google/wiki40b huggingface dataset:
Lambad kui maastikuhooldajad

Karjatamise kasulikkus

Karjatamine hoiab ära randade kinnikasvamise esmalt kaislate ja roogaruheinaga, seejärel pillirooga. Karjatamise lakates võib rannaniidust pillirooväli saada juba kümne aastaga. 1970. ja 1980. aastatel soodustas rannaniitude kinnikasvamist liigväetamisest tingitud suur toitainetesisaldus. Samuti soodustab kinnikasvamist vallidena rannakamarale jäänud adrupeenrad. Karjatamise lõppedes kulustuvad ka kõrgemad rannaniidu osad, kus seejärel hakkavad kasvama lepad, kadakad või pajud. Ajapikku niiviisi need alad metsastuvad. Avatud mererandade kinnikasvamise tagajärjel kaovad mitmed avamaastike taime- ja loomaliigid. Randade kinnikasvamise tõttu kannatavad ka põllumehed, sest valgepõsk-lagled, kellel pole enam toituu nende tavalistes toitumispaikades, otsivad seda nüüd sisemaalt orasepõldudelt.

Karjatamine rannakarjamaadel

Rannakarjamaadel on peetud peamiselt veiseid ja lambaid, aga ka hobuseid. Kuna eri liiki loomad on mõnevõrra erineva söödaeelistusega, olekski ideaalne pidada koos erinevaid loomi. Mõõdukas rannaniitude karjatamine, eelkõige aga eri liiki kariloomade pidamine koos või vahelduvalt, hoiaks ära randade kinnikasvamise. Linnupesade tallamise vältimiseks on soovitatav alustada karjatamist vahemikus 10.–15. juuni, see on aeg, mil suurem osa linnupoegi on juba koorunud. Karjatamise tulemusena peab vähemalt pool karjatatavast alast olema madalmurune. Rannaniidu hooldamiseks on vajalik karjatada koormusega 0,4–1,3 lü/ha. Rannaniidu puhastamiseks on vaja ala puhastada võsast ja pilliroost ja alustada karjatamist. Rannaniitude hooldamine tähendab eelkõige karjatamist, vähemal määral ka niitmist. Lammaste karjatamine mereäärsetel aladel tagabki rannaniitude madalmurususe. Tänu sellele tulevad rändlinnud (nt lagled, haned) sügisese ja kevadise rände ajal taas sinna toituma ega kahjusta enam nii oluliselt põllumeeste saaki.

Lambad kui taimede mitmekesisuse säilitajad

Tartu Ülikooli botaanik ja vanemteadur Aveliina Helm on märkinud, et ajalooliselt on kõik poollooduslikud alad Eestimaal olnud ühed liigirikkamad. Rannaniite ja puisniite on Eestis säilinud rohkem kui üheski teises riigis. Näiteks Lääne-Eestis Laelatu puisniidu ühel ruutmeetril on loendatud 76 taimeliiki. Üheks sellise liigirikkuse edasikandjaks on lambad, kes ühelt aasalt teisele ringi liikudes ja kadakate-põõsaste vahelt rohututte otsides kannavad oma kasukates edasi eri taimede seemneid, mis siis teise kohta jälle maha puistatakse. Kuna lambakari on ökoloogiliselt puhas, levitavad nad ringi liikudes vaid neid taimi, mis on sellele piirkonnale omased. Näiteks teadlased korjasid ühe lamba seljast, keda karjatati loopealsetel aladel, 85 eri liiki kuulunud 8500 seemet, mida lammas liigirikkuse edendamiseks ühelt aasalt teisele tassib
Marcin Jakub Pałys

Marcin Jakub Pałys (sündinud 5. detsembril 1964 Varssavis) on poola keemik.
Ta lõpetas aastal 1987 Varssavi Ülikooli keemiateaduskonna.
Ta on aastast 2012 Varssavi Ülikooli rektor.
18. märtsil 2014 anti talle Maarjamaa Risti IV klassi teenetemärk, tunnustades tema tööd Varssavi Ülikooli rektorina.
Jorge Sampaio

Jorge Fernando Branco de Sampaio (sündinud 18. septembril 1939 Lissabonis) on Portugali jurist ja poliitik. Aastail 1996–2006 oli ta 18. Portugali president.
Maie Nuust

Maie Nuust (1961–69 Maie Bulõgina; sündinud 21. märtsil 1939 Tartus) on Eesti immunogeneetik.

