google/wiki40b huggingface dataset:
Luksemburgi suurhertsog

Luksemburgi suurhertsog on sõltumatu monarhi tiitel, mida kannab alates 15. märtsist 1815 Luksemburgi riigipea.
Aastatel 1815–1890 oli Luksemburgi suurhertsogiks Madalmaade kuningas. Tiitel on alati kuulunud Nassau perekonna harudele – kuni aastani 1890 kandsid suurhertsogi krooni Oranje-Nassau dünastia esindajad, seejärel läks see üle Nassau-Weilburgi dünastiale. Sisuliselt on tegemist sama, Nassau dünastia eri harudega.
Aastatel 1815–2011 päriti Luksemburgi suurhertsogi trooni esmajärjekorras meesliinis ning naised pääsesid troonile vaid meessoost järeltulijate puudumisel. 2011. aastal tehti riigi põhiseadusesse muudatused, millega kehtestati absoluutne esmasünniõigus – selle kohaselt pärib trooni valitseja vanim laps sõltumata soost.
Luksemburgi põhiseaduse kohaselt on suurhertsog "riigipea, riigi ühtsuse sümbol ja riikliku sõltumatuse tagaja". Suures osas on suurhertsogi roll riigipeana konstitutsioonilise monarhia tingimustes sümboolne. Kuni 2008. aastani vajasid seadused jõustumiseks suurhertsogi allkirja, kuid pärast seda kui suurhertsog keeldus allkirjastamast eutanaasiat lubavat seadust, muutis parlament põhiseadust ja alates sellest ajast ei ole suurhertsogil ka enam nominaalset täidesaatvat võimu.
Luksemburgi suurhertsogi täielik tiitel kõlab nii: "Jumala armust Luksemburgi suurhertsog, Nassau hertsog, Reini pfaltskrahv, Sayni, Königsteini, Katzenelnbogeni ja Diezi krahv, Hammersteini burgkrahv, Mahlbergi, Wiesbadeni, Idsteini, Merenbergi, Limburgi ja Eppsteini isand."
Praegune suurhertsog Henri on troonil alates 2000. aastast, mil tema isa Jean vabatahtlikult troonist loobus.
Elena Jončeva

Elena Jončeva (bulgaaria keeles Елена Николова Йончева; sündinud 27. mail 1964 Sofias) on bulgaaria ajakirjanik, endine Bulgaaria Televisiooni korrespondent, alates 2. juulist 2019 Euroopa Parlamendi liige.
Ta on teinud telereportaaže paljudest konfliktipiirkondadest, näiteks Kosovost, Alžeeriast, Tšetšeeniast, Iisraelist, Somaaliast, Afganistanist, Iraagist, Venezuelast ja Colombiast. Ta on teinud dokumentaalfilme ka Antarktikas asuvast Bulgaaria polaarjaamast Ohridi Püha Klimenti baasist, mis asub Lõuna-Shetlandil Livingstoni saarel, ja Loode-Bulgaarias asuva Lomi linna mustlastest. Ühtekokku on tema kaasabil valminud üle 25 dokumentaalfilmi.
1994–2009 oli ta vabaabielus Bulgaaria endise peaministri Sergej Staniševiga. Tal ei ole lapsi. Stanišev sai hiljem lapse teise naisega, kellega seejärel abiellus.
2008 osales Jončeva saatesarja "Tantsud tähtedega" bulgaaria versioonis esimesel hooajal. Saatesari osutus menukaks: seda vaatas keskmiselt 40% nendest, kes sel ajal Bulgaarias telerit vaatasid. Kuid Jončeva langes esimesena välja.
Mais 2019 valti ta Euroopa Parlamendi liikmeks Bulgaaria Sotsialistliku Partei nimekirjas.
Robert Artur Holst

Robert Artur Holst (21. detsember 1885 (ukj) Kambja – 19. aprill 1943 Tavdas või selle lähedal, Sverdlovski oblast) oli Eestis maailmasõdadevahelise perioodi mõjukamaid ettevõtjaid.

