google/wiki40b huggingface dataset:
Lhotse Middle

Lhotse Middle , ka Lhotse-Middle Summit, on mäetipp Lhotse mäel Mahalangur Himali ahelikus Himaalajas. Mäetipp asub Hiina ja Nepali piiril.
Lhotse Middle asub peatipust (8516 m) 430 m idakagu suunas.
Tipu kõrgus on 8410 m. Kuna tema topograafilne prominents on vaid 60 m, siis ta ei  klassifitseeru eraldi mäeks. Ta on Lhotse kõrvaltipp (sub-peak).
Kõigist kaheksatuhandelistest mäetippudest (sealhulgas kõrvaltipud) alistus Lhotse Middle alpinistidele viimasena.

Tipu vallutuskatsed

Tippu on üritatud vallutada alates 1997. aastast. Nurjusid tipputõusud 1997. aastal (hukkus Venemaa tugevamaid alpiniste Vladimir Baškirov),  1998. aastal (tõusti Lhotse Shari tippu ja sealt katse tipuharja kaudu liikuda Lhotse Middle'ile), 2000. aastal (katse Lhotse peatipu kaudu tõusta Lhotse Middle'ile). Veel neljaski vene alpinistide ebaõnnestunud üritus tippu jõuda – Venemaa eriolukordade ministeeriumi ekspeditsiooni tõus 2000. aasta sügisel – lõppes ühe päästja surmaga. 2001. aastal ebaõnnestusid ka Lõuna-Korea ja Hispaania ekspeditsioonide tõusukatsed.

Esmatõus

Esmatõusu tippu tegid 23. mail 2003 Venemaa ekspeditsiooni liikmed Aleksei Bolotov, Sergei Timofejev, Jevgeni Vinogradski ja Pjotr Kuznetsov. Rünnakulaagrist (V laagrist) kõrgusel 8250 m väljuti kella 8 paiku hommikul, tippu (8410 m) jõuti pärast lõunat kella kolme paiku ja tagasi rünnakulaagrisse jõuti õhtu pimenedes kella kaheksaks. Järgmise päeva õhtuks laskusid nad Lõunasadulale (IV vahelaager)
24. mail tõusid tippu sama ekspeditsiooni 3 liiget, nende seas ka Gleb Sokolov, kes on esimene alpinist, kes on tõusnud Lhotse kõigi kolme üle 8000 m kõrguse tipu otsa. 27. mail jõudsid tippu veel 2 meeskonna liiget.
John Dickson Carr

Elulugu

John Dickson sündis 1906. aastal USA-s Pennsylvanias Julia ja Wooda Nicholas Carri pojana. Tema isa oli advokaat ja demokraadist kongresmen. Hariduse omandas ta Pottstownis The Hill Schoolis (mille lõpetas 1925. aastal) ja Haverford College'is (1929). 1930. aastatel kolis Suurbritanniasse, kus temast sai viljakas kriminaalromaanide kirjutaja. Esimene romaan "Ta kõnnib öösel" ("It Walks By Night") ilmus 1930. aastal. 
Uuel kodumaal abiellus John Clarice Cleavesiga (1909–1993). Neil sündis kolm last. 1948. aastal naasis ta Ameerikasse. 
1963. aasta varakevadel tabas kirjanikku insult, mis halvas tema vasaku kehapoole. Vaatamata rängale õnnetusele jätkas kirjanik visalt ühe käega kirjutamist. John Dickson Carr suri 70-aastaselt kopsuvähki.
Ruhiorg

Ruhiorg ehk troog (inglise glacial trough) on U-kujulise ristprofiiliga liustikutekkeline org.
Ruhiorud on kunagised alpiliustike liikumisteed. Ruhiorgude suudmeosa mere poolt üleujutamise tagajärjel on tekkinud fjordid.
August Matthias Hagen

Elukäik

Sündis Põhja-Lätis Trikāta kihelkonnas Vijciemsis möldri pojana. Õppis Võnnu kreiskoolis. Õnnetuse tagajärjel jäi poisikesena ühest silmast pimedaks. 1810 saabus Tartusse, kus esialgu tegutses maalrisellina, kuid juba järgmisest aastast asus tööle Karl August Senffi graafikaateljeesse tema abilise ja eraõpilasena. 1820 siirdus Saksamaale, kus rändas ka Tiroolis ja Šveitsis, 1824 naasis kodumaale. 
Tartus asus ta tööle kunstiõpetajana. Aastast 1826 oli ta Tartu gümnaasiumi ja 1829–1832 ka tütarlastekooli joonistusõpetaja. 1837 sai Peterburi kunstiakadeemialt vabakunstniku nimetuse. 10. mail 1838 asus ta Senffi järglasena Tartu Ülikooli joonistuskooli õpetajaks, kus töötas 1851. aastani, mil jäi halvenenud nägemise tõttu pensionile. 1852–1854 reisis koos kunstnikust tütre Juliega Itaalias ja Saksamaal.