Elulugu

Maie Nuust on talupidaja ja õpetaja tütar, Jüri Nuusti õde.
1957. aastal lõpetas Nuust Tartu 3. Keskkooli, 1962 EPA. Oli 1966–69 ELVI aspirant, ühtlasi 1968–69 stažöör NSVL TA Siberi Osakonnas professor V. Tihhonovi juures; bioloogiakandidaat geneetikas (1969, Eesti TA), väitekiri "Изучение полиморфизма групп крови эстонских пород свиней и его использование в племенной работе".
Nuust oli 1970–76 ELVI veisekasvatuse osakonna veregruppide uurimise labori nooremteadur, 1976–81 ELVI Vändra veisekasvatuse katsejaama vanemteadur, 1981–93 ELVI seakasvatuse osakonna vanemteadur. Organiseeris 1980 Pärnu Loomade Haiguste Tõrje Jaamas immunogeneetikalabori, töötas aastani 1993 laborijuhataja kohusetäitjana.
Nuust on tegelenud ratsutamise, jalgrattasõidu ja orienteerumisspordiga, oli 1955 ratsaspordis Eesti NSV meister. Olnud Eesti Raamatuühingu liige ja selle Pärnu eksliibriseklubi esimees.

Teadustöö

Maie Nuusti uurimisvaldkonnad on inimese ja looma geneetika ning immunogeneetika. Algatanud Eestis sigade veregruppide ja seerumivalkude uurimise. Teinud eesti peekonisigade ja suurt valget tõugu sigade võrdlevaid immunogeneetilisi uuringuid kõigis tõufarmides. Määranud segaspermaga seemendamise korral kultide isadust ning selgitanud sigade atroofilise riniidi geneetilisi aspekte. Uurinud ka metssigade genofondi ning kaksikute sügootsust veistel, samuti Downi sündroomi esinemist Eestis. Oli Üleliidulise Geneetikute ja Selektsionääride Seltsi Eesti osakonna tegevliige ja ELVI teaduslik-metoodilise komisjoni sekretär. Eesti Loomaarstide Ühingu liige, Eesti Downi Liidu asutajaid (aastast 1992 juhatuse liige), Pärnumaa Downi sündroomiga inimeste klubi president (aastast 1993), Pärnumaa Puuetega Inimeste Koja liige. 50 teadustrükist, üle 20 aimeartikli.
Residentuur (õppevorm)

Residentuur on õppevorm arstiteaduse valdkonnas, mille lõpetanud omandavad eriarsti kvalifikatsiooni. Residentuuris õppijat nimetatakse residendiks.

Etümoloogia

Residentuuri mõiste pärineb Ameerika Ühendriikidest ja on tuletatud inglise keelest. Osa residentuuriõppest toimus residentuuri algusajal ja toimub ka tänapäeval haiglates. Vabade õppekohtade puudusel, kuid ka teatud kindla programmiosa läbimiseks on arst sageli sunnitud sõitma teises asulas olevasse haiglasse. Kuivõrd mitmes eraldi asulas elamispinna omamine on kulukas, pakuvad haiglad vahel ööbimisvõimalust haigla ruumides. Teiste sõnadega, arst resideerib (ingl k resident – asukas, ajutiselt elamispinnal viibiv inimene) haiglas. Residendi mõistest tuletati mõiste residentuur (ingl k residency)

Residentuuris õppiva arsti nimetamine võõrkeeltes

Inglise keelt kõnelevates riikides kannab residentuuris õppiv arst väga erinevaid nimetusi. Ameerika Ühendriikides on tavalisteks nimetusteks resident, resident physician või resident medical officer. Ühendkuningriigis nimetatakse residentuuris õppivat arsti sageli house officer, senior house officer või registrar. Laialdaselt kasutatakse ka nimetust post-graduate trainee. Osades õppeprogrammides omandab arst tavaliselt poole residentuuri õppeprogrammi läbimise järel nimetuse senior resident (eesti k vanemresident). Nimetustes esinev sõna officer ei ole residentuuri kui õppevormi kontekstis seotud sõjaväelise hierarhiaga

