Valga maakond

Üldandmed

Valga maakond asub Eesti lõunaosas ning kuulub majandusgeograafilise ja regionaalpoliitilise jaotuse järgi Kagu-Eesti piirkonda (koos Põlva ja Võru maakonnaga). Lisaks kuulub maakond ajalooliste sidemete ja maastikulise omapära poolest Lõuna-Eesti regiooni (koos Põlva, Võru, Viljandi, Tartu ja Jõgeva maakonnaga). Maakonna kogupindala on 1922 km², rahvaarv 30 176 inimest (seisuga 1. jaanuar 2014), ulatus põhja-lõuna suunas 65 kilomeetrit ja ida-lääne suunas 59 kilomeetrit. Valga maakond on rahvaarvult Eesti 12. maakond ja pindalalt 14. maakond.
Maakonna keskusest, Valga linnast, on kaugus Eesti suurematesse linnadesse järgmine: Tallinna 267 km, Tartu 86 km, Viljandi 88 km, Võru 73 km, Põlva 96 km, Pärnu 141 km, Narva 264 km. Riia asub 157 km kaugusel.
Valgamaa piirneb loodes Viljandi, põhjas Tartu, idas Põlva ja Võru maakonnaga ja omab piiri lõuna-edela suunas Läti Vabariigiga (102,4 km).

Kohalikud omavalitsused

Valga maakonnas on kolm omavalitsusüksust: Otepää vald, Tõrva vald ja Valga vald.

Demograafilised näitajad

Arvestuslikult oli seisuga 1. jaanuar 2014 Valga maakonnas 30 176 elanikku, neist 47,5% mehed ja 52,5% naised. Alaealisi (vanuses 0–14) oli 14,93%, tööealisi (vanuses 15–64) 62,65% ja pensioniealisi (65 ja vanemad) 22,41%. 82,63% elanikest olid eestlased ja 12,51% venelased. Elanike tihedus oli 14,8 in/km². Alates aastast 2004 on maakonna rahvaarv kahanenud 4154 inimese võrra. Kahanemise peamiseks põhjuseks üldise loomuliku negatiivse iibe kõrvalt on rändeiive ehk maakonnast lahkunud elanikud.

Pinnamood

Valga maakonna pinnaehitus on väga mitmekesine. Maakonna lääneosa jääb Sakala kõrgustiku kaguossa. Selles on valitsev ürgorgudest liigestatud lainjas moreentasandik siin-seal kerkivate kuplite ning seljakutega. Põhja pool annavad maastikule ilme põhja–lõunasuunalised väikevoored ning madalamatel niiskematel aladel puisniidud ja metsad. Tõrva-Helme ümbrus on tasasem, kuid liigestatud Õhne ja ta lisajõgede orgudest (Tikste ürgorg). Paljudes kohtades paljanduvad seal orgude veerudel aluspõhja liivakivid. Sellel tihedasti asustatud alal vahelduvad laialdased põllumaad niitude, lohkudes asetsevate järvede ja üksikute metsatukkadega. Lõuna pool, Hummuli ja Taagepera ümbruses, leidub ka kuplistikke.

