google/wiki40b huggingface dataset:
Geomagnetiline torm

Geomagnetiline torm ehk magnettorm on mõnest minutist paari ööpäevani kestev Maa magnetvälja tugev korrapäratu muutumine.
Geomagnetiliste tormide põhjuseks on Päikese tugevatest loidetest alguse saav päikesetuule puhang. Täpsemalt väljendades tekitab Päike elektromagnetilist kiirgust ja laetud osakesi ning kui Päikesel toimuvad koronaalpursked, siis pääsevad laetud osakesed ilmaruumi, haarates samal ajal kaasa ka Päikese magnetvälja osakesi. Me tunneme neid purskeid päikesetuule nime all. Sellised pursked toimuvad Päikesel igas suunas, aga kui planeet Maa jääb nende suunale, siis jõuab laetud osakeste voog meie planeedini, põhjustades Maa magnetvälja häiritust. Geomagnetilise tormiga kaasnevad virmalised ja raadioside häired ning elavneb atmosfääri tsüklonaalne tegevus.
Tuntuim geomagnetiline torm on 1859. aastal aset leidnud nn Carringotoni sündmus. Samas viitavad viimase aja uurimused sellele, et viimase 1300 aasta jooksul on Maad tabanud ka kaks Carringotoni sündmusest tugevamat magnettormi. Seega on nende esinemise sagedus varem eeldatust oluliselt suurem, mis sunnib ümber hindama magnettormidega seotud riske.
Kuusnõmme bioloogiajaam

Kuusnõmme bioloogiajaam oli loodusteaduslik ja õppeotstarbeline väliuurimiskeskus Lääne-Saaremaal.

Ajalugu

1921.a. sügisel võttis Tartu Ülikooli valitsus vastu otsuse Kuusnõmme bioloogiajaama asutamiseks ja Vaika looduskaitseala taastamiseks. Kuusnõmme mõisa hooned anti ülikoolile üle 1922.a., samal aastal alustas Kuusnõmme bioloogiajaam prof. Johannes Piiperi juhtimisel ka tööd. Alates 1926. aastast toimusid Kuusnõmmel igal suvel bioloogiaüliõpilaste õppepraktikad. Kuusnõmme bioloogiajaamas töötasid prof. Johannes Piiperi juhendamisel ja peagi abilistena mitmed hilisemad eesti loodusteaduste korüfeed – Juhan Aul, Hans Kauri, Harald Haberman, Johannes Lepiksaar, Kaarel Leius, Edvin Reinvaldt, Karl Eichwald, Elmar Lepik, Teodor Lippmaa, Andres Mathiesen, Armin Luha jt., aga ka Johannes Piiper jun. Lisaks tudengite õppepraktikale teostati Kuusnõmmel rohkesti ornitoloogilisi, entomoloogilisi, terioloogilisi, botaanilisi jt. töid.
Väga intensiivne ja tulemusterohke elu jätkus Kuusnõmme bioloogiajaamas kuni 1941. aastani. Peale sõda oli jaama hoone kasutusel mitmete funktsioonidega. Teda kasutati mõnel korral ka bioloogiaüliõpilaste praktikabaasina, viimati 1984.a. prof. Viktor Masingu juhendatud botaanikapraktikal. Eesti bioloogia ajaloos suurt tähendust omanud vastrestaureeritud hoone hävis tulekahjus 1984.a. sügisel.
Kesk-Florida Eesti Selts

Kesk-Florida Eesti Selts (inglise keeles The Estonian Society of Central Florida) on USA eestlaste selts, mis tegutseb USAs Florida osariigis. Seltsi esimees on Kersti Katrin Totsas-Linask.
Kõpu vald (1939)

