google/wiki40b huggingface dataset:
Ants Nilson

Ants Nilson (sündinud 16. juunil 1931 Pärnus) on Eesti keemik.

Elulugu

Nilson lõpetas 1950. aastal Viljandi 2. Keskkooli ja 1955. aastal Tartu Riikliku Ülikooli keemiaosakonna. Seejärel õppis ta 1964–1967 Moskva Riikliku Ülikooli aspirantuuris, mille lõpetas 1967 keemiakandidaadina väitekirjaga mõningate aromaatsete aso- ja asometiinühendite kompleksimoodustamise spektrograafiast.
Ta oli 1955–1961 Tartu tehastes keemiainsener, 1961–1963 ja 1966–1969 Eesti Põllumajandusakadeemia keemiakateedri assistent, 1969–1974 vanemõpetaja, 1974–1979 dotsent, 1979–1994 kateedri juhataja ja professor, 1994–1997 keemiaosakonna juhataja ja professor ning on aastast 1997 emeriitprofessor. 1976–1979 töötas Ants Nilson Alžeerias Hüdrotehnika ja Melioratsiooni Instituudis keemia kateedri dotsendi ja juhatajana. 
Nilson on õpetanud orgaanilist, anorgaanilist, analüütilist ja üldkeemiat ning keemilist ökoloogiat.

Teadustöö

Ants Nilson on uurinud füsikokeemiliste analüüsimeetodite rakendamist bioaktiivsete orgaaniliste ühendite analüüsis, feromoonide ja kairomoonide keemiat ning keemilist ökoloogiat.

Fotograafia

1950. aastast oli Nilson Tartu Akadeemilise Meeskoori ja 1990. aastast Eesti Meestelaulu Seltsi Tartu Meeskoori fotokroonik

Isiklikku

Ants Nilson on kooliõpetaja ja raamatupidaja poeg, Tiit ja Jüri Nilsoni vend.
Schwazi ringkond

Geograafia

Ringkonda kuulub osaliselt Alam-Inntal, kogu Zillertal koos kõrvalorgudega (nagu Tuxertal) ja Achental koos Achenseega. Mäestikud ringkonnas on Tuxi Alpid, Zillertali Alpid, Kitzbüheli Alpid, Karwendel ja Brandenbergi Alpid.
Khalifa Haftar

Khalifa Belqasim Haftar (araabia keeles خليفة بلقاسم حفتر; sündinud 1943 Ajdabiyas) on Liibüa sõjaväelane, välimarssal ja feldmarssal.
Ta sündis aastal 1943 Ajdabiyas Al Wahati omavalitsuses. Ta on lõpetanud Benghazi Sõjaväeakadeemia. Ta on täiendanud end Nõukogude Liidus ja Egiptuses. Ta toetab Liibüa idaosa valitsust.
Ta on Liibüa Rahvusarmee (LNA) juht. 2019. aasta alguse seisuga on LNA vallutanud suuremad linnad Liibüa lõunaosas.
2019. aasta 3. aprillil teatasid Haftarile lojaalsed väed, et nad on valmis puhastama Liibüa lääneosa terroristidest ja palgasõduritest.
Järgmisel päeval käskis Haftar LNA-l alustada Tripoli vallutamist. Õhtul vallutas LNA Tripolist 27 kilomeetri kaugusel asuva turvatõkke lahinguta. 
5. aprillil üritas LNA hõivata Zawiya linnas asuvat baasi, ent kohalike võitlejate vastuseisu tõttu see nurjus.
6. aprillil hõivas LNA Tripoli rahvusvahelise lennuvälja, mida üritasid takistada ühtsusvalitsust toetavad relvarühmitused õhurünnakuga Al-‘Azīzīyah piirkonnas Liibüa lääneosast Mişrātah lääneosast õhku tõusnud lennukitega.
14. aprilli seisuga on Maailma Terviseorganisatsiooni andmetel lahingutes surma saanud 121 ja haavata 561 inimest.
August Kitsapea

August Kitsapea (22. juuli 1904 Raikküla vald, Harjumaa – 10. veebruar 1966 Sydney) oli Eesti sõjaväelane (major).