Looming

August Hageni kiindumus kuulus maastikukunstile. Temalt on säilinud Tartu ja selle ümbruse vaateid, aastast 1832 pärinevad joonistused Põhja-Läti, Karksi ja Keila-Joa maastikega, aastatel 1835–1836 joonistas ta Soome saari. Ta on maalinud ka Alpe ja Kaukaasiat. Tegi aastatel 1827–1828 ülikooli taasavamise 25. aastapäeva puhul ülikooli hooneid kujutava kuuelehelise akvatintasarja.
Tehnikatest viljeles kunstnik nii õlimaali, guašši, puulõiget, oforti kui ka seepia- ja akvatintatehnikat. Hageni isikupärane kunstiala on segatehnikas joonistused.

Isiklikku

August Matthias Hageni tütar oli kunstnik Julie Wilhelmine Hagen-Schwarz.
Kristina Petina

Kristina Petina (sündinud 30. septembril 1987 Taškendis) on Eesti pesumodell.
Ta on õppinud Tallinna 21. keskkoolis ja lõpetanud Euroülikooli sisearhitektuuri erialal. Modellindusega hakkas ta tegelema 16-aastaselt. Ta on pikka aega olnud Eesti tuntuima pesubrändi BonBon Lingerie reklaamnägu. Kodumaistest brändidest on ta esindanud rõivafirmat OTTO, ehtebrändi Expressions ja pesubutiiki Intimo. Välismaistest brändidest on ta esindanud pesubrändi Pleasure State, Sarrieri, Vivienne Westwood.
2009. aastal oli ta Playboy Eesti ajakirja juuninumbri kaanestaar, samal aastal võitis ta Playboy aasta kaunitari tiitli. Tema fotoseeria avaldati ka Bulgaaria ja Ungari Playboy ajakirjas. Tema pildid on ilmunud ajakirjades Stiil , Ledi , Avenüü 
Ta oli mängufilmis "Püha Tõnu kiusamine" kehadublant. 2011. aastal esindas ta Eestis Hiinas toimunud missivõistlustel Miss Model of the World.
Ta on osalenud paljudel moenädalatel ja moeetendustel, mille hulka kuuluvad näiteks Tallinn Fashion Week , Fashion Palace , Moët Chandon Fashion Show & Dinner Party . 2012. aastal osales ta Peterburis toimunud kuulsal moeetendusel Defile na Neve.
Paulo Coelho

