google/wiki40b huggingface dataset:
Barletta väljakutse

Eellugu

II Itaalia sõja ajal 1503. aasta alguses võtsid hispaanlased Canosa di Puglias toimunud kokkupõrkes vangi mõned prantsuse sõdurid, teiste seas aadliku Charles de Torgues'i, hüüdnimega Monsieur Guy de la Motte.

Vaidlus

15. jaanuaril kutsuti vangid osalema Barlettas hispaanlaste korraldatud banketile. Guy de la Motte väitis pärast kohaliku veini liigset joomist, et itaallased käituvad lahinguväljal argpükslikult. Itaallaste kaitseks astus välja hispaanlane Íñigo López de Ayala, kes kiitis itaallasi. Vaidlus otsustati lahendada 13. veebruaril toimuva kahevõitlusega prantsuse ja itaalia rüütlite vahel.

Järelkajad

Niccolò Machiavelli kirjutas 16. sajandi alguses avaldatud teose "Valitseja" viimases, 26. peatükis read: "Vaadake, kuis ületavad itaallased kahevõitlustes ja pisemates kokkupõrgetes teisi oma jõult, osavuselt ja taiplikkuselt...", mida peetakse võimalikuks viiteks Barletta väljakutsele.
Sajandeid hiljem sai Barletta väljakutse itaallaste jaoks oluliseks, sest Itaalial polnud palju sõjalisi võite. Itaallaste juhti Ettore Fieramoscat hakati pidama rahvuskangelaseks. 1833. aastal kirjutas Massimo D'Azeglio romaani "Ettore Fieramosca", et õhutada itaallaste patriotismi. Pärast Itaalia riigi loomist valmisid 1909. ja 1915. aastal tummfilmid ning 1938. aastal helifilm, kõik pealkirjaga "Ettore Fieramosca". 1929. aastal valminud Itaalia suurim allveelaev kandis samuti nime Ettore Fieramosca.
Kõrv (film 1970)

Süžee

Ministeeriumiametnik Ludvík tuleb koos oma naise Annaga vastuvõtult. Koduuksel avastavad nad, et on kaotanud korterivõtmed ning peavad oma koju sisse murdma. Võtmed on aga alles, need ripuvad lukuaugus, kuid seespool. Ent nad keerasid ju samade võtmetega ukse väljastpoolt lukku.
Korteris on elekter välja lülitatud, samuti on telefon tumm. Juhuslikult leiavad nad oma korterist mitu nn "lutikat" ehk pealtkuulamisseadet. Nad olid ka koju tulles märganud, et kaks autos istuvat meest jälgivad neid. Paanikasse sattunud Ludvík hakkab vannitoas pabereid põletama.
Korraga heliseb telefon. Ludvíkile teatatakse, et ta on määratud ministriks.
Rohelise erakonna algatusgrupp

Mittetulundusühing Rohelise erakonna algatusgrupp (lühend REAG) oli Eestis uut rohelisel ideoloogial baseeruvat erakonda ettevalmistav organisatsioon, mis loodi 2005. aasta kevadel. Sellest kasvas välja Erakond Eestimaa Rohelised 2006. aasta lõpuks.

Ajalugu

4. oktoobril 2004 kogunes Vodjas diskussiooniring teemal, kas rohelistel on tarvis uuesti riigi administratiivsüsteemi sekkuda.  Kõlama jäi kaks seisukohta. Ühed leidsid, et partei vormi võtmisega ei ole mõtet kiirustada. Teised arvasid, et tuleks kiiremas korras partei moodustada.
Mittetulundusühing asutati 7. mail 2005 roheliste rattaretke ajal. 
3. detsembril 2005 toimus Jänedal erakonna algatusgrupi esimene töökoosolek.
9. aprillil 2006 kogunes REAG  Saku mõisas, et viimistleda tulevase partei programmi. Leidsid aset arutelud energeetika, loodusressursside majandamise, tervishoiu ja paljudel teistel teemadel.
17. juunil 2006 võttis REAG üldkoosolek Suure-Jaanis vastu esialgsed programmilised seisukohad.

