google/wiki40b huggingface dataset:
Rudolf Beran

Rudolf Beran (28. detsember 1887 Pracejovice – 23. aprill 1954 Leopoldov) oli Tšehhoslovakkia poliitik.
Rudolf Beran oli pärit talupoja perekonnast. Ta lõpetas Strakonices kõrgema majanduskooli. Alates 1906. aastast osales Agraarpartei töös, 1909. aastal sai ta partei noorteorganisatsiooni juhiks. 1915. aastal sai ta Agraarpartei peasekretäriks. 1918. aasta oktoobrist kuni 1939. aasta märtsini oli ta Tšehhoslovakkia parlamendi liige. 1933. sai Beran Agraarpartei aseesimeheks ja 1935. aastal esimeheks. 1935. aastal kandideeris ta Edvard Beneši vastaskandidaadina Tšehhoslovakkia presidendiks, kuid ei osutunud valituks.
Müncheni kokkuleppe sõlmimise ja Sudeedi alade loovutamise järel astus Tšehhoslovakkia senini valitsus tagasi ja 1. detsembril 1938 nimetas president Emil Hácha ta Tšehhoslovakkia peaministriks. Rudolf Beran jäi peaministri ametisse lühiajaliselt ka Tšehhoslovakkia okupeerimise ja Böömi- ja Määrimaa Riigiprotektoraadi moodustamise järel. Peaministri ametikohalt astus ta tagasi 24. aprillil 1939.
Ametist lahkumise järel elas ta oma talus, tal oli kontakte ka vastupanuliikumise esindajatega. 19. mail 1945 arreteerisid ta Tšehhoslovakkia võimud. 21. aprillil 1947 mõisteti ta kommunistide poolt manipuleeritud kohtuprotsessil kahekümneks aastaks vangi. Rudolf Beran suri tänapäeva Slovakkia territooriumil asuvas Leopoldovi vanglas.
Metallist (ansambel)

Metallist oli eesti ansambel, mille põhilauljaks oli Urmas Podnek. Kui Urmas võeti Nõukogude armeesse, asendas Podnekit Tajo Kadajas.
Esimest korda tuli ansambel Metallist kokku 1983. aastal Tallinna 49. keskkoolis, praeguses Tallinna Arte gümnaasiumis, koosseisus Mihkel Raud, Esko Põldvere, Mart Harjak, Raimond Vahter ehk My ja Urmas Podnek. Metallisti sellest perioodist on säilinud paar plaaditäit väga head materjali.
Aastal 1985 liitusid ansambliga kaks vana tegijat, Tajo Kadajas ja Igor Garšnek, viimane küll vaid stuudios. Nõukogude armees aega teenivat lauljat Urmas Podnekit kutsuti asendama Tajo Kadajas, kes oli sel ajal bändi põhiliikmetest täpselt kaks korda vanem. Kutse tehti 10 aasta vanuseid ansambel MEIE laule kuulates. Oma kontsertesinemistel mängis Metallist meeleldi ka päris mitmeid MEIE lugusid, millest üks, "Puust tüdruk", ka stuudios salvestati. Selle koosseisu tuntuimad lood on "Äikesehingus" ja "Unenägu", aga ka Mihkel Raua laul "Tuum". 1986. aasta kevadel, just Tšornobõli tuumaavarii ajal, käis Metallist esinemas Leedus Lithuania festivalil, kus saadi tunnustuse osaliseks. Eesti roki ajalukku jääb Ruja ja Metallisti ühiskontsert Pirita jõekäärus, kus publik ei tahtnud Metallisti mitte kuidagi lavalt ära lasta ega Rujat jällegi lava peale. Metallisti selle koosseisu tegevuse katkestas Nõukogude armee, kes osa pillimehi 1986. aasta sügisel ära kutsus.
1990-ndate alguses suundus Metallist täies koosseisus USA-sse päris uutele jahimaadele.
Üle paljude aastate tegi Metallist comeback-kontserdi 2012. aasta 29. septembril klubi Rockstars laval. Legendaarse ansambli taastumise olid enda kanda võtnud Mihkel Raud, Tajo Kadajas, Esko Põldvere, Mart Harjak, Raimond Vahter ja Andres Ivask. Metallist andis unustamatu ja raju kontserdi.
Kapyl