Elukäik

Lõpetas Tallinna Tehnikumi eeltehnikumis III aasta esimese semestri, mis vastas keskkooli 6. klassile. Asus 7. septembril 1921 Sõjakooli õppima. Lõpetas selle 1924. aastal ja ülendati nooremleitnandiks. Asus teenima Lennuväerügementi.
Õppis lennuväerügemendi õppejaoskonnas lendurite kursusel, mille lõpetas 1925. aastal. Viidi seejärel üle Tartus asunud eskadrilli nr 1 lenduriks, mis 1. aprillist 1927 nimetati eskadrilliks nr 5. Õppis alates 1927 Tartu Ülikoolis majandusteadust, kuid õpingud jäid aasta pärast pooleli. Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane.
1929. aastal lõpetas Tallinnas asunud eskadrillis nr 9 lendurinstruktorite kursuse ning töötas järgmisel aastal mõned kuud sama eskadrilli instruktorina. 1. juulist 1930 viidi üle Tartus loodud Üksikusse Lennuväedivisjoni nr 2 ning määrati I salga ülema kohale. 1932. aasta suvel kuulus lendurite hulka, kes tõid Inglismaalt Eestisse Avro 626 tüüpi õppelennukid. 20. oktoobrist 1936 määrati ÜLD nr 2 tehnikajaoskonna ülema kohale. 20. juulist 24. oktoobrini 1939 oli lähetuses Inglismaal, et vastu võtta sealt ostetud Supermarine Spitfire ja Westland Lysanderi tüüpi lennukid. Alanud sõja tõttu jäid lennukid saamata. 24. aprillist 1. juunini 1940 viibis Saksamaal seoses sealt ostetud luurelennukite Henschel Hs 126B-1 kojutoomisega. 
Annekteeritud Eestis loeti alates 27. septembrist 1940 August Kitsapea teenistuses olevaks Lennuväe baasi juures, kuna Lennuväedivisjoni nr 2 tehnikajaoskonna varad olid koondatud sinna. 1. oktoobrist 1940 vabastati ta ametikoha koondamise tõttu ametist ning lähetati Sõjavägede Staapi kindralmajor Jaan Kruusi käsutusse. 31. oktoobril 1940 määras uus võim ta Eesti 2. Lennuväedivisjoni likvidaatori abiks ning 10. novembril 1940 vallandati ta teenistusest koosseisude koondamise tõttu. Kitsapea töötas seejärel Rapla Masintraktorijaamas vanemmehaanikuna. 
1941. aasta suvel võitles taganevate Nõukogude sõjaväeosade vastu Hirvelaane pataljonis, pärast major Hans Hirvelaane langemist 20. septembril 1941 Rapla lahingus võttis August Kitsapea pataljoni juhtimise üle. Pärast pataljoni likvideerimist määrasid Saksa okupatsioonivõimud ta Tartu Omakaitse Maleva 7. (Jõgeva) pataljoni ülemaks. 1944. aasta alul moodustati igas Omakaitse malevas üks neljast kompaniist koosnev lahingpataljon. August Kitsapea määrati Tartu maleva lahingpataljoni ülemaks. Tartu ning Võru lahingpataljonidest moodustati Tartumaa Omakaitse lahingrügement, mis asus Peipsi järve äärde rannakaitsele.
Pärast Punaarmee sissetungi Eestisse põgenes ta 1944. aasta sügisel Saksamaale. 1947. aastal emigreerus A.Kitsapea Saksamaalt Geislingeni põgenikelaagrist Austraaliasse. Ta oli esialgu Dunlopi firmas tööline, ostis seejärele omale farmi Sydney lähedal West Hoxtonis. Hiljem töötas ta arveametnikuna kohalikus eestlasele kuuluvas firmas Marine Plastic Co Pty.
Intressimäär

