google/wiki40b huggingface dataset:
Lina-tähtöölane

Levila

Lina-tähtöölane on levinud Euroopas, osas Aasiast ja Põhja-Aafrikast. Mõnel kevadel toimub lina-tähtöölaste sisseränne Islandile, Gröönimaale ja Soome. Kesk-Euroopa ja Suurbritannia saartel leidub suvel arvukalt täiskasvanud isendeid, kes hukkuvad külmade tulles. Üksikud isendid võivad lennata Vahemere ja Musta mere aladele talvituma.

Välimus

Lina-tähtöölase tiibade sirulaius on 35–50 mm. Esitiivad hallikaspunased või violetjaspruunid tumeda joonisega. Esitiibadel on hõbehall Kreeka tähte gamma (γ) meenutav joonis. Tagatiivad on hallikaskollased, tiiva tagaserv tume. Tiivavärvus sõltub kliimast, milles röövik kasvab.

Elutsükkel

Liblika lennuaeg algab juuni teisel poolel või juuli algul. Lina-tähtöölane paljuneb aastas kaks kuni kolm, heades tingimustes ka neli põlvkonda. Munevad ühe- või mitmekaupa, kas ülemise või alumise lehe pinnale. Üks emane liblikas muneb 500–600 muna, kuid võib muneda ka kuni 1400 muna. Munad on valged ja poolkera kujulised, kooruvad kolme kuni nelja päeva pärast, kauem kui ilm on külm.
Röövikud on kuni 30 mm pikkad, neil on kolm paari ebajalgu, jalad puuduvad tagakeha 3. ja 4. lülil, mistõttu röövik liigub edasi nn maamõõtja sammuga. Röövikud on tavaliselt rohelist värvi. Röövikute kaks esimest kasvujärku on väheliikuvad ja toituvad samas, kus koorusid. Aktiivsemaks muutuvad röövikud kolmandas kasvujärgus, mil siirduvad uutele toidutaimedele. Kokku läbib lina-tähtöölase röövik viis kasvujärku.  
Röövikud söövad mitmeid madalakasvulisi taimi, dokumenteeritud on üle 200 liigi, sealhulgas köögiviljataimed nagu hernes (Pisum sativum), suhkrupeet (Beta vulgaris) ja kapsas (Brassica oleracea). Röövikud kahjustavad köögivilja lehti, närides neisse suuri auke või hävitades lehed täielikult. Lina-tähtöölase röövikuid peetakse kahjuriteks. 
Röövik nukkub mullas, kus ka talvitub. Nukk on esmalt roheline, vananedes muutub värvus järjest tumedamaks. Paiknevad tavaliselt võrgendist kookonis. Täiskasvanud paarituvad  esimesel või teistel päeval pärast nukust väljumist ja munevad üks kuni viis päeva hiljem. Koid surevad 3–19 päeva pärast nukust väljumist.
Ledro

Geograafia

Vallas on frazioni (alljaotused) Bezzecca, Biacesa, Concei, Enguiso, Legos, Lenzumo, Locca, Mezzolago, Molina di Ledro, Pieve di Ledro (vallakeskus), Pré di Ledro, Tiarno di Sopra, Tiarno di Sotto.
Ledro külgneb järgmiste valdadega: Bleggio Superiore, Bondone, Borgo Chiese, Fiavè, Limone sul Garda (Brescia provints), Magasa (Brescia provints), Nago-Torbole, Riva del Garda, Pieve di Bono-Prezzo, Storo, Tenno, Tione di Trento ja Tremosine (Brescia provints).

