google/wiki40b huggingface dataset:
Hayden Panettiere

Näitlejakarjäär

Esimest korda esines ta televisioonis 11 kuu vanuselt mänge ja mänguasju tootva ettevõtte Playskool reklaamis.
Tema näitlejakarjäär algas osatäitmisetega seebiooperites "One Life to Live" (1994–1997) ja maailma kõige kauem kestnud seebiooperis "Guiding Light" (1997–2000). Neist viimases haigestus tema kehastatav tegelane verevähki, aga paranes lõpuks. Leukeemia ja Lümfoomi Ühing andis talle eriauhinna tähelepanu juhtimise eest sellele haigusele.
Filminäitlejana sai ta tuntuks Jerry Bruckheimeri produtseeritud filmiga "Titaanid", 2000). Seejärel mängis ta Ally McBeali tütart Maddiet teleseriaalis "Ally McBeal" (2001–02) ja Jessicat sarjas "Malcolm in the Middle" (2003–2005). Alates 2006. aasta sügisest kehastab ta Claire Bennetit telesarjas "Kangelased".
1998 andis ta hääle ühele putukale animafilmis "Putukalugu". Kui see film ilmus audioraamatuna, nimetati ta selle filmiga noore näitleja auhinna kandidaadiks.
Panettiere kõige tuntum roll on sarjas "Kangelased". Seal mängib ta Claire Bennetit, kellel on üleloomulik regenereerumisvõime. Selle rolli eest nimetati ta 2007–2010 igal aastal Saturni auhinna kandidaadiks teleseriaali naiskõrvalosatäitja kategoorias ja esimesel korral ta ka võitis selle auhinna. Teismeliste valiku auhinna kandidaadiks nimetati ta 2007 läbimurde ja draamanäitleja kategoorias ning ta võitis neist viimase. 2008 ja 2009 pälvis ta teismeliste valiku auhinna seiklusfilmi näitlejanna kategoorias.

Laulmine

Tema esimene singel "Wake Up Call" ilmus digitaalsel kujul 5. augustil 2008.
Tema debüütalbum "Falling Down" pidi poelettidele jõudma 2009, kuid pole 2012. aasta alguseks ilmunud.
Aatomiemissioonspektroskoopia

Aatomiemissioonspektroskoopia (AES) on spektroskoopia haru, mis põhineb aatomite kiirgusspektritel. Kiirguse saamiseks aatomid ergastatakse.
Projitseeritav klaviatuur

Projitseeritavad Bluetooth-klaviatuurid

Projitseeritavaid klaviatuure saab seadmetega ühendada kas Bluetoothi või USB abil. Projitseeritav Bluetooth-klaviatuur on võrguvaba väike seade, mis projitseerib täissuuruses klaviatuuri infrapunatehnoloogiaga ükskõik millisele tasasele pinnale.
Bluetooth-tehnoloogia võimaldab projitseeritavat klaviatuuri ühendada väga paljude seadmetega, näiteks lauaarvutite, taskuarvutite ja mobiiltelefonidega.
Bluetooth-ühendus töötab sagedusvahemikus 2402–2480 MHz. Projitseeritava Bluetooth-klaviatuuri ja seadme ühendamise viis sõltub ühendatava seadme iseärasustest. Igat tüüpi seadmetega ühendamise juhised on tavaliselt seadmega kaasas.

Projitseeritavad USB-klaviatuurid

Projitseeritav USB-klaviatuur töötab nagu tavaline mehaaniline klaviatuur. Seda saab ühendada kõikide seadmetega, millel on USB-liides.

Projektsioonimoodul

Spetsiaalselt klaviatuuri vajadustele vastavalt toodetud holograafiline element  (näiteks eestikeelse klaviatuuri miniatuurne kujutis) koos punase laserdioodiga projekteeritakse soovitud tasapinnale. Klaviatuurikujutist ei kasutata vajutuste tuvastamiseks, see on kasutajale vaid viiteks. Suletud keskkonnas võib projektsiooni asemel kasutada lihtsalt klaviatuuripilti.

