google/wiki40b huggingface dataset:
Aleksander Tõnisson (ettevõtja)

Aleksander Tõnisson  (24. juuni 1883 Leebiku vald, Helme kihelkond  – 16. juuni 1958 (?)) oli Eesti ettevõtja.
Tõnisson õppis Leebiku vallakoolis seejärel Tallinna õhtukeskkoolis ning tehnilistel kursustel.
1914. aastal omandas ta P. Uusmanniga mehaanika- ja lukksepatöökoja Tallinnas, 1919 koliti ettevõte aadressile Harju tänav 44. Hiljem asus firma kontor aadressil Rüütli tänav 28-30. Ajapikku kujundati töökojast A. Tõnisson & Ko, mis tegeles sanitaartehnika müügi ja malmivaluga, sh valmistas kanalisatsioonitorusid, kaevuluuke ja keskkütteseadmestikku. Ettevõtte järgi hüüti omanikku Toru-Tõnissoniks. Lisaks sanitaartehnikafirmale kuulus Tõnissonile ka Söötevälja talu Lilli külas Anija vallas Harjumaal (talu ostis ta kahe peale sõbra, ehitusettevõtja Villem Hansteiniga).
Aleksander Tõnisson oli Väike- ja Kesktööstusettevõtete Ühingu üks asutajaid ja kauaaegne esimees, Tööstusnõukogu ja Riigi Majandusnõukogu liige, samuti üks Kaubandus-Tööstuskoja asutajaist, juhatuse ja suurtööstuse sektsiooni büroo liige (1929–37), Eesti Panga diskontokomisjoni liige, Eesti Töösturite Ühingu esimees ning Tallinna Tehnikumi asutajaliige. Ta oli ka Omakaitse asutajaliige.
1940. aastal ostis ta Sammuli talu Viljandi vallas Viljandi järve kaldal, mis oli suurim talu Viljandimaal, üle 100 hektari, ostuhind 40 000 krooni.
Tõnisson arreteeriti ja küüditati Eestist koos kindral Nikolai Reegi abikaasaga. Teistel andmetel suri ta 16. juunil 1958 74-aastaselt kõhunäärmevähki.
Causus bilineatus

Levila

Neid võib kohata roomamas Angolas, Kongo Demokraatlikus Vabariigis, Rwandas, Tansaanias ja Sambias.
14. strategeem

14. strategeem 36 strategeemist on "elusta vaimu laenates laipa".
Ausambad. Tsiteerimine. Ristisõda. Zombinipp. Parasitismi. Kasutada uuteks asjadeks ära minevikukuulsusi. Uus fasaad vanale. Fööniks. "Traditsionalism".
Sügis (perekonnanimi)

Sügis on eesti perekonnanimi.
Perekonnanime Sügis (Süggis) on pandud Kooraste mõisavallas Kanepi kihelkonnas Võrumaal. Nimede eestistamisel määrati Sügis uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Ellern, Evert, Henning, Herbist, Herbst, Holland, Ivanov, Knut, Kork, Märtin, Palmeos, Sikk, Stranberg, Süsslich, Toomasson, Voldemar ja Voormann.
2018. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Sügis Eestis 40 mehel ja 40 naisel.
Abū Qīr

Abū Qīr (varasem eestikeelne nimi Abukir) on linn Egiptuses Vahemere kaldal, 23 km kaugusel Aleksandriast. See asub samanimelisel poolsaarel ja samanimelise lahe ääres.
Linnas asub kindlus, mida 19. sajandi alguses kasutati vanglana. Abū Qīri teiste vaatamisväärsuste seas on Vana-Egiptuse, Vana-Kreeka ja Vana-Rooma ehitiste varemed.
Nikolai Koslov

Nikolai Koslov (aastail 1962–1993 Kozlov; sündinud 6. aprillil 1928 Karinus) on eesti veterinaar.
Ta lõpetas Eesti Põllumajandusakadeemia 1954. aastal loomaarstina.
Ta oli Eesti Põllumajandusakadeemia teadusprorektor 1965–1977 ja rektor 1977–1988, patoloogilise anatoomia, parasitoloogia ja loomatervishoiu kateedri juhataja ja professor 1985–1995.
Uurimistöös on ta tegelenud sigade mükobakterioosidega.
Lia Tarmo

