google/wiki40b huggingface dataset:
Jesper Juul

Jesper Juul (18. aprill 1948 – 25. juuli 2019) oli tunnustatud Taani pereterapeut ja mitmete lastekasvatusteemaliste raamatute autor. Tema tuntuimaks teoseks on 1995. aastal ilmunud "Sinu tark laps", millesse ta kogus oma 25 aasta jooksul peredega töötamisel saadud kogemused.

Elukäik

Jesper Juul sündis Vordingborgis, Taanis. Ta mängis lapsepõlves meeleldi sulgpalli, tegeles kergejõustiku, skautluse ja ornitoloogiaga.
Jesper Juul lõpetas Ebeltofti keskkooli ja õppis aastatel 1966–1970 Marselisborgi õpetajate kolledžis, kus spetsialiseerus ajaloole ja religioonile.  Peale õpetajakutse omandamist jätkas ta õpinguid ideedeajaloo erialal Aarhusi ülikoolis ning töötas kooli kõrvalt muu hulgas ka Bogholti noortekeskuses Vibys. Viimane andis äratundmise, et ta sobib tegema pigem praktilist tööd kui akadeemilist karjääri. 
Järgneval kolmel aastal töötas Jesper Juul õpetaja ja sotsiaaltöötajana Bogholtis, kus kohtus ühel kursusel ka oma tulevaste sõprade Ameerika psühhiaatri ja pereterapeudi Walter Kempleri ning Taani lastepsühhiaatri Mogens A. Lundiga, kellega nad koos 1979. aastal pereteraapia keskuse Kempler Institute asutasid. Mõned aastad hiljem sai Jesper Juulist Kempler Institute of Scandinavia juhataja, mille arendamisele ja edendamisele  ta kuni 2004. aastani pühendus.
Jesper Juul abiellus esimest korda 1971. aastal ning sellest abielust sündis poeg Nicolai. 1991. aastal sõlmitud teistkordne abielu Horvaatia päritolu Suzanaga viis teda naise juurte juurde, sealsete mitteriiklike organisatsioonide juhtimis- ja arengunõustajaks ning vabatahtlikule tööle sõjaveteranide ja -põgenikega.
Binokkel (ajakiri)

Binokkel ehk kuukiri Binokkel ehk Binokkel – Eesti Sõltumatu Kuukiri oli eestikeelne ajakiri, mida andis välja Soome Eestlaste Liit. 
Ajakirja esimene number ilmus 2004. aasta mais. Ajakiri ilmus paberkandjal neli korda ühe aasta jooksul. Seoses projektipõhise toetuse peatumisega täidab Binokli ülesandeid alates 2005. aasta kevadest Soome Eestlaste Liidu ajaveeb. 
Ajakirja peatoimetaja oli filosoof Rain Ots ja tegevtoimetaja ajakirjanik Piret Kooli, kes tegi ajakirjale ka kujunduse ning logo.
Toimetusse kuulusid kirjasaatja Krista Niemi, ajakirjanik Urve Korjula, ajaveebnik Markus Larkovirta, vabakutseline tõlkija ja õpetaja Kristiina Teiss, keeletoimetaja Heli Laanekask, kirjasaatjad Kätlin Roovik (Norra), Mare Rahkema (Saksamaa), Sirkka Parve (Itaalia), Piret Rantala (Soome) jpt. 
Lugejaskonnaks olid välismaal elavad eestlased. Ajakirja levitati Soomes Tamperes, Turus, Helsingis, Oulus, Kotkas jm. 
Ajakiri Binokkel jõudis tellituna ka Rootsi, Norrasse, Taani, Belgiasse, Saksamaale, Itaaliasse, Portugali, (USA) Los Angelesse ja Atlantasse, Venemaale, Austraaliasse. 
Kõik ajakirja Binokkel ilmunud numbrid on kättesaadavad ka Eesti suuremates raamatukogudes, sealhulgas Eesti Rahvusraamatukogus ja Eesti Kirjandusmuuseumi arhiivraamatukogus.
Euroopa sotsiaaluuring