Valga maakonna lõunaosas, Läti Vabariigi piiril esineb laialdane liivaala suurte metsade, nõmmede ja soodega. Maakonna keskosa hõlmab põhja–lõunasuunaline Väike-Emajõe orund ning selle jätkuks olev Valga nõgu, kus valitseb suuremalt osalt lainjas moreenmaastik, läbitud madalatest lamm- või moldorgudest. Orgudest on määravaim Väike-Emajõe org, kuhu Tõlliste kohal suubub Pedeli ürgorg. Valga nõo keskosas esineb laialdane soostunud Korva luht. Laiemad põllualad on levinud Sangaste ja Laatre ümbruses.
Reljeefi vahelduvaim ja kõrgeim osa maakonnast on Otepää ümbruses. Kõrgeimad tipud on Kuutsemägi (217 m), Meegaste mägi (214 m), Harimägi (212 m). Otepää ümbruses on valitsev väga vahelduv kupliline moreenmaastik suurte kuppelmägede ja rohkete järvedega, millest tuntuim on Pühajärv. Kõrgustiku servaaladel on kõrgusvahed küll väikesed, kuid reljeef on seal samuti väga liigestatud. Valga nõost kagus kerkib lääne–idasuunalise vöötmena Karula kuplistik. Eriti vahelduva reljeefiga on kuplistiku idaosa. Lääne suunas pinnavormid madalduvad künnisteks, mis jätkuvad ka Läti Vabariigi piires. Karula ümbrus on rikas järvedest. Tuntuim neist on Karula Pikkjärv kuplistiku põhjaserval.
Maakonna lõunaossa jääb Hargla nõgu – kõrgustikevaheline tasane ala, kus metsade keskel kerkib kohati üksikuid moreenkupleid ja kühme. Omapärase loodusega on Koiva ja Mustjõe orud ning Aheru järve ümbrus.
Maakonna metsamaa pindala on pea 114 000 ha, mis moodustab 56,7% maakonna pindalast. Peamisteks puuliikideks on mänd ja kuusk. Metsad on liigendatud niitude, nõmmede, luhtade ja soodega. Üldpindalast on 7900 hektarit soode all, millest 5400 hektarit kõrgsood ehk rabad. Suurimad rabad on Rubina, Korva ja Lagesoo.

Looduskaitse

Looduskaitsealune territoorium moodustab Valga maakonna kogupindalast umbes 20%. Suurimateks looduskaitseobjektideks Valgamaal on Otepää looduspark, Karula rahvuspark ja Koiva-Mustjõe maastikukaitseala. Kaitsealasid, mille hulka kuuluvad rahvuspargid, looduskaitsealad, maastikukaitsealad ja selle alatüübid, nagu pargid, puistud, arboreetumid, on kokku 60. Suurim neist on Otepää looduspark, mis pindala (22 430 ha) poolest on ühtlasi suurim maastikukaitseala Eestis. Kaitsealust territooriumi, mis peale kaitsealade hõlmab ka hoiualasid ja püsielupaiku, on pindalalt kokku 43 431 ha.
Üksikobjektidena on kaitse all 28 põlispuud ja 5 rändrahnu. Kõrgeim kaitsealune puu, Tsuura kuusk, on jämedaim harilik kuusk Eestis. Puu kõrgus on 29 meetrit ja selle tüve ümbermõõt on 4,32 meetrit. Kõige jämedam puu, Pühajärve sõjatamm, on 6,98-meetrise ümbermõõduga. Valgamaal asub Lõuna-Eesti suurim rändrahn – Helgikivi, mille ümbermõõt on 30,2 meetrit ja maapealne ruumala 61 m³.

Aluspõhi

Maakonna aluspõhja moodustavad Devoni liivakivid, mis on suhteliselt suure poorsusega, vilgurikkad ja nõrgalt tsementeerunud. Suuremal osal maakonna territooriumist levivad Kesk-Devoni Burtnieki lademe heledavärvilised liivakivid, millega vaheldumisi esinevad savi- ja merglikihid. Maakonna põhjaosa kitsal ribal avanevad Kesk-Devoni Aruküla lademe liivakivid, mis on põimjaskihilised aleuroliitide, savide ja dolomiidi vahekihtidega.
Aluspõhja katab kvaternaarsete setete kompleks (glatsiaalsed, limnoglatsiaalsed ja fluvioglatsiaalsed setted). Pindalaliselt domineerib maakonna põhja- ja keskosas moreen. Hajutatult esinevad kruusad-liivad, liivsavid ja soosetted. Pinnakatte geoloogiline ehitus on keeruline (paksus varieerub 10–100 m ja enamgi). Pinnasevesi lasub 0–10 m sügavusel, küngastel kohati sügavamalgi. Ehitusgeoloogiliselt on maakonna pinnased valdavalt hea kandevõimega, kuid ehitustegevust võib takistada reljeef.

Majandus

Valgamaa on peamiselt tööstuse ja põllumajandusega tegelev piirkond, kus asub ka Eesti tuntuim puhke- ja spordikeskus Otepää. 2013. aastal oli maakonna keskmine brutopalk 729 eurot (võrdluseks Eesti keskmisega 949 eurot samal aastal).

