google/wiki40b huggingface dataset:
Johannes Pulma

Johannes Pulma (28. oktoober 1886 Kuivajõe vald, Kose kihelkond, Harjumaa – 25. august 1942 Sosva laager, Venemaa) oli Eesti sõjaväelane (major), skaudiliikumise juht ja omavalitsustegelane.

Elukäik

Sündis talunik Jaan Pulma pojana. Lõpetas Kuivajõe vallakooli, seejärel Kose kihelkonnakooli ja Tallinna 4-klassilise linnakooli. Oli lühikest aega Järvamaal vallakirjutaja abi, jätkates samal ajal oma hariduse täiendamist. 1898. aastal valiti Anna vallakooli õpetajaks, järgmisel aastal andis ära rahvakooli õpetaja kutseeksami. Oli Anna vallakooli õpetajaks kuni 1905. aastani, mil lahkus Ukrainasse, kus oli kuni I maailmasõja puhkemiseni viinavabriku valitseja.
Maailmasõja puhkedes mobiliseeriti. Osales alul sõjategevuses Karpaatides, saadeti seejärel Moskva I lipnikekooli, mille lõpetas 1915. aasta juulis. Oli seejärel marsipataljonis ning 4. Soome kütipolgus roodu ja õppekomando ülem.
Eesti rahvusväeosade loomisel 1917. aastal asus teenima 2. Eesti polku, kus oli õpperoodu ülem kuni väeosa likvideerimiseni sakslaste poolt 1918. aasta kevadel. Lahkus seejärel Eestist, Vabadussõja ajal viibis Ukrainas. 
1920. aasta suvel pöördus tagasi Eestisse, võeti tegevteenistusse ning määrati Pärnu maakonna Rahvaväe ja Kaitseliidu ülema käsutusse, samal aastal sai Pärnu komandandiks ning rahvaväe ülema kohusetäitjaks. Alates 1925. aastast Pärnu maakonna rahvaväe ülem, hiljem muutus tema ametikoht Pärnu kaitseväeringkonna ülema kohaks, millel teenis kuni reservi arvamiseni 1. mail 1932.
Kaitseliidu taasloomisel 1924. aastal oli J. Pulma lühikest aega Kaitseliidu Pärnumaa maleva pealik, kuni 15. märtsil 1925 sai Pärnumaa maleva pealikuks Tõnis Avingo.
Sõjaväeteenistusest vabanemise järel osales aktiivselt Pärnu seltskondlikus elus ja kohalikus poliitikas. 1932. aastal kinnitati Pärnumaa skautide maleva pealikuks. Oli Pärnu Eliisabeti kiriku II pihtkonna nõukogu esimees. 1934. aastal osutus valituks Pärnu linnavolikokku ning oli seejärel revisjonikomisjoni esimees. 1939. aastal toimunud valimistel valiti taas Pärnu linnavolikokku saavutades neljanda tulemuse linnas – 3963 häält.
Vangistati nõukogude võimude poolt 14. juunil 1941 läbiviidud küüditamise käigus. Oli vangistuses Sevurallagi Sosva vangilaagris. 20. juunil 1942 toimunud erinõupidamise otsusega mõisteti surma. 
Abikaasa Elise Alvine Pulma küüditati samuti 14. juunil 1941 Maiga asulasse Tšainski rajoonis Tomski oblastis. Vabanes 1. veebruaril 1954.
Jakob Johann von Tiesenhausen

Vabahärra Jakob Johann von Tiesenhausen (sündinud 3. detsember (vkj 23. november) 1686) oli baltisakslasest Rootsi sõjaväelane ja Eestimaa rüütelkonna peamees.
Jakob Johann von Tiesenhausen sündis Rootsi kindralmajori, Porkuni, Kohala, Kose-Uuemõisa, Vana-Harmi ja Lagedi mõisniku Hans Heinrich von Tiesenhauseni ja Juliane Marie von Taube pojana.
Teenis Rootsi armees kus sai ooberstleitnandi auastme. Langes Põhjasõjas 1709. aastal venelaste kätte vangi ning oli kuni 1716. aastani sõjavangis.
1724–1725 oli ta Eestimaa rüütelkonna peamees ja hiljem Eestimaa maanõunik.
Talle kuulusid Rakvere, Kohala, Andja mõis ja Aseri mõis.
Abbeville'i kultuur