Euroopa Sotsiaaluuring (European Social Survey - ESS) on rahvusvaheline hoiakuid, uskumusi ja käitumismustreid kaardistav uuring, mida korraldatakse Euroopa riikides alates 2002. aastast. Eesti osaleb uuringus alates 2004. aastast Ühiskonnateaduste Instituudi juhtimisel.
2005. aastal pälvis Euroopa Sotsiaaluuring maineka Euroopa Liidu Descartesi teadusauhinna. 2015. aastal sai Euroopa Sotsiaaluuring Eestis teaduse populariseerija peapreemia. 
Uuringu andmefailid on kõigile soovijatele tasuta alla laaditavad Euroopa Sotsiaaluuringu rahvusvahelisel kodulehel.
Pärnu Linnavolikogu

Pärnu Linnavolikogu on Pärnu linna omavalitsusorgan (linnavolikogu), mille on valinud valimisõiguslikud linnakodanikud.
Pärnu linna täidesaatev võimuorgan on Pärnu Linnavalitsus.
Praegu (2016) on ametis 8. volikogu koosseis.
SS-Surnupealuusõrmus

SS-Surnupealuusõrmus (saksa keeles SS-Ehrenring, SS-ausõrmus) oli SS-i autasu kõigile liikmetele, kelle liikmenumber oli alla 5000, ja SS-koolide kiitusega lõpetajatele. See ei olnud riiklik autasu, pigem SS-i juhi Heinrich Himmleri isiklik kingitus. Kokku anti välja ligi 16 000 sõrmust. 
Sõrmus oli kaetud eriliste ruunidega, millelt loodeti saada üleloomulikku väge. Sõrmuse kavandi tegi müstik ja Himmleri soosik Karl Maria Wiligut.
Kui sõrmuse omanik lahkus SS-ist või sai surma, tuli sõrmus tagastada Himmlerile, ning see pandi omaniku mälestuseks välja Wewelsburgi lossis. 
Kui sõrmuste andmine 1944. aastal peatati, laskis Himmler allesjäänud sõrmused matta Wewelsburgi lossi lähedale mäe sisse. Neid ei ole tänaseni leitud.
1945. aasta jaanuariks oli 14 500 sõrmusest tagastatud 64%. Sõja lõppedes maeti paljud mehed ka koos sõrmusega.
Umber 3500 sõrmust on tänaseni säilinud. Kuna surnupealuusõrmus on väga haruldane kollektsioneeritav ese, on liikvel palju koopiaid ja võltsinguid.
1 (Tallinna trammiliin)

Kadriorg – Kopli

Kadriorg, J. Poska, Tallinna Ülikool, Hobujaama, Mere puiestee, Kanuti, Linnahall, Põhja puiestee, Balti jaam, Telliskivi, Salme, Volta, Krulli, Angerja, Sitsi, Maleva, Sirbi, Marati, Sepa, Kopli

Kopli – Kadriorg

Kopli, Sepa, Marati, Sirbi, Maleva, Sitsi, Angerja, Krulli, Volta, Salme, Telliskivi, Balti jaam, Põhja puiestee, Linnahall, Kanuti, Mere puiestee, Hobujaama, Tallinna Ülikool, L. Koidula, Kadriorg
Helmholtzi pool

Helmholtzi pool on seade, millega saab toota peaaegu homogeenset magnetvälja, nimetatud saksa füüsiku Hermann von Helmholtzi järgi. Seade koosneb kahest võrdsest solenoidist, mille omavaheline kaugus on võrdne solenoidide raadiusega. Helmholtzi pooli kasutatakse ka teaduslikes aparaatides väliste magnetväljade, näiteks Maa magnetvälja, vältimiseks.

Kirjeldus

Helmholtzi pool koosneb kahest identsest ümmargusest magnetpoolist, mis on paigutatud sümmeetriliselt ühele teljele nii, et nende vaheline kaugus d on võrdne poolide raadiusega R. Mõlemale poolile lastakse peale võrdne ja samasuunaline vool. Täielikult homogeenne magnetväli esineb umbes 1/3 poolidevahelises alas.
Seos d = R on vajalik, sest see on kaugus, mille korral on ebaühtlused poolide keskel magnetväljas vähimad.