Lia Tarmo (1935. aastani Lia Klein; 18. märts 1923 – 29. november 1996) oli eesti näitleja.
1940. aastal lõpetas ta Tallinna 1. Tütarlaste Gümnaasiumi, 1941. aastal Tallinna Kodunduskeskkooli. 1946. aastal lõpetas Draamastuudio eriklassi.
Aastatel 1944–1946 töötas Noorsooteatris, 1946–1948 Eesti NSV Riiklikus Filharmoonias. Aastatel 1948–1993 oli ta Endla teatri näitleja.
Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule.

Isiklikku

Näitleja ja lavastaja Ruut Tarmo oli tema isa. Näitleja Uno Loit oli tema abikaasa.
Aado Lintrop

Aado Lintrop (sündinud 9. juunil 1956) on eesti folklorist, šamanismiuurija, laulja ja luuletaja.
Ta lõpetas Tartu Ülikooli kaugõppes eesti ja soome-ugri filoloogia erialal 1995. aastal. Samal aastal sai ta ka magistrikraadi eesti ja võrdleva rahvaluule erialal. Doktorikraadi sai ta Tartu Ülikoolis 2000. aastal eesti ja võrdleva rahvaluule erialal.
Lintrop laulab Tartu setu meestelaulukooris Liinatśuraq.
Tähtedevaheline tolm

Tähtedevaheline tolm (inglise keeles interstellar dust) on tahked mikroskoopilised osakesed, mis koos tähtedevahelise gaasiga täidavad tähtedevahelise ruumi. Tegemist on kosmilise tolmu liigiga.
Arvatakse, et tolmuosakestel on rasksulav tuum, mida ümbritsevad orgaanilised ühendid või jääst koorik. Tuuma keemiline koostis sõltub sellest, millise tähe atmosfääris toimus kondenseerumine. Näiteks kui tegemist on süsiniktähtedega, siis tolmuosakeste tuumad koosnevad grafiidist ja ränikarbiidist.
Tähtedevahelise tolmu osakeste tavaline suurus on vahemikus 0,01–0,2 μm, tolmu täismass on umbes 1% gaasi täismassist. Valgus, mis kiirgab tähtedelt, soojendab tähtedevahelist tolmu mitmekümne Kelvini kraadini, tänu millele tähtedevahelise tolm osutub infrapunakiirguse allikaks.
Hundinui

Levila ja kasvukoht

Taimeperekond on küll kosmopoliitne, kuid kõige ohtramalt kasvab parasvöötmes. Hundinuiad kasvavad enamasti märgadel aladel. Sageli kasvavad nad tihedalt koos, moodustades roostikke. Nad võivad olla pioneerliigid, asustades esimesena mudaseid piirkondi.

Kirjeldus

Varte pikkus on 1–7 meetrit (Typha minima vars on lühem: 0,5–1 m). Vars on lihtne ja ilma liitekohtadeta.
Hundinuia lehed paiknevad varrel vahelduvalt või basaalselt.
Hundinuiad on ühekojalised. Neil on ühesoolised õied, mis on koondunud tihedasse tähka. Arvukad isasõied moodustavad varre tipus kitsa täha. Isasõied on redutseerunud üksnes paariks tolmukaks ja karvadeks ning närtsivad pärast seda, kui õietolm on valminud. Hundinuiad on tuultolmlejad. Emasõisi on väga palju ja nad moodustavad varre tipus tiheda nuiasarnase täha, mille järgi taim ongi nime saanud. Emasõisik asub isasõisikust allpool. Suurematel liikidel võib see nui olla kuni 30 cm pikk ja 1–4 cm lai. Seemned on tibatillukesed, 0,2 mm pikad ja kasvavad peene karvakese otsas.