Maailma kultuuripärandi koht

Siin asub üks või rohkem eelajaloolist vaielamu asulakohta, mis on osa eelajaloolistest vaielamutest ümber Alpide UNESCO maailmapärandi nimistus.
Jaan Treumann

Jaan Treumann (11. märts 1881 Hanila kihelkond – 30. märts 1941 Tartu) oli eesti vaimulik.
Ta õppis 1903–1909 Tartu ülikooli usuteaduskonnas. Korporatsiooni Fraternitas Estica auvilistlane.
Oli prooviaastal Valga Peetri koguduses, ordineeriti samas abiõpetajaks 25. detsember 1910. 1911–1914 Jamburgi, Gubanitsa ja Teškovo koguduste õpetaja. 1914 – 1923 Võnnu Jakobi koguduse õpetaja. 1923–1941 Tartu Peetri koguduse 2. pihtkonna õpetaja.
Islami Liit

Islami Liit (‏الجماعة الإسلامية‎ al-dšamāʿa al-islāmiyya; DMG: al-ǧamāʿa al-islāmiyya < Islami Liit) on Egiptuse islamistlik terroriorganisatsioon. Rahvusvaheliselt: Islami Grupp (IG).
1970. aastatel loodud Egiptuse Liit sai alguse Moslemi Vennaskonna tudengite ühingutest.
1981 eraldus rühmitus al-Džihaad.
Vitsjärve

Ajalugu

Pilistvere kihelkonnas paiknenud Viruvere, Räsna, Vitsjärve ja Lebavere küla läksid tsaariajal Vana-Põltsamaa valla koosseisu.
Inger Christensen

Inger Christensen (16. jaanuar 1935 – 2. jaanuar 2009) oli taani kirjanik.
Ta oli abielus kirjanik Poul Borumiga.
Tema 1991. aastal ilmunud luulekogu "Sommerfugledalen" kuulub Taani kultuurikaanonisse.
Nagliena mõis

Nagliena mõis (saksa keeles Wassilissa, läti keeles Naglienas muiža) oli rüütlimõis (fideikomiss) Liivimaal Valga kreisis Gulbene kihelkonnas. Nagliena mõisa hooned on arhitektuurimälestistena kohaliku kaitse all (kõrts, ait, häärber). Tänapäeval asub Lätis Gulbene piirkonnas Beļava vallas Naglene külas.

Mõisa suurus

Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal koos Beļava mõisaga 9 ja 3/8 adramaad, sellele allus 331 mees- ja 359 naishinge. 
Agraarreformi eel aastal 1920 kuulus mõisale 1285 hektarit maad.

Karjamõisad

Aastal 1816 kuulus mõisale üks karjamõis: Feodorowa, hiljem Fedorowka.
Abüssopelagiaal

Abüssopelagiaal on maailmamere ökoloogiline vertikaalne vöönd, pelagiaali osa.
Abüssopelagiaali algab kokkuleppeliselt umbes 2500–3000 meetrist ja ulatub kuni maailmamere süvikuteni (umbes 11 000 m).
Sealsesse kihti ei jõua kunagi päikesevalgus, seetõttu puuduvad seal ka taimed.
Abüssiopelagiaali elustik on suhteliselt liigivaene, seal elavad organismid peavad taluma ülisuuri rõhkusid (300–1100 at).
Kitsamas tähendus peetakse abüssopelagiaali all silmas sügavust kuni 6000 m, suuremate sügavustega vööndit nimetatakse siis ultraabüssopelagiaaliks.
Abüssopelagiaali all lasuvat vastavat bentaali sügavusvööndit nimetatakse abüssaaliks.
Rooma provintsid

Rooma provintsid (ladina provincia) olid Rooma riigi haldusüksused väljaspool Itaalia emamaad. Provintside arv kasvas osalt uute alade vallutamise, osalt olemasolevate provintside väiksemaks jagamise tõttu.
Itaalias olid enamus linnu ja kogukondi Rooma liitlaste staatuses, väljapoole Itaaliat vallutatud maad võtsid roomlased oma vahetu võimu alla, muutes need provintsideks (provincia). Esimene provints oli Sitsiilia, millele ajaliselt järgnesid Sardiinia ja Korsika. Esimese provintsi, Sitsiilia, vallutas Rooma pärast Esimest Puunia sõda (241 eKr).
Provintside maa kuulutati Rooma riigi omandiks ja elanikud sunniti maksma andamit (tributum). Senati määras provintsi asehalduri, kes oli provintsis Rooma vägede ülemjuhataja ning kõrgem kohtunik ja vastutas nii avaliku korra kui ka maksude kogumise eest. 3. sajandini eKr toimisid asehalduritena spetsiaalselt selleks ametisse nimetatud preetorid, 2. sajandist eKr määrati asehalduriks senaatoreid, kes polnud sel ajal kõrgematesse ametitesse valitud. Magistraatide funktsioone täitvad asehaldurid ehk promagistraadid (prokonsulid ja propreetorid) omasid provintsi piires magistraadi võimu.
Tallinna Ülikooli Õigusakadeemia