Abbeville'i kultuur ehk Abbeville'i ajastu on vanema paleoliitikumi arheoloogiline kultuur Euroopas umbes 600 000...400 000 aastat tagasi. Viimasel ajal on seda hakatud vaatlema Olduvai kultuuri osana.
Abbeville'i kultuuriga ilmus Euroopasse pihukirves.
Kultuur on nime saanud Abbeville'i leiukoha järgi ühes kruusaaugus Prantsusmaal Abbeville'i lähedal, kust 19. sajandil esimest korda leiti jämedalt töödeldud pihukirveid.
Magnetlintsalvesti

Disain

Magnetlintsalvestit kasutati esimest korda 1950-ndatel arvutitega, kuid maht ulatus vaid ühe megabaidini. Tehnoloogia arenedes suurenes maht kuni 10 terabaidini ning edasigi kokkusurumata andmetega. Varastes arvutisüsteemides oli magnetlint põhiliseks salvestuseks kasutatud ning striimerid; striimerid olid sel ajal üpriski kallid, kuid lint ise oli odav.
Kuna andmeid on võimalik kokku suruda on tavaks turunduse eesmärgil eeldada vähemalt 2:1 suhet ning 80 GB mahuga linti müüakse kirjaga "80/160". IBM ja Sony kasutavad küll suuremaid kokkusurumis suhteid, kuid osade andmete puhul seda teha ei saa. Nt suuremad videofailid on juba varemalt kokkusurutud ning ei pruugi olla võimalik andmeid enam edasi kokku suruda.
Negatiivne sündmus ingliskeelse nimetusega "shoe-shining" esineb, kui lugemise/kirjutamise ajal andmete edastuskiirus langeb allapoole miinimumi, mis modernsema lindiajami disaini puhul liikuva lindi puhul lubatud on. Selles olukorras ei saa lint kohe pidama ning aeglustab, liigub tagasi ja stardib uuesti. Kui see sündmus kordub, siis edasi-tagasi liikumine meenutab kinga läikima löömist, millest ka nimi. See aeglustab andmetöötluse kiirust, vähendab lindi kogumahtu ning vähendab nii lindi kui ka lindiajami elupikkust. Varasemate lindiajamite puhul oli selline liikumine paratamatu, mistõttu selleaegsed lindiajamid olidki ehitatud töötama start-stopp stiilis.
Hiljem ehk enamik 1980-ndate lindiajamitest kasutas sisemist andmepuhvrit, mis mingil määral vähendas start-stopp-situatsioone. Nende ajamite puhul hakati kasutama ütlust "striimer". Lint peatati vaid juhul, kui puhvris polnud enam andmeid, mida kirjutada, või kui see oli lugemise ajal andmeid täis. Kiiremad ajamid tulid küll kasutusele, kuid isegi puhvrite olemasolu ei eemaldanud start-stopp sündmusi. Kõige uuemad, praeguse aja salvestid, ei kasuta enam ühte kiirust, vaid töötavad mitmel eri kiirusel. Sisemiselt kasutavad nad algoritme mis dünaamiliselt sobitavad lindi kiiruse arvuti andmetöötluskiirusega. Kui arvuti töötluskiirus on siiski aeglasem kui selle miinimum, tekib siiski sama probleem.
Linti hoitakse tavaliselt kasseti sees ning nendele saab salvestada lisaks tavalisele tekstile ka heli- ja videofaile. Kasseti väliskiht on enamasti plastist, mõnikord ka metallosadega, et habras lint kergelt ei puruneks.
Jassi Zahharov

Jassi Zahharov (sündinud 29. mail 1954 Tartus) on eesti ooperilaulja (bariton).
Ta õppis Tartu 2. Keskkoolis, hiljem Ida Urbeli balletistuudios.
Aastal 1973 lõpetas Tartu kaugõppekeskkooli.