Paljunemine

Kui seemned on valmis, siis nuiad lagunevad, paljastades puuvillasarnase struktuuri, mille seest tuul saab seemned laiali puhuda. Seemned levivadki anemohoorselt ehk tuule abil.
Lisaks paljunevad hundinuiad ka vegetatiivselt – risoomiga. Risoom võib kasvada maapinnaga paralleelselt mudases pinnases ja ajada sealt välja uusi püstisi varsi. Varred kasvavad nii tihedalt koos, et takistavad oluliselt lainetust ja nende vahele takerdub mitmesugust orgaanilist ollust, mida ei uhuta ära, vaid mis settib põhja ja laguneb. Hundinuiadel on tähtis osa protsessis, mille käigus avatud veekogud muutuvad algul sooks ja siis kuivaks maaks.

Kasutamine

Hundinui on mitmel viisil söödav.
Hundinuia risoom on söödav. Väljakaevamistel on leitud käsikivisid tärklisejäänustega ja see laseb oletada, et hundinuiajuurikaid söödi Euroopas juba 30 tuhat aastat tagasi. Risoomid on toitaine- ja energiarikkad ning nendest tehtud jahu toiteväärtus on 2,66 kcal/g. Juurikaid korjatakse üldiselt hilissügisel või varakevadel. Lisaks tärklisele sisaldavad juurikad ohtralt kiudaineid, mis on tarvis tärklise kättesaamiseks korralikult purustada.
Hiliskevadel võib noori ja õrnu lehti ja lehepungi süüa nii toorelt kui keedetult. Varasuvel võib arenevat rohelist nuia koorida ja pärast keetmist süüa. Kesksuvel, kui isasõied on küpseks saanud, võib korjata õietolmu ja seda kasutada maitseainena või toidupaksendina.
Hundinuia nuiasid võib kasta rasva või vaha sisse ja seejärel süüdata nagu küünla, kusjuures vars toimib tahina. Neid võib süüdata ka eelnevalt vaha või rasva sisse kastmata, sel juhul suitseb hundinui aeglaselt, meenutades pisut viirukit. Suitsevat hundinuiatähka saab kasutada putukate tõrjumiseks.
Hundinuiad suudavad joogiveest eemaldada mürgist ainet arseeni. Seda kasutades saaks välja arendada odava vee filtreerimise süsteemi arengumaade jaoks.
Ameerika Ühendriikide Maaväe Sõjakolledž

Õppekorraldus

USAWC õppetöös on võimalik osaleda kahel moel: kümnekuise residentkursuse või kaheaastase distantsõppeprogrammi raames. Mõlema kursuse suurus on ca 400 õppurit. Distantsõpe eeldab intensiivset kirjalikku tööd, iga õppemoodul lõpeb akadeemilise essee, õppuse või eksamiga (pärast esimest õppeaastat langeb 1/4 tudengitest välja). Residentkursusel on põhirõhk seminari- ja töötubade vormis õppel. Mõlemad õppevormid eeldavad mahukat iseseisvat tööd erialakirjandusega ja ingliskeelse kirjaliku eneseväljendusoskuse kõrgtaset.

USAWC nimekamad lõpetajad

Kooli lõpetajate hulka kuuluvad mh armeekindral Omar Bradley, kindral Walter Bedell Smith, kindral George S. Patton, kindral Tommy Franks, kindral H. Norman Schwarzkopf ja paljud teised Ameerika sõjaajaloos märkimisväärset rolli mänginud ohvitserid, aga ka Egiptuse president Abdel Fatah el-Sisi ja Nigeeria president Muhammadu Buhari.