Liikmed

Algatusgrupi juhatuse liikmed olid Tanel Tammet, Maret Merisaar, Aleksei Lotman, Toomas Trapido, Valdur Lahtvee, Ott Köstner, Ruth Tammeorg, Airi Hallik-Konnula, Agu Kivimägi, Marek Strandberg ja Anti Poolamets.  
Algatusgrupi kodulehel oli algatusgrupi liikmete nimekiri, milles 2006. aasta 21. oktoobri seisuga oli 493 nime. 27. oktoobri õhtuks oli algatusgrupi liikmete nimekirjas 785 nime.
REAG teatel 31. oktoobrist 2006 oli laekunud üle 1000 liitumisavalduse. 1
Novembri alguses esitati nimekiri erakonnana Eestimaa Rohelised registreerimiseks registriametisse. 
Algatusgrupi liikmed olid teiste seas Jüri Eintalu, Jüri Ginter, Jaak Hohensee, Tullio Ilomets, Maarja Jakobson, Jüri Kaljundi, Urve Kallavus, Eleonora Kampe, Allan Kokkota, Margus Konnula, Peeter Laurits, Uno Maasikas, Peep Mardiste, Ülo Mattheus, Addold Mossin, Mare Müürsepp, Toomas Niit, Ahto Oja, Tanel Ots, Al Paldrok, Priit-Kalev Parts, Evar Riitsaar, Villu Tamme, Jaan Tepp, Peep Tobreluts  ja  Heiki Vilep. Liikmete seas oli ka Dajan Ahmet (suri 4. novembril 2006).
Erakond Eestimaa Rohelised loodi 25. novembril 2006.
Palmett

Palmett on lehvikukujuliselt asetunud palmilehti kujutav ornament.
Seda motiivi kasutati juba Vana-Egiptuses. Läbi ajaloo on palmetti kasutatud eelkõige arhitektuuris, näiteks reljeefina või maalitult, aga ka näiteks keraamikal.
Väegrupp H

Väegrupp H (saksa keeles Heeresgruppe H) oli Teises maailmasõjas Saksa armee koosseisus võidelnud väeüksus.

Ajalugu

Moodustati 11. novembril 1944 Hollandis. 7. aprillil 1945 nimetati ümber Oberbefehlshaber Nordwestiks
Tõnu Tiits

Tõnu Tiits (22. november 1937 Jõgeva vald – 15. oktoober 2016) oli eesti kirimaletaja, spordifunktsionär ja pedagoog.
Ta lõpetas aastal 1956 Jõgeva Keskkooli ja aastal 1961 Tartu Riikliku Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonna arvutusmatemaatika erialal.
John Alexander Montague

John Alexander Montague (1772 – surma aeg teadmata) oli Tartu Ülikoolis inglise keele lektor 1806–1812.
Abielutehnika

"Abielutehnika" (originaali pealkiri "Het volkomen huwelijk"), alapealkirjaga "Uurimus täiusliku abielu füsioloogiast ja tehnikast" on Theodoor Hendrik van de Velde koostatud seksuaalelu käsiraamat, mis ilmus 1926. aastal.
Katoliku kirik paigutas selle raamatu oma keelatud raamatute nimekirja (Index librorum prohibitorum).
Eesti keeles ilmus "Abielutehnika" 1933. aastal (2. tr 1934). Avaldamisraskuste tõttu trükiti raamat Läti Valkas.
"Abielutehnika" uus trükk ilmus kahes köites aastatel 1990 ja 1992 kirjastuse Perona väljaandel.
Kohalik host

Olemus

Kohalik host tähendab alati tagasipöördumise IP-aadressi, mis IPv4 protokollis on 127.0.0.1 ja IPv6 protokollis ::1.