Ajalugu

Kapyli mainitakse esimest korda aastal 1274. XIV sajandi alguses hakkas linn kuuluma Leedu suurvürstiriiki. Aastast 1395 hakkas asula kuuluma Olelkowiczitele. Aastal 1439 ehitati sinna esimene katoliku kirik. Aastal 1506 kogunesid linna all ümbruskonna bojaarid, et ühiselt rünnata Klecki all laagris olevaid krimmitatarlasi. XIV–XVIII sajandil seisis endisel linnamäel puust kindlus. Aastal 1508 rüüstas linna Michał Gliński oma mässuliste salgaga, aga kindlust neil vallutada ei õnnestunud.
Seoses territoriaal-administratiivse reformiga hakkas alev kuuluma Navahradaki vojevoodkonda. Aastal 1595 toimus linna all lahing ülestõusnud kasakate ja Rzeczpospolita vägede vahel, Poola vägede juht langes, aga kasakad taganesid.
Aastal 1612 läks Kapyl Radziwillide valdusse. Aastal 1652 sai linn Magdeburgi õigused. Ühtlasi sai Kapyl õiguse pidada laata ja igal reedel avada turg. XVI sajand tõi kaasa käsitöö arengu, linnas kooti kangast ja valmistati sametit. XVII sajandil tegutses linnas kuus vabrikut, kus valmistati eri liiki riidesorte. Aastal 1695 toimus linna all Radziwillide ja Sapiehade vägede vahel lahing linna valitsemise õiguse pärast.
Aastal 1793 läks Kapyl teisel Poola jagamisel Vene impeeriumi koosseisu. Linn muudeti aleviks. Aastal 1832 läks see Wittgensteinide valdusse. Aastal 1833 toimus alevi elanike ja Kapyli omaniku vaheline kohtuprotsess. Seal otsustati, et Kapyli elanikud on põhimõtteliselt vabad, aga kogu alevi maa kuulub Wittgensteinidele. Aastal 1897 oli alevis kolm kirikut (katoliku, õigeusu ja kalvinistide) ja kaks juutide palvemaja. Seal tegutses kolm kooli, neist kaks olid juutidele. Kapylis olid õllevabik, kaks veskit ja kuus poodi.
1924. aastal sai Kapylist rajoonikeskus. Aastal 1939 elas alevis 1435 juuti (27,96% alevi elanikest).Praktiliselt kõik sealsed juudid hävitati Teise maailmasõja ajal Kapyli getos. Valgevene NSV koosseisus olnud asulast sai linn aastal 1984.
Sild

Primitiivsed sillad

Esimesed sillad lõi loodus ise – näitena võib tuua üle oja varisenud puud, mida mööda inimene sai teisele kaldale. Esimesed inimeste rajatud sillad olid primitiivsed, nad kujutasid endast loodusmaterjalidest, puidust ja kivist püstitatud algelisi sildu, näiteks puupurded või kivihunnikuile toetuvad kiviplaadid. Somerseti krahvkonnas Inglismaal asuv 55 meetri pikkune, 17 avaga  Tarr Stepsi kiviplaatsild arvatakse olevat 3000 aastat vana. Kivitahvlid kaaluvad 1–2 tonni ja asuvad meetrijagu üle tavalise veetaseme. Suurim plaat on üle 2,4 meetri pikk ja 1,5 meetrit lai.
Idee kasutada paindlikke taimse päritoluga tõmbeelemente jõgede ja kurude ületamiseks tekkis arvatavasti juba inimkonna koidikul. On arvatud, et 4000 aastat tagasi ehitati primitiivseid rippsildu Hiinas, Indias ja mujalgi. Rippsildade kandeelementideks said köied, mis punuti taimede (näiteks liaani) kiust. Ka bambus leidis Hiinas ja Indias kasutuse rippsildade ehitamisel.
Tõenäoliselt kõige varasem primitiivsete ujuksildade, samuti konsoolsildade kasutuselevõtt toimus Hiinas umbes 2000 eKr.
MONOfilm

MONOfilm on Eesti filmitootja. Filmistuudio asutas 1993 Andres Sööt.
Kiil (tööriist)

Kiil on kolmnurgakujuline tööriist, mida kasutatakse millegi lõhestamiseks, kinnitamiseks või reguleerimiseks.
Kiilu lõhestava toime tõttu saadakse suur jõuvõit.
Postimaantee