Kõpu vald oli vald Viljandimaal aastail 1939–1950.
Vald moodustati senise Suure-Kõpu valla maa-alast, välja arvatud Metsküla piirkond ja osa Kõpu metskonna Kõpu metsandiku maa-alast.
1939. aastal oli vallas 1899 elanikku.
Esimene vallavanem oli Märt Meet. 1939. aasta detsembris valiti vallavanemaks Johan Pauri (kinnitatud Siseministri poolt 19. jaanuaril 1940).
Vald kuulus Riigivolikogu 62. valimisringkonda, kust valiti Tõnis Kint.
13. septembril 1945 moodustati valla koosseisus Asu külanõukogu, Tipu külanõukogu ja Tässa külanõukogu.
Jonas Laurentii Carlblom

Jonas Laurentii Carlblom (16. juuli 1725 Karleby, Falköping, Västergötland – 31. märts/11. aprill 1784 Haapsalu) oli Eesti vaimulik.
Carlblom õppis kodus kaplan Cederbergi käe all, hiljem Skara triviaalkoolis ja gümnaasiumis (aastatel 1736–1746). Turu ülikooli immatrikuleerus ta 10. septembril 1746, oli kohal veel aastal 1748. Oli seejärel Helsingis Andreas Helleniuse juures koduõpetajaks, samuti Tallinnas pastor Johann Roosi juures ja Vormsis. Ordineeriti 10. mail/21. mail 1755 õpetajaks.
Oli aastatel 1755–1774 (kutsuti 16. märtsil/27. märtsil 1753) Noarootsi Püha Katariina koguduse õpetaja. Eestimaa konsistooriumi assessor oli 30. jaanuarist/10. veebruarist 1769 – 13. juunini/24. juunini 1783. Saarte-Lääne praostkonna praostiks sai ta 16. septembril/27. septembril 1769. Haapsalu Püha Johannese koguduse õpetaja oli ta (kutsuti 9. oktoobril/20. oktoobril 1773, oli Haapsalus kohal 28. aprillil/9. mail 1774, introdutseeriti 25. mail/5. juunil 1774) aastatel 1774–1784. Ranna-Lääne praostkonna praostiks sai ta 7. veebruaril/18. veebruaril 1774.
Carlblom oli aastal 1779 ilmunud eestikeelse jutluseraamatu üks koostajatest, temalt ilmus seal mitu jutlust.

Isiklikku

Tema poeg Gustav Carlblom oli Noarootsi Püha Katariina koguduse õpetaja, teine poeg Johannes Carlblom vanem oli Tõstamaa Maarja koguduse õpetaja. Pojapoeg Peter Carlblom oli Risti koguduse õpetaja, pojapoeg Friedrich Carlblom oli Viljandi Pauluse koguduse õpetaja, pojapoeg Johannes Carlblom oli Noarootsi Püha Katariina koguduse õpetaja, pojapoeg Paul Carlblom oli Tarvastu Peetri koguduse õpetaja. Tema äi Andreas Hollming oli Vormsi Püha Olavi koguduse õpetaja.
Hans-Joachim Marseille

