google/wiki40b huggingface dataset:
Erongo ringkond

Rahvastik

Vastavalt Namiibia 2001. aasta rahvaloendusele elab Erongos 107 663 inimest, neist 57 616 meest ja 50 040 naist ehk 115 meest iga 100 naise kohta. Rahvastiku keskmine tihedus on 1,7 inimest/km². Rahvastik suureneb 1,3% aastas. Sündimus on keskmiselt 3,2 last naise kohta. Iga 1000 elussünni kohta tuli 87 väikelapsesurma, neist 43 olid tüdrukud ja 54 poisid.
80% inimestest elab linnalistes asulates, 20% maa-asulates. 11% elanikest oli alla 5 aasta vana, 18% oli 5–14 aastat vana, 64% 15–59 aastat vana ja 6% vähemalt 60-aastased. Vastsündinud lapse elueaootus oli 59 aastat tüdrukule ja 54 aastat poisile. Alla 15-aastastest lastest oli 3% kaotanud ema, 5% isa ja 1% mõlemad vanemad.
Rahvastik jagunes 27 496 perekonda, mistõttu perekonna keskmine suurus oli 3,8 inimest. 65% juhtudest oli perekonnapeaks mees ja 35% juhtudest naine. Vähemalt 15-aastastest inimestest polnud 57% kunagi abiellunud, 24% olid ametlikus abielus, 2% rahvakommete järgi sõlmitud abielus, 10% vabaabielus, 2% olid lahutatud või elasid lihtsalt abikaasast eraldi ning 3% olid lesed. Elanikkonnast 4% olid puudega, neist 41% pimedad, 21% kurdid, 10% tummad, 10% käest sandid, 22% jalast sandid ja 4% vaimupuudega.
Kõige sagedamini räägitavad keeled ringkonnas on ambo keel (37% peredest), afrikaani keel (22%) ja damarate seas kõneldav nama keel (21%).
Vähemalt 15-aastaste kirjaoskus oli 92%. 6–15-aastastest lastest 89% tüdrukuid ja 86% poisse käis koolis. Vanematest 79% olid kooli lõpetanud, 9% käisid parajasti koolis, 4% olid koolis käinud, kuid mitte lõpetanud, ja 8% polnud kunagi koolis käinud. 71% vähemalt 15-aastastest kuulusid tööjõu hulka. Viimastest 66% käis tööl ja 34% ei käinud. Nendest, kes tööl ei käinud, olid 35% õpilased, 34% kodused ning 31% pensionärid või lihtsalt liiga vanad.
96% peredel oli joogivesi, 12% käimla, 73% elektrivalgus, 89% raadio ja 20% puitu või kivisütt toidu valmistamiseks. 67% peredest elas palgast, 4% põllumajandusest, 8% mittepõllumajanduslikust ärist, 8% intressidest ja teistest sularahaülekannetest ning 10% pensionist.
Bukulti mõis

Bukulti mõis (saksa keeles Bellenhof, läti keeles Bukultu muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Riia kreisis Ādaži kihelkonnas. Tänapäeval asub mõisasüda Lätis Riia linnas Bukulti asumis. Mõisa peahoone asus aadressil Jaunciema gatve 8.

Ajalugu

Bukulti mõis tekkis XVIII sajandil Ādaži ordulinnuse asukohta. Mõisa hoonete ehitamiseks kasutati ordulinnuse lammutamisel vabanenud kive. Tänapäevaks on mõisa peahoone hävinenud, mõisakompleksi alal on säilinud on mõned vahvärkehitised, mis olid tõenäoliselt mõisa kõrvalhooned.
Nõukogude Liidu hümn

Nõukogude Liidu hümn oli kasutusel Nõukogude Liidu riigihümnina aastast 1944. Helilooja oli Aleksandr Aleksandrov, sõnade autorid Sergei Mihhalkov ja Garold El-Registan.

1944. aasta tekst

On vabade riikide murdmatu liidu

loonud jäädavaks ajaks suur Venemaa hõim.

Sest elagu rahvastest võidule viidud

Nõukogude Liit, tema ühtsus ja võim!
Refrään:

Au sulle, Isamaa, vaba ja võitmatu,

rahvaste sõpruse vendluse maa!