Intressimäär on intressisumma, mida laenuvõtjad maksavad raha kasutamise eest kindla perioodi jooksul. Intressimäära väljendatakse protsentuaalse osana laenusummast.
Peamine raha ringlusse andja on keskpank, kes määrab oma emiteeritavale valuutale intressimäära, mis on baasmääraks keskpangast laenu võtvatele asutustele. Pangad, kes on võtnud keskpangast laenu, peavad arvestama kaasnevate kuludega ning oodatava kasumiga. Sel põhjusel on panga intressimäär keskpanga omast kõrgem. Eraisikutele ja ettevõtetele on laenu võtmise aluseks panga määratud intressimäär. Kui eraisik või ettevõte peaks oma laenu edasi laenama, siis järgmine laenuvõtja peab lähtuma eraisiku või ettevõtte kehtestatud intressimäärast.
Eestis kujunevad intressimäärad Euroopa Keskpanga rakendatava rahapoliitika järgi.

Euribori muutused

Peamine põhjus, miks euribor muutub, on Euroopa Keskpanga intressipoliitika. Selle eesmärk on hoida majandus euroalal stabiilsena. Euribori mõjutab intressimäär, mille põhjal Euroopa Keskpank laenab teistele pankadele raha või millisel määral ta on nõus maksma intresse pankade enda juures hoiustatud rahale. Euribor tõuseb, kui Euroopa Keskpank otsustab tõsta intressimäärasid. Vahel juhtub, et euribor langeb nulli lähedale või miinusesse. Kui euribor on negatiivne, siis loetakse selle väärtus nulliks. Sellisel juhul lähtutakse laenu tagasimaksmisel ainult panga marginaalist, mis muudab laenu soodsamaks. Kuna euribor võib kardinaalselt muutuda, annab panga marginaal seega hea ettekujutuse sellest, kui kulukaks võib laen muutuda.
Ayrton Preciado

Eduar Ayrton Preciado García (sündinud 17. juulil 1994 Esmeraldases) on Ecuadori jalgpallur. 
Ta mängib ründajana Mehhiko kõrgliiga klubis Santos Laguna ja Ecuadori jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri 2010. aastal kodumaal Deportivo Quitos. Seejärel mängis ta aastatel 2013–2015 kaks hooaega Portugali esiliiga klubides C.D. Trofense ja Leixões. 2015. aastal naasis ta Ecuadori, liitudes kõrgliiga klubiga S.D. Aucas. 2017. aastal suundus ta teise Ecuadori kõrgliiga klubisse C.S. Emelec. 2011. aastal tuli ta Ecuadori meistriks Deportivo Quitoga ja 2017. aastal Emeleciga.
Santos Lagunas mängib ta alates 2018. aastast.
Ecuadori jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 2017. aastal. Koondisekarjääri esimese värava lõi 9. juunil 2019 sõprusmängus Mehhiko vastu. 2019. aastal valiti ta Copa Américal osalevasse Ecuadori koondisse.
Võllamägi

Võllapuu Võllamäel

Võllamäel ehitatud võllas oli kolme sambaga kiviehitis, "suurlinna võllas", sest selliseid ehitisi oli lubatud püstitada vaid suurtes linnades. Iga võllasambapaari vahele oli asetatud võlla põikpuu, igale põikpuule võis puua kaks kurjategijat (peamiselt vargaid) ja ühelt sambalt teise sambapaari vahelise põikpuu keskele toetuvale põikpuule veel seitsmes nn Erzdieb – peavaras. 
Lisaks võllaehitisele oli Võllamäe piirkonnas, hilisema Ameerika tänava ääres ka kaks nn. hukkamisratast, mille kodarate külge karistatav seoti; kolma terava tipuga hukkamiseks teibasseajamise läbi.
Võllaid oli vanas Tallinnas veelgi – lastestaadioni lähedal (Suur-Ameerika tänav 3, 3A) ja Viru värava ees (vähemalt 16. sajandil).

