google/wiki40b huggingface dataset:
Airest

Airest alates 2012

Alates 2012. aastast on Airest spetsialiseerunud kaubaveole. Lepingupartneriteks on üle maailma tegutsevad transpordi- ja logistikafirmad nagu UPS, TNT ja Lufthansa Cargo tütarettevõte time:matters. 
2013. aasta juuliks on Airest sõlminud välislepinguid mahus 6,1 miljonit eurot, mis on orienteeritud 100-protsendiliselt ekspordile.
Tegutsetakse Lennuameti poolt 2012. aastal välja antud sertifikaadi alusel; kolmetäheline tähis: AEG; Telephony tähis: AIREST CARGO; Sitatex aadress: XH-TLL-AE (tüüp B: TLLAEXH).
2012. aasta lõpus avaldati ettevõtte uus imago ja koduleht.
11. juulil 2013 kinnitati Lennuametis AIREST'ile EASA osa 145 hooldusorganisatsiooni sertifikaat. AIREST hooldusorganisatsiooni (AIREST Technical Support) töövaldkond on SAAB 340 liini hooldus kuni 800FH (kaasa arvatud). Tallinna jaam hakkas tööle alates 1. augustist 2013.
2014 septembris sõlmis Airest lepingu viienda SAAB 340 ostuks. Lennuk registrinumbriga ES-LSE ja hüüdnimega Echo suundus lendama Ungari ja Rumeenia vahel.
2015. aasta algul täiendati lennukiparki kuuenda SAAB 340 lennukiga, mille soetamist aitas rahastada KredEx.
15. septembri 2014 seisuga lendab Airest 14 sihtkohta ja omab 4 hooldusjaama.
Airesti lennukid on aktiivsed järgmistes Euroopa linnades: Arad, Baden-Baden, Billund, Budapest, Cluj-Napoca, Göteborg, Helsingi, Jönköping, Malmö, Stavanger, Stockholm, Tampere, Tallinn ja Turu.
31. augustil 2015 teavitas Airest uue brändi algatamisest nimega FLYEST, mille tegevuseks on reisijate tellimuslendude teenuse innoveerimine ja ka sise- ning rahvusvaheliste lendude pakkumine. Esimene FLYEST brändi all opereeriv lennuk SAAB 340 koodiga ES-LSF alustas sama päev ka tellimuslende Eesti rahvuslikule lennufirmale Estonian Air liinidel Stockholm - Tallinn - Peterburi.
Kroodi org

Kroodi org on Maardu linnas asuv (tehislik) sälkorg, mis tekkis 19. sajandi lõpul. Praegu voolab orus Kroodi oja.
Aastal 1893 ehitati Maardu mõisniku tahtel Maardu järve väljavoolu (Kroodi oja) juurde vesiväravatega pais. Aastal 1894 vesiväravad avanesid ja järvest välja voolanud vesi uuristas umbes 2 km pikkuse ja umbes 10 m sügavuse sälkoru. Aastal 1939 pais ja ühtlasi ka tühjaks jooksnud Maardu järv taastati.
Robert Raid

Robert Raid (sündinud Maxim Sklowsky, adopteeritud Maxim Hammer, eestistatud 1939 Maksim Haamer, 22. oktoober/4. november 1915 Jaroslavl – 8. aprill 1978 Neustadt) oli eesti kirjanik.
Emil Hegle Svendsen

