google/wiki40b huggingface dataset:
Barań

Ajalugu

Linna mainitakse esimest korda aastal 1518 kui Ostrogskite valduses olevat küla. Asulasse rajati toona "kuulihoov", kus valmistati kahuritele kuule. Aastal 1598 rajas nende alade isand Krzysztof Radziwiłł uue Barańi alevi ja  asustas küla elanikud sinna ümber. Sellest ajast peale kirjutatakse Barańi külast kui Старая Бараньi ehk vana Barańi nimelisest paigast.
Aastal 1704 ehitati Barańi asulasse uniaatide kirik.
Aastal 1772 läks alev esimesel Poola jagamisel Vene impeeriumi koosseisu. Radziwiłłide mõis konfiskeeriti ja  Barańist sai küla.  XIX sajandil kuulusid need alad Barzovidele ja Mjanžynskitele. Aastal 1872 rajati asulasse tärklisevabrik, aastal 1873 saekaater. Aastal 1882 omandas asula riiginõunik Popov, kes rajas sinna kõrtsi ja veski. Aastal 1906 avati asulas tehasekool.
1924. aastal liideti Barań Valgevene NSV-ga, aastal 1935 sai sellest töölisasula. Teises maailmasõjas hukkus asulas 42 inimest. Asulast sai ametlikult linn aastal 1972.
Märt Rahi

Märt Rahi (sündinud 6. mail 1941 Tartus) on Eesti bioloog-biofüüsik.
Ta on töötanud Astrofüüsika ja Atmosfäärifüüsika Instituudis ning pikka aega Zooloogia ja Botaanika Instituudis.

Elulugu

Märt Rahi on metsaametniku poeg.
Lõpetas 1959 Tallinna 20. Keskkooli ja 1965 Tartu Riikliku Ülikooli bioloogiaosakonna; bioloogiakandidaat (1975, Tartu ülikool), väitekiri "Исследование водно-физических параметров в связи с фотосинтезом и транспирацией". Töötanud AAI-s ja FAI-s (1964–1987) laborandina, aspirandina, teadurina; ZBI-s (1987–2004) insenerina, vanemteadurina, teadussekretärina. Aastast 2005 EPMÜ Põllumajandus ja Keskkonnainstituudi teadussekretär. 
Töid taimeanatoomia ja veerežiimi seostest, elektronmikroskoopia rakendustest mükoloogias ja entomoloogias. Toimetas ZBI ajaloo ülevaate- ja aastaraamatuid 1995–2002.
Aconcagua

Tipputõusud

Esimene teadaolev inimene, kes Aconcaguale tõusis, oli šveitslane Matthias Zurbriggen 12. veebruaril 1897. Ta tõusis tippu mööda selle põhjakülge. Lõunakülg on ronimiseks raskem, sest ta on järsem ja sealne kliima on niiskem.
Noorima teadaoleva isikuna tõusis mäele 10-aastane Matthew Moniz (USA) 16. detsembril 2008. Vanima teadaoleva inimesena tõusis mäele 87-aastane Scott Lewis 26. novembril 2007.
Mihhail Šeljakin

Mihhail Šeljakin (vene keeles Михаил Алексеевич Шелякин; 19. detsember 1927 Brjanski oblast, Venemaa – 21. september 2011 Tartu) oli vene keeleteadlane Eestis. 
Ta on olnud vene keele professor Tartu Ülikoolis. Aastail 1975–1993 oli Šeljakin vene keele õppetooli juhataja.
Destillatsioonikolonn

Destillatsioonikolonn on seade vedelate segude lahutamiseks fraktsioneeriva destillatsiooni või rektifikatsiooni teel (nimetatakse vastavalt ka fraktsioneerimiskolonn või rektifikatsioonikolonn).

