google/wiki40b huggingface dataset:
Andres Rennit

Andres Rennit (5. november 1860 Kuressaare küla, Tarvastu kihelkond – 3. september 1936 Viljandi) oli eesti kirjanik ja raamatukaubanduse ettevõtja. 
Sündis Tarvastu vallas Kuressaare külas Vaigu talus teise lapsena. Õppis Kuresaare maakoolis oma onu Aadu Renniti juures. 
Hiljem täiendas end iseõppijana ning võttis eratunde Lilli Suburgi juures, kelle juures ta töötas abilisena, aidates toimetada ajakirja Linda. Selles lehes avaldas oma luuletusi ja jutustusi. Hiljem töötas Sakala toimetuses. Pärast seda läks tööle Tartusse Oleviku trükikotta trükiladujaks. 
1893. aastal läks ta elama Viljandisse, kus avas oma raamatukaupluse. 1896. aastal asutas ta lisaks väikese trükikoja. Aastatel 1907–1910 andis välja huumoriajalehte Ulak. Trükikoda sattus kahjuks kelmide süü tõttu majanduslikesse raskustesse ja ta pidi trükikoja sulgema. 1918. aastal avas ta Viljandis ajalehekontori. 
Tenete eest kirjanduses ja teatrielus kingiti talle eluaegne priipääse Ugala teatrietendustele.

Isiklikku

Tema onupoeg Johannes Rennit oli Kambja ja Põltsamaa Niguliste koguduse õpetaja. Tema tädilapsed on muusikategelane Jaan Tamm, naiskodukaitse tegelane Mari Raamot ja laulja Aino Tamm.

Looming

Esimene Andres Renniti luuletus ilmus 1880. aastal Sakalas.
Juta Põldme

Elulugu

Põldme on sepa tütar ja Meeme Põldme abikaasa.
Lõpetas 1960 Jõgeva Keskkooli, 1965 Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) toiduainete tehnoloogia erialal, keemiakandidaat (1978, Kirovi-nimeline Tehnoloogia Instituut, Minsk), väitekiri "Исследование химизма фосфорнокислотно-термической переработки природых фосфатов". Täiendas end Budapesti Tehnikaülikoolis (1975, 1982), Leningradi Lensoveti-nimelises Tehnoloogia Instituudis (1980), Moskva Ülikoolis (1983), Helsingi Tehnikaülikoolis (1988). Oli 1967–85 TPI anorgaanilise keemia kateedri assistent, 1985–88 vanemõpetaja, 1988–92 dotsent, 1992–2000 TTÜ anorgaanilise ja üldkeemia õppetooli dotsent, 2000– Tallinna Saksa Gümnaasiumi keemiaõpetaja. Lugenud keemia, anorgaanilise keemia, analüütilise keemia ja materjaliõpetuse kursusi.

Teadustöö

Uurimisvaldkonnad: eksperimentaalanalüütiline anorgaaniline ja analüütiline keemia, anorgaaniliste ainete tehnoloogia; keemia õpetamise metoodika. Analüütilise keemia alal loonud uudse rasklahustuvate kondenseeritud fosfaatide kromatogr analüüsi metoodikate kompleksi, anorgaanilise keemia ja anorgaaniliste ainete tehnoloogias saanud uudseid tulemusi kaltsiumpolüfosfaatide reageerimise kohta Koola apatiidiga. Üleliidulise D. I. Mendelejevi Keemia Seltsi aukiri (1978). Üle 70 teadustrükise, 2 autoritunnistust.
Georg Tenno

Isiklikku

Ta oli Paul Tenno poeg.
Tööstusdisainilahendus

Tööstusdisainilahendus (kasutatakse ka lühendit TDL) on toote tasapinnaline või ruumiline väliskujundus. Väliskujundusena käsitatakse Eesti tööstusdisaini kaitse seaduses toote välisilme tunnusjoonte kogumit, mille üksikult või kombinatsioonis moodustavad vorm, konfiguratsioon, ornament, värvilahendus, faktuur ja materjal.
Tööstusdisainilahendusel võivad olla variandid. Need on sellised teisendid, mis vastava ala asjatundjale jätavad sama üldmulje. Tööstusdisainilahenduste komplekt on tööstusdisainilahenduste rahvusvahelise klassifikatsiooni Locarno kokkuleppe järgi ühte klassi kuuluvate ja samas laadis kujundatud tööstusdisainilahenduste loogiline kogum. Tööstusdisainilahenduste komplekti käsitatakse käesolevas seaduses ühe tööstusdisainilahendusena.