Helmholtzi pool Eestis

2015. aasta suvel ehitas Teadusmalev 2015 Helmholtzi pooli Tartu Observatooriumis. Ehitati 3-teljeline pool, mis tekitab ühes teljes kuni 250-mikroteslase magnetvälja. Seadeldis valmistati selleks, et katsetada ESTCube'i satelliite ja nende osa magnetväljas, kuna ESTCube-1 satelliidile tekitas probleeme just magnetväli.
Mullamineraloogia

Mullamineroloogia on mullateaduse allharu, mis tegeleb muldade mineroloogilise koostise uurimisega. Mullamineroloogia huvialaks on ka mineraalide teke, lagunemine ja muutused mullatekke käigus, mineraalide omadused ja levik.
Paeala karstiala

Paeala karstiala (ka: Luige karstunud paeala, Luige karstiala) on karstiala Jõgeva maakonnas Põltsamaa vallas. 
Karstiala võeti kaitse alla 1968. aastal [Paeala karstikaitseala; pindala 2,3 ha (või 3 ha)]. 
Karstialal on arvukalt karstilohukesi, mille läbimõõt 0,6 m ja sügavus kuni 0,5 m. Samuti on seal arvukalt ida–lääne-sihilisi karstilõhesid.
Eikla mõis

Eikla mõis (saksa keeles Euküll) oli rüütlimõis Kaarma kihelkonnas Saaremaal. Nüüdisajal jääb mõis Saare maakonda Saaremaa valda.
Mõis rajati 17. sajandil. 
Eikla mõis (saksa k Euküll) loodi 17. sajandil. Algselt kuulus mõis von Nolckenitele, hiljem oli aga von Ekesparrede aadliperekonna omanduses. Nende valdusse jäi mõis kuni 1919. aasta võõrandamiseni.
Heldur Viires

Elulugu

Heldur Viires lõpetas 1945. aastal Tallinna 2. Keskkooli ning õppis aastatel 1945–1949 Tartu Riiklikus Kunstiinstituudis. 1949. aastal suunati ta stipendiaadina Leningradi I. Repini nimelisse Kunstiinstituuti. Veel sama aasta lõpul tuli noor kunstnik Tartusse tagasi ning arreteeriti 1950. aastal formaalse süüdistuse alusel, nagu seda oli tehtud juba varem tema õpingukaaslaste Esther Potisepa, Valdur Ohaka, Henn Roode, Lembit Saartsi ja Ülo Soosteriga. 
Oli vangilaagris Vorkutas kuni 1956. aastani. Pärast naasmist astus ta Eesti NSV Riiklikku Kunstiinstituuti maali erialale, mille lõpetas 1959. aastal. Tema diplomitöö oli õlimaal "Kalurikolhoosis". 
Pärast kooli lõpetamist asus Viires tööle vabakutselise kunstnikuna, tegeledes peamiselt raamatugraafikaga. Ta kujundas ja illustreeris nii klassika- kui ka ulmeteoseid, luulekogusid, lasteraamatuid. Tegi firmale Meloodia plaadiümbriseid. Kui asutati uus kirjastus Valgus, asus ta teadusliku illustratsiooni alale, kuhu jäi kuni pensionile minekuni.
Kuulus 1960. aasta kunstirühmitisse.
Viires oli 1989. aastast Tartu Kunstiühingu Stuudio (ehk Konrad Mäe Ateljee) õppejõud ja aastast 1998 juhataja.
Kepleri seadused