Tee Võllamäele

Tallinna seisuslik omavalitsus – Tallinna raad oma ülesannete täitmisel "õiguslikkuse ja korra tagamisel" võis mõista vastavalt toime pandud kuriteo raskusele ja asjaoludest lähtudes karistuseks surmanuhtluse. Surmanuhtlust oli viit liiki – elusalt poomine, rattasurm, elusalt matmine (naistele), poomine ja pea maharaiumine. 
Surmamõistetud toimetati läbi Harju tänava – Harju väravate – Roosikrantsi tänava üle Tõnismäe mööda endist Vaestepatuste tänavat (praeguses mõistes Kosmose kino ja endise Sõnajala kaupluse vahelt EKE maja – praeguse Swedbanki) ette Võllamäele, kus linna timukas viis otsuse täide.

Hukatud

Võllamäel – tänapäeva Liivalaia tänaval, Liivalaia 8a juures, 1994. aasta suvel ehitustööde ajal arheoloog Ain Lavi juhendamisel läbi viidud arheoloogiliste väljakaevamiste käigus leiti Võllamäel kolmnurkse põhiplaaniga kivivõllase paeplaatidest trepi ja müürifragmentide vahelt vähemalt 110 inimese korratult paiknevad luud ning viis meetrit eemal asunud hauast seitse korratult asetsevat luustikku, millest enamikul puudus kolju ning käed olid selja taha seotud. Antropoloogide hinnanguil leidus nende seas 20–25-aastasi üheksateist, 16–20-aastasi kaksteist ja 13–16 aastasi neli.
Võllamäe kõrval, praeguse Tallinna Polütehnikumi territooriumil oli timuka eluase.
Silmuskudumine

Silmuskudumine on lõngast või niidist silmuseliste tekstiilide valmistamine. Kududa saab käsitsi kudumisvarrastega või kudumismasinaga.
Kangakudumisel jookseb lõng või niit riides sirgelt ning koe- ja lõimelõngad asetsevad omavahel risti. Silmuskoes jookseb lõng looklevalt ja moodustab igal real silmuseid, mis on ühendatud eelneva ja järgneva rea silmuste külge. Silmuseline kude annab tekstiilile suurema elastsuse.

Käsitsi kudumine

Käsitsi kudumisel on kaheks põhiliseks tehnikaks edasi-tagasi (tulemuseks on tasapinnaline ese) ja ringselt kudumine (tulemuseks on silinder). Edasi-tagasi kudumisel kasutatakse kahte varrast (kuigi sobivad ka ringvardad), ringselt kudumisel enamasti viit varrast või ringvardaid. Mütsid, sokid, kindad ja varrukad on enamasti kootud ringselt. Edasi-tagasi on tavaliselt kootud sallid, tekid ja kampsunite esi- ja tagatükid.
De Havilland Comet