Vajutusmoodul

Kujutletava klaviatuuri pinnast 1–2 mm kõrgemale projitseeritakse teine, inimsilmale nähtamatu infrapunanakiir. Kui imaginaarset nuppu vajutada, peegeldub valgus sensorimoodulisse tagasi.

Sensorimoodul

Peegeldatud valgus läbib infrapunafiltri ja see tekitab CMOS-sensori moodulis kujutise. Sensorimoodulil on virtuaalse liidese töötlemise tarkvara (Virtual Interface Processing CoreTM) ja see on võimeline kindlaks tegema valguse peegeldumise asukohta. Töödelda on võimalik mitut valguse peegeldumist korraga – see tähendab, et korraga saab vajutada mitut klahvi.
Sensori mikrokontroller võtab vastu teatud klahvi vajutuse asukoha informatsiooni ja saadab selle liidese kaudu seadmesse – lauaarvutisse, sülearvutisse, mobiiltelefoni vms. Enamasti kasutatakse projitseeritavatel klaviatuuridel punast laserdioodi ja kuvada saab täissuuruses QWERTY-klaviatuuri. Projitseeritav klaviatuur on tavaliselt suuruses 295 × 95 mm ja see kuvatakse seadmest 6 cm kaugusele. Selle klaviatuuriga on võimalik tuvastada kuni 400 märki minutis  ja emaseadmega luuakse kas Bluetooth- või USB-ühendus.
Otto Schenking

Otto Schenking (1554 Liivimaa – 1637 Sulejów, Poola) oli katoliiklik Võnnu piiskop aastatel 1587–1625.
Schenking sündis Liivimaal katoliiklikus peres ning hakkas Poola ajal vaimulikuks. Tema vend Georg Schenking oli samuti Poola teenistuses, olles Tartu ökonoom, kuid oli usutunnistuselt hoopis protestant.
Otto Schenking sai piiskopiks seejärel, kui tema eelkäija Andrzej Patrycy Nidecki (Andreas Patricius) oli ootamatult surnud. Tänu oma pikaealisusele püsis Schenking piiskopiametis ligi 40 aastat, kuni rootslased Liivimaa vallutasid ja Võnnu piiskopkonna likvideerisid.
Schenking toetas ka Tartu jesuiitide kolleegiumi tegevust, ehkki tänu sellele, et ta protestantlik vend oli samas ökonoom, tekkis tal vahepeal ka huvide konflikte.
Tarmo Kulmar

Haridus

Esimese kõrghariduse omandas Kulmar aastatel 1970–1975 Tartu Riiklikus Ülikoolis ajaloo osakonnas, mille lõpetas ajaloolase-arheoloogina. Hiljem õppis ta samas ülikoolis psühholoogiat ja kaitses 1991 magistrikraadi eesti filoloogia alal. Aastal 1994 kaitses ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas teoloogiadoktori kraadi väitekirjaga "Eesti muinasusundi vanima kihistuse väe-, jumala- ja hingekujutluste teoloogia". Ordineeriti 20. mail 2004 õpetajaks.

Teadustegevus

Tarmo Kulmar tegeleb peamiselt üldise ja võrdleva religiooniteadusega, Kolumbuse-eelse Ameerika usundilooga (Peruu ja Mehhiko), vanagermaani usundilooga ja religiooni rolliga muistsetes totalitaarsetes riikides.
Ta on pidanud loenguid ja viibinud külalisteadlasena Peruu rahvusülikooli Universidad Nacional Mayor de San Marco, Münsteri ülikooli, Ciudad de Méxicos Mehhiko rahvusülikooli Universidad Nacinal Autónoma de México antropoloogiainstituudi, Helsingi Ülikooli, Turus Åbo Akademi ja Berliini Humboldti Ülikooli juures.
Tarmo Kulmar on Saksamaa Religiooniloo Seltsi liige ja Eesti Akadeemilise Orientaalseltsi president.