Kasutamine

Kohalik host on kasutusel, kui on vaja kasutada sama arvuti hostinime. Näiteks süsteemis, kus töötab HTTP-server, vastab aadressile http://localhost serveri koduleht, eeldusel, et server on seadistatud vastama tagasipöördumise aadressile. Vastava seadistuse puudumisel kuvatakse veateade nagu kõikide veebilehtede puhul, mida ei eksisteeri.
Serverites kasutatakse localhosti aadressi, et näha, kuidas veebileht internetist vaadates välja näeb. Sisestades veebibrauserisse teksti localhost, tõlgib arvuti enda DNS selle ümber tagasipöördumise aadressiks ja päring suunatakse tagasi sama arvuti serverisse.
Femen

FEMEN (ukraina keeles Фемен) on Ukrainas 2008. aastal loodud feministlik protestirühmitus, mille peakorter asub Pariisis. Rahvusvahelist tuntust on organisatsioon kogunud oma poleemikat tekitavate alasti protestidega, avaldades meelt seksiturismi, usuliste institutsioonide ja seksismi vastu ning juhtides tähelepanu muudele sotsiaalsetele, riigisisestele ja rahvusvahelistele probleemidele. Oktoobris 2013 oli FEMENil kõige rohkem liikmeid Prantsusmaal (30 kohalikku aktivisti 2013. aasta jaanuari seisuga). Oktoobris 2012 teatas organisatsioon, et neil on umbes 40 aktivisti Ukrainas, sadakond välismaal ning 20 000 toetajat suhtlusvõrgustikus Vkontakte.
Organisatsiooni sõnul võitlevad liikmed patriarhaadi kolme ilmingu – naiste seksuaalse ärakasutamise, diktatuuri ja religiooni vastu ning peavad oma eesmärgiks "sekstremismi, mis kaitseb naiste õigusi". FEMENi aktiviste on protestide tõttu korduvalt arreteeritud.
FEMENil on mitu rahvusvahelist haru. Nende peakorter Kiievis suleti ning augustis 2013 lahkusid selle liidrid Ukrainast arvates, et nende elu ja vabadus on ohus.
Jää ...

"Jää ..." on 2009. aastal ilmunud Jaan Kaplinski raamat, mille avaldas kirjastus Võluri Tagasitulek.
Raamat sisaldab kolm ökoloogilise kallakuga teksti.
Sorteerimisjaam

Sorteerimisjaam (ka sorteerjaam, inglise keeles Classification yard, Marshalling yard; saksa keeles Rangierbahnhof; vene keeles Сортировочная станция) on raudteejaam või selle osa, mis on spetsiaalselt varustatud raudteeveeremite sorteerimiseks (jaotamiseks) vajalike rööbasteede või muu varustusega.
Sorteerimisjaama nimetatakse mõnikord ka klassifitseerimisjaamaks.
Eestis on tänapäeval sorteerimisjaamad suuremate kaubajaamade koosseisus (näiteks Ülemiste kaubajaamas).
West Carrolli vald

Ajalugu

Vald moodustati 1877. aastal.
Olevi Kulli mälestusstipendium

Professor Olevi Kulli mälestusstipendium on Tartu Ülikooli Sihtasutuse poolt välja antav stipendium magistrantidele ja doktorantidele, mille eesmärgiks on esile tõsta noori teadlasi metsaökoloogia, ökofüsioloogia ja ökosüsteemide ökoloogia erialal, mis oli professor Olevi Kulli uurimisvaldkond. Stipendium asutati 2007. aastal ning seda antakse välja juunikuus.
Eesti Laul 2014

Eesti Laul 2014 oli kuues Eesti Laulu võistlus ja 21. Eurovisiooni lauluvõistluse Eesti eelvoor. Peeti kaks poolfinaali – 14. ja 21. veebruaril ja finaal 1. märtsil 2014. 
1. märtsil selgus, et 2014. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindab Eestit Tanja Mihhailova lauluga "Amazing".