USAWC ja Eesti

Kool on mänginud olulist rolli Eesti uuema aja ohvitserkonna ja tippametkonna harimisel. Kooli vilistlaste hulka kuuluvad teiste hulgas kindralleitnant Johannes Kert, kindralmajor Meelis Kiili, brigaadikindral Artur Tiganik, riigisekretär Taimar Peterkop, Kaitseministeeriumi kantsler Kristjan Prikk ja Kaitseministeeriumi asekantsler Meelis Oidsalu.
Tundeväärtus

Tundeväärtus ehk sentimentaalne väärtus ehk emotsionaalne väärtus on asjale omistatav väärtus, mis tuleneb tundmuslikust hoiakust selle asja suhtes. Näiteks võib asi olla seotud mingi mälestusega (mälestusese).
Tundeväärtus teeb asja enamasti asendamatuks.
Et asjal on tundeväärtus enamasti mõne üksiku inimese jaoks, ei kajastu see tavaliselt asja hinnas. See võib teha asja müüdamatuks; samuti võidakse asjale omistada nii kõrge hind, et isikul, kellele sellel tundeväärtust ei ole, pole motiivi seda osta.
Ivonka Surviłła

Ivonka Surviłła (valgevene keeles Івонка Сурвілла, sünninimi Ivonka Šymaniec; sündinud 11. aprillil 1936 Stoŭbcys Minski lähedal Poolas) on 1918. aastal väljakuulutatud Valgevene Rahvavabariigi president eksiilis.
Ta sündis inseneri Uladzimier Šymanieci ja tema naise Evelina Šymanieci (sündinud Paškievic) tütrena ajaloolisel valgevenelaste asualal, mis tollal kuulus Poolale. Kui pärast NSV Liidu kallaletungi Poolale inkorporeeriti Lääne-Valgevene Nõukogude Liitu, siis isa vahistati ja mõisteti 5 aastaks koonduslaagrisse. Teise maailmasõja puhkemise tõttu ei jõutud isa Siberisse saata ega hukata, vaid Saksa väed vabastasid ta.
1944 põgenes perekond pealetungiva Punaarmee eest algul Ida-Preisimaale ja siis Taani, kus nad elasid mitu aastat põgenike laagris. Tee peal suri Ivonka noorem õde.
1948 jõudis perekond Prantsusmaale ja asus elama Pariisi. Seal oli perekond aktiivne välisvalgevenelaste ringkonnas.
Ivonka õppis aasta aega kunstikoolis ja seejärel Sorbonne'is filoloogiat. 1959 abiellus ta valgevene rahvusliku tegelase ja raadiotöötaja Janka Surviłłaga. Nad kolisid Hispaaniasse Madridi, kus juhatasid valgevenekeelset raadiojaama, mis tegutses Hispaania valitsuse toel. Raadiojaam suleti 1965. 1969 kolisid Surviłład Kanadasse, kus Ivonka hakkas töötama tõlgina föderaalvalitsuses. Lõpuks tõusis ta riikliku tervishoiuorganisatsiooni Health Canada osakonnajuhatajaks. 1974–1984 oli ta Ottawas Valgevene Teaduse ja Kunsti Instituudi esimees. 
Koos mehega asutas ta 1986 Valgevene Tšernobõli ohvrite abifondi Kanadas.
1997. aastal valiti ta Valgevene eksiilpresidendiks pärast seda, kui eelmine president, 80-aastane Jazep Sažyč ametist tagasi astus. Ta on seni Valgevene ainus naispresident ja ainus president, kes valitud pärast Valgevene iseseisvumist.
Kunstnikuna on Ivonka Surviłła osalenud enam kui 30 näitusel. Tal on 2 tütart. Vanem tütar Paulina on muusikaajaloolane. Janka Surviłła suri 1997.
Norra politseiteenistus

Struktuur

Oslo kesklinnas asuv Norra Riiklik Politseidirektoraat on Norra politseiteenistuse keskasutus. Direktoraat vastutab politsei allasutuste ja politseipiirkondade juhtimise ja järelevalve eest, ning toetab nende tegevust. Seda juhib alates 2012. aastast riiklik politseikomissar Odd Reidar Humlegård.
Politseijaoskondade suurus sõltub teeninduspiirkonnast. Näiteks Oslo politseis töötab 2500 inimest ja teeninduspiirkonnas elab 570 000 inimest, samas kui Ida-Finnmargi politseis töötab 160 inimest ja teeninduspiirkonnas elab 30 000 inimest.
Kõigis politseipiirkondades on kiirreageerimisüksused relvastatud ja ohtlike operatsioonide jaoks ja K-9 rühmad narko- ja päästeoperatsioonide jaoks. Lisaks on nad varustatud kaatritega, et valvata korda rannikumeres ja valitud järvedel. Veepolitsei keskendub peamiselt purjus juhtidele, kiiruseületamisetele ja keskkonnajärelevalvele.