Elukäik

Õppis Tartu reaalkoolis ja Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas. Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane.
Äritegevust alustas 1909. aastal oma isa äri tegeliku juhina. 1909 - 1918 oli Tartu Krediit Ühisuse nõukogu liige, 1916 - 1917 Tartu sõjatööstuse komitee kaubajaoskonna juhataja ja pealaekur. 1918. aastast teenistuses toitlusministeeriumis. 1919. aastast kaubandus-tööstusministeeriumi kaubanduse osakonna juhataja.
1920. aastast alates oli tegev AS Silva asutamisega, aastatel 1920 - 1922 selle juhatuse esimees. 1921 võttis ta üle Tallinna kaubandusettevõtte Rob. Holst & Ko. 1921 asutas ta koos ettevõtja Jakob Tilloga lennundusettevõte Aeronaut. Oli Aeronaudi juhatuse esimees kuni selle likvideerimiseni.
1927. aastast OÜ "Riola" šokolaadi- ja kompvekitööstuse juhatuse liige, 1929. aastast direktor. 1930. aastast Aktsia Panga juhatuse liige.
Võttis vabariigi valitsuse delegaadina osa esimesest kauba- ja kaablilepingu sõlmimisest Soome Vabariigiga Helsingis. 1922. aastal oli kaubanduseksperdina kaasas Genua konverentsil. AS Aeronaut juhatuse esimehena osales aastatel 1922 kuni 1928 toimunud õhusõidu konverentsidel Berliinis, Stockholmis, Münchenis, Viinis ja Roomas. 1927. aastal osales kaubanduskodade konverentsil Stockholmis.
1922-1932 oli Holst Austria aukonsul Tallinnas.
Uppsala Eesti Selts

Uppsala Eesti Selts on Rootsi eestlaste selts, mis tegutseb Rootsis Uppsalas. Seltsi esimees on Kaljo Kalm.
Selts asutati 1944.
Mähe

Ajalugu

Tänapäevane Mähe asum on moodustunud kahest piirkonnast, mis tekkisid erineval ajal. Asumi vanem osa, mis jääb Randvere tee algusesse, kandis Mähe küla nime. Randvere tee ja Pärnamäe tee ääres asuvat Mähe aedlinna hakati rajama 1955. aastal. Aedlinn asub Iru-Lepiku küla endisel maal ning tänapäeval on seal üle 1000 krundi, mille keskmine suurus on 600 m².
Kui 1920. aastal oli Mähe külas 11 majapidamist, siis 1930ndate teisel poolel suurenes talude arv talumaade tükeldamise tõttu 65-ni. Lenderi talu oli 1930ndatel küla üks tuntumaid talusid, sest seal elasid Tallinna linnapea Voldemar Lender ja tema abikaasa, nimekas haridustegelane Elfriede Lender. Teine olulisem talu oli Sitska talu, kus elas pangandustegelane ja ajaloolane Jaan Sitska.
Viladelvia baptistikoguduse Iru osakonnale kuulunud endine Betaania palvela asub Pojengi tee ja Tolmuka tee ristmiku lähedal. Lepiku küla talunik Jaan Oja kinkis 1936. aastal osa oma maadest palvela ehitamiseks, mis valmis kolm aastat hiljem. Palvemaja tegutses kuni 1950. aasta septembrini, mil palvela suleti ning sinna ehitati korterid.
Mähe aedlinn liideti Tallinnaga 1945. aastal. Pärnamäe teest kirde poole jääv ala, mis oli kunagi osa Äigrumäe külast, ühendati linnaga 1958. aastal.

Loodus

Asumit läbivad Mähe oja ja Teesuuoja. Mähel asuvad kaks kaitsealust rändrahnu: Aianduse kivi ja Astla kivi. Vahetult asumipiirist põhja jääb ka Merivälja hiidrahn.

