google/wiki40b huggingface dataset:
August Leisk

August Leisk (VR II/3) (8. aprill 1893 Kõrre talu, Suureküla, Adavere vald, Pilistvere kihelkond, Viljandimaa – 27. juuni 1972 Kalmar, Rootsi) oli Eesti sõjaväelane ja piirivalveohvitser (major).

Elulugu

August Leisk õppis Paide 4-klassilises linnakoolis ja Soomes Otava Põllutöökoolis.
Esimese maailmasõja ajal 1917. aastal suunati August Leisk õppima Irkutski 2. Lipnikekooli Venemaal, pärast selle lõpetamist ülendati lipnikuks ja määrati nooremohvitserina 190. jalaväe tagavarapolku. 1918. aasta alguses teenis August Leisk 2. Eesti Polgus 7. roodu nooremohvitserina kuni märtsini 1918.
Eesti Vabadussõjas teenis August Leisk aastatel 1918–1919 Eesti Rahvaväe 2. Jalaväepolgu 2. roodu nooremohvitseri, rooduülema ja vanemohvitserina.
Pärast Vabadussõda teenis Leisk aastatel 1920–1923 2. Jalaväepolgu 1. roodu nooremohvitseri, ajutise rooduülema, leitnandi ja majandusülemana.
1923. aastast asus Leisk Eesti Piirivalve teenistusse, Piirivalve Valitsuse, Lääne jaoskonda, kus teenis Kuivastu rajooni ülema, Virtsu rajooni ülemana, 1936. aastal ülendati ta majoriks.
1938. aasta detsembrist kuni 1940. aastani oli Leisk Viljandimaa piirivalve Mõisaküla rajooni ülem.
Pärast Eesti okupeerimist ja annekteerimist 1940. aastal vabastati Leisk 1940. aasta sügisel piirivalve teenistusest ja võeti Punaarmeesse.
1941. aastal pärast Eesti okupeerimist Saksa vägede poolt ning Eesti ja NSV Liidu vahelise piiri kaitseks moodustatud Piiriomakaitse moodustamist määrati Leisk 25. novembril 1941. aastal 3. Piirikaitse Üksikpataljoni majandusülemaks, kus ta teenis kuni 1942. aasta sugiseni, mil Eesti piiriomakaitseüksused likvideeriti.
1944. aastal põgenes Leisk Rootsi, kus elas kuni oma surmani 1972. aastal.

Ühiskondlik tegevus

August Leisk oli Rootsis Eesti Ohvitseride Kogu liige ning Kalmari Eesti Seltsi asutajaliige, juhatuse liige ning ka esimees.
Airi Liimets

Airi Liimets (sündinud 4. märtsil 1959) on Eesti kasvatusfilosoof ja kasvatusteadlane.
Ta lõpetas 1977. a. J. Semperi nim. Tartu 8. Keskkooli (eesti keele ja kirjanduse
süvaõppega klassi), 1981. a. H. Elleri nim. Tartu Muusikakooli (klaveri erialal), ja 1984. a. Tartu Riikliku Ülikooli (eesti keele ja kirjanduse alal, spetsialiseerumisega etnomusikoloogiale). Doktorantuuris Heidelbergi Pedagoogikaülikoolis kasvatusteaduse ja filosoofia alal, promoveerus samas 2004 kasvatusteaduse doktoriks (kasvatusfilosoofia alal).
Ta töötab kasvatusfilosoofia külalisprofessorina Tallinna Ülikoolis.

Pere

Tema isa oli kasvatusteadlane Heino Liimets.
Norman Spinrad

Norman Richard Spinrad (sündinud 15. septembril 1940 New Yorgis) on ameerika ulmekirjanik, 1960. aastatel tekkinud nn uue laine (inglise New Wave) esindaja.
ETK Projekt

ETK Projekt on aastal 1956 moodustatud projekteerimisettevõte.