Emil Hegle Svendsen (sündinud 12. juulil 1985 Trondheimis) on Norra laskesuusataja, neljakordne olümpiavõitja ja üheteistkordne maailmameister (2008, 2009, 2011, 2012 ja 2013).
Svendsen tuli maailmameistriks juunioride maailmameistrivõistlustel tagaajamisvõitluses ja teatevõistluses Prantsusmaal 2004. aastal ning normaaldistantsil ja sprindivõistluses Kontiolahtis 2005. Lisaks sai ta hõbemedali tagaajamisvõistluses 2005. aastal ning pronksmedali normaaldistantsil ja tagaajamisvõistluses Poolas 2003. aastal. 
Täiskasvanute tippvõistlusel Svensen debüteeris 2006. aasta olümpiamängudel Torinos, kus ta 15 km ühisstardiga sõidus sai kuuenda koha. 2007. aasta maailmameistrivõistlustel Anterselvas sõitis ta Norra segateatevõistluse meeskonnas kolmandas vahetuses, kes sai pronksmedali.
Svensen tuli 2008. aasta MM-il Östersundis 20 km eraldistardiga sõidus maailmameistriks, kuigi sai esimesel püstiasendis laskmisel ühe trahviminuti. Vahe Norrale kaksikvõidu kindlustanud Ole Einar Bjørndaleniga oli finišis üle poole minuti.
Maailmakarikavõistlustel sai ta esimese poodiumikoha 10 km sprindivõistluses 13. jaanuaril 2007 Ruhpoldingis, kui oli kolmas. Esimese etapivõiduni jõudis ta normaaldistantsil (20 km eraldistardiga sõit) 13. detsembril 2007 Pokljukas.
Rebaseurg

"Rebaseurg" oli Tallinnas tegutsenud keldribaar. Baar asus 1875. aastal ehitatud Du Nord'i nimelises hoones aadressil Rataskaevu 5. Baar suleti 1990ndate algul.
Kabala valla vapp

Kabala valla vapp oli Järva maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Kabala valla vapp.

Vapi kirjeldus

Horisontaalselt poolitatud kilbi ülemisel, kuldsel väljal kolm rohelist kuuske ja alumisel, rohelisel väljal kuldne viljapea.
Dirty On The Dancefloor

Dirty On The Dancefloor on Jana Kase singel.
Florida poolsaar

Florida poolsaar on poolsaar Põhja-Ameerika kaguosas Ameerika Ühendriikides. 
Seda ümbritsevad läänest Mehhiko laht ja idast Atlandi ookean. Florida laht eraldab seda Florida Keysi saarestikust. Kogu Florida poolsaar jääb Florida osariigi koosseisu. Tema pikkus on umbes 610 km ja keskmine laius on umbes 200 km, pindala on 155 000 km². Poolsaare lõunapoolseim punkt on Sable'i neem. Poolsaare idaosas asub Canaverali neem, kus asuvad John F. Kennedy kosmosekeskus ja Cape Canaverali õhujõudude baas.
Poolsaarele andis nime "La Florida", mis hispaania keeles tähendab "Lillede maa", Hispaania maadeavastaja Juan Ponce de León 1513. aastal, kui ta külastas seda esimest korda.
Suurim järv on Okeechobee järv.
Florida poolsaare lõunapoolseimat punkti peetakse Bermuda kolmnurga üheks nurgaks.
Tsentrifuug

Tsentrifuug on tsentrifugaaljõu tekitamise seade mittehomogeense süsteemi komponentide lahutamiseks tsentrifuugimise meetodil. Tsentrifuugi oluline osa on kiiresti pöörlev rootor, millesse asetatakse uuritav või töödeldav aine. Pöörlemiskiirusest sõltuvalt tekib rootoris tsentrifugaaljõu väli, mis ületab raskusjõudu 300–10⁶ korda. Kui nende jõudude suhe on suurem kui 10⁵, siis nimetatakse seadet ultratsentrifuugiks.
Voose lahingu mälestussammas

Vabadussõja Voose lahingu mälestussammas on Harju maakonnas Anija vallas Voose külas Vabadussõja Voose lahingut meenutav mälestussammas. Sammas on arvele võetud ajaloomälestisena.
Sammas avati 20. juulil 1930. Samba autor oli vabakunstnik R. Sõrmus. Samba hävitamise aeg ei ole teada. Sammas taasavati Voose küla päeva raames 24. augustil 1991.
Baltic Tremolo