Jurisdiktsioon ja võimekus

Norra politseiteenistus on ühtne ja terviklik organisatsioon, mis tähendab, et Norras on ainult politseiteenistusel politseilised ülesanded. Ainuke erand on sõjaväepolitsei, aga see asutus vastutab rahuajal sõjaväerajatiste ja sõjaväepersonali üle peetava järelevalve eest.
Politseiteenistus on detsentraliseeritud, aga poliitilise järelevalve all. Politseiniku õigused ja kohustused sätestavad mitmed seadused. Politseinikke saavad appi kutsuda mitmed avalikud asutused ja politsei saab oma töös abi paluda mitmetelt asutustelt. Politsei vastutab ka terroritõrje eest, kui Norra pole sõjalise rünnaku all.

Varustus

Alates 2011. aastas on uuteks politseiautodeks 4x4 juhtimise ja automaatkäigukastiga Volkswagen Passatid. Transpordiautodeks kasutatakse Mercedes-Benz Vitosid ja Mercedes-Benz Sprintereid. Teenistusel on ka kaks Eurocopter EC135 tüüpi kopterit, mis asuvad alaliselt Gardermoeni lennujaamas. Lisaks on Deltal vajadusel kasutada õhujõudude Bell 412 kopterid.
Politsei kasutab kaht tüüpi vormi, mis on enamjaolt musta värvi ja helesiniste särkidega. I tüüp on politseinikele, kes teevad enamasti kontoritööd ja II tüüp inimestele, kes töötavad peamiselt õues. Mõlemal tüübil on talvine ja suvine vorm. 
Norra politseinikud pole patrullis olles relvastatud, aga igaks juhuks on politseiautodes luku taga Heckler & Koch MP5 automaadid ja Heckler & Koch P30 püstolid. Relva kasutamiseks peab enne küsima loa politseiülemalt või tema määratud inimeselt. Norra politsei ei kasuta tasereid.  
Norra politseiteenistuse IT-süsteemid on ajast maas ja neid hakati kaasajastama alles 2012. aastal, kui esitleti uut süsteemi D#2. Enne seda olid serverite operatsioonisüsteemiks 1996. aastast pärinev Windows NT 4.0, ning sisselogimine võttis aega kuni 20 minutit. 
Peale selle, et politseiraadioga ei saa ühendust kiirabi ja päästeteenistuse sagedustega, on politsei raadioside krüpteerimata, mis tähendab, et politseinikud peavad tundlikku infot edastama mobiiltelefonide abil. 
Paljudes politseiautodes pole ka GPS-i ega arvuteid, mis tähendab, et politsei peab info edastama raadio teel ja navigeerimisel kasutatakse tavalisi paberatlaseid. Kontrastiks sellele on pääste- ja kiirabiautodes GPS-id olnud alates 2003. aastast.
Ervin Bauer

Elukäik

Ta lahkus Ungarist aastal 1919. Aastail 1921–1925 töötas ta assistendina Karli Ülikoolis Prahas.
Alates 1925. aastast elas ta Venemaal, seejuures aastast 1933 Leningradis. Tema esimene abikaasa oli kirjanik Margit Kaffka (suri 1918) ja teine abikaasa matemaatik Stefánia Szilárd (aatomifüüsik Leó Szilárd'i õde).
Bauer ja tema abikaasa Stefánia arreteeriti KGB poolt 4. augustil 1937 ja mõlemad lasti maha 11. jaanuaril 1938.
Merle Sild

Kunstiõpingud

Kunsti on ta õppinud Tartu Lastekunstikoolis Laine Puki ja Silvia Jõgeveri käe all, USA-s Kaleidoscope School of Artis, Newcastle'i Rahvaülikoolis ja Plymouthi Kunstikolledžis Inglismaal Devonis.
Hispaaniast Malaga piirkonnast leidis ta Eestist pärit kunstniku Monica del Norte, kes on olnud talle eeskujuks nii värvikäsitluse ja ideede vallas kui ka emotsionaalsuse poolest.