Lauljakarjäär

Aastatel 1980–1997 oli ta Vanemuise, aastast 1997 Rahvusooper Estonia solist.

Isiklikku

Ta elab koos Vene päritolu pianisti Zoja Hertziga. Aastal 2009 nad abiellusid.
Svetlana Issakova

Svetlana Issakova (sündinud 14. juunil 1993 Tallinnas) on Eesti iluuisutaja.
Tema treener on Irina Kononova.

Karjäär ja saavutused

Svetlana Issakova tuli Eesti meistriks iluuisutamises 2008. aastal. Aastatel 2007, 2011 ja 2013 võitis ta Eesti meistrivõistlustel hõbemedali ja aastatel 2010 ja 2012 pronksmedal. Samuti on ta viiekordne juunioride Eesti meister.
2011. aastal Bernis toimunud Euroopa meistrivõistlustel saavutas Issakova 18. koha.
August Kukk

August Kukk (24. aprill 1908 Kirbla, Läänemaa – 5. aprill 1988 Tallinn) oli eesti maadleja, 15-kordne Eesti meister.
Iseseisvas Eestis esindas Kukk Tallinna Sporti, Eesti NSV-s Tallinna Spartakit.

1931 ja 1932

Mõlemal aastal tuli Kukk Eesti meistriks Kreeka-Rooma maadluse keskkaalus.
1931 tuli Kukk Eesti meistriks vabamaadluse kergekeskkaalus.

1934

Kukk tuli Eesti meistriks mõlemas maadlusviisis.
18. ja 19. märtsil toimus Helsingis Teine Turaani turniir. August Kukk osales Eesti koondises kergekeskkaalus. Soome kogus maksimaalsed 21 punkti, võites kõigis kaaludes. Eesti kogus 12 ja Ungari peaaegu minimaalsed 9 punkti.

1935

Raskejõustiku mängudel tuli Kukk Osvald Laane järel ja Edgar Puusepa ees teiseks.

1936

Kukk oli üks väheseid Eesti maadlejaid, kes korralikumalt vabamaadlust harrastas. Sellepärast arvati ta Eesti koondisesse Berliinis toimunud 1936. aasta suveolümpiamängudele. Ta osales seal kergekeskkaalus, kuid ei õigustanud lootusi. Avaringis sai ta suure punktikaotuse Šveitsi maadlejalt Willy Angstilt ja teises ringis väikese punktikaotuse Ungari maadlejalt Kalman Sovarilt ning sellega võistlus talle lõppeski. Kuid olümpiamängud ise olid Eesti maadlejaile edukad: nii Kristjan Palusalu kui Ago Neo võitsid kaks medalit.

1939

Kukk tuli Eesti meistriks vabamaadluse poolraskekaalus.

1943

Kukk tuli Eesti meistriks vabamaadluse keskkaalus.

1945

Kukk tuli Eesti meistriks vabamaadluse keskkaalus.
Nõukogude Liidu meeskondlikke meistrivõistlusi ei korraldatud liiduvabariikide, vaid linnade koondiste vahel. Esimeses ringis loositi Tallinna koondisele vastu Riia koondis, keda Tallinnas Tondi maneežis võideti 6:1. Kukk kaotas ainsana keskkaalus A. Āboliņšile, kes edaspidi tuli NSV Liidu meistriks. Seejärel sõideti Sverdlovskisse, keda seal samuti 6:1 võideti. Tallinn pääses 4 parema hulka finaalturniirile, aga sinna Kukke koondisse ei pandud. Tallinn jäi napilt Moskva järel teiseks.
Nõukogude Liidu meistrivõistlustel vabamaadluses tuli Kukk neljandaks.

1946

Kukk tuli Eesti meistriks vabamaadluse keskkaalus.

1947

Kukk tuli Eesti meistriks vabamaadluse keskkaalus.
Nõukogude Liidu meistrivõistlustel vabamaadluses oli Kukk 7. Eesti sportlastest võitsid Juhan Looaru kärbeskaalus ja Johannes Kotkas raskekaalus, kusjuures kokku saadi 5 medalit.