Eelvalik

Konkursile laekus 188 lugu, millest 20 paremat žürii otsusega poolfinaalidesse pääsesid. Žüriisse kuulusid Owe Petersell (Raadio Elmar), Maarja-Liis Ilus (laulja), Erik Morna (Raadio 2), Valner Valme (Postimees), Ingrid Kohtla (Eesti top 7, ERR), Siim Nestor (Eesti Ekspress), Toomas Puna (Sky+), Koit Raudsepp (Raadio 2), Janek Murd (muusik), Tauno Aints (helilooja), Kostja Tsõbulevski (muusik) ja Kaupo Karelson (produktsioonifirma Ruut).
Araski mõis

Araski mõis (saksa keeles Arraska) oli rüütlimõis Väike-Maarja kihelkonnas Virumaal.
Suulisniemi

Suulisniemi on Kotka linnaosa. Asub linna idaosas.
Suulisniemi kuulus 1950. aastani Kymi valda ja 1951–1976 oli osa Karhula alevist.
Seal on Äijäniemi supelrand ja paadisadam.
Elanikke on 1242 (31.12.2005).
Neugrundi kraater

Neugrundi kraater on Osmussaare ja Krassi saare vahel asuv 535 miljoni aasta vanune veealune meteoriidikraater. Neugrund on Eesti suurim ja vanim meteoriidikraater.
Neugrundi kraatrit peetakse maailma üheks kõige paremini säilinud madalmere kraatriks. Kraatri ringvalli läbimõõt on 9 km, laius 2,5–3 km ja kõrgus 50–100 m. Kuna kraater on üleni vee all on selle uurimine raskendatud. Kraatri meteoorne päritolu tõestati 1998. aastal. Kraater on täitunud setetega, mistõttu ei ole selle esialgne sügavus teada, kuid arvatakse, et see on rohkem kui 500 m. Tänapäeval on kraatri sügavuseks 40–70 meetrit.
Plahvatanud asteroid oli umbes 1 km läbimõõduga. Plahvatus toimus meres, umbes 100 km kaugusel rannikust. Veekihi paksus oli sel ajal 100–200 meetrit.
Kraatri koordinaadid 59°20'N, 23°31'E.
Paul von Hindenburg

Elulugu

Hindenburg sündis Posenis (tänapäeva Poznańis) Preisi aadliku pojana ning astus juba teismelisena sõjaväekooli. 1866 osales ta võidukas Königgrätzi lahingus ning sõdis ka Saksa keisririigi rajamiseks peetud Preisi-Prantsuse sõjas 1870–1871. 1903 sai ta kindrali aukraadi ning läks 1911 erru.

Esimeses maailmasõjas

1914, kui puhkes Esimene maailmasõda, kutsuti Hindenburg teenistusse tagasi ning määrati koos Erich Ludendorffiga Idarinnet juhtima. Üheskoos võitsidki nad Tannenbergi lahingu ning kindlustasid Venemaa pealetungi peatamise. Novembris 1914 määrati Hindenburg Idarinde juhatajaks ning ta sai feldmarssali aukraadi. 1914–1916 saavutati tema juhtimisel olulisi võite. Ta sai Saksamaal populaarseks ning sellele aitas kaasa riigipropaganda, mis vajas edukuse ja preisiliku militarismi sümbolit.
1916. aasta 30. augustil määrati Hindenburg Saksamaa keisririigi sõjavägede Peastaabi ülemaks ning ta alustas taas koostööd Ludendorffiga. Kuid 1918. aastal, kui oli selge, et Saksamaa on sõja kaotanud, puhkesid Ludendorffi ja Hindenburgi vahel erimeelsused. Ludendorff soovitas esialgu relvarahu, siis aga otsustas end sellega mitte siduda ning astus tagasi. Hindenburg otsustas aga postile edasi jääda ning püüda võimalikult häid alistumistingimusi välja kaubelda. Ta saavutas keiser Wilhelm II troonist loobumise ning jäi Peastaabi juhiks kuni sõja lõpuni. Siis läks ta uuesti erru ning plaanis avalikust elust täielikult tagasi tõmbuda.