Ajalugu

Akadeemia Nord (esialgu kandis nime Tallinna Bakalaureuse Erakool) asutati 1991 ning oli üks vanimaid erakõrgkoole Eestis. Akadeemias Nord oli võimalik õppida õigusteadust, psühholoogiat ning reklaami ja turundust nii bakalaureuse kui magistriõppes.
Kõrgkoolil oli kolm teaduskonda:  õigus- ja juhtimisteaduskond (dekaan Ilmar Selge), psühholoogia- ja kommunikatsiooniteaduskond (dekaan Voldemar Kolga) ning humanitaarteaduste keskus (juhataja Ene Grauberg).
Akadeemia Nord rektor oli professor Ene Grauberg. 15. mail 2009 valis Akadeemia Nordi juhatus ülikooli uueks rektoriks õigusteadlase Rein Müllersoni. Tema ametiaeg algas 1. septembril 2009.
1. juulist 2010 tegutseb õppeasutus Tallinna Ülikooli koosseisus.
Leppneeme sadama tee

Leppneeme sadama tee (registrinumber 11253) oli kõrvalmaantee Viimsi vallas Leppneeme külas. Tee pikkuseks oli 0,4 km.
Tee sai alguse Leppneeme tee kolmandal kilomeetril ning lõppes Leppneeme sadamas.
Tee ei ületanud ühtegi silda ega truupi. Bussipeatusi teele ei jäänud.
Tee oli mustkattega. Tee oli klassita. Liiklussagedus teel oli kuni 200 autot ööpäevas.
Endise riigitee ulatuses on tee liikluspind (aadressiobjekt) Leppneeme Sadama tee.
Eduard Tähe

Variatsioonid autasustamise teemal

Mitme tunnistaja sõnul anti sõja päevil Nõukogude Liidu kangelase nimetus pahatihti pigem lähtudes poliitiliselt laitmatust taustast kui tegelikest sangaritegudest.
Eduard Tähele sangari nimetuse toonud Kuivastu dessandist on tänaseni teadaolevalt elus peale tema veel kolm meest, kes paraku tema kangelasteo kahtluse alla seavad. Tähega samas polgus teeninud esimese pataljoni rühmakomandöri Leonhard Korjuse andmetel oli Tähe pataljoni ülema asetäitja poliitalal ning viibis lahingu ajal hoopis paar-kolm kilomeetrit eemal tagalas
Portlandi Eesti Selts

Portlandi Eesti Selts (inglise keeles Portland Estonian Society, ka Oregon's Estonian Community) on USA eestlaste selts, mis tegutseb USAs Texase osariigis Dallases. Seltsi esimees on Kalev Sepp.
Raimo Tann

Raimo Tann (sündinud Läänemaal 22. mail 1954) on Viimsi ettevõtja, külavanem ja vallavolikogu liige .
Viimsisse kolis ta 1960. aastal. Käis kohalikus koolis ja töötas S. M. Kirovi nimelises näidiskalurikolhoosis elektriku ja sidetehnikuna. Rajas 2004. aastal oma ettevõtte, mis tegeleb side-, elektri-, valve- ja arvutitöödega.

Tegevus poliitikuna

Viimsi vallavolikogusse valiti Raimo Tann esmakordselt 2005. aastal, kui ta kandideeris Viimsi Ettevõtjate Liidu nimekirjas ja kogus 72 häält. Järgmistel, 2009. aastal toimunud valimistel kandideeris ta samuti Viimsi Ettevõtjate Liidu nimekirjas ja kogus 134 häält. Erinevalt varasematest valimistest kandideeris Raimo Tann 2013. aastal Sotsiaaldemokraatliku Erakonna nimekirjas, kogudes 131 häält. Sotsiaaldemokraatliku Erakonna liikmeks astus ta 7. novembril 2013. aastal. Raimo Tann teatas 3. augustil 2017, et kandideerib sügisel toimuvatel kohaliku omavalitsuse volikogu valimistel Sotsiaaldemokraatliku Erakonna nimekirjas.