Ettevõtte nimed

Ettevõte kandis asutamise ajal (jaanuar–detsember 1956) nime Läti Kooperatsiooni Projekteerimise Kontori Eesti grupp. 1956–1961 oli see Üleliidulise Tarbijate Kooperatiivide Keskliidu (Tsentrosojuzi) projekteerimistöökoja (alates aprillist 1960 projekteerimisbüroo) Eesti filiaal. 1961–1992 oli see Tsentrosojuzprojekti Tallinna filiaal. 1992–1994 oli see Projekteerimise Instituut ETK Projekt. 1994–1996 oli see AS ETK Projekt. 1996-1998 oli see AS Eeteprojekt, aastast 1998 OÜ Eeteprojekt).

Ettevõtte projekteerimistöid

ETK Projekt on projekteerinud näiteks Tallinnas asunud kohviku Kadriorg ja Pirita uue Rannahoone.
Aribert Heim

Aribert Ferdinand Heim (28. juuni 1914 Austria – väidetavalt surnud 10. augustil 1992) oli austria doktor, saksa natsionaalsotsialistliku rassipoliitika elluviijast sõjakurjategija, tuntud ka kui dr Surm.
Teda süüdistatakse kolmes koonduslaagris julmade inimkatsete tegemises. Näiteks süstis ta otse südamesse bensiini ning tegi operatsioone ilma tuimastuseta.

Nooruspõlv

Heim sündis Austria-Ungari keisririigis Radkersburgis Ta oli politseiniku ja koduperenaise poeg. Ta õppis meditsiini. Ta õppis Viini ülikoolis, enne kui astus 1940. aasta kevadel vabatahtlikuna Relva-SS-i ning suunati Sachsenhauseni laagriarstiks. Juunist juulini 1941 oli ta Buchenwaldi koonduslaagri arst. Alates aprillist 1941 kuni 1. oktoobrini 1941 oli Heim ka koonduslaagrite inspektor.

Mauthauseni koonduslaager

1941. aasta oktoobris suunati Heim Austrias Linzi lähedal asunud Mauthauseni koonduslaagrisse, kus ta oli 1941. aasta oktoobris ja novembris laagriarst ning tegi vangidega meditsiinieksperimente. Hiljem saadeti ta Viini laatsaretti.
Sahhalin

Ajalugu

Arheoloogilised leiud näitavad, et inimesed elasid Sahhalinil juba paleoliitikumis, 20–25 tuhat aastat tagasi, kui jääajal alanes maailmamere tase ja Sahhalin omandas maismaaühenduse mandriga, samuti Hokkaidōga.
Neoliitikumis, 2000–6000 aastat tagasi, asusid saarele paleoasiaadid, tänapäeva Sahhalini põlisrahvad: saare põhjaossa nivhid ja lõunaossa ainud. Need rahvad elasid saarel kuni 17. sajandini kahekesi, kuid eraldatult. Nivhid käisid läbi Amuuri suudmes asunud hõimudega, ainud Hokkaidō ainudega. Ent nende materiaalne kultuur ja eluviis oli sarnane: mõlemad tegelesid koriluse, kalapüügi ja jahipidamisega.
17. sajandil ilmusid saarele tunguusi keeli kõnelevad rahvad: korilased ja põdrakasvatajad evengid ning orokid, kes evenkide mõjul samuti hakkasid põtru kasvatama.
1855 Venemaa ja Jaapani vahel sõlmitud lepingu kohaselt jäi Sahhalin Venemaa ja Jaapani jagamatusse ühisomandisse. 1875 sõlmisid need riigid Peterburi lepingu, mille kohaselt Sahhalin läks täies koosseisus Venemaale, kuid vastu andis Venemaa kõik Kuriili saared. Kohe seejärel, 23. mail 1875 võeti vastu seadus, millega Sahhalinist sai asumisele saatmise paik ja millega Sahhalinile asutati sunnitöövangla. Venelased asutasid 1882 asula, mis tänapäeval kannab nime Južno-Sahhalinsk (asutamise ajal Vladimirovka).
Vene-Jaapani sõjas võitis Jaapan Venemaalt Portsmouthi rahuga poole Sahhalini. Piir läks mööda 50. põhjalaiuskraadi ja jagas saare kaheks, Venemaale jäi 3/5 territooriumist.
11. augustil 1945, mõni päev enne Jaapani alistumist Teises maailmasõjas tungisid Nõukogude Liidu väed Lõuna-Sahhalinile. Jaapanlaste visa vastupanu kestis kuni 21. augustini, seejärel tehti vaherahu. Nõukogude väed viisid vallutuse lõpuni 25. augustil, hõivates pealinna Toyohara (praegu Južno-Sahhalinsk). Sõja tulemusena läksid kõik Kuriili saared ja kogu Sahhalin NSV Liidule, kuid rahuleping ja piirileping jäid sõlmimata, mistõttu juriidiliselt kuulub endiselt pool Sahhalini Jaapanile.
Riigisaladus