Kunst ja näitused

Ehkki Merle Sild õppis noorpõlves kunstikoolis, hakkas ta maalimisega andunumalt tegelema alles 2000. aastal. Näitustel on ta esinenud alates 2004. aastast – sellest ajast, kui sai teoks tema esimene isikunäitus Soomes Tampere Eesti klubis.  Pärast seda on tema isikunäitusi korraldatud Soomes, Eestis, Hispaanias ja Suurbritannias.
Sild on viljelenud abstraktseid linnavaateid ning maastiku- ja lillemaale. Eriti on teda vaimustanud orhideede maalimine – tema arvates peituvat kõigi lillede ja üldse kogu maailma värvid just orhideedes. 
Tema teoseid on ostetud Jaapanisse, Austraaliasse, Soome, Venemaale, Inglismaale ja muudesse riikidesse.

Raamatud

2010. aastal avaldas Eesti kirjastus Mytho Merle Silla romaani "Soovituskirjad", mis kirjeldab vanadekodu õdede elu Põhja-Inglismaal ning võitlust Alzheimeri tõvega. Selle peategelaseks on küll kunstnikust orhideemaalija, kuid raamat pole siiski autobiograafiline.
2016 ilmus Tartu lähiajalugu, omandireformi ja inimsuhete keerdkäike lahkav romaan "Karlova pruudid".
Nairi

Nairi  oli assüüriakeelne nimi (KUR.KUR Na-i-ri või Na-'i-ru) hõimurühma kohta Armeenia mägismaal, ligikaudu nüüdse Türgi Vani ja Hakkâri rajoonide alal. Enam-vähem kindlalt on see sama mis Mesopotaamia, hetiidi ja urartu allikaist tuntud Nihriya.
Nairi nimi esineb peaasjalikult 13.–12. sajandi allikais, kuid kohanimedes kasutati seda ka hiljem. Nii nimetati Vani järve assüüria tekstides "Nairi maa mereks" (tâmtu ša mât Nairi).
Pronksiaja kollapsi aegu 13.–12. sajandil eKr olid Nairi riigid küllalt tugevad, et seista vastu nii Assüüriale kui ka hetiitidele. Sealkandis toimus umbes 1230 eKr Nihriya lahing, milles kulmineerus hetiitide ja assüürlaste võimuvõitlus endise Mitanni riigi jäänuste pärast. 1114 eKr loetles Assüüria kuningas Tiglatpilesar I 23 alistatud Nairi kuningat; neist lõunapoolseim valitses Tummes, Urmia järvest edelas, ning põhjapoolseim Daiaenis. 10. sajandil eKr liideti Nairi Urartuga.

Etniline sugulus

Allikate nappus ei luba teha lõplikku järeldust Nairi hõimude etnilise koostise ja leviku kohta hilisema Urartu territooriumil. Albrecht Götze arvates tähistab nimi Nairi hurriite, seda seisukohta toetab teooria urartu ja hurri keele sugulusest