Ajalugu

De Havilland Comet on ka üks ebaõnnestunumaid lennukitüüpe lennunduse ajaloos. Alguses eeskujulikke tulemusi näidanud lennukid hakkasid lendudel järjest kaduma. Comet lendas enamasti kontinentidevahelistel liinidel ja lennukid kaotati seetõttu just ookeani kohal, mistõttu jäid õnnetuste põhjused esialgu ebaselgeks. De Havilland Comet lennud peatati õnnetuste tagajärjel korduvalt ning katastroofi põhjusi leidmata taastati jälle, kuni lõpuks seitsmenda õnnetuse järel lõpetati nende lennud jäädavalt. 
Katastroofide põhjused selgusid mõni aeg hiljem, kuni põhjaliku uurimistöö põhjal suudeti paremini mõista suurtel kõrgustel valitseva madala temperatuuri ning lennuki salongi- ja välisrõhu vahe tõttu tekkinud kerestruktuuri sisemistest pingetest tingitud metalli väsimust. Osaliselt oli just De Havilland Cometi valus kogemus põhjuseks, miks reageeriti nii otsustavalt ülehelikiiruselise reaktiivreisilennuki Concorde õnnetusele 2000. aastal. Concorde oli samasugune uus väljakutse loodusele, nagu seda oli omal ajal Comet.
4. oktoobril 1958 võeti liinilendudele uuendatud Comet (Comet 4 nime all), kuid see ei osutunud varasema eelkäija halva maine tõttu edukaks. Lisaks oleks lend Londonist New Yorki endiselt nõudnud vahepealset tankimispeatust Ganderi lennujaamas Newfoundlandil. Selleks ajaks olid edukalt liinilendudele võetud palju täiuslikumad USA reaktiivreisilennukid Boeing 707 ja Douglas DC-8, mis olid suuremad, kiiremad, suurema lennukaugusega ja ökonoomsemad. Pan Ami värvides 707 lendas esimest korda New Yorgist Londonisse juba kuu lõpus, ning 1960. aastal hakkas sellel liinil kasutama ka Douglas DC-8. Viimane Comet 4 ehitati 1964. aastal. Senine Cometite peamine kasutaja BOAC (British Overseas Airways Corporation) oli juba 1956. aastal Boeniguga sõlminud lepingu 707 ostmiseks. Esimene BOAC värvides Boeing 707 tõusis õhku 1960. aastal.
Sani Abacha

Sani Abacha (20. september 1943 Kano, Nigeeria – 8. juuni 1998 Abuja, Nigeeria) oli hausa päritolu Nigeeria sõjaväelane ja poliitik, Nigeeria Ajutise Valitseva Nõukogu esimees 1993–1998.
Ta sai Suurbritannias ja Nigeerias sõjaväelise hariduse.
Ta teenis Nigeeria sõjaväes 1963. aastast ja tegi edukat sõjaväelist karjääri (1975 kolonel; 1980 brigaadikindral) ja osales sõjaväelises riigipöördes detsembris 1983, millega Ibrahim Babangida kukutas valitud presidendi Alhaji Shehu Shagari.
Aastal 1985 sooritas Babangida teise riigipöörde ja kinnitas ennast võimule Rahva Juhina. Abachast sai siis armee staabiülem (1985) ning 1989 relvajõudude staabiülem. Ta sai 1993 ka kaitseministri koha ja oli teine mees, keda Babangida usaldas.
1993. aasta valimistel võitis ootamatult Sotsiaaldemokraatide kandidaat Moshood Abiola, kuid sõjaväeline valitsus tühistas peagi valimistulemused.
Abacha kasutas ära avalikkuse rahulolematust ja võttis novembris 1993 ise võimu (1993. aasta Nigeeria sõjaväeline riigipööre). Kuigi ta lubas taastada tsiviilvalitsuse 1995. aastal, lammutas ta suurema osa demokraatlikke institutsioone ja omastas 4 miljardit dollarit riigi naftatuludest. Juunis 1994 kuulutas Abiola end riigi täiesti õigusjärgseks presidendiks ja edasistest tema poolt lubatud muutustest ei teostunud ükski.
10. novembril 1995 hukati kirjanik ja keskkonnaekspert Ken Saro-Wiwa ja veel kaheksa aktivisti naftarikkast Ogonilandist süüdistatuna riigireetmises. Pärast seda intsidenti heideti Nigeeria kohe Briti Rahvaste Ühendusest välja.
Märtsis 1997 süüdistas Abacha riigireetmises ka ise eksiili läinud Wole Soyinkat, Nobeli auhinna laureaati ja Nigeeria tuntuimat kirjanikku.
Kuigi Abacha oktoobris 1995 lubas pärast 1998. aasta valimisi tagasi astuda, vihjas ta 1997. aasta alguses, et ta võib-olla siiski soovib jätkata riigijuhi ametis ja võib-olla koguni valimistel osaleda.
Kui tema toetajad olid teinud puhastustöö vastaskandidaatide hulgas, pani ta ennast valimisnimekirja kõigi viie poliitilise partei eest (aprillis 1998). Nende valimisteni ta ei elanud. Valimised pidid toimuma 1. augustil, kuid ta suri 8. juunil loomulikku surma.
Internetis on levinud rämpspost, milles Sani Abacha lähisugulastena esinevad inimesed püüavad lihtsameelsetelt, aga ahnetelt inimestelt raha välja petta.
Ömürbek Tekebajev