Isiklikku

Korp! Sakala vilistlane. Kuulub Kaitseliidu Tartu maleva Akadeemilisse malevkonda.
Tuuli Rand

Tuuli Rand (sündinud 1. märtsil 1990) on eesti laulja.
Ta on lõpetanud Kuressaare Gümnaasiumi ja Georg Otsa nimelise Muusikakooli laulu erialal. Ta on laulja ansamblites TuuliKustiPeep, Funkifize, Bliss, Estonian Dream Dixieland Band, vokaalansamblis Söörömöö. Saate Eesti otsib superstaari viiendal hooajal jõudis ta stuudiovooru, aga seal tema tee katkes ning finaali ta ei pääsenud. Konkursil Eesti Laul 2013 poolfinaalis oli ta kaastegev kahes projektis: Söörömöö koosseisus koos Liisi Koiksoniga lauluga "Üle vee" ja koos Teele Viiraga lauluga "Ring the Alarm". Ka 2012. aastal oli ta Eesti Laulul kaastegev, seda Teele Viira taustalauljana.
Tuuli Rand avaldas esimese soolosingli "Don't Be Afraid", mille autoriteks on ta ise ja trummar Peep Kallas.
Kogukonnaenergeetika

Kogukonnaenergeetika (inglise keeles community energy, CE) on kogukondlikku energiatootmist ja -tarbimist käsitlev energeetika haru. Selle fookuses on väikese süsinikujalajäljega taastuvatest allikatest soojuse ja elektri tootmine ning tarbimine kohalikul tasandil. Kogukonnaenergeetika esindab n-ö tarka energiat: toodetud eelkõige kohalikuks kasutuseks ja kohalikust (taastuvast) toorainest. Kuna energiat toodetakse ja tarbitakse lähestikku, on selle ülekandekadu (koos sellega keskkonnamõju) väike ning pikemas perspektiivis alandab see energia hinda. Kui ühistu rajatud energiajaam, tootku see siis soojus- või elektrienergiat, on piisavalt tõhus, saab toodetud energiat ka müüa ja sellega ühistule lisatulu teenida. Teenitud tulu investeeritakse energiatootmise laiendamisse või kohaliku kogukonna hüvanguks. See teeb energiaühistutest omamoodi sotsiaalsed ettevõtted.
Kuigi kogukonnaenergeetika olulisimateks tegevusteks peetakse energia tootmist ja levitamist (müümist), milleks tuleb moodustada energiaühistu, hõlmab kogukonnaenergeetika mõiste ka suurel määral kodanikuaktiivsust ja -algatust üldisemas mõttes. Näiteks võib kogukond peale energia tootmise algatada ka muid energiavaldkonda puudutavaid tegevusi oma mõjupiirkonnas: renoveerida kohalikke avalikke hooneid energiasäästlikumaks, algatada kohalike otsustusorganite või külaliikumise kaudu energiaprojekte, leida neile toetust või, vastupidi, tõkestada tegevusi, mis kahjustavad kogukonna huvisid. Kogukonnad saavad osaleda kohaliku tasandi energiapoliitika kujundamisel (nt erastada kaugküttepiirkonna, seda laiendada või muul moel ümber korraldada).
Taago Tubin

Taago Tubin (sündinud 6. aprillil 1971 Võrus) on eesti lavastaja.

Elulugu

Taago Tubin on lõpetanud Võru Kreutzwaldi Gümnaasiumi (1989); Viljandi Kultuurikolledži teatrikateedri (1994) ja EMTA lavakunstikooli magistrantuuri (MA; 2008). Aastatel 1994–1996 täiendas end Eesti Humanitaarinstituudi teatriõppetooli juures. 
Töötanud 1994–1996 Tallinnas Vanalinna Kooli teatriprogrammi õpetajana; 1996–2000 Tartu Lasteteatris näitleja ja lavastajana. 2001. aastast Võru Harrastusteatri kunstiline juht, 2003. aastast Võru Teatriateljee (2003–2008) rajaja ja kunstiline juht. 2008. aasta augustist Ugala teatri lavastaja. 2011–2017 Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia etenduskunstide osakonna lektor. Eesti Lavastajate Liidu liige (juhatuse liige 2006–2011; 2016–2017).
Voroneži ülikool