Tegevus külavanemana

Alates 9. juunist 2009 on ta Lubja külavanem. Tema südameasjaks on muuta Lubja klindiastang (tuntud ka kui Lubjamägi) turismimagnetiks.  Raimo Tanni eestvedamisel on Viimsisse rajatud kelgu- ja suusamägi. Ta ka Viimsi Lumepark OÜ juhatuse liige. Raimo Tann on eest vedanud Karulaugu terviseraja ja Põhja konna muinasjutuallee rajamist.
Samuti on Raimo Tann Põhja-Harju Koostöökogu juhatuse liige.
Hetkel on realiseerumas tema lapsepõlveunistus 1970ndatest, kui ta unistas otseteest Lubja külast Haabneeme keskusesse – Viimsisse ehitatakse kõrgeima kõrguste vahega trepp Eestis, mis hakkab ühendama klindiastangul asuvaid Lubja ja Pärnamäe külasid Haabneeme keskusega, vähendades seega elanike jalavaeva kahelt kilomeetrilt poole kilomeetrini.
Juba 2009. aastal kirjutas Raimo Tann Viimsi Teatajas ja 2012. aastal Delfis, et valda on vaja rajada kultuurikeskus. Arhitektid on teinud Viimsi kaunite kunstide koolile, millest on plaanis kujundada kogukonna kooskäimiskoht, renoveerimisprojekti.
Külaaktivistina aitab ta realiseerida kohalike noorte ideed rajada Viimsisse disc-golfi park ja kogub selleks toetust nii eraisikutelt kui ka ettevõtjatelt.

Tegevus staadionivalvurina

29. juulil 2015 tekitati talle töökoht Viimsi staadionit haldurina.
„Siis nad saidki nii-öelda selle koalitsiooni tsementeerimiseks teha selliseid töölepinguid, nagu nüüd on välja tulnud Raimo Tanni puhul, et lihtne staadioni projektijuht, kes isegi ei tegele mingisuguse arendustegevusega, vaid lihtsalt on objekti dispetšer, saab kuus 3000 eurot,” Ivo Rull

Isiklikku

Raimo Tann on abielus Merle Tanniga. Tal on neli last ja kaheksa lapselast.
Eestlased Šveitsis

Eestlased Šveitsis on Šveitsis elanud või elavad eestlased.
Šveitsis tegutseb Šveitsi Eesti Selts.
Seisuga 2014 elas Šveitsis umbes 600 Eesti kodanikku. Suuremad eestlaste keskused on Genf, Zürich ja Winterthur.
Alla Kallas

Alla Kallas (kuni 1976. aastani Alla Zaitseva; 24. oktoober 1946 Weimar – 3. mai 2011 Tallinn) oli Eesti ajakirjanik ja tõlkija.
Ta õppis Leningradi ülikoolis ajakirjandust ning töötas raadioajakirjanikuna. Aastast 1975 elas ta Tallinnas. Esialgu töötas ta Molodjož Estonii toimetuses, aastatel 1987–2006 ajakirjas Raduga. 
Ta tõlkis muu hulgas eesti kirjandusteoseid vene keelde ning tutvustas ajakirjanduses venelastele eesti kultuuri ja tegeles eesti keele õpetamise metoodikaga. 
1997. aastal sai ajakiri Raduga venekeelsele lugejale eesti kultuuri ja kirjanduse tutvustamise eest Avatud Eesti Fondi Koosmeele auhinna.