Ajalugu

Johannes Kepler avastas kaks esimest seadust, analüüsides Tycho Brahe astronoomilisi vaatlusi. Oma töö avaldas ta 1609. aastal. Kolmanda seaduse avastas Kepler aastaid hiljem ja avaldas 1619. aastal. 17. sajandi algul olid Kepleri seadused radikaalsed: valdavalt usuti, et taevakehade orbiidid on ideaalsed ringid. Orbiitide elliptilisus ei olnud vaatlusel tihti arusaadav ja seega on lihtne pidada neid ringikujulisteks.
Esmalt arvutas Kepler planeet Marsi orbiiti, mis vihjas elliptilisele kujule. Sellest järeldas ta, et ka teistel taevakehadel, sealhulgas ka neil, mis asuvad Päikesest kaugemal, peavad olema elliptilised orbiidid. Kepleri seadused esitasid tõsise väljakutse senisele üldtunnustatud geotsentrilisele Aristotelese ja Ptolemaiose maailmasüsteemile ning toetasid üldjoontes Mikołaj Koperniku heliotsentrilist teooriat, ehkki Koperinku teoorias olid planeetide orbiidid ikkagi ringikujulised.
Peaaegu sajand hiljem tõestas Isaac Newton, et Kepleri seadused kehtivad kindlatel ideaalsetel tingimustel, mis piisavalt hea lähendusega esinevad Päikesesüsteemis, ning tulenevad Newtoni kolmest seadusest ja gravitatsiooniseadusest. Kuna planeetidel on mass ja massist tulenev liikumise perturbatsioon, kehtivad Kepleri seadused ainult ligikaudselt ja ei kirjelda täpselt Päikesesüsteemi sisemist liikumist. Voltaire'i 1738. aastal avaldatud "Eléments de la philosophie de Newton" oli esimene teos, kus nimetati Kepleri seadusi seadusteks. Koos Newtoni matemaatiliste teooriatega moodustavad Kepleri seadused osa tänapäeva astronoomiast ja füüsikast.

Üldistus

Kepleri seadused kirjeldavad ligikaudselt kahe keha liikumist orbiidil üksteise ümber. Kahe keha massid võivad olla peaaegu võrdsed, näiteks Charon ja Pluuto (erinevus ~1:10), väikese erinevusega, näiteks Kuu ja Maa (~1:100), või suure erinevusega, näiteks Merkuur ja Päike (~1:10 000 000).
Kahe keha liikumise korral sõltub tiirlemine süsteemi barütsentrist (punkt, mille ümber kehade süsteem tiirleb), kuna kummagi keha massikese ei asu täpselt ühes ellipsi fookuses. See-eest on mõlemad orbiidid ellipsid, mille üks fookus asub barütsentris. Juhul, kui masside suhe on suur, võib barütsenter olla suurema keha sees massikeskme lähedal. Sellisel juhul on tarvis keerukat täppismõõtmist, et eristada barütsentrit suure keha massikeskmest. Taevakehadest, mis tiirlevad ümber Päikese, on suurima massiga Jupiter (masside suhe 1/1047,3486) ja Saturn (1/3497,898), seega on juba pikka aega teatud, et Päikesesüsteemi massikese võib kohati paikneda väljaspool Päikest, mõnikord kuni Päikese diameetri kaugusel Päikese keskmest. Seega Kepleri esimene seadus, ehkki ligikaudselt piisavalt täpne, ei kirjelda klassikalise füüsika abil planeetide tiirlemist ümber Päikese.
Alexander von Bodisco (1861–1923)

Alexander Eduard Woldemar von Bodisco (20. oktoober/1. november 1861 Kasari mõis, Läänemaa – 18. aprill 1923 Tallinn) oli Eesti advokaat ja Kasari mõisnik.
Ta lõpetas 1886. aastal Tartu ülikooli õigusteaduskonna (cand. jur.).
1886–1889 oli ta meeskohtu ja Eestimaa ülemmaakohtu advokaat Tallinnas, 1891–1923 vandeadvokaat samas. 1918. aastal küüditati ta bolševike poolt Siberisse, pääses samal aastal tagasi. 1919. aastal oli ta Vannutatud Advokaatide Nõukogu asutajaliige.
Peale Kasari mõisa kuulus temale veel Pavlovka mõis Suwałki kubermangus.
Zinaida Saar

Zinaida Saar (aastani 1940 Semenow, Semjonova, 21. mai 1915 Irboska vald, Petserimaa – 8. märts 2005 Tartu) oli Eesti pediaater ja infektsionist.