Mähe asumi tänavad

Mitmed endised talud on jäädvustatud asumi tänavanimedes, nagu Lauri tee, Sitska tee, Kuusiku tee jm. Mähel on ka palju lillede ja ilutaimedega seotud tänavanimesid, nagu Arnika tee, Jasmiini tee, Kressi tee jm. Asumis on veel Aianduse tee, Andrekse tee, Astla tee, Hämar tee, Jahe tee, Jumika tee, Kailu tee, Kastevarre tee, Kastiku tee, Keeru tee, Kummeli tee, Kupra tee, Kuusenõmme tee, Kuusiku tee, Kõdra tee, Käokannu tee, Käokeele tee, Käokäpa tee, Küüvitsa tee, Leedri tee, Lehiku tee, Liilia tee, Lilleherne tee, Lodjapuu tee, Lodumetsa tee, Looklev tee, Lumikellukese tee, Maikellukese tee, Matka tee, Mugula tee, Mähe tee, Naadi tee, Neiuvaiba tee, Nurmenuku tee, Nõo tee, Näsiniine tee, Oblika tee, Padriku tee, Pajustiku tee, Palderjani tee, Pojengi tee, Priimula tee, Puki tee, Põõsa tee, Pärnamäe tee, Randvere tee, Ranniku tee, Rebasesaba tee, Rukkilille tee, Rätsepa tee, Saariku tee, Siniladva tee, Soovõha tee, Suislepa tee, Tolmuka tee, Toomiku tee, Ubalehe tee, Ussilaka tee, Vabarna tee, Vahtramäe tee, Vahtriku tee, Varju tee, Varjulille tee, Vilu tee ning Võsa tee.
Ulla Preeden

Ulla Preeden (sündinud 29. aprillil 1980) on eesti geoloog, haridustegelane ja poliitik.
Preeden on õppinud Räpina Ühisgümnaasiumis ja Tartu ülikoolis, kus kaitses 2009. aastal geoloogia erialal doktorikraadi.
2016. aastast on Preeden Tartu Tervishoiu Kõrgkooli rektor.

Teadustegevus

Ta on Tartu ülikoolis töötanud analüüsispetsialisti ja teadurina. Tema peamised uurimisvaldkonnad on geofüüsika ja mineraloogia.
Preeden on Euroopa impaktiuurijatest tudengeid ja noorteadlasi siduva ühingu ESIR (European Student Impact Researchers) üks asutajaliikmetest. Samuti tegutseb Eesti Looduseuurijate Seltsi geoloogiasektsioonis ja Eesti Teaduste Akadeemia meteoriitika komisjonis.
Ta on pälvinud üliõpilasena mitmeid tunnustusi oma teadustöö ja esitluste eest.

Tegevus poliitikuna

Alates 21. oktoobrist 2007 on ta IRLi liige. Aastatel 2011–2016 oli ta Põlva maavanem. 31-aastasena sai Preedenist Eesti taasiseseisvumise järel Kagu-Eesti esimene naismaavanem ja ka riigi noorim maavanem üldse.
6. juunil 2015 valiti ta 98 häälega IRLi eestseisusse.

Isiklikku

Preeden on harrastuskunstnik. Kaks tema näitust on olnud üleval ka Tartu Linnaraamatukogus.
Ta kuulub naiskodukaitsjana alates 2013. aastast Kaitseliidu vanematekogusse.
Võru Spordiselts Ilmarine

Võru Spordiselts Ilmarine oli 1927-1940 Võrus tegutsenud spordiselts.
Selts asutati 15. juunil 1927.
Nõmme lumepark

Nõmme Lumepark on lumealade park Tallinnas Nõmmel.

Asukoht ja ligipääs

Nõmme lumepark asub aadressil Vana-Mustamäe 16.

Ajalugu

2008/2009. aasta talvest tegutseb Vana-Mustamäe suusahüppetrampliini jalamil Nõmme Seikluspargi opereeritav vabaajakeskus Nõmme Lumepark .
Omanikujärelevalve

Omanikujärelevalve on ehitusseadustikust tulenev tellija kohustus teha ehitamise üle kontrolli. Ehitusloakohustusliku ehitise rajamisel või ehituskohustusliku tee ehitamisel on tellijal kohustus kaasata ehitusprotsessi kvalifikatsiooniga pädev isik, kes kontrollib ehitamist. Omanikujärelevalve tegija peab olema erapooletu isik. Ta ei tohi olla järelevalve aluse ehitise ehitaja ega olla seotud nende isikute ja ettevõtetega, kelle üle ta järelevalvet teeb. Omanikujärelevalve tegemisega kehtib töövõtja vastutus, seda ei piirata ega ka välistata.
Omanikujärelevalve õigused ja kohustused määrab ehitusseadus. Ehituse omanikujärelevalve tegemise kord on vastu võetud majandus- ja taristuministri määrusega.