Residentuuri seotus teiste arstiteaduslike õppevormidega

Residentuur seisab arstiteaduslike õppevormide seas eraldi. Residentuuri läbimiseks peab eelnevalt omama arstikraadi ehk arstiteaduse kuueaastane põhiõpe peab olema lõpetatud. Paralleelselt on võimalik õppida residentuuris ja doktorantuuris ehkki see on pingelise ajagraafiku tõttu väga koormav. Sagedaste eksituste tõttu tuleb eraldi rõhutada, et residentuur erineb doktorantuurist, arstiteaduse põhiõppest, internatuurist, kliinilisest ordinatuurist ja kliinilisest praktikast.
Michael Shapiro

Michael Shapiro (sündinud 29. novembril 1939 Yokohamas) on ameerika keeleteadlane, semiootik ja slavist.
Ta on arendanud semiootilist lingvistikat, rakendades keeleteaduses Ch. S. Peirce'i mudeleid.
Ta on töötanud Browni Ülikooli professorina.

Pere

Tema abikaasa oli itaalia keeleteadlane Marianne Shapiro (sündinud Goldner, 1940–2003).
Laulu sõber

Sisu

Agronoomia üliõpilane Tõnu sõidab praktikale Kalevi kolhoosi. Kuigi kolhoosi töötajate hulgas on palju häid lauljaid, on kolhoosiklubi suletud ja lauluväljakust on tehtud seakoppel. Kolhoosi esimees Palk peab laulmist tööaja- ja jõu raiskamiseks. Tõnu on aga väga hea dirigent ja paneb peagi lauluharjutused uuesti käima. Laulukoor jätab Tallinnast saabunud komisjonile sedavõrd hea mulje, et neid kutsutakse osalema vabariiklikul olümpiaadil. Eksikombel peetakse koori organisaatoriks aga just kolhoosiesimeest Palki. Ajakirjanik kirjutab temast lehes artikli kui suurest laulu sõbrast. Tegelikult takistab esimees igati lauluharjutusi ja keelab olümpiaadile sõidu. Kuid tänu kollektiivi väga arukale kriitikale mõistab esimees Palk lõpuks oma vigu.
Arado Ar 66

Arendus ja tootmine

Arado peakonstruktor Walter Rethel alustas uue 2-kohalise õppelennuki väljatöötamist 1931. aastal ning järgmisel aastal sooritas selle esimene prototüüp Ar 66A esmalennu. Teine prototüüp Ar 66B oli varustatud ujukitega ning ettenähtud merelendurite väljaõppeks. Kokku valmis 10 sellest versioonist lennukit.
1933. aastal algas õppelennuki sariversiooni Ar 66C tootmine. Sel oli muudetud veidi tüürisid ning telik oli saanud väiksema läbimõõduga kõrgsurve rehvidega rattad. Kuna lennukist sai Luftwaffe standardõppelennuk, siis ei saanud Arado üksi tellimuste täitmisega hakkama. Lennukit valmistati lisaks Arado Brandenburgi ja Warnemünde tehaste ka Bayerischen Flugzeugwerke (BFW), Focke-Wulf, MIAG ja AGO tehastes. Koos prototüüpidega kokku valmis 1456 Ar 66 lennukit. Kuus lennukit müüdi 1937. aastal Hispaaniale. See jäi aga ainukeseks välistellimuseks.

Kasutus

Arado Ar 66C oli Luftwaffe üks peamiseid õppelennukeid. Kui 1943. aastal hakati idarindel looma öiste pommituslennukite gruppe (Nachtschlachtgruppe), siis leidsid Arado lennukid kasutust ka seal. Paljude Ar 66C telikud olid talvel varustatud suuskadega. 
Liibavi lennukoolis aastatel 1943-44 õppinud eestlaste grupile toimus samuti väljaõpe Arado Ar 66C lennukeil. Kooli lõpetanud lenduritest moodustati 1944. aasta suvel Nachtschlachtgruppe 11 juurde 3. salk, mis kasutas samu kooli lennukeid öisteks pommituslendudeks Narva ja Tartu rindel.
Arado Ar 66 olid ka lätlastega mehitatud Nachtschlachtgruppe 12 kasutuses.
Veel peale Teist maailmasõda leidis Arado Ar 66 õppelennukina kasutust Tšehhoslovakkia lennuväes.
Antanas Vinkus

Antanas Vinkus (sündinud 25. detsembril 1942 Kretingas) on Leedu poliitik ja diplomaat.
Ta on olnud Leedu suursaadik Eestis.
4. oktoobril 2004 anti talle Valgetähe II klassi teenetemärk, tunnustades tema tööd Leedu suursaadikuna. 28. juunil 2006 anti talle Maarjamaa Risti I klassi teenetemärk, tunnustades tema tööd Leedu suursaadikuna Eestis 2002–2006
Käte sanitar