Baltic Tremolo on Eesti, Läti ja Leedu akordioniste ühendav orkester.
Praegust nime kannab Baltic Tremolo 2009. aastast, selle eelkäijaks oli 2001. aastal Pärnus loodud kollektiiv Noored Akordionistid, mida juhendas akordionist Venda Tammann. Orkestri dirigendid on Eestis Valdo Värk, Lätis Viktor Nikandrov ja Leedus Maryte Markevičiene.
Akordioniorkester on muude auhindade seas pälvinud peaauhinna Itaalias Lanciano linnas 25.–29. oktoobril 2012 toimunud rahvusvahelisel festivalil "Citta di Lanciano".
Pehme õigus

"Pehme õigus" (inglise keeles soft law) on õiguslikult mittesiduvate õigusinstrumentide kohta kasutatav termin, mida sageli kasutatakse nn "kõva õiguse" (hard law, õiguslikult siduvad kohustused ja vastutus) vastandmõistena.  Väljendit kasutatakse sageli Euroopa Liidu seadusjõudu mitteomavate nn poolõigusaktide kohta (juhised, soovitused, arvamused jne).
"Pehmele õigusele" on rajatud näiteks liikmesriikide vabatahtlikule koostööle tuginev "avatud kooskõlastusmeetod" (inglise keeles Open method of coordination).
Sierabranka

Ajalugu

Serabrankat on esmakordselt mainitud aastal 1551. Algselt kandis see nime Srebny Łoh. XIX sajandil hakkas see kandma nime Srebnyja Młyny ja kujunes linnarahva puhkepiirkonnaks. Tänapäevase nime sai piirkond seoses Moskva-Bresti raudtee ja Liibavi-Romno raudtee rajamisega. Aastal 1895 rajati sinna malmivalutehas, mille juurde tekkisid Serabranka tänav ja Serabranka põiktänav. Tänapäevase linnaosa ehitustööd algasid XX sajandi seitsmekümnendatel aastatel. 
Aastal 2008 koostati plaan linnaosa korterelamute tsooni laiendamiseks ja sealsete eramajade lammutamiseks.
Juhan Vilbaste

Juhan Vilbaste (3. aprill 1924 Tartu – 20. oktoober 1985 Tartu) oli eesti zooloog (entomoloog).
Aastatel 1932–1936 õppis Tartu Pedagoogiumi Harjutuskoolis, 1936–1941 Tallinna Gustav Adolfi Progümnaasiumis, 1941–1943 Gustav Adolfi Gümnaasiumis. 1943–1944 töötas kaardistusametnikuna Tööstuslike Uurimiste Instituudi geoloogia osakonnas.
1944 veebruaris läks vabatahtlikuna Soome armeesse, teenis 200. jalaväerügemendis ja osales tõrjelahinguis Karjala kannasel. 1944 juunis langes vangi ja viibis sõjavangis 1945 oktoobrini. 1946. aastal asus tööle Eesti NSV Riiklikus Loodusteaduste Muuseumis.
Aastatel 1946–1951 õppis Tartu Riikliku Ülikooli bioloogiaosakonnas, lõpetas ülikooli bioloog-entomoloogi kutsega. 1958. aastal kaitses bioloogiakandidaadi kraadi väitekirjaga "Eesti madalsoode tsikaadiliste faunast".
1947–1985 töötas ta Eesti NSV Teaduste Akadeemia Zooloogia ja Botaanika Instituudis, algul laborandina, 1966. aastast surmani vanemteadurina.
Teda on peetud üheks maailma parimaks spetsialistiks tirtide alal. Ta koostas ülevaate nii Eesti kui Põhja-Euraasia tirtidest, kirjeldas teadusele 173 uut tirdiliiki. Rühma Cicada (tsikaadilised) eestikeelne teaduslik nimetus "tirdid" on Juhan Vilbaste pandud, see vastab eesti rahvapärasele nimetusele paljude sama rühma esindajate kohta. Kirjutas viis monograafiat Altai (1965), Primorje (1968), Eesti (1971), Tuva (1980) ja Kamtšatka (1980) tirtidest.
Ta uuris ka limuseid, hulkjalgseid ja liblikaid.
Aastatel 1971–1974 oli ta Eesti NSV Teaduste Akadeemia Looduskaitse Komisjoni liige.
Ta on maetud Tartu Vana-Jaani kalmistule.