Tööstusdisainilahenduse uudsus

Tööstusdisainilahendus on uus, kui enne tööstusdisainilahenduse registreerimise taotluse (edaspidi registreerimistaotlus) esitamise päeva või prioriteedinõude puhul enne prioriteedikuupäeva ei ole Eesti Vabariigis ega välisriigis avalikustatud sellega identset või äravahetamiseni sarnast tööstusdisainilahendust. Tööstusdisainilahenduse uudsuse kindlaksmääramisel võetakse arvesse ka identne või äravahetamiseni sarnane registreeritud tööstusdisainilahendus pärast selle avalikustamist, kui selle registreerimise taotlus oli esitatud varem või prioriteedikuupäev oli varasem.
Erik Aibast

Erik Aibast (sündinud 5. detsembril 1973 Keilas) on eesti orienteeruja.

Haridus

Lõpetas 1992. aastal Keila 1. Keskkooli. 1996. aastal lõpetas Espoos Solvalla urheiluopisto (Solvalla idrottsinstitut) spordiinstruktorina. Aastatel 1998–2003 õppis Tartu Ülikoolis psühholoogiat.

Töö

2001. aastast töötab AS-is Jalajälg, 2007. aastast sama ettevõtte müügijuht.

Sporditulemused

Harrastab orienteerumist 1992. aastast.
Orienteerumisjooksus võitnud Eesti meistrivõistlustel aastatel 1994–2010 2 kulda (2000 tavarajal ja 2001 lühirajal), 9 hõbedat ja 7 pronksi, lisaks 2 pronksi rattaorienteerumises.
Osales orienteerumisjooksu juunioride MMil 1992. aastal, saavutas lühirajal 29. koha ja teatejooksus 8. koha. Aastatel 1997–2001 võistles 3 korda orienteerumisjooksu MMil, parimad tulemused: lühirajal 18. koht (1997) ja teatejooksus 9. koht (1999). Orienteerumisjooksu EMil 2000. aastal tavarajal 37. koht ja teatejooksus 10. koht. Orienteerumisjooksu Balti meistrivõistlustel võitis Eesti meeskonna liikmena teatejooksus kulla 1998. aastal. Rattaorienteerumise MMil 2013. aastal lühirajal 53. koht.
Rogainis võitis 2011. aasta EMil meeskondade arvestuses koos Andreas Kraasiga hõbeda. Rogaini MMil sai koos Andreas Kraasiga 2012. aastal 4. koha ja 2015. aastal 5. koha.
Harrastanud ka seiklussporti. Seiklusspordi EMil 2011. aastal 5. koht (võistkonnas veel Viivi-Anne Soots, Reigo Luurmees ja Heiti Hallikma).
Astmevaheldus

Astmevaheldus' on häälikuvaheldus, mis on iseloomulik läänemeresoome, saami ja samojeedi keeltele. Astmevahelduse puhul esineb sama sõna tüves käänamisel või pööramisel häälikuvaheldus. 
Eesti keele astmevaheldus jaguneb laadi- ja vältevahelduseks. Laadivahelduse puhul vahelduvad sõna tüves häälikud, nt leib - leiva, vältevahelduses aga nende välde, nt katta, katan
Sylver