Kõrgel me Nõukogu rahvalipp lehvigu,

võidult meid võidule juhtigu ta!
Meil tormides helendas vabaduspäike,

suur Lenin meil valgustas võitluste teid.

Truuks rahvale Stalin meid kasvatas kõiki,

tööks, kangelastegudeks innustas meid.
Refrään
Kõik nurjatud kallaletungijad väärab

me lahingus kasvanud võimas armee.

Me võitluse hoog sugupõlvedeks määrab

aus, kuulsuses hiilgama Isamaa tee.
Refrään
Tõlke tegid: Jaan Kärner ja Mart Raud, keda aitasid Johannes Semper,
Erni Hiir, Johannes Barbarus, Hugo Angervaks ning helilooja Hugo
Lepnurm (vt. http://www.digar.ee/arhiiv/en/download/162139)
1944. aasta tekst vene keeles
Союз нерушимый республик свободных
Сплотила навеки Великая Русь.
Да здравствует созданный волей народов
Единый, могучий Советский Союз!
Славься, Отечество наше свободное,
Дружбы народов надёжный оплот!
Знамя советское, знамя народное
Пусть от победы к победе ведёт!
Сквозь грозы сияло нам солнце свободы,
И Ленин великий нам путь озарил:
Нас вырастил Сталин — на верность народу,
На труд и на подвиги нас вдохновил!
Славься, Отечество наше свободное,
Счастья народов надёжный оплот!
Знамя советское, знамя народное
Пусть от победы к победе ведёт!
Мы армию нашу растили в сраженьях.
Захватчиков подлых с дороги сметём!
Мы в битвах решаем судьбу поколений,
Мы к славе Отчизну свою поведём!
Славься, Отечество наше свободное,
Славы народов надёжный оплот!
Знамя советское, знамя народное
Пусть от победы к победе ведёт!
Pärast Nikita Hruštšovi paljastusi Jossif Stalini aadressil oli mõnda aega hümniks üksnes muusika ilma sõnadeta. 1977 muudeti teksti ja eemaldati Stalini nimi.

1977. aasta tekst

On vabade riikide murdmatu liidu

loond rahvaste tahtel suur Venemaa hõim.

Nüüd jäädavalt õitsegu võidule viidud

Nõukogude Liit, tema ühtsus ja võim!
Refrään:

Au Sulle, Isamaa, vaba ja võitmatu,

rahvaste vennalik sõprus seob meid!

Meid kommunismi viib rahvajõud mõõtmatu

Lenini rajatud võimas partei!
Meil tormidest helendas vabaduspäike,

suur Lenin me rahvale valgustas teed.

Ta õiglasse võitlusse tiivustas kõiki,

tööks, kangelastegudeks ühendas meid.
Refrään
Me kodumaa tulevik kuulutab võitu,

mis ootamas ees kommunismi ideid.

Me jäägitust truudusest kantud ja hoitud

nüüd Isamaa punane lipp kutsub meid!
Refrään
Teksti tõlkis eesti keelde Vladimir Beekman.
Industry-Rock Fallsi vald

Industry-Rock Fallsi vald (Industry-Rock Falls Township) on vald USA-s Nebraska osariigis Phelpsi maakonnas.
2006. aastal elas vallas 282 inimest. 2000. aastal elas 276 inimest.
Valla pindala on 184,47 km². Veekogusid ei ole.
One-X

"One-X" on Kanada rokkansambli Three Days Grace teine album. Album lasti välja 13. juunil 2006.
Albumit "One-X" müüdi ainuüksi USA-s 1,79 miljonit eksemplari, mis teeb sellest ansambli edukaima albumi.
Vilhelm Lombak

Vilhelm Lombak (26. veebruar 1892 – 19. aprill 1973) oli eesti partei- ja riigitegelane.
Aastatel 1947–1955 oli ta Eesti NSV Ülemnõukogu II ja III koosseisu saadik.
Aastatel 1944–1946 oli ta Pärnu Linna Töörahva Saadikute Nõukogu Täitevkomitee rahandusosakonna juhataja. 1946–1953 oli ta Pärnu Linna RSN Täitevkomitee esimees.
Ta on maetud Pärnu Alevi kalmistule.
Allain Tikko

Allain Tikko (11. jaanuar 1979 Kõpu – 15. juuni 2009) oli Eesti sõjaväelane (veebel).
Tikko hukkus 15. juunil 2009 Afganistanis NATO rahuoperatsioonil, olles seal Estcoy-8 jaoülem.