Isiklikku

Tema isa oli Gustav Vilbaste. Tema abikaasa oli Asta Vilbaste ja poeg oli Kaarel Vilbaste.
Päikesepurse

A- ja B-klassi päikesepursked

A- ja B-klass on päikesepursete madalaim klass. Nad on väga levinud ja mitte väga huvitavad. Taustvoog (kiirguse hulk, kui pursked puuduvad) on päikese suurema aktiivsuse perioodil B-vahemikus ja A-vahemikus, kui on päikese aktiivsuse madalaim periood.

C-klassi päikesepursked

C-klassi päikesepursked on väikesed pursked, millel on Maa jaoks vähe mõju. Ainult C-klassi päikesepursked, mis on pika kestusega, võivad tekitada krooniaine massi väljavoolu, kuid need on tavaliselt aeglased, nõrgad ja põhjustavad siin Maa peal olulist geomagnetilist häiret. Taustavoog (kiirguse hulk, kui pursked puuduvad) võib olla madalamas C-klassi vahemikus, kui maa poole asuval päikeseketta asub keeruline päikeseplekkide piirkond.

M-klassi päikesepursked

M-klassi päikesepurse on see, mida me nimetame keskmise suurusega purskeks. Nad põhjustavad väikeseid (R1) kuni mõõdukaid (R2) raadiohäireid Maa päevavalguse poolel. Mõned eruptiivsed M-klassi päikesepursked võivad põhjustada päikesekiirguse torme. Tugevad, pikaajalised M-klassi päikesepursked on tõenäoliselt kandidaadid krooniaine massilise väljavoolu põhjustajateks. Kui päikesepurse toimub maa poole asuva päikeseketta keskpunkti lähedal ja toimub meie planeedi suunaline krooniaine massiline  väljavool, on suur tõenäosus, et sellest tulenev geomagnetiline torm on piisavalt tugev, et põhjustada virmaliste nähtavust keskmistel laiuskraadidel, see on ka sealhulgas Eestis..

X-klassi päikesepursked

X-klassi päikesepursked on neist kõige suuremad ja tugevad. Sellise suurusega päikesepurskeid tekib keskmiselt umbes 10 korda aastas ja nad on päikese maksimaalse aktiivsuse  ajal tavalisemad kui päikese minimaalse aktiivsuse perioodil. Päikese päevavalguse ajal tekivad päikesepurske ajal tugevad ja äärmuslikud (R3–R5) raadiohäired. Kui päikeseenergia on eruptiivne ja toimub Maa poolse päikeseketta keskpunkti lähedal, võib see põhjustada tugeva ja kauakestva päikesekiirguse tormi ning vabastada olulise krooniaine massiline  väljavoolu, mis võib põhjustada tõsiseid (G4)  või äärmuslikke (G5) magnetorme maapinnal. Sellega kaasnevad tugevad virmalised öö taevas, mis levivad üle kogu keskmiste laiuskraadide.
Niisiis, mis on üle X9? X-klass jätkub pärast X9-t uue numbri saamisega ja neid päikese purskeid nimetatakse sageli "super X-klassi" päikesepurskeks. Päikesepursked, mis jõuavad X10 klassi või ületavad seda, on siiski väga haruldased ja esinevad ainult paar korda ühe päikese aktiivsustsükkli ajal (u 11 aasta jooksul). Tegelikult on hea, et need võimsad päikesepursked ei esine nii tihti, sest tagajärjed Maale võivad olla tõsised. On teada, et selliste päikesepursete abil käivitatavad krooniaine massiline  väljavoolud võivad tekitada probleeme meie kaasaegsele tehnoloogiale nagu satelliidid ja elektriliinid.
Eduard Friedrich Heinrich Steinwand

