google/wiki40b huggingface dataset:
Indrek Tart

Indrek Tart (sündinud 2. mail 1946) on eesti kultuuriuurija, sotsioloog, luuletaja, bibliometrist, kirjandusteadlane ja füüsik.
Ta on Tallinna Ülikooli nüüdiskultuuri uurimiskeskuse vanemteadur. Aastatel 1969–1992 töötas ta nn Lippmaa füüsikasektoris kvantkeemia vallas, püüdes välja arendada tuumamagnetresonantsis (TMR, inglise keeles NMR) olulise "keemilise nihke" (chemical shift) kvantmehaanilise arvutamise võimalusi. Edasine töö humanitaarias hõlmas nii kodanikualgatust kui ka eesti kirjanduse bibliomeetrilisi mudeleid. Nullindatest alates on ta keskendunud isiklike ja kultuuriliste alusväärtuste teooriale (S.H. Schwartzi 1992. aasta sõõrmudeli tähenduses) ning küsitlusandmestike (eriti Euroopa Sotsiaaluuringu (European Social Survey (ESS) 2002–2012)) vastavasisulisele analüüsile, keskendudes multidimensionaalse skaleerimise kõrgema-dimensionaalsetele rakendustele.
Luuletaja, tõlkija, (kirjandus)kriitiku ja esseistina kasutab enamasti oma kirjanikunime Julius Ürt.
Indrek Tart on Eesti Kirjanike Liidu liige aastast 1991, EKL revisjonikomisjoni esimees aastast 1995. Indrek Tart oli EKL Tallinna Noorte Autorite Koondise (NAK) esimees 1978–1983. Aastatel 1977–1990 oli ta NLKP liige. Ta on mitmete rahvusvaheliste organisatsioonide liige: International Sociological Association (ISA), European Sociological Association (ESA), International Comparative Literature Association (ICLA), International Network for Social Science Network Analysis (INSNA), samuti osaleb ta Eesti Kirjanduse Seltsi, Eesti Sotsioloogide Liidu, Eesti Võrdleva Kirjandusteaduse Assotsiatsiooni ja Eesti Statistika Seltsi tegevuses.

Õpingud

Indrek Tart õppis aastatel 1953–1954 Tallinna 22. Keskkoolis, 1954–1964 Tallinna 4. Keskkoolis ja 1964–1969 Tartu Ülikooli füüsika-matemaatikateaduskonnas, mille lõpetas füüsikateoreetikuna (diplomitöö: "Interferents-polarisatsioonifiltrite teooria küsimusi", juhendaja professor Paul Kard). 1993. aastal kaitses ta TPedI-s teadusmagistri kraadi infoteadustes (väitekiri "Eestikeelne luuleraamat kultuuriindikaatorina Eestis ja Välis-Eestis aastail 1945–1992 (Bibliomeetriline aspekt)"), 2002. aastal doktorikraadi eesti kirjanduses Tartu Ülikoolis (väitekiri "Eestikeelne luuleraamat 1638–2000: bibliomeetrilisi ja kirjandussotsioloogilisi vaatlusi").

Isiklikku

Tema abikaasa oli Aili Aarelaid-Tart.
Engern

Ajalugu

Kroonik Widukind von Corvey märkis oma teoses Res gestae saxonicae sive annalium libri tres, et see oli keskaegse Saksimaa hertsogkonna keskne piirkond, mis paiknes piki Weseri keskjooksu Vestfaali ja Ostfaali vahel. Selle nimi tulenes germaani hõimult angrivaaridelt, kes olid ühinenud sakside hõimuliiduga, ja selle keskus oli Minden, piiskopkonna residents aastast 803.
Angrivaaride maad vallutati Karl Suure poolt Saksi sõdades; Annales regni Francorum järgi sõlmisid Engerni juhid aastal 775 Bückeburgi lähedal Karolingide impeeriumiga eraldi rahuleppe.
Seoses Saksi hertsogi Heinrich Lõvi kukutamisega keiser Friedrich I Barbarossa poolt aastal 1180 liideti enamus Engerni osi Vestfaali hertsogkonnaga, mida haldasid Kölni peapiiskopid, samas kui Askania soost Anhalti krahv Bernhard sai Saksi hertsogi tiitli.
Engerni nimi hääbus pärast seda. 13. sajandil sai Weseri keskala Hoya krahvkonna tuumikuks, mis aastal 1582 läks Braunschweig-Lüneburgi hertsogkonnale.
Richard Mahl