Isiklikku

Alla Kallas oli abielus Teet Kallasega.
Margareti müür

Margareti müür oli Tallinna vanim teadaolev linnamüür. Selle ehitamiseks andis 1265. aastal käsu Taani kuninga Erik V ema ja Eestimaa asevalitseja Margrete Sambor, kelle järgi müür ka nime sai.
Ehitatud kaitsemüüriosad koosnesid eri kõrgusega 60-70 müürilõigust, mis olid eri kõrgusega. Müürilõigud olid lihtsad, küllaltki madalad (enamasti alla 5 m) ja mitte eriti paksud (allosas alla 1,5 m, rinnatise kohal alla 1 m) puitkaitsekäiguga müürid. Tallinna linna keskaegsete kaitserajatiste uurija Rein Zobel tunnistab Margrete ja praeguse säilinud linnamüüri kokkulangevust.
Alise Stein-Anvelt

Elulugu

Stein sündis mõisatöölise perekonnas Harjumaal. Lõpetas 1914 Tallinna 6-klassilise Tütarlaste Algkooli. Oli 1915 Volkovitsa mõisa aia- ja köögitööline Peterburi lähistel, 1915–1916 Peterburi kummivabriku Treugolnik tööline. Naasis 1917 Eestisse, kus töötas aasta Munalaskme külakoolis õpetajana. 1919–1925 töötas illegaalse EKP KK juures Tallinnas, selle hulgas 1922. aastani Viktor Kingissepa masinakirjutaja ja sidepidajana, ka masinakirjutaja, korrektori ja ladujana põrandaalustes trükikodades. Osales 1924. aasta 1. detsembri riigipöördekatses. Siirdus 1925 partei korraldusel Nõukogude Liitu, kus sai nime Stein. Sai kunstihariduse Moskvas VHUTEIN-s, mille lõpetas 1930 maalikunstnikuna. Pidas mitut töökohta Venemaal, enne Eestisse naasmist 1945 viibis ka Jaroslavli Eesti kunstiansambli juures.

Looming

On loonud revolutsiooni, Teise maailmasõja ja sotsialistliku ülesehitusöö teemalisi maale. Hiljem tegeles põhiliselt portree-, lille- ja maastikumaalide, akvarellide ja joonistustega. Esinenud näitustel Moskvas aastast 1930, korduvalt Tallinnas, sh isikunäitustel 1967, 1969, 1982.
Kirjutas mälestusraamatu "Valguses ja varjus: unustamatuid inimesi ja sündmusi" (avaldatud 1988), kus on muuhulgas mälestusi Viktor Kingissepast ja Jaan Anveldist.

Isiklikku

Alise Stein (sündinud Leevald) oli punakomandör Paul Leevaldi õde ja Jaan Anveldi abikaasa. Neil oli tütar Kima ja poeg Jaan.
Tahkuranna vald (1939)

Tahkuranna vald oli vald Pärnumaal aastail 1939–1950.
Vald kuulus Riigivolikogu 37. valimisringkonda, kust valiti Jüri Looväli.

Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776)

17. Tahkuranna vald – maa-alaga, mis moodustub: a) senise Tahkuranna valla maa-alast, välja arvatud Rannametsa küla maa-ala; b) senise Uulu valla maa-alast, välja arvatud Auge, Männiko, Luige, Põdra, Nakki ja Laimetsa talude ning Pärnu metskonna Surju metsandiku kvartaalide nr. 16–22 maa-alad; c) senise Reiu valla maa-alast; d) senise Häädemeeste valla põhjapoolse terava osa maa-alast kuni talude nr. A-32 ja Papisilla nr. 3-a juurdeliideteni, viimased kaasa arvatud.

Külanõukogude moodustamine ja valla likvideerimine

1945 augustis moodustati Tahkuranna vallas Soometsa külanõukogu keskusega Soometsa külas, Surju külanõukogu keskusega Surju külas, Tahkuranna külanõukogu keskusega Võiste külas ja Uulu külanõukogu keskusega Uulu külas. 1950. aastal Tahkuranna vald likvideeriti ja selle alad arvati Pärnu rajooni koosseisu.
Franco Alfano

