google/wiki40b huggingface dataset:
Rästik (perekond)

Klassifikatsioon

Rästikute perekonnas on vähemalt 23 liiki, ent süstemaatika pole päris selge. Kirjeldatud on 27 rästikuliiki.
Eestis elab pärismaisena rästikute perekonna üksainus liik – harilik rästik.

Mürgiaparaat

Kõik selle perekonna liigid on varustatud tõhusa mürgiaparaadiga. Nende peas paiknevad nii liigutatavad kanalitega mürgihambad kui ka vastavad sekretoorsed näärmed. Rästikute süljenäärmete eritise funktsiooniks on saaklooma võimalikult kiire surmamine. Lisaks on rästikutel ka kohastunud käitumismustrid. Inimeste vastu kasutavad nad oma mürgiaparaati enamasti siiski pigem ohuolukorras ja enesekaitseks.
Romaan (ajakiri)

Romaan oli aastast 1922 Tallinnas ilmunud ajakiri, mille peasisu moodustas tõlkekirjandus. Ajakiri ilmus kaks korda kuus.
Riisipere–Vasalemma tee

Riisipere–Vasalemma tee (registrinumber 11380) on kõrvalmaantee Saue ja Lääne-Harju vallas.
Tee pikkuseks on 14,1 km. 
Umbes 400 m pikkune lõik tee 11. kilomeetril on ühtlasi Saue valla piiriks. 
Tee saab alguse Ääsmäe–Haapsalu–Rohuküla maantee üheksateistkümnendal kilomeetril Jaanika ja Vilumäe küla piiril (Saue vald). Tee kulgeb läbi Vilumäe, Jaanika, Aude, Munalaskme, Kibuna ja Lemmaru külade. Tee lõpeb Keila–Haapsalu maantee kuueteistkümnendal kilomeetril Lemmaru külas (Lääne-Harju vald). Tee ületab 3 silda (Viisu, Munalaskme, Sepu – kõik üle Munalaskme oja) ja 12 truupi. Teele ei jää ühtegi bussipeatust.
Teega ristub kolmandal kilomeetril Jaanika jaama tee, kümnendal kilomeetril Munalaskme–Laitse tee, üheteistkümnendal kilomeetril Kibuna jaama tee.
Tee esimene pool on kruusatee, tee teine pool alates 8. kilomeetrist on mustkattega. Mustkattega on veel teelõik Aude küla südames ja lõik tee alguses. Tee klass on V. Kuni Munalaskme sillani on liiklussagedus kuni 200 autot ööpäevas, edasi kuni Munalaskme–Laitse teeni on liiklussagedus 200–500 autot ööpäevas ja tee lõpuosas on liiklussagedus 500–1000 autot ööpäevas. Kiiruspiirangute ja teevalgustuse kohta andmed puuduvad.
Frakkimine

Kildagaasi varud

Kildagaasi (sks k das Schiefergas) leidub kõikjal maailmas. Uuringuid on tehtud eelkõige Põhja- ja Lõuna-Ameerikas, Euroopas, Kagu-Aasias, Austraalias ning Põhja- ja Lõuna-Aafrikas. Kildagaasi varud on ka Põhja- ja Ida-Eestis.

Kildagaasi ammutamine

Kildagaasi varude aktiivsemad kasutajad on USA, Kanada ja Hiina. Euroopas on suuremad varud Suurbritannias, Prantsusmaal, Saksamaal, Poolas ja Rumeenias. Samas on keskkonnariskide tõttu kildagaasi ammutamine frakkimise teel Euroopas keelatud Prantsusmaal, Saksamaal, Austrias, Tšehhis ja Bulgaarias, Šotimaal, Iirimaal. Kildagaasi ei ammutata Eestis frakkimismeetodi abil ega muul viisil.

Frakkimise meetod

Kildagaasi varudeni jõudmiseks (keskmiselt 2…3 km sügavusel) puuritakse pinnasesse puuraugud. Vesi koos kvartsiliiva ja paksendusainega juhitakse suure surve all kivimisse tehtud puuraukudesse, millega laiendatakse kivimi lõhesid. Lõhedest väljuv gaas kogutakse mahutitesse. Kemikaalidega saastunud vesi kogutakse puuraukudest maapealsetesse veehoidlatesse ning käideldakse.