Tunnustused

Tikko sai sõjakarjääri jooksul Kaitseväe teenetemärgi ja Kaitseväe teenetemärgi lahinguliste teenete eest. Postuumselt anti talle Kotkaristi kuldrist mõõkadega.
Laanemetsa raudteejaam

Laanemetsa raudteejaam (algselt saksa keeles Lannemetz) oli raudteejaam Valga–Mõniste–Ape–Aluksne–Gulbene raudteel Valga maakonnas Valga valla aladel Laanemetsa külas. Jaam asus Valga raudteejaamast 23,9 kilomeetri kaugusel.
Jaam (pooljaam) avati koos raudtee rajamisega aastal 1903. Toonase haldusjaotuse järgi jäi see Hargla kihelkonda Laanemetsa mõisa maadele. Laanemetsa raudteejaam suleti koos Mõnistesse viiva raudteega 02.06 1970.
Vitspaju

Vitspaju (Salix viminalis) on pajuliste sugukonda paju perekonda kuuluv taimeliik.
Ta kasvab tavaliselt põõsana ning on Eestis pärismaine. 
Vitspaju on kiirekasvuline ning teda on kasutatud energiavõsa liigina. Ta sobib samuti hästi korvipunumiseks, ning ka sel otstarbel on tehtud vitspaju istandusi.
Harry Raudvere

Harry Raudvere (sündinud 23. novembril 1958) on Eesti ettevõtja ja kirjanik, Tartu Hoiu-laenuühistu nõukogu liige ning aktiivne tuuleenergia eestkõneleja.

Haridus

Ta on omandanud magistrikraadi sotsiaalteadustes Tallinna Ülikoolis.

Töökäik ja tegevus ühingutes

Ta kuulub mitmetesse organisatsioonidesse nagu Akadeemiline Ühistegevuse Selts, Vanemuise Selts ja Eesti Klubi.
Harry Raudvere on juhatuse liige osaühingutes Adepte, Adepte Energy, Entere ja EST Wind Power, aktsiaseltsis Raisner ning mittetulundusühingutes Kogudus Tarbatu Hiis, Eesti Ühistegevuse Liit, Rahva Raadio Selts, Tark ja Terve Eesti, Tuuletehnoloogia Liit ja Varese Sadam.
Ta on Nõmme Raadio üks omanikest (läbi Adepte OÜ) ning on olnud Nõmme sotsiaalmaja direktor ja Eesti Keskerakonna liige aastatel 1998–2013. 
Raudvere kandideeris üksikkandidaadina 2019. aasta Riigikogu valimistel ning sai 5. valimisringkonnas 406 häält.
2019. aasta Euroopa Parlamendi valimistel kandideerib ta üksikkandidaadina.
Madeleine Berthod

Madeleine Chamot-Berthod (sündinud 1. veebruaril 1931 Château-d'Œxis Vaud' kantonis) on endine Šveitsi mäesuusataja, olümpiavõitja (1956). 
1952. aasta taliolümpiamängudel Oslos oli Berthod nii kiirlaskumises kui ka slaalomis kuues. 1956. aasta OM-il Cortina d'Ampezzos sai ta suurslaalomis neljanda koha, kuid kiirlaskumises tuli ta koguni 4,7-sekundilise eduga olümpiavõitjaks. See on kõigi aegade suurim võit olümpiamängude ajaloos. Berthod võistles ka 1960. aasta OM-il Squaw Valleys.
1954. aasta maailmameistrivõistlustel Åres sai Berthod nii suurslaalomis kui ka Alpi kahevõistluses hõbemedali. 1956. aastal Cortina d'Ampezzos võitis ta MM-i arvestuses Alpi kahevõistluses hõbemedali, mis tookord ei olnud veel olümpiamängude programmis.
Animatsioon