Looming

Lõi peamiselt prantsuse impressionismist, verismist ja Wagnerist mõjutatud oopereid. 1925 lõpetas Puccini ooperi "Turandot".
Kokku lõi Alfano 11 ooperit sh "Ülestõusmine" L. Tolstoi samanimelise romaani järgi (1904 Torino), "Miranda" (1986), "La fonte di Enschir" (1898), "Il principe Zilah" (1909 Genova), "I cavalieri e la bella" (1910; lõpetamata), "Cyrano de Bergerac" (1936 Rooma), "Doktor Antonio" (1949 Rooma), indiateemaline "Legend Sakuntalist" Caladasi poeemi järgi (1921 Bologna; II redaktsioon 1952 Rooma), "Don Juani vari" (1914 Milano), "Madonna Imperia" H. Balzaci järgi (1927 Torino), "Viimane lord" (1930 Napoli).
Balletid "Napoli" (1901 Pariis), "Lorenza" (1901 Pariis) ja "Vesuuv" (1933 San Remo)
2 sümfooniat (sh E 1910, C 1933) ja 2 intermezzot keelpilliorkestrile (1931) ning 3 keelpillikvartetti (1918, 1926, 1945). Klaverikvintett (1936), viiulisonaate, tšellosonaate, klaveripalu, soololaule.
Eduard Värsi

Eduard Värsi (ka Eduard Väärsi; Taani rahvastikuregistris Eduard Warsi; 1. oktoober 1894 Pühajärve vald (Otepää kihelkond) – 5. mai 1979 Kopenhaagen) oli eesti ohvitser.

Elulugu

Eduard Värsi sündis 13. oktoobril (vana kalendri järgi 1. oktoobril) 1894 Otepää kihelkonnas Karl ja Anna Värsi (neiuna Laos) pojana. Ta sündis kell 10 õhtul ning ristiti 20. oktoobril.
Värsi lõpetas Tartu neljaklassilise Linnakooli.
Sõjaväe teenistusse asus Värsi 8. septembrist 1915. Teenistust alustas ta Novgorodis 177. tagavara polgus kuni 17. veebruarini 1917. 4. aprillist 1917 kuni 9. augustini 1917 viibis Värsi Thelavi lipnikkude koolis Tbilisi kubermangus, kus ta sai sõjaväelise hariduse. Esimese ohvitseri aukraadi sai ta 9. augustil 1917.
20. novembril 1918 mobiliseeriti Värsi Eesti Rahvaväkke. 7. detsembrist 1918 jätkas ta teenistust 5. Rakvere jalaväepolgus noorema ohvitserina.
1942. aastal liitus Värsi 36. Kaitse Rindepataljoniga. Ta oli 2. kompaniis rühmaülem, auastmelt ülemleitnant. Värsi osales Stalingradi lahingus ja sai Surovikino kaitsmisel haavata põlvest, mis hiljem amputeeriti.
1974. aastal elas ta Kopenhaagenis.

Isiklikku

Maksimillian Väärsi on tema onupoeg.
Harald Põld

Harald Wilhelm Põld (4. november 1874 Pikaristi, Viru-Nigula kihelkond – 20. august 1939 Tallinn) oli eesti vaimulik, piiblitõlkija ja grammatikate autor.
Lõpetas algkooli Jõhvis, õppis aastatel 1887–1891 Narva linnakoolis ja 1891–1896 Narva gümnaasiumis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1896–1903. Prooviaastal oli ta Peterburi Jaani koguduses. Ordineeriti õpetajaametisse 18. augustil 1905.
Oli aastatel 1906–1928 Kose koguduse õpetaja, olles 1920–1928 veel Ida-Harju praostkonna praost. Aastatel 1921–1925 oli ta Konsistooriumi assessor. Aastatel 1928–1939 oli ta Eesti Misjoni Seltsi välismisjoni juhataja ja Meie Misjoni toimetaja.