Hans-Joachim Marseille (13. detsember 1919 Berliin – 30. september 1942 Sidi Abdel Rahmani lähedal, Egiptus ; saksa hääldus [hants joˈaχɪm mɑrˈseɪ]) oli Saksamaa lennuväe Luftwaffe hävituslennukipiloot ja lennuäss Teise maailmasõja ajal. 
Ta sai tuntuks õhulahingutes Põhja-Aafrika kampaania ajal, silma paistis ta ka boheemlasliku elustiiliga. Ühe edukama hävituslendurina sai ta hüüdnimeks "Aafrika täht" (Stern von Afrika). Tema ametlikult kinnitatud 158 allatulistatud vastase lennukist 151 olid Põhja-Aafrikas baseerunud Briti Õhujõudude (RAF) lennukid. Marseille võitles kogu karjääri jooksul lennukil Messerschmitt Bf 109. Ükski teine lendur ei tulistanud alla nii palju lääneliitlaste lennukeid kui Marseille. 
Marseille, kes pärines Prantsuse hugenottidest, astus 1938. aastal vabatahtlikuna Luftwaffesse. 20-aastaselt, just Suurbritanniaga peetava sõja hakul, lõpetas ta lennuväe hävituslendurite kooli. Juba siis paistis ta silma andeka lendurina, kuid tal oli probleeme distsipliiniga. Sarmika mehena elas ta vahel nii tihedat ööelu, et ei suutnud järgmisel hommikul lennata. Seetõttu saadeti ta teise lennuüksusse, mis aprillis 1941 asus ümber Põhja-Aafrikasse. 
Uus ülem märkas tema potentsiaali ja Marseille näitas end peagi võimeka õhuvõitluse piloodina. Lennuässana sai ta Saksamaa avalikkuses tuntuks, kui ta 1. septembril 1942 toimunud kolmes õhulahingus tulistas alla 17 vaenlase lennukit ning teda autasustati selle eest tammelehtede, mõõkade ja briljantidega Rüütliristiga.
Kõigest 29 päeva hiljem sai Marseille surma. Tema lennuki mootor süttis lahingust tagasilennul põlema. Kui ta püüdis Me 109 selili-horisontaallennul väljuda juba põlevast ja suitsu täis kabiinist, jäi tal õliste kabiiniklaaside tõttu märkamata lennuki pikeesse langemine. Suurel kiirusel tabas teda lennuki stabilisaator. Ta kukkus teadvusetuna või juba surnuna alla, avamata langevarju.
AS Tartu Keskkatlamaja

Ajalugu

Seoses Tartus 1960. aastatel intensiivistunud elamuehitusega rajati Tartu linna poolt aastatel 1964–1967 Tartu keskkatlamaja ehk Turu tänava katlamaja, mida laiendati 1975. aastal.
1971–1992 oli katlamaja Eesti Energia omanduses, pärast mida naasis see Tartu linna halduse alla.
Soojusenergiat tootev ja müüv munitsipaalettevõte reorganiseeriti 1996. aastal aktsiaseltsiks (esmakanne registris 1997). Varem linnale kuulunud ettevõte erastati 2000. aasta septembris ja selle uueks omanikuks sai AS Tartu Energia (hilisema ärinimega AS Fortum Tartu).
1. detsembril 2001 sõlmis AS Anne Soojus AS Tartu Keskkatlamajaga pikaajalise rendilepingu, millega omandas õiguse vallata ja opereerida kõiki AS Tartu Keskkatlamajale kuulunud katlamaju.
Turu tänava katlamaja lõpetas tegevuse 2014. aastal. Aktsiaselts Tartu Keskkatlamaja jätkab tegevust soojusenergia jaotamise ja müügi vallas.
Vevey

Vevey on linn Šveitsis, Vaud' kantonis, Genfi järve põhjakaldal, Lausanne'i lähedal.
Levodopa

Kasutamine toidulisandina

Levodopat kasutatakse tööstuslike preparaatidena toidulisandites, mille allikateks on bengali rasvaoad ja põldoad.

Farmakoloogised omadused

Levodopa on bioloogiliselt tähtsate ainete, nagu dopamiini, noradrenaliini, adrenaliini ja melaniini valmistamise lähteaine ja vahesaadus. Et ta, väikse molekulina, suudab läbida hematoentsefaalse barjääri, on tal mitmeid rakendusvaldkondi. Teda manustatakse näiteks parkinsonismi ravis koos ühega kahest dekarboksülaasi inhibiitorist (karbidopa või benserasiid). Viimane takistab levodopa enneaegset lagunemist dopamiiniks. Suukaudselt manustatud levodopast ligi 99% metaboliseeritakse ensümaatiliselt maksa ja teiste rakkude poolt ja ligi 1% läbib vere-aju barjääri. Pärast hematoentsefaalse barjääri läbimist muutub levodopa dopamiiniks, mis avaldabki soovitud farmakoloogilist toimet. Seega toimib levodopa eelravimina. Et levodopa kutsub Parkinsoni tõve haigetel pikaajalisel tarvitamisel esile kõrvaltoimeid, püütakse tänapäeval eriti nooremate patsientide puhul levodopa manustamist edasi lükata ning kasutada ravis dopamiini agonisti.
Levodopat kasutatakse sageli ka rahutute jalgade sündroomi ravis.
Levodopat kasutatakse parkinsonismi, nii idiopaatilise, postentsefaliitilise kui ka sümptomaatilise parkinsonismi ravis.
Mängufilmis "Awakenings" (1990) näidatakse ühele Oliver Sacksi raamatule tuginedes levodopa lühiajalist raviefekti letargilise entsefaliidi puhul.