Voroneži Riiklik Ülikool on ülikool Voronežis.
Ülikool peab end uhkusega Tartu ülikooli tütarülikooliks. See on asutatud Esimese maailmasõja ajal Voroneži evakueeritud Tartu ülikooli varade ja personali baasil 1918. aasta juunis.
Ülikoolil on 18 teaduskonda. Seal õpib üle kahekümne ühe tuhande üliõpilase.
Knud Aagaard

Knud Aagaard (22. märts 1769 Skindelborg Løkke Koldingi lähedal – 27. veebruar 1838 Agerskov, Tørningi lään) oli taani vaimulik ja topograafiline kirjamees.
Ta lõpetas 1789 Koldingi gümnaasiumi, 1794 lõpetas Kopenhaageni Ülikooli kandidaadikraadiga teoloogia alal.
Ta sai 1798 Thistedis kaplaniks, 1799 pastoriks Skjoldborg ja Kallerupis, 1806 Agerskovis, ning 1829 praostiks.
Ta koostas väärtuslikke kirjeldusi kohtades, kus ta teenis. Oma viimases kirjutises, millest osa ilmus ajakirjas Athene, kaitseb ta soojalt taani keelt. Jacob Brønnum Scaveniust innustas see välja panema auhinna parima kirjutise eest taani keele kohta Lõuna-Jüütimaal. Ka teistes raamatutes on juttu rahvakeelest.
Aagaard on kirjutanud ka teisi kirjutisi rahvamajandusest, vanavarast, keelest ja religioonist.
Drifting

Popkultuuris

Driftimist on kujutatud populaarses jaapani animesarjas "Initial D" , Hollywoodi filmis "Kiired ja Vihased: Tokyo Drift" ja paljudes videomängudes, nagu näiteks "Sega Rally Championship", "Assetto Corsa", "Need For Speed: Underground" jne.
Glenn Beck (telesaade)

"Glenn Beck" on Ameerika Ühendriikide Fox News Channeli poliitikasaade, mida juhib konservatiivne kommentaator Glenn Beck. Saadet edastas varem CNN Headline News (nüüd HLN). Esimene saade läks FNC-s eetrisse 19. jaanuaril 2009. Pärast FNC-sse üleminekut tõusid tema reitingud märgatavalt. 2009. aasta augustis ületas ta reitingute poolest isegi Fox Newsi populaarset saatehuhti Bill O'Reillyt.

Headline Newsi periood

Reedeste saadete motoks oli "Honest Questions", mille käigus ta intervjueeris selliseid kuulsaid inimesi nagu Ron Paul, Al Sharpton, Janice Dickinson, Larry King, Benjamin Netanyahu, Anderson Cooper ja Ben Stein.
Sam Kean

Sam Kean (sündinud Sioux Fallsis Lõuna-Dakotas) on ameerika teaduskirjanik. 
Ta õppis Minnesota Ülikoolis füüsikat ja inglise kirjandust ning sai hiljem magistrikraadi raamatukoguteaduses Washingtonis asuvast Ameerika Katoliiklikust Ülikoolist. Ta on teinud kaastööd väljaannetele The New York Times Magazine, Mental Floss, Slate, Psychology Today ja The New Scientist. Elab Washingtonis.
Kean oli USA-s ilmuva iga-aastase parimate teadus- ja looduskirjutiste antoloogiasarja The Best American Science and Nature Writing 2018. aasta kogumiku koostaja ja toimetaja.
Meelis Oidsalu

Meelis Oidsalu (sündinud 1978) on eesti teatrikriitik, luuletaja ja 2000. aastast kaitseministeeriumi ametnik, 2015. aastast asekantsler õigus- ja haldusküsimustes.
Lõpetas 1996. aastal Tallinna Prantsuse Lütseumi ja 2002. aastal Tallinna Pedagoogikaülikooli avaliku halduse erialal, läbinud 2008–09 Balti Kaitsekolledžis kõrgemad juhtimiskursused, 2012–2014 magistriõpingud Ameerika Ühendriikide Maaväe Sõjakolledžis (US Army War College) strateegiliste uuringute alal.
Alates 2018. aastast teeb koos Lea Tormise ja Madis Kolgiga Vikerraadios saadet "Teatrivaht".
Teatrikriitikat kirjutab aastast 2007. Avaldanud luulekogud "Jumala kihvt luulekogu" (2006) ja "Koertepõud" (2008).
Hideki Shirakawa