Frakkimise teel saadud gaasi majanduslik väärtus

Gaas on fossiilkütustest puhtaim. Kildagaas on seotud kivimisse, seetõttu on frakkimise meetod gaasi ammutamiseks optimaalne. Gaasi leiukohtade mastaapsus üle maailma võimaldab seda maavara ammutada suurtes kogustes.  

Frakkimisega kaasnevad riskid

Frakkimine vajab palju vett, mis kasutamise käigus see keemiliselt saastub ning kaasneb pinnase, sh pinna- ja põhjavee saastumise oht. Mikrolõhed maapinnas võivad tekitada kaskaadina levivaid seismiliselt ebastabiilseid olukordi. Frakkimise käigus lenduv metaan muudab õhu koostist. Nimetatud protsessid muudavad keskkonna inimese tervisele ohtlikuks.
Toomas Kiho

Toomas Kiho (sündinud 17. jaanuaril 1963 Tartus) on eesti matemaatik ja ühiskonnategelane.

Haridus

Toomas Kiho on lõpetanud Tartu 2. Keskkooli. 1986. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli matemaatika erialal. 1994. aastal kaitses ta sealsamas matemaatika doktorikraadi tööga "Lavrentjevi itereeritud meetodi optimaalsuse uurimine ja üldistused" (juhendaja Gennadi Vainikko).

Töökohad

Toomas Kiho on töötanud president Lennart Meri nõunikuna. Aastast 1988 on ta olnud ajakirja Akadeemia osakonnatoimetaja, alates 2002 peatoimetaja. 
Ta töötas kuni 2016. aastani ka Eesti Vabariigi peaministri nõunikuna, valmistades ette peaministri ajaloolise või kultuuriloolise taustaga sõnavõtte ja läkitusi.
Pärast seda sai temast EV 100 juhtrühma esimees.
Urvaste kirikumõis

Urvaste kirikumõis (ka Antsla kirikumõis; saksa keeles Pastorat Anzen) oli kirikumõis Urvaste kihelkonnas Võrumaal.
Baloži raudteepeatus

Baloži raudteepeatus on raudteepeatus Riia-Jelgava raudteeliinil Olaine piirkonnas Olaine vallas Stūnīši külas. Peatus on oma nime saanud nelja kilomeetri kaugusel asuva Baloži linna järgi
Igapäevaselt peatub seal kolmkümmend kuus reisirongi; tööpäeviti on seal peatuvate rongide arv nelikümmend viis. Peatus asub Riia raudteejaamast 12,8 km kaugusel. Piletihinnalt kuulub peatus A tsooni.
Peatus rajati aastal 1907 ja algselt kandis see nime Rolbušas platforma. Esimese maailmasõja ajal algas sealt Daugava suunas viiv kitsarööpmeline raudtee. Sel ajal hakkas peatus kandma Dzeņi nime. XX sajandi viiekümnendatel aastatel sai peatusest raudteejaam; sealt algas Baloži turbavabrikusse viiv kitsarööpmeline raudtee. Sel ajal rajati ka silikaattellistest jaamahoone, mis on tänapäeval kasutusel eluhooonena. Aastal 2003 demonteeriti kitsarööpmeline raudtee ja jaamast sai peatus.
Lembit Verlin

Lembit Verlin (29. oktoober 1917 Kuijõe – 13. aprill 2004 Tallinn) oli eesti helilooja, koorijuht ja pedagoog.
Verlin lõpetas 1953. aastal Tallinna Konservatooriumi Jüri Variste dirigeerimisklassis.
Lembit Verlin on töötanud Tallinna Pedagoogilises Instituudis ja Eesti Muusikaakadeemias (aastast 1974 professor, aastast 1994 emeriitprofessor).
Aastatel 1960–1975 oli Verlin üldlaulupidude üldjuht ning 1980 ja 1985 aujuht.
Mihkli tammik