Presidendina

Kuid 1925. aastal toimunud presidendivalimistel polnud ühtegi tugevat kandidaati ning lõpuks plaaniti ametisse seada kompromisskandidaat Wilhelm Marx. Too ei sobinud aga konservatiividele ning need hakkasid Hindenburgi keelitama, et ta oma kandidatuuri üles seaks. Lõpuks Hindenburg nõustuski ning võitis sõltumatu kandidaadina valimised.
Hindenburg oli küll monarhist, kuid presidendina ei teinud ta midagi, et valmistuda monarhia taastamiseks Saksamaal, jäädes sõjaväelaslikult truuks oma vandele Weimari vabariigi ees.
1932 sundisid Hindenburgi lähikondlased, eriti poeg Oskar von Hindenburg, teda uuesti presidendiks kandideerima, kuna ta oli ainus kandidaat, kes võinuks võita Adolf Hitlerit. Vana ja haige Hindenburg pidigi sellega nõustuma ning valiti uuesti presidendiks. Talle ei meeldinud Hitler, kuid 1933. aasta alguses oli Saksa parteipoliitika tupikusse jooksnud ning Hindenburgil ei jäänud muud üle kui Hitler kantsleriks määrata. Ta lootis, et valitsuse mõõdukad jõud tasakaalustavad natsionaalsotsialiste, kuid Hitler oskas neist juba mõne kuu möödudes lahti saada.

Surm

1934. aastal Hindenburg suri ning vastavalt põhiseadusele sai presidendi kohusetäitjaks kantsler Hitler. Ta korraldas kohe rahvahääletuse, millega 90% häältega kinnitati kantsleri ja riigipea kohtade ühendamine.
Hindenburg maeti Tannenbergi memoriaali, kuid Teise maailmasõja lõpus viidi ta säilmed Lääne-Saksamaale, et need ei langeks nõukogude sõdurite saagiks. Seal maeti ta ümber Elisabethi kirikusse Marburgis Lahni ääres.

Mälestuse jäädvustamine

Zabrze linn Ülem-Sileesias nimetati 1915. aastal tema auks Hindenburgiks.
Keylor Navas

Keilor Antonio Navas Gamboa (sündinud 15. detsembril 1986 Pérez Zeledóni kantonis) on Costa Rica jalgpallur, kes mängib väravavahina Prantsusmaa kõrgliiga klubis Paris Saint-Germain ja Costa Rica jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Costa Rica klubis Deportivo Saprissa, millega liitus 1999. aastal. Aastatel 2006–2010 tuli ta klubiga kuus korda Costa Rica meistriks.
2010. aastal liitus ta Hispaania esiliiga klubiga Albacete. 2011. aastal suundus ta laenule Hispaania kõrgliiga klubisse Levante, sõlmides klubiga järgmisel hooajal püsilepingu.
2014. aastal sõlmis ta lepingu Hispaania suurklubiga Madridi Real. Aastatel 2014–2019 mängis ta Madridi Realis kokku viis hooaega, millest kolmel hooajal oli ta klubi põhiväravavaht. Hooajal 2016–17 tuli ta klubiga Hispaania meistriks, võitis kolmel korral UEFA Meistrite Liiga, korra Hispaania superkarika, kahel korral UEFA Superkarika ning neljal korral klubide maailmameistrivõistlused.
2019. aasta septembris sõlmis ta nelja-aastase lepingu Paris Saint-Germainiga. Ta sai esimeseks Costa Rica mängijaks, kes on Paris Saint-Germainiga liitunud.
Debüüdi Costa Rica jalgpallikoondises tegi Navas 11. oktoobril 2008 MM-i valikmängus Suriname vastu. Ta on kuulunud Costa Rica koondisse 2009. aasta CONCACAF Gold Cupil, 2011. aasta CONCACAF Gold Cupil ning 2014. ja 2018. aasta maailmameistrivõistlustel. 2009. aasta CONCACAF Gold Cupil valiti ta turniiri parimaks väravavahiks ja turniiri sümboolsesse koosseisu. 2014. aasta maailmameistrivõistlustel jõudis ta Costa Rica koondisega veerandfinaali.
2014. aastal valiti ta Hispaania kõrgliiga parimaks väravavahiks. Aastal 2014 on ta valitud CONCACAF-i aasta parimaks mängijaks ning aastatel 2016–2018 parimaks väravavahiks. 2018. aastal valiti ta Euroopa klubijalgpalli parimaks väravavahiks.
Magalarajoon