1948

Kukk tuli Eesti meistriks vabamaadluse keskkaalus.
Nõukogude Liidu meistrivõistlustel vabamaadluses oli Kukk 9. Eesti sportlastest võitis Looaru teist korda järjest, Kotkas sai hõbemedali.

1949 ja 1950

Kukk tuli Eesti meistriks vabamaadluse keskkaalus.

1951 ja 1952

Kukk tuli Eesti meistriks vabamaadluse poolraskekaalus.

1958

Kukk sai vabariikliku kategooria maadluskohtunikuks.
Anthony Villanueva

Isiklikku

Anthony Villanueva isa José Luis oli samuti tuntud Filipiinide poksija.
Ioonide hüdraatumine

Ioonide hüdraatumine on ioonide, molekulide liitumine vee molekuliga. Hüdraatumisel eraldub soojust ehk see on eksotermiline reaktsioon
Ülar Lauk

Ülar Lauk (sündinud 14. juunil 1968 Võrus) on eesti maletaja, rahvusvaheline meister (2007).
Ta lõpetas aastal 1986 Tartu 12. Keskkooli.
Ta on võitnud Eesti meistrivõistlustel ühe hõbe- (1992) ja kolm pronksmedalit (1994, 2003 ja 2007). Meistersportlane (1994), rahvusvaheline meister (2007). Rahvusvaheline meister kirimales (2007).
Vähemusgrupp

Vähemusgrupp on visuaalselt eristatav grupp, mida iseloomustavad visuaalsel erinevusel baseeruv enamuse diferentseeriv suhtumine, identiteedi ümber kujundatud omanäolisus ja teadlikkus teistega jagatavast identiteedist.
EUROPA postmargid

EUROPA postmarkideks nimetatakse Euroopa riikide poolt igal aastal ühiselt välja antavaid ühe ja sama kujunduse või teemaga postmarke.
Esimesed Europa postmargid anti välja 1956. aastal. 2006. aastal tähistati Europa postmargi 50. sünnipäeva.
Aastatel 1956–1959 vastutasid Europa postmarkide väljaandmise eest Euroopa Ühenduste liikmesriikide postitalitused, aastatel 1960–1992 Euroopa Postiside- ja Telekommunikatsioonitalituste Konverents (CEPT), alates 1993. aastast Euroopa postioperaatorite ühendus PostEurop.
Europa postmarkide ühine kujundus oli kasutusel 1956. aastast kuni 1973. aastani, 1974. aastast asendus see ühise teemaga. 1960. aastast kandsid Europa postmargid Euroopa Postiside- ja Telekommunikatsioonitalituste Konverentsi initsiaale CEPT (Conférence Européenne des Administrations des Postes et des Télécommunications). 1993. aastal asendus see  PostEuropi loodud uue tähistusega, milleks on paremkaldkirjas sõna Europa. 2011. aastast on kasutusel uus tähistus: sõna Europa ette on paigutatud postkasti kujutis.
Eesti liitus Europa postmarkide väljaandmisega 1994. aastal. Esimesteks Eesti Europa markideks olid patenditeemalised Eesti Post 071-06-1994 ja Eesti Post 072-06-1994. Esimesel neist on kujutatud Eesti patenti nr 1 – Aleksander Mikiveri leiutatud horisontaalveskikivi paari, teisel Eesti patenti nr 2628 – Walter Zappi leiutatud esimest minikaamerat maailmas.
Lihtne juhuslik valik

Lihtne juhuslik valik on selline valikuprotseduur, kus kõik -mahulised valimid -mahulisest üldkogumist on võrdtõenäosed.
Eristatakse kahte liiki lihtsat juhuslikku valikut: tagasipanekuta ja tagasipanekuga valik. Esimesel juhul valitud objekt eemaldatakse üldkogumist, teisel juhul mitte.