Omanikujärelevalve korraldamine

Määruse "Omanikujärelevalve tegemise kord" kohaselt tehakse omanikujärelevalvet kuni ehitise kasutusteatise esitamiseni või kasutusloa saamiseni, teede ehitusel vastuvõtmiseni. Omanikujärelevalve tegija peab olema ehitajatest sõltumatu isik, ning kui esineb valdkondi, mille puhul omanikujärelevalve tegijal puudub pädevus ja tuleb kaasata teisi isikuid, siis peab ta sellest teavitama tellijat. Kui omanikujärelevalvet teeb ettevõte, peab ta esitama vastutava pädeva isiku andmed nii omanikule kui ka ehitajatele. Kui vastutajaid on üle ühe, peab omanik teatama ehitajale igaühe vastutava valdkonna.
Omanikujärelevalvet ei pea tegema kvalifitseeritud pädev isik väikeehitise (ehitusealune pind kuni 60 m² ja kõrgus kuni 5 m), üksikelamu, aiamaja, suvila, taluhoone ja ehitamise teenindamiseks vajaliku rajatise ehituse korral. Nendel juhtudel võib omanik olla ise järelevalve tegija, aga järelevalvet ei tohi tegemata jätta.
Mõniste-Ritsiku Ristija Johannese kogudus

Mõniste-Ritsiku Ristija Johannese kogudus on õigeusu kogudus, mis tegutseb Võru maakonnas Rõuge vallas Varstu alevikus. Kogudus kasutab Mõniste-Ritsiku Ristija Johannese kirikut.
Kogudus asutati 1837.
Koguduse preester on Stefan Fraiman.
Piigandi järv

Kirjeldus

Piigandi järv on kirde-edela suunas piklik järv pindalaga 43,4 ha, suurimaks sügavuseks 25,3 m ja keskmine sügavus 6,2 m. Kaldad on järsud ja kõrged, samuti süveneb kaldavesi väga kiiresti. Perv on enamasti kõva ja liivane.
Järve ümbritsevad metsad, niidud ja põllumaad.

Läbivool

Soojal suvel, kui Vähkjärve viiv kraav kuivab, on järv praktiliselt umbjärv. Sisse tuleb mõni oja ja ilmselt esineb allikaid.
Kaimar Saag

FC Levadia ja laen Tallinna Kalevis

Saag alustas 16-aastaselt profikarjääri FC Levadia ridades. Lõi oma esimese Meistriliiga värava 16. oktoobril 2005 JK Tartu Merkuur vastu. 2007. aastal oli pool hooaega laenul JK Tallinna Kalevis. 19-aastaselt siirdus FC Levadiast välismaale, sõlmides 4,5-aastase lepingu Taani klubiga Silkeborg IF, kes tol ajal mängis Taani esiliigas.

Silkeborg IF

28. jaanuaril 2008 sõlmis lepingu Taani klubiga Silkeborg IF. Seitse päeva hiljem mängis Saag oma esimese mängu Silkeborg IF-i meeskonnas  Aarhus GF vastu. Oma esimese värava Silkeborgis lõi 2008. aasta 6. aprillil 2-1 võidumängus FC Fredericia vastu.