Postimaantee ehk postitee oli erinevate asulate vahel asunud transporditee, millel asus postijaamade võrgustik ja mida mööda tagati posti liikumine.
Naita

Naita on Tartu vallas Ülenurmes tegutsev rahvatantsurühm. Rühma juhib Lea Hanni.
Rühm alustas tegevust umbes 1959.
Rühm esines 2004 festivalil Europeade.
Hillar Kohv

Hillar Kohv (sündinud 9. augustil 1966) on eesti ajalehtede, ajakirjade ja portaalide kirjasaatja. 
Hillar Kohv elab Pärnu maakonnas Tori vallas Rätsepa külas. Kuna paikkonna nimi on Viinahaua, siis on ta tuntud ka kui Hillar Kohv Viinahaualt.
Esimene Hillar Kohvi lugejakiri avaldati ajalehes 1986. aastal. Laiema kuulsuse saavutas ta 1997. aastal, kui Vesta Reest kirjutas temast ajalehes Eesti Ekspress ja Indrek Treufeldt tegi temaga intervjuu Eesti Televisiooni saates "Suures plaanis".
Aastatel 1997–1999 oli Hillar Kohv ajalehe Nelli Teataja püsikolumnist. Aastatel 1997–1998 oli tal oma püsirubriik ka ajalehes Kuller (Liivimaa Kuller).
Kanal 2 saadetes "Wigla show" ja "Wremja" parodeeriti Hillar Kohvi aastatel 1998–2001. Hillar Kohvi nime kandvat tegelaskuju mängis näitleja Jan Uuspõld.
Hillar Kohv on teinud kaastööd paljudele raadiosaadetele, kus on tema kirju ette loetud. 2006. aastal oli Hillar Kohvil mõnda aega oma saatelõik telekanali CiTV saates "Pimp TV".
Ta on neljal korral kandideerinud kohalike omavalitsuste volikogude valimistel üksikkandidaadina Tori vallavolikokku, kuid ei ole valituks osutunud. 1999. aastal kogus ta 34 häält, 2002. aastal 34 häält, 2009. aastal 26 häält. ja 2017. aastal 46 häält.
Onu Bella on teinud Hillar Kohvist portreefilmi "Pööripäevad Viinahaual". Hillar Kohv on mänginud ka Arbo Tammiksaare filmis "Magusad unelmad" (2001).
Hillar Kohv ei loe raamatuid. Ta ei ole kunagi lennukiga lennanud.
2006. aasta 2. septembri hilisõhtul tehti show'd, Hillar Kohv "abiellus" Arnold Oksmaaga. Uhket pulma "Eesti moodi" viis läbi pulmavanem Onu Bella. Pulmatseremoonial esinesid uues koosseisus Nightlight Duo, Apelsin, Ane ja Gunnar Loho, ning pulmavanem Onu Bella bändiga. Valges pulmakleidis Arnold Oksmaa tuli pealavale Hillar Kohvi käevangus, noorpaar andis tõotused ja suudles Onu Bella käes olnud hõberisti. Oli ka paar intsidenti, "vastabiellunud" paari ründas puuhalgudega nende eribussis kolm teismelist vanuses 16–18 eluaastat.
Aleksei Jastrebov