Eduard Friedrich Heinrich Steinwand (9. juuli 1890 Odessa – 17. veebruar 1960 Erlangen) oli baltisaksa päritolu Eesti ja saksa teoloog ning vaimulik
Õppis aastatel 1908–1912 Tartus Zeddelmanni gümnaasiumis. Tartu Ülikoolis õppis ta 1908–1912 arstiteadust, 1913–1917 usuteadust. Oli prooviaastal Hochheimis (asus Tauria kubermangus Krimmis, Perekopi kreisis), konsistooriumieksamid sooritas Molotschnas (asus Tauria kubermangus, Aasovi mere ääres, praeguse administratiivjaotuse järgi Zaporižžja oblastis). Ordineeriti õpetajaks 3. novembril 1918 Molotschnas.
Oli aastatel 1918–1919 pastor ja koolidirektor Eugenfeldis (Melitopoli kreisis, Tauria kubermangus), 1919–1925 oli koolidirektor Neusatzis (Krimmis). Aastatel 1925–1938 oli õpetaja Tartus Walteri Eragümnaasiumis. Aastatel 1931–1939 oli Tartu Lutheri erainstituudi dotsent, samuti tegutses ta aastatel 1927–1939 organisatsioonis "Baltische Russlandarbeit" (koos Oskar Albert Schabertiga) Samuti oli ta Eestis olles Saksa praostkonna vikaarõpetaja.
Lahkus aastal 1939 Saksamaale. Oli aastatel 1940–1950 Hannoveri Markuse koguduse õpetaja, olles aastatel 1941–1950 Hannoveri Maakiriku Katehheesise Ameti pealik. Aastatel 1950–1958 oli Erlangeni Ülikoolis praktilise usuteaduse ja kristliku idateoloogia professoriks.
Ferdinand Magnus Masing

Ferdinand Magnus Masing (15. aprill 1815 Tallinn – 8. november 1887 Jämaja) oli Eesti vaimulik.
Õppis aastatel 1831–1836 Tallinna kubermangugümnaasiumis. Tartu Ülikoolis usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1836–1840. Töötas aastatel 1841–1842 koduõpetajana Viimsis. Ordineeriti õpetajaks 12. augustil 1842 Tallinnas.
Oli aastatel 1842–1851 pastoriks Osinovkas, Samara kubermangus. Aastatel 1851–1887 Jämaja Kolmainu koguduse õpetaja, hooldades aastatel 1875–1887 Anseküla Maarja kogudust.

Isiklikku

Tema vend Carl Johannes Masing oli Mustjala Anna koguduse ja Peterburi Mihkli koguduse õpetaja.
Adjanina

Adjanina on maanina Saare maakonnas Muhu vallas Muhu saare lõunaosas. Nina idarannikul asub Lõunaranna sadam.
Nina tipu koordinaadid on 58° 32′ N, 23° 18′ E.
Rudolf Säre

Isiklikku

Tema tütar Helju Vasar (1930–2013) oli psühhiaater, väimees Elmar Vasar oli Tartu Ülikooli füsioloogiaprofessor. Tütrepoeg Eero Vasar on Tartu Ülikooli füsioloogiaprofessor, detsembrist 2010 Eesti Teaduste Akadeemia liige, tütrepoeg Veiko Vasar oli Tartu Ülikooli psühhiaatriaprofessor, tütrepoeg Olavi Vasar on veresoontekirurg.
Julianne Moore

Isiklikku

Aastail 1986–1995 oli abielus John Gould Rubiniga. 2003. aastal abiellus Julianne endast 10 aastat noorema produtsendi ja lavastaja Bart Freundlichiga, kellega tal oli juba enne abiellumist kaks last: poeg Cal (sündinud 4. detsembril 1997) ja tütar Liv Helen (sündinud 11. aprillil 2002).
Stantoni maakond

Ajalugu

Stantoni maakond moodustati 1865. aastal. Maakond sai nime USA poliitiku Edwin McMasters Stantoni järgi.
Jaavakeelne Vikipeedia