Hideki Shirakawa (白川 英樹 (Shirakawa Hideki); sündinud 20. augustil 1936) on Jaapani keemik.
Ta pälvis 2000. aastal koos Alan J. Heegeri ja Alan G MacDiarmidiga Nobeli keemiaauhinna    elektrit juhtiva polümeeri avastamise eest 1977. aastal.
Ta oli 1979–2000 Tsukuba ülikooli keemiaprofessor.
2000. aastal pälvis ta Jaapani Kultuuri ordeni. Aasta hiljem (2001) valiti Hideki Shirakawa Jaapani Akadeemia liikmeks.
Nobeli keemiaauhinna laureaat
1901 Hoff • 1902 Fischer • 1903 Arrhenius • 1904 Ramsay • 1905 Baeyer • 1906 Moissan • 1907 Buchner • 1908 Rutherford • 1909 Ostwald • 1910 Wallach • 1911 M. Curie • 1912 Grignard, Sabatier • 1913 Werner • 1914 Richards • 1915 Willstätter • 1918 Haber • 1920 Nernst • 1921 Soddy • 1922 Aston • 1923 Pregl • 1925 Zsigmondy • 1926 Svedberg • 1927 Wieland • 1928 Windaus • 1929 Harden, Euler-Chelpin • 1930 Fischer • 1931 Bosch, Bergius • 1932 Langmuir • 1934 Urey • 1935 F. Joliot-Curie, I. Joliot-Curie • 1936 Debye • 1937 Haworth, Karrer • 1938 Kuhn • 1939 Butenandt, Ružička • 1943 Hevesy • 1944 Hahn • 1945 Virtanen • 1946 Sumner, Northrop, Stanley • 1947 Robinson • 1948 Tiselius • 1949 Giauque • 1950 Diels, Alder • 1951 McMillan, Seaborg • 1952 Martin, Synge • 1953 Staudinger • 1954 Pauling • 1955 Vigneaud • 1956 Hinshelwood, Semjonov • 1957 Todd • 1958 Sanger • 1959 Heyrovský • 1960 Libby • 1961 Calvin • 1962 Perutz, Kendrew • 1963 Ziegler, Natta • 1964 Hodgkin • 1965 Woodward • 1966 Mulliken • 1967 Eigen, Norrish, Porter • 1968 Onsager • 1969 Barton, Hassel • 1970 Leloir • 1971 Herzberg • 1972 Anfinsen, Moore, Stein • 1973 Fischer, Wilkinson • 1974 Flory • 1975 Cornforth, Prelog • 1976 Lipscomb • 1977 Prigogine • 1978 Mitchell • 1979 Brown, Wittig • 1980 Berg, Gilbert, Sanger • 1981 Fukui, Hoffmann • 1982 Klug • 1983 Taube • 1984 Merrifield • 1985 Hauptman, Karle • 1986 Herschbach, Lee, Polanyi • 1987 Cram, Lehn, Pedersen • 1988 Deisenhofer, Huber, Michel • 1989 Altman, Cech • 1990 Corey • 1991 Ernst • 1992 Marcus • 1993 Mullis, Smith • 1994 Olah • 1995 Crutzen, Molina, Rowland • 1996 Curl, Kroto, Smalley • 1997 Boyer, Walker, Skou • 1998 Kohn, Pople • 1999 Zewail • 2000 Heeger, MacDiarmid, Shirakawa • 2001 Knowles, Noyori, Sharpless • 2002 Fenn, Tanaka, Wüthrich • 2003 Agre, MacKinnon • 2004 Ciechanover, Hershko, Rose • 2005 Grubbs, Schrock, Chauvin • 2006 Kornberg • 2007 Ertl • 2008 Shimomura, Chalfie, Tsien • 2009 Ramakrishnan, Steitz, Yonath • 2010 Heck, Negishi, Suzuki • 2011 Shechtman • 2012 Lefkowitz, Kobilka • 2013 Karplus, Levitt, Warshel • 2014 Betzig, Hell, Moerner • 2015 Lindahl, Modrich, Sancar • 2016 Feringa, Sauvage, Stoddart • 2017 Dubochet, Frank, Henderson • 2018 Arnold, Smith, Winter
Poolitamata muhvsidur