Paulo Coelho (sündinud 24. augustil 1947 Rio de Janeiros) on brasiilia kirjanik.
Coelho sündis inseneri peres. Ta käis jesuiitide koolis ja tahtis juba teismelisena kirjanikuks saada. Kui ema arvas, et Coelho ei tea, mida õigupoolest kirjanikuksolemine tähendab, uuris poiss asja ja jõudis järeldusele, et kirjanik kannab alati prille ega kammi kunagi juukseid. Ühtlasi on kirjanikul kohustus jääda mõistetamatuks oma põlvkonnale.
Kui ta sai 16-aastaseks, oli Coelho endassetõmbunud ja keeldus elamast niisugust elu, nagu vanemad ja ühiskond temalt ootasid. Seetõttu saatsid vanemad ta hullumajja, kust ta põgenes 3 korda, enne kui ta sealt 20-aastaselt välja lasti. Hiljem märkis Coelho, et vanemad ei teinud seda tema karistamiseks ega hävitamiseks, vaid sellepärast, et nad ei teadnud, mida niisuguse lapsega teha, ja püüdsid teda päästa.
Vastavalt vanemate soovile astus Coelho õigusteadust õppima, aga langes juba aasta pärast koolist välja. Seejärel elas ta hipina, rännates läbi kogu Ameerika ja Lääne-Euroopa ja kuulus narkootikumide tarvitamise subkultuuri.
Pärast Brasiiliasse tagasitulekut hakkas Coelho tööle luuletajana, kirjutades sõnu kõige kuulsamatele brasiilia lauljatele, isegi Elis Reginale, Rite Leele ja Raul Seixasele. Koostöö Seixasega viis Coelho kokku satanismi ja okultismiga. Ühtlasi töötas Coelho näitleja, ajakirjaniku ja teatridirektorina, enne kui otsustas hakata kirjanikuks.
1974 vahistas Brasiiliat valitsev hunta Coelho "õõnestustöö" eest, sest huntale tundusid Coelho laulusõnad vasakpoolsete ja ohtlikena.
1986 läbis Coelho palverännaku Santiago de Compostelasse. See osutus tema elu pöördepunktiks ja teda rabas hingeline ärkamine. Sellest ajast ongi ta kirjanik.
Ta on avaldanud kolmkümmend raamatut. Kolm neist on autobiograafilised ("Palverännak: Maagi päevik", "Valküürid" ja "Alef"), aga enamik on ilukirjanduslikud, kuigi enamikul nendestki on juured kirjaniku isiklikes läbielamistes. Tema teoseid on tõlgitud 2012. aasta seisuga 71 keelde ja neid on müüdud üle 100 miljoni eksemplari. Ta on kõigi aegade suurima müügieduga Brasiilia kirjanik ja suurima müügieduga portugali keeles kirjutav kirjanik.
2004 müüdi Coelho teost "Üksteist minutit" Eestis 4000 eksemplari. See teos oli Eesti 2004. aasta bestsellerite loendis 24. kohal, sealhulgas ilukirjanduse arvestuses 10. kohal.
2006 müüdi Coelho teost "Viies mägi" Eestis 2740 eksemplari. See teos oli Eesti 2006. aasta bestsellerite loendis ilukirjanduse kategoorias 9. kohal.
François Ozon

François Ozon (sündinud 15. novembril 1967 Pariisis) on prantsuse filmirežissöör ja stsenarist. Teda peetakse üheks silmapaistvamaks prantsuse "uue" uue laine filmilavastajaks.
Kuulmekäik

Inimestel

Kuulmekäigu ülesanne on edasi juhtida helilainete võnkeid. Akustiliselt toimib väline kuulmekäik resonaatorina, mille maksimum on umbes 4 kHz.
Skomorohh

Skomorohh (vene keeles скоморох, скоморохъ, kirikuslaavi скомрaхъ) oli rändnäitleja, laulik ja pillimees, ka akrobaat, tantsija ning karude ja muude loomade dresseerija keskaegsel Venemaal. Skomorohhid esinesid tavaliselt maskides ja nende repertuaar oli sageli kahemõtteline ning frivoolne.
Õigeusu kirik suhtus skomorohhide tegevusse taunivalt ja üritas korduvalt mõjutada ilmalikku võimu neid keelustama. See siiski ei õnnestunud sajandeid, skomorohhide kunsti jälgimine oli ülikute populaarne meelelahutus juba alates Kiievi-Venemaa aegadest. Skomorohhe peeti maskide, kostüümide ja ümberkehastumiste tõttu ka nõiduse ja kurjade jõududega seotuks, osaliselt seetõttu, et maskid ja kostüümid olid mänginud olulist osa ka muistsete slaavlaste paganlikes rituaalides, osaliselt vana kristlikku päritolu uskumuse tõttu, et maskeeritud meelelahutaja on kerge saak deemonitele, sest tema kaitseingel ei suuda teda ära tunda.
Skomorohhid tegutsesid keskajast kuni 17. sajandini. Patriarh Nikoni mõjutusel allkirjastas tsaar Aleksei Mihhailovitš 1648. aastal ukaasi, millega keelas skomorohhide tegevuse Venemaal.
Deniss Urubko

Deniss Viktorovitš Urubko (vene keeles Денис Викторович Урубко; sündinud 29. juulil 1973 Nevinnomõsskis Stavropoli krais Vene NFSV-s) on vene päritolu alpinist ja treener, suurmeister alpinismis. 
Ta on tippalpinist, kes 8. mägironijana maailmas on tõusnud kõigi 14 kaheksatuhandelise tippu lisahapnikku kasutamata. Tal kulus selleks 9 aastat (2000–2009).
Urubko sai 1999. aastal Lumeleopardi aunimetuse. Tal kulus kõigi nõutud viie seitsmetuhandelise tipputõusuks kokku 42 päeva samal hooajal. See tippmark jäi püsima kuni 2016. aastani. 
Ta elas aastatel 1993–2013 Kasahstanis. 2013. aastal asus elama Rjazani, sai Venemaa kodakondsuse. Hiljem asus elama Itaaliasse, Bergamo lähedale. 2015. aastal sai Poola kodakondsuse. Aastatel 2005–2010 oli Kasahstani Vabariigi Mägi- ja Kaljuronimise Föderatsiooni president. Avaldanud mitu alpinismiteemalist raamatut.
Horace Gwynne