Aleksei Jastrebov (sündinud 1957 Tšuvaššias Aibetši külas Ibressi rajoonis) on tšuvaši vabakunstnik, kes on pikka aega elanud ja tegutsenud Eestis.
Ta ema on rahvuselt tšuvašš, isa tšetšeen; vastavalt sellele esitleb end kord tšuvaši, kord tšetšeenina. Usutunnistuselt vene õigeusku, kusjuures on loomingulistel eesmärkidel viibinud erinevates Eesti ja Venemaa kloostrites, sh Pühtitsa kloostris. Omandanud Venemaal põllumajandusliku keskerihariduse, olles lõpetanud põllumajandustehnikumi. Tema kunstialase ettevalmistuse ja loometee kohta on avalikus teabes andmeid ülinapilt.
Jastrebovi kunstialane haridus piirdub teadaolevalt vaid mingi Moskva kultuurikeskuse juures asunud rahvaülikooli juures tegutsenud lühiajaliste kunstikursustega. Saabus Eestisse 1980ndatel. 1991. aasta septembris toimus Kuressaares Viktor Kingissepa Memoriaalmuuseumis tema maalide näitus, mis oli tema esimeseks taoliseks ülesastumiseks Eestis ja võib-olla ka kogu maailmas. Korduvalt on ta oma töid eksponeerinud Pärnu sanatooriumis "Tervis". Tšuvaššias on ta esinenud näitusega vaid 1994. aasta jaanuaris Tšeboksarõs. Paistis silma üliproduktiivse ja müügi alal eduka tänavakunstnikuna, paraku kannatas selle produktiivsuse all tema peamiselt visandlikest kohavaadetest koosneva loomingu kvaliteet.
Elas ja tegutses peamiselt Pärnus, kuid 2005. aastal selgus, et tema Eestis viibimiseks puudub seaduslik alus, kusjuures talle välja antud Venemaa pass oli aegunud juba 2003. aastal. Pärast kaks aastat väldanud kohtuvaidlusi saadeti Jastrebov 2007. aasta juunis Eestist välja ning tema suhtes kohaldati kümneaastane viisakeeld. Alates septembrist 2008 on ta poolteiseaastase loaga jälle Eestis.
Ernst Mayr

Ernst Walter Mayr (5. juuli 1904 Kempten, Saksamaa – 3. veebruar 2005 Bedford, Massachusetts) oli 20. sajandi üks juhtivaid evolutsioonibiolooge. Ta oli ka tunnustatud taksonoom, ornitoloog ja loodusteadlane. 
Tema revolutsioonilised tööd tõid kaasa uudseid käsitlusi Mendeli geneetikast, Darwini evolutsiooniteooriast ja biosüstemaatikast. Ta panustas ka tugevasti liigikontseptsiooni arengusse ja selgitamisse.
Hałoŭčyn

Ajalugu

Asulat on esimest korda mainitud XIV sajandi lõpus. Aastal 1501 läks see Aleksandri abikaasa Jelena valdusesse. Hiljem kuulus see Hołowczyńskitele, Potockitele ja Pacidele. Aastal 1567 rajati sinna mõis.
Seoses territoriaal-administratiivse reformiga hakkas asula kuuluma Viciebski vojevoodkonda ja Orša maakonda. Aastal 1573 ehitati sinna katoliku kirik. Aastal 1583 oli Hałoŭčyn veel küla, aga XVII sajandi alguses sai sellest alev. Põhjasõja ajal toimus selle all Rootsi vägede võiduga lõppenud lahing.
Poola jagamisel läks alev aastal 1793 Venemaa koosseisu, kus hakkas kuuluma Mogiljovi kubermangu ja Mogiljovi maakonda. Aastal 1785 oli seal kaks õigeusu kirikut, asulas tegutses veski. Hiljem hakkas alevit läbima ka postimaantee. Aastal 1848 oli alevis juba kolm õigeusu kirikut; üks neist oli varasem katoliku kirik, mille juures tegutsenud dominiiklaste klooster hävitati tsaarivõimude poolt aastal 1833. Aastal 1880 peeti seal kaks korda aastas laata. Aastal 1886 oli alevis asunud õigeusu kirikutest üks kihelkonna keskuseks, samuti oli seal juutide palvemaja. Sealne mõis kuulus algul Rapałowskitele, aga XX sajandi alguses läks se Balwierszyszkite valdusesse.
Aastal 1924 läks Hałoŭčyn Valgevene NSV koosseisu, kus sellest sai küla.
Lavassaare

Ajalugu

Lavassaare alev sai valla staatuse 19. detsembril 1991. Oktoobris 2013 ühines Lavassaare alevvald Audru vallaga.
Alates Eesti omavalitsuste haldusreformist 2017. aastal kuulub alev Pärnu linna koosseisu.
Eurotunnel

Tunneli avamine

Tunnel avati 6. mail 1994, kui kuninganna Elizabeth II sõitis spetsiaalselt Eurotunneli jaoks ehitatud Eurostari kiirrongiga Londonist läbi tunneli Prantsusmaale Calais'sse, kus rong kohtus Pariisist tulnud Eurostari rongiga, millega saabus tunneli avamisele Prantsusmaa president Francois Mitterrand. Pärast tunneli pidulikku avamist sõitsid kuninganna Elizabeth II ja president Mitterrand kuninganna Rolls-Royce'iga autode veoks mõeldud Le Shuttle'i rongiga Inglismaale tunneli teisele avamistseremooniale Folkestone'is.
Jüri Kuum