Koostoime manustatud vitamiinipreparaatidega

Andmed levodopa koostoime kohta B₆-vitamiini preparaatidega on varieeruvad. Osade allikate kohaselt väheneb B₆-vitamiini toimel manustatud levodopa toime,teiste allikate kohaselt vajab levodopa soovitud toime saavutamiseks nimetatud vitamiini kofaktorina.

Bioloogiline tähtsus inimesele

Levodopa puudumine toob kaasa albinismi. Levodopa puudumist seostatakse inimestel ka parkinsonismiga.

Bioloogiline tähtsus rannakarpidele

Rannakarpidel kuulub see aine ühe põhikoostisosana liimainesse, millega nad kleepuvad kõvale pinnale. Levodopa suurendab valguahela koosseisus olles oma hüdroksüülrühmadega hüdrofiilsust. Nõnda omandab merevette eritatav liimaine parema adhesioonivõime aluse pinnale.

Ajaloolist

Dopa eraldas Fritz Hoffmanni aias kasvavatest põldubadest
esmakordselt 1913. aastal Hoffmann-La Roche's töötav biokeemik Marcus Guggenheim.
Aastal 1937 eraldati levodopa bengali rasvaubadest (Mucuna pruriens).
2001. aastal sai William Standish Knowles, kes töötas tol ajal Monsantos, Nobeli keemiaauhinna L-DOPA tööndusliku sünteesimise eest.
Jaapani animatsiooni filmifestival

Jaapani animatsiooni filmifestival on Eestis 2007. aastast korraldatav igakevadine filmifestival, kus tutvustatakse Jaapani animefilme.
Festival toimub peamiselt Tallinnas ja Tartus.
Mark Miodownik

Mark Andrew Miodownik (sündinud 25. aprillil 1969) on Briti materjaliteadlane ja insener. 
Ta lõpetas Oxfordi Ülikooli bakalaureusekraadiga metallurgias. Doktorikraadi (PhD) sai ta 1996. aastal Oxfordi ülikooli Linacre'i Kolledžist turboreaktiivmootorite alal.
Miodowniki uurimisvaldkonnad on materjaliteadus, metallurgia ja biomehaanika. Ta on University College Londoni inseneriteaduste teaduskonna mehhanotehnika osakonna professor (Professor of Materials & Society).
Wolfgang (Pfalz-Neumarkt)

Elu

Wolfgang oli Pfalzi kuurvürsti Philippi (1448-1508) poeg abielust Baieri-Landshuti hertsogi Ludwig IX tütre Margaretega (1456–1501). Tema vanemad kavandasid Wolfgangile usulist karjääri. Ta oli kanoonik Augsburgis, Würzburgis ja Speyeris ning aastast 1515 Wittenbergi ülikooli rector magnificus. Aastal 1524 tuli Wolfgang tagasi ilmalikku ellu.
Aastal 1522 sai Wolfgang Saksa ordu liikmeks ja aastal 1524 sai ta Neumarkti endale apanaažiks. Aastal 1544 nimetati ta Ambergis Oberpfalzi kuberneriks. Teda peeti teaduste sõbraks ja patrooniks.
Wolfgang suri aastal 1558 vallalise ja lastetuna. Ta maeti Püha Vaimu kirikusse Heidelbergis.
Bergi loss