Elulugu

Zinaida Saar oli venelane ja kaupmehe tütar.
Lõpetas 1934 Petseri Gümnaasiumi, 1946 TRÜ arstiteaduskonna, meditsiinikandidaat (1953, TRÜ), väitekiri "К вопросу эпидемиологии туберкулеза у детей раннего возраста в городе Таллине (1948–1949 году)". Oli 1941 Tallinna Meditsiinikooli direktor, 1942–1944 Kanaši linna (Tšuvaši ANSV) vanemsanitaarinspektor ja rajoonidevahelise sanitaar-epidemioloogiajaama juhataja ning Töörahva Saadikute Nõukogu Täitevkomitee tervishoiuosakonna juhataja, 1944–1947 ENSV Tervishoiu Rahvakomissariaadi Epideemiatõrje Valitsuse ülem, laste ravi-profülaktiliste asutuste valitsuse juhataja, Tallinna Lastehaigla ordinaator, Tallinna Meditsiinikooli õpetaja, 1947–1952 Eksperimentaalse ja Kliinilise Meditsiini Instituudi nooremteadur ja Vabariikliku Tallinna Haigla ordinaator, 1952–1954 Tartu Linna Nakkushaigla peaarst, 1954–62 TÜ lastehaiguste kateedri juhataja, 1962–65 nakkushaiguste ja dermatoloogia-veneroloogia kateedri juhataja, 1965–1991 dotsent.

Teadustöö

Uurimisvaldkonnad: lastehaigused, nakkushaigused ja epidemioloogia; meditsiini ajalugu. Üle 30 teadustrükise, aimeartikleid.
Tsung Dao Lee

Tsung Dao Lee, ka T. D. Lee,  (hiina keeles  Lǐ Zhèngdào‎‎; sündinud 24. novembril 1926 Shanghais Hiinas) on Hiina ja USA füüsik, Nobeli auhinna laureaat.
Ta on Columbia Ülikooli New Yorgis emeriitprofessor. Tema peamine uurimisvaldkond on osakestefüüsika. Tal on uurimusi ka statistilise mehaanika, astrofüüsika, hüdrodünaamika ja kvantkromodünaamika alal.
Ta sai 1957. aastal koos Chen Ning Yangiga Nobeli füüsikaauhinna paarsuse seaduse põhjaliku uurimise eest, mis viis tähtsate avastusteni osakestefüüsikas.

Haridustee ja töökäik

Ta astus 1943. aastal Che Kiangi Ülikooli (praegu Zhejiangi Ülikool). Seoses sõjaolukorraga jätkas ta õpinguid Kunming Shis ajutiselt moodustatud Rahvuslikus Assotsieerunud Edelaülikoolis. Andeka üliõpilasena sai ta ülikooli eestkostel riikliku stipendiumi magistriõppeks USA-s. 1946. aastal pääses ta Chicago Ülikooli, kus 1950. aastal valmis tal Enrico Fermi juhendamisel doktoritöö.
Aastatel 1950–1951 töötas ta California Ülikoolis Berkeleys teaduri ja lektorina. 1953. aastal asus ta tööle Columbia Ülikooli New Yorgis (1955–1956 kaasprofessor). 1956. aastal sai ta 29-aastaselt professoriks (Columbia ülikooli noorim professor). 1984. aastal sai ta Columbia ülikoolist University Professori aunimetuse. Praegu on ta Columbia ülikooli emeriitprofessor (University Professor Emeritus).

Isiklikku

Ta abiellus 1950. aastal. Tema poeg James Z. Lee (sündinud 1952) oli kuni 2009. aastani Michigani Ülikooli Hiina ajaloo professor, alates 2009. aastast on ta Hongkongi Teadus- ja Tehnikaülikooli  humanitaar- ja sotsiaalteaduste kooli professor.
1962. aastal sai Tsung Dao Lee USA kodakondsuse.
2015. aasta ujumise maailmameistrivõistlused