Animatsioon on liikumisillusioon, mis on loodud staatiliste piltide järjestikuse esitamisega. Filmitootmises tähendab see tehnikat, kus iga filmikaader on loodud ja töödeldud eraldi. Sellised kaadrid võivad olla tehtud arvuti abil, pildistades joonistust või maali või siis muutes järjest objekti asendit ning pildistades seda igas etapis. Kui need kaadrid kokku monteerida ja filmina taasesitada, tekib illusioon pidevast liikumisest. Kuigi arvutite kasutuselevõtt on animeerimist oluliselt lihtsustanud, on selliste filmide tegemine töömahukas.
Animatsiooni klassikaline vorm on joonisfilm, mille kaadrite liikumiskiirus on kuni 24 kaadrit sekundis. Joonisfilm sai oma tänapäevase tähenduse 20. sajandi alguses.
Animatsiooni peamine otstarve on pakkuda vaatajale meelelahutust või autorile eneseväljendust. Praktilist kasutust leiab see enamasti instruktsioonides ja õppetöö abivahendina.
Saksa rahvusrajoon

Ajalugu

Rajoon moodustati 1927. aastal ja likvideeriti 5. novembril 1938. Rajoon taastati 1991. aastal.
Elanikest on 59,3% venelased, 31,8% sakslased ja 5,3% ukrainlased.
Dellingshausen

Dellingshausen (vene: Деллингсгаузен) on baltisaksa aadlisuguvõsa.
Dellingshausenite esindaja tuli Saksimaalt Eestisse 15. sajandi lõpus, kuni 18. sajandi lõpuni olid nad kaupmeheperekond ja linnakodanikud, algul ainult Tallinnas, seejärel Saaremaal. Esimesena tõsteti Dellingshausenite Saaremaa haru esindaja Thomas von Dellingshausen aadlikuks, ta immatrikuleeriti Saaremaa 1786 ja tema poeg Friedrich Adolph von Dellingshausen immatrikuleeriti Eestimaa rüütelkonna aadlimatriklisse 1812. aastal.
Eestimaal kuulusid suguvõsale erinevatel aegadel: Mõisaküla (Moisaküll), Essu (Jess), Andja (Addinal), Toomla (Thomel), Rägavere (Reggafer), Päädeva (Pedua), Kiideva (Kiwidepäh), Seljaküla (Sellenküll), Linnape (Linnapäh), Räsna (Resna), Kalju (Groß Kaljo), Leila (Leilis), Aaspere (Kattentack), Sauste (Sauß), Loobu (Loop), Arbavere (Arbafer), Hõbeda (Höbbet), Vatku (Wattküll), Hulja (Huljel), Undla (Undel), Haljala, Pruuna (Tois), Põriki (Porrik), Terakjärve (Annenhof) mõis.
Saaremaal Loode (Lodenhof), Kudjapäe (Kudjapäh), Anijala (Hannijal), Vana-Nõmpa (Alt-Nempa), Liiva-Nõmpa (Neu-Nempa), Tiinuse (Ficht), Pihtla (Pichtendahl), Mõntu (Mento) koos Koltse`ga (Kolz), Pamma (Pamberg), Mäe (Mähemois), Nurme (Nurms), Käesla (Käsel), Laimjala (Laimjall) ja Sootaguse mõis.
Eero Liives

Eero Liives (kuni 1939 Johannes Eduard Liinev; 15. veebruar 1892 – 25. aprill 1978) oli eesti helilooja ja viiuldaja.
Ta õppis Narva muusikakoolis trompetit ja viiulit. Hiljem õppis Tallinna Kõrgemas Muusikakoolis.
Aastatel 1912–1916 töötas ta viiuldajana Narva kinodes ja 1918. aastal läks tööle Estonia teatri orkestrisse, kus mängis 1965. aastani.
Ta on kirjutanud teoseid orkestrile, millest tuntuim on "Pidulik marss".
Tema poeg on kirjanik Ardi Liives.
Maanteesõidu maailmameistrivõistlused