Mihkli tammik (ka Mihkli hiietammik, varasem nimi Keblaste tammik, Keblaste hiis) on kaitsealune tammik Pärnu maakonnas Lääneranna vallas. 
Tammik võeti kaitse alla 1957. aastal (Mihkli tammiku kaitseala; pindala 132 ha). Praegu kaitstakse tammikut Mihkli looduskaitseala koosseisus.
Kaerasori

Kaerasori (Gryllotalpa gryllotalpa) on kaerasorilaste sugukonda kuuluv võrdlemisi suur sihktiivaline putukas. 
Kaerasorid elavad maa sees, kaevandades pikki ja üsna sügavaid käike. 
Kaerasori laulab öösiti. Laul on tugev sirin.
Carpentaria laht

Carpentaria laht on laht Austraalia põhjarannikul Arafura meres. 
Laht piirneb idas Cape Yorki poolsaarega ja läänes Arnhemi maaga. Tema põhjapiiriks nimetatakse tavaliselt joont, mis ühendab Cape Yorki poolsaare põhjapoolseimat tippu Slade Pointi ja Arnhemi maa idapoolseimat tippu Anhemi neeme. Suudmes on laht 590 km lai, lõuna pool, 15. lõunalaiusel, 675 km. Põhja–lõunasuunas on lahe ulatus 700 km. Lahe pindala on umbes 300 000 km².
Laht asub mandrilaval ja on seetõttu suhteliselt madal: selle sügavus on üldiselt 55–66 meetrit ega ületa 82 meetrit.
Lahes on vähe saari. Lahe lääneservas asub suurim saar Groote Eylandt, lõunas on Wellesley saared, millest suurim on Mornington, ja edelas on Sir Edward Pellew'i saared, millest suurim on Vanderlin. 
Lahe kaldad on kõikjal madalad.
Lahte suubuvad jõed on peaaegu kõik ajutised. Suurimad jõed on idarannikul suubuv Mitchell, lõunatippu suubuv Flinders ja läänetippu suubuv Roper.

Ajalugu

Geoloogilises mõttes on Carpentaria laht noor. Veel viimasel jääajal oli see täiesti kuiv ning moodustas maasilla, mille kaudu said inimesed jalgsi minna Uus-Guineale ja teistessegi kohtadesse, mis tänapäeval on saared.
Esimene teadaolev eurooplane, kes Carpentaria lahte saabus, oli hollandlane Willem Janszoon 1606. Tema kaasmaalane Jan Carstenszoon külastas lahte 1623 ja nimetas selle Pieter de Carpentieri järgi, kes sel ajal oli Hollandi Ida-India kindralkuberner. Abel Tasman külastas lahte 1644.
Mädaoja mänd

Mädaoja mänd on looduskaitsealune põlispuu (harilik mänd), mis kasvab Lääne-Virumaal Vinni vallas Kõrma külas. Selle ümbermõõt oli 2001. aasta andmeil 3,03 m, kõrgus 33 m.
Lukmanieri mäekuru

Lukmanieri mäekuru (itaalia keeles Passo del Lucomagno, romanši keeles Cuolm Lucmagn) on Šveitsi alpides 1915 meetri kõrgusel asuv mäekuru.
Šveitsi Graubündeni kantonist Disentis/Mustér'i omavalitsusest lähtuv tee kulgeb läbi Val Medel'i oru üle mäekuru ja jõuab Ticino kantonis olevasse Blenio orgu ja Biasca linna. Kurust põhja pool kulgeb tee piki Lai da Sontga Maria järve idakallast.
Mäekuru hoitakse talvel lahti.
Boriss Škitkin