Ettevõtlus

31. detsembril 2013 oli Valgamaal kokku 2717 ettevõtet (sh 930 füüsilisest isikust ettevõtjat ja 1787 äriühingut), 677 mittetulundusühingut ja 23 sihtasutust. Suurema keskmise käibega tegevusalad olid puidutöötlemine ning puit- ja korktoodete tootmine, hoonete ehitus, toiduainete tootmine, taime- ja loomakasvatus ja hulgikaubandus. Tähtsal kohal on turism (peamiselt Otepää piirkonnas). Toodete ja teenuste eksport (2013. aastal 142,5 miljonit eurot) oli tunduvalt suurem kui import (81 miljonit eurot).

Põllumajandus ja karjakasvatus

2014 oli Valgamaal põllukultuuride kasvupind kokku 24 123 ha, millest moodustas teravili 13 554 ha, kaunvili 1236 ha, raps ja rüps 2838 ha, kartul 93 ja avamaa köögivili 38 ha. 2013. aasta lõpuks oli põllumajanduslik kogusaak teravilja puhul 40 662 t, kaunvilja 2256 t, rapsi- ja rüpsiseemne 7184 t, kartuli 1228 t ja avamaa köögivilja puhul 190 t.
Kariloomi oli Valga maakonnas 2013. aastal kokku umbes 24 700 looma, kellest veiseid 12 100 (sh piimalehmi 3700), sigu 1200, lambaid ja kodukitsi 7700. Loomakasvatustoodangult toodeti kokku 1233 t liha ja 28 585 t piima.

Muusika ja näitekunst

Rahvapilliõpetaja ja torupillimeister Ants Taul (s. 1950) on sündinud Tõrvas. 1995. aastast on Taul Viljandi Kultuurikolledži rahvapilliõppejõud. Ta on asutanud pereansambli Torupill (1995), mis esinenud paljudes riikides. Valgas on sündinud trompetist Abi Zeider (1920–1999), kes mänginud džässi- ja estraadiorkestrites ning oli Eesti Televisiooni ja Eesti Raadio estraadiorkestri kontsertmeister. Tunnustatud dirigent Peeter Lilje (1950–1993) on sundinud Valgas, kus õppis ka muusikakoolis. Lilje oli Estonia kontsertmeister ja dirigent ning ERSO ja Oulu linnaorkestri peadirigent. Ta juhatas sümfooniaorkestreid paljudes riikides üle maailma.
Madis Kõiv (1929–2014) elas lapsepõlves Tõrvas ja Valgas. Töötanud õppejõu ja teadurina. Kirjutanud näidendeid, proosat ja kuuldemänge ning tegelenud maalikunstiga. Ta on kolmekordne Tuglase novelliauhinna võitja ja Riigivapi IV klassi teenetemärgi kavaler.
Maakonnas sündinud ja kasvanud näitlejatest on laiemale publikule kõige tuntum Holdre vallas sündinud Lembit Eelmäe (1927–2009), kelle kuulsaimaks rolliks võib pidada Jaan Toominga "Põrgupõhja uues Vanapaganas" mängitud Jürkat. Näitleja Meta Luts (1905–1958) sündis Riidaja vallas. Luts alustas lavateed teatris Endla ja töötas seejärel Estonias ning Tallinna Draamateatris. Näitleja Anne Veesaar sündis 1957. aastal Valgas. Veesaar on töötanud Rakvere Teatris ja Vanalinnastuudios. Üks tema tuntumaid osatäitmisi on telesarjas "Õnne 13". Uuema aja näitlejatest on Tõrvast pärit Ugala näitleja ja lavastaja Adeele Sepp (s. 1989), kes on üles astunud ka telesarjades, millest tuntuimaks "Kättemaksukontor". Tõrvast on pärit ka Ugala näitleja Aarne Soro. Pikasilla külast on pärit Lea Tormis (s. 1932), kes on tuntud teatriteadlane ja kriitik.