Jaavakeelne Vikipeedia (jaava keeles Wikipedia basa Jawa) on on Vikipeedia jaavakeelne versioon.
Jaavakeelne Vikipeedia sai alguse 8. märtsil 2004.
Seal on 56474 artiklit, millega see on artiklite arvult 85. keeleversioon.
Jaume Duch

Jaume Duch Guillot (sündinud 4. veebruaril 1962 Barcelonas) on Euroopa Parlamendi pressiesindaja alates 2006. aasta juulist, hariduselt jurist.  
Euroopa Parlamendi pressiesindaja Duch Guillot vastab meediapäringutele, peamiselt Brüsselis akrediteeritud ajakirjanike omadele. Teemad puudutavad valdavalt Euroopa Parlamenti kui institutsiooni. Samuti juhib pressiesindaja regulaarselt pressikonverentse täiskogu istungite ajal ning toetab parlamendi presidenti tema meediasuhetes. 
Duch Guillot on samuti meediadirektoraadi direktor parlamendi administratsiooni kommunikatsiooni peadirektoraadis, millesse kuulub veel pressiteenistus, veebikommunikatsiooni osakond, audiovisuaalne teenistus ja parlamendi veebitelevisioon europarltv. 
Enne pressiesindajaks ja direktoriks saamist oli Duch Guillot pressisaali juht (1999–2006) ning Euroopa Parlamendi presidendi José María Gil-Roblese isiklik pressinõunik. Oma karjääri parlamendi ametnikuna alustas ta 1990. aastal. 
Duch Guillot  räägib hispaania, katalaani, prantsuse, inglise ja itaalia keelt. Ta on abielus ja tal on kolm last ning ta elab Brüsselis. Ta on avaldanud mitmeid artikleid seoses Euroopa Liidu ja kommunikatsiooniga.
Kuressaare vapp

Kuressaare vapp on Saare maakonnas asuva Eesti linna Kuressaare vapp.
Vapp on kinnitatud juunis 1992.
Vapi kavandi autoriks on Endla Tuutma.

Vapi kirjeldus

Linna vapiks on sinisel kilbil asuv kahe torniga hõbedane loss, mille parempoolsel tornil on tuulelipuga kuldne teravatipuline kiiver. Lossi väravas langevõre all seisab hõbedane vasakule vaatav nimbusega kotkas. Vapi kilbil on lint tähtedega I. P. E. V. (esitähed Johannese evangeeliumi esimesest lausest: "In principo erat verbum - Alguses oli sõna").
Kuressaare vapi sinine toon Pantone värvitabeli järgi on 285C ning CMYK värvides C91%, M43%, Y0%, K0%.
1940. aastal ette valmistatud Vabariigi Presidendi otsuse kavandis on Kuressaare vapi kirjeldus: Kuressaare linna vapiks kilbi sinisel väljal hõbedane lossikivisein torniga kummalgui flangil. Parempoolne torn on kant kuldse koonusekujulise katusega, mille tipul kuldne lipp. Vasakpoolne torn on lahtise sakmelise äärega. Lossi lahtises väravas asetseb ülestõstetud kuldne langevõre ja selle all hõbedane kotkas, kuldsel lindil, millel tähed "I.P.E.V." (algustähed Johannese evangeeliumi I peatükist, ladinakeelses tekstis "In principio erat verbum").

Põhjendus

Kuressaarele Magnuse poolt linnaõiguse andmise puhul 1563. aastal linnale antud esimese vapi kirjeldus pole säilinud. Sellel, kuni 1944. aastani kasutatud vapil oli kujutatud piiskopkonna kaitsepühaku evangelist Johannese kotkast lossivärava all. 19. sajandil väideti linna eestikeelsele nimele tuginedes mõnede autorite poolt, et vapil kujutatud lind peaks tegelikult olema kurg.
Uus Kuressaare vapp on joonistatud Endla Tuutma poolt linna esimese suure pitsati (asub Saaremaa Koduloomuuseumis) jäljendi alusel. Kotka joonise eeskujuks oli kotkas piiskopilinnuses asuva piiskopi eluruumi kaminalt (18. sajandist).
Berchtesgadeni praostkond