Sylver on Belgia house- ja trance-muusika grupp, kuhu kuuluvad vokalist Silvy de Bie, klahvpillimängija ja laulukirjutaja Wout Van Dessel ning kitarrist John Miles juunior. Grupi produtsent on Regi Penxten, kes on olnud ka grupi laulude kaasautoriks.
Grupp asutati 2000. aastal ning alguses tegutses see duona, kuhu kuulusid De Bie ja Van Dessel. Duo esimene singel oli samal aastal välja antud "Turn the Tide", mis jõudis Belgia singlite edetabelis esikohale, Saksamaal teisele kohale ja Austrias kolmandale kohale. Singel ilmus aasta hiljem välja antud duo debüütalbumil "Chances", mis pälvis Saksamaal kuldplaadi staatuse. Edetabelitesse jõudsid ka albumi teised singlid "Forever In Love", "In Your Eyes" ja "Forgiven".
Duo teine stuudioalbum "Little Things" avaldati 2003. aastal. Pärast seda on avaldatud veel kolm stuudioalbumit, millest viimane 2009. aastal.
2009. aastal liitus grupiga inglise kitarrist John Miles juunior, kes oli varem tegutsenud Belgia teises tantsumuusikaansamblis Milk Inc..
2014. aastal lahkus grupist vokalist De Bie, mille järel tekkis grupi tegevusse paus. De Bie naasis 2016. aastal.
Keila-Joa luurekool

Asukoht

Keila-Joa luurekool asus Keila-Joa mõisas jõe paremal kaldal 2 km kaugusel Läänemerest, valges kahekorruselises kivimajas, millel ei olnud numbrit, kuna Keila-Joa on mõis ja majadel numbreid ega tänavatel nimetusi ei ole. See ehitis oli umbes 15*30 meetrit suur. Esimesel korrusel asusid köök, kooli söökla ja kolm klassi, mida kasutati õppetegevuseks. Teisel korrusel oli umbes 8 tuba, mida kasutati kooli kursantide – agentide – kasarmuna.

Personal ja kursandid

Keila-Joa luurekooli õppelaagri ülemaks olid Otto-Aleksander Kurvits ja hiljem endine eesti sõjaväe kaadriohvitser major Hans Kaasik.
Toomas Hellat
Keila-Joa luurekoolis asusid algselt Tallinna, Helsingi ja Ebenrode sõjavangilaagreist värvatud nõukogude sõjavangide-mereväelaste hulgast. Neid paisati pärast väljaõpet Arhangelski ja Leningradi oblastisse ja Leningradi. 
Agentidest loodi ka diversiooni- ja luure dessantgruppe majakate, rannakaitsepatareide jt objektide haaramiseks ja hävitamiseks Balti mere, Soome lahe ja Laadoga järve ääres. Ühel ajal õppis koolis 70–80 agenti. Õpetati luuret, lõhkamist, topograafiat, NKVD töömeetodeid, meresignalisatsiooni, sõjalaevade siluette, sõudmist, laskmist eri relvadest. Kindlat õpiaega polnud. Mõned agendid saadeti pärast kolmekuulist ettevalmistust Leetse, Sterni, Kumna ja Rovaniemi luurekoolidesse täiendavaks väljaõppeks, pärast mida visati nõukogude tagalasse. Enamik agente oli koolis ta rajamisest peale kuni maini 1944, mil arvati Vene Vabastusarmee (ROA) koosseisu Belgiasse.
1942. aastal said luurekoolis ettevalmistatud agendid ülesandeks Murmanski raudtee purustamise (Operatsioon Kemal), kuid mitte ükski saadetud 13 eestlasest ei tulnud tagasi, nagu ka neid tagasi tooma läinud vesilennuk;
1942. aasta septembris saadeti kogu kooli isikkoosseis (80 inimest) läks Soome. See grupp tegi ebaõnnestunud katse teha meredessant, et hävitada majakas Šepelevi lahes (Operatsioon Reumatism);
1943. aasta lõpus valmistus kooli kogu isikkoosseis dessantoperatsiooniks Lavassaarele, et hävitada Balti laevastiku allveelaevade baas, ja Dolgovo-Gornevo rajooni, et hävitada rannapatareid;
1944. aasta maikuust läks kool Abwehrkommando 166 Marine alluvusse ja hakkas agente-luurajaid ja radiste ette valmistama mereluure jaoks ja valmistus neid jätma Eestisse pärast saksa vägede taganemist Eestist. Koolis õppisid Keila-Joa luurekoolis rahvuselt eestlased, kes olid varem teeninud 1. Tagavararügemendis Viljandis. Osad neist olid mobiliseeritud, osad aga astusid nimetatud rügementi vabatahtlikult 3.–10. veebruarini 1944. Koolis õppisid põhiliselt isikud vanuses 20–25 aastat.
Poola zlott