Lihtne juhuslik valik tagasipanekuta

Olgu üldkogum .Kõigi  mahuliste valimite arv, mida -st saab moodustada on . Olgu  kõigi võimalike valimite hulk.
Lihtsa juhusliku valiku korral on kaasamistõenäosus järgmine:
           
ning teist järku kaasamistõenäosus on

Definitsiooni järgi

Loetleda kõikvõimalikud valimid mahuga  (selliseid võimalusi on ) ja siis valida üks valim võrdse tõenäosusega.

Kogusumma hinnang ja hinnangu dispersioon

Lihtsa juhusliku valiku korral avaldub kogusumma  nihketa hinnang kujul
            
kus  on valimi keskmine.
Kogusumma hinnangu dispersioon on
           
ja dispersiooni hinnang on 
           
kusjuures  on valikusuhe,
           
on  tunnuse  dispersioon üldkogumis ja
           
on  tunnuse  dispersioon valimis.

Keskmise hinnang ja hinnangu dispersioon

Lihtsa juhusliku valiku korral avaldub keskmine  nihketa hinnang kujul
           
Valimi keskmise dispersiooni ja dispersiooni hinnangu avaldised on järgmised:
           
           .

Lihtne juhuslik valik tagasipanekuga

Tagasipanekuga disainide korral objektid võivad sattuda valimisse korduvalt, seetõttu on valikuindikaator  juhuslik suurus, mille realisatsioonid võivad olla hulgast .

Valimi genereerimise võimalused

Praktikas on väga levinud kahte tüüpi tagasipanekuga disainid: multinoomiaal- ja hüpergeomeetriline disain. [konspekt]

Hüpergeometriline disain

Iga element saab olla valitud kuni  korda.
Olgu .
Tähistame , kus jaotuse tõenäosusfunktsioon on järgmine:  , kui .

Kogusumma hinnang ja hinnangu dispersioon

Lihtsa juhusliku valiku tagasipanekuga korral nihketa hinnang üldkogumi kogusummale  avaldub järgmiselt: 
           
Hinnangu  dispersioon on järgmine:
           ,
ja dispersiooni hinnang:
           ,
kus
           
on valimi keskmine,
           
on üldkogumi keskmine,
           
on tunnuse  dispersioon üldkogumis ja
           
on tunnuse  dispersioon valimis.
Luggenhusen

Luggenhusen oli Eestimaa vasallisuguvõsa. Suguvõsa nimi tuleneb Lüganuse külast ja Lüganuse kihelkonnast.
1534 on ürikutes mainitud Tartu piiskopi vasalli Robert Jürgen de Luggenhusen'it.
Heinrich von Staden

Heinrich von Staden (1542 või 1544, Ahlen Münsteri lähedal, Saksamaa – pärast 1578) oli isehakanud "seikleja Moskoovias", kes kirjutas ülevaate oma tegevusest Ivan IV Julma õukonnas 1578–1582.
Von Staden oli bürgeri poeg. Tema ema Kattarina Ossenbach suri katku. Tal oli vend, katoliku preester Bernhardus von Staden, ning õde. Katoliku seminaris Ahlenis süüdistati von Stadenit kaasõpilase haavamises naaskliga. Nõbu Steffan Hovener kutsus ta elama enda juurde Liivimaale, "kus teda ei häiritaks". Liivimal töötas ta linnamüüride ehitajana, kuid ei armastanud tööd ning jooksis ära Wolgarteni mõisa Wolmaris ehk Valmieras. Seal usaldas mõisnik Wolgarteni naine talle majapidamise, kui kuulis, et von Staden oskab lugeda ja kirjutada ladina ja saksa keeles ning õpib läti keelt.
Kui Wolgarten uuesti abiellus ja ära kolis, kolis Heinrich von Staden Karkusesse, kus hakkas kaupmeheks. Kui Liivimaa valitsuses algasid segadused, saatis von Staden kirja oma sõbrale Joachim Schroterile, kes elas Vene võimu aluses Tartus. Kirjas pakkus ta, et võib palga eest Moskva suurvürsti teenida. Ta kutsuti Moskvasse, kus kohtus suurvürst Ivan IV-ga. Von Staden avaldas Ivanile muljet ning kutsuti lõunale; peatselt sai temast opritšnina liige.