Nairi nimi nüüdisajal

19. sajandi lõpul hakkasid armeenia rahvuslased pidama Nairi hõime armeenlaste eellasteks, seepärast kasutati Nairi nime kirjanduses sageli Armeenia sünonüümina. Näiteks kandis Vahan Terjani 1916. aastal ilmunud luulekogu nime "Nairi maa", 1923. aastal kirjutas Jeghiše Tšarents Armeenia kohta satiirilise novelli "Nairi maa", kirjanik Hajastan Jeghiazarjan aga kasutas pseudonüümi Nairi Zarjan, asendades oma eesnime Hajastan (armeenia keeles "Armeenia").
Tänapäeval on Nairi (läänearmeenia Նայիրի, idaarmeenia Նաիրի) armeenlaste seas levinud nii mehe- kui ka naisenimena. Seda kannavad paljud ettevõtted ja kaubad, sealhulgas Yerevan Brandy Company toodetav brändimark ning Nairi staadion Jerevanis, kuid ka Venemaa armeenlaste kultuuriselts ning 1941–49 Süürias Aleppos ja 1950. aastaist 1989. aastani Liibanonis ilmunud armeeniakeelne kultuuriajakiri. Nairi nime kandis ka Nõukogude Liidus 1960.–70. aastail toodetud arvutiseeria.
Juri (eesnimi)

Juri (vene Юрий) on venepärane mehenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis populaarsuselt 28. mehenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Juri 3715 mehel.
Brekši mõis

Brekši mõis (Brekšu muiža, ka Harma muiža) oli mõis Lätis Riia linnas Brekši asumis. Mõisa peahoone asus aadressil Biķernieku iela 200. Saksa keeles Hermelingshof, ka Harmshof, Dreilings hoff, Herms hoff.
Brekši mõis tekkis Jugla järve kaldale 16. sajandil. 17. sajandi kaartidel kannab mõis nime Dreilings hoff või Herms hoff. Mellini atlases mõisa ei ole; seega oli 19. sajandi algul Brekši mõisa süda ilmselt välja ehitamata. Enne võõrandamist kuulus Brekši mõis Freitag von Loringhoffenitele.
Mõisa eklektiline peahoone ehitati 19. sajandi lõpus ja 20. sajandi alguses. Domineerivaimaks elemendiks oli peasissekäigu kohal kõrguv torn. Mõisakompleksi juurde kuulus ka park.
Pärast võõrandamist asus peahoones kool, aga aastast 2001 jäi hoone tühjaks. Aastal 2008 sai hoone tulekahjus kannatada ja on tänapäeval halvas seisukorras, ka on räämas häärberi ümber asuv park.
Mereline paraskliima

Mereline paraskliima ehk parasvöötme mereline kliima on Alissovi kliimaklassifikatsiooni järgi paraskliima alamtüüp, mis kujuneb paraskliimavöötmes ookeanide kohal ja mandrite läänerannikutel.
Sellele kliimale on iseloomulikud positiivsed aasta keskmised õhutemperatuurid ning väike ööpäevane ja aastane õhutemperatuuride amplituud. Aastane õhutemperatuuri miinimum ja maksimum on kuu võrra hiljem (vastavalt põhjapoolkeral veebruaris ja augustis, lõunapoolkeral vastupidi) kui mandrilise kliimaga piirkondades. Selle põhjuseks on vee suur soojusmahtuvus.
Talv on pehme, sest vesi jahtub aeglaselt ja õhku eraldatakse suve jooksul saadud soojust. Soojust eraldub ka sademete tekkimisel ja seetõttu on tavaliselt õhutemperatuur üle null kraadi. Talvel sajab enamasti lörtsi ja seetõttu on lumikate õhuke või seda ei tekigi.
Suvi on jahe ja vihmane, sest talve jooksul jahtunud vesi soojeneb aeglasemalt kui maismaa. Jahedamat õhku kandub ka ookeanidelt rannikule.
Merelisele paraskliimale on iseloomulikud suur õhuniiskus ja sademete hulk. Tsüklonaalse tegevusega kaasnevad frondid põhjustavad suurt pilvisust ning seetõttu varjutavad pilved tihti taevalaotuse päikesekiirte eest. Lääneranniku kliimat mõjutavad läänetuuled, mis toovad ookeanidelt niisket õhku.
Mereline paraskliima on levinud põhjapoolkeral (Põhja-Ameerika ja Euraasia läänerannikul ning Vaikse ja Atlandi ookeani vastavatel laiuskraadidel) ja lõunapoolkeral (Vaikse, Atlandi ja India ookeani vastavatel laiuskraadidel).
Köppeni kliimaklassifikatsiooni järgi vastavad merelisele paraskliimale kliimatüübid Cfb ja Cfc.
Margus Leivo

