google/wiki40b huggingface dataset:
Zioni rahvuspark

Asukoht

Rahvuspark asub Utah' osariigi edelaosas Washingtoni, Ironi ja Kane'i maakonna alal. Lähimad suurlinnad on Las Vegas 250 kilomeetri kaugusel edelas, Salt Lake City 500 kilomeetri kaugusel kirdes ja Denver üle 800 kilomeetri kaugusel idas. Rahvuspargi kogupindala on 593,26 km². Selle pikkus põhjast lõunasse on umbes 40 km ja laius 5–23 km.
Zioni rahvuspark paikneb kolme suure geograafilise ala, milleks on rahvuspargist loodesse jääv Suur nõgu, edelasse jääv Mojave kõrb ja idasse jääv Colorado platoo, kokkupuutekohas.

Pinnamood

Rahvuspargi kõrgeim tipp on Horse Ranch Mountain, mis asub merepinnast 2659 meetri kõrgusel. See mägi asub rahvuspargi loodeosas Kolobi kanjonites ning kuulub Colorado platoo koosseisu. Zioni kanjon asub rahvuspargi kaguosas ning selle on Colorado platoo koosseisu kuuluvasse Markagunti platoosse uuristunud Virgini jõe põhjaharu. Madalaim koht on rahvuspargi edelaosas kõrbes asuv Coal Pits Wash, mis asub merepinnast 1117 meetri kõrgusel.
Mõnele rahvuspargis asuvale erilise kujuga kaljule on varased maadeuurijad ja asunikud andnud nime religioossete mõistete järgi, nendeks on näiteks Angels Landing ehk 'Ingli Maandumispaik' (1763 m), Great White Throne ehk 'Suur Valge Troon' (2055 m) ja Three Patriarchs ehk 'Kolm Patriarhi', mis koosneb kolmest kaljust: 'Abraham' (2130 m), 'Iisak' (2080 m) ja 'Jaakob' (2082 m). Checkerboard Mesa ('Malelaua Mesa') on järskude nõlvadega ja tasase pinnaga kõrgendik ehk mesa, mille pind on erosiooni ja ilmastiku tulemusena võtnud malelauaga sarnaneva kuju.

Kliima

Piirkonda mõjutab nii mandriline, alpiinne kui ka ariidne kliima. Õhutemperatuurid erinevad paiguti tugevalt sõltuvalt kõrgusest merepinnast. Kõige madalam mõõdetud õhutemperatuur on –19 °C ja kõige kõrgem 46 °C. Miinuskraade võib esineda oktoobrist maini, kuid tavaliselt püsib õhutemperatuur märtsist detsembrini üle nulli.
Sademeid langeb rahvuspargis kogu aasta jooksul küll võrdlemisi ühtlaselt, kuid mitte palju – keskmiselt 411 mm aastas. Peamiselt Vaikselt ookeanilt tuleva niiskuse peatab Sierra Nevada mäeahelik. Sierra Nevada ja rahvuspargi vahele Colorado platoo koosseisu jäävad madalamad alad on varjulisemad ning seal sajab vähem. Merepinnast kõrgemal paiknevatel platoodel esineb sademeid aga rohkem. Kõige vähem esineb sademeid mais ja juunis ning kõige rohkem sajab jaanuarist aprillini. Suvedele on iseloomulik Ameerika Ühendriikide keskosa kõrbelistel aladel esinev Põhja-Ameerika mussoon. See toob iseäranis augusti pärastlõunasel ajal kaasa tugeva, kuid lühiajalise paduvihma – vihmaveed jooksevad kokku kanjonisse, sest puudub sademeid imav mullakiht ning seetõttu võib kanjonites tekkida kiiresti üleujutus. Talved on pehmed. Kõrgemates paikades merepinnast langevad talvel sademed enamasti lumena. Selgetel päevadel talvel võib õhutemperatuur tõusta aga kuni 15 °C-ni.