Elu Venemaal

Heinrich von Stadeni ülevaade elust Venemaal "Moskoovia maa ja valitsus" oli adresseeritud Püha Rooma Keisririigi keisrile Rudolf II-le. See koosnes neljast osast: palvekirjast, Venemaa kirjeldusest, plaanist Venemaale sissetungiks põhja poolt ning autori autobiograafiast. Von Staden lootis mõjutada keisrit Venemaale tungima, andes selle valitsemise Teutooni ordule, ning saada tasu. Pfalzi valijakrahv Georg Hans krahv von Veldenz-Lutzelstein lootis sama ning värbas von Stadeni oma teenistusse. 1578. ja 1582. aasta vahel töötas von Staden luurajana Teutooni ordu heaks. Ta saatis oma ettepaneku ordu suurmeistrile ning hiljem ka Poola ja Rootsi kuningatele.
Ajaloolased avastasid selle dokumendi 1839. aastal Preisimaa riigiarhiivis, kuid seos von Stadeniga leiti alles mitu aastat hiljem. Tema kirjutis on kõige põhjalikum ülevaade toonasest Venemaast ning kujutab lähedalt segadust Ivan Julma aegse Venemaa valitsuses. Heinrich von Staden nimetas tsaar Ivani hirmsaks türanniks, kuid kirjutas temast neutraalsemalt kui teised kaasaegsed. Ta oli ainus opritšnina liige, kes selle tegevusest ise jutustas, ning pärast tema aruande leidmist kirjutati ümber kogu selle institutsiooni ajalugu. Ta kirjeldab Ivani repressioonide sihtmärke kui üksikperekondi, mida tsaar oma võimule ohtlikuks pidas, samas kui varem peeti sihtmärgiks tervet bojaaride klassi.
Raamatus käsitles von Staden muuhulgas ka venelaste juurest rootslaste poolele läinud ülejooksikuid, kellest mõned asusid elama Eesti aladele, näiteks bojaar Vassili Rosladin.
Lehte

Lehte on eesti naisenimi.
Lehte on kirjandusest tegelikku nimepruuki võetud nimi, esineb tegelasnimena August Kitzbergi "Maimus" (1892). Lehe kujul leiame nime Mats Tõnissoni kalendris 1884. aastal, Lehte esimest korda 1901. aastal. Sünniregistreisse ilmub 1910. aasta paiku.
1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Lehte 501 naisel. Lehte on Eestis populaarsuselt 307. naisenimi. Kõige populaarsem on eesnimi Lehte vanuserühmas 85+, kus neid on 10 000 elaniku kohta 30,71 ning Hiiu maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 13,57. Lehte on keskmiselt 75 aasta vanune (mediaanvanus on 77).
Charles VI

Charles VI Nõdrameelne (3. detsember 1368 Pariis – 21. oktoober 1422 Pariis) oli Valois' dünastiast Prantsusmaa kuningas aastatel 1380–1422.
Charles VI oli Prantsusmaa kuninga (1364–1380) Charles V poeg ning krooniti pärast isa surma üheteistaastaselt kuningaks. 1385. aastal ta abiellus Baieri-Ingolstadti hertsogi (1375–1413) Stephan III tütre Elisabeth von Wittelsbachiga. Elisabeth kandis pärast abiellumist Prantsusmaal nime Isabeau (Baieri Isabeau).
Kuni 1388. aastani valitses riiki peamiselt Charles VI onu, Valois-Burgundia dünastia Burgundia hertsog Philippe Südi. 1390. aastate alguses, kui Charles oli kahekümnendates eluaastates, algasid tal hootised psüühikahäired, mis jätkusid kogu ta ülejäänud elu.
Hinsdale'i maakond

Ajalugu

Maakond moodustati 10. veebruaril 1874.
Maakond on saanud nime Colorado leitnantkuberneri George A. Hinsdale'i järgi.
Tsooru raamatukogu