Laboratoorsed destillatsioonikolonnid

Lähedaste keemistemperatuuridega komponentide puhul ei õnnestu segu lahutada lihtdestillatsiooni abil. Fraktsioneeriva destillatsiooni puhul on laboratoorsetes seadmetes kasutusel deflegmaator (väike fraktsioneerimiskolonn), mis asetatakse destillatsioonikolvi peale. Kõige sagedamini kasutatakse nn. kuuskdeflegmaatorit (Vigreux kolonn). Suure sisepinna tõttu toimub deflegmaatoris aurude osaline kondenseerumine ning täielikum tasakaal allavoolava vedeliku (flegma) ja ülesliikuva auru vahel, koos sellega ka komponentide täielikum lahutumine. Flegma ja destillaadi suhe ei ole siin täpselt reguleeritav. Mida suurema efektiivsusega (pikem ja suurema sisepinnaga) on deflegmaator, seda puhtamad tulevad fraktsioonid.
Komponentide lahutamise efektiivsuse suurendamiseks kasutatakse kuuskdeflegmaatori asemel täidiskolonni, mis võib olla ühtlaselt täidetud näiteks klaaskuulikestega, klaastoru tükikestega, Raschigi rõngastega jmt. Raschigi rõngad on metallist või keraamilisest materjalist toru tükikesed (pikkus lädedane diameetrile), mis on mõeldud fraktsioneeriva kolonni täidismaterjaliks.
Väga efektiivse segu lahutuse annavad roteeruva südamikuga destillatsioonikolonnid (spinning band distillation), milles tõusvad aurud ja laskuv kondensaat paisatakse kolonni seinale ja viiakse sellega efektiivsesse kontakti. Näiteks kasutatakse pöörleva teflonspiraaliga või -labadega kolonne.

Tööstuslikud destillatsioonikolonnid

Tööstuslike seadmete juurde kuuluvad tavaliselt rektifikatsioonikolonnid, mis kujutavad enamasti taldrikkolonne.
Aleksandr Djukov

Aleksandr Djukov (vene Александр Решидеович Дюков) sündinud 17. oktoobril 1978 Moskvas) on Venemaa ajaloolane ja ajakirjanik.
Djukovi hinnangul liialdavad Eesti ajaloolased süstemaatiliselt Nõukogude võimu ajal küüditatute arvuga; küüditatuid oli liiga vähe, et Eestis toimunud küüditamisi võidaks nimetada genotsiidiks. Samuti on ta avaldanud arvamust, et küüditamised olid õigustatud ning NSV Liidus represseeriti üksnes neid, kes olid teinud aktiivset koostööd Saksa okupatsioonivõimudega või Nõukogude võimule vastu hakanud.

Isiklikku

Aleksandr Djukov on Nõukogude Liidu ja Venemaa diversioonitegevuse alusepanija ning viimase "vanaisaks" tituleeritud Ilja Starinovi lapselaps.
Presshouse

Presshouse OÜ on Eesti kirjastus, mis asutati 1999.
Kirjastus on kirjastanud mitmeid väljaandeid, sh ajakirju. Need ajakirjad on Autoleht, Digi ning Miks ja Kuidas.
Vrakiregister

Vrakiregister on Eesti Meremuuseumi koostatud andmebaas, kuhu on kogutud Eesti veekogudest leitud uppunud objektid. Vrakiregistrit haldab Eesti Muinsuskaitseamet Kultuurimälestiste riikliku registri ühe osana.
Registrit on koostatud üle 36 aasta ja seal on uppunud laevu, lennukeid, ajaloolisi ankruid ja suurtükke.
Barberton

Geograafia

Linna pindala on 23,9 km², millest 23,3 km² on maa ja 0,6 km² (2,38%) veekogud. Kunagise Barbertoni küla keskel asub Anna järv asub, mis sai nime Ohio Columbus Barberi tütre Anna Laura Barberi järgi.

Ajalugu

Barbertoni linna asutas 1891. aastal Ohio Columbus Barber, kes plaanis ühendada tööstuse, kogukondlikkuse ja progressiideed. Barbertonis asus ka Ohio Columbus Barberi asutatud Diamond Match Company töötlustehas. 
Barbertoni linnas sündis 1906. aastal Eesti kunstiteadlane ja Tartu Ülikooli professor Sten Karling.
Sivan Beskin

Sivan Beskin (sündinud 31. augustil 1976 Vilniuses Leedus) on Leedu päritolu Iisraeli luuletaja ja tõlkija.