Elustik

Zioni rahvuspark asub Colorado platoo, Suure nõo ja Mojave kõrbe kokkupuutekohal, kus erinevad maastikud, pinnased ja ebaühtlane kättesaadavus veele pakuvad selles piirkonnas elavatele taimedele ja loomadele mitmekesiseid elupaiku.
Kultuur-üheteranisu

Jahu

Kultuur-ühetera nisuterad sisaldavad rohkesti kiudaineid ja aminohappeid. Alles 1990. aastatel taas-avastati kultuur-üheteranisu ja hakati kasvatama Prantsusmaal. Tänapäeval on kultuur-üheteranisu jahu võimalik osta mõnes Euroopa riigis nagu Saksamaa, Prantsusmaa, Itaalia ja Inglismaa.

Talumatus

Katseklaasikatsetuste (in vitro)  käigus on tuvastatud, et nisuvalk gliadiin, mis oletatavasti põhjustab tsöliaakia korral T-rakkude vahendatud soolepõletikku, ei oma mõõdetavat toksilist toimet kultuur-üheteranisu jahu tarvitamise korral.
The Witcher 3: Wild Hunt

Sisu

Mängu peategelaseks on nõidur Geralt, kes otsib oma adoptiivtütre, Ciri, et kaitsta ta ebamaistest jõududest. Kasutades Geralti kahte mõõka ja nõiduri "märke" võistleb mängija koletistega, täidab põhi- ja kõrvalmissioone, teenides samas raha ja oskuspunkte. Peale selle, pakub The Witcher 3: Wild Hunt kasutajatele võimalust proovida kätt kaardimängus nimega gwent, mis sai nii populaarseks, et CD Projekt Red otsustas teha sellest eraldiseisva mängu.

Lisapaketid

Mängul on ilmunud ka 2 laiendit - "Hearts of Stone" (oktoober 2015) ja "Blood & Wine" (mai 2016).
Klaus Kröll

Klaus Kröll (sündinud 24. aprillil 1980 Öblarnis Steiermargi liidumaal) on Austria mäesuusataja, kelle põhialad on kiirlaskumine ja ülisuurslaalom.
Kröll võitis juunioride maailmameistrivõistlustel kuldmedali 1999. aastal Pra Loupis kiirlaskumises ja 2000. aastal Québecis ülisuurslaalomis ning hõbemedali kiirlaskumises. 
2006. aasta olümpiamängudel Torinos sai ta kiirlaskumises 22. koha. Neli aastat hiljem 2010. aasta OM-il Vancouveris sai ta kiirlaskumises 9. koha. 2009. aasta maailmameistrivõistlustel Val-d'Isère'is sai ta kiirlaskumises 9. koha ja ülisuurslaalomis 10. koha. Parim koht maailmameistrivõistlustel pärineb 2013. aastast, kui ta oli Schladmingis kiirlaskumises neljas, medalist jäi teda lahutama 0,38 sekundit.
Maailma karikavõistlustel osales Kröll esimest korda 8. jaanuaril 2000 Chamonix's kiirlaskumises ja sai 62 startinu seas 30 koha. Esimest korda jõudis ta poodiumile 14. jaanuaril 2002 Val d'Isere'is kiirlaskumises, kui oli koondisekaaslase Stephan Eberhateri järel teine. Esimese võidu sai Kröll 23. jaanuaril 2009 Kitzbühelis ülisuurslaalomis.
Soome Lõvi orden

Soome Lõvi orden (soome keeles Suomen Leijonan ritarikunta) on üks Soome kolmest ametlikust ordenist (teised kaks on Soome Vabadusrist ja Valge Roosi orden). Ordenit antakse tsiviil- ja sõjateenete eest.
Orden asutati 11. septembril 1942.
Bernhard Linde

Bernhard Linde (4. aprill 1886 Järvakandi vald, Harjumaa – 23. august 1954 Tallinn) oli eesti publitsist ja tõlkija.
Lõpetas 1927. aastal Tartu Ülikooli slaavi filoloogina. 1912–1915 oli Noor-Eesti Kirjastuse juhataja, 1914–1915 ajakirja Vaba Sõna väljaandja. 1920–1924 töötas kirjastuse Varrak juhatajana ning 1944–1949 TPI keelekateedri juhatajana.
30. septembril 1926 mõisteti Bernhard Linde võõra vara omandamise ja raiskamise eest kolmeks kuuks vanglasse.
Aastast 1951 oli stalinliku terrori ohvrina vangis, kust vabanes 1954. aastal surmahaigena.