Poolitamata muhvsidur kujutab endast ühendatavate võllide otstele asetatavat puksi. Poolitamata muhvsidurile on iseloomulik väike välisläbimõõt. Pöördemomenti kantakse üle liistude, tihvtide või hammastega. Materjalina kasutatakse konstruktsiooniterast, suurema läbimõõduga siduritel aga ka malmi.
Roza Otunbajeva

Elulugu

Lõpetas 1972. aastal Moskva Riikliku Ülikooli filosoofiateaduskonna.
1975. aastal asus tööle Kirgiisi Riiklikus Ülikoolis, kus tegutses professorina ning juhtis filosoofiateaduskonda.
1981. aastal sai temast Kommunistliku partei Frunze (tänase Biškeki) Lenini rajoonikomitee teine sekretär.
1986. aastal määrati ta Kirgiisi NSV Ministrite Nõukogu esimeheks ja välisministriks (?). Aastatel 1986–1991 töötas Nõukogude Liidu välisministeeriumis Moskvas, Nõukogude Liidu delegatsiooni juhina UNESCO juures Pariisis ning Nõukogude Liidu suursaadikuna Malaisias (?).
1991. aastal sai Kõrgõzstani välisministriks. 1992–1994. suursaadik Ameerika Ühendriikides ja Kanadas.
1994–1997 välisminister. 1998–2001 suursaadik Suurbritannias ja Iirimaal.
2002–2004 oli Otunbajeva ÜRO erimissiooni juht Gruusias.
Naasis 2004. aastal Kõrgõzstani. Osales poliitilise liikumise Ata-Džurt loomises ja sai detsembris selle kaasesimeheks.
Soovis kandideerida 2005. aasta parlamendivalimistel, kuid eemaldati kandidaatide nimekirjast. Parlamendivalimiste järel puhkenud Tulbirevolutsioonis lõi aktiivselt kaasa. Presidendiks tõusnud Kurmanbek Bakijev määras ta välisministriks, kuid parlament ei kinnitanud Otunbajevat ametisse.
2006. aastal ühines Otunbajeva opositsiooniga ja sai Asaba partei kaasesimeheks (koos Azimbek Beknazaroviga). Partei tähtsamaid nõudmisi oli presidentaalse riigikorra asendamine parlamentaarsemaga.
2007. aastal valiti Sotsiaaldemokraatliku Partei nimekirjas parlamenti ja sai 2009. aastal sotsiaaldemokraatide fraktiooni juhiks.
2010. aastal aprillis Kurmanbek Bakijevi kukutanud rahutuste käigus sai Otunbajevast ajutise valitsuse juht. On oletatud, et Otunbajeva oli tugevamate poliitiliste konkurentide kompromisskandidaat.

Isiklikku

Otunbajeva on abielus, tal on kaks last. Tütar elab abikaasaga (2010. aasta juuni seisuga) Londonis.
Ta valdab vene, kirgiisi, inglise, prantsuse ja saksa keelt. Kirgiisi keelt vabalt ei räägi.
Sten Karpov

Sten Karpov (sündinud 2. juulil 1984 Võrus) on eesti näitleja.
Sten Karpov on sündinud ja üles kasvanud Võrus. Ta lõpetas aastal 2003 Võru Kreutzwaldi Gümnaasiumi. Näitlejahariduse omandas Viljandi Kultuuriakadeemias (2003–2007, VI lend, kursuse juhendaja Kalju Komissarov).
Aastatel 2007–2014 töötas Karpov draamanäitlejana Pärnu Endla teatris. Ta on osalenud ka Eesti Draamateatri ja Vanemuise lavastustes, projektimuusikalides ("Fame") ning telesarjades. Keskne roll oli tal lühimängufilmis "Roosa kampsun".
Aastatel 2014–2016 aastast oli ta Tartu teatri Vanemuine näitleja. Aastast 2016 on ta Pärnu teatri Endla näitleja.