Koondisekarjäär

Ta on Eesti koondises pidanud 46 kohtumist ja löönud 3 väravat. Oma debüüdi tegi Saag Eesti koondises 8. septembril 2007 EM valikmängus Horvaatia vastu, kus vahetas 80. minutil välja Tarmo Kingi. Mäng kaotati 2:0. Mängupäeval oli Saag 19-aastane.
Garbage

Garbage on 1993 aastal asutatud šoti–USA alternatiivroki ansambel, kuhu kuuluvad šoti päritolu laulja Shirley Manson ja ameeriklased  Duke Erikson, Steve Marker ja Butch Vig.
Garbage looming kujutab endast segu erinevatest stiilidest, nende eeskujudeks on muuhulgas sellised artistid nagu The Velvet Underground, Iggy and the Stooges, T. Rex, Roxy Music, The Pretenders, Siouxsie and the Banshees, Blondie, David Bowie, Cocteau Twins, Patti Smith ja The Smashing Pumpkins.
Meri Arabidze

Meri Arabidze (gruusia keeles მერი არაბიძე; sündinud 25. veebruaril 1994 Samtredias) on gruusia maletaja, naiste suurmeister (2012).
Arabidze tuli kolmel korral noorte maailmameistriks neidude seas: 2004. aastal U10, 2005. aastal U12 ja 2011. aastal U18 vanuseastmes. Ta on 2019. aasta Gruusia naiste malemeister.
Ta mängis naiste maailmameistrivõistlustel. 2015. aastal MM-i turniiril Sotšis (64 osavõtjat) sai ta turniiritabelis 45. asetuse. Ta võitis seal avaringis Elisabeth Pähtzi, teises ringis Yaniet Marrero Lopezi ja kaheksandikfinaalis Viktorija Čmilytėt, kuid kaotas veerandfinaalis Harika Dronavallile.
Gruusia naiskonna koosseisus võitis Arabidze 2018. aastal naiste maleolümpial Bathumis pronksmedali ning naiste võistkondlikel maailmameistrivõistlustel 2015. aastal Chengdu Shis kuldmedali ja 2019. aastal Nur-Sultanis pronksmedali.
Ta sai FIDE-lt 2009. aastal naiste rahvusvahelise meistri, 2012. aastal naiste suurmeistri ja 2014. aastal  rahvusvahelise meistri nimetuse.
Üldhoolekandekolleegium

Üldhoolekandekolleegium (ka üldise järelevalve prikaas, üldise hüveolu kolleegium; vene Приказ общественного призрения, saksa Kollegium Allgemeiner Fürsorge) oli Vene keisririigi kubermangudes (sh Eesti alal) hoolekande-, tervishoiu- ja haridusküsimustega tegelev asutus (kolleegium).
Keisririigis asutati esimesed kolleegiumid 1775 Katariina II ajal. Liivi- ja Eestimaal asutati esimesed kolleegiumid 1783 asehalduskorra oludes. Kui Eesti alal asehalduskord kadus, siis kolleegiumite töö jätkus. Eesti alal tegutsesid Eestimaa ja Liivimaa Üldhoolekandekolleegium.
Kolleegiumi esimees oli vastava kubermangu kuberner ja liikmed vastava kubermangu kohtute esindajad: igast kohtust (ülemaakohus, kubermangumagistraat, ülemkorrakohus) kaks liiget. Kolleegium allus vahetult Venemaa keisrile ja Valitsevale Senatile.
Kolleegiumite ülesannete seas oli rahvakoolide (kuni 1802. aastani), haiglate, vaestemajade, hullumajade, lastekodude, töö- ja parandusmajade rajamine, hoolekandmine ja nende üle järelevalve tegemine.
1917 võttis Eestimaa Üldhoolekandekolleegiumi ülesanded üle Eestimaa Kubermangu Ajutine Maanõukogu.
Peep Palumaa

Peep Palumaa (sündinud 30. juunil 1959 Tartus) on Eesti biokeemik.

Elulugu

Peep Palumaa on tootmisjuhi (meistri) poeg. Ta lõpetas 1977 Võru 1. Keskkooli ja 1982 Tartu Riikliku Ülikooli keemia erialal. 1982–85 oli TÜ aspirant, keemiakandidaat (1986, Keemia Instituut), väitekiri "Афинное модифицирование ацетил-холинэстеразы ионом N, N-диметил-2-фенилазиридиния".
Oli 1985–86 TÜ keemilise kineetika ja katalüüsi labori nooremteadur, 1986–89 bioorgaanilise keemia labori nooremteadur, teadur ja vanemteadur, 1989 Kuopio Ülikooli järeldoktorant, 1989–92 Zürichi ülikooli biokeemia instituudi järeldoktorant, assistent, vanemassistent, 1992–93 TÜ bioorgaanilise keemia labori vanemteadur, 1993–94 magnetresonantstomograafia biokeemia õppetooli professori kohusetäitja, 1994–99 biokeemia korraline professor, 1999. aastast alates Tallinna Tehnikaülikooli alus- ja rakenduskeemia instituudi vanemteadur.