Regulatsioon

Eestis ja Euroopa Liidus kuulub käte sanitar biotsiidide hulka. Biotsiid on mis tahes aine või segu niisuguses vormis, nagu see tarnitakse kasutajale, ning mis sisaldab või tekitab üht või enamat toimeainet ja mille eesmärk on kahjulike organismide hävitamine, tõrjumine, kahjutuks muutmine, nende toime ärahoidmine või muul viisil nende vastu võitlemine mis tahes muude vahenditega peale puhtfüüsikaliste või -mehhaaniliste toimingute.
Eestis toimub biotsiidide registreerimine ja lubade väljastamine vastavalt biotsiidiseadusele (RTI, 09.06.2009, 29, 174) ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EL) nr 528/2012.
Alates 1. septembrist 2013 kehtib biotsiidide turustamisele ja kasutamisele biotsiidimäärus 528/2012/EL. Biotsiidi ei tohi turul kättesaadavaks teha ega kasutada ilma käesoleva määruse kohaselt antud loata või biotsiidiseaduse kohaselt antud registreerimistunnistuseta. Kõik biotsiidid tuleb registreerida Eesti Terviseametis, kes väljastab biotsiidile turustusloa.
Biotsiidi turustamis- ja kasutamisnõuete rikkumise eest võib juriidilist isikut karistada trahviga kuni 32 000 eurot ja füüsilist isikut rahatrahviga kuni 300 trahviühikut.
Kuldreegel

Kuldreegel (ingl golden rule) ehk kõlbluse kuldreegel on põhimõte, mille kohaselt peaksid inimesed tegema teistele nii, nagu nad tahavad, et teised neile teeksid. Mõnes religioonis käsitletakse seda ka kui vastastikkuse seadust.

Kuldreegel religioonis

Mingis vormis leidub kuldreegel peaaegu kõikides religioonides ja eetikasüsteemides. Kristluses esineb kuldreeglit erinevates versioonides ja sõnastustes sagedasti. Matteuse ja Luuka evangeeliumis on kuldreeglit sõnastatud nõnda:
Kõike siis, mida te iganes tahate, et inimesed teile teeksid, tehke ka nendele! See ongi Seadus ja Prohvetid. (Mt 7:12)
Ja nii, nagu te tahate, et inimesed teile teeksid, nõnda tehke neile! (Lk 6:31)
Samuti peetakse kuldreegli mõtteliseks adaptatsiooniks kristlikku põhimõtet: "Armasta oma ligimeest nagu iseennast."
Ära tasu kätte ja ära pea viha oma rahva laste vastu, vaid armasta oma ligimest nagu iseennast! Mina olen Issand! (3Ms 19:18)
Sest kogu Seadus sisaldub täielikult ühes lauses: "Armasta oma ligimest nagu iseennast!" (Gl 5:14)

Filosoofiline taust

Kaalutlusi ehk põhjendusi või motiive, miks just nii-ja-nii tuleb käituda, nimetas Immanuel Kant maksiimideks (ld maxima sententia) ehk käitumisreegliteks. Kanti arvates on iga maksiimi puhul võimalik hinnata, kas see on kõlbeliselt õige. Sellist põhimõtete põhimõtet, mis võimaldab eristada, mis on meie kohus ja mis mitte, nimetas ta kategooriliseks imperatiiviks ning selle järgi peab käitumise maksiim olema selline, mille puhul võiks soovida, et see saaks üleüldiseks tavaks: Kanti kategooriline imperatiiv näibki lähtuvat kõlbluse kuldreeglist.
"Talita niisuguse maksiimi järgi, mis ise kohe võib üldiseks seaduseks saada." 
Thomas Hobbesi arvates on kõlbluse kuldreegel üks loomulikest inimese kooselu seadustest. Claude Adrien Helvetius leidis aga, et tegemist on teisejärgulise põhimõttega. Kõrgeimaks seaduseks peaks olema hoopis ühiskonna heaolu: rahva hüvang on ülim seadus (ld salūs populi suprēma lēx est). Mõnikord on seda reeglit parodeeritud: "Tee teistele nii, nagu sa tahad, et nad endale teeksid."  Erinevalt ütlusest do ut e– – annan (selleks), et sina annaksid v – –tu, on kuldreegel ühepoolne moraalne teiste heaolule orienteeritud põhimõte, mis ei oota midagi vastu.