Looming

Avaldanud jutustusi, esseesid, biograafiaid, reisivesteid, kirjandus-, kunsti- ja teatriarvustusi ja tõlkeid (poola keelest Józef Piłsudski, Władysław Reymont, Wacław Sieroszewski, Ferdynand Goetel; saksa keelest Hermann Sudermann, prantsuse keelest Honoré de Balzac; inglise keelest John B. Gough; vene keelest Lev Tolstoi, Konstantin Stanislavski; ukraina keelest Ivan Franko; tšehhi keelest Jaroslav Hašek, Karel Vanek, František Langer; soome keelest Eino Leino; mitmed novellistid sloveeni, serbia ja horvaadi keelest). Lisaks toimetas ka mitut teost ja kirjutas ülevaate "Noor-Eesti kümme aastat" (1918, uustrükk: LR 2005, nr 1–2, järelsõna: Jaanus Kulli).
Lechts

Lechts oli Eestimaa vasallisuguvõsa.
1306 on mainitud kahte Järvamaa rüütlit: Bertoldus't ja Henricus't; nad võisid olla eestlased. Rüütlid said perekonnanime Ambla kihelkonnas asuva Lehtse küla järgi.
Poti laat

Poti laat on traditsiooniline laat Raplamaal Märjamaa vallas, millele pandi alus 19. sajandi keskpaigas. Tänapäevani toimub see kord aastas augustikuus Vana-Vigala külas mõisa pargi lähedal.
Laat on tuntud oma mitmekesise ja meeleoluka laadaprogrammi pärast. Kauplema on oodatud kõik Eestimaise omatoodanguga, käsitööga, talukaupadega, istikutega ja tööstuskaupadega kauplejad.

Ajalugu

1855. aastal mainitakse Vigala Poti laata samanimelise kõrtsi juures Tallinn-Pärnu maantee veerel (tänases Leibre külas). Laada tähtsaim kaup oli siis lina. Laadaplats oli üle maantee otse kõrtsi vastas. Sinna püstitati mõisa poolt paekivist kaubamaja.
2012. ja 2013 aastal jäi laat ära. 2014. aastal väisas laata Eesti Vabariigi põllumajandusminister Ivari Padar, kes andis päeva juhile Tanel Paavelile intervjuu ja juhatas sisse kohalike pritsumeeste etteaste.
Klimavičy

Ajalugu

Klimavičyt on esimest korda kirjalikult mainitud aastal 1581. Selle varasemad omanikud olid Glinskid. See kuulus toona Mstsisłavi vojevoodkonda.
Aastal 1626 asutati sinna dominiiklaste klooster. XVII sajandiks oli külast saanud alev, mille keskuseks oli katoliku kiriku juures asuv väljak. Aastal 1720 läks alev Bielackite valdusse, aastast 1758 oli see Hołyńskite valdus.
Poola jagamisel läks alev aastal 1772 Venemaa koosseisu, kus hakkas kuuluma Mogiljovi maakonda. Aastal 1777 sai Klimavičyst linn. Aastal 1897 oli seal kolm õigeusu kirikut, kolm palvemaja ja neli kooli. Linnas tegutsesid polikliinik ja trükikoda. Toona olid ligi pooled linna elanikest juudid. Samal aastal avati linnas piiritusevabrik. Aastast 1904 on teada, et linnas oli ka apteek, seal olid avatud fotosalong ja raamatukogu. Linnas oli toona kaheksa kõrtsi ja üheksa võõrastemaja. 
Aastal 1924 läks Klimavičy Valgevene NSV koosseisu, kus sellest sai Kalinini ringkonna halduskeskus. Aastal 1929 valmis linna läbiv raudtee. Aastal 1932 avati sealne põllumajanduskolledž, algselt veterinaariatehnikum. Teise maailmasõja ajal hukkasid Saksa okupatsiooniväed kõik linnas elanud juudid, hiljem ka segaperekondadesse kuulunud lapsed.
Éric Rohmer

Éric Rohmer (õieti Jean-Marie Schérer; 20. märts 1920 Nancy – 11. jaanuar 2010 Pariis) oli prantsuse filmilavastaja ja filmikriitik.
Éric Rohmer oli prantsuse filmikunsti nn uue laine esindaja.
Mahtra mõis

Mahtra mõis (saksa keeles Machters) oli rüütlimõis Juuru kihelkonnas Harjumaal. Nüüdisajal jääb kunagise mõisa territoorium Rapla valda Rapla maakonnas.
Mõisa keskus asus Mahtra külas.