Isiklikku

Ta abiellus 15. juulil 2016 Liis Karpoviga (neiuna Liis Laigna).

Tunnustus

Sten Karpov on pälvinud noore näitleja Kristallkingakese auhinna (2008) ja Endla teatri publikulemmiku tiitli (2012).
Ants Lauteri nimeline näitlejaauhind 2015.
Myrdal

Myrdal on 866 meetri kõrgusel paiknev asula Bergensbaneni raudteeliini ääres Aurlandi vallas Sogn og Fjordane maakonnas Norras. Selle keskmes olev raudteejaam on ka kõrgeim punkt Flåmi viival Flåmsbana liinil. Põhiosa asulat läbivatest inimestest kasutab seda rongidele ümberistumiseks sõiduks Oslo, Bergeni või Flåmi suunas. Myrdalil on vaid raudteeühendus.
Myrdalist kulgeb läbi ka Haugastølist algav ja Flåmis lõppev populaarne rattamarsruut Rallarvegen.
Henrik Visnapuu

Henrik Visnapuu (2. jaanuar 1890 Helme kihelkond – 3. aprill 1951 Long Island, New York) oli eesti kirjanik ja kirjanduskriitik.
Ta oli Marie Underi kõrval rühmituse Siuru kesksemaid luuletajaid.
Alates 1953. aastast antakse välja Henrik Visnapuu kirjandusauhinda.

Elulugu

Ta õppis Reola vallakoolis ja Ropka ministeeriumikoolis.
Aastal 1907 läbis ta Narva Gümnaasiumi juures algkooliõpetaja kutseeksami ja hakkas vallakooli õpetajaks.
Aastal 1912 suundus ta Tartusse, kus esialgu õpetas tütarlaste gümnaasiumis eesti keelt ja kirjandust. Tartu ülikoolis tudeeris klassikalist filoloogiat. Henrik Visnapuu oli Korp! Sakala liige.
Aastal 1944 põgenes Saksamaale, sealt 1949. aastal USA-sse.
Henrik Visnapuu suri 3. aprillil 1951 New Yorgis ootamatult südameataki tagajärjel 61-aastasena. 26. juunil 2018 maeti ta ümber Metsakalmistule.

Isiklikku

Tema vend Eduard Visnapuu oli eesti muusikateadlane ja pedagoog, vennapoeg Herk Visnapuu (1920–2013) oli arhitekt.

Looming

Tema luuletusi hakati avaldama ajakirjanduses 1908. aastast. Osales kirjanduslikes koguteostes "Moment : Esimene" (1913), "Roheline Moment" (1914) ja "Looming" I (1920), äratas tähelepanu futuristlike ja ekspressionistlike esinemistega. Henrik Visnapuu oli Marie Underi kõrval rühmituse Siuru kesksemaid luuletajaid.
Fort Worth

Ajalugu

Linn tekkis 1849. aastal rajatud sõjaväeposti juurde. Moodustab koos Dallase ja lähialadega Dallas-Fort Worthi linnastu.

Vaatamisväärsused

Linna tuntumad muuseumid on Fort Worthi Moodsa Kunsti Muuseum, Kimbelli Kunstimuuseum, mille kogudes on teiste seas Caravaggio, Fra Angelico, El Greco, Rembrandti, Pablo Picasso, Henri Matisse'i ja Paul Cézanne'i teoseid, ning 19. ja 20. sajandi Ameerika Ühendriikide kunsti eksponeeriv Amon Carteri muuseum.

Haridus

Linnas asub ülikool Texas Christian University ja American Airlinesi peakorter.