Ömürbek Tekebajev (Өмүрбек Текебаев, sündinud 22. detsembril 1958) on Kõrgõzstani poliitik, kes oli aastatel 2005–2006 parlamendi esimees ja aastal 2010 ajutise valitsuse asejuht. Ta on sotsialistliku partei Ata-Meken (Isamaa) juht.
Tekebajev on lõpetanud Kirgiisi Riikliku Ülikooli füüsikateaduskonna füüsikaõpetajana (1981) ja õigusteaduskonna (1994). Kuni 1991. aastani töötas ta füüsikaõpetaja ja metoodikuna, seejärel kohalikus omavalitsuses. 1990. aastal valiti ta Kirgiisi NSV Ülemnõukogu saadikuks, 1991. aastal Nõukogude Liidu Ülemnõukogu Vabariikide Nõukogu liikmeks.
Tekebajev oli üks partei Erkin Kõrgõzstan rajajaid 1991. aastal. Partei aga lõhenes ning Tekebajevi juhitud tiib sai nimeks Ata-Meken.
Tekebajev oli Askar Akajevi valitsusajal juhtiv opositsioonitegelane ning kandideeris 1995. ja 2000. aastal presidendiks. 2000. aasta valimistel jäi ta Ata-Mekeni ja Ar-Namõsi toetatud kandidaadina 14%-ga häältest Akajevi järel teiseks. Opositsioon leidis, et valimistulemusi võltsiti.
1995. aastal valiti Tekebajev Ata-Mekeni esindajana parlamendi liikmeks. 2000. aastal valiti ta uuesti parlamenti ja temast sai parlamendi aseesimees.
2005. aastal toimunud parlamendivalimiste järel valiti Tekebajev parlamendi esimeheks. Puhkenud Tulbirevolutsiooni järel ei tunnistanud kukutatud Akajev presidendi kohusetäitjaks tõusnud Kurmanbek Bakijevi volitusi, kuid oli nõus Tekebajeviga läbi rääkima. Läbirääkimised ebaõnnestusid.
27. veebruaril 2006 astus Tekebajev konflikti tõttu president Bakijeviga parlamendi esimehe kohalt tagasi.
2006. aasta septembris vahistati Tekebajev lühikeseks ajaks Varssavis, kuna tema pagasist leiti heroiiniga täidetud matrjoška. Politsei jõudis kiiresti veendumusele, et narkootikumid on pagasisse sokutatud poliitiku süüdlaseks lavastamiseks. Kõrgõzstani parlamendis moodustatud uurimiskomisjon leidis, et tegemist oli provokatsiooniga opositsiooniliidri diskrediteerimiseks ja avaldas veendumust, et intsidendiga on seotud Riiklik Julgeolekuteenistus. Peamiseks kahtlusaluseks oli Julgeolekuteenistuse asejuht, presidendi vend Džanõbek Bakijev, kes süüd eitas, kuid ametist taandus.
7. aprillil 2010 nimetas Bakijevi võimult tõuganud ülestõusu käigus võimu võtnud ajutine valitsus Tekebajevi aseesimeheks. 30. aprillil sai temast ühtlasi põhiseadust välja töötava nõukogu esimees.