Geograafia

Territoorium koosnes Berchtesgadeni Alpide orust, see on tänapäevased omavalitsused Berchtesgaden, Bischofswiesen, Marktschellenberg, Ramsau ja Schönau am Königssee tänapäeva Saksamaa Baieri liidumaal, samuti mitmest valdusest kaugemal. 
Kloostri asukoht oli strateegiliselt tähtis. Esiteks on see ala, kus on tohutult väärtuslikud soolalademed, ja sellisena paiknes see nii, et sai toimida puhverriigina oma palju suuremate naabrite, Baieri hertsogkonna ja Salzburgi peapiiskopkonna vahel, ja seda olukorda enda kasuks ära kasutada. Teiseks oli Berchtesgadeni org peaaegu täielikult kõrgete mägedega ümbritsetud peale ühe puutepunkti põhjas ja oli seega praktiliselt vallutamatu.

Ajalugu

Berchtesgadeni klooster, pühendatud Pühale Peetrusele ja Pühale Ristija Johannesele, asutati aastal 1102 Baieri hõimuhertsogkonnas augustiini kanoonikute kogukonnana Sulzbachi krahvi Berengari poolt vastavalt oma ema, hiljutise krahvinna Irmgardi testamendi juhistele.
Arvestades soodsat geopoliitilist olukorda ei olnud praostidel raske saavutada kloostri territoriaalset sõltumatust, mis algas riigikloostrist aastal 1194. Aastal 1380 saavutasid praostid kirikliku riigivürsti staatuse ja aastast 1559 oli neil "vürstlike praostidena" hääl Riigipäeval, olles peaaegu võrdses seisundis vürstlike piiskoppidega. Tiitel oli keisririigis peaaegu unikaalne, ainus teine praost, kes omandas kunagi vürstitiitli, oli Švaabimaa Ellwangeni riigiklooster. 
Vürstliku praosti positsioon oli sageli ühendatud teiste kõrgete vaimulike positsioonidega ja praostid elasid sageli mujal. Aastatel 1594–1723 valdas tiitlit ja territooriume mõjukas Wittelsbachide perekond, aastast 1612 personaalunioonis Kölni vürstlike peapiiskoppide poolt, kelle nõod valitsesid naabruses Baieri hertsogkonna üle. Salzburgi peapiiskoppide pidev ahnus viis aastal 1611 relvakokkupõrgeteni, kui Wolf Dietrich von Raitenau väed okupeerisid Berchtesgadeni, kuid tõrjuti Baieri hertsogi Maximilian I vägede poolt tagasi.
Aastal 1802/1803 ilmalikustati ja mediatiseeriti praostkond ja selle territooriumid esialgu lühiealisse Salzburgi kuurvürstkonda, mis vastavalt 1805. aasta Pressburgi rahule läks Austria keisririigile ja lõpuks aastal 1810 äsja loodud Baieri kuningriigile. Kloostriehitisi kasutati mõnda aega kasarmutena, kuid aastal 1818 määrati klooster kuninglikuks residentsiks Wittelsbachidele, kes kasutasid seda suvepaleena.
Pärast Baieri monarhia lõppu haldas ehitisi aastast 1923 Wittelsbachi Hüvitusfond (Wittelsbacher Ausgleichsfonds). Mõned ruumid on avalikkusele avatud, samas muid hooneosi kasutavad ikka veel Wittelsbachid. Kloostrikirik tegutseb nüüd Berchtesgadeni kihelkonnakirikuna.
Ahisilla linnusekoht

Ahisilla linnusekoht ehk Ahisilla linnamägi on linnamägi Harju maakonnas Kose vallas Kose aleviku kirdenurgas Soone tn. 6 kinnistul, järskude kallastega oja (Köstrioja ja kahe tema kõrvalharu) kõrgel kaldal.