Teised kontekstid

Kuldreegli mõistet võib selgitada nii psühholoogia, filosoofia kui ka sotsioloogia aspektist. Psühholoogia mõistes hõlmab see inimese empaatilist suhtumist teistesse. Filosoofias tähendab see teiste inimeste tajumist nagu iseennast. Sotsioloogias kehtib kristlusest tuntud ütlus "armasta oma ligimeest nagu iseennast" nii üksikindiviidide, gruppide kui ka indiviidi ning grupi vahel. Evolutsioonis nähakse vastastikust altruismi märkimisväärse eelisena inimgruppide ellujäämisel ja paljunemisel, kuna meie ajud vajavad erakordselt pikka lapsepõlve ning kestvat järelevalvet ja kaitset lisaks lähiperekonnale ka teistelt.

Ka Eesti vanasõnad väljendavad sama mõtet: 
"Mis sa omale hea tunned olevat, seda soovi ka teisele." 
"Mis sa tahad, et teised peavad sinule tegema, sedasama tee sina ka teistele."
Paulo Wanchope

Paulo César Wanchope Watson (sündinud 31. juulil 1976 Heredia) on endine Costa Rica jalgpallikoondise ründaja.
Costa Rica rahvuskoondises mängis Paulo Wanchope esimest korda 3. oktoobril 1996, kui kohtuti Venezuela jalgpallikoondisega. 2008. aastal lõpetas ta rahvuskoondises mängimise. Ta mängis 12 aasta jooksul 73 mängu ja lõi 45 väravat.
Pärast jalgpallurikarjääri lõppu on ta tegutsenud treenerina. Aastatel 2014–2015 oli ta Costa Rica koondise peatreener.

Isiklikku

Paulo Wanchope on 182 cm pikk.
Paide lahing

Paide piiramine ja lahing

1604. aasta augustis asus Arvid Eriksson Stålarm Paide lossi tagasi võtma, kuid taandus kui sai teada, et Leedu välihetman Jan Karol Chodkiewicz oli oma vägedega Tartust liikuma hakanud.
Stålarm naasis 15. septembril 5000 sõduri ja 6 suurtükiga. Seepeale asus Tartust teele Chodkiewiczi 2300-meheline abivägi, mis koosnes peamiselt ratsaväelastest. Nad jõudsid Paide alla 25. septembril ning sundisid rootslasi nendega linnusemüüride all võitlusse astuma.
Rootslaste peamised jõud oli vasakul tiival, kus paiknesid segamini nii ratsanikud kui jalaväelased. Poolakate parem tiib koosnes husaaridest ning keskosa rüütlitest ja jalaväelastest. Rünnaku põhiraskus jäi husaaridele, Poola vägede keskosa ning vasak tiib sekkusid vähem. Chodkiewicz saatis oma husaaridest koosneva parema tiiva ründama rootslaste vasakut tiiba. Äkilise löögiga sunniti Rootsi vägede parem tiib taganema sohu. Seejärel lagunes ka ülejäänud rootslaste vastupanu.
Rootsi väed kaotasid lahingus umbes 3000 meest ning kõik oma suurtükid. Nende laagrist saadud moon aitas toita toidupuuduses vaevlevat Paide garnisoni.
Lahingut peeti niivõrd oluliseks, et selle järel sai Chodkiewicz uueks Leedu suurhetmaniks 1603. aastal surnud Krzysztof Mikołaj Radziwiłłi asemel. Rootsi vägesid juhtinud Arvid Eriksson Stålarm mõisteti aga lahingu kaotamise eest surma. Kuigi surmaotsust ei viidud täide, viibis Stålarm kuni oma surmani Gripsholmi lossis vangistuses.
Õhusaaste leviku modelleerimine