Richard Mahl (28. august 1898 Orissaare, Saaremaa – 26. juuni 1964 Tallinn) oli eesti keemik, Tallinna Polütehnilise Instituudi rektor ja Eesti NSV riigitegelane.
Ta õppis Kreenholmi vabrikukoolis, seejärel sai hariduse iseõppijana. Tema töökäik algas apteekriõpilasena Narvas, jätkus aastal 1915 Petrogradis. Aastatel 1918–1923 töötas ta erakorralises komisjonis, Petrogradis. Aastatel 1929–1930 töötas ta tehases "Proletarii" tsehhiülemana. Aastal 1930 lõpetas ta Leningradi Polütehnilise Instituudi keemiainsenerina. Aastal 1937 kaitses ta tehnikateaduste kandidaadi väitekirja; samal aastal sai ta ka dotsendiks.
Aastatel 1933–1940 töötas ta Leningradi Riikliku Keraamika Teadusliku Uurimise Instituudis laborijuhatajana. Aastatel 1940–1941 töötas ta Eesti NSV Kergetööstuse Rahvakomissariaadi Tööstuslike Uurimiste Instituudi direktorina. Aastatel 1942–1944 töötas ta Altai krais Ehitusmaterjalide Tööstuse Valitsuse peainsenerina. Aastatel 1944–1948 töötas ta Eesti NSV Põlevkivi- ja Keemiatööstuse Ministeeriumi Teadusliku Uurimise Instituudis direktorina. Aastatel 1948–1951 oli ta Tallinna Polütehnilise Instituudi direktor. Aastatel 1951–1954 oli ta Eesti NSV Ministrite Nõukogu esimehe asetäitja. Aastatel 1954–1964 oli ta Eesti NSV Teaduste Akadeemia Füüsika, Matemaatika ja Tehniliste Teaduste Osakonna akadeemik-sekretär (30. juunil 1954 valiti ta Teaduste Akadeemia korrespondentliikmeks keemilise tehnoloogia alal).
Ta oli NLKP liige aastast 1919. Aastatel 1940–1941 oli ta Tallinna Natsionaliseerimise Komitee aseesimees, aastatel 1950–1952 oli ta Eesti NSV Poliitiliste ja Teadusalaste Teadmiste Levitamise Ühingu esimees. Aastatel 1950–1954 oli ta NSV Liidu III Ülemnõukogu saadik, aastatel 1952–1956 EKP Keskkomitee liige.
Ta on teinud uurimusi tulekindlate materjalide, eriti tulekindla keraamika alal.
Richard Mahl suri aastal 1964 ja ta maeti Metsakalmistule.
Mati Mark

Mati Mark (9. märts 1941 Pärnu – 21. september 2008 Tallinn) oli tunnustatud laskesportlane, Eesti meister, vanemtreener ning Eesti laskurliidu president.
Ta lõpetas aastal 1960 Tallinna Ehitustehnikumi ja aastal 1978 Tallinna Pedagoogilise Instituudi kehalise kasvatuse eriala.
Mati Mark oli aastatel 1963 ja 1964 väikepüssiharjutuses 60 lasku lamades Eesti meister.
Aastatel 1975–1980 kuulus ta Tallinna olümpiapurjeregati organiseerimiskomiteesse, 1984–1996 Eesti NSV Kehakultuuri- ja Spordikomitee esimees ning Eesti Spordiameti peadirektor, 1996–1998 Kultuuriministeeriumi spordiosakonna juhataja.
Ligi kakskümmend aastat oli ta tegev Euroopa Laskespordi Konföderatsiooni juhatuse liikme ja asepresidendina, rahvusvahelise kategooria kohtunikuna, tippvõistluste žürii liikmena. 
Tema eestvedamisel korraldati tema elu viimase kümne aasta jooksul Eestis kolmed Euroopa meistrivõistlused laskmises.
Teenete eest spordi ja laskespordi arendamisel on Mati Marki autasustatud Eesti Kaitseväe Eriteenete Risti ja Kaitseliidu Eriklassi Teenetemedaliga. 
Ta oli Eesti NSV teeneline treener aastast 1973 ning tema käe all treenides tuli jahilaskmises maailmameistriks Andrei Inešin, keda Mati Mark treenis oma elu viimaste nädalateni.
4. detsembril 2009 korraldati Männiku lasketiirus tema esimene mälestusvõistlus, mida on sellest peale korraldatud igal aastal.
Mati Margil on kolm poega ja tütar.
Ariselle

Ariselle oli Eestimaa keskaegne vasalliperekond.
Perekond on nime saanud Aresi küla järgi.
1318. aastal läänistati Koldingis "Heinrich v. Arussel" (nime algne kirjutusviis ei ole säilinud, vaid pärineb saksakeelsest regestist). 1333. aastal on Tallinnas mainitud Henricus Ariselle.
Parlament