Ajalugu

Berg(he) senjööri on esmakordselt kirjalikult mainitud 1311. aastal.
Suurhertsogid omandasid kinnistu esmakordselt 1845. aastal. 1906. aastal laskis Guillaume IV vana lossi lammutada ning selle asemele valmis 1911. aastaks uus Bergi loss, millest sai suurhertsogite peamine residents.
Teise maailmasõja järel loss restaureeriti ning 1964. aastast on see taas Luksemburgi suurhertsorgi residents.
Aadu Luukas

Elulugu ja perekond

Aadu Luukas sündis 1939. aastal Tallinnas. Tema vanemad olid Käina vallast Nõmme külast pärit Alma Valton ja Luguselt pärit Osvald Luukas. Isa mobiliseeriti Saksa sõjaväkke. 1944. aastal põgenes ema Nõukogude Liidu vägede Eestisse jõudmise eel Saksamaale, sealt edasi siirdus ta Ameerika Ühendriikidesse. Enne lahkumist viis ta Aadu Hiiumaale oma ema Anna Valtoni juurde.  
Isa elas sõja järel Kanadas ja suri seal 1989. aastal, ema elas surmani Ameerika Ühendriikides ja seal elab siiani ka Luukase vend Frank Uherek (sündinud 1959).
Aadu Luukas oli abielus Margot Luukasega, neil on poeg Indrek.

Haridus

1964. aastal lõpetas Luukas Tallinna Ehitus- ja Mehaanikatehnikumi ja 1977. aastal töö kõrvalt ka Tallinna Polütehnilise Instituudi.

Töö

Luukas alustas mehaanikuna Tallinna Kommunaalametis, hiljem oli ta sama valdkonna aseminister ja 1990. aastate alguses peadirektori asetäitja.
1992. aastal asutas ta transiidiettevõtte Pakterminal ja oli esimene juhatuse (1992–1996) ning hilisem pikaaegne nõukogu esimees (1996–2005). Alates 2006. aastast oli Luukas ka AS Baltic Chemical Terminali, AS Trendgate'i ning AS EOS-i nõukogu esimees. Luukas oli Gennadi Timšenkole kuulunud Gunvori aktsionär.

Ühiskondlik tegevus

Aadu Luukas oli üks Eesti Suurettevõtjate Assotsiatsiooni asutajaid ning selle kauaaegne juhatuse esimees. Koos Eesti presidendiga pani ta aluse Ühiskondliku Leppe Sihtasutuse protsessile ja oli ka selle nõukogu esimees.
Alates 1998. aastast oli ta Eesti võrkpalliföderatsiooni president. 
2001. aastast oli ta Kasahstani Vabariigi aukonsul Eestis.

Surm

Aadu Luukas suri ootamatult 2006. aasta 7. oktoobri hommikul terviserikke tõttu oma Viimsi kodus.

Mälestuse jäädvustamine

Aadu Luukase mälestuseks hakati 2007. aastal välja andma Aadu Luukase missioonipreemiat.
Kehra lahingu mälestussammas

Keha lahingu mälestussammas on püstitatud Kehra lahingus hukkunute mälestuseks. Mälestussammas asub Harju maakonnas Anija vallas Vikipalu külas Arudevahe talu krundil 80 meetrit raudteest. 
1933. aasta märtsis avaldas Vabaduse Risti Vendade Ühenduse volinike koosolekul kindral Johan Laidoner: „Ei ole veel ära märgitud sündmust, kus pärast minu käsku „Jääda seisma!” toimus esimene soomusrongi rünnak. Oleks soovitav, et ka see leiaks äramärkimist.”
Kehra mälestusmärgi kavandite võistluse võitis arhitekt Karl Lüüsi kavand, mälestussamba bareljeefi valmistamine usaldati kujur Ernst Jõesaarele. 
Mälestussamba kirjeldus:
 