Jüri Kuum (16. mai 1922 Tällevere, Viljandimaa – 30. juuni 2009 Tartu) oli eesti põllumajandusteadlane.
Ta töötas Eesti Põllumajanduse Akadeemias professorina 1971–1992.
Tema erialaks olid maaparanduse küsimused.
Jüri Kuuma initsiatiivil asutati 1968. aastal Ülenurmel Eesti Põllumajandusmuuseum.
Tema juhatusel pandi mälestustahvel esimese Eesti põllutöökooli asupaika Kõos.
Professor Kuum on oma töid avaldanud mitmetes väljaannetes, sealhulgas ajakirjades Eesti Põllumajandus ja Sotsialistlik Põllumajandus. Aastatel 1949–2007 ilmus teadusväljaannetes ja ajakirjanduses ligi 500 tema artiklit.
Letcheri maakond

Ajalugu

Maakond moodustati 1842. aastal.
Sarah Brightman

Elulugu

Sarah sündis pere kuuenda lapsena. Juba kolmeaastaselt hakkas ta tegelema tantsimisega, võttes osa kodulinna tantsufestivalidest Berkmastedis, väikeses turulinnas Londoni lähedal. Viieaastaselt võttis ta osa neljast tantsuvõistlusest, võites need kõik.
1976. aastal liitus ta tantsutrupiga Pan's People. Hiljem sai temast tantsutrupi Hot Gossip juhtfiguur. Hot Gossipi esitatud laul "I Lost My Heart to a Starship Trooper" (1978) sai kiiresti diskohitiks ning samas avastati Sarah' erakordne lauljatalent. Järgnenud aastatel avaldas Sarah mitu singlit, kuid ühtki neist ei saatnud edu.
1981. aastal proovis Sarah osaleda uues muusikalis "Cats". Seal tutvus ta ka oma tulevas abikaasa, helilooja Andrew Lloyd Webberiga. Sarah sai muusikalis rolli.
1984. aastal lahutas Webber oma eelmisest kaasast ning abiellus Sarah'ga. Sarah sai staariks Webberi loodud muusikalides, kuulsamad "Aspects of Love" ja "The Phantom of the Opera". Abielupaar lahutas sõbralikult 1990. aastal.
1991. aastal tutvus Sarah Frank Petersoniga, kellest sai tema produtsent ja kallim. Petersoni abiga sai Sarah'st rahvusvaheline staar. Nende esimene koostöös valminud album kandis pealkirja "Dive", mis sisaldas ka hittlaulu "Captain Nemo".
1995. aastal valmis album "Fly", pop/rock-stiilis. Albumit saatis enneolematu menu, see sisaldas ka lugu "A Question of Honour".
Enne järgmist albumit avaldati singel "Time to Say Goodbye". Ühte versiooni laulust, mida Sarah Brightman laulis koos Andrea Bocelliga, müüdi üle 4 miljoni eksemplari ainuüksi Saksamaal, see sai menukiks veel mitmes riigis.
1997. avaldatud album "Timeless" sisaldas juba üldtuntud laulu "Time to Say Goodbye" ja teisi klassikaliste lugude töötlusi, näiteks "Just Show Me How To Love You" (koos José Curaga), laulu oli varem esitanud Dario Baldambembo ning see kandis siis pealkirja "Tu Cosa Fai Stasera?"
Sarah' andekus nii poplaulja kui ka klassikalauljana tõi talle laialdase kuulsuse, ka tema järgmisi albumeid saatis edu. Edu peamiseks põhjuseks oligi tihe ja edukas koostöö Frank Petersoniga. Ilmusid menukad albumid "Eden" (1998), "La Luna" (2000), "Harem" (2003). Nende albumite turneedel on korduvalt kasutatud lavalisi etteasteid.
Sarah Brightman on osalenud ka mitmes filmis.
Rattarumm

Rattarumm on ratta tugev keskosa, milles on ava võlli või telje tarvis. See koosneb teljest, laagritest ja rummu kestast.