Sport

Valgamaa spordis on enim tooni andnud suusatamine ja raskejõustik. Valgamaa pikaajalised sporditraditsioonid on kinkinud Eestile esimese olümpiavõitja Alfred Neulandi. Neuland, kes võitis kulla Antwerpeni olümpiamängudel aastal 1920, sündis Valgas aastal 1895. Aastal 1924 lisandus Neulandi kollektsiooni ka olümpiahõbe Pariisist. Valgast pärit käija Bruno Junk on võitnud olümpiamängudelt kaks pronksmedalit. Aastal 1952 sai ta sellega hakkama Helsingis ja 1956 Melbourne'is.
Otepääl, endises Pühajärve vallas sündinud August Englas on tulnud maailmameistriks Kreeka-Rooma maadluses aastal 1953 ja vabamaadluses aastal 1954. Kergejõustiklastest on Valgast (täpsemalt Valka poolsest osast) pärit neli korda olümpiamängudel osalenud Pavel Loskutov. Raimond Lutsu õpilase parimaks saavutuseks on EM-i hõbemedal meeste maratonijooksus (2002).
Valgas on püstitatud kolm Eesti rekordtulemust kergejõustikus, millest tuntuim on Eesti odaviskerekord 87.83, mis on Andrus Värniku nimel ja visatud 2003. aasta 19. augustil. Tipptulemusena on märgitud rekorditeraamatusse ka Anu Teesaare naiste kümnevõistluse rekord 6411 (5. september 2004) ja Jekaterina Jutkina naiste 5 kilomeetri käimistulemus 24.07 (7. juuni 2003). Pallimängudes on Valgamaal ette näidata ainus Eesti meistrivõistluste kuldmedal meeste käsipallis, mille võitis võistkond Valga Maret-Sport aastal 1992. Valgal on Eesti meistriliigavõistkond nii korv- kui ka käsipallis.
Valgast on pärit mitu tuntud sporditreenerit eesotsas Rein Ahuniga, kes on olnud kergejõustikutalentide Märt Israeli ja praegu NFL-is mängiva Margus Hundi treeneriks. Eesti üks läbi aegade parimaid käsipallureid Kaupo Palmar alustas oma käsipallitreeninguid Valgas aastal 1985. Kahel korral Eesti parimaks käsipalluriks valitud Palmari esimesed juhendajad olid Ebba Lõokene ja Ülo Mere.
Valgamaal asub tuntud talispordi- ja suusalinn Otepää, kus on korraldatud murdmaasuusatamise MK-etappe. Esimene neist toimus aastal 1999. Aastatel 2003–2012 toimusid MK-etapid Otepääl igal aastal, seejärel 2015. ja 2017. aastal. Audentese Spordigümnaasiumi Otepää filiaalis on hariduse omandanud paljud tuntud Eesti spordikuulsused nagu näiteks maanteeratturid Rein Taaramäe, Tanel Kangert ja Rene Mandri ning murdamaasuusatajad Aivar Rehemaa ja Algo Kärp.
Tuntumatest talisportlastest on maakonnast pärit kolmekordne olümpialane suusatamises Elmo Kassin (Valga), suusataja Kein Einaste (Sangaste), laskesuusataja Kalju Ojaste (Otepää) ja kelgutaja Helen Novikov (Tõrva). Kunagisest Kaagjärve vallast on pärit tuntud spordipedagoog ja Eesti suusakoondise juhina kahel OM-il käinud Kaarel Zilmer.
Valgamaa spordielu koordineerib Valgamaa Spordiliit, mis on asutatud 30. novembril 1995. Spordiliidu juhatuse esimees on Tiit Kattai.

Meedia

Valga linnas asub nädalas kolm korda ilmuva maakonnalehe Valgamaalane toimetus. Ajaleht kuulub koos Pärnu Postimehe, Sakala, Virumaa Teataja ja Järva Teatajaga meediaettevõttesse AS Eesti Meedia.
Tõrva linna, Helme ja Põdrala valla piirkonnas toimuvaid sündmusi kajastab kord kuus ilmuv Helme Kihelkonnaleht. Otepää vald koos Palupera, Puka ja Sangaste vallaga annab välja ühist piirkondlikku häälekandjat Otepää Teataja, mis ilmub kaks korda kuus.
Valga linnas asub maakonna ainuke alaline raadiojaam Ruut FM. Periooditi tegutseb Valga maakonnas noorte eestvedamisel Tõrva Raadio.