Ajalugu

Mahtra mõis rajati tõenäoliselt juba 1470. aastatel.
Läbi ajaloo oli mõisal palju omanikke: aastast 1546. Ludwig Taube; aastast 1670. Elisabeth Brigitta Höppener 1697. Peter Rahling; Jakob Erdtmann; Otto Heinrich Rehbinder; aastast 1762. Hermann Friedrich Fersen; aastast 1765 Karl Adam Hueck; aastast 1792 Karl Ruckteschell; aastast 1799. Otto Albrecht Matthias; 1830. aastal kuulus mõis lesestunud paruniproua von Matthiasele (neiupõlves von Peetz) 1831. aastast ostis mõisa polkovnik Georg von Riesenkampff; 1832 Ottilie Riesenkampff; 1837. aastast andis erukindral Georg von Riesenkamff Mahtra mõisa rendile aukodanik Heinrich Bergile ja 1841. aastal ilmselt Magnus Kimmelile; 1843. aastal hakkas lesestunud mõisaomanik proua Ottilie von Riesenkamff taas ise mõisat majandama, pärast aga Proua v. Riesenkamff surma märtsis 1852, sai tema alaealiste laste hooldajaks ja mõisa haldajaks von Baranoff Kaiust, kuid von Baranoff müüs Mahtra mõisa Purila mõisa omanikule von Helffreichile; aastast 1853 valitses mõisa tema poeg Konstantin von Helffreich, kuid tegelikuks valitsejaks oli endine Purila mõisavalitseja Gustav Rosenberg; aastast 1878 Konstantin von Barlöwen. 
1858. aastal leidsid mõisas aset talurahvarahutused mida tuntakse Mahtra sõja nime all.
Viimane võõrandamiseelne omanik oli Alexander von Barlöwen, kellele kuulus ka naabruses asuv Atla mõis.

Mõisakompleks

Suurem osa mõisahoonetest on hävinud. Säilinud on ait ja mõned ehitiste varemed. Alles on ka mõisakeskusest eemal asuva hollandi tüüpi tuuleveski kere.
Lazdijai

Ajalugu

Lazdijai mõis rajati aastal 1532. Zygmunt II August eraldas maad alevi rajamiseks aastal 1560, samal aastal valmis ka esimene sealne kirik. Sealset asulat on esimest korda mainitud aastal 1561.
Lazdijai sai linnaõigused 1597. aastal. Aastal 1795 läks linn kolmandal Poola jagamisel Preisimaa koosseisu ja hakkas kandma nime Lasdien. Hiljem hakkas see kuuluma Venemaale, kus selle venekeelne nimekuju oli Лоздзее. Linn põles aastail  1857, 1879, 1886, 1922 ja 1923.
Teise maailmasõja ajal sai Lazdijai lahinguis kannatada nii aastail 1941 kui 1944. 3. novembril 1941 hukkasid saksa okupatsiooniväed Katkiškė külas ligi 1500 Lazdijai ja selle ümbruskonna juuti. Nõukogude võimud küüditasid 186 linna elanikku. Teise maailmasõja ajal tegutsesid linna ümbruskonnas Leedu metsavennad.
Roman Matsov

Roman Matsov (27. aprill 1917 Peterburi – 24. august 2001) oli  eesti dirigent. 
Talle on antud Eesti NSV teenelise kunstniku (1954) ja Eesti NSV rahvakunstniku aunimetus (1967) ja teda on autasustatud Eesti Vabariigi Valgetähe III klassi teenetemärgiga (2001).