Isiklikku

Ta on abielus. Tal on kaks tütart ja kolm poega.
Ömürbeki vend Asõlbek on olnud parlamendi liige, Ata-Mekeni koordinaator ja televisioonifirma September juht.
Pauluse kirjad

Pauluse kirjad on seitse kirja Uues Testamendis, mille autoriks peetakse Paulust. Ülejäänud kirjad, mida on varem omistatud Paulusele on religiooniteadlased nüüdseks omistanud Pauluse õpilastele.
Kõik Pauluse kirjad pärinevad ajast pärast Jeruusalemma nõupidamist (40. aastatel pKr) ja on suunatud kreekakeelsetele kuulajatele.
Pauluse kirjad on: Pauluse kiri roomlastele, Pauluse Esimene kiri korintlastele, Pauluse Teine kiri korintlastele, Pauluse kiri galaatlastele, Pauluse kiri filiplastele, Pauluse esimene kiri tessalooniklastele, Pauluse kiri Fileemonile.
Paulus oli väljaõppe saanud Hilleli teoloogiakoolis. Kirjad näitavad, et Paulus valdas tolleaegset juudi teoloogia eksegeetilisi meetodeid. Tema kirjades on täpsed Vana Testamendi seletused: ahelseletus (5Ms 30:12-14 paikneb Rm 10:6-9 sees), tüpoloogiline seletus (1Kr 10:1j; Gl 4:21-31; Rm 9:13) ja allegooriline seletus (1Kr 9:9j).
Lauguta mõis

Lauguta mõis (ka Lõuguta mõis, saksa keeles Laukota) oli rüütlimõis Ridala kihelkonnas Läänemaal. Nüüdisajal jääb mõis Lääne maakonda Haapsalu linna.
Mõis eraldati Asukülast aastal 1794.
Pildi skaleerimine

Pildi skaleerimine (ingl image scaling) tähendab arvutigraafikas ja digitaalses pilditöötluses digitaalse pildi suuruse muutmist.
Vektorgraafikat on võimalik skaleerida pildi kvaliteeti kaotamata, skaleerides pilti moodustavaid primitiive geomeetriliste teisendustega. Rastergraafika skaleerimisel tuleb luua uus pilt, millel on rohkem või vähem piksleid. Pildi ja pikslite arvu vähendamisega kaasneb tavaliselt märgatav kvaliteedikadu. Digitaalse signaalitöötluse seisukohalt on rastergraafika skaleerimine kahedimensiooniline näide diskreetimissagedusteisendusest – diskreetse signaali teisendamisest ühest diskreetimissagedusest teise.

Matemaatika

Pildi skaleerimist võib mõista kui teatud sorti pildi taasdiskreetimist või pildi taastamist Nyquisti-Shannoni diskreetimisteoreemi mõttes. Vastavalt sellele teoreemile tuleb enne suurema resolutsiooniga originaali vähendamist kasutada sobivat 2D aliasevastast filtrit, et vältida artefakte. Pilt vähendatakse informatsiooniks, mida suudab kanda tulemuseks olev väiksem pilt.
Pildi suurendamisel asendab aliasevastast filtrit taastusfilter.
Keerulisem lähenemine suurendamisele käsitleb probleemi pöördprobleemina, vastates küsimusele, kuidas saaks luua usutavat pilti, mis näeks pärast vähendamist välja nagu sisendpilt. Selle jaoks on kasutatud mitmesuguseid meetodeid, nende hulgas optimeerimistehnikaid regulatsiooni termidega ja masinõpet.

Üldine

Piltide skaleerimist kasutavad muuhulgas veebibrauserid, pilditöötlustarkvara, pitide ja failide lugejad, tarkvaralised suurendusklaasid, digitaalne suurendus, pisipiltide loomisprotsess, piltide kuvamine ekraanil ning printimine.

Video

Juhul kui salvestatud video resolutsioon ei vasta ekraani resolutsioonile, tuleb seda eelnevalt skaleerida. Skaleerimine toimub reaalajas ja väljundit ei salvestada pärast selle kuvamist.