Poola zlott (poola keeles złoty, 'kuldne'; lühendina zł) on Poola rahaühik. Zlott jaguneb 100 krossiks (lühend gr).
1990-ndate alguse hüperinflatsiooni järel zlott devalveeriti. Nõnda sai 1. jaanuaril 1995 10 000 endisest zlotist (ISO 4217 valuutakood: PLZ) üks uus zlott (valuutakood PLN).
Poola poliitikud on avaldanud soovi võtta riigis kasutusele euro. Selle üheks takistuseks on peetud inflatsiooni, kuid 2009. aastal alanud majanduskriisile järgnenud eurotsooni raskuste tõtu on ka Poolas hakatud eurosse skeptilisemalt suhtuma.

Ajalugu

Zlott on traditsiooniline Poola rahaühik, mis pärineb keskajast. 14.-15. sajandil nimetati nii kõiki välismaiseid kuldmünte, peamiselt Veneetsia ja Ungari tukateid. 1496. aastal kiitis Poola seim heaks riikliku valuuta złoty väljalaskmise. Zlott jagunes 30 krossiks. (Krosse münditi juba 1347. aastast Praha groschen'i eeskujul.) Kross jagunes omakorda kaheks poolkrossiks (półgrosz) või 3 soliduseks.
Nicholas Enfield

Nicholas James Enfield (sündinud 22. novembril 1966, Canberra) on Austraalia keeleteadlane.
Alates 2009. aastast on ta professor Radboud Ülikoolis Nijmegenis, Hollandis.
Jeji keel

Piirkond

Jeji keelt kõneldakse loode piirkonnas: Mauri Shorobest Mababeni, Sankoyo, Daunara, Nokaneng, Gumare, Sepopo, Ikoga, Shakawe ja Seronga. Samuti keskpiirkonnas: Lerihakane, Xumu, Rakopa, Motopi ja ka Namiibias.

Tüpoloogia

Jeji keeles on neli prefiksit ja üks sufiks. Verbi afiksid märgivad isikuid, numbreid ja sugusid, nimisõna afiksid aga käänet. Jeji keel on atonaalne. Põhisõnajärg keeles on SVO ehk subjekt-verb-objekt. Aafrika keeltes kasutatakse väga palju konsonante. Paljud bantu keeled, sh jeji, on tuntud selle poolest, et konsonantide hulka on suurendatud, laenates imihäälikuid ja helisid, mida tavaliselt Khoisani rühmas ei kasutata. Täishäälikuid on jeji keeles 5-6. Silbisüsteem on mõõdukalt keeruline.

Murded

Shirwanga keel pole väga lähedalt jeji keelega seotud, leksikaalseid sarnasusi on lujana keelega 47% ja herero keelega 30%.
Johan Remen Evensen

Maailma karikavõistlustel

Johan Remen Evensen on osalenud 3. novembri 2011 seisuga 64 MK-etapil ja jõudnud esikolmikusse 6 korral, neist 1 etapi on ta võitnud: 12. veebruaril 2011 Norras Vikersundis 225 m mäel.
Kalaliim

Kalaliim on kala kuivatatud ujupõiest, harvem ka kalanahast ja -luudest saadud liimaine.
Kalaliim on olemuselt biokeemiliselt kollageen.
Kalaliimi kasutatakse peamiselt veini- ja õlletegemisel selgitusainena.
Daši-Doržo Itigelov