Teadustöö

Uurinud ensüümide toimemehhanismi ja aktiivtsentrite struktuuri, metalloproteiinide struktuuri ja funktsiooni. Välja töötanud biomimeetilise keemia meetodi koliinesteraaside aktiivtsentrite uurimiseks, selgitanud metallotioneiini metall- ja fosfaatsõltuva dimerisatsiooni mehhanismi ning metallotioneiini dimeeride struktuuri. Ameerika Keemia Seltsi liige, Eesti Biokeemia Seltsi asepresident. 40 teadustrükist.
Carl Friedrich Hasselblatt

Carl Friedrich Hasselblatt (3. jaanuar 1701 Noarootsi kihelkond – 10. august 1730 Noarootsi) oli Eesti vaimulik.
Õppis Haapsalu linnakoolis kuni 1713, Tallinna gümnaasiumis alates 1714. Immatrikuleeriti Halle Ülikooli juulis 1719, oli kohal veel aastal 1721. Ordineeriti õpetajaks 3. märtsil 1722.
Noarootsi Püha Katariina koguduse vaimulikuks kutsuti 9. veebruaril 1722, Noarootsi kogudust teenis aastatel 1722–1728. Reigi Jeesuse koguduse õpetajaks kutsuti 3. juulil 1727, kohale asus 1. veebruaril 1728 ning introdutseeriti ametisse 10. märtsil 1728. Saarte-Lääne praostkonna abipraostiks sai aastal 1729.

Isiklikku

Tema isa Christian Hasselblatt ja vanaisa Isaac Svenonis Hasselblatt olid Noarootsi Püha Katariina koguduse õpetajad. Vend Isaac Hasselblatt oli Tallinna Toomkoguduse rootsi õpetaja, vend Gustav Ernst Hasselblatt oli õpetaja Jõelähtme Püha Neitsi Maarja koguduses. Tema väimees oli Märjamaa Maarja koguduse õpetaja Johann Ignatius, tütrepoeg oli Vigala Maarja koguduse õpetaja Johann Friedrich Ignatius.
Vana-Rooma rahasüsteem

Vana-Rooma rahasüsteem oli Rooma riigi maksevahendite süsteem.

Enne ühtse vääringu kehtestamist

Enne ühtse vääringu kehtestamist põhines Vana-Rooma majandus peamiselt kahel väärtusvormil – veistel (ladina pecus; siit ladina sõna pecunia 'raha') ja ebakorrapärase kujuga pronksitükkidel, mida nimetati aes rude. Nende algeliste rahade väärtus määrati kaalude abil, sest tollal puudusid ühtsed nominaalid. 
Pole teada, millal raha käibele tuli. On kirjalikult tõendatud, et Veji piiramisest (406 eKr) saadik maksti sõduritele aes rude'ga. See lubab oletada, et aes rude oli varemgi sagedases kasutuses. 
Esimene vabariigi ajajärgu raha pärineb 4. sajandist eKr. Tegu oli täisnurksete valatud pronksikangidega, mida nimetati aes signatum ja mida vermiti peamiselt Roomas. Nad on kõvasti pitseeritud; neile on iseloomulik pealdis "ROMANOM" ('roomlaste'). Kangide kaalud olid erinevad, kuigi kaaluks oli fikseeritud viis Rooma naela. Alguses oli kujundatud ainult üks kangi külg, hiljem mõlemad. Nende kangide funktsiooni on tõlgendatud mitmeti. Kangid olid küll maksevahend, kuid mitte mündid, sest nad ei vastanud viie Rooma naelasele kaalunõudele. 
Pärast ühtse vääringu kehtestamist kangide tähtsus aina kahanes, kuni 250 eKr nende vermimine lõpetati.
Harakiri