Maanteesõidu maailmameistrivõistlused (inglise keeles UCI Road World Championships) on maailmameistrivõistlused maanteesõidus, mida korraldab Rahvusvaheline Jalgrattasõidu Liit (UCI). Võistlused toimuvad igal aastal.
Esimesed võistlused toimusid 1921.
Milorad Dodik

Milorad Dodik (Милорад Додик; sündinud 12. märtsil 1959 Laktašis) on Bosnia ja Hertsegoviina poliitik, aastatel 2010–2018 Serblaste Vabariigi president. Novembrist 2018 on ta Bosnia ja Hertsegoviina presidentuuri liige, alates 20. novembrist 2018 selle esimees.
Aastatel 1998–2001 ja 2006–2010 oli ta Serblaste Vabariigi peaminister.
PIN

PIN ehk PIN-kood (inglise keeles personal identification number, 'isiklik tuvastamisnumber') on numbriline parool, mida autentimiseseme valdaja kasutab enda volituse tõestamiseks infosüsteemis.
Tavaliselt kaasneb ainult isikule ja süsteemile teada oleva PIN-iga mittekonfidentsiaalne identifitseerimisnumber, -nimi või muu tunnus, või autentimisese (panganduses näiteks kiipkaart, mobiilsides SIM-kaart, lukusüsteemides esemeline võti). Kui inimene sisestab süsteemi identifitseerimistunnuse ja PIN-i, võrdleb süsteem seda vastava identifitseerimistunnuse juures talletatud koodiga ja annab ligipääsu, kui sisestatud ja talletatud kood on identsed.
PIN koosneb tavaliselt neljast või rohkemast numbrist. PIN-is ei sisaldu tähti ega muid kirjamärke peale kümnendsüsteemi numbrite. Mida lühem on kood, seda lihtsam on seda nii inimestel kui ka masinatel ära arvata.
Eesti isikutunnistusel on kaks PIN-i: PIN1 pikkusega 4–12 numbrit ja PIN2 pikkusega 5–12 numbrit.
Lukustunud PIN-i muutmiseks kasutatakse PUK-i (inglise keeles PIN unlocking key) või PUC-i (inglise personal unblocking code).
Buka saar

Buka on saar Melaneesias, üks Saalomoni saartest.
Buka kuulub Paapua Uus-Guinea Põhja-Saalomoni saarte provintsi. Ta on provintsi suuruselt teine saar Bougainville'i järel. Bougainveiile'ist lahutab teda mitme kilomeetri pikkune ja kõige kitsamas kohas paarisaja meetri laiune Buka väin.
Saare pindala on 492 ruutkilomeetrit. Saar on künklik, kõrgus kuni 498 m. Seal elab 50 000 inimest. Võrdluseks: Bougainville'i pindala on 9318 km² ja seal elab 175 tuhat inimest.
Saar koosneb põhiliselt lubjakivist. See on igiammune laguuniga koralliriff, mis on veest kõrgele välja tõusnud. Kõrgeimad tipud kulgevad piki läänerannikut. Lubjakivi imab hästi vett ja seetõttu on kuival aastaajal saarel vähe lahtist vett. Sel ajal võetakse vett mäejalamil olevatest allikatest.
Administratiivselt jaguneb saar 5 kohalikuks omavalitsuseks, mida nimetatakse vanemate kogudeks. Igal omavalitsusel on merepiir.
Saare suurim linn on Buka väina ääres asuv Ieta, mida varem nimetati Hiinalinnaks (Chinatown). Viimastel aastatel on see märkimisväärselt laienenud.

Majandus

Põhiosa saare majandusest moodustab põllumajandus. Linnalised tegevusalad ei ole saarel veel välja arenenud. 
Tähtsaim on maguskartuli kasvatamine. Pereettevõtetes ja väikestes kooperatiivides toodetakse müügiks kakaod ja koprat. Kunagi juurutati saarele vanilli ja troopiliste vürtside kasvatamine, aga viimasel ajal on see tegevusala taandarenenud ja muutunud marginaalseks. Vähesel määral kasvatatakse tarot.
Vähesel määral kasvatatakse kanu, püütakse kala ja korjatakse karpe. Saarel kasvatatakse sigu, aga neid üldiselt ei sööda, sest siga on püha loom ja teda kasutatakse rituaalides.