Elu pärast surma

Daši-Doržo Itigelov jättis endast maha testamendi, kuhu pani detailselt kirja, kuhu teda on vaja matta, millises poosis, millise ilmakaare suunas jne. Vastavalt nõudmisele maeti ta lootos-asendis istumas hauda laamade surnuaiale (bumkhang) Khukhe-Zurkhenis (Хухэ-Зурхэн). Enne maasse matmist asetati keha männipuust kasti.
1955. aastal uurisid tolleaegne Hambo-laama Darmajev koos paari laamaga keha, mis oli hauas olnud juba 30 aastat, kuid ei avastanud sellel mingeid lagunemise tundemärke. Nad katsid haua kinni, sest tol ajal ei oleks saanud keha hauast välja võtta, kuna nõukogude võimu poolt olid sellised asjad keelatud. Nad jätsid keha hauda ootama paremaid aegu, millal saab Daši-Doržo Itigelovi keha tulevikus hauast välja võtta.
Daši-Doržo Itigelov jäi hauda kuni 2002. aastani, mil ajad olid Burjaatias muutunud ja uus võim ei teinud enam budistidele takistusi tegeleda usuliste toimingutega. Hauas oli Daši-Doržo Itigelovi keha 75 aastat.
2002. aasta 10. septembril toodi Pandido Hambo-laama keha pärast 75 aastat maa sees istumist datsani. Sealses templis asub keha II korrusel. Plaanitakse tulevikus paigutada klaaskappi või sarkofaagi.
Eesti Kaabel

Eesti Kaabel oli Tallinnas asunud tehas, mis muu hulgas valmistas elektritooteid.
Tehase ajalugu ulatub aastasse 1924, kui see kandis nime Urania. Siis toodeti tehases taskulambi- ja anoodpatareisid, vooluelemente ja immutatud paberit. Aastal 1938 hakati tehases tootma mitmesuguseid elektrijuhtmeid ja -kaableid. Nime Eesti Kaabel sai tehas aastal 1950.
Ardo Kreek

Isiklikku

Ardo Kreegil on poeg. Kreegi hobideks on autod.
Suwannee maakond

Ajalugu

Maakond moodustati 1858. aastal.

Rahvastik

Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 41 551.
Kevin Puts

Kevin Matthew Puts (sündinud 3. jaanuaril 1972) on Pulitzeri preemia pälvinud USA helilooja.
Pulitzeri preemia pälvis ta 2012. aastal 2-vaatuselise ooperi "Püha öö" eest.
Ellmau

Tõstukid

Külgnevatel mägedel Ellmaust lõunas on mitu tõstukit ja uhiuus gondel nendeni tõusmas (mis asendas funikulööri). Talviti töötab suusatajatele mitu lohistit, mis viivad mägede madalamale astmele, lisaks väiksemad lastenõlva tõstukid. Peamised tõstukid töötavad nii suvel kui ka talvel. Astberg paikneb umbes 1,5 km külast idas, 4-inimese tooltõstuk tõuseb Astbergi tippu, kus on kohvik. Umbes 2 km külast läänes on Hartkaiseri soojendusega gondel, mis tõuseb Hartkaiserile umbes 7 minutiga. Funikulöör on nüüd pandud nõlvade tippu, kui monument endisest tõstukist. Hartkaiseri tipus on restoran ja park erinevate interaktiivsete eksponaatide ja puunikerdustega. Umbes 4 km Scheffaust läänes on Brandstadli gondeltõstuk, mis on kaabli otsa riputatud 4-inimese autod. Siin on ka 8-inimese gondeltõstuk. 9 km eemal on Hohe Salve tõstuk, mis on samuti gondeltõstuk. Sealt saab Hohe Salve teiselt küljelt laskuda tõstukiga Hopfgartenisse. Üksikpileteid tõstukitele saab osta jaamades, või nädalaks, kaheks nädalaks ja hooajaks turismiinfost; need katavad enamuse tõstukeid Ski Welt piirkonnas. Tõstukeid ei ole Wilder Kaiseri poolel, välja arvatud üks, mis asub Kufsteinis. Taksoga saab kuni Wochenbrunnini, sealt edasi tuleb tõusta jalgsi.