Elulugu

Sivan Beskin kasvas üles Leedus. 28. augustil 1990 kolis ta Iisraeli, kus asus elama Kibbutz Ein Carmelis. Hiljem siirdus ta Krayoti ja sealt Haifasse. Ta õppis kujutavat kunsti, töötas Iisraeli kaitsejõudude arvutuskeskuses Mamramis ning kaitses bakalaureusekraadi majandusteaduses Iisraeli Tehnikainstituudis Technionis. 2002. aastast elab ta Tel Avivis, kus töötab süsteemianalüütikuna.
Algselt avaldas Beskin luulet veebiajakirjades Uus Lava ja Anonüümsed Kalad. Hiljem on tema luulet ja tõlkeid avaldanud mitmed ajakirjad nagu Helicon, samuti on saanud populaarseks Beskini laulud, mida on teiste seas tunnustanud kriitikud Menachem Ben and Nissim Calderon.
Sivan Beskin kuulub kirjandusajakirja "Oh!" toimetusse. 2006. aastal avaldas ta esimese luulekogu; 2011. aastal ilmunud teine luulekogu kandis pealkirja "Joona lähetqamine" ning hõlmas ka tõlkeid Marina Tsvetajeva loomingust. Samuti on Beskin tõlkinud Sergei Dovlatovit, Jossif Brodskit, Nikolai Gumiljovi, Velimir Hlebnikovi jt ning seadnud vene keelde Iisraeli luuletaja Leah Goldbergi tekste.
Beskini tõlketööd kajastab teiste seas ka Iisraeli režissööri Nurith Avivi 2010. aasta film "Translating"/"Traduire".
Männi-virvemähkur

Klassifikatsioon

Denis ja Schiffermüller (1775) kirjeldasid liiki kui Tortrix buoliana.

Levila

Neid võib kohata Euroopas, Aasias, Põhja- ja Lõuna-Ameerikas.

Peremeespuud

Emased munevad männi pungadele. Röövikud toituvad peremeespuude mändide pungadest (sh harilik mänd, must mänd). Röövikud talvituvad pungade ja võrsete juures.

Peremeespuude kaitse

Suure männivaigusisaldusega männid on männi-virvemähkuri röövikute ründe vastu üsna hästi kaitstud.

Looduslikud vaenlased

Looduslikud vaenlased on Glypta resinanae, Scambus brevicornis, Orgilus obscurator, Eulimneria rufifemur, Temelucha interruptor.
Martin Agronsky

Martin Agronsky (12. jaanuaril 1915 Philadelphias – 25. juulil 1999 Washingtonis) oli Ameerika Ühendriikide ajakirjanik. 
Ta õppis Rutgersi Ülikoolis, hiljem töötas National Broadcasting Companys. Ta oli telesaate "Agronsky & Company" autor ja saatejuht. Tal oli 5 last.
Tapiku soo

Tapiku soo (ka Tapiku raba) on soo Jõgeva maakonnas Põltsamaa vallas Aidu lähedal.
Soost saab alguse Pikknurme jõgi.
2. augustil 1941 toimus soo servas Udukülas massimõrv, milles hukkus 17 relvitut meest ümberkaudsetest küladest.
Élie Ducommun