Keeled ja etnilised rühmad

Buka asustati vanemal kiviajal umbes 30 000 aastat tagasi. 
Tänapäeval räägitakse saarel austroneesia keeli, mille tõid saarele lapita kultuuri kandjad umbes 2700 aastat tagasi.
Pärismaalased räägivad Bukal kaht keelt: läänerannikul solose ja idarannikul halia keelt. Viimane jaguneb kaheks murdeks, kagurannikul räägitavaks hanahani ja kirderannikul räägitavaks haku murdeks, mille kõnelejad üksteisest hõlpsalt aru saavad. Bougainville'i saare põhjaosas räägitakse halia keelele lähedast selau keelt. Buka läänerannikul kõneldav solose keel on neist kaugem, kuid kõik mainitud keeled kuuluvad Melaneesia keelte hulka.
Tänapäeval kasutatakse Bukal üha enam inglise keele põhjalist kreoolkeelt tok pisinit.
Keeleerinevustega ei kaasne mingeid kultuurierinevusi.
Kliment (Kuštš)

Kliment (ukraina keeles Климент; kodanikunimega Павло Миколайович Кущ Pavlo Mõkolajovõtš Kuštš; sündinud 9. aprillil 1969 Simferopolis) on Ukraina Õigeusu Kiriku Simferopoli ja Krimmi ülempiiskop.
Bastion

Bastion on eenduva kolmnurga kujuline muldkehandiga kaitseehitis, sageli toetatud kivimüüriga (eskarp). Bastionid tulid kasutusele seoses tulirelvade purustusjõu suurenemisega.
Cherry maakond

Ajalugu

Maakond moodustati 1883. aastal.
Lahinguvälja raudteepeatus

Lahinguvälja raudteepeatus asub Harju maakonnas Anija vallas Vikipalu külas.
Peatus asub Tallinnast 44 km kaugusel. Rong sõidab Tallinnast Lahinguväljale umbes 40 minutit.
Peatuskoht asub Tallinna–Tapa raudtee ääres Kehra jaama ja Mustjõe peatuse vahel. Lahinguväljal peatuvad Elroni Tallinna–Aegviidu tavarongid. Piletihinnalt kuulub peatus IV tsooni.
Peatuses on lühike, 30 m pikkune perroon, seega rongile või sealt maha saab ainult rongi C-ala kaudu.
Peatuse lähedal asub ka Väike-Aavoja veehoidla.

Ajalugu

Peatuskoha juures raudtee läheduses toimus 4. jaanuaril 1919 Kehra lahing.
Lahingu mälestuseks taheti seal püstitada mälestussammas ning seetõttu tehti sinna uus raudteepeatus, mis avati 1939. aastal. Toona jäi peatus Anija valda. Sammas sai valmis, kuid jäi juunis 1940 avamata. Hiljem see lõhuti. Samba täpne koopia ehitati annetuste toel. See avati vabariigi presidendi Kersti Kaljulaidi osavõitul 6. jaanuaril 2019. Siis peeti ka samas Lahinguvälja peatuse juures näidislahing soomusrongi osavõtul. 
Peatuse nimi oli 1957. aastast kuni maini 2009 Vikipalu.
Herman Heinla