Maanteeühendused ja transport

Ellmaus on head teed, mis on ühendatud Euroopa maanteevõrku. Küla paikneb B178 maantee lõunaküljel, mis möödub külast ja kulgeb itta St. Johann in Tiroli suunas, kus see jätkab kirdesse Loferisse ja Salzburgi või ühineb maanteega B170 Zell Am Seest lõunas ja Kärntenis. B178 kulgeb ka läände Kufsteini ja Innsbrucki. Lähim autobahn on Kufsteinis ning suundub põhja Saksamaale ja Münchenisse ning edelasse Innsbrucki ja Itaaliasse. Lähimad pealiini raudteejaamad on St. Johann in Tirolis, teenustega kogu Austrias ja kaugemal, ning Kufsteinis, teenustega Saksamaale ja Itaaliasse. Lähimad lennujaamad on Salzburgi lennujaam ja Innsbrucki lennujaam, mis pakuvad nii regulaarlende kui ka puhkuse tšarterlende ümber Euroopa ja ka riigisiseselt. Müncheni lennujaam pakub pikki lende Ameerika Ühendriikidesse ja Aasiasse, lisaks Euroopa lendudele.
Ellmau on ühendatud kohaliku bussivõrgu kaudu teenustega Kufsteinis ja St. Johann in Tirolis, läänepoolne buss Kufsteini läheb läbi Sölli küla. Suvisel ja talvisel turismihooajal sõidavad Goingi, Stanglwirti, Scheffau am Wilden Kaiseri, Blaikeni ja Sölli (Hohe Salve) vahet eribussid, ideaalne suusatajatele või matkajatele.
Hans-Joachim Hoffmann

Hans-Joachim Hoffmann (10. oktoober 1929 Bunzlau (tänapäeval Bolesławiec, Poola) – 19. juuli 1994 Berliin) oli Saksa DV riigitegelane.
Põhikooli lõpetamise järel õppis Hans-Joachim Hoffmann elektrimontööriks ja töötas sel erialal 1945–1948. 1946. aastal astus ta Saksamaa Sotsialistlikku Ühtsusparteisse ja töötas alates 1948. aastast erinevatel ametikohtadel Saksa Vaba Noorsoo Liidu ja Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei piirkonnajuhatustes pealiselt Leipzigis. 1953–1955 õppis ta parteikõrgkoolis. Seejärel oli ta parteitööl Eilenburgis ja Leipzigis.
1972–1973 oli ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee kultuuriosakonna juhataja. Alates 1976. aastast oli ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee liige. 1976. aastast kuni 1990. aasta märtsini oli ta Rahvakoja (parlamendi) liige.1973. aastast kuni 1989. aasta novembri alguseni oli Hans-Joachim Hoffmann Saksa DV kultuuriminister. Hoffmanni peeti suhteliselt liberaalsete vaadetega ministriks, kuid Saksa DV üldist poliitikat ei suutnud ta kuigivõrd mõjutada.
Joachim Gottlieb Schwabe