Haridus ja noorsootöö

Õppeaastal 2013/2014 oli maakonnas kokku 23 õppeasutust. Nendest 20 munitsipaalkoolid ehk õppeasutused hallatud kohaliku omavalitsuse poolt, kaks ametlikku riigikooli ja üks erakool. Munitsipaalkoolide hulka kuulub 7 gümnaasiumi ja keskkooli (üks kaugõppegümnaasium) ja 13 põhikooli. Riigikoolidest on maakonnas Valga Jaanikese Kool ja Valgamaa Kutseõppekeskus. Maakonna ainukeseks erakooliks on Audentese Spordigümnaasiumi Otepää filiaal.
Valga maakonna suurimad (õpilaste arvu põhjal 2013/2014) koolid on: Valga Põhikool (846), Tõrva Gümnaasium (446), Valgamaa kutseõppekeskus (415), Valga Vene Gümnaasium (1. septembrist 2015 jätkab Valga vene gümnaasium põhikoolina, kandes nime Valga Priimetsa kool) (391) ja Otepää Gümnaasium (387).
Eesti hariduse infosüsteemi andmete põhjal on Valgamaal 7 huvikooli: Valga Muusikakool, Tõrva Muusikakool, Otepää Muusikakool, Puka Kunstikool, Valga Kultuuri- ja huvialakeskus, Valgamaa Noorte Tehnikakeskus ja Valga Ukraina Laupäevakool Kalõna.
Koolides õppis 2014. aastal kokku 3700 õpilast ja töötas kokku 481 pedagoogi (lisaks aineõpetajatele ka koolide juhtkond). Lisaks töötavad koolides mitmed erialaspetsialistid – huvijuhid, infojuhid, logopeedid, psühholoogid, sotsiaalpedagoogid ja eripedagoogid. Valgamaa aasta õpetaja 2014 nimetuse pälvis Valga Jaanikese kooli õpetaja Jelena Sljusartšuk.

Keskaeg

Maakonna ajalugu ulatub Saksa vallutuse aegsesse asustusse 13. sajandil, mille kohta leidub andmeid Läti Henriku kroonikas. See nimetab Eesti-Läti piiriks Ümera jõge. Ajaloolased on selleks pakkunud ka Säde jõge, mis lõuna poolt Valga külje alt läbis Tireli soo põhjaosa ning voolas Burtnieki järve. Suur Tireli soo ja Säde jõe ülemjooksu ümbritsevad heinamaad ja metsad olid vanasti küllap veel laialdasemad ja läbipääsmatumad ning seega piiriks nagu loodud.
Muistne (13. sajandi) rahvuspiir on kulgenud hoopis teisest kohast. Arvatavasti olid Härgmäe ümbruse alad tollal eestlastega asustatud ning rahvuspiir kulges arvatavasti Säde jõe allikailt metsi mööda Koiva jõe kõige põhjapoolsema kääruni ja sealt edasi Koiva jõge mööda. Ei ole muidugi ka välistatud, et Kaagjärve ümbrus kuulus toona koos Valga linna alaga latgalitele.
13. sajandil toimunud ristisõdade ja muistse vabadusvõitluse järgselt kujunes Valgamaa ajaloolise Vana-Liivimaa loomulikuks keskuseks, kust läksid läbi tähtsamad liiklemisteed nii põhjast, lõunast kui ka idast, omades seega suurt strateegilist tähtsust.

Varauusaeg

3. juulil 1783 kehtestas keisrinna Katariina II Balti provintsides uue halduskorra ning moodustas peaasjalikult Riia ja Võnnu kreisidest seni Riia maakonda kuulunud Valga linna ümber Valga kreisi. Tollane Valga maakond koosnes üheteistkümnest vallast, millest üheksa asus praeguse Läti aladel ja ainult kaks – Luke (läti k Lugaži, saksa k Luhde) ja Härgmäe (läti k Ērģeme, saksa k Ermes) – ulatusid servapidi ka praeguse Eesti alale, peamiselt Valga linna ümbruses. Uue kreisi tõmbekeskuseks muutus Valga linn, mis oli saanud linnaõigused juba 1584. aastal Poola kuningalt Stefan Batorylt.
1789. aastal elas Valgas 891 inimest. Seoses Valga linna muutumisega kreisilinnaks rajati sinna Jaani kirik, aastail 1783–1786 valmis kreisiametiasutuste hoone (hilisem vangla).