Pikslikunsti skaleerimine

Kuna pikslikunst on tavaliselt väikese resolutsiooniga, tugineb see üksikute pikslite hoolikale asetusele ning on tihti väga piiratud värvihulgaga. See põhjustab pilte, mis tuginevad stiliseeritud visuaalsetele märguannetele, et määratleda keerulisi kujutisi, kus üksikud pikslid on olulised. Seetõttu on pikslikunsti skaleerimine eriti keeruline probleem.
Töötati välja spetsiaalsed algoritmid, mis käsitlevad pikslikunsti, sest traditsioonilised skaleerimisalgoritmid ei arvesta visuaalseid märguandeid.
Kuna tavapärane kasutusvaldkond on emulaatorites neljanda generatsiooni ja varasemate arvutimängude väljanägemise parandamine, on paljud neist tehtud töötama reaalajas väikeste sisendpiltide jaoks 60 kaadrit sekundis.
Kiire riistvara peal on need algoritmid sobivad mängimiseks ja reaalaja pilditöötluseks. Nende algoritmide tulemuseks on terav, minimaalselt udune graafika. Skaleerimisalgoritmid on implementeeritud paljudes emulaatorites ja 2D-mängumootorites.
Virve Krimm

Virve Krimm (14. jaanuar 1938 – 5. märts 2017) oli eesti tõlkija.
Ta on tõlkinud üle 50 ilukirjandusliku vene- ja ingliskeelse raamatu. Krimm on tõlkinud Fjodor Dostojevski, Lev Tolstoi, William Boydi, Graham Greene'i, Alexander McCall Smithi ja Daphne Du Maurier' loomingut.
Krimmi eestikeelne tõlge venekeelsest raamatust "Vennad Karamazovid" on nomineeritud 2017. aasta Kultuurkapitali ilukirjanduse tõlkepreemiale.
Camdeni maakond (Missouri)

Ajalugu

Maakond moodustati 1841. aastal.
Sideaine

Sideaine on aine, mis liidab kaks või enam materjali kokku. Jaguneb mineraalseks ehk ehitussideained (lubi, kips, savi, tsement). Orgaanilised (bituumen, tõrv, vaik, liim, värnits).

Mineraalsideaine

Mineraalsideaine on aine, mis muutub vee või tainataolisest olekust kivi taoliseks.

Õhksideaine

Õhksideaine on sideaine, mis kivistub ainult õhus ja kaotab oma tugevuse õhuniiskuse käes (lubi, kips, savi).

Hüdraulilisedsideained

Hüdraulilisedsideained ehk vesisideained on aine, mis kivistub nii õhus kui vees ja ei kaota oma tugevust niiskuse käes (tsement, vesiklaas)
Bioseston

Bioseston on veekogu sambas hõljuvad elusorganismid, osa sestonist.
Biosestoni hulka arvatakse plankton, pleuston, neuston ja nekton.
Juuli Suits

Elukäik

Juuli Suits õppis 1907. aastal Kristjan Raua juures, sealt siirdus Helsingisse, kus õppis Ateneumi Kunsttööstuskoolis keraamikat. Järgmised neli aastat õppis Saksamaal Karlsruhes ja Münchenis keraamikat ja skulptuuri. 
1913. aastal sai ta Peterburis ülevenemaalisel kunstkäsitöönduslikul näitusel hõbemedali ning organiseeris esimesed tarbekunstikursused Tartus. Aastal 1918 naasis ta Tartusse, kus töötas Tartu Naisühingu Käsitöökooli keraamikaosakonnas õpetajana. 
Pärast sõda töötas ta Tallinna Riiklikus Kunstimuuseumis restauraatorina ja 1954. aastast kuni surmani Eesti NSV Riiklikus Kunstiinstituudis.

Looming

Suits viljeles tekstiilikunsti, dekoratiivskulptuuri ja väikeseformaadilist pronksbareljeefi. Ta avaldas Postimehes ja Käsitöölehes arvustusi keraamika ja tekstiili kohta, kirjutas ülevaateid ja artikleid tarbekunsti ajaloost. Suits õpetas keeli, joonistamist, kompositsiooni ja keraamikat.