Élie Ducommun (19. veebruar 1833 Genf – 7. detsember 1906 Bern) oli Šveitsi rahuaktivist.
Ta pälvis 1902. aastal Nobeli rahuauhinna kahasse Charles Albert Cobat'ga.
Ducommun sündis kellassepa peres noorimana kolmest lapsest. Vaatamata kõrghariduse puudumisele töötas ta juba 17-aastaselt koduõpetajana, 20-aastaselt keeleõpetajana, siis ajakirjanikuna, juba 22-aastaselt ajakirja Revue de Genève toimetajana, 1857 Genfi kantoni asekantslerina ja 1862 Genfi kantoni kantslerina.
1865 kolis Ducammon Berni, kus asutas ajakirja Progress. Ta töötas Šveitsi föderaalkantselei tõlgina (1869–1873) ja Jura–Simploni Terasekompanii sekretärina 1873–1891. Tema juhtimisel rajati alaets 1875 Jura–Berni–Luzerni raudtee, mille peasekretär oli Ducommun kuni aastani 1903, mil Šveitsi valitsus raudtee ära ostis. Just sellel ametikohal saigi Ducommun oma sissetuleku, millest sai rahastada oma rahualast tegevust.
1867 aitas ta asutada Rahu ja Vabaduse Liigat (Ligue de la paix et de la liberté), kuid jätkas töötamist teistel ametikohtadel. Organisatsiooni keskus asus Bernis. 1868 avaldas Liiga bülletääni "Euroopa Ühendriigid" ("Les États-Unis d’Europe"). Ducommun keeldus oma ametikoha eest palka vastu võtmast, teatades, et soovib sellel kohal töötada ainuüksi idealismist. Tema organisatsioonilised võimed aitasid tal edu saavutada ja ta jäi organisatsiooni direktoriks kuni oma surmani.
1891 asutas ta koos Charles Albert Gobat'ga Rahvusvahelise Rahubüroo (Bureau international de la paix), esimese valitsusvälise rahvusvahelise rahuorganisatsiooni, mis koordineeris Euroopa patsifistlike organisatsioonide tegevust. Ta valiti selle organisatsiooni juhiks. Tegevuse eest selles organisatsioonis pälviski ta Nobeli rahuauhinna.
1886 avaldas Ducommun luuleraamatu "Viimased naeratused" (Derniers Sourires).
Arnold Koop

Arnold Koop (16. juuli 1922 Dobrjati küla – 21. aprill 1988 Moskva) oli eesti haridustegelane.
Ta oli 1960–1968 Tallinna Pedagoogilise Instituudi rektor, 1968–1970 Eesti NSV kõrg- ja keskerihariduse minister.
Aastail 1970–1988 oli ta Tartu Riikliku Ülikooli rektor. Nõukogude võimule läbinisti lojaalse figuurina ajas nn kruvide kinnikeeramise poliitikat. Kuni surmani oli ta NSV Liidu Ülemnõukogu liige. Maetud Tartusse, Raadi kalmistule.
R-12 Dvina

R-12 (vene keeles Р-12, NATO klassifikatsioon SS-4 Sandal) oli Nõukogude Liidu relvastusse kuulunud ballistiline keskmaarakett.
R-12 raketid võeti Nõukogude Liidus kasutusele 1959. aastal. R-12 tüüpi rakettide laskeulatus oli vahemikus 300–3500 km. Rakett R-12 võis kanda tuumalõhkepead.
R-12 rakettide paigutamine Kuubale 1962. aastal põhjustas Kuuba raketikriisi.
Nõukogude perioodil Eesti territooriumil asunud rakettidest olid R-12 ballistilised raketid suurimad. Raketibaasid R-12 rakettidega tegutsesid paarikaupa ning paiknesid järgmistes asukohtades: Lintsi (Harjumaa) ja Piirsalu (Läänemaa), Kadila ja Rohu (Lääne-Virumaa), Uniküla ja Rooni (Valgamaa) ning Nursi ja Sänna (Võrumaa). Lisaks asus Valgamaal Vilaskil maa-alune raketibaas R-12U rakettidega.
Pavel Starostin

Pavel Starostin (sündinud 25. aprillil 1955) on Eesti poliitik. Ta oli 2007. aastal lühiajaliselt X Riigikogu liige, pääsedes Riigikokku 6. märtsil 2007 Olev Laanjärve asendusliikmena.
Ta on Eesti Keskerakonna liige alates 2001. aastast. Enne seda kuulus ta Eestimaa Ühendatud Rahvaparteisse.
Ta on lõpetanud Tallinna Polütehnilise Instituudi 1978. aastal elektriinsenerina.
Pavel Starostin on töötanud Mustamäe ja Lasnamäe linnaosa vanemana, olnud Lasnamäe Halduskogu esimees ja Tallinna Linnavolikogu aseesimees.
Joost van der Westhuizen