Jalgratta rumm

Rumm on jalgratta velje keskmine osa. See koosneb võllist, laagritest ja korpusest. Rummu korpus on tavaliselt kaks freesitud metallist äärikut, millele kinnituvad kodarad. Rummu korpus võib olla ühes tükis (kassetiga) või laagritega; vanematel mudelitel on äärikud ka eraldi rummu külge kinnitatud.

Auto rattarumm

Auto rattarumm on kasutusel enamikul autodel. Asub ratta telje ja piduriketta või trumli vahel. Telje poolt on see kinnitatud flantsiga auto kere või raami külge.
Piduriketta või trumli poolt kinnitub ratas.

Lukustuv rumm

Lukustuv rumm on vabakäiguga rattarumm, mis võimaldab rattal vabalt pöörelda, kui rumm pole lukustatud vedava teljega. Lukustuvaid rattarumme kasutatakse peamiselt nelikveoliste maastikusõidukite esisillas. Rummulukkude eesmärk on mehaanilise kulumise vähendamine esisilla veosüsteemis, kui nelikvedu pole tarvilik.
Rummulukud on tavaliselt käsitsi (manuaalselt) või automaatselt lülitatavad. Manuaalsete rummulukkude puhul käib lukustamine ja avamine ratta juurest, mis eeldab, et igaks lülituseks tuleb sõidukist väljuda. See teeb manuaalsete lukkude kasutamise ebamugavaks. Automaatseid rummulukke saab lülitada sõidukist väljumata, kuid tihti eeldab sõiduki mõningast liikumist rummu lukustumiseks või avamiseks (enamjaolt ratta täispööret tagurdades).
Dimitri Borovik

Dimitri Borovik (sündinud 21. jaanuaril 1974 Tallinnas) on endine Eesti laskesuusataja.
Ta lõpetas aastal 1992 Tallinna 30. Keskkooli ja aastal 1994 koka-kondiitrina Tallinna 15. Kutsekeskkooli.
Ta on osalenud 1998., 2002. ja 2006. aasta tali-OM-il.
1995–2006 võitis ta Eesti meistrivõistlustel laskesuusatamises 16 medalit: 10 kulda, 5 hõbedat ja 1 pronksi.
Mina olin veel väikene

"Mina olin veel väikene" on ansambli Kõrsikud 2014. aasta album.
Maine'i laht

Maine'i laht (inglise keeles Gulf of Maine, prantsuse keeles Golfe du Maine) on Atlandi ookeani suurlaht Põhja-Ameerika idarannikul Cape Codi ja Nova Scotia vahel.
Lahe ääres asuvad suuremad linnad: Boston, Portsmouth, Portland ja Saint John.
Harilik keelikurohi

Kirjeldus

Harilik keelikurohi on paljas või võrkkarvane ogaline taim, üldilmelt meenutab ohakat. Lehed on süstjad kuni munajad. Välimised üldkatise lehed 4–9 mm laiad, ogajashambulised. Õitseb juulis-augustis. Taimed kasvavad (5)10–60(80) cm kõrguseks.

Kasvukoht

Harilik keelikurohi kasvab loodudel, kuivades hõredates metsades.

Levik

Lubjarikkal pinnasel, Eestis paiguti.
Põhjamaade Bioeetika Komitee

Põhjamaade Bioeetika Komitee (inglise keeles Nordic committee on bioethics, rootsi keeles Nordisk kommitté för bioetik) on Põhjamaade Ministrite Nõukogule alluv koostööorgan, mille eesmärk on edendada bioeetikaalast koostööd ja infovahetust Põhjamaade teadlaste, poliitikute, riigiametnike ja arvamusliidrite vahel.
Komitee asutati 1989. aastal. Sellesse kuulub kaks liiget igalt Põhjamaalt ja üks vaatlejaliige Fääri saartelt.
Bioeetika komitee korraldab töötube, konverentse ja loenguid bioeetika teemal ning annab välja raporteid ja bioeetikat puudutavat arutelu edendavaid trükiseid. Arutellu kaasatakse erinevate valdkondade asjatundjaid.
Antiharta