Elukäik

Roman Matsov lõpetas Tallinna Konservatooriumi aastal 1940 klaveri ja viiuli erialal ja täiendas Berliinis ja Leningradi konservatooriumis dirigeerimisoskusi. Ta võitis 1946. aastal NSV Liidu noorte dirigentide konkursil Leningradis II preemia. 
Aastail 1938–1940 oli Matsov Riigi Ringhäälingu sümfooniaorkestri viiuldaja. 
Teise maailmasõja ajal juhatas Matsov Jaroslavlis Venemaa tagalasse evakueerunud eesti muusikuist moodustatud sümfooniaorkestrit ning sügisest 1944 asus juhatama sümfooniaorkestrit Tallinna ringhäälingu juures; töö raadioorkestri juures kestis aastani 1988.
Aastast 1947 kuni elu lõpuni oli Roman Matsov Tallinna Riikliku Konservatooriumi (hiljem Eesti Muusikaakadeemia) õppejõud (aastast 1977 professor) orkestri dirigeerimise ja kammeransambli erialadel. Tema õpilasi: Peeter Lilje, Tõnu Kaljuste jpt.
Aastail 1950–1963 oli Matsov Eesti Raadio sümfooniaorkestri (ERSO) peadirigent.

Muusikalised saavutused ja pärand

Matsov on tutvustanud eesti muusikat nii Eestis, NSV Liidus kui välismaal (Rumeenias, Saksamaal jm). 
Hoolimata sovetliku repertuaaripoliitika Lääne-vastastest suunistest, õnnestus tal tuua publikuni mitmete klassikute, nagu Johann Sebastian Bachi, Georg Friedrich Händeli, Wolfgang Amadeus Mozarti, Ludwig van Beethoveni ja Franz Schuberti, vokaalsümfoonilisi suurteoseid. Ka paljud Igor Stravinski, Arnold Schönbergi, Anton Weberni, Carl Orffi ja teiste 20. sajandi heliloojate teosed kõlasid siinpool esmakordselt just tema käe all.

Koostöö Šostakovitšiga

Tihe läbikäimine vene helilooja Dmitri Šostakovitšiga võimaldas sageli tolle teoste teist või kolmandat ettekandmist Tallinnas. Matsovist sai Šostakovitši pärandi varjaja ning hoidja. Kui Šostakovitš Stalini tahtel sattus ideoloogilisse ebasoosingusse, püüti tema loomepärandit säilitada niiviisi, et pärast teoste esiettekandeid Moskvas või Leningradis salvestas Matsov need Eestis ka siinse orkestriga. Šostakovitš arvestas oma tööde "kalevi alla" panemise võimalusega, misjärel jääks neist alles vähemalt koopia Tallinnas.

Matsovi arhiiv

Dirigent Matsovist järele jäänud arhiiv sisaldab seega rohkesti Šostakovitši pärandiga seotud väärtuslikke dokumente. Tema arhiivis leidub samuti eesti helilooja Heimar Ilvese sümfooniaid, mida pole kunagi avalikult esitatud. Nõukogude ajal eemaldati Ilves Tallinna konservatooriumist religioossete vaadete tõttu ning ta elas äärmises vaesuses.
Arhiivi valdaja on Roman Matsovi Moskvas elav poeg Mark Matsov (sündinud 1943), kes on ajakirjanik ja stsenarist.
Balti Rüütelkondade Liit

Balti Rüütelkondade Liit (saksa Verband der Baltischen Ritterschaften e. V.) on pärast Teist maailmasõda, 1949. aastal asutatud Liivimaa, Eestimaa, Kuramaa ja Saaremaa rüütelkonna järglasorganisatsioon. Organisatsioon jaguneb kaheksaks territoriaalorganisatsiooniks Saksamaal, lisaks on veel üks territoriaalorgaisatsioon Kanadas ja üks Rootsis. Liidu liikmeskond ulatub kuni 2200 liikmeni.
Henri Hérouin

Henri Hérouin [anr'ii eru'ään] (sündinud 1876) oli Prantsuse vibulaskja.
Hérouin võitis 1900. aasta suveolümpiamängudel Pariisis kaks esikohta: harjutustes Championnat du Monde (au Berceau) (31 silma) ja Au Cordon Doré (50 m). Mõlemad harjutused toimusid 28. mail.
Võistlus oli avatud kõigile. Harjutuses Championnat du Monde osales ainult 2 võistlejat.
Andres Allsalu

Andres Allsalu (sündinud 9. detsembril 1988) on Eesti elukutseline pokkerimängija ja endine tõstja.