Joost van der Westhuizen (20. veebruar 1971 Pretoria – 6. veebruar 2017 Johannesburg) oli Lõuna-Aafrika Vabariigi ragbimängija.
Ta oli Lõuna-Aafrika Vabariigi ragbikoondise scrum-half ja mängis Super 12 meeskonnas Bulls.
Euroopa Liidu tulevane laienemine

Ühinemine

EL-i liikmesriigiks saamine eeldab keerulisi menetlusi. Taotlejariik täidab liikmeks saamiseks vajalikud tingimused ning peab kandidaatriigina kõigis valdkondades hakkama rakendama EL-i määrusi ja eeskirju. Taotluse võib esitada iga riik, kes täidab liikmeks astumise tingimusi, mida teatakse kui Kopenhaageni kriteeriume.
EL-i liikmeks saada sooviv riik esitab liikmeks saamise taotluse Euroopa Liidu Nõukogule, kes palub komisjonil hinnata, kas taotleja on suuteline täitma Kopenhaageni kriteeriume. Kui komisjoni arvamus on positiivne, siis peab nõukogu tegema otsuse läbirääkimisvolituste kohta. Siis avatakse ametlikult valdkonnapõhised läbirääkimised.

Läbirääkimised

Läbirääkimised on aeganõudvad, sest iga kandidaatriik peab siseriiklikku õigusesse üle võtma väga palju EL-i eeskirju ja määrusi. Kandidaatriike toetatakse rahaliselt, halduslikult ja tehniliselt kõnealuse ühinemiseelse perioodi jooksul.

Agenda

Liikmelisust ootavad: Türgi ning Põhja-Makedoonia, Montenegro, Albaania ja Serbia. Lisaks on potensiaalsed kandidaatriigid Bosnia ja Hertsegoviina kui ka Kosovo.

Türgi

Türgi kandidatuur EL-iga ühinemiseks on olnud märkimisväärsete poleemikatega teema alates taotluse esitamisest 1987. aastal ja selle vastu võtmisest 1999. aastal. Türgil on olnud EL-iga ajalooliselt tihedad sidemed, omades assotsiatsioonilepingut alates 1964. aastast, olles samas alates 1995. aastast EL-iga tolliliidus. Alles pärast 17. detsembril 2004 Brüsselis toimunud tippkohtumist (2004. aasta Euroopa Liidu laienemise järgselt) teatas Euroopa Ülemkogu, et ühinemisläbirääkimised Türgiga avati ametlikult 3. oktoobril 2005.

Peatatud taotlusega riigid

Šveits, Norra ja Island on taotlejariikideks esitatud, kuid nende ühinemisprotseduur on peatatud.

Moldova

Moldova, mille riigikeel on rumeenia keel, ühinemist ei ole peetud veel prioriteetseks. Kuigi riigil on viisavabadus peaaegu kõikide liikmesriikidega, on siiski takistavateks asjaoludeks Transnistria ja Gagauusia küsimused, sõltudes suuresti Venemaa gaasist.

Ukraina

Ukrainal puudub ametlik staatus Euroopa Liidu tulevase laienemise kandidaadina. Viimaste uuringute järgi kiidaks Euroopa Liiduga ühinemise referendumil heaks 68.1% ukraina rahvastikust.
Takistavateks asjaoludeks on Krimmi okupeerimine Venemaa poolt ja sõda Donbassis.

Gruusia

Gruusial puudub ametlik staatus Euroopa Liidu tulevase laienemise kandidaadina, kuid 2011. aastal avaldas Gruusia president Mihheil Saakašvili soovi, et riik saaks EL-i liikmeks. Seda seisukohta on mitmel korral selgesõnaliselt väljendatud, kuna sidemeid USA-ga, EL-iga ja NATO-ga on tugevnenud, püüdes eemalduda Venemaa Föderatsiooni mõjusfäärist.
Takistavateks asjaoludeks on Abhaasia ja Lõuna-Osseetia okupeerimine Venemaa poolt.
Imbi Rahumaa

Imbi Rahumaa (aastani 1971 Pärn, sündinud 29. mail 1947 Tallinnas) on Eesti arstiteadlane ja kardioloog.

