Prangli

Nimi

Pranglit on esimest korda mainitud 1387. aastal (Rango). Hilisemates allikates on saare kohta kasutatud nimekujusid Wrangelsholm, Wrano ja Wrango. 1525 on saart nimetatud Rangelisare, 1732 Pranglesaar.
Saare nimi võib tuletuda germaani sõnatüvest “wranga” ('pöörama, väänama, keerutama'). Teise versiooni järgi võib saare nimi tuletuda soome keele sõnadest “ranko” või “ranka” ('pikk halg',   'puutüvi').

Asend

Prangli asub Viimsi poolsaarest kirdes, Leppneeme sadamast 10 km kaugusel Soome lahes. Saare ümbruses asuvad Aksi, Tiirloo, Seinakari (Liivakari) ja Keri saared. Prangli moodustab koos Aksi (ehk Väike-Prangli) ja Keri saarega Soome lahes ühtse saareaheliku.

Pinnamood

Prangli jaguneb pinnamoelt madalama, käänulise rannajoonega lääne- ja luidetega idaosaks, mida eraldavad saare keskosa läbivad vanad rannamoodustised. Saarel paiknev loode–kagusuunaline voor on 6 km pikk ja 3,5 km lai. Saar on liivase ja kruusase pinnakattega. Pranglil leidub  maagaasi. Luitekõrgendikud kõrguvad kuni 9 meetrit merepinnast, saare kõrgeim koht on Kullamägi, kuhu rahvapärimuse järgi olevat maetud mereröövlite kulda.
Saarel leidub rändrahne ja kivikülve. Rändrahnudest on suuremad Punane kivi, Kotkakivi, Rebasekivi, Suti teeäärerahn, Suti võsarahn, Tagalahe rannarahn, Prahirahn, Kabelimäe kivi, Kõrgerahn, Jahukari rahn, Eeslahe Suurkivi, Sadulakivi, Loo põõsastiku rahn, Loo rannarahn, Pikk-Kari Soonestiku rahn ja Pikk-Kari Väikekarirahn ning Ülesaareneeme kivi.

Taimestik

Prangli on Eesti lääne- ja idapoolse levilaga taimeliikide kohtumispunkt. Saare taimkattes on valdavateks ranna- ja puisniidud ning nõmmemännikud. Saarel leidub palu-, nõmme- ja soovikumetsi, samuti erinevaid soometsi. Saare põhjaosas on nõmmed ja lääneosas rannaniidud. Kirdeosas leidub liivikuid.
Saare haruldaseim taimeliik on põhja-raunjalg. Loodusharuldustest leidub saarel veel võsu-liivsibulalt, roosat merikanni ja rootsi kukitsat. 
Saare lääneosa on arvatud Prangli hoiuala koosseisu. Saare kirdenurk jääb aga Prangli maastikukaitseala alla.

Ajalugu

Prangli saar kerkis merest umbes 3500 aastat tagasi. Prangli asustuse kohta on teateid 1491. aastast, kuid rannarootslased asusid saarele arvatavasti 13. sajandi lõpus. Elanikkonna eestistumine toimus 17. sajandil. 1910 elas saarel 493 elanikku ja 1934. aasta rahvaloenduse andmetel 469 inimest. 1944 lahkus saarelt 144 elanikku.
Prangli kuulus Harju-Jaani kihelkonda. Aastatel 1397–1549 kuulus saar Maardu mõisale, seejärel läks see esimesest eraldatud Haljava mõisa koosseisu. Aastatel 1847–1899 haldasid Pranglit poolmõisana Girard de Soucantonid. 1849 rajati saarele ka mõisahooneid, mis ei ole aga tänapäevani säilinud. 1899 hakati saarel paiknevaid mõisamaid talupoegadele müüma.
1848. aastal ehitati saarele kabel. Mõisnik Edmund Girard de Soucantonit saadud annetuse toel hangiti sinna ka orel ja tehti mitmeid uuendusi. Seejärel pühitseti kirikuõpetaja eestvõttel kabel uuesti 1860. aastal.
Jõelähtme kirikuõpetaja Paul Loppenowe eestvõttel alustas 1869. aastal tegevust Prangli kool. Tänaseni kasutatav koolihoone ehitati aastal 1900.
1921. aastal asutati Prangli kalameeste selts.
1924. aastal viidi saarel läbi naftaotsinguid ja avastati maagaasileiukoht. Gaasipuurauke rajati juurde 1946–1960, kuid siis selgus, et esialgsed hinnangud gaasi kogusele olid olnud ekslikud ja gaasi ammutamine ei olnud majanduslikult tulus.
1941. aastal pommitasid Natsi-Saksa hävituslennukid Keri saare lähedal aurikut Eestirand, mis transportis ligikaudu 3500 sunniviisiliselt Nõukogude armeesse mobiliseeritud meest Kroonlinna. Kapten Nelke juhtis vigastatud auriku Prangli lähedale madalikule ja teadaolevalt pääsesid eluga saarele 2762 meest. Saarel on hukkunute kalme koos dolomiidist samba ja puidust mälestusristiga.
1942–1943 viibis saarel lühikest aega Saksa sõjavägi. Aastal 1944 põgenesid paljud pranglilased Soome. Eriti palju lahkus nooremaid inimesi. 1945. aastal jõudis saarele taas Nõukogude Liidu sõjavägi.
1949. aastal viidi läbi kollektiviseerimine ja asutati kolhoos "Noor Kaardivägi". See ühines 1961. aastal S. Kirovi nimelise näidiskalurikolhoosiga.
1954. aastal valmis Prangli rahvamaja.
Nõukogude piirivalve lahkus 1992. aastal.

Transport

Laevaühendus mandriga toimub Kelnase sadama ja Leppneeme sadama vahel. 2010. aastani teenindas laevaliini Helge, seejärel reisilaev Vesta ning 2013. aastast sõidab Prangli ja mandri vahel reisiparvlaev Wrangö.
Saarel on kaks kasutuses olevat merenavigatsioonirajatist: Prangli loode ja kagu tulepaak.

Prangli kultuuriloos

Prangli järgi on nimetatud laev Prangli.
1969 uppus teel Pranglile muusik Boris Kirikal.
Kooli muusikaõpetaja Tiinamai Keskpaik lõi Prangli hümni.