Pokker

Tema põhimänguks on internetipokkeri üks-ühele (heads-up) turniirid, mida mängitakse väga kiires (hyper turbo) formaadis. Ta on Eesti üks parimaid internetipokkeri mängijaid ja Pokerstarsis võib leida teda mängimas kasutajanimega ChuckNorrisQ.
2012. aastal oli ta esimene eestlane, kes saavutas Pokerstarsis kõige kõrgema lojaalse mängija taseme (Supernova Elite) .
2013. aasta esimese kahe kuuga teenis ta rohkem kui 150 000 dollarit.
Hans Björnsson Lejon

Hans Björnsson Lejon (rootsi Hans Björnsson till Lepas-släkten; soome Hannu Björninpoika Lejon) (umbes 1530 Lepaa, Tyrväntö, Häme – 1572 Tallinn) oli Rootsi sõjaväelane ja riigitegelane. 
Ta sai hariduse Rostocki ja Wittenbergi ülikoolis. 13. juulil 1561 löödi ta kuningas Erik XIV kroonimispidustuste ajal Stockholmi asehalduri ametis olles rüütliks.
Ta oli lossiametnik (Slottslåfven) Olavinlinnas (Nyslott), 20. jaanuarist 1565 pealik ja lossifoogt Tallinna linnuses, Liivimaa maahärra, 29. septembrist 1570 Tallinna linnuse asehaldur ja riiginõunik. Liivi sõja ajal 1570 alanud Johan III ja Ivan IV vahelises sõjas tõrjus ta koos Henrik Klasson Horniga venelaste rünnakuid Tallinna vastu. 
Soomes oli ta Ylä-Satakunta ja Sääksmäki kihelkonnakohtunik ning talle kuulusid Lepaa ja Gammalgårdi mõis.
Karvakerad

"Karvakerad" (originaalpealkirjaga "Catscratch") on USA joonissari, mille autor on Doug TenNapel.
Eestis näitab sarja on Kanal 2.
Ornament (ansambel)

Ornament oli aastatel 1972–1976 tegutsenud eesti ansambel, mis mängis hard rock'i (progerokki). Tegevust alustati 1972. aastal Kohila kultuurimajas kogunenud hard rock'i fännide-muusikute ja kohaliku ansambli Kapriisid baasil.
Suur seatigu

Suur seatigu (Limax maximus) on nälkjas, Eesti suurimaid kojata tigusid.
Ta kuulub kopstigude hulka.
Hullulehmatõbi

Põhjused ja sümptomid

Hullulehmatõve põhjustavad prioonide nakkuslikud vormid. Prioonid esinevad ajus, seljaajus ja peensooles, häirides kesknärvisüsteemi tööd. Tõendid, et valke võiks leiduda lihasmassis või piimas puuduvad, kuid kariloomad võivad nakatuda kui lihasmassis leidub patogeenset närvikude. Hullulehmatõvel on väga pikk inkubatsiooniperiood, üldiselt 4-5 aastat, ning surm saabub nädalate kuni mõne kuuga alates esmaste haigustunnuste ilmnemisest. Iseloomulikeks sümptomiteks on hirmunud olek, agressiivsus, erutuvus, raskused liikumisel ja tõusmisel, ebaloomulik rüht, kaalulangus ning vähenenud piimatootlikus. Samuti on kõrgenenud tundlikkus puute-, valgus- ja heliärritustele.
Inimestele edasi kandunud hullulehmatõbe nimetatakse Creutzfeldti-Jakobi tõveks. Nakkus võib edasi kanduda süües veiste aju või seljaaju, kuid puudub ühene järeldus edasise haiguse kulgemise osas inimestes.