Elulugu

Lõpetas 1965 Põltsamaa Keskkooli ja 1971 TÜ arstiteaduskonna; meditsiinikandidaat (1985, TÜ), väitekiri "Комплекснаяа оценка состояния гемодинамики у больных ишемической болезнью сердца после операции аортокоронaрного шунтирования". Oli 1971–75 Tallinna Lasnamäe Polikliiniku neuroloog, 1976–80 Tartu Kliinilise Haigla kardioloog, 1981–84 TÜ Tartu Ülikooli üld- ja molekulaarpatoloogia instituudi kardioloogia labori vanemlaborant, 1984– 86 nooremteadur, 1986–87 vanemteadur.
1987 lahkus koos NSV Liidu suursaatkonda tööle saadetud abikaasa Eimar Rahumaaga Rootsi, kus töötas kuni 2005. aastani perearstina, alates 2006. aastast Stockholmi Daleni haiglas insuldi rehabiliteerimise osakonnas ülemarstina, alates 2008 Lõuna-Stockholmi mälu uurimise vastuvõtus (Södra Stockholms minnesmottagning) ülemarstina.
On Rootsi kunstnike liidu liige (Svenska Konstnärsförbundet) ja Põhjamaade akvarellistide liidu liige (Nordiska Akvarellsällskapet). Esineb järjekindlalt kunstinäitustel.
Leetse Lodukivi

Leetse Lodukivi (Sarapuu rahn) on rabakivist rändrahn Harju maakonnas Pakri poolsaarel. See on üks Leetse suurtest rahnudest.
Ümbermõõt on 24,8 meetrit. Pikkus 10,3, laius 5,1 ja kõrgus 4,0 meetrit.
Sillamäe Kutsekool

Sillamäe Kutsekool (ka Sillamäe Kutsekeskkool) oli kutsekool Sillamäel.
1. septembril 2016 liideti Sillamäe Kutsekool Ida-Virumaa Kutsehariduskeskusega.
Brixlegg

Naabervallad

Alpbach, Kramsach, Radfeld, Rattenberg, Reith im Alpbachtal, Wildschönau

Ajalugu

Linna on esmakordselt mainitud kui Prisslech 788. aastal, kuigi asustust peetakse palju vanemaks.

Majandus

Montanwerke Brixlegg AG on ainus vasetootja Austrias ning tegeleb vase ja teiste väärismetallide tagasisaamisega vaseutiilist ja muudest vasesisaldusega sekundaarmaterjalidest. Esimesed ülestähendused vase ja hõbeda rafineerimistehasest Brixleggis pärinevad aastast 1463. 20. sajandi alguses, maagi kaevandamise vähenemise järel Tiroolis, muutus toodang vase tagasisaamiseks vanametalli sulamitest.
Muud tööandjad on tekstiilitööstus (1954. aastal asutatud Giessweini firma), pudeldatud mineraalvee ja mittealkohoolsete jookide tootja (Silberquelle) ja turism (rõhuasetusega taliturismile).

Sport

Paigas on suur väline rulaväljak, mis korraldab ka rahvusvahelisi võistlusi.
Centrs (Riia)