Riigisaladus Eesti Vabariigis

Salastatud teabele ligipääsemiseks annab Eesti Vabariigis vastavalt isiku ametiülesannetele ja reaalsele teadmisvajadusele juurdepääsuloa.
Juurdepääsuload riigisaladusele jagunevad kaheks – füüsilise isiku juurdepääsuloaks ja juriidilise isiku juurdepääsuloaks. Juriidilise isiku juurdepääsuluba ei laiene seal töötavatele füüsilistele isikutele.
Mõistagi ei anna juurdepääsuluba ligipääsu kogu salastatud teabele, vaid eeldab vastava tasemega juurdepääsuloa olemasolu ning reaalset vajadust teabega kokkupuutumiseks. Füüsilise isiku juurdepääs riigisaladusele toimub, kas ametikohajärgselt (Vabariigi President, Riigikogu liige jne.) või loa alusel. Juurdepääsuloa saamiseks tuleb läbida julgeolekukontroll. Erandiks on juurdepääs vaid "piiratud" tasemega riigisaladusele, mis toimub ametikohajärgselt, vastavalt haldusala juhtiva ministri kinnitatud ametikohtade loetelule. Kui ilmnevad juurdepääsuloa andmisest keeldumist tingivad asjaolud, siis vabastatakse ametnik antud ametikohalt. 
Eestis korraldab riigisaladuse kaitset riigisaladuse kaitse komisjon, mille koosseisus on Kaitseministeeriumi julgeolekuosakonna juhataja, Riigikantselei koordinatsioonidirektor, Siseministeeriumi nõunik, Vabariigi Presidendi julgeolekunõunik, Välisministeeriumi diplomaatilise julgeoleku osakonna peadirektor, Kaitsejõudude Peastaabi luureosakonna julgeoleku jaoskonna ülem, Kaitsepolitseiameti peadirektor, Kaitsepolitseiameti esindaja, Teabeameti peadirektor, Teabeameti esindaja.
Eduard-Richard Villmann