Iseseisvumine

Valga maakond moodustati enam-vähem tänapäevasel kujul 6. septembril 1920, mil Vabadussõja kulg ja kujunenud olukord nõudsid Valga kui tähtsa keskuse eraldamist teistest maakondadest.
11. veebruaril 1921 määras valitsus kindlaks Valga maakonna maa-ala. Võru maakonnast laenati Kaagjärve, Karula, Laanemetsa ja Taheva, Tartu maakonnast Tõlliste, Laatre, Sangaste, Keeni ja Kuigatsi vallad. Viljandi maakonnast aga Jõgeveste, Patküla, Koorküla, Taagepera, Leebiku, Helme, Lõve ja Hummuli vallad. Hiljem toimus maakonnas rida haldusterritoriaalseid muutusi. 1921. aastal eraldati Patküla vallast Holdre vald ja Tõrva alev, aasta hiljem liideti Paju valla koosseisus olnud Puraküla Valga linnaga, aastal 1924 aga Paju vald Sooru vallaga, 2. juulil 1926 sai Tõrva linnaks. Seega oli Valga maakonnas 1920. aastate teisest poolest 1939. aastani kokku 19 valda.
1939. aastal toimunud haldusreformiga ühendati paljud väikesed vallad elujõulisemateks. Maakonda jäi kümme valda: Helme, Hummuli, Kaagjärve, Karula, Kuigatsi, Põdrala, Sangaste, Taheva, Tõlliste, Vaoküla vald.

Teine maailmasõda ja okupatsioon

Viimane Eesti okupeerimise eelne Valga maavanem Värdi Vellner pidi võimu loovutama 8. juulil 1940. Sellest hoolimata kestis 1939. aastal kehtestatud haldusjaotus 1950. aastani, mil Eestis moodustati 39 maarajooni, mis omakorda jagunesid 636 külanõukoguks.
Praegune Valga maakonna territoorium jagunes kolmeks: Valga, Tõrva ja Otepää rajooniks. 1952. aastal moodustati aga Eesti NSV koosseisus Tallinna, Tartu ja Pärnu oblast. Valga kuulus Tartu oblasti koosseisu.
1959. aastal asuti väikseid rajoone likvideerima. Kadusid Antsla, Otepää ja Tõrva rajoonid. Valga rajooniga liideti Tõrva linn ning Haabsaare, Helme, Koorküla, Mõniste, Riidaja ja Taagepera külanõukogu. Otepää linn, Otepää ja Pühajärve külanõukogu liideti seevastu hoopis Elva rajooniga. 1961. aastal läks aga Mõniste Võru rajooni koosseisu.
Järgmisel aastal tulid Valga rajooni koosseisu Otepää linn, Aakre, Otepää ja Palupera külanõukogu. Aasta pärast tuli lisa Põlva rajoonist ja 1966. aastal Valtina ümbrus Võru rajoonist. Sellega olid Valga rajooni piirid lõplikult paigas.
Detsembris 1989 sai Valga maakonna volikogu otsusega toonasest Valga rajooni täitevkomitee esimehest Uno Heinlast esimene taasiseseisvumise järgne Valga maavanem. Järgmise aasta 22. veebruaril reorganiseeriti Valga Rajooni RSN Täitevkomitee taas Valga maakonnavalitsuseks.

Taasiseseisvumine

1. jaanuarist 1999 on Valgamaal kolm linna: Valga, Tõrva ja Otepää. Neist Otepää on staatuselt vallasisene linn. Valdu on 11: Helme, Hummuli, Karula, Palupera, Puka, Põdrala, Otepää, Sangaste, Taheva, Tõlliste ja Õru.