Isiklikku

Tema vend Peeter Põld oli teoloogiharidusega eesti kooli-, karskus- ja riigitegelane. Harald Põld oli abielus ning nelja poja ja ühe tütre isa. Poegadest Eerik Põld oli kunstiajaloolane, Hillar Põld oli kirikuõpetaja ja kirikuajaloo õppejõud, Naan (Naatan) Põld oli Hamburgi muusikaülikooli lauluprofessor ning oratooriumide ja kantaatide solist.
Orient & Occident

"Orient & Occident" on eesti helilooja Arvo Pärdi 1999. aastal loodud teos keelpilliorkestrile. Muusikateose pikkus on 7 minutit . Teose kandis esimest korda ette 30. septembril 2000 Berliinis Leedu Kammerorkester (dirigent Saulius Sondeckis).
Hellsing

Sisukokkuvõte

"Hellsing" räägib loost, kus salajane organisatsioon Hellsing Organization (ametliku nimega Royal Order of Protestant Knights - 'Protestantlike Rüütlite Kuninglik Ordu') võitleb vampiiridega, laibaröövlite ehk guulidega (ghouls) ja teiste üleloomulike vastastega, kes ohustavad Londonit. Organisatsiooni rajas Abraham Van Helsing ning selle ülesanne on kaitsta Suurbritanniat ja selle kuningannat libasurnute ja muude üleloomulike kurjuse jõudude eest.
Imhotep

Imhotep (ka Immutef, kreekapäraselt Imuthes (Ἰμούθης); u 2650–2600 eKr; egiptuse keeles ỉỉ-m-ḥtp *jā-im-ḥātap ehk "see, kes tuleb rahus") oli vanaegiptuse riigimees ja mitmekülgne teadlane - polühistor, kes teenis 3. dünastia kuninga Džoseri ajal valitsusjuhina ja päikesejumala Ra ülempreestrina Heliopolises. Teda peetakse inimkonna ajaloo üheks esimeseks arhitektiks, inseneriks ja arstiks.
Imhotep oli üks väheseid lihtinimesi, kes tõsteti pärast surma jumala seisusse. Tema kultusekeskus oli Memphis. Alates esimesest vaheperioodist austati Imhotepi ka kui luuletajat ja filosoofi. Imhotepi iseendale ehitatud hauakambri asukohta hoiti omal ajal salajas ja seda pole seni leitud. Üldise arvamuse kohaselt paikneb see Sakkaras. Imhotepist kui ajaloolisest isikust annavad tunnistust kaks tema eluajast pärinevat raidkirja Džoseri kuju jalamil (Cairo JE 49889) ja kirjutis Sehemheti lõpetamata astmikpüramiidi ümbritseval müüril. Viimasest võib järeldada, et Imhotep elas veel mõne aasta pärast Džoseri surma ja asus ehitama kuningas Sehemheti püramiidi, mis jäi aga tolle lühikese valitsusaja tõttu pooleli.
Egüptoloogid omistavad Imhotepile Džoseri astmikpüramiidi ehitamist Sakkaras aastatel 2630–2611 eKr. Vanaegiptuse ajalookirjutaja Manethon nimetab teda kiviehitiste leiutajaks. Kuigi kivist seinu, põrandaid, silluseid ja piitasid tunti juba ka varadünastilisel ajastul, peab paika, et selliste mõõtmetega üleni kivist ehitist polnud varem rajatud. Enne Džoserit maeti vaaraod mastabatesse.
Üll

Üll on endisaegne Saaremaa ja Hiiumaa naiste ja meeste talvepeakate. Üllide äär ja sarved olid kaetud musta lambanahaga, harvem plüüsiga.
Liike: ratasüll, sariküll.
Māriņkalnsi mõis

Māriņkalnsi mõis (saksa keeles Marienstein, läti keeles Māriņkalna muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Valga kreisis Apekalnsi kihelkonnas. Tänapäeval asub Lätis Alūksne piirkonnas Ziemeri vallas Māriņkalnsi külas.