Eduard-Richard Villmann (1882 Elistvere Tartumaa – 4. aprill 1942 Irkutski oblast) oli Venemaa Keisririigi ja Eesti sõjaväelane. 
Pärast Moskva Aleksei junkrukooli lõpetamist 1902. aastal teenis ta Irkutskis 25. Ida-Siberi kütipolgus. Villmann võttis alamleitnandina osa Vene-Jaapani sõjas Port Arturi kaitsmisest ning lahingus 12. juulil 1904 kindluse 3. fordis jaapanlaste rünnaku tõrjumisel ilmutatud vahvuse eest autasustati teda Püha Georgi ordeni 4. järguga. 
Enne Esimest maailmasõda teenis Villmann Tartus 95. Krasnojarski polgus. Ta oli tuntud tegelane ka Tartu eesti seltskonnas, sest Postimees jälgis aastatel 1914–1915 oma veergudel mitme kuu vältel tema sõjateed. Ta oli üks esimesi eestlasi, kes õppis Peterburis Nikolai Kindralstaabi Akadeemias (seda siiski lõpetamata). Maailmasõjast võttis Villmann osa 271. Krasnoje Selo polgu roodu- ja pataljonikomandörina. Saanud kevadel 1915 lahingus raskesti haavata, langes ta austerlaste kätte vangi. 
Pärast Eesti iseseisvumist ja Eestisse naasmist oli Villmann tegev Peastaabi juures inglise ja prantsuse keele tõlgina. Aprillis 1919 pöördus ta sõjaministri poole järgmise kirjaga: "Sellega kannan ette, et ma aprilli kuus 1915. a, nagu teenistuse lehest näha on, kapteniks olen tõstetud vanusega 13.08.1913. Kui St. Georgi Ordeni kavaleril on mul õigus selle ordeni statuudi põhjal järgmist aukraadi kohe aasta pärast saada. Sellepärast palun mind alampolkovnikuks tõsta vanusega 13.08.1915."
Sõjaminister rahuldaski Villmanni taotluse ning ülendas ta vastavalt Georgi statuudi § 48 alampolkovnikuks. Riiki, mille ordeni statuudist käis jutt, ei olnud tegelikult enam olemas, kuid ordeni kuulsus ja privileegid elasid edasi. 
Kolonelleitnant Villmann lahkus sõjaväeteenistusest 1921. aastal, asudes elama Läänemaale Martna valda. 
1941. aastal ta arreteeriti ning mõisteti kontrrevolutsioonilise tegevuse eest 10 aastaks vangi. Villmann suri 4. aprillil 1942 Irkutski oblastis.
TOUREST

TOUREST on aastast 1991 Eesti Turismifirmade Liidu korraldatav rahvusvaheline turismimess.
Esimene mess toimus 1.–3. novembrini 1991 ja seal astusid üles 8 riigi 82 eksponenti. 
Messil kuulutab Eesti Turismifirmade Liit välja aasta parima turismiobjekti ja aasta parima turismiedendaja.
Eesti ajalookirjanduse aastapreemia

Eesti ajalookirjanduse aastapreemia on aastast 1995 välja antav preemia.
Auhinna väljaandmise algatasid Eesti Ajalooarhiiv ja TA Ajaloo Instituut.
Preemia väljaandmise eesmärk on muu hulgas tunnustada Eesti parimate ajalooraamatute autoreid, tõsta ajaloo ja ajaloolaste tööde suhtes avalikkuse huvi.
Rakendusuuringud

Rakendusuuringud (ka rakendusteadused) (inglise applied research) on algupärased uuringud uute teadmiste saamiseks, kuid need on suunatud eeskätt kindlale praktilisele eesmärgile.
Rakendusuuringute eesmärk on leida alusuuringute leidudele võimalikke kasutusalasid või teha kindlaks uusi meetodeid või võimalusi teatud kindlate ja eelnevalt määratletud eesmärkide saavutamiseks. Uuringute käigus lähtutakse olemasolevatest teadmistest ja püütakse neid laiendada selleks, et lahendada tegelikke probleeme. Ettevõtlussektoris on alus- ja rakendusuuringud sageli eristatavad selle järgi, et algatatakse uus projekt, mille eesmärk on uurida alusuuringute paljulubavaid tulemusi (üleminek ettevõttesisese teadus- ja arendustegevuse tulemuste kasutamise pikaajaliselt perspektiivilt keskpikale ja lühiperspektiivile).
Rakendusuuringute tulemused peaksid olema rakendatavad toodetele, toimingutele, meetoditele või süsteemidele. Rakendusuuringud annavad ideedele kasutuskõlbliku kuju. Saadud teadmiste rakendusi võidakse kaitsta intellektuaalomandi kaitse vahenditega, sh salastamisega.
Oulu Ülikooli Haigla

Oulu Ülikooli haigla (soome keeles Oulun yliopistollinen sairaala; lühend OYS) on Põhja-Pohjanmaa tervishoiupiirkonda kuuluv haigla. See on Põhja-Soome suurim haigla. Haiglas on umbes 6000 töötajat ja on personalilt Soome suurim haigla.
Oulu Ülikooli haigla alustas tegevust 1973. aastal Oulu Ülikooli Keskhaiglana (OYKS). Meditsiinialast haridust oli Oulu Ülikoolis andma hakatud 1960. Oulu Ülikooli Keskhaigla loomise järel on Oulu Ülikooli arstiteaduskonna tudengid seal praktikal olnud.
OYS asub umbes kaks kilomeetrit Oulu linna keskusest idas Kontinkangasi linnaosas.
Haiglal on ka helikopteri maandumisplats (ICAO: EFHO).