Centrs on asum Lätis, Riia linna Keskrajooni osa pindalaga 5,732 km². Asum paikneb osalt ka Latgale ja Vidzeme eeslinnas ning Põhjarajoonis. Centrs asub Daugava kaldal. Asum piirneb lõunas Maskavas forštatega, kirdes Brasaga, kagus Avotu iela asumiga, läänes Vecrīgaga, idas Grīziņkalnsiga ning põhjas Pētersala-Andrejsala ja Skanstega. Asumis on 32 714 elanikku (2010).
Centrs asub Riia vanalinna ümbruses, alal, mis on juba ammusest ajast olnud inimtekkeliste mõjude poolt muudetud. Sellele vaatamata on teada, et alal Riia vanalinnast idas asusid vanasti luited, mis on praeguseks tasandatud. Jõeäärne ala on kohati merepinnast vaid meetri kõrgusel, valdavalt ulatub aga 4–5 meetrit üle merepinna. Selles piirkonnas asub siiski asumi kõrgeim koht Bastejkalns, mis ulatub 16 meetrit üle merepinna. Jõest kaugemal on maapind kõrgem, ulatudes 8–10 meetrit üle merepinna.
Asumi pindalast võtavad 34,9 hektarit enda alla pargid, neist tähtsamad on Kronvaldsi park (Kronvalda parks), Vērmanesi park (Vērmanes dārzs), Esplanāde park ja Bastejkalns (Kanālmalas apstādījumi).
Keskajal asusid Centrsi maadel mitmed Riia linnale kuulunud mõisad, nende seas ka Duveli mõis. Asumisse hakati hooneid rajama 18. sajandil, ühtlasi kujundati linnast välja viivad maanteed tänavateks, aga aastal 1812 põletati Napoleon I sissetungi kartes eeslinn maha. Hävisid ka sinna püstitatud suvemõisad, säilis vaid Wagneri mõis.
XIX sajandil oli Riia rikas kaubalinn ja laienes kiiresti. Centrs asus vanalinna läheduses ja seetõttu kerkisid sinna uhkemad hooned kui mujale. Nii on asum üks osa UNESCO maailmapärandi nimistusse kuuluvast Riia linna alast. Aastal 1857 kaotati Riia linn kindluste nimistust, vanad linnakindlustised muudeti vanalinna piiravaks parkide süsteemiks. Asumi arhitektuur kujunes XIX sajandi teisele poolele omaselt eklektiliseks. Olukorda muutis Mihhail Eisenstein (Sergei Eisensteini isa), kes ehitas endale juugendstiilis maja. Skandinaavia mõjutustega ja rahvusromantiliste elementidega juugendstiil hakkas asumis kiiresti levima ja on kohati valdav.
Asumis paiknevad sellised arhitektuurimälestised nagu Läti Rahvusooper, Läti Ülikooli peahoone, Läti Kunstiakadeemia, Läti Rahvusteater, Vabadussammas ja Läti seltsi Riia maja. Uuematest ehitistest on tuntuim Läti Kunstiteater (Dailes teātris).
Georges Wrangell

Parun Georges Eduard von Wrangell (2. jaanuar 1866 Roela – 23. märts 1927 Tartu) oli baltisaksa genealoogia ja ajaloouurija.
Richard Uritam

Richard Uritam (VR I/3) (16. mai 1892 Tõstamaa, Pärnumaa – 20. juuli 1957 New York, Ameerika Ühendriigid) oli Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant) ja majandustegelane.
Richard Uritam osales Vabadussõjas 2. Ratsarügemendi ülemana. 
Pärast Vabadussõda oli alates 1923. aastast Estonia Eksporttapamajade juhatuse liige. 
R. Uritam evakueerus Teise maailmasõja ajal 1944. aastal Saksamaale ja sealt 1949. aastal Ameerika Ühendriikidesse, kus ka 1957. aastal New Yorgis suri.
Veltins-Arena

Veltins-Arena (algselt Arena AufSchalke) on Saksamaal Gelsenkirchenis asuv mitmeotstarbeline staadion.
Staadion valmis 13. augustil 2001 ja see mahutab 61 481 pealtvaatajat. Staadioni eripäraks on suletav katus. Staadioni algne nimi oli Arena AufSchalke, kuid 2005. aastal omandas nime õigused sponsor õlletehas Veltins ja uueks nimeks pandi Veltins-Arena.
Veltins-Arena on jalgpalliklubi FC Schalke 04 kodustaadion.
Seal toimusid 2006. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste 4 alagrupimängu ja 1 veerandfinaal. Kõiki neid kohtumisi vaatas täismaja (52 000 pealtvaatajat). Kuna FIFA kontrollib kõiki jalgpalli MM-i sponsorlepinguid, siis nimetati Veltins-Arenat MM-i ajal FIFA maailmameistrivõistluste staadioniks Gelsenkirchenis.
7. mail 2010 toimus Veltins-Arenal 2010. aasta jäähoki MM-i avakohtumine, milles Saksamaa jäähokikoondis alistas lisaajal 2:1 USA jäähokikoondise. Sellel kohtumisel oli 77 803 pealtvaatajat, millega püstitati külastatavuse maailmarekord jäähokis.
Veltins-Arenal on kontserte andnud paljud popstaarid, nende hulgas AC/DC, Bon Jovi, Metallica, Bruce Springsteen ja Robbie Williams. 13. oktoobril 2007 toimus seal mootorrataste ringrajasõidu viimane MM-etapp. Staadioni tõeline multifunktsionaalsus pandi proovile 2004. aasta mais, kui 4 päeva jooksul peeti seal popkontsert, Bundesliga kohtumine ja ameerika jalgpalli liiga NFL Europe kohtumine.
Rõngu kirik