2015. aasta ujumise maailmameistrivõistlused olid 16. maailmameistrivõistlused ujumises. Võistlused peeti Venemaal Kaasanis 24. juulist 9. augustini. Võisteldi viiel spordialal: avaveeujumine, kujundujumine, ujumine, veepall ja vettehüpped. Võistlustel osales üle 2600 sportlase 190 riigist. Kokku jagati 75 medalikomplekti.
Rahvusvaheline Ujumisföderatsioon (FINA) valis maailmameistrivõistluste korraldaja 15. juulil 2011 Shanghais toimunud kongressil. Teised kandidaatlinnad olid Guadalajara (Mehhiko), Hongkong, Guangzhou (mõlemad Hiina) ja Montréal (Kanada). Kaks viimast linna loobust kandidatuurist veidi aega enne võistluslinna valimist. See oli esimene kord, mil ujumise maailmameistrivõistlused toimusid Venemaal.
Bahreini esindanud 10-aastane Alzain Tareq oli kõige noorim ujuja, kes on täiskasvanute maailmameistrivõistlustel osalenud. Ta osales 50 meetri liblikujumises ja vabaltujumises.
Nikolai Pogrebov

Nikolai Pogrebov (17. november (vkj 5. november) 1860 Peterburi – 10. jaanuar 1942 Leningrad) oli Eesti vene geoloog.

Elulugu

Õppis 1884–87 Peterburi Mäeinstituudis, ei lõpetanud revolutsioonilisest tegevusest osavõtu tõttu. Oli aastast 1891 Peterburi Geoloogia Komitee sekretär, raamatukoguhoidja, arhivaar ja geoloog.

Teadustöö

Töid hüdrogeoloogiast ja põlevkivigeoloogiast. 1916–1923 ilmus rida uurimusi Eesti põlevkivibasseini geoloogilise ehituse kohta.
Albert Prosa

Koondisekarjäär

Eesti koondises on Prosa pidanud seitse kohtumist. Debüüdi tegi ta 20-aastasena 25. mail 2011 mitteametlikus sõprusmängus Baskimaa vastu. A-koondise ametliku debüüdi tegi ta 19. juunil 2011 sõpruskohtumises Tšiili vastu. Samas mängus tegid oma debüüdi veel Mikk Reintam, Henri Anier, Siim Tenno, Joel Indermitte, Meelis Peitre, Joonas Tamm ja Andrei Veis.
Esimese värava lõi ta koondises 6. jaanuaril 2016 Abu Dhabis peetud sõprusmängus Rootsi vastu.
Piimmahl

Piimmahl ehk lateks on teatud taimedes (näiteks piimalillelistel) olev piimjas vedelik (täpsemalt emulsioon), mis õhuga kokkupuutel koaguleerub. See sisaldab mitmesuguseid ühendeid, näiteks valke, alkaloide, tanniine, terpenoide ja suhkruid.
Teatud taimede piimmahlast saadakse mitmeid tööstuses laialt kasutatavaid ühendeid. Neist tähtsaim on kautšuk, mis pärineb brasiilia heveast ehk brasiilia kautšukipuust.
Arizona (perekond)

Klassifikatsioon

Perekond Arizona koosneb ühest liigist Arizona elegans, millel on mitmeid alamliike.

Elupaigad

Nad elavad looduses (isegi kuni 2200 m kõrgusel) Ameerika Ühendriikide Nebraska lõunaosast Oklahoma ja Texase osariigi ja Lõuna-Californiani ning Kesk-Mehhikoni.

Välimus

Keha on neil mõõdukalt sale ja pea sulandub ülejäänud kehaga peaaegu märkamatult. Nad on suhteliselt pikad maod.

Eluviis

Arizona perekonna maod on valdavalt öise eluviisiga. Päeval poevad nad teiste loomade urgudesse ja kivide alla. Nad on valdavalt loomtoidulised.