Ajalugu

Soome Siseministeerium korraldas 1965. aastal haigla projekti jaoks avaliku konkursi kõigile Soome arhitektidele. Konkursi võitja kuulutati välja jaanuaris 1966 ja selleks oli Reino Koivula. Haigla ehitustööd algasid 1968. aasta jaanuaris ja nurgakivi pani toonane president Urho Kekkonen sama aasta detsembris. Viimasena valmis pediaatriakliinik 1975. aastal. Haigla õnnistati sisse 3. septembril 1976.
Jorge del Castillo

Jorge Alfonso Alejandro del Castillo Gálvez (sündinud 2. juulil 1950 Limas) on Peruu jurist ja poliitik, 28. juulist 2006 kuni 14. oktoobrini 2008 Peruu peaminister.
Aastatel 1968–1974 õppis ta õigusteadust Lima San Marcose Riiklikus Ülikoolis. Hiljem on ta ennast täiendanud riigiõiguse alal.
Jorge Del Castillo töötas 1984–1986 Barranco linnapeana ja 1986–1987 Lima prefektina. Aastal 1987 valiti ta Lima linnapeaks ja töötas sellel ametikohal kaks aastat.
Aastast 1995 on ta olnud Peruu Kongressi liige. 1999 sai temast ka vasaktsentristliku erakonna Partido Aprista Peruano peasekretär.
President Alan García Pérez nimetas Jorge Del Castillo 28. juulil 2006 oma uue valitsuse juhiks.
Stein Vegard Hagen

Stein Vegard Hagen (30. juuni 1944 Lillehammer – 2. september 2010 Tallinn) oli Norra diplomaat, novembrist 2005 kuni surmani Norra suursaadik Eestis.
Ta lõpetas Oslo Ülikooli juristina.
Alates 1971. aastast töötas Stein Vegard Hagen Norra välisteenistuses. Ta oli suursaadik Abu Dhabis ning töötas Norra saatkondades Jakartas, Pariisis ja Roomas ning esinduses Euroopa Liidu juures Brüsselis.
Ta õpetas Norra kaitsejõudude kõrgkoolis ning töötas välisministeeriumis juhtivatel ametikohtadel muu hulgas väliskaubandus-, õigus- ja laevandusosakonnas.
Tohkri Tammetsõõr

Tohkri Tammetsõõr (ka Tammelump) on püha puudesalu Võrumaal Vastseliina kihelkonna Tohkri külas.
Holger Roonemaa

Isiklikku

Tema vend on tehnoloogiaajakirjanik Henrik Roonemaa.
Raja vanausuliste palvemaja

Raja vanausuliste palvemaja (ka Raja vanausuliste kirik) on vanausuliste palvela Mustvee vallas Raja külas.
Vanausuliste palvemaja esimene hoone ehitati 1879. aastal ümber elumajast. Aastal 1902 algas pühakoja ümberehitus, mille eestvedaja ja suur annetaja oli kuulsa ikoonimaali koolkonna rajaja Gavriil Frolov. Ehitus lõppes 1910. aastal, kiriku kaunistamine aga 1920. aastal.
Palvemaja hävis tules Teise maailmasõja ajal 30. augustil 1944. Külaelanikel õnnestus päästa unikaalne raamatukogu, mis asutati juba 1718. aastal ning sisaldas üle 200 raamatu ja osa ikoonidest. Samuti jäi alles üheksa kellaga kellatorn (hiljem üks kell varastati, praegu on neid kaheksa). Pärast seda hakkasid usklikud kasutama 1903. aastal valminud ning talviti kasutusel olevat väikest puidust palvemaja.
Aastal 1990 taastati Raja palvemaja 10-meetri kõrgune kellatorn. Aastal 1999 kanti kellatorn Kultuurimälestiste riiklikusse registrisse.