„Mälestusmärk on mõeldud jämedalt raiutud punasest kodumaa graniidist 1,2 m kõrgusele täiendile. Mälestusmärk toetub kolmele alumisele baasisele, millede vahel asub samast kivist tahvel vastava tekstiga. Selle tähed on reljeefselt pääle raiutud ja lihvitud. Kolme alumise baasisele toetuvad kuus kiviplokki; ühel neil asetsev reljefne sõduri pääkujutus ja ülalnimetatud tahvel kujutaks sümboolselt suurt mõõka, mis väljendaks möödaminejaile Kehra lahinguvälja mälestust, võidu- ja murrangulahingut. Mälestusmärgi kujundamisel on arvestatud selle asukoha ja ümbrusega, eriti raudteelt vaadatuna.”“
Mälestussammas taheti pidulikult avada 23. juunil 1940, kuid kuna enne toimus 1940. aasta juunipööre, siis jäigi mälestusmärk ametlikult avamata. 
Ühe versiooni järgi hävitati sammas juba 1940. aastal.
Levinuma versiooni järgi jäi sam­mas esial­gu al­les, sel­lelt raiu­ti väl­ja üks­nes tekst ning ase­me­le kir­ju­ta­ti 21 lahingus lan­ge­nud pu­na­väe­la­se ni­med. Mälestussammas õhiti ikkagi 1944. aastal.

Samba taastamine

1997. aas­ta sü­gi­sel võeti nõuks taas­ta­da Ani­ja val­la vii­ma­ne Va­ba­dus­sõ­ja mur­de­la­hin­gu­te mä­les­tus­märk Ees­ti Va­ba­rii­gi 80. aas­ta­päe­vaks 1998. aas­ta veeb­rua­ris. 
23. juunil 2000 avati samba asukohas mälestuskivi, mis pandi kokku samba originaaltükkidest ja millel oli sa­ma tekst, mis oli ava­ma­ta jää­nud sam­bal. 
2015. aastal avati raudteepeatuse kõrval teabetahvel Kehra lahingust.
2018. aastal alustati uue graniitsamba valmistamist, mis on algse samba koopia. 6,5-meetrine mälestusmärk avati 6. jaanuaril 2019 president Kersti Kaljulaidi osavõtul.
Metoik

Metoik (vanakreeka keeles metoikos 'ümberasuja') oli antiikajal Kreekas, eeskätt Ateenas elav vaba isik, kes polnud sündinud polise kodanike järglasena, vaid oli mujalt sissesõitnu. Metoikidel polnud kodanikuõigusi. Nad olid põhiliselt kaupmehed ja käsitöölised ja mõnedki neist said väga rikkaks. Elamis-, kauplemis- ja käsitööõiguste eest maksid nad erilist kaitseraha (metoikioni).
Tuntumad metoikidest on näiteks Lysias, Aristoteles jt.
Jaak Põldma

Saavutused

2006. aasta jaanuaris jõudis ta Austraalia lahtiste meistrivõistluste noorteturniiril veerandfinaali.
Jaak Põldma võitis 2006. aasta septembri alguses Kanadas toimunud Juunioride ITF-i esimese kategooria tenniseturniiri Canadian Open Junior Championship 2006, alistades finaalis kohaliku sportlase Peter Polansky 6:4, 7:5. Kogu turniiri viie kohtumise jooksul kaotas Põldma vaid kaks setti.
Jaak Põldma parimaks saavutuseks täiskasvanute turniiridel on 2008. aasta juulis toimunud 10 000 USD auhinnafondiga ITF turniiri Saaremaa Open võitmine.

Isiklikku

Jaak Põldma vanaisa on Evald Kree, ema tunnustatud tennisetreener Aita Põldma ning õde Kriss mängis samuti tennist.
Reet Rääk

Reet Rääk (sündinud 10. jaanuaril 1953) on eesti sotsiaaltöötaja ja õpetaja.
Ta lõpetas 1976. aastal Tartu Riikliku Ülikooli bioloogia eriala.
2002. aastal kaitses ta Tallinna Pedagoogikaülikoolis lastekaitse erialal magistrikraadi (juhendaja professor Taimi Tulva).
Ta on töötanud Liivalaia Gümnaasiumi bioloogia- ja sotsiaalhoolekande õpetajana ja Tallinna Sotsiaal- ja Tervishoiuameti hoolekande osakonna lastekaitse peaspetsialistina.
Ta on nõustamisühingu Herek juhatuse liige.
Eurorühm

Eurorühm on mitteametlik organ, mille raames kohtuvad euroala riikide rahandusministrid, et arutada ühiseid euroga seotud teemasid.