Tsooru raamatukogu on raamatukogu Võru maakonnas Antsla vallas Tsooru külas. Raamatukogu juhataja on Ene Sõmer.
Liane Polberg

Liane Polberg (neiuna Kiil 24. jaanuar 1931 – 5. detsember 2012) oli eesti tekstiilikunstnik.
Ta lõpetas aastal 1961 ERKI tekstiilikunstnikuna.
Aastatel 1961–1965 töötas ta tarbekunsti vaneminstruktori-metoodikuna Eesti NSV Rahvaloomingu Majas, kus juhendas isetegevuslike käsitööringide tööd. Aastal 1965 läks ta tööle tekstiilivabrikusse Punane Koit, kus kavandas trükimustreid rõivastuskangastele; aastatel 1970–1990 töötas ta samas peakunstnikuna.
1960.–1970. aastatel esines Liane Polberg nii trükitud kui ka maalitud kangastega vabariiklikel tarbekunsti aastanäitustel Tallinnas ja Tartus. Aastal 1966 korraldati Tallinna Kunstisalongis tema trükitud tekstiilide näitus.

Isiklikku

Tema abikaasa oli raamatugraafik Helmut Polberg.
Nicolaus Busch

Nicolaus Ferdinand Busch (1/13. juuli 1864 Riia – 13. oktoober 1933 Riia) oli Liivimaa ajaloolane.
Tema isa oli Riia raamatupidaja Nikolaus Busch ja ema Ottilie Roemeling. Ta ise jäi vallaliseks.
Õppis aastatel 1883–1884 ja 1889–1893 (lõpetas 1893) Tartu ülikoolis ajalugu, cand. hist. Pärast seda asus ta Riias Liivimaa rüütelkonna juurde tööle arhivaarina ning samuti Riia ajalooseltsi raamatukogusse.
1903. aastast oli ta Suurgildi sekretär.
Ta oli Moskva keiserliku arheoloogiaseltsi, Kuramaa kirjandus- ja kunstiseltsi, Õpetatud Eesti Seltsi ja Eestimaa Kirjanduse Ühingu korrespondentliige.
Ta oli Tübingeni ülikooli audoktor.
Eesti Kultuurilooline Arhiiv

Eesti Kultuurilooline Arhiiv (lühend: EKLA või EKlA) asutati 1929.
Eesti Kultuurilooline Arhiivi aluseks sai Eesti Kirjanduse Seltsi, Eesti Rahva Muuseumi, Akadeemilise Kirjandusühingu ja Akadeemilise Ajaloo Seltsi arhiivkogude ühendamine. 1940. aastal liideti asutus Eesti Kirjandusmuuseumiga ning uueks nimeks määrati käsikirjade osakond. Alles 1994. aastal ennistati esialgne nimi EKLA. 1990ndate lõpus hakati koostöös tarkvarafirmaga Urania looma elektronkataloogi ELLEN, mis 2004. aastal tehti ka veebipõhiseks ning on kõigile huvilistele kättesaadav.
EKLA-s kogutakse, korraldatakse, inventariseeritakse ja süstematiseeritakse alfabeetilisse kartoteeki eesti kultuuriloos oluliste isikute ja organisatsioonidega seotud käsikirjalisi materjale, fotosid ja kunsti. Käsikirjade arhiivis on 347 fondi, milles on peamiselt personaalkogud, kuid leidub ka asutuste fonde ning materjalikogusid pagulastelt. Eraldi kogudena on korraldatud veel fotod ja negatiivid, kunstikogu, heli- ning videokogu.
Suurt tähelepanu on pööratud mälestuste kogumisele. 1990. aastast alustati Eesti ja eestlaste elulugude kogumist. Ühendus Eesti Elulood tegutseb Eesti Kirjandusmuuseumi juures ning selle ametlik asutamine toimus 6. märtsil 1996. Praeguseks on elulugude kogus ligikaudu 2000 erinevat elulooteksti.
Nicollette Sheridan