Elukutselisena

Gwynne poksis septembrist 1932 kuni maini 1939 elukutselisena. Ta osales kokku 44 kohtumisel, millest võitis 34 (neist 6 nokaudiga) ja kaotas 8 (neist 1 nokaudiga) kohtumist ning 2 kohtumist jäi viiki.
Akula-klassi allveelaev

Kirjeldus

Sukeldunult ulatub Typhoon klassi allveelaevade veeväljasurve 48000 tonnini, mis on suurem kui näiteks Kirov klassi ristlejal või II maailmasõja aegsel lennukikandjal-lahingulaeval. Sellesse klassi kuuluvad allveelaevad on mõõtudelt maailma suurimad.
Typhoon klassi allveelaevad on külmasõjaaegsed tippteosed. Alleveelaevad võivad jääda 120 päevaks märkamatalt vee alla, samuti on allveelaevade pardal tagatud meeskonnale mitmeid mugavusi (näit saun, bassein jne), millest muudel sõjalaevadel võib ainult unistada. 
Typhoon klassi allveelaevast on praeguseks kasutusel ainult esimene. Selleks on TK-208 Dmitri Donskoi, mida kasutatakse testimisjärgus olevate Bulava rakettide  jaoks . Typhoon klassi vahetavad välja uued 4 generatsiooni allveelaevad - Borei klass, millest kaks esimest, nende seas ka Juri Dolgoruki, on valmis ja katsetus järgus .
T. S. Elioti luuleauhind

T. S. Elioti luuleauhind (inglise keeles T. S. Eliot Prize for Poetry) on prestiižne Suurbritannia luuleauhind. Auhind antakse Luuleraamatu Ühingu (inglise keeles Poetry Book Society) poolt parimale uuele ingliskeelsele luulekogule, mis on selle aasta jooksul avaldatud Ühendkuningriigis või Iiri Vabariigis.

Ajalugu

Esimest korda anti auhind välja 1993. aastal asutajapoeedi Thomas Stearns Elioti auks, tähistamaks Luuleraamatu Ühingu 40. aastapäeva. Auhinna asutamisest saati on auhinnaraha välja pannud T. S. Elioti lesk, proua Valerie Eliot. Pikka aega oli preemia suuruseks 15 000 naelsterlingit, kusjuures ka kõik lühinimekirja jõudnud said 1000 naela. 2015. aastal, tähistamaks T. S. Elioti 50. surma-aastapäeva, suurendati võitja auhinnafondi 20 000 naelani.
2016. aastal läks Luuleraamatu Ühing, selle liikmeskond ja raamatuklubi kirjastuse Inpress Ltd. toetuse alla. T. S. Elioti luuleauhinna väljaandmist toetab ja korraldab sestpeale T.S. Elioti fond (T. S. Eliot Foundation).
2017. aastal, kui auhinna esimesest väljaandmisest täitus 25 aastat, suurendati taas auhinnafondi. Võitja saab tänapäeval 25 000 naelsterlingit ja lühinimekirja jõudnud luuletajad igaüks 1500 naela. T. S. Elioti luuleauhind on seega Ühendkuningriigi kõige suurema auhinnafondiga tunnustus luule eest.

Nomineerimise kord

Ühing valib kord kvartalis luulekogu, mille jagab oma liikmetele. Need neli teost koos kuue muu luulekoguga moodustavadki iga-aastase lühinimekirja, mis avaldatakse oktoobris. Õhtul enne auhinna väljakuulutamist toimub luule avalik ettelugemine kandideerivate autorite poolt. 2011. aastal osales sellel sündmusel 2000 inimest. Auhinna üle otsustab hinnatud luuletajatest koosnev žürii ning võitja kuulutatakse välja (järgneva aasta) jaanuari alguses.
Uudisteagentuur

Uudisteagentuur on asutus, mis hangib ja vahendab uudiseid. Uudiste vahendamine on tasuline ja vahendatakse näiteks ajalehtedele, ajakirjadele, raadio- ja televisiooniettevõtetele.
Maailmas on palju agentuure, ent ülekaalukalt kõige tähtsamad on kolm globaalse haardega agentuuri: Agence France-Presse (AFP), Associated Press (AP) ja Reuters. Neil kolmel agentuuril on igaühel bürood paljudes maailma riikides.