Ajalugu

Eurorühm loodi 13. detsembril 1997 Euroopa Ülemkogu otsusega.
Eurorühma esimene kohtumine toimus 4. juunil 1998 Luksemburgis Senningeni lossis.
10. septembril 2004 otsustas eurorühm määrata alalise esimehe, kelle ametiaeg kestis kaks aastat. ECOFINi kohtumisel Scheveningenis valiti eurorühma esimeseks alaliseks esimeheks Jean-Claude Juncker. Tema ametiaeg kestis 1. jaanuarist 2005 kuni 31. detsembrini 2006. Tegelikult oli ta eurorühma esimees kuni 21. jaanuarini 2013. Teine alaline eurorühma esimees (21. jaanuarist 2013 kuni 12. jaanuarini 2018) oli Jeroen Dijsselbloem. Alates 12. jaanuarist 2018 on eurorühma alaline esimees Mário Centeno.

Ülesanded

Eurorühma peamine ülesanne on tagada euroala liikmesriikide majanduspoliitika tihe koordineerimine. Samuti on selle eesmärk soodustada tingimusi tugevamaks majanduskasvuks.
Eurorühm vastutab ka euroala tippkohtumiste ettevalmistamise ja nende järelmeetmete eest.

Kohtumised

Eurorühm kohtub tavaliselt kord kuus majandus- ja rahandusküsimuste nõukogu istungile eelneval päeval. Eurorühma kohtumistel osalevad ka majandus- ja rahandusküsimuste ning maksunduse ja tolli volinik ning Euroopa Keskpanga president.
Euroala riikide rahandusministrite esimene mitteametlik kohtumine toimus 4. juunil 1998. aastal Senningeni lossis Luksemburgis.
The New Pornographers

The New Pornographers on 1997. aastal Kanadas Vancouveris loodud indie rock'i ansambel. 
Ansambli koosseisu kuuluvad Dan Bejar, Kathryn Calder, Neko Case, John Collins, Kurt Dahle, Todd Fancey, Carl Newman, Blaine Thurier.
Eesti Noorte Segakoor

Eesti Noorte Segakoor (ENSK) on üle-eestiline noortekoor. Koori eelkäijaks on aastatel 1998–2014 tegutsenud Eesti Koolinoorte Segakoor.
Peadirigent ja kunstiline juht on Silja Uhs, teine dirigent Mai Simson. Aastatel 2014–2016 oli koori peadirigendiks Peeter Perens ja koormeistriks Inta Roost.   
President on Eerik Robert Ots.
Koorivanem on Madli Lehes.
Koori mänedžer on Kristiina Rebane.
Hääleseadja on Tamar Nugis.

Liikmed

Sopran: Kristin Parve, Eva Kaarin Viise, Joanna Peegel, Loviisa Steinfeld, Ulrika Tambur, Janelle Jürikivi*, Madli Lehes, Pille Riin Erikson, Laura Annast, Helen Žitnikov, Mirjam Leesalu, Marta Külaots
Alt: Kristiina Rebane, Triinu Parve*, Linda Kasela, Elina Parve, Marianne Helena Rammo, Margit Kajak, Luisa Susanna Kütson, Triin Samuel, Liisu Siimer, Anabella Produvnov
Tenor: Andre Tõnnis*, Andreas Lahesalu, Risto Ööbik, Risto Zopp, Robin Ruus, Kristjan Luik
Bass: Eerik Robert Ots, Sten Salumets, Martin Ahven, Karl-Jaagup Kask, Kaspar Kiilaspää, Raido Zopp*, Hans Johan Erikson, Martin Poks, Kristo Villem
*- häälerühmavanem