Mõisa suurus

Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 9 adramaad, sellele allus 30 hinge.
Leo Schotter

Leo Schotter (19. märts 1917 Moskva – 2. aprill 1997 Tartu) oli eesti silmaarst, helilooja ja Tartu Ülikooli professor.
Ta sündis aastal 1917 Moskvas arst Hans Schotteri pojana. Tema vanaisa Friedrich Wilhelm Schotter (1841–1917) oli Tallinna Püha Vaimu koguduse köster. Aastal 1935 lõpetas ta Tallinna Vene Gümnaasiumi. Õppis aastatel 1936–1940 Tartu Ülikooli veterinaariateaduskonnas, aastatel 1940–1947 arstiteaduskonnas. Lisaks õppis ta aastatel 1937–1940 Tartu Kõrgemas Muusikakoolis kompositsiooni (Heino Elleri klassis). Aastal 1964 kaitses ta meditsiinidoktori väitekirja "Топография поля глазных магнитов и ее значение для удаления ферромагнитных осколков из глаза".
Oli aastatel 1947–1958 oftalmoloogiakateedri vanemlaborant, aastatel 1950–1958 Tartu Kliinilise Haigla silmaosakonna juhataja, aastatel 1958–1965 oli oftalmoloogiakateedri assistent, aastast 1966 oli ta professor ja aastast 1975 otorinolarüngoloogia- ja oftalmoloogiakateedri juhataja. 1975 – 1991 nägemise tervishoiu labori juhataja ning 1966 – 1977 Eesti NSV peaoftalmoloog . Teinud rohkem kui 5500 silmaoperatsiooni.
Lisaks on ta loonud üle 40 heliteose, sealhulgas "Ood Tartu ülikoolile" (1987), kammermuusikat, soolo- ja koorilaule.

Isiklikku

Ta oli kaks korda abielus, tema teine abikaasa oli Anne Schotter.
Pajarõngas

Pajarõngas, ka pajakrants või katlaalus oli alus, millele asetati pada

Kirjeldus

Pajarõngas oli kolmele jalale toetuv rõngakujuline puust või metallist alus, mis paiknes reheahju ees. Selle aluse peale pandi ümara põhjaga pada. Pajarõngaid valmistati ka vitsvõrust, mille ümber mässiti kahekordselt õlgedest keeratud köis.
Kaarupipealne soo

Kaarupipealne soo, kõnekeeles Kaarupipealne, ka Aamse soo on soo Lääne maakonnas Lääne-Nigula valla ja Haapsalu linna piiril Kirimäe ja Aamse külas. Soo pindala on 45 ha.
Soo on madalsoo erinevate tarnakooslustega, soo kagunurgas on märjal ajal loigulaadne järvik. Soo kirdenurgas oja ääres asub väike lodumets. Soos kasvab mitmeid looduskaitse all olevad taimeliike. 
Soo eesvooluks on lühike Alba järve suunduv oja. Soo kirdenurka läbib Kirimäe mõisa juures asuvatest allikatest algav ja Kaldasoo järves lõppev oja. Soosse suubub lühike oja Kirimäe Jaanisoost. Kõrgveega muutub soo vahel Alba järv madalaveeliseks osaks. Soosse on sadakonna aasta eest kaevatud mõningaid labidakraave, kuid need ei kahjusta selle madalsoo toimimist ala veerežiimi eripärade tõttu. Ala on kasutusel olnud heinamaana.
Oksülofüüdid

Oksülofüüdid on happelistele kasvukohtadele kohastunud taimed.
Oksülofüütidel on nii kserofüüdi kui ka hügrofüüdi omadusi.
Oksülofüüdid on enamasti raba- ja sootaimed: küüvits, kanarbik.
Dwyfori krahv Lloyd-George

Dwyfori krahv Lloyd-George (Earl Lloyd-George of Dwyfor) on tiitel Ühendkuningriigi aadli (peerage) koosseisus, mille lõi 12. veebruaril 1945 kuningas George VI Suurbritannia riigimehe David Lloyd George'i jaoks, kes oli aastatel 1908–1915 varakantsler ja 1916–1922 Suurbritannia peaminister. Tiitlile loodi juurde ka viisakustiitel Vikont Gwynedd (Viscount Gweynedd).
Seoses Ühendkuningriigis aadlitiitlitele kehtivate reeglitega kirjutatakse tiitlis perekonnanimi Lloyd George sidekriipsuga, nagu ka näiteks Andrew Lloyd Webberi tiitli Lord Lloyd-Webberi puhul.
Daviessi maakond (Indiana)

Ajalugu

Maakond moodustati 2. veebruaril 1818.