Boriss Škitkin (vene keeles Борис Васильевич Шкиткин; 29. veebruar 1936 – 1. mai 2015 Moskva) oli Venemaa kabetaja, rahvusvaheline meister.
1965. aastal jõudis ta NSV Liidu meistrivõistlustel hõbemedalini. Ta on kolmekordne Moskva ja Relvajõudude meister. Rohkem tuntust on aga pälvinud ta kabekompositsioonid, milles ta võitis kahel korral (1976 ja 1976) miniatuuride vallas ka NSV Liidu meistritiitli.
Koos Vladimir Matusi ja Sergei Juškevitšiga avaldas ta ka raamatu "Мир миниатюр" (1994).
Ergatiiv-absolutiivne keel

Muud süsteemid

Peale ergatiivkeelte on olemas ka keeled, kus kasutatakse akusatiivsüsteemi, neutraalset süsteemi või kolmelist süsteemi. Neutraalse süsteemi korral on intransitiivse lause subjekt (S) ja transitiivse lause subjekt (A) ning objekt (O) samamoodi markeeritud, kusjuures tihtipeale on nad kõik markeerimata ja neid aitab eristada näiteks sõnajärg. Kolmelises süsteemis markeeritakse S, A ja O kõik erinevalt.
Īwān

Īwān (pärsia keeles إيوان - palee, veranda, palkon, sammaskoda) on islami arhitektuuris võlvitud ja kolmest küljest suletud ehitis. Üks külg on täiesti vaba. Īwān võib olla islami aeda ümbritseva müüri või mošee koosseisus.
 Īwān pärineb Sassanidi impeeriumi ajast ja Seljuqi dünastia ajal muutus īwān fundamentaalseks kujunduselemendiks islami arhitektuuris.
Vahipostil

Vahipostil oli Tallinnas 15. oktoobrist 1953 kuni 20. veebruarini 1970 ilmunud ajaleht, Eesti NSV Siseministeeriumi häälekandja.
Ajaleht ilmus 1 kord nädalas.
Ajalehel oli ka venekeelne paralleelväljaanne На страже (Na Straže).
Saarte vesikond

Saarte vesikond on ühe võimaliku jaotuse järgi üks neljast Eesti vesikonnast Soome lahe, Liivi lahe ja Peipsi järve vesikonna kõrval. Vesikonna pindala on 4140 km². Vesikonna alale jääb 152 vooluveekogu ja 100 järve. Vesikonna aastane äravool on 1,1 km³.
Erinevad autorid on välja pakkunud ka teisi jaotusi. Samuti erineb Veeseaduses määratud vesikondade jaotus. Selle kohaselt jääb saarte vesikond Lääne-Eesti vesikonna alale ja kattub suuresti Läänesaarte alamvesikonna piiridega.
Tervikuna jääb Saarte vesikond ja kogu ülejäänud Eesti Läänemere vesikonna aladele.
Vincennesi velodroom

Vincennesi velodroom (prantsuse Vélodrome de Vincennes, ka la Cipale, Cipale, ametlikult Vélodrome Jacques Anquetil) on staadion Prantsusmaal Pariisis Vincennesi metsas. Selle geograafilised koordinaadid on 48° 49′ 35″ N, 2° 24′ 41″ E.
Seal peetakse jalgpalli- ja ragbivõistlusi.

Ajalugu

Algselt ehitati see 1894 velodroomina (Vélodrome municipal de Vincennes (Vincennesi munitsipaalvelodroom), kuid sellest sai 1900. aasta suveolümpiamängude peastaadion, kus toimusid ava- ja lõputseremoonia ning jalgrattaspordi-, kriketi-, ragbi-, jalgpalli- ja võimlemisvõistlused. Staadionil toimusid ka 1924. aasta suveolümpiamängude jalgrattaspordi- ja jalgpallivõistlused. Kuni 1934. aastani asus see Vincennesi linna territooriumil.
Aastatel 1968–1974 oli Vincennesi staadionil Tour de France'i finiš (Tour de France'i Cipale'i etapp).
Aastast 1987 on staadioni ametlik nimi Jacques Anquetili velodroom (Vélodrome Jacques Anquetil).
Könkämäeno