Eesti uudisteagentuurid

Eestis tegutses enne Teist maailmasõda Eesti Teadeteagentuur. 
Tänapäeval tegutseb Eestis teiste seas Baltic News Service.
Fosforiit

Fosforiit on kivim, mis sisaldab suures koguses fosforit.
Enamasti on tegemist settekivimiga, ning kivimiks peetakse seda reeglina siis, kui selle P₂O₅ sisaldus on üle 15–20%.
Fosforiidilademed on tekkinud enamasti organismide mere põhja settinud jäänustest. Näiteks Eesti fosforiit on tekkinud lingulaatide kodadest. Lingulaadid olid lukuta brahhiopoodid, kes ehitavad oma koja apatiidist. Need olid karbisarnased loomad, kes elasid madalas šelfimeres.
Fosforiit on tähtis maavara, mida leidub ka Eestis. Eestis seda enam ei kaevandata, kuna fosforiidiuuringud ja -kaevandamine oleksid Eesti põhjaveele ja loodusele ohtlikud.
Juhan Toomaspoeg

Juhan Toomaspoeg (12. aprill 1917 – 9. märts 1997) oli Tallinna Polütehnilise Instituudi majandusteaduskonna dekaan aastatel 1962–1984.

Isiklikku

Juhan Toomaspoja abikaasa oli tõlkija Aino Toomaspoeg. Nende poeg Laur Toomaspoeg on psühhiaater. Ka rema pojapoja nimi on Juhan Toomapoeg.
Ta on maetud Rahumäe kalmistule.
Kärevere mõis (Türi)

Kärevere mõis (saksa keeles Kerrefer) oli rüütlimõis Türi kihelkonnas Järvamaal.
Mõis rajati 1797 Oisu mõisast eraldatud alast.
Jaan Eigo

Jaan Eigo (31. oktoober 1866 Vana-Võidu vald, Viljandimaa – 30. oktoober 1946 Viljandi) oli eesti põllumees, poliitik ja omavalitsustegelane.
Kuulus Põllumeestekogude liikmena I Riigikogu ja alates 8. oktoobrist 1923 (Hans Sootsi asemel) II Riigikogu koosseisu.
Kookosõli

Päritolu

Kookosõli omadused avastati 15. sajandil Indias. Seda kasutasid rikkad naised juuste ja küünte ilu eest hoolitsemiseks. Seda kasutati haavade raviks. Seda õli kasutati ka riitustes. Kookosõli oli väga kallis. Seda õli hakati viima Hiinasse, hiljem levis see kaup mujal Aasias. 1600. aastal, kui Inglismaa kuninganna oli Elizabeth I, tulid kookosõli ning muud sellised kaubad nagu maitseained ja imetabased kangad Euroopasse. Praegu on kookosõli naiste hulgas väga populaarne. Sellest õlist tehakse juukse- ja küünemaske. Ka see õli on orgaaniline ja looduslik.

Tootmine

Kookospähklid kasvavad 6–12 tükki koos ja iga kuu järel hakkab üks uus grupp juurde kasvama. See tähendab, et aasta jooksul kasvatab üks kookospalm 100–120 kookospähklit. Iga kookospähkel vajab valmimiseks 12 kuud. Õli on tehtud kookospähkli viljalihast, mis on mahe pähkli osa. Praegu on palju viise kookosõli moodustamiseks. Seda viisi kasutavad inimesed Filipiinidel, kus on soe ja märg kliima. Esiteks hangitakse kookospähkli viljaliha, seda jahvatatakse ja kuivatatakse 2,5 tunni jooksul temperatuuril umbes 40–45 °C. Pärast õli lihtsalt niristatakse kuivatatud pähkli viljalihast välja. Selle viisi eelis on lihtsus, kiirus ja odavus.
Ka mõned inimesed lihtsalt raiuvad kookospähkli viljaliha ning pressivad sellest välja mahla ja õli. Selle viisi eelis on see, et kookosõli hoiab kõik kasulikud ained ja nad ei kao kuivatisega. Õli, mis on tehtud sel viisil, on kallim ja tervisele kasulikum.