Palvemaja muuseum

Palvemajas asub muuseum.
Anadroomne leht

Anadroomsed lehed on sõnajalgtaimedel leht, mille külgharudel leherood (ja lehekesed) vahelduvad ning esimene (pearoole kõige lähem rood või leheke on suunatud üles (lehe tipu) suunas.
Termini võttis kasutusele sõnajalgtaimede uurija Georg Mettenius aastal 1858.
Enamasti on sõnajalalehe külgharude leherood ja lehekesed vahelduvad, nii et see mõiste on kasutatav. Tegu on sageli liigiomase tunnusega. Et tunnus on kergesti nähtav, on ta vahel kasutatav määramisel.
Sihiline tegusõna

Sihiline tegusõna ehk transitiivverb ehk transitiiv ehk sihiline pöördsõna on tegusõna, mis väljendab sihilist tegevust ja toob harilikult endaga lausesse kaasa sihitise. Sihilisele tegusõnale vastandub sihitu tegusõna ehk intransitiivverb.
Tüüpiline sihilise tegusõnaga lause on näiteks Ma (alus) armastan(öeldis) sind (sihitis).
Lauseid, mille öeldist laiendab sihitis, nimetatakse transitiivlauseteks. Laused, kust sihitis puudub, on intransitiivlaused.

Akusatiivkeeled ehk A- keeled

Tegusõna on transitiivne ehk sihiline kui sellega liitub kohustuslikult kaks nimisõnafraasi, milles üks märgitakse aluseks ja teine sihitiseks. Akusatiivisüsteem kehtib nendes keeltes, kus transitiiv- ja intransitiivlause alused markeeritakse ühtmoodi, transitiivlause sihitis aga teistmoodi. Näiteks ladina, eesti ja soome keel on akusatiivkeeled ehk A- keeled.
Nt lauses Caesar tuli (ladina k Caesar veni+t) on nii ladina kui ka eesti keeles alus Caesar markeerimata käändes - nimetavas. Lauses Caesar võitis vaenlase (ladina k Caesar host+em vici+t) on sihitis markeeritud, see on ladina keeles akusatiivis, eesti keeles omastavas (võib olla ka osastavas käändes).
Keeletüübinimi akusatiivikeel ei tähenda, et keeles peaks olema morfoloogiline akusatiiv. Nimetus viitab üldisemalt transitiivlause sihitise märgistamisele mingi alusest erineva vormiga.
Torgu valla vapp

Torgu valla vapp on Saare maakonna endise Eesti haldusüksuse Torgu valla vapp.
Torgu valla vapi kujundas Sõrvest pärit Arne Pagil.
Vapp kinnitati 23. jaanuaril 2002.

Vapi kirjeldus

Sinisel kilbil kuldne vai, milles must tuletorn kuldsete akendega ja selle kohal sinine aadlikroon.

Põhjendus

Tuletorni kujutis on mõningal määral sarnane Säärel olevaga. Kollane (kuldne) sümboliseerib Sõrve poolsaart, sinine aga merd. Kroon meenutab, et tublid sõrulased on - muidugi huumoriga pooleks - ka Torgu Kuningriigi alamad.
Futurum-2

Erakolledž Futurum-2 oli Viljandis tegutsev erakõrgkool, kus õpetati juurat. Kooli rektor oli Heino Koppel.
Kool alustas tegevust novembris 2003. Esimese õppeaasta lõpuks oli kooli jäänud vaid 1 õpilane. 2004 kool suleti.
Gais (Lõuna-Tirool)

Geograafia

Valla pindala on 60,3 km².
Gais on üks kolmest Lõuna-Tirooli vallast, mille nimi jäi ("romantilise" kõla tõttu) muutmata 20. sajandi alguse ümbernimetamisprogrammis, mille eesmärgiks oli peamiselt saksa kohanimede asendamine itaaliapärastega. Teised kaks olid Plaus ja Lana.
Gais külgneb järgmiste valdadega: Bruneck, Sand in Taufers, Pfalzen, Percha ja Mühlwald.