Paljunemine

Nad paljunevad sugulise sigimise teel, Arizona elegans liigi isasloomadel on üks hemipeenis, emasloomad aga munevad 10–20 muna (ovipaar).
Mötley Crüe

Mötley Crüe [mɑt-li kru] on populaarne glam metal'i bänd Los Angelesest.
Bändil on neli liiget: Nikki Sixx, Tommy Lee, Mick Mars ja Vince Neil.
Mötley Crüe on USA menukaim glam metal'i ja hard rock'i bänd. Nende albumeid on müüdud 42 miljonit eksemplari, sealhulgas USA-s 25 miljonit.
Gasherbrum I

Gasherbrum I (K5) on mägi Aasias Karakoramis Pakistani ja Hiina piiril. 
Paikneb K2-st kagus kõrvalises ja inimeluks sobimatus paikkonnas. Kõrgus 8080 meetrit.
Suur Hiina tasandik

Suur Hiina tasandik ehk Põhja-Hiina tasandik on madalik Aasia idaosas, kus elab Hiina rahvastiku suurim osa. See on tasane (absoluutsed kõrgused vähem kui 100 m üle merepinna) madalik, mille pindala on umbes 325 000 km².
Hiinas mõiste Suur Hiina tasandik puudub, selles piirkonnas eristavad Hiina geograafid Põhja-Hiina tasandikku (hiina keeles Huabei pingyuan, 華北平原，华北平原), mis hõlmab Suur-Hiina tasandiku põhja-, kesk- ja osaliselt lõunaosa ning Jangtse kesk- ja alamjooksu tasandikku (hiina keeles Changjiang zhongxiayou pingyuan, 長江中下游平原，长江中下游平原）), mille põhjaosa asub Suure Hiina tasandiku lõunaosas.
Esimene Hiina-Jaapani sõda

Esimene Hiina-Jaapani sõda toimus 1. augustist 1894 kuni 17. aprillini 1895 Hiina Qingi riigi ning Jaapani Keisririigi vahel.
Linda Kongo

Linda Kongo (sündinud 18. jaanuaril 1929 Taageperas) on Eesti teadusajaloolane.
Ta lõpetas 1952. aastal Tartu Riikliku Ülikooli geograafina.
Ta on töötanud pikka aega Eesti Looduseuurijate Seltsi teadussekretärina.
Klementiin

Välimus

Vilja koor on oranž ja peamiselt sile ning läikiv. Klementiinid jagunevad väga lihtsalt 7 kuni 14 segmendiks, neid on hõlbus koorida ja nad on peaaegu seemnevabad. Klementiine on nimetatud ka seemneteta tangeriinideks. Viljaliha on tavaliselt mahlakas ja magus, sisaldades vähem happeid kui apelsin.
Klementiin ei ole teistest mandariinilaadsetest viljadest alati eristatav. Näiteks võib neid kergesti segi ajada satsumadega ehk Jaapani mikanitega (蜜柑 – mesimagusad apelsinid). Sageli on klementiini nimetatud ka Alžeeria tangeriiniks.

Ajalugu

Klementiini tekkelooks räägitakse, et isa Clément Rodier avastas juhusliku hübriidi lastekodu aias Misserghinis Alžeerias. Teised allikad väidavad, et klementiinid avastati juba Hiinas. James Saunt on kommenteerinud: "Mõned inimesed arvavad, et klementiinid on peaaegu identsed Kantoni mandariinidega, mida kasvatatakse Guanxi ja Guangdongi provintsis Hiinas."
Klementiinid on partenokarpsed, seega on nende viljad ilma seemneteta. See suurepärane omadus aga kaob, kui õisi tolmeldada. Et seda vältida, ähvardasid 2006. aastal California klementiinikasvatajad kaevata kohtusse kohalikud mesinikud, kui need ei hoia oma mesilasi nende viljataimedest eemal.
Berthelsdorfi vald