Kosmeetika

Kookosõli on hea niisutaja, seepärast kasutatakse seda huulepalsami, meigieemaldi, juuksepalsami või lihtsalt näokreemina. See õli on ka suurepärane massaažiõli, hambapasta, deodorant ja päikesekaitsekreem . Kookosõlis on suur E-vitamiini sisaldus, see on oluline juuste ja naha tervisele . Mõned käsitöömeistrid teevad sellest seepi, mis tuleb välja väga mahe ja lõhnav.

Kokandus ja kodundus

Kookosõli võib kasutada igapäevaselt nt salatikastmes, tee või kohvi magustamiseks ja vannitoa puhastamiseks. Kookosõli annab helendust nahatoodetele, puhastab metallesemeid ja vähendab sääsepiste kihku. Kookosõli lisatakse küpsiste, pirukate ja kuklite küpsetamisel.
Vesiehitus

Vesiehitus on ehitustegevus, mis hõlmab vesiehitiste rajamist veekogudesse.
Rosemarie Ackermann

Rosemarie Ackermann (sündinud 4. aprillil 1952 Saksimaal Lohsa vallas; sünninimi Rosemarie Witschas) on Saksamaa (Saksa DV) kergejõustiklane (kõrgushüppaja).
Tadžikistani vabariikliku alluvusega rajoonid

Tadžikistani vabariikliku alluvusega rajoonid (tadžiki Ноҳияҳои тобеи Ҷумҳурии) on vilajettideks jaotamata territoorium Tadžikistani keskosas. Kuni aastani 2002 kandis see nime  Karategin.
Pindala 28 700 km².
Rahvaarv on 1 606 900 (2006).
Toimi Kankaanniemi

Isiklikku

Toimi Kankaanniemi on abielus, kahe poja ja ühe tütre isa ning nelja lapselapse vanaisa.
Virokiinid

Virokiinid ehk viiruste tsütokiinid (inglise keeles virokines) on mitmete viiruste poolt kodeeritud valgud mis konkureerivad peremeesorganismi tsütokiinide (immuunsüsteem) või kemokiinidega. Virokiinid põhjustavad, mitmeid signaaliradu kasutades, peremeesorganismi immunosupressiooni ja toimivad immuunvastus(t)e inhibiitoritena, kas konkureerides retseptoritega, häirides tsütokiini vabastamist või sünteesi või kasutades samu geenikombinatsioone jms.
Virokiinid loetakse virulentsusfaktorite hulka ja nad on väga võimsad immunomodulaatorid.
Virokiinide liigitus ja nomenklatuur pole paigas, virokiinide suure homoloogia tõttu näiteks inimese rakkude poolt eritatud tsütokiinidega kannavad mitmed neist nimetusi milles on ühendatud viiruse lühend ja vastava tsütokiini märgis.
Käesoleval ajal teatake, et inimese IL-10- sarnast viiraalset IL-10-t (vIL-10) kodeerivad kõik herpesviirused (sh inimese tsütomegaloviirus (HCMV) ja Epsteini-Barri viirus (EBV- poolt sünteesitav BCRF1, hiljem CSIF- tsütokiini sünteesi inhibeeriv faktor cytokine synthesis inhibitory factor).  Epsteini-Barri viiruse IL-10 (ebvIL-10) avaldab immunosupressiivset toimet inhibeerides inimestel T-rakkude ja NK-rakkude paljunemist, makrofaagide deaktiveerimist kuid soodustasid B-rakkude paljunemist ja diferentseerumist seda tõenäoliselt selleks et segamatult paljuneda.
Termini 'virokiinid' võttis 1988. aastal kasutusele Dr Bernard Moss.
Lõunakaar (ajakiri)

Lõunakaar (täispealkirjaga Lõunakaar : Aafrika eestlaste bülletään) oli 1957-1959 Lõuna-Aafrika Vabariigis Johannesburgis (nr 1) ja seejärel Kaplinnas ilmunud väliseesti ajakiri (bülletään). Ajakirja toimetasid K. Kadak, E. Määr, E. Veskimeister ja E. Villberg.
Giuseppe Perverdi big band