Vilistlased

Sopran: Kaidi Kolsar, Anni Kendra, Haldi Küla, Lona-Liisa Sutt, Elisabet Kirsi, Maris Jürgenson, Regina Mänd, Hele-Riin Mällo, Lembi-Liis Ebre, Gertu-Mari Puusepp, Mirjam Endjärv, Ingel Jalakas, Kadi-Kristel Muru
Alt: Merili Oltre, Sandra Vaagen, Kaisa Vaagen, Laura Kruusamäe, Gerda Kaarsalu, Triin Pohlak, Eliise Muru, Mariann Nirk, Jette-Elise Kivikangur, Kristina Laurits, Liisa Pajula 
Tenor: Sander Sepp, Kusti Lill, Tauri Helimets, Raul Lätemägi, Jaan-Erik Muru, Hans Sokk, Mauri Liiv, Kõu Kaur 
Bass: Oliver Pütsep, Kristen Müürsepp, Otto Mättas, Carl Alas, Mihkel Viru, Jan-Erik Jõgiste, Emil Erastus, Reimo Priidik, Asso Soosalu, Tristan Israel, Georg Nero, Karl Aren, Karl Tarvas
Viktor Akinfijev

Viktor Akinfijev (vene Виктор Павлович Акинфиев; 1916–1962) oli vene näitleja ning lavastaja.
Aastatel 1940–1941 oli ta Šuja draamateatri näitleja, 1941. aastal rindebrigaadi näitleja Kinešmas, 1944–1949 Ivanovo draamateatri näitleja. Aastatel 1949–1962 oli ta Eesti NSV Riikliku Vene Draamateatri näitleja ja lavastaja. 1962. aastal Sevastopoli teatri peanäitejuht.
1953. aastal oli ta Eesti NSV Kultuuriministeeriumi Kunstide Peavalitsuse juhataja kohusetäitja.
Alexander Lascelles, vikont Lascelles

Alexander Lascelles (Alexander Edgar Lascelles) (sündinud 13. mail 1980) on Harewoodi krahvi David Lascelles'i ja tema esimese naise Margareti kolmas laps ja teine poeg. Tema õde Emily Lascelles (sündinud 1976) ja vend Benjamin Lascelles (sündinud 1978) on sündinud väljaspool abielu ja seega pole neil õigust ühelegi tiitlile. Lisaks on tal noorem vend Edward Lascelles (sündinud 1982).
Oma isa kaudu on Alexanderil õigus Harewoodi krahvi tiitlile. 11. juulil 2011 sai ta oma vanaisa surma järgselt tiitli 'vikont Lascelles', mida selle ajani oli kandnud ta isa.
Tal on 2008. aastal sündinud poeg Leo Cyrus Anthony Lascelles, kuid ta ei ole lapse emaga abielus.
Briti troonipärimisjärjekorras on ta 2011. aasta seisuga 48. kohal.
George Fenton

George Fenton (õieti George Howe; sündinud 19. oktoobril 1950) on Briti helilooja, keda tuntakse peamiselt filmimuusika autorina.
Ta on muusikat kirjutanud ka teleseriaalidele ja teatrile.
Evald Blumfeldt

Evald Valentin Blumfeldt (25. august 1902 Taali vald, Pärnumaa – 17. juuli 1981 Stockholm) oli eesti ajaloolane.
Evald Blumfeldt uuris Eesti varauusaja (Rootsi aja) agraar- ning asustusajalugu, oli Eesti Kultuuriloolise Arhiivi juhataja. Ta oli mitmete oluliste koguteoste (sealhulgas "Eesti ajaloo" kolme esimese köite) kaasautor. 
1944. aastal lahkus ta Rootsi ning jätkas oma uurimistööd seal.
Eagle'i maakond

Ajalugu

Maakond loodi 1883. aastal. Maakond piirnes ka Utah'ga, kuid maakonna lääneterritooriumitest said Rio Blanco ja Garfieldi maakonna osa.