitmesuguste ühise mõttetöö teadlike vormide (mõttetalgute meetod, rotaator, ajurünnak, mõttesõel, avatud ruumi meetod, ODI mäng, Delfi meetod) ning spontaanselt kujunenud arutluste kohta. Sõna on kasutusel alates 1980. aastate lõpust. Populaarseks sai mõttetalgute nimetus 2009. aastal seoses Minu Eesti korraldatud üldrahvaliku projektiga, milles oli kasutusel avatud ruumi meetod.

Mõttetalgute meetod

Mõttetalgud on ühise mõttetöö (mõttetegevuse) korraldamise võte, mis põhineb Georgi Petrovitš Štšedrovitski organisatsioonilis-tegevuslikul mängul. Mõttetalgute olemuse selgitamisel tuleb kasuks mõistete "mõtlemine" ja "mõttetegevus" eristamine. Mõttetegevus on intellektuaalsete ja kommunikatiivsete protsesside kompleks. Sel juhul võib mõttetalguid käsitleda tõlkena venekeelsest mõistest мыследеятельность.  
Esialgu nimetati kõneksolevat töövõtet nimega MÄNG.
Mõttetalgute meetodi korraldamisel Eestis on Štšedrovitski ODI mängude eeskuju kohandatud vähemalt kahes aspektis: eestlaste suhtluskultuurile ja tavadele omaseks ning administreerimise pehmendamise ja sünergiaolude soodustamise suunas.
Sõna "mõttetalgud" esimene avalik kasutamine trükisõnas meetodi tähenduses on teada aastast 1988, V. Ruttase poolt brošüüris "Füüsikaõpetus" .
Mõttetalgute korraldamise ja meetodi arendamisega on tegelenud ligi 50 inimest. Nende kohta on kasutatud ühisnimetust "talgugrupp".  Mais 2009 võtsid aktiivsed talgugrupi liikmed endile nimetuse "Talgujad".
Inglise keeles on mõttetalgute meetodi puhul kasutatud mõistet Organisation Development Bee (ODB ).
Mõttetalguid võib lihtsustatult vaadelda üldistungite ja rühmatööde vaheldumise reana. Rühmatöö pikkus on harilikult 3 tundi, rühma suurus 3–9 inimest. Iga rühm vormistab oma arutelu tulemuse kohta kokkuvõtva plakati ja kasutab seda oma ettekande illustreerimiseks üldistungil.
Osalejateks on talguteemaga hästi kursis olevad ja tulemuseni jõudmisest huvitatud inimesed. Tööd juhivad talgutehnikud, need on talgukorralduses kogenud isikud. Talgutehnikuks saamise eelduseks on vilumus isiku- ja grupipsühholoogia ning mõttetegevuse loogika vallas. Talgute minimaalne soovitatav kestus on kolm päeva. Korraldamiseks sobib mõni majutusasutus: see võimaldab tegelda plaanitult 10 tundi päevas pluss spontaansed arutelud kuluaarides ja magamisruumides. Eesti mõttetalgute kõige pikem kestus on olnud 11 päeva. See oli füüsikaõpetajate mõttetalgutel Helmes 1987. aasta septembris.
Talgute viimasteks päevadeks väidetavalt saavutatakse arutluste ja vaidluste kaudu talgutehnikute abil konkreetses olukorras parim lahendus. Tulemusega kaasneb talguseltskonna ühtsustunne ning  kõrgendatud mõtteerksuse ühine ja isiklik elamus.

Mõttetalgute pingelise, mõttetiheda, nüansirikka ja emotsionaalse olustiku arusaadav seletamine kõrvalseisjatele on raske ülesanne.  Venemaal viljelevate ja küllalt sarnaste ODI-mängude kohta on   kirjutanud Aleksander Levintov:
"Mängu läbinud isikud vaikivad kodus  mitu päeva, saades aru, et seletada kogetut on võimatu, aga taluda kuulajate kaastundlikke pilkusid, milles peegeldub hinnang et oled hulluks läinud ja katus sõidab - kellele see meeldib?"  
Tema on kirjutanud ka romaani "Mäng" 
Eesti mõttetalgutest on koostatud skemaatilisi kirjeldusi.
1990. aastatel kasutati mõttetalgute meetodit märksa sagedamini kui 2000. aastatel.