Osavallad

Gaisi vallas on frazioni (alljaotused, peamiselt külad ja asundused) Lanebach (Lana di Gais), Mühlbach (Riomolino), Tesselberg (Montassilone) ja Uttenheim (Villa Ottone).

Sõpruslinnad

Gaisi sõpruslinn on Coburg Saksamaal.

Keeleline jaotus

2011. aasta rahvaloenduse järgi kõneles 97,05% rahvastikust esimese keelena saksa keelt, 2,65% itaalia keelt ja 0,29% ladiini keelt.
Mont-Saint-Micheli klooster

Ajalugu

Kloostri rajasid 10. sajandil benediktiini mungad.
13. sajandil toimus kloostris tulekahju ja mahapõlenud hooneosa asemele rajati hoonekompleks, mida tuntakse La Mervelle'i nime all.
Mont-Saint-Michel elas üle piiramised Saja-aastase sõja ajal ja Prantsusmaa ususõdades.
Prantsuse revolutsiooni ajal muudeti klooster vanglaks ja see tegutses vanglana kuni 1863. aastani.
Aastal 1874 kuulutati Mont-Saint-Michel ajaloomälestiseks ja seda hakati restaureerima.
19. sajandi lõpul ehitati kloostrile ka torn ja tornikiiver, mida kroonib peaingel Miikaeli kuju.
1966. aastal pöördusid kloostrisse tagasi mungad.
Lili Sapar

Elulugu

Lili Sapar on veterinaari tütar. Ta on Arved-Ervin Sapari abikaasa.
Lõpetas 1966 Sotši 38. Keskkooli, 1971 Kaasani Ülikooli füüsikateaduskonna, füüsika-matemaatikakandidaat (1990, Eesti (NSV) TA Füüsika ja Astronoomia Instituut), väitekiri "Kuumade tähtede atmosfääriväliste ultraviolettspektrite uurimine". Oli 1971–1973 Eesti NSV TA Füüsika ja Astronoomia Instituudi laborant, 1973–1974 Eesti NSV TA Füüsika ja Astronoomia Instituudi teoreetilise astrofüüsika sektori vanemlaborant, 1974–1986 nooremteadur, 1986–1994 teadur, 1995– Tartu Observatooriumi teadur.

Teadustöö

Uurimisvaldkonnad: kiirguse ülekanne lähiskaksiktähtedes, kuumade tähtede kõrgdispersiooniliste joonspektrite töötlemine ja tõlgendamine, keemiliselt pekuliaarsete CP-tähtede ja tähetuule uurimine kuumadel ülihiidtähtedel. Osalenud ioonide resonantsjoonte profiilide arvutamismetoodika väljatöötamisel, spektrijoonte mudelkataloogide koostamisel ja spektrijoonte arvutil identifitseerimise metoodika väljatöötamisel ja rakendamisel. Uurinud tähetuules tekkivate P Cyg tüüpi spektrijoonte profiile ja nende seost massikaoga. Üle 40 teadustrükise.
Victoria Nuland

Victoria Jane Nuland (sündinud 1961) on USA Euroopa ja Euraasia asjade abiriigisekretär alates 2013. aasta septembrist.
2011. aasta suvest 2013. aasta veebruarini oli ta riigidepartemangu pressiesindaja.
Nulandi isa oli Yale'i bioeetika- ja meditsiiniprofessor Sherwin B. Nuland, kelle sünnijärgne perekonnanimi oli Nudelman.
Ta on abielus Robert Kaganiga.
Feministlik sotsioloogia

Feministlik sotsioloogia on konfliktiteoreetiline uurimissuund, mis vaatleb sotsiaalse soo seost võimuga nii inimestevahelistes suhetes kui ka sotsiaalsetes struktuurides laiemalt. Kesksed kriteeriumid on seksuaalne sättumus, rass, majanduslik staatus ja rahvus.
Feministliku sotsioloogia aluseks on idee naiste süstemaatilisest allutamisest meeste domineerimisele enamikus ühiskondades.
Mari Pill

Elulugu

Mari Pill oli pangaametniku tütar.
Lõpetas 1959 Tallinna 16. Keskkooli, 1971 TÜ kunstiajaloolasena. Oli 1969–86 Tartu Kunstimuuseumi teadur, 1974–86 näituste sektori juhataja.