Kirjeldus

Maaneemiku tasase pealispinnaga õueala pikkus idast läände on 85–90 m, maksimaalne laius 69 m, neemiku kaelusel 37 m. Otsavall asus neemiku idapoolses kaelusekohas. Vall on maaharimise käigus hävitatud. 1977. aastal leiti tee-ehituse käigus oletatava kaitsevalli koha pealt söestunud puidu jäänused, mille vanuseks dateeriti 1100±40 BP. Evald Tõnissoni arvates osutab söeproov viikingiajale (10.–11. sajandile), Valter Langi hinnangul oli Ahisillal linnus 9. sajandist kuni 11. sajandi esimese pooleni. Kuna linnuseõuel kultuurikihti pole avastatud, siis oli see arvatavasti püsiasustuseta ja sinna varjuti vaid sõjalise ohu korral.
Leida Ulp

Leida Ulp (kuni 1954 Leida Mand; 10. veebruar 1916 Raasna küla (praegu Pisisaare küla), Pajusi vald, Põltsamaa kihelkond, Viljandimaa – 27. oktoober 2010) oli Eesti õpetaja.
Ta lõpetas 1936. aastal Põltsamaa Ühisgümnaasiumi.
Ta töötas aastatel 1944–1971 Põltsamaa Keskkoolis õpetajana.
Ta oli segarahvatantsurühm Kaljaani asutajaliige 1939. aastal.
Karabahhi ahelik

Karabahhi ahelik (aserbaidžaani Qarabağ silsiləsi, armeenia Ղարաբաղի լեռնաշղթա (Gharabaghi lernašghtha)) on mäestik Aasias Aserbaidžaanis Mägi-Karabahhi alal. Ta on Väike-Kaukasuse osa. Kulgeb loode-kagu sihis Tərtəri ja Araksi jõe vahel. Kõrgus kuni 2725 meetrit.
Abdus Salam

Mohammad Abdus Salam (29. jaanuar 1926 – 21. november 1996) oli Pakistani füüsikateoreetik.
1979. aastal anti talle, Sheldon Glashow'le ja Steven Weinbergile Nobeli füüsikaauhind. Ta oli esimene pakistanlasest ja teine moslemist Nobeli auhinna saaja.
Peter Herlin

Peter Herlin (12. jaanuar 1652 Kalmar – 14. september 1710 Tallinn) oli Eesti vaimulik.
Õppis Kalmari koolis, immatrikuleeriti 16. mail 1675 Turu Ülikooli. Ordineeriti 15. mail 1680 õpetajaks.
Oli aastatel 1680–1688 Vormsi Püha Olavi koguduse adjunktõpetaja. Aastatel 1688–1709 oli (kutsuti 12. juulil 1688) Tallinna Rootsi-Mihkli koguduse abiõpetaja, aastatel 1709–1710 õpetaja ja Tallinna linnakonsistooriumi assessor. Osales Tallinnas Eestimaa piiskopi valimisel 28. märtsil 1710 ja hääletas Jacob Langi poolt.
Peter Herlin on kirjutanud õnnitlusluulet; tema rootsikeelseid jutlusi on ilmunud ka trükis.

Isiklikku

Tema äi Jonas Stephan Mystadius oli Vormsi Püha Olavi koguduse õpetaja; vend Gabriel Herlin oli Harju-Risti-, Harju-Madise- ja Tallinna Rootsi-Mihkli koguduse õpetaja; vennapoeg Axel Julius Herlin oli Tallinna Rootsi-Mihkli koguduse abiõpetaja ja Viru-Jaakobi koguduse õpetaja.
Abielu

Abielu sõlmimine

Abielu tekib abiellumise ehk abielu sõlmimise tagajärjel. Seda toimingut nimetatakse kirikliku abiellumise puhul ka laulatuseks.
Vabaabieluks nimetatakse määratlemata tingimuste ja kestusega kooselu, mis on ametlikult registreerimata.
Abiellumise puhul peetakse sageli pulmad. Abielule võib eelneda ka kihlus, kuid tänapäeval on see muutunud üsna haruldaseks.