Könkämäeno (põhjasaami Rádjeeatnu, rootsi Könkämäälven, Könkämä älv) on Soome ja Rootsi piirijõgi Enontekiö ja Kiruna valla vahel Käsivarsis. See on Rootsi kõige põhjapoolsem jõgi.
Jõe pikkus on 90 km. Jõe langus on 144 m (473–329 m). Jõgikonna pindala on 2830 km².
Jõgi toitub lumesulamisveest.
Jõgi saab alguse Kilpisjärvi järvest Treriksröseti lähedal ja voolab mööda Käsivart alla, kuni ühineb Markkina küla lähedal Karesuandost kümmekond kilomeetrit lääne pool Lätäsenoga, moodustades Muonio jõe.
Jõgi voolab läbi tasase peaaegu asustamata rabamaastiku ning on pikkadel lõikudel (näiteks Peera juures) paadile sobiv veetee. Laevatamiseks ta siiski ei sobi, sest jõgi on madal ning seal on palju kiire vooluga kohti.
Sild üle Könkömäeno on Karesuandos, samuti Peera ja Keinovuopio vahel. Piki jõge kulgeb maantee ainult Soome poole peal (E08).
Könkämäeno ja Lätäseno populaarsed õngitsemisjõed.
Soome ja Rootsi piirijõeks sai Könkämäeno Hamina rahuga 1809. Ta on piirijõeks Kilpisjärvi külast kuni Markkina, Karesuando ja Kaaresuvanto läheduses oleva ühinemiskohaga Lätäsenoga.
Aleksei Basmanov

Aleksei Danilovitš Basmanov (suri 1571) oli Moskva tsaaririigi väejuht 16. sajandi teisel poolel.
Аleksei Basmanov mängis olulist rolli ka Liivi sõjas, sh juhtis vene vägesid Narva vallutamisel 1558. aastal.
1889. aasta Pariisi maailmanäitus

1889. aasta Pariisi maailmanäitus (ametliku nimega prantsuse keeles Exposition Universelle de 1889) oli 1889. aasta 6. maist kuni 31. oktoobrini Pariisis toimunud maailmanäitus.
Kolme Korstna Võõrastemaja

Kolme Korstna Võõrastemaja oli Tallinnas Tartu maanteel asunud hotell.
Hotelli on esimest korda mainitud 1786.
Hoone hävis 1944. aastal tulekahjus.
Helme-Tõrva Kristuse Sündimise kogudus

Helme-Tõrva Kristuse sündimise kogudus oli õigeusu kogudus Valga maakonnas Tõrva vallas Tõrvas aastatel 1880–1950. Kogudusele kuulus Helme-Tõrva Kristuse sündimise kirik aastatel 1905–1950.

Ajalugu

Helme-Tõrva Kristuse sündimise kogudus registreeriti Riia õigeusu konsistooriumis 1880. aastal. Koguduse esimene preester Simeon Požarski , kes omandas Riia Vaimulikus Seminaris 1864. aastal köstri-kooliõpetaja kutse ja pühitseti Helme-Tõrva Kristuse sündimise koguduse vaimulikuks 1. märtsil 1880. aastal Riia ja Miitavi piiskopkonna ülempiiskop Veniamini  poolt.
Helme-Tõrva Kristuse sündimise kirik valmis 1905. aastal ning selle pühitses Riia ja Miitavi piiskopkonna piiskop Agafangel Kristuse sündimise auks. 1944. aastal sai kiriku üks kellatorn mürsutabamuse ja vigastas katust.
Pärast II maailmasõda toimusid jumalateenistused kirikla korteris. Helme-Tõrva õigeusu kogudus registreeriti uuesti 1947. aastal. Valgamaa Täitevkomitee esitas kogudusele nõudmise taastada pühakoda 1. juuniks 1949. Selle nõude täitmine oli väikesele kogudusele võimatu. Koguduse nõukogu pöördus piiskopkonna valitsuse poole palvega eraldada kiriku remondiks 35 000 rubla, kuid see palve jäi rahuldamata. Tõrva rajooni loomise järel 1950. aastal võõrandati kirikla, samuti koguduse viimane tuluallikas – 5 ha maad. Koguduse majast välja tõstetud ja maa kaotanud preester Vassili Olter lõpetas jumalateenistuste pidamise ning läks erru. Vene Õigeusu Kiriku Nõukogu usuasjade volinik Aleksander Tarassov likvideeris Helme-Tõrva Kristuse sündimise koguduse 10. detsembril 1950.
Pärast koguduse sulgemist kasutati laguneva katusega pühakoda lina- ja tsemendilaona ja Tõrva Piimakombinaadi valmistoodete "jääkeldrina". Selle maja võlvide all on ka võrkpalli mängitud. 1980. aastail tulid kirikuvaremetesse Tõrva Gümnaasiumi noored, kes unistasid sinna kultuuriliseks tegevuseks kooskäimiskoha rajada. Valga KEK`i juhtkond (esimees Helmuth Pastarus) tuli Tõrva linnavalitsusele ja noortele appi. Kuna poliitiliselt polnud lubatud kirikut taastada, siis hakati paberite järgi endistele kirikumaadele "noorte väljaõppekeskust" rajama.
Tõrva Täitevkomitee tellimusel hakati 1987. aastal kirikut taastama – restaureerimise käigus loobuti tornidest ja kuplitest. 1990. aastal valminud hoone võeti kasutusele kultuurimajana. EELK ostis 3. augustil 1994 endise kirikuhoone Helme kogudusele, 1997. aastast kuulub endine pühakoda renoveeritud kujul sihtasutusele Tõrva Kirik-Kammersaal.
Cédric Nabe