Herman Heinla (22. juuli 1921 Pärase – 29. detsember 1996) oli eesti maalikunstnik.
1941 lõpetas ta Tallinna Kunsttööstuskooli.
Heinla värvati juunis 1944 saksa okupatsioonivägede tagavaraüksusse. Nõukogude võim vahistas Heinla 4. detsembril 1944. Kümne kuu pärast määrati talle 15 aastat kinnipidamist töö- ja paranduslaagrites, millele pidi järgnema 5 aastat asumist. Heinla süüks loeti saksa vastuluuregrupis Tümler ja nõukogudevastases põrandaaluses vastupanuliikumises osalemist.
Töö- ja paranduslaagris kogus Heinla tuntust kunstnikuna ning sai laagrikunstnikuks. Ta sai endale isegi eraldi ateljee. Heinla esines Komimaal kunstinäitustel ja võeti Komi Kunstnike Liidu liikmeks.
Kinnipidamiskohast vabanes Heinla novembris 1954.
Ta naasis Eestisse omavoliliselt 1964 ja asus Harjumaale Kurtnasse, leides tööd Tallinnas Silikaltsiidi TUI-s kunstnik-graafikuna. Ametliku loa Eestis elamiseks sai ta 1965.
Tema maalinäitusi on korraldatud Muhus, Kuressaares, Tallinnas ja Soomes. Heinla kujundatud on Muhu valla sümboolika ja Muhu Põhikooli embleem.
Üht tema Komimaa vangilaagriaegset joonistust võib näha Jaan Krossi elulooraamatu "Kallid kaasteelised" (2008, Eesti Keele Sihtasutus) illustratsioonina (lk 643).
Rööpkanarbikulised

Rööpkanarbikulised (Epacridaceae) on kanarbikulaadsete hulka kuuluv taimesugukond.
Levinud lõunapoolkeral, peamiselt Austraalias.
Mitmeis süsteemides on ta liidetud üheks sugukonnaks kanarbikulistega.
Eesti uurijaist on rööpkanarbikulistega tegelenud Inno Salasoo, kes ka sellele sugukonnale ja mitmetele selle liikidele eestikeelsed nimed pani.
Kalvi mõis

Kalvi mõis (saksa keeles Pöddes) oli mõis Viru-Nigula kihelkonnas, Virumaal. Mõisa härrastemaja asub Kalvi külas, mis tänapäeval jääb Lääne-Viru maakonda Viru-Nigula valda.
Mõisa mainiti esimest korda 1485. aastal, kui lossi valdaja Hans Lode lossimaja ja mõisa (Pöddese, tõestuskirjades ka Podwes, Podwis) tuhande marga eest Tallinna piiskopile Simon von der Borchile pantis.
Nime Kalvi (Kalf, Kalve) sai mõis selle hilisematelt omanikelt, kui Jürgen Kalf 1551. aasta 24. augustil oma vennale Diedrichile jättis.
18. sajandist kuulus mõis Essenitele, Schoulzidele, Baranoffidele, Lvovskitele ja Schillingitele. Mõisa viimased omanikud olid Schillingid.
Mõisa uus peahoone valmis vahetult enne Esimest maailmasõda.
Eesti NSV ajal asus mõisa peahoones Kalvi sanatoorium-profülaktoorium.
Lüganuse murrak

Lüganuse murrak on Lüganuse kihelkonnas kõneldud Jõhvi rannamurrakule lähedane murrak, mis on Alutaguse murrakuist suutnud kõige kauem (kuni 1930. aastateni) keskmurde ja koolihariduse tasandavale mõjule vastu panna.  Seda on hakatud koguni taaselustama nagu lõunaeesti keelt ja Kihnu murrakut.
Abaza vapp

Abaza vapp on Venemaa Hakassia Abaza linna vapp.
Vapil on kujutatud sepapõllega karu, vasar käpas.
Vapi motiiv on seotud linna nime kahe tõlgendusega. Ühe järgi tähendab see Abakani [metalli]tehast, teise järgi hakassi keele põhjal karukäppa.
Andrey Batt

Elulugu

Andrey Batt on sündinud Tallinnas. Hiljem kolis Moskvasse. Õppis inglise koolis. Keskkoolis sai huviks muusika. 
Pärast kooli lõpetamist hakkas näitlejana filmides mängima. Osalenud mitmetes venemaa ja ameerika filmides ja seriaalides. Alates 2016 juhib oma telesaadet «Näitleja seiklused» (vene keeles «Приключения Артиста»).
2013. aastal ta andis välja oma esimese muusikasingli. 
Harrastuseks on korvpall. Ta on filantroopilise projekti «Heategevuspakk» (vene keeles «Благотворительная посылка») asutaja.
Veiko Märka