Harakiri (jaapani keeles 腹切 harakiri, 'kõhu lahtilõikamine') on väga piinarikas moodus enesetapu sooritamiseks.
Eurooplased ja ameeriklased kasutavad enamasti sõna harakiri, kuid see on vaid üks osa rituaalist, mida jaapanlased nimetavad 切腹 seppuku. "Eesti keele sõnaraamatus" on sõna "harakiri", kuid puudub sõna "seppuku".
Seppuku oli feodaalses Jaapanis (1192–1868) suhteliselt laialt levinud, kuuludes bushidō koodeksi ja sõdalase distsipliini koosseisu. Samuraile oli seppuku võimalus surra demonstreerides au, julgust, lojaalsust ja iseloomu kas alternatiivina vääritule surmale vaenlase kätes või karistusena millegi eest.
Lembi-Merike Raado

Lembi-Merike Raado (aastani 1966 Raudak, sündinud 24. märtsil 1942 Tallinnas) on Eesti tehnikateadlane.

Elulugu

Lõpetas 1960 Tallinna 2. Keskkooli ja 1965 Tallinna Polütehnilise Instituudi keemiateaduskonna, 1969–72 samas aspirantuuris; tehnikakandidaat (1975, Vilniuse Polütehniline Instituut), väitekiri "Коррозия сланцезольногo портландцемента в агрессивных средах".
TTÜ ehitusteaduskonnas: teadur 1965–80, dotsent 1989–98, aastast 1999 TTÜ ehitusmaterjalide õppetooli professor ja juhataja. 1980–89 ka Teenindusministeeriumi Tehnoloogia ja Projekteerimise Instituudis projekti peainsener. Õpetanud üldist ehitusmaterjalide kursust, mineraalsete sideainete saamise omadusi.

Teadustöö

Uurimisvaldkonnad: tsemendikivi mineraalne koostis ja korrosiooniprotsessid, põlevkivituha kasutamine tsemendi koostiskomponendina. 1 autoritunnistus.
Voldemar Karl Koht

Elulugu

Sündis 21. veebruaril 1893 Virumaal Vao vallas, tollane perekonnanimi oli Koch. Omandas üldhariduse Tartu Aleksandri Gümnaasiumis, kus lõpetas C-klassi. Õppis ohvitseriks Pihkva ohvitseride koolis just Esimese maailmasõja eel, 1913–1914. Ohvitseriks lipniku auastmesse ülendati 13. juunil (vkj 1. juunil) 1914. Võitles Esimeses maailmasõjas 95. Krasnojarski jalaväepolgu koosseisus sakslaste vastu, saades haavata ja põrutada.
Eesti Vabadussõja alul teenis 5. jalaväepolgus nooremohvitserina, kus taganemise ajal 1918. aasta detsembris degradeeriti reameheks. Komandeeriti 1. jaanuaril 1919 "iseäralises komandirovkas" 2. Jalaväerügementi. Tõsteti 25. septembril 1919 vahvuse ja eeskujuliku teenistuse eest tagasi kapteniks. Seejärel teenis 4. Jalaväerügemendi pataljoniülemana ja pataljoniülema abina. 
Võttis osa lahingutest Pada mõisast kuni Valklani, Valkla, Kriuši ja Narva all, Luuga jõe ümbruskonnas, samuti Krasnaja Gorka operatsioonist ja Narva kaitselahingutest 1919. aasta lõpul. Autasustati sõja lõppedes Vabadusristi II liigi 3. järguga.
Jätkas rahuajal esialgu jalaväes, olles mitme pataljoni ülem ning 1923–1924 ka 1. jalaväerügemendi ülema kohusetäitja. Ülendati 30. jaanuaril 1924 kolonelleitnandiks ja nimetati 15. märtsil 1924 koosseisu kitsendamise puhul 1. jalaväerügemendi 1. pataljoni ülemaks. Viidi teenistuse huvides 20. oktoobril 1925 üle 5. jalaväerügemendi 5. pataljoni ülemaks.
1.–28 oktoobrini 1928 oli kolonelleitnant Voldemar Koch Jõhvis asunud iseseisva üksusena taastatud 4. üksiku jalaväepataljoni ülem.
Määrati aprillis 1934 2. soomusrongirügemendi ülema kohusetäitjaks. Asus samal aastal õppima Kõrgemas Sõjakoolis juhtimist ja staabiteenindust, sõjakooli lõpetamisel 1936 sai Soomusrongirügemendi ülemaks. Ülendati 24. veebruaril 1936 koloneliks. Elas 1930. aastatel Tallinnas aadressil Tatari 21b–15.
Viidi veebruaris 1940 üle 1. diviisi staabiülemaks, kellena sai teenida Eesti okupeerimiseni. Eestistas oma perekonnanimeks Koht. Kolonel Koht arreteeriti 14. juunil 1941 Värska õppelaagris, veeti Siberisse ja lasti 2. septembril 1942 Norilskis maha.
Katrään