Cédric Mongha Ngonde Nabe (sündinud 16. juunil 1983 Dardagny's) on Kongo juurtega Šveitsi sprinter.
Tema karjääri tippsaavutus oli 7. koht 2011. aasta kergejõustiku Euroopa sisemeistrivõistlustelt. Nabe on jäänud korra vahele dopingu tarvitamisega.
Phillips Idowu

Phillips Olaosebikan Idowu (sündinud 30. detsembril 1978 Hackneys, Londonis) on Suurbritannia kergejõustiklane, kolmikhüppaja.
Idowu harrastas noorena korvpalli ja Ameerika jalgpalli. 1997. aastal tuli ta kolmikhüppes nii Inglismaa koolinoorte meistriks kui ka kuni 20-aastaste meistriks ja sai samal aastal noorte Euroopa meistrivõistlustel neljanda koha. 1999. aastal tuli ta Inglismaa kuni 23-aastaste meistriks.
2000. aasta olümpiamängudel Sydneys sai ta tulemusega 17.08 kuuenda koha. 2001. aastal võitis ta Euroopa karikavõistlustel kolmikhüppe tulemusega 17.23 ja jäi Edmontonis toimunud maailmameistrivõistlustel üheksandaks. 2002. aasta Rahvaste Ühenduse mängudel sai Idowu tulemusega 17.68 hõbemedali. Hiljem oli ta samal aastal Münchenis peetud Euroopa meistrivõistlustel viies ja IAAF-i Grand Prix' finaalvõistlustel seitsmes.
2003. aastal jäi tal kogu hooaeg põlveoperatsiooni tõttu vahele. Järgmisel aastal jõudis ta Ateenas toimunud 2004. aasta olümpiamängudel finaali, kui ei saanud seal kolmel katsel tulemust kirja. 2005. aastal tuli ta Inglismaa sisekergejõustiku meistriks, kuid ei saanud finaali Euroopa sisemeistrivõistlustel Madridis.
2006. aasta Rahvaste Ühenduse mängudel Melbourne'is võitis Idowu kuldmedali ja sai viienda koha Göteborgis Euroopa meistrivõistlustel. Järgmisel aastal tuli ta Birminghamis Euroopa sisemeistrivõistlustel Euroopa meistriks ja hüppas maailmameistrivõistlustel Osakas end kuuendaks. Idowu võitis 2008. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Valencias MM-kulla tulemusega 17.75.
2008. aasta OM-ile Pekingis läks Idowu kolmikhüppe võistlusele suursoosikuna, kuna tema nimel oli hooaja parim tulemus maailmas. Ta suutis oma hooaja parimat tulemust veel parandada tulemuseni 17.62, kuid olümpiakulla võitis siiski Portugali sportlane Nelson Évora viis sentimeetrit parema tulemusega.
2009. aasta maailmameistrivõistlustel Berliinis tuli ta maailmameistriks hooaja tipptulemusega 17.73.