Autostumine

Vanade planeeringute sobimatuse tõttu tänapäeva autostumisega esineb Tallinna magalarajoonides sageli parkimisprobleeme. Lisaks majaühistute esimeeste huvipuudusele süvendavad probleemi ka parkimiskohtadele jäetud vanad autoromud ja olemasolevat ruumi ebaefektiivselt kasutavad autojuhid.

Vanus

Põhiosa eluruume Eesti magalarajoonides vajab kas põhjalikku renoveerimist või kasutusest väljaarvamist. Skeptikute sõnul on magalarajoonid amortiseerunud ja pikema aja kontekstis perspektiivitud.
Rahuharidus

Rahukoolituskeskus

Rahukoolituskeskus on kogukond, kus veendutakse, et kogu elul on väärtus. Kogukond töötab selle nimel, et edendada kaastunnet ja teadlikkust vastastikuse sõltuvuse ja püsiva rahu nimel.
Grytviken

Grytviken on Lõuna-Georgia ja Lõuna-Sandwichi saarte keskus ja ainus asula. Asub Lõuna-Georgia saarel.
Grytviken rajati 16. novembril 1904. aastal vaalapüügijaamana. 1913. aastal rajati kirik ja 1930 elas linnas 1200 elanikku. Falklandi sõja ajal okupeerisid Grytvikeni Argentina väed.
3. oktoobril 1913 sündis Grytvikenis esimene inimene ja seega esimene inimene, kes on sündinud lõunapolaaraladel.
Viimase 60 aastaga on linna elanikkond dramaatiliselt vähenenud, kuna 1966. aastal suleti vaalapüügijaam. Tänapäeval elab Grytvikenis alaliselt kaks elanikku.
Paldiski Põhjasadam

Äritegevus

Enne Vene sõjaväe lahkumist Eestist 1994. aastal oli Paldiski Põhjasadama akvatoorium täidetud uputatud raketikaatrite vrakkidega ja lõhutud kõik, mis võimalik. Et sadamat oleks võimalik kasutada, tuli esmalt vrakid eemaldada ja akvatoorium puhastada.
Mitme omaniku käes olnud sadama puudus on olnud asukoht keset linna, mis seab piiranguid rasketranspordile ega võimalda sadama olulist laiendamist. Muude kaupade hulgas on Paldiski Põhjasadamas lossitud ja ümber laaditud sõiduautosid.

Laevaliin

Paldiski Põhjasadamaga samasse kontserni kuuluv ekspedeerimisfirma AS Merktrans omandas 1. märtsil 2008 Pakri Marine Investmentsi kontrolli all olnud Eesti ja Rootsi vahel igapäevast laevaühendust pidava Baltic Scandinavian Linesi (BSL). Merktransi suuromanikud on Aleksei Tšulets ja Aleksandr Nakonetšnõi. Nõukogus on veel ka Rein Küttim ning Aleksei Mürisep. 
BSL on alates 2005. aastast tegutsev ro-ro kaupade veoga tegelev laevandusettevõte, mis opereerib regulaarlaevaliini Paldiski Lõunasadama ja Kapellskäri vahel. BSLi ro-pax-laev Via Mare väljub kord päevas kummastki sadamast ja on valmis pardale võtma kuni 47 autorongi ja 60 reisijat. Varem Paldiski Lõunasadama ja Kapellskäri vahel kurseerinud laevaliin lähtub nüüd Paldiski Põhjasadamast.
Sügisel 2011 ühines Baltic Scandinavian Lines Taani laevakompaniiga DFDS ja sestpeale opereerib Paldiski-Kapellskäri liini DFDS Seaways. See laevakompanii tõi liinile Leedu lipuga ro-pax-laevad.
Juuli Vispel