Joachim Gottlieb Schwabe (11. november 1754 Kose – 21. jaanuar 1800 Kadrina) oli baltisaksa päritolu Eesti kirikuõpetaja ja kirjanik. 
Õppis aastatel 1764–1769 koolis Narvas ja aastatel 1769–1773 Tallinna Gümnaasiumis. Jena Ülikooli immatrikuleeriti ta juulis 1778. Ordineeriti õpetajaks 21. juunil 1780.
Seejärel töötas ta kirikuõpetajana 1780–1783 (kutsuti 4. märtsil 1780) Nissi Maarja koguduses, 1783–1796 (kutsuti 2. augustil 1783, ametisse asus 3. oktoobril 1783) Lihula ja Kirbla koguduses ning 1796–1800 (kutsuti 6. mail ja ametisse asus 3. oktoobril 1796) Kadrina Katariina koguduses. Ta valiti 15. jaanuaril 1798 Eestimaa konsistooriumi assessoriks, kuid haiguse tõttu ei võtnud kohta vastu. Ta oli estofiil.
Schwabe elutööks oli eesti maarahva hariduse parandamine. Kuulsaks sai ta eesti keeles luuletava poeedina ja kalendrite autorina. Aastatel 1795–1797 ja 1799 oli ta olulise kalendri "Eesti-Ma Rahwa Kalender" toimetaja. Kolm Schwabe luuletust: "Laul" (1795), "Lapse uinutamisse Laul" (1796) ja "Kewwade laulda" (1797), olid väga populaarsed. Viimased neist olid tõenäoliselt esimesed eesti keeles ilmunud luuletused. Aastal 1832 tõlkis Heinrich Rosenplänter luuletuse "Laul" saksa keelde, pealkirjaga "Der zufriedene Bauer" ("Õnnelik talupoeg"). Surmajärgselt ilmus Schwabe "Eestimaa tallomehhe laul", milles ta kritiseeris Eesti maarahva rõhumist.

Isiklikku

Tema isa Johann Heinrich Schwabe oli Kose Püha Nikolause koguduse õpetaja, vanaisa Johann Christoph Schwabe oli Ambla Maarja koguduse õpetaja, tema poeg Peter Heinrich Schwabe oli Jõelähtme ja Jüri koguduse õpetaja.
Göteborgi Eesti Kool

Göteborgi Eesti Kool oli rootsieestlaste kool, mis tegutses Rootsis Göteborgis.
Kool asutati 1945. Pärast üks aasta kestnud tegevust muudeti kool täienduskooliks. 1960 jätkas kool tegevust algkoolina.
Kooli direktorid on olnud Eero Tarjus ja Aho Rebas.
Accelerista

Accelerista on eestikeelne tehnika- ja liiklusportaal, kus leiab nõuandeid, testisõitude kirjeldusi, lugusid liikluskultuuri teemadel ja uudiseid liiklusvahendite kohta. Olulisel kohal teemakäsitluses on innovatsioon – liikumisvahendite areng, kasutusele võetavad uudsed tehnoloogiad ja materjalid. Žanriliselt on tegu edutainment-väljaandega, kus tõsisemad teemad vahelduvad meelelahutuslikumate lugudega. Tähelepanu keskmes on kohalikud uudislood.
Portaali autorite ringi moodustab sõpruskond, kelle huviks on teaduse- ja tehnikaalase hariduse ja harituse populariseerimine. Accelerista portaali omanik on MTÜ Looduselust, autorid teevad kaastööd õhinapõhiselt. Tegevuse toetus kujuneb annetustest, koostööprojektidest ja mittetulundusühendustele suunatud projektitoetuste vahenditest.
Accelerista hakkas veebis ilmuma 1. novembrist 2015. Portaalile panid aluse Ylle Rajasaar ja Maarja Kupits, nendega liitusid Lena Murd, Marika Johannson, Gerli Ramler, Maria Ruubas.
Algselt naistelt naistele mõeldud portaal laienes kiiresti sooneutraalseks väljaandeks. Autorite ringi lisandusid autoajakirjanik Toomas Vabamäe, Argo Verk, Andres Kruus, Toomas Uibo, Veli V. Rajasaar. Väljaandele teevad kaastööd mitmed oma valdkonna kirglikud huvilised.
Accelerista suurim meediapartner on Delfi Forte portaal, mis vahendab väljaande artikleid laiemale lugejaskonnale.
Aleksander Roninson