Transport

35 km kaugusel kesklinnast asub Dallas/Fort Worthi lennujaam, mis on üks riigi tähtsamaid lennuvälju.
Lesbose piirkonnaüksus

Haldusjaotus

Lesbose piirkonnaüksuses on ainus Lesbose vald.
Vasakrinne

Ühiskondlik Liikumine "Vasakrinne" (vene keeles Общественное движение "Левый Фронт") on ühiskondlik liikumine, mis ühendab sotsialistliku arengutee pooldajaid.
Vasakrinne asutati 2008. aasta oktoobris. Suur osa Punase Noorsoo Avangardi aktiviste astus Vasakrinde ridadesse.
Vasakrinde peamine eesmärk on sotsialistlikku ühiskonna ehitamine Venemaal. Vasakrinde ülesandeks on vasakpoolsete opositsioonijõudude tegevuse koordineerimine. Vasakrinne tegutseb kogu Venemaa territooriumil Venemaa Föderatsiooni konstitutsiooni ja muude Venemaa õigusaktide raamides.
Vasakrindes võivad osaleda vähemalt 18-aastased füüsilised isikud, samuti ametiliidud, ühiskondlikud ja regioonidevahelised ühiskondlikud ja poliitilised organisatsioonid.

Vasakrinde osalemine Venemaa presidendivalimistel

2017. aasta detsembris korraldas Vasakrinne liikumisesisesed presidendikandidaadi valimised eelseisvateks 2018. aasta märtsis toimuvateks Venemaa Föderatsiooni presidendivalimisteks. Vasak- ja patriootiliste jõudude kandidaadiks sai sisevalimistel parteitu majandijuht Pavel Grudinin. 
3. veebruaril 2018 avati Moskvas hotell Izmailovo saalis "Internatsionaali" laulmisega Vasakrinde VI kongress. Kongressil kinnitati toetus Pavel Grudinini kandideerimisele 2018. aasta Venemaa presidendivalimistel (kelle valimiskampaania algas tegelikult juba detsembri lõpus). 18. märtsil 2018 toimunud valimistel andis Grudinini poolt oma hääle 8,66 miljonit valijat (11,8% valijate koguarvust). Kaheksa kandidaadi seas tuli Grudinin Vladimir Putini järel teiseks.

Juhtimine

Vasakrinde kõrgemaks juhtimisorganiks on kongress. Kongressidevahelisel ajal juhib Vasakrinde koordinaatorite nõukogu, operatiivjuhtimiseks valitakse alaliselt tegutsev Vasakrinde täitevkomitee. Täitevkomitee peakorter asub Moskvas.
13-liikmelise Vasakrinde täitevkomitee tuntuim liige on Sergei Udaltsov.
Natura naturata

Natura naturata on keskaja filosoofiast pärit ladinakeelne mõiste, mida võiks tõlkida kui "loodus looduna" (soome keeles luonto luotuna) või ka "loodud loodus" (soome keeles luotu luonto). Termini võttis uuesti kasutusele Spinoza, viidates sellega passiivsele Jumalale, kui asjad on juba loodud ehk kui looduslikule objektile (Jumalaan passiivisena, sellaisena jossa asiat ovat jo luotuja, eli samana kuin luonnonoliot).
Spinoza jaoks oli natura naturata vastandmõisteks natura naturans, mida võiks tõlkida "loodus loovana" (soome keeles luonto luovana) ehk "loov loodus" (soome keeles luova luonto). Spinoza filosoofias viitas natura naturans Jumalale kui aktiivsele, elavale ja muutuvale loojale, loovale tegevusele (Jumalaan aktiivisena, elävänä ja muuttuvana luojana, luovana toimintana).
Natura naturata ja natura naturans väljendasid Spinoza jaoks Jumala ja sellega samastuva looduse kaht poolt.
Brõnsa

Brõnsa on lambapiimast valmistatud juust.
Brõnsat tehakse Balkani maades, Austria idaosas, Ungaris, Moldovas, Poolas, Rumeenias, Venemaal, Slovakkias ja Ukrainas.
Brõnsa on algselt pärit Rumeeniast.