Diagnoos

Hullulehmatõve diagnoosimine on praktiline probleem, sest elusloomi ei saa haiguse olemasolu suhtes kontrollida. Ainus võimalus kinnitada hullulehmatõve esinemist on postuumne autopsia. Haigestunud loomadel leidub aju hallaines kahepoolseid sümmeetrilisi degeneratiivseid muutusi, närvikoe auke, ja nende aju meenutab käsna. 
Hullulehmatõvele ei ole ravi ega vaktsiini. Ainuke võimalus haiguse ennetamiseks on keelata liha- ja kondijahu söötmine veistele ning nakatunud loomade isolatsioon ja tapmine.
Marga van Rooy

Marga Henrietta van Rooy (25. jaanuar 1942 Burgersdorp – 15. jaanuar 2017 Pretoria) oli Lõuna-Aafrika Vabariigi näitleja.
Ta on tuntud Ella rolliga seriaalist "Vetkoekpaleis" ning osatäitmistega seriaalidest "Egoli", "Molly en Wors" ja "Villa Rosa". Ta mängis muuhulgas filmides "Verkeerde nommer", "Die Windpomp" ja "Vrou soek boer".
Koos vanema tütre Henriëtte Bootiga kirjutas ta raamatu "In die skadu van skisofrenie" ('Skisofreenia varjus') (2016).
Cyrillus Kreegi kortermuuseum

Cyrillus Kreegi kortermuuseum on Cyrillus Creegile pühendatud muuseum Haapsalus aadressil Väike-Viigi 10-2.
Läänemaa Muuseum avas selle 2001. aasta suvel. Majas Viigi kaldal elas helilooja aastatel 1939–1962. Seal lõi ta ka enamuse oma heliloomingust.
Ujumine (füüsika)

Ujumine on keha võime püsida vedelal pinnal või kindlal tasemel vedelikus või gaasis. Kehade ujumist seletatakse Archimedese seadusega.

Keha ujumise tingimused

Keha ujub ehk on tasakaalus, kui keha tihedus on vedeliku tihedusest väiksem ning osa kehast on vedelikust väljas pool. Kui keha asub täielikult vedelikus ning üleslükkejõud ja raskusjõud on arvuliselt võrdsed, siis keha heljub. Heljumise korral võib keha asetseda ükskõik kus vedeliku kohas, aga ta jääb sinna liikumatult ehk ei tõuse ega vaju põhja. Kui keha raskusjõud on suurem, kui kehale mõjuv üleslükkejõud, siis keha upub.
Fr = ρkVg

Keha ujumise tingimused valemitena

Fr > Fü  - Keha upub
Fr = Fü  - Keha ujub

Sõltumine teguritest

Kehale mõjuv raskusjõud sõltub keha massist, mis omakorda avaldub keha ruumala ja keha tiheduse  kaudu.

Allikad

https://www.taskutark.ee/m/kehade-ujumine/
https://opik.fyysika.ee/index.php/book/section/9287
Istiklali mošee

Istiqlali mošee on Sarajevo üks suurimad mošeesid. See rajati 2001. aastal.
Kõrgem Majanduskool