Aleksander Roninson (sündinud 1. jaanuaril 1924 Vitebski oblast) on Nõukogude erusõjaväelane, Eesti ja Iisraeli tehnikateadlane.
Roninson sündis Sirocinas, (praeguse haldusjaotuse järgi Šumilina rajoonis, Vitebski oblastis). Ta lõpetas aastal 1941 kiitusega Jaroslavlis keskkooli, aastal 1947 cum laude Leningradi Kõrgema Insener-tehnilise Mereväe Kooli elektromehaanika osakonna ning aastal 1955 cum laude Leningradi Laevaehituse ja Relvastuse Mereväe elektrotehnika teaduskonna kõrgema kvalifikatsiooni insener-elektrikuna laevade demagnetiseerimise erialal. Aastal 1961 kaitses ta tehnikakandidaadi väitekirja, aastal 1973 tehnikadoktori väitekirja; aastal 1964 sai ta vanemteaduriks, aastal 1980 professoriks.
Ta oli aastatel 1947–1950 NSV Liidu Põhjamere laevastiku vaneminseneriks Murmanskis ja Arhangelskis. Aastatel 1950–1952 oli ta laevade demagnetiseerimise vaneminseneriks Rõbinski veehoidlas; aastatel 1955–1960 oli ta laevade demagnetiseerimise vaneminseneriks NSV Liidu Vaikse ookeani laevastikus, teenides Sovetskaja Gavani sadamas ja Petropavlovsk-Kamtšatski mähisevaba seadmestikujaama ülemana. Aastatel 1960–1961 teenis ta Loksal paiknenud sõjaväe merelaevastiku teadusasutuses nooremteadurina, aastatel 1961–1974 vanemteadurina.
Aastatel 1974–1992 oli ta Tallinna Polütehnilise Instituudi füüsika kateedri professor. Lahkus Eestist aprillis 1992 seoses elamaasumisega Iisraeli. Aastal 2007 oli ta Jeruusalemmas Geoloogia Instituudi professor-konsultant.
Tema teadustööde põhisuundadeks on magnet- ja elektrostaatiliste väljade arvutusmeetodid. Ta on avaldanud üle 130 publikatsiooni, osa on ilmunud piiratud levikuga väljaannetes, neist 30 tööd paljundatud määratud korras sõjaväeosade väljaannetes.

Tunnustused

Suure Isamaasõja orden, 19 medalit ja 2 rinnamärki eeskujuliku tegevteenistuse eest sõjaväe merelaevastikus, NSV Liidu tehniliste kõrgkoolide teadustööde konkursil üleliiduline aukiri parima uurimistöö eest.
Magnetism

Teised magnetismi vormid

Vähem tuntud magnetismiliigid on molekulaarmagnetism, metamagnetism, spinn-klaas ja molekulipõhine magnet.
Aleksander Kiidelmaa

Aleksander Kiidelmaa (26. september 1896 Narva – 16. august 1969 Tallinn) oli eesti tööline ja ametiühingutegelane.
Ta oli aastail 1940–1947 Eesti NSV Ülemnõukogu liige (1. valimisringkonnast) ning 1940–1941 ja 1944–1945 Tallinna linnapea ja täitevkomitee esimees.
Aleksander Kiidelmaa suri 16. augustil 1969 Tallinnas ja ta maeti 29. augustil 1969 Metsakalmistule.
Sotsiaaldemokraatlik fraktsioon (Põhjamaade Nõukogu)

Sotsiaaldemokraatlik fraktsioon (taani keeles Den Socialdemokratiske Gruppe, norra keeles Sosialdemokratisk gruppe, rootsi keeles Socialdemokratiska gruppen, soome keeles  Sosiaalidemokraattinen ryhmä, islandi keeles Flokkahópur jafnaðarmanna) on Põhjamaade Nõukogu sotsiaaldemokraatlik fraktsioon. 
Sellesse kuulub kaheksa parteid, millest igaüks tegutseb ühes liikmesriigis või ühel autonoomsel territooriumil. 
Fraktsiooni eesmärkide seas on Põhjamaade heaoluriigi arendamine, Põhjamaade integratsiooni edendamine ja Põhjamaade rahvusvahelise positsiooni tugevdamine. 
Fraktsiooni esimees on Sinikka Bohlin Rootsist.
Hemorrhois hippocrepis

Levila

Neid madusid võib kohata Alžeerias, Hispaanias, Gibraltaril, Itaalias, Sardiinias, Pantelleria saarel, Marokos, Portugalis ja Tuneesias.