Ajalugu

Giuseppe Perverdi big band alustas kvartetina ning andis esimese kontserdi 2005. aasta 1. aprillil Hiiumaal, seda kuupäeva loetakse ka bändi sünnipäevaks. 28. jaanuarist 3. veebruarini 2008 oli lugu “Poisid seenele” Raadio 2 nädala demo. 2008. aastal kogus GPbb tuntust Noortebändi võistluse finaali jõudes. Ansambli viis demovoorust edasi nende venekeelne lugu “Telefon”, tegemist on vene klassikalise luuletusega, mis on bändi visiooni järgi ümber tehtud. 
2009. aasta 1. mail avaldas bänd oma esimese kauamängiva "Töö", mis nimetati 2009. aasta juunis Eesti Ekspressi nädala albumiks. 2009 detsembris ilmus 3pea poolt kogumik nimega "Eesti Pops", mille 8. lugu on Giuseppe Perverdi big bandi "Maanteepiraadid". Ohtralt kõmu tekitanud video loole "Hoidke Eemale", mis kogus juba esimesel päeval YouTube'is enam kui 3000 klõpsamist, eemaldati nimetatud keskkonnast loetud tundide jooksul, kuna sisaldas suguakti arbuusiga. 2010. aastal jõudis GPbb Jägermeister Rock Liiga poolfinaali ning tähistas oma 5. aastapäeva. 2011. aasta suve lõpul andis ansambel välja teise täispika albumi "Emaga voodis", mille esimene singel "Nils Holgersson" on kevadest saadaval bändi kodulehel ka tasuta allalaadimiseks. Augustis 2014 avaldatud kolmas album "Pede Rass" ilmus tasuta allalaadimiseks bändi kodulehelt.
Tantsuõpetaja

Tantsuõpetaja on õpetaja, kes annab tantsutunde.   
Eesmärk on toetada õpilase arengut teoreetilise ja praktilise õppe kaudu, mis haarab nii vaimu kui ka keha. 
Tantsuõpetajad töötavad peamiselt üldhariduskoolides, huvikoolides, tantsukoolides ja tantsustuudiotes. Veel näiteks lasteaedades, repetiitoritena teatrites, treeneritena, koreograafidena, tantsijatena või seltskonnatantsude õpetajatena mitmesugustel üritustel.

Ajalugu

Renessansiaja õukonnas võis olla tantsumeistriks näiteks kohalik muusik. Meistrid sõitsid linnast linna või jäid pikemaks ajaks ühe koha peale. Tantsuõpetaja palkaja oli tavaliselt kuningas, kuninganna või keegi, kes sai lubada meistrit pikemaajaliselt. Meister õpetas tantsusamme ning ka õiget kehahoiakut.
Alates 20. sajandi algusest on tantsu õpetatud üldhariduskoolides kehalise kasvatuse tundides. Enamasti keskendus õpetus rahvatantsule, seltskonnatantsule või esteetilisele tantsule, kuna need žanrid olid kehalise kasvatuse õpetajatele tuttavad. 20. sajandi lõpus hakati tantsu määratlema eraldi kehalisest kasvatusest ja pigem käsitlema kunstialana. 
Eesti üldhariduskoolide kehalise kasvatuse ainekavas on tantsutunde tavaliselt üks kord nädalas. Konkreetsetele tantsudele ja tantsusammudele lisaks annab õpetaja õpilastele teadmisi erinevate tantsustiilide ning Eesti tantsupidude ja tantsukultuuri traditsioonide kohta.

Tantsuõpetaja tegevuse lühikirjeldus

Tantsuõpetaja abiga omandab õpilane teadmisi keha arengu seaduspärasustest ja liikumisviiside mitmekesisusest. Eesti ja maailma tantsukultuure tutvustades arendab tantsuõpetaja õpilase silmaringi ja sotsiaalkultuurilisi väärtushinnanguid. 
Tantsuõpetaja ühitab tunnis nii kehalise eneseväljenduse, kunstiloome, kõne, muusika, rütmi kui ka mängu. Tantsu kaudu arendab õpetaja õpilase isikupära, oskusi tegutseda üksi ja koos, suhtlemis- ja koostöövõimet, ühtekuuluvustunnet ja sallivust.

Gerd Neggo stipendium

Alates 2011. aastat annab Eesti Tantsukunsti ja Tantsuhariduse Liit välja tantsija, tantsulavastaja ja pedagoog Gerd Neggo nimelise tantsuõpetaja stipendiumi. Stipendiumi peamine eesmärk on tunnustada oma tööle pühendunud Eestis töötavat tantsuõpetajat.