Atmosfääri struktuur

Õhusaaste leviku prognoosimiseks on tarvis tunda ka atmosfääri struktuuri. Maale lähimat kihti nimetatakse troposfääriks. See ulatub merepinnast kuni 18 km kõrgusele ja sisaldab umbes 80% atmosfääri kogumassist. Sellest järgmine kiht on stratosfäär, mis ulatub kuni 50 km kõrgusele. Kolmandat kihti nimetatakse mesosfääriks, mis ulatub kuni 80 km kõrgusele. Mesosfäärist kõrgemate kihtide eristamine ei ole õhusaaste leviku arvutuse seisukohast oluline.
Troposfääri alumist osa kutsutakse atmosfääri planetaarseks piirkihiks (edaspidi piirkiht) – see ulatub maapinnalt kuni 2 km kõrguseni. Piirkihis temperatuur väheneb kõrguse suurenedes kuni inversioonikihini, kus temperatuur hakkab kõrgusega suurenema, moodustades piirkihile nö kaane. Troposfääri ülemist osa (ehk pärast inversioonikihti) nimetatakse vabaks troposfääriks.
Atmosfäärne piirkiht on olulisim piirkond emissioonide hajumiseks. Turbulentne maalähedane kiht on piirkihi alumises osas, sellesse kihti jääb suurem osa emissioonidest ja dispersioon toimub valdavalt piirkihi sees, kuid mõned saasteained läbivad piirkihti katva inversioonikihi ning levivad ka vabas troposfääris piirkihi kohal.
Kuna paljud õhusaaste leviku mudelid arvutavadki saasteaine levikut vaid piirkihi raames, nimetatakse neid piirkihi mudeliteks. Mesoskaala mudelid arvutavad saasteaine levikut suure maa-ala kohal, mitte tingimata mesosfääris, nagu on levinud eksiarvamuseks.
Hall kärbseseen

Kasvukoht

Kasvab sügisel liivastes okas-, leht- ja segametsades. Rohkem Kagu-Eesti moreenküngastel.

Kirjeldus

Sarnaneb välimuselt veidi roosa kärbseseenega. Kübar hall, hallpruun või pruunikashall, serv heledam, valkjate või hallikate jahujate ebemetega, mis on kergelt ärapühitavad, serv sile, noorelt poolkerajas, vanemalt lame, läbimõõt kuni 12 cm. Eoslehekesed valged, vabad. Jalg valge või hallikas, mõnikord allpool üksikud pruunikad plekid, üleni peente hallikate või ookerjate vatjate ebemetega, muguljas, rõngaga, tupega, kuni 12 × 3 × 4 cm. Rõngas pealt valge, alumine külg hallikas, rippuv, lai, ülakülg rihveljas. Tupp jalale liibunud valkjate või hallikate ebemjate vöötidena. Seeneliha valge, kübaranaha all hall, nõrga redise või kartuli lõhnaga. Eospulber valge. Eosed lai-ellipsoidsed, amüloidsed, 7–10 × 5–8 µm.
Kristijonas Donelaitis

Kristijonas Donelaitis (1. jaanuar 1714 Lazdynėliai, Gumbinė maakond, Väike-Leedu (praegune Kaliningradi oblast, Gussevi rajoon, Kalininskoje külaasundus)  – 18. veebruar 1780 Tolminkiemis) oli leedu luuletaja, leedukeelse ilukirjanduse rajaja. Ta töötas Väike-Leedus luteri pastorina.

"Aastaajad"

Tema põhiteoseks on aastatel 1765–1775 kirjutatud poeem "Aastaajad" (leedu keeles "Metai"). Ligi 3000 värsist koosnevas heksameetris kirjutatud teoses on neli laulu: "Kevade rõõmud", "Suve tööd", "Sügise hüved" ja "Talve mured".
"Aastaaegade" vene keelde tõlkija David Brodski on nimetanud poeemi "tõeliseks XVIII sajandi leedu talupojaelu entsüklopeediaks".
Washington Capitals

Washington Capitals on USA jäähokiklubi, mis mängib jäähokiliiga NHL-i Idakonverentsis Metropolitani divisjonis.
Klubi asutati 1974. aastal Washingtonis. Oma kodumänge peab klubi Verizon Centeris.
Pekka Piekäinen

Pekka Piekäinen (1945-2004) oli tuntud Soome metallikunstnik-disainer. Ta kavandas kelli tuntud Šveitsi firmadele Omega, Tissot ja Lanco, oli aastatel 1971-1989 peakunstnik firmas Auran Kultasepät OÜ ning seejärel asutas 1991. aastal koos Anna-Kaisa Laaksoga ühise firma PlatinOro OÜ. Lisaks on Piekäinen pälvinud Soome riikliku disainipreemia.