Katrään (prantsuse quatrain) on värsinelik, neljarealine salm.
Näiteks sonett koosneb kahest katräänist ja kahest tertsetist.
Popsti!

Popsti! oli Eesti filmi- ja muusikaajakiri.
Ajakiri ilmus 1993–1995.
Ajakiri loodi Ivar Kümniku eestvedamisel ajakirja Põhjanael toimetuses.
Hargnevate teede aed (film)

"Hargnevate teede aed" on 2007. aastal valminud Eesti lühimängufilm, Argentina maagilise realisti, kirjanik Jorge Luis Borgese samanimelisest novellist inspireeritud metafüüsiline spioonifilm.

Sisu

Esimese maailmasõja aegses Londonis saab Venemaalt revolutsiooni eest põgenenud ja Saksa luure teenistusse sattunud vürst Jevgeni Burdovski ülesandeks teatada ajalehes linna nimi, mida Saksa lennukid pommitama peaksid. Selleks otsustab Burdovski lasta maha linnanimelise mehe.

Tegijad

Režissöör: Margus Paju
Produtsent: Margus Paju
Operaatorid: Mart Taniel, Kristjan-Jaak Nuudi
Kunstnik: Laura Pählapuu
Osades: Margus Stalte, Lembit Peterson, Üllar Saaremäe
Hugo Jürgensoni mälestussammas

Hugo Jürgensoni mälestussammas asub Toila vallas Ida-Virumaal.
Mälestussammas on püstitatud kapten Hugo Jürgensoni mälestuseks.
Mälestussammas avati 16. juulil 1933. Nõukogude võimu poolt mälestussammas lõhuti. Mälestussammas taasavati 27. oktoobril 2000.
Leningrad (ansambel)

Leningrad ("Ленинград") on ska/punk-rock-ansambel Peterburist. 
Ansambel moodustati basskitarrist Sergei Šnurovi eestvedamisel 9. jaanuaril 1997. Esimene kontsert anti juba 13. jaanuaril. Algul oli lauljaks Igor Vdovin (Игорь Вдовин), kuid 1998. aasta lõpus esimesel Moskvas antud kontserdil hakkas laulma Šnurov, kuna Vdovin sinna lihtsalt ei sõitnud. 1999. aasta kevadel lahkus Vdovin lõplikult ansamblist. 
Bänd on tuntud oma anarhistlike ja vulgaarsete laulutekstide pärast ning mitu korda on nende Moskva esinemised ära keelanud Moskva linnapea Juri Lužkov isiklikult. 
Bändi koosseis on sageli vaheldunud ja nii on ka kontsertidel korraga laval olnud 4–14 esinejat ning bändist on läbi käinud mitukümmend muusikut.
2008. aastal teatas bänd oma laialiminekust, kuid 2010. aastal tulid taas kokku.
Kaarma-Suuremõisa mõis

Kaarma-Suuremõisa mõis (saksa keeles Karmel-Großenhof) oli rüütelkonnamõis Kaarma kihelkonnas Saaremaal.
Mõisast on teatud alates 16. sajandi keskpaigast. Mõisa omanik oli Saaremaa rüütelkond.