Nn Antiharta (ametlikult tšehhi ja slovaki keeles Za nové tvůrčí činy ve jménu socialismu a míru / Za nové tvorivé činy v mene socializmu a mieru ("Uute loomesaavutuste eest sotsialismi ja rahu nimel"); Anticharta) oli Tšehhoslovakkia kommunistlike võimude reaktsioon opositsioonilisele Harta 77-le. 
Antiharta allkirjastamise kampaania kestis aastaid, selle allkirjastasid paljud tuntud tšehhi ja slovaki kultuuritegelased, sealhulgas Karel Gott, Vladimír Neff, Bohumil Hrabal, Jan Werich, Karel Kachyňa ja Vojtech Zamarovský.
Mitte ühelegi Antiharta allkirjastajale ei antud lugeda Harta 77-t, mille vastu Antiharta justkui suunatud oli.
287. Kaitsepataljon

287. Kaitsepataljon

287. Kaitsepataljon moodustati 1943. aasta veebruarist laialisaadetud 33., 36. ja 39. kaitsepataljonide baasil, ja Velikije Luki lahingutes Saksa poolele üle tulnud 8. Eesti Laskurkorpuse eestlastest.
Kaitsepataljoni 1. ja 2. kompanii moodustati Tartus, 3. ja 4. kompanii aga Rakveres. Augustis viidi pataljon üle Rakverre ja ka pataljoni staap hakkas seal asuma. Pataljoni suurus oli 842 meest.

Teenistus

1943. aasta sügisest kuni järgmise aasta sügiseni allus pataljon SS-i Halduse Peaameti Eestis asuvate vangilaagrite komandantuurile ja valvas allüksuste kaupa sõjavangide laagreid Kiviõlis, Viivikonnas, Kloogal ja Lagedil ning oli kompaniide ja rühmade kaupa paigutatud vangilaagrite välisvalvesse.
Kompaniid paiknesid: Kiviõlis, 1. kompanii; Kurtnas, hiljem Viivikonnas 2. kompanii; Kloogal 3. kompanii (vt Klooga koonduslaager) ja Kukrusel, hiljem Lagedil 4. kompanii. Mõned rühmad olid veel Ahtmel, Vaivaras ja Narva linavabriku laagris.

287. Politseipataljon

Detsembris 1943 muudeti pataljon politsei-vahipataljoniks ja nimi 287. Politsei Vahipataljoniks (Polizei Wacht Bataillon 287), pataljonis kehtinud Wehrmachti auastmed asendati Saksa Korrapolitsei auastmetega. Pataljon koosseisus 842 meest, taandus septembris 1944 koos Saksa vägedega Saksamaale, kus pataljon likvideeriti ja isikkoosseis anti üle 20. Eesti SS-diviisile.
Anders Sunesen

Anders Sunesen (ka Andreas Sunesen, ladina keeles Andreas Sunonis; umbes 1167 – 1228) oli Lundi peapiiskop aastatel 1201–1228 ja esimene Taani asehaldur Tallinnas pärast selle vallutamist 1219. aastal.
Sunesen sai peapiiskopiks pärast oma nõo Absaloni surma 21. märtsil 1201. Ta oli aktiivne ristisõdade idee toetaja ning võttis osa ka kõigist kuningas Valdemar II korraldatud ristiretkedest. Nii oli ta tõenäoliselt ka üks 1206. aasta Saaremaa-sõjakäigu initsiaatoreid. Sõjaretke järel viibis ta pikemat aega Riias, kus sõlmis suhted piiskop Albertiga. 1219. aastal, pärast seda, kui Albert oli taanlasi eestlaste vastu appi palunud, saabus ka Sunesen koos Valdemari vägedega Tallinna alla. Legendi kohaselt palvetanud Sunesen Lindanise lahingu ajal hardalt ning seepeale langenud taevast Taani lipp, Danebrog, mis andnud taanlastele indu lahingu võitmiseks. Hiljem, kui Revala oli taanlastele alistatud, sai Sunesen selle esimeseks asehalduriks. Ta juhtis ka Taani jätkuvat ekspansiooni Eestis, koordineerides Taani preestrite ristikäiku Viru-, Harju- ja Järvamaale. 1222. aastal loobus Sunesen aga asehalduri ametist ja naasis Taani Skånesse. Võimalik, et see oli seotud mõne haigusega, näiteks pidalitõvega, sest ta tõmbus tagasi Ivö järvel asuvasse linnusesse, kus ta 1228. aastal ka suri.