Juuli Vispel on tegelane Oskar Lutsu Tootsi-lugude sarjas. Juuli ilmub koos oma õe Maaliga lugude sündmuskohta Paunverre raamatus "Argipäev". 
Juuli on kasvult pikk ja kondine. Lutsu kirjelduse kohaselt on Juulil laiad õlad ja pisike pea, mida ehib alatihti punane kübar. Juuli füüsiline kuju ja riietumisstiil toob talle Paunveres hüüdnime Jaamaülema Abi. Iseloomu poolest on Juuli heasüdamlik, aga sageli kurvameelne. 
Juuli on õmbleja. Paunverelased kiidavad tema tööd ning Kiired näevad Juulis ohtlikku konkurenti. Juuli õde Maali on kampsunikuduja ning võtab samuti osa klientuurist. Õed satuvad Jorh Aadniel Kiirega vestlusse, meelitades rätsepa endale külla. Õed ja Jorh sõbrunevad ning Kiir kosib hiljem vaatamata oma vanemate vastuseisule Juuli naiseks. Hiljem murrab ta abikaasale truudust õe Maaliga.
Filmis "Sügis" kehastas Juulit näitlejanna Liina Tennosaar, "Tootsi pulma" ja "Argipäeva" ainetel valminud Eesti Televisiooni telelavastuses aga Viire Valdma.
Fedor Bucholtz

Fedor Bucholtz (29. oktoober 1872 Varssavi – 30. aprill 1924 Tartu) oli baltisaksa mükoloog ja fütopatoloog.
Ta oli Tartu Ülikooli botaanikaprofessor aastast 1919.
Ta oli üks Vaika looduskaitseala taastajaid pärast I maailmasõda.
Ester Lauringson

Ester Lauringson (sündinud 2. aprillil 1956) on eesti karikaturist.
Õppis Tartu Riiklikus Ülikoolisis bioloogiat ja ajakirjandust. On kirjutanud uurimusi Eesti karikatuuriloost. Tema karikatuure on avaldatud mitmes eesti väljaandes. Alates 2013. aastast osaleb rahvusvahelistel karikatuurivõistlustel.
Friedrich Nikolai Russow

Päritolu

Tema isapoolne vanaisa Anton Russow oli pärisori parun Friedrich Gustav von Roseni Kauksi ja Kiikla mõisas. Roseni ajal lavastati Kiikla mõisa koduteatris mõisniku hea tuttava, kuulsa dramaturgi August von Kotzebue abiga nii saksa- kui ka eestikeelseid näidendeid, kus osales näitlejana ka Anton Russow. Kui Rosen kolis Tallinna, jätkas Anton Russow osalemist Kotzebue Tallinna asjaarmastajate teatri (Revaler Liebhaber Theater) etendustes.
Anton Russowi poeg ja Friedrich Nikolaus Russowi isa Carl Gustav Andreas sündis Tallinnas, kus töötas kirjutajana tollivalitsuses. Carl Gustav Andreas Russow abiellus Caroline Maria Nesoriga, kelle neiupõlve perekonnanimi Nesor oli Rosen tagurpidi loetuna. Caroline Maria ema oli parun Carl Gustav von Rosen noorema (1765–1833) ja eestlannast toatüdruku, pärisorjast kangru tütre Marie Jürgensi (tema perekond vabastati pärisorjusest 1805. aastal) väljaspool abielu sündinud laps.

Elulugu

Friedrich Nikolai Russow sündis 1828. aastal Tallinnas eestlasest tolliametniku pojana. Õppis Paide kreiskoolis, Tallinna kubermangugümnaasiumis, Peterburi ülikoolis õigusteadust, mille lõpetas 1851. aastal.
Pärast Peterburi ülikooliu lõpetamist töötas (1852–1863) Tallinnas Eestimaa kubermanguvalitsuses, 1859 määrati Toompea lossifoogtikohtu esimeheks. Ühtlasi oli Eestimaa kubermanguvalitsuse eesti keele tõlgiks. 
1863. aastal siirdus Peterburi, kus töötas sekretärina rahandusministeeriumile alluvas mäedepartemangus, 1886–1899 oli Peterburis, keiserliku Ermitaaži gravüüride ja joonistuste osakonna varahoidja, 1865–1905 ühtlasi varahoidja Keiserliku Peterburi Teaduste Akadeemia etnograafiamuuseumis.