Tunnustused

Spordialaliitude, meedia esindajate ja fännide hääletuse tulemusel valiti Phillips Idowu 2009. aasta Euroopa parimaks meeskergejõustiklaseks.
Malla külanõukogu

Malla külanõukogu oli külanõukogu Rakvere rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Viru-Nigula külanõukoguga.
Vähirakk

Tuumake

Raku tuumas asuvates tuumake(st)es aset leidvaid mitmeid rakutsükli muutusi seostatakse rakkude soovimatu paljunemise ja tumorigeneesiga.
Arvatakse, et vähirakkudes on erinevate tegurite toimel tuumakeste aktiivsus suurenenud ja ribosoomalse RNA süntees muutunud tavalisest kiiremaks.

Vähi kujunemisega seotud geenid

Vähi tekkele viivaid mutatsioone on tuvastatud paljudes geenides. Vähi kujunemisega seotud geenid liigitatakse kahte põhirühma: onkogeenid ja kasvajavastased geenid.

Molekulid

Vähirakkude adenosiintrifosfaadi sisaldus on võrreldes normaalsete rakkude omaga suur.
Uuringud näitavad, et soolevähi rakud sünteesivad immunoregulatoorseid glükokortikoide, mis võivad inhibeerida immuunrakkude aktivatsiooni ja soodustada nende surma.
Uuringud inditseerivad, et rakukolesterool sünteesitakse kas rakus endas või tõmmatakse väljast rakku ja tarbitakse vähiraku poolt. Kolesterooli vastuvõttu vahendavad kõrgtihedusega lipoproteiinide püüdurretseptorid SR-BI (Scavenger receptor class B member 1) ja madaltihedusega lipoproteiinid LDLR. Normaalseks peetavates kudedes ekspresseeritakse SR-BI maksas ja steroidogeensetes kudedes, kus kolesterooli ringlus on vajalik steroidhormoonide sünteesiks. On tõendeid selle kohta, et SR-BI mängib rolli eesnäärme kartsinoomi välja kujunemisel.

Retseptorid

Eri tüüpi vähirakkudel on tuvastatud opioidiretseptorid. Nende retseptorite roll vähirakkude kasvul ja migratsioonil ei ole selge.

Onkoloogia

Pahaloomuliste kasvajarakkude diferentseerumise astme ja kliinilise kulu alusel jagatakse kasvajad healoomulisteks, piirpahaloomulisteks või pahaloomulisteks kasvajateks.
Kasvajarakkude moodustatud kasvajakollete eemaldamiseks võidakse kasutada ka operatiivset ravi, kuid kuna pahaloomulised kasvajad on ümbritsevate kudedega tihedalt seotud võib kasvaja eemaldamine võimatuks osutuda ja taasteket, milleks arvatakse üksiku infiltreerunud vähiraku olemasolust piisavat, ei saada välistada.
Mitmed kasvajarakkude populatsioonid võivad arendada välja resistentsuse nii hormoon-, keemia-, bioloogilise kui ka kiiritusravi suhtes.
Louis Antoine de Bougainville