Vallaosad

Rennersdorf ja Berthelsdorf.
Nikolai Podgornõi

Nikolai Podgornõi (vene Николай Викторович Подгорный, ukraina Микола Вікторович Підгорний; 18. veebruar (vkj 5. veebruar) 1903 Karlovka Poltaava kubermang (tänapäeval Poltava oblast, Ukraina) – 11. jaanuar 1983 Moskva) oli Nõukogude Liidu riigi- ja parteitegelane.
Nikolai Podgornõi oli rahvuselt ukrainlane, ta oli pärit töölisperekonnast. 1917. aastast alates töötas ta Karlovkas lukksepa õpilasena ja lukksepa õpilasena. 1921–1923 oli ta Karlovka Komsomolikomitee sekretär. 1926. aastal lõpetas ta Töölisfakulteedi ja 1931. aastal Kiievi Toiduainetetööstuse Tehnoloogiainstituudi. 1930. aastal astus ta Üleliidulisse Kommunistlikku (bolševike) Parteisse. Aastatel 1931–1939 töötas ta suhkrutööstuse ettevõtetes. 1939. aastal sai ta Ukraina NSV toiduainetetööstuse rahvakomissari asetäitjaks. 1940–1942 oli ta Nõukogude Liidu toiduainetetööstuse rahvakomissari asetäitja. 1942–1944 töötas ta Moskva Toiduainetetööstuse Tehnoloogia Instituudi direktorina. 1944–1946 oli Podgornõi Ukraina NSV toiduainetetööstuse rahvakomissari asetäitja. 1946. aastast kuni 1950. aastani oli ta Ukraina NSV Ministrite Nõukogu alaline esindaja NSV Liidu Ministrite Nõukogu juures.
1950. aasta aprillis määrati ta ÜK(b)P Harkovi oblastikomitee esimeseks sekretäriks. 17. augustil 1953 sai ta Ukraina NSV Kommunistliku Partei Keskkomitee teiseks sekretäriks. 26. detsembrist 1957 kuni 2. juulini 1963 oli Podgornõi Ukraina NSV Kommunistliku Partei Keskkomitee esimene sekretär. 2. juunist 1963 kuni 6. detsembrini 1965 oli ta Nõukogude Liidu Kommunistliku Partei Keskkomitee sekretär.
4. maist 1960 kuni 24. maini 1977 oli ta Nõukogude Liidu Kommunistliku Partei Keskkomitee Poliitbüroo (kuni 1966. aastani Presiidiumi) liige.
9. detsembrist 1965 kuni 16. juunini 1977 oli Nikolai Podgornõi NSV Liidu Ülemnõukogu Presiidiumi esimees.
Lielmēmele mõis

Lielmēmele mõis (Lielmēmeles muiža) on mõis Lätis Nereta piirkonnas Mazzalve vallas Lielmēmeles. Saksa keeles Groß-Memelhof.
Lielmēmele mõisa omanikeks olid aastail 1515–1760 von der Roppid. Aastast 1860 kuni võõrandamiseni aastal 1920 kuulus mõis Schlippenbachide perele. Aastast 1930 asus mõisas Läti piirivalvurite väeosa. Teises maailmasõjas olid mõisa hooned kasutusel Saksa vägede staabi ja laatsaretina. Pärast sõda on mõisas olnud masina-traktorijaam, sotsiaalkeskus, pansionaat. 
Mõisa kahekorruseline peahoone rajati XIX sajandi teisel poolel. Hoonet liigendab kolmnurkne frontoon. Mõisakompleksi kuuluvad veel tall, teenijate maja, kelder, majandushoone. Ehitised on maakividest ja punastest tellistest.
Stephen King

Stephen Edwin King (sündinud 21. septembril 1947 Portlandis) on USA ulme- ja õudusulmekirjanik.
Kingi vanemad lahutasid, kui ta oli kaheaastane, ja pärast seda pole ta oma isa näinud. Kingi ema suri 1973 vähki, talle jõuti enne ette lugeda Kingi raamat "Carrie". 1980. aastatel oli King alkohoolik ja narkomaan (kasutas kokaiini, xanaxit, marihuaanat, vaaliumi). 1980. aastate lõpus suutis tarbimise lõpetada.
Paljud Stephen Kingi teosed on ka ekraniseeritud. Tema romaanidel põhinevad filmid "Roheline miil", "Shawshanki lunastus", "1408", "Carrie" ja paljud teised.
Timișoara

Transport

Linnas on käigus 11 trammiliini, 9 trolliliini ja 15 autobussiliini. Seal asub Rumeenia suuruselt teine lennujaam, Traian Vuia rahvusvaheline lennujaam.