Tegevus ajakirjanikuna

F. Russowi tegevus ajakirjanduse alal: aastatel 1854–1857 ilmus temalt 8–12-leheküljelisete vihikutena sariväljaanne “Tallinna koddaniko ramat omma söbbradele male” (12 vihikut) Krimmi sõja sündmuste vahendamiseks talurahvale. Sariväljaanne oli poolperioodilise väljaandena eesti ajalehe asetäitja ja eelkäija. 1860. aastal asutas F. Russow Tallinnas koos juristi ning ajaloolase Thomas Wilhelm Greiffenhageniga päevalehe Revalsche Zeitung.

Tegevus kirjanikuna

Kogus rahvaluulet ja tegeles kirjandusliku tegevusega ning avaldas 1854. aastal kaks Krimmi sõjast inspireeritud luuletust “Söalaul Eestima tüttarlastele” ja “Wenne soldati laul” ja värsivihiku “Ued Kandlekeled”,

Tegevus kunstnikuna

1858 ilmusid Berliinis tema joonistuste järgi värvilisena litografeeritud Tallinna ja selle ümbruse vaated. Tema õlimaalid on kainelt asjalikud.
Elmar Raidal

Elmar Raidal (kuni 1935. aastani Elmar Glück; 6/18. oktoober 1889 Jäärja mõis, Saarde vald – 9. august 1943 Sevurallag, Sverdlovski oblast) oli Eesti õpetaja, koolijuht ja ühiskonnategelane.
Küüditati juuniküüditamisel 14. juunil 1941 Nõukogude Liitu, suri GULAG-i vangilaagris.

Haridus

Õppis Jäärja Alliku vallakoolis ja Saarde kihelkonnakoolis. Omandas algkooliõpetaja kutse Sindi pedagoogilises klassis 1909. aastal. Jätkas õpinguid Treffneri gümnaasiumis ja omandas 1910. aastal kodukooliõpetaja kutse matemaatikas. Täiendas end ise ja ka mitmetel kursustel. Mobiliseerituna Esimesse maailmasõtta, lõpetas 1916. aastal Moskva Aleksei sõjakooli.

Töökäik

Aastatel 1908-10 õpetas Tarvastus Mõnnaste vallakoolis, kui 1911. aastal valiti ta Mõisaküla haridusseltsi eesti erakooli juhatajaks. Juhatajana erakoolis töötas kuni aastani 1919 (välja arvatud sõjast tingitud vaheajad). Aastatel 1919-1941 oli Mõisaküla 6-klassilise algkooli juhataja.

Ühiskondlik tegevus

Oli Mõisaküla tuletõrje- (alates 1933. aastast) ja haridusseltsi esimees, Mõisaküla ühispanga asutaja ning juhatuse liige (aastast 1912), Mõisaküla ühiskaupluse (tarbijate kooperatiivi kaupluse) asutaja ja juhatuse liige (ka esimees), Pärnumaa Õpetajate Liidu esimees 1921-24 ja 1926-41, linnavolikogu liige, Noorte Kotkaste malevkonna vanem, kaitseliidu tegelane, Eesti Õpetajate Liidu juhatuse liige.

Tunnustused

Eesti Punase Risti V klassi teenetemärk 24.02.1938.

Isiklikku

Sündis sepa pojana.
Tema poeg Arvo Raidal töötas samuti mh õpetajana (Kanadas). Tema tütar Valve Raidal-Klavins oli psühhiaater.
Esimeses maailmasõjas võttis sõjategevusest osa kompanii- ja majandusülemana. Rahvuslike väeosade loomisel astus Tartu tagavarapataljoni. Vabadussõjast võttis osa kompaniiülemana, hiljem teenis veidi ka kindralstaabis.