Louis Antoine, Bougainville'i krahv (12. november 1729 Pariis – 31. august 1811 Pariis) oli prantsuse admiral ja meresõitja, esimese prantsuse ümbermaailmareisi juht.
Bougainville sündis notari pojana. Nooruses õppis ta õigusteadust, kuid loobus varsti sellest elukutsest. 1753 astus ta musketäride üksusse. 1754 avaldas ta artikli integraalarvutuse kohta, mis täiendas Guillaume de l'Hôpitali 1696 ilmunud raamatut "Lõpmata väikeste suuruste analüüs kõverate mõistmiseks". 1755 saadeti ta Londonisse Prantsusmaa saatkonda sekretäriks ja seal sai ta Kuningliku ühingu liikmeks.
Aastal 1764 asutas ta Falklandi saartel prantsuse koloonia Les nouvelles Malouines ('Uus-Malviinid'). See oli Prantsusmaa valitsuse projekt selle saarestiku koloniseerimiseks. Sellegipoolest rahastas ta põhiosa selle koloonia tegevusest ise. Esialgu koosnes koloonia ühest asulast, mis oli nimetatud Bougainville'i enese järgi ja kandis nime Port St. Louis. Kuigi selle rahvaarv ei ületanud kunagi 150 elanikku, tekitas see ometi Suurbritannias kadedust ja Hispaanias hirmu. Hispaania valitsus kartis, et Falklandi rajatakse mereväebaas, kust hakatakse ründama Peruust Hispaaniasse kulda vedavaid laevu. 31. jaanuaril 1767 müüs Bougainville Prantsuse valitsuse käsul saarestiku Hispaaniale ja Hispaania maksis talle selle eest 603 000 naela. Ühtlasi likvideeris Prantsusmaa valitsus asula, ehkki Hispaania valitsus mehitas selle kohe uuesti ja nimetas Puerto Soledadiks.
Aastatel 1766–1769 sooritas ta Prantsusmaa valitsuse käsul laeval "La Boudeuse" ümbermaailmareisi. See oli läbi aegade Prantsusmaa esimene ja kogu maailma 14. ümbermaailmareis. Selle reisi eesmärk oli tõsta Prantsusmaa mainet pärast kaotust Seitsmeaastases sõjas. See oli ühtlasi esimene ümbermaailmareis, mille tegid kaasa teadlased, nii loodusteadlased kui geograafid, teiste seas Philibert Commerçon, Jeanne Baret ja astronoom Pierre-Antoine Véron.
Louis Antoine de Bougainville'i järgi on nimetatud Bougainville'i saar ja taimeperekond Bougainvillea.
Barokktrio

Barokktrio oli ansamblikoosseis barokkajastul, millesse kuulus kaks meloodiapilli (tavaliselt viiulid) ja basso continuo.
Koosseisu nimetus (trio) ei iseloomusta mitte pillide arvu ansamblis, vaid häälte arvu partituuris, sest basso continuo sisaldab kaht pilli, mille muusikaline materjal kirjutatakse samale reale.
Eda Peäske

Eda Peäske (sündinud Eda Šur, aastatel 1980–1992 Eda Rajasalu; sündinud 18. jaanuaril 1961 Tallinnas) on eesti harfimängija ja muusikapedagoog.
Ta lõpetas aastal 1979 Tallinna Muusikakeskkooli ja aastal 1984 Tallinna Riikliku Konservatooriumi (Zvenislava Sillamaa klassis).
Ta töötab aastast 1981 Estonias, on aastast 1990 harfirühma kontsertmeister. Ta on mänginud teatri kammerorkestris, NYYD Ensemble'is, Tallinna Kammerorkestris, Põhjamaade Sümfooniaorkestris ja paljudes teistes koosseisudes. Ta on esinenud solistina ja aastast 1982 duos Raivo Peäskega, kellega on esmaesitanud mitme Eesti helilooja (Raimo Kangro, Mati Kuulbergi, Alo Põldmäe, Jüri Reinvere ja Erkki-Sven Tüüri) neile kirjutatud teoseid.
Ta on aastast 1996 Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia õppejõud (aastast 2001 dotsent) ja ka Tallinna Muusikakeskkooli pedagoog. Tema õpilased on Saale Kivimaker ja Liis Jürgens. Aastal 2017 anti Eda Peäskele Haridus- ja Teadusministeeriumi korraldatud õpetajate päeva galal aasta juhendaja nimetus.

Isiklikku

Tema abikaasa on flötist Raivo Peäske.
Dalmore'i destilleerimiskoda

Dalmore'i destilleerimiskoda on Šotimaal Highlandi regioonis aastal 1839 asutatud viski destilleerimiskoda.