Ajalugu

Rõngu kirik on ilmselt ehitatud 14. sajandi lõpul ja on Rõngu vanim ehitis. Esmakordselt on kirikut kirjalikes allikates mainitud 1413. aastal. Kirik on pühendatud peaingel Miikaelile.
Kirik on mitmete sõdade (Põhjasõda, Liivi sõda) käigus saanud korduvalt kannatada ja taastamiste käigus kaotanud oma algse arhitektuurse ilme. 1702. aastal põletasid kasakad kiriku maha ja kirikust jäid järgi üksnes seinad. Oma praeguse uusgooti stiilis kuju sai kirik 1900–1901 toimunud Rudolf von Engelhardti projekti järgi tehtud ümberehituste käigus.

Altar

1901 valmis altarimaal "Kolgata" (L. Otto). Kiriku altarimaali all on tartukeelne kirjakoht Johannese evangeeliumist: "Täüdetu om." (Jh. 19,30.).

Kellad

Kell on valatud 1930. aastal Tartus (eelmine, 1799. aastal valatud kell asub Anna kirikus).

Orel

16. registriga oreli valmistas aastal 1874 Tartu oreliehitaja Friedrich Wilhelm Müllverstedt.

Vitraažid

Vitraažid on valmistatud aastal 1900 Riia meistrite poolt.
Adlerberg

Adlerberg oli aadlisuguvõsa. 
Suguvõsa üks esivanemaid oli 1599-1602 Rootsi foogt Erik Rasmussen. Eriku pojapoeg oli teoloogiadoktor ja Uppsala peapiiskop Olaus Swebelius. Olause seitse last said 1684. aastal aadlitiitli ja ühes sellega nime Adlerberg. 
Suguvõsa immatrikuleeriti 1777 Eestimaa rüütelkonda ja 1821 Liivimaa rüütelkonda. 
Suguvõsale kuulusid eri aegadel Eesti alal Varudi mõis.
Poslednije Izvestija

Poslednija Izvestija (Послѣднiя извѣстiя) oli Tallinnas aastail 1920–1927 ilmunud venekeelne ajaleht.
Alates 20. oktoobrist 1926 kandis see nime Naši Poslednije Izvestija (Наши последние известия).
Ajaleht ilmus iga päev, päevalehena.
Ajalehe peatoimetaja oli M. G. Ratke.
Teine Laadoga lahing

658. Eesti Pataljoni osalus lahingus

Saksa vägede koosseisu kuulunud 658. Eesti Pataljonile algas lahing algas 19. märtsil 1943. aastal kell 4:35 hommikul Punaarmee pealetungiga, mille eesmärk oli vallutada Gattšina ja tungida edasi Narva jõeni. Nõrgalt kindlustatud kohast rinde keskosas õnnestus Punaarmeel läbi tungida. Hiljem piirasid eestlased koostöös saksa üksustega nad sisse ja hävitasid kottijäänud väeosad koos Luftwaffega. Lahingus ülesnäidatud vapruse eest esitati 8 meest väidetavalt esimesena eestlastest Raudristi saamiseks.
Hando Sutter

Hando Sutter (varem Hando Sulev; sündinud 25. aprillil 1970) on eesti ettevõtja, Eesti Energia juht.

Haridus

Sutter on lõpetanud Nõo Keskkooli (1977–1988), Tallinna Tehnikaülikooli (1988–1992, mehaanikainsener) ja EBS-i (1990–1992, ärimagister).