Veiko Märka (sündinud 2. november 1964) on eesti luuletaja.
Ta on Tartu Noorte Autorite Koondise liige ja esimene esimees.
Septuaginta

Septuaginta (ladina keeles 'seitsekümmend') on heebreakeelse Vana Testamendi vanim teadaolev täielik tõlge kreeka keelde. Selle sümbol on LXX.
Traditsiooni järgi tõlgiti Septuaginta Aleksandrias Ptolemaios II Philadelphose ajal (285–247 eKr). Väidetavalt oli tõlkijaid 70 või 72, mis ongi andnud tõlkele nime. Legendi andmeil töötas iga tõlkija suletud ruumis, isoleeritult kõigist teistest, kuid kui nad kõik olid valmis saanud ja tekste võrdlema asuti, olid need viimse kui kirjamärgini samad (millest järeldatakse tõlkijate jumalikku inspiratsiooni).
Lisaks juutidele oli Septuaginta laialt käibel ka varakristlaste seas. Uues Testamendiski tsiteeritud kirjakohad Vanast Testamendist toetuvad enamasti Septuagintale. Septuaginta oli ühtlasi Pentateuhi (Toora) esimene tõlge; selle raamatute järjekord ühtib Tanahiga kuni Teise Kuningate raamatuni.
Arendal

Nimi

Arvatakse, et muinaspõhja keeles oli linna nimi Arnardalr. Talunime esimene osa orn omastavas käändes tähendab 'kotkas' ja lõpp dalr tähendab 'org'.

Vapp

Vapp kinnitati 7. novembril 1924. See kujundati vana pitsati põhjal. Vapil on purjelaev, mis sümboliseerib kohalikus majanduses olulist kalapüüki ja purjetamist. Purjelaeva kujutati ka 17. sajandist pärineval linna pitsatil. 19. sajandi lõpus ja 20. sajandi alguses oli purjelaev vapi ülaosas ning maastik koos Norra vapiga kilbi alaosas.

Ajalugu

Praeguse Arendali kohal tekkis asula 16. sajandi keskpaigas; selle nimi oli Arendall. Aastal 1723 sai Arendal alevikuks ja aastal 1735 sai ta linnaõigused.

Majandus

Aastal 1880. oli Arendal piirkonna suurim kaubasadam. 19. sajandi lõpus oli see Norra suurim laevaehituskeskus. Aastal 1939 asus Arendalis Norra suuruselt neljas tankerite laevastik.
Praegu tegutsevad linnas väikesed laevaehituseettevõtted, on arenenud masinaehitus, sealhulgas elektroonikatööstus. Linnas tegutseb ka üks maailma suurematest ränikarbiidi töötlevatest tehastest.
101. kilomeeter

101. kilomeeter oli NSV Liidus mitteametlikus kasutuses olnud termin, mis tähendas, et teatavatel inimgruppidel oli keelatud elada Moskvast, Leningradist, liiduvabariikide pealinnadest ja suletud linnadest 100 kilomeetri raadiuses. Seda piirangut kasutati § 58 alusel poliitiliselt represseeritute ning nende perekonnaliikmete, aga ka retsidivistide puhul.
Kaelkook (karjatamine)

Kaelkook (murdes ka: kontpuu) on karjamaal pahurale loomale (nt hobusele) kaela seotav kaigas, mis ei lasknud loomal üle karjaaia hüpata. Kaelkook oli enamasti ühest otsast kahe haruga ja teises (alumises) otsas oli konks, mis löödi maa sisse.
Iigaste vald

Iigaste vald (saksa keeles Igast) oli vald Tartumaal Sangaste kihelkonnas. 
Vald eksisteeris 1866–1891 ja siis liideti see vald Karula vallaga.
Paide foogtikohus

Paide foogtikohus oli Paide omavalitsus- ja kohtuasutus kuni 1889. aastani.
Foogtikohtu koosseisu kuulusid kohtufoogt ja kaks linnavanemat. Kohtu liikmed valiti kohaliku kodanikkonna poolt eluks ajaks.
Linna kantseleid juhatas notar, kes valiti kodanikkonna poolt. Foogtikohtu juures oli kohtuteener.