Pekka Piekäinen sündis 1945. aastal Helsingis ja käis seal ka koolis. Metallitööga tegi Piekäinen algust juba poisikesena, tal oli võimalus õppida nii kullassepast isa kui ka kuulsa vene päritolu kullassepa Boris Sarvala juures. Pärast keskkooli hakkas ta pakkuma firmadele ehtenäidiseid ja pääses samal ajal ka Helsingi Kõrgema Kunstikooli õhtusesse osakonda. Piekäineni varem omandatud oskused olid aga nii head, et seal ta palju uut juurde ei õppinud.
Pärast õpinguid Helsingi Kõrgemas Kunstikoolis töötas Piekäinen 18 aastat Turus suures kullassepaettevõttes Auran Kultasepät OÜ. Kui firma müüdi, otsustas ta omal käel hakkama saada. Auran Kultasepät OÜ oli aidanud tal ka mujal maailmas nime teha, sest tema tööd olid poeriiulitel suurlinnades Londonis, New Yorgis, Tokyos ja Pariisis. Piekäinen oli ka esimene Põhjamaade disainer, kelle töid müüdi Tiffany & Co poodides. 1991. aastal asutas ta koos Anna-Kaisa Laaksoga ühise firma PlatinOro OÜ. Pekka Piekäineni tehtud asju on Suurbritannia kuninglikul perekonnal, paljudel Euroopa riigipeadel ja tema ehteid on kandnud ka printsess Diana.
PlatinOro OÜ asutati 1991. aastal Anna-Kaisa Laakso ja Pekka Piekäineni poolt. Piekäinen kohtas maailmakuulsat Portugali vääriskivibrändi Atlantist maaletoovat Laaksot kullasseppade messil. Kui Piekäinen valiti 2002. aastal aasta kullassepaks, kavandas ta Anna-Kaisale esimesed Marquize-seeria ehted.
Piekäinen suri aastal 2004.
Hiiu kannel

Nimetused

Vormsirootsi murrakus on pilli nimetus talharpa. Tal tähendab jõhvi, harpa on aga vana skandinaaviakeelne sõna, ilmselt keelpilli märkimiseks.
Pilli eestikeelsed nimetused tekitavad tihti segadust, kuna Hiiu kannel ei ole tegelikult kannel. Sõna "kannel" arvatakse olevat olnud eesti keeles "keelpilli" sünonüüm, seega hakati rootslaste käest saadud võõrapärase nimega keelpilli automaatselt kandleks kutsuma.
Tänapäeval levinuim nimetus "Hiiu kannel" eksitab isegi topelt, kuna jätab mulje pilli seotusest Hiiumaaga. Tegelikult oli talharpatraditsioon ikkagi Vormsil, mida hüüti Hiiurootsi saareks, sest asus poolel teel Hiiumaale. Nimetus "Hiiu kannel" ongi jäänud järgi vormist "hiiurootsi kannel".

Eestis

Eesti aladel levinud pillil on kas viiulit meenutav või nelinurkne kõlakast, millega ülemises otsas liitub nelinurkne raam. Keeli on kolm-neli, mis on keeratud kas hobusesabajõhvidest või lambasooltest. Pill asetatakse põlvedele või põlvede vahele ning seda mängitakse vibutaolise poognaga. Sõrmed pistetakse mänguavast tagantpoolt läbi, keelte lühendamine toimub küünte ja liigese vahelise kohaga sõrme tagaküljel, või sõrme siseküljega. Helisid võetakse vasaku käe sõrmedega, puudutades esimest, tihti ka teist keelt. Ülejäänud on burdoonkeelteks, mis roobi lameduse tõttu pidevalt kaasa kõlavad. Keeled on häälestatud kas kvartides või kvintides.

Euroopas

Hiiu kandle taoliste pillide ajalugu on pikk, ulatudes teadaolevalt 11. sajandisse. Tõenäoliselt on pilli päritolupaigaks Briti saared, kus see on muutunud näppepillist poogenpilliks. Sealt arvatakse pill olevat rännanud Shetlandi saarte ja Norra kaudu Rootsi, edasi Eestisse ja Soome. Põhjamaade vanim teade on Trondheimi katedraalis säilinud kivikuju Hiiu kandle taolise pilli mängijast umbes aastast 1350.

Perekonnast

Hiiu kandle perekonda kuuluvad mitmed pillid Euroopa eri paikadest, igaühel omad nimetused, ning tihtipeale kasutatakse neid nimetusi läbisegi, pidamata silmas konteksti.