Teadustöö

Uurimused peamiselt Tartu Kunstimuuseumi näitusetegevusest ja kaasaegsest tarbekunstist. Koostanud tarbekunsti ja tarbekunstnike näitusi ja katalooge (sh kataloogid "Tartu tarbekunst" 1971, 1973, 1974 ja 1976), avaldanud artikleid tarbekunstist, kunstnike loomingust (oli Ülo Soosteri loomingu Eestisse vahendajaid ja uurijaid).
MUME

Ajalugu

MUME lõi 1991. aastal šveitslane Philippe "Eru" Rochat, kellega peatselt liitusid Claude "CryHavoc" Indermitte, Pier "Manwë" Donini ja David "Nada" Gay. Mäng loodi austusavaldusena J. R. R. Tolkien fantaasiamaailmale nimega Keskmaa, mida on kirjeldatud "Sõrmuste isanda" saaga raamatutes. Sestsaati on MUMEst loodud mitu uut versiooni, millega on kaasnenud muudatused mängumehhanismis ja mängumaailmas, mis kordab Tolkieni loodud maailma teksti kujul.
1998. aasta aprillis nimetas MUD-mängude portaal The Mud Connector MUME kuu MUDiks.
MUME kuulub DikuMUDi ametlikul veebilehel peetavasse ajalooliste DikuMUDide nimekirja ("The Historical DikuMUD List") ning on üks kõige vanematest DikuMUDidest.

Kontekst

Selle MUDi maailm kajastab Tolkieni Keskmaad selle Kolmandal ajastul, enne Sõrmuste sõja algust. Mängijate tegelaskujud võivad kuuluda mitmesse inimrassi (sh Dúnedain, kujumuutjad Beorningid ja mustad númenórlased), samuti päkapikkude, kääbikute, haldjate, poolhaldjate, orkide või trollide hulka.
Mängijate vaheline vaenutegevus on MUMEs lubatud vaid piiratud kujul: kurjadest rassidest tegelaskujud võivad võidelda headest rassidest tegelaskujudega. Nii tasakaalustatakse mängijate konfliktid mittesõjalise rollimänguga. Kogenematutel mängijatel ei soovitata mängida kurjade rasside esindajaid, kuna need tegelased harrastavad rohkem teiste tegelaskujude tapmist.

Rollimäng

Rollimängu toetatakse MUMEs mitmel viisil. Uutel mängijatel soovitatakse valida tegelasele nimi, mis sobiks Tolkieni maailma; kui nimi on selgelt sobimatu, peavad nad selle ära muutma. Eri linnades on erinevad seadused, mille rikkumise eest tegelased vangi pannakse, näiteks on Maakonnas maagia kasutamine keelatud kõigil peale kodanike. Paljud Istarid (surematud tegelased, kes saavad kogemuspunkte uustulnukate aitamise eest) ja Rangerid (kogenud tegelased, kes mängivad küll surelikke, ent ka aitavad teisi vabatahtlikult) julgustavad uustulnukaid püsima rollis. Mõned soovitavad isegi loobuda ülemängulisest vestluskäsust "narrate", kuna see pole realistlik.

Avaldatud materjalid

MUME kood ja programmeerimiskeel Mudlle on avalikult kättesaadavad mängu kodulehel. Mudlle'i lõi David "Nada" Gay, seda on arendanud tema ja Gustav "Dáin" Hållberg.

Tehnilised üksikasjad

MUME põhineb DikuMUDil. MUME tuum on kirjutatud C-s, mudlib (põhikood, millesse kuuluvad mängukäsud, õigussüsteemi tugi ja poefunktsioonid) ja mängumaailm (konkreetsete ruumide, arvuti juhitud tegelaste ja objektide koos) on Mudlle'is.