Nicollette Sheridan (sündinud Colette Sheridan; 21. novembril 1963 Worthingis Lääne-Sussexis) on Kuldgloobusele nomineeritud Briti näitlejatar.
Ta on tuntud eelkõige Paige Mathesoni osatäitjana USA seebiooperis "Knots Landing" ja Edie Brittina komöödiasarjas "Meeleheitel koduperenaised".
Kärdla laululava

Kärdla laululava on laululava Hiiu maakonnas Kärdla linnas aadressil Uus tänav 5.
Peale muusikaürituste toimuvad laval ka näiteks kontserttuurid, teatrietendused.
Laululava hävis suuresti 2008. aasta novembris aset leidnud tulekahjus. See taastati annetuste toel 2012. aastal.
Karl Endel Petersen

Elulugu

Karl Endel Petersen on Ferdinand Peterseni poeg, Ivar-Heldur ja Henno August Peterseni vend.
Lahkus 1944 koos vanematega Eestist. Lõpetas 1961 USA-s (New Yorgis) Clifford J. Scotti keskkooli, 1965 Princetoni Ülikoolis bakalaureuseõppe matemaatika erialal, 1967 Yale'i Ülikoolis magistriõppe, matemaatikamagister (1967, Yale'i Ülikool), Ph.D. (matemaatika, 1969, samas), väitekiri "Prime Flows, Disjointness and Mixing". Aastast 1969 Põhja-Carolina Ülikooli õppejõud, sh 1987–1992 adjunktprofessor, 1992– professor. Olnud külalisprofessor ja -teadur paljudes maailma ülikoolides ja teadusasutustes, sealhulgas Yale'i Ülikoolis (1979), Prantsusmaa ülikoolides (1981, 1988, 1991, 1992), India Statistikainstituudis Kolkatas (1989), Kairo Ülikoolis (1993), esinenud loengutega Tartu Ülikoolis (1992, 1994) ja Küberneetika Instituudis (1992).

Teadustöö

Uurimisvaldkond: invariantse mõõduga dünaamilised süsteemid, nende ergoodilisusteooria, rakendused tõenäosus- ja informaatikateoorias. On selle valdkonna juhtivaid spetsialiste ning osalenud paljudel erialakonverentsidel ja muudel rahvusvahelistel aruteludel. American Mathematical Society, Sigma Xi liige. Üle 30 teadustrükise.
Artshahhi kangelane

Artshahhi kangelane (armeenia keeles Արցախի հերոս) on Mägi-Karabahhi Vabariigi kõrgeim riiklik aunimetus. 
Artshahhi kangelase aunimetus asutati 1997. aastal. See antakse erakordsete teenete eest Mägi-Karabahhi Vabariigi ees.
Aunimetusega käib kaasas Kuldkotka orden. Seisuga mai 2016 on aunimetus antud 23 inimesele, sealhulgas kaheksale neist postuumselt.
Laulusillad

"Laulusillad" oli rahvusvaheline ida-lääne laulupidu-koorifestival, mis toimus Tallinnas 4.–7. juulil 1991. aastal.
Laulupidu oli inspireeritud ühelt poolt Gustav Ernesaksa omaaegsest NSVL-USA laulupeo ideest, teisalt aga pöördelistest sündmustest Euroopas, eeskätt NSV Liidus ja Baltimaades, millest tulenevalt anti laulupeole algse ideega võrreldes oluliselt laiem kandepind.
Laulusillad märkisid külma sõja aegse raudse eesriide lõplikku purustamist, kujunedes samas toetusavalduseks NSV Liidu demokraatlikele jõududele ning ikestatud rahvaste rahvuslikule ärkamisele ja vabaduspüüdele. Laulupeol said kokku koorilauljad Euroopast ja USA-st, esitades erinevate rahvaste laule. Toimus ka konverents tuntud poliitikute, majandusinimeste ja kultuuritegelaste osavõtul (Eduard Ševardnadze, Aleksius II, Zbigniew Brzezinski jt) ja mitmeid kontserte.
Poom (perekonnanimi)

Poom on perekonnanimi.