Margus Leivo (28. mai 1954 Räpina – 21. august 2019 ) oli eesti poliitik. 
Pärast õpinguid Räpina Keskkoolis 1961–1972 suundus ta 1977. aastal õppima Tallinna Polütehnilisse Instituuti, mille lõpetas 1982 ehitusinsenerina. 
1982–1984 töötas ta EÜE peainsenerina, hiljem oli Põlva KEK-i juhataja.
1990–1993 oli ta Põlva maavanem, seejärel töötas 1993–1999 majandusministeeriumi kantslerina ja 1999–2002 teede- ja sideministeeriumi kantslerina.
2002. aastal astus ta Rahvaliidu liikmeks. 
Ta oli 10. aprillist 2003 kuni 13. aprillini 2005 Juhan Partsi valitsuses siseminister.
2005–2007 oli ta X Riigikogu liige. 2007. aastal lahkus ta Rahvaliidust, kuna ei pääsenud Riigikogu valimistel parlamendis kuue liikmega esindatud fraktsiooni.
Aastail 1997−2007 oli ta ka Tallinna Tehnikaülikooli kuratooriumi liige, samuti lõi kaasa vilistlasliikumises. Alates 2007. aastast oli ta ülikooli haldusdirektor.

Isiklikku

Margus Leivo oli abielus, tal on tütar ja kaks poega.
Anders de la Motte

Anders de la Motte (sündinud 1971) on politseiniku taustaga rootsi kriminaalkirjanik ja IT-spetsialist.
Saloninus

Publius Licinius Cornelius Saloninus Valerianus (umbes 242 – 260) oli Vana-Rooma keiser aastal 260.
Tema isa oli keiser Gallienus, ema (arvatavalt kreeka päritolu) Cornelia Salonina.
258. aastal andis isa talle caesar'i tiitli.
Kolu–Tammiku tee

Kolu–Tammiku tee (registrinumbriga 11203) on 7,1 km pikkune kõrvalmaantee Kose vallas.
Tee saab alguse Tallinna–Tartu–Võru–Luhamaa maantee kolmekümne neljandal kilomeetril Kolu ja Saula küla piiril. Tee kulgeb läbi Kolu, Saula, Nõrava, Oru, Kata ja Tammiku küla. Tee lõpeb Vaida–Urge tee neljateistkümnendal kilomeetril Tammiku külas.
Tee ei ületa ühtegi silda, küll aga 9 truupi. Teele jääb 3 bussipeatust: Sepiku, Oru, Pärtlimägi.
Teega ristub esimesel kilomeetril Kolu–Hajaba tee.
Tee on mustkattega. Tee klass on IV. Liiklussagedus teel on 500–1000 autot ööpäevas. Tee lõpukilomeetril on kiiruspiirang 70 km/h. Teevalgustuse kohta andmed puuduvad.
Gia Kantšeli

Gia Kantšeli (gruusia keeles გია ყანჩელი; 10. august 1935 Thbilisi – 2. oktoober 2019 Thbilisi) oli gruusia helilooja.
Ta lõpetas 1963. aastal Thbilisi konservatooriumi kompositsiooni erialal, seejärel tegutses vabakutselise heliloojana ning alates 1971. aastast Thbilisi Šota Rusthaveli teatri muusikadirektorina.
Alates 1979. aastast oli ta Gruusia NSV Heliloojate Liidu sekretär.
Aastal 1991 asus ta elama Berliini ning alates 1995. aastast elas Antwerpenis (Flandria kuningliku filharmoonia orkestri kutsel).
Kantšeli on kirjutanud seitse sümfooniat, ühe ooperi, kammermuusikat, koorimuusikat, teatri- ja filmimuusikat (näiteks filmidele "Mimino", "Kin-dza-dza" ja "Ära nuta").