Rahvuslik Uurimisülikool "Kõrgem Majanduskool" (vene keeles Национальный исследовательский университет "Высшая школа экономики") on Venemaa suurimaid ülikoole. Asub Moskvas. Omab ülikoolilinnakuid ka Peterburis, Nižni Novgorodis ja Permis. 
Ülikool asutati 1992. aastal. 1996. aastal sai ülikool riikliku ülikooli staatuse (Riiklik Ülikool "Kõrgem Majanduskool"). 2009. aastal sai Kõrgem Majanduskool konkursi alusel rahvusliku uurimisülikooli staatuse. Ülikooli rahvusvaheline nimetus on Higher School of Economics – National Research University.
Ülikoolis tegutseb 128 teadusuurimisinstituuti ja -keskust, 36 teadus-õppelaboratooriumi ja 32 rahvusvahelist laboratooriumi välisteadlaste juhtimisel. Ülikooli juriidiline aadress on Moskva, Mjasnitskaja ulitsa 20.
2018. aasta aprilli seisuga õppis ülikoolis enam kui 35 tuhat üliõpilast. 1993. aastast kehtib ülikoolis Bologna õppesüsteem (4+2). Mitmes teaduskonnas toimub õppetöö inglise keeles.
Kõrgema Majanduskooli rektor on 1992. aastast ülikooli rajajaid Jaroslav Kuzminov. Ülikooli president on 1995. aastast professor Aleksandr Šohhin. Ülikooli teadusjuht on 1998. aastast professor Jevgeni Jassin. Nii Šohhin kui ka Jassin on olnud varem Venemaa majandusministrid. Ülikoolis on õppejõuna loenguid pidanud teiste seas Jegor Gaidar, Grigori Javlinski, Jevgenija Albats ja Aleksei Kudrin.
Kõrgema Majanduskooli vilistlane Maksim Oreškin määrati 2016. aastal Venemaa majandusministriks ja vilistlane Konstantin Noskov 2018. aastal Venemaa digitaalarengu, side ja massikommunikatsiooni ministriks.
Saint John's (Kanada)

Geograafia

Saint John's asub Newfoundlandi saarel, Avaloni poolsaare idatipus. See on kõige idapoolsem linn Põhja-Ameerikas, kui Gröönimaa välja arvata.

Rahvastik

2006. aasta rahvaloenduse järgi elas Saint John'sis 100 646 inimest.

Keel

96,1% elanikkonnast räägib emakeelena inglise keelt.

Majandus

2006. aastal tootis Saint John's poole Newfoundlandi ja Labradori SKP-st.
Kirstukakk

Kirstukakk oli  eesti talupojapulma ajal veimekirstus toodud leib.
Mõrsja tõi leiva (või püülisaia) oma veimekirstus peiukoju. Toodud leib jagati kõigile pulmalistele. Jagajaks oli pruudivend või peiu ise, soovides "pisut lapsi ja pailu leiba". Mõnel pool oli jagajaks ka mõrsja. Kirstukakku jagati peiukoju jõudmisel või pärast annete jagamist või siis enne magamaminemist (näit. Häädemeeste, Risti, Pöide).
Macrovipera

Levila

Nad elavad valdavalt Põhja-Aafrikas, Lähis-Idas, Lõuna-Aasias ja Kreekas.
Kristjan Jalak

Kristjan-Eduard Jalak (21. märts 1882 Kastre vald, Tartumaa – 8. september 1944 Leningrad) oli Tartu töölisliikumise tegelane 1930. aastatel.
Ta oli 17. märtsil 1940 Sisekaitseülema otsusega suletud Tartu alkoholivastase kultuuriühingu esimees.
27. juunil 1940 määrati Jalak Tartu linnapeaks, 1941. aasta jaanuaris aga Tartu Linna Töörahva Saadikute Nõukogu Täitevkomitee esimeheks. Tema järgi on nimetatud nn Jalaka liin.
Pärast Teise maailmasõja sõjategevuse jõudmist Eestisse põgenes ta Nõukogude Liitu ja elas Nõukogude tagalas.
Ümberpööratud õpe

Ümberpööratud õpe (ingl flipped learning, flipped classroom) on õppetöö ülesehitamise meetod, mille korral omandab õppija uue teabe iseseisvalt, mitte klassiruumis. Iseseisvale tööle järgneb auditoorne õpe, mille käigus sünteesivad õppijad õpetaja juhendamisel uusi teadmisi.
Ümberpööratud õppe sünonüümina kasutatakse terminit ümberpööratud klassiruum, kuid see on ebasoovitatav, sest mitte klassiruumi kui füüsilist keskkonda ei pöörata ümber, vaid õpe on ümber pööratud.
Pseudohallutsinatsioon

Pseudohallutsinatsioon on hallutsinatsioon, mil haige tajub hallutsineeritaval objektil mingit ebatavalist tunnust, mida reaalsetel objektidel ei ole. 
Hoolimata ebatavalisusest hindab haige hallutsineeritavat siiski väljaspool tema mõttemaailma eksisteerivana ja kujundab oma käitumise sellelt objektilt lähtuvate stiimulite põhjal.