Parlament on üleriigiline seadusandlik esinduskogu ja -asutus, mille liikmed on valitud üldistel ühetaolistel otsestel salajastel vabadel valimistel. Lisaks seaduste vastuvõtmisele on sageli parlamendi pädevuses teiste riigijuhtimise asutuste valimine, nimetamine ja kinnitamine ning poliitiline ja õiguslik kontroll nende tegevuse üle. Tavaliselt on parlamendi oluline ülesanne riigieelarve kinnitamine.
Eesti parlament on Riigikogu. Skandinaavia traditsioonis tuleneb parlamendi nimetus enamasti sõnast "ting", mis tähendab rahvakogunemist, kus arutatakse kogukonna asju. Sageli ongi parlamendid saanud alguse sellistest koosolekutest, näiteks Novgorodi vabariigi kõrgeim võimuorgan veetše. Teine parlamentaarne traditsioon pärineb monarhidele nõuandvatest kogudest.
Parlamendid tegutsevad ka riikides, kus neil tegelikku võimu pole. Ehkki Nõukogude Liitu valitses sisuliselt Nõukogude Liidu Kommunistlik Partei, valiti riigis formaalselt kõrgeim riigivõimuorgan NSV Liidu Ülemnõukogu.
Parlamendid võivad olla ühe- või kahekojalised. Üldjuhul tulenevad kahekojalised parlamendid keskaegsetest seisuste esindustest, kus üks koda esindas aadlit ja teine lihtrahvast.
Demokraatia alged kujunesid Vana-Kreekas, kuid tänapäeva mõistes parlamente seal ei olnud, sest kõrgeimasse seadusandlikku organisse buleesse inimesi ei valitud, vaid loositi. Rooma riiki valitsenud Senatit ei valitud samuti, vaid selle koosseisu määras vabariigi ajal tsensor, keisririigi ajal keiser.
Tänapäeva parlamentidest on kõige vanem Hispaania parlament, mille eellaseks on 1188 Leóni kuningriigi esinduskogu Cortes, mille oli kokku kutsunud Alfonso IX, kui 17-aastasena võimule sai.
Sõna "parlament" pärineb Inglismaalt aastast 1236. Enne seda kutsuti kuninga nõunike lähimat ringi nõukoguks (council).
Süvaoperatsiooni teooria

Süvaoperatsiooniteooria, ka süvalahingud (vene keeles Теория глубокой операции), on Punaarmees 1930. aastal loodud sõjandusteooria vaenlase vägede ründamisest palju sügavamale rindejoonest. Teooria seisneb asjaolus, et kasutades uusi relvi ja üksusi on võimalik saavutada märkimisväärne strateegiline edu, rünnates tähtsaid punkte mitte ainult rindejoonel, vaid ka selle taga. 
Eelkõige on siin mõeldud seda, et saboteeritakse või vallutatakse käsuliine, logistikat, haavatakse vaenlast õrnematest kohtadest kui rindejoon. Eesmärgi saavutamiseks püütakse soomusvägede abil murda rinne mitmeks osaks ja suruda need eraldi maha. Teooria on loodud mitmete mõjukate sõjaväelaste ühistööna, kuid tuntuimad neist on Vladimir Triandafillov, Mihhail Frunze ja Mihhail Tuhhatševski. Uue lähenemise väljatöötamise põhjustajaks oli ka ebaedu relvakonfliktides nagu Vene-Jaapani sõda, Esimene maailmasõda ja Poola-Nõukogude sõda. Süvalahingud on ka uudsed, kuna tekitasid senise strateegia-taktika teljele kolmanda, vahepealse teguri "operatsioonid".
1931. aastal esitati NSV Liidu relvajõudude kindralstaabile ettekanne "Armee rekonstrueerimisega seotud taktikalised ja operatiivkunsti peamised küsimused" (vene keeles «Основные вопросы тактики и оперативного искусства в связи с реконструкцией армии»", milles teesidena olid esitatud süvalahingute iseloom ja olemus. 20. aprillil ja 20. mail 1932 kuulati Vabariigi Revolutsiooninõukogus ettekannet "Punaarmee taktika ja operatiivkunst uuel etapil" (vene keeles «Тактика и оперативное искусство РККА на новом этапе»). Selle ettekande alusel töötati välja ajutised juhtnöörid süvasõja pidamiseks, mis kinnitati Sõja- ja Mereasjade Rahvakomissaride Nõukogu poolt ning edastati vägedele veebruaris 1933.

Strateegia

Tulenevalt "sügava pealetungi" kontseptsioonist läks löögijõud mehhaniseeritud korpustele. See sisaldas samaaaegseid või vahetult järgnevaid lööke tankide, lennuväe, suurtükkide, dessantide jms abil. Eesmärgiks oli murda kaugele läbi, kahjustada vaenlase struktuuri terviklikkust, lüüa see tükkideks ning halvata logistika, käsuliinid, moraal.
Löögigrupi jõud pidid ründama mitmes ešelonis: esimene ešelon on pommituslennukid, teine rasked tankid. Kolmanda ešelonina tulevad keskmised ja kerged tankid. Neljanda ešelonina ründab motoriseeritud jalavägi mootorrataste jms toel. Viies ešelon on suurekaliibrilised suurtükid koos toeks olevate tankidega. Õhudessant on eriešelon.

Kasutamine sõdades

Süvaoperatsiooniteooria elemente kasutas Georgi Žukov Halhõn goli lahingus ning need tõid kaasa Jaapani vägede kaotuse.
Suure Isamaasõja ajal kasutati seda taktikat Nõukogude vägede pealetungis. Edukateks näideteks võib pidada Visla-Oderi operatsiooni ja Nõukogude-Jaapani sõda.
Ülo Nugis

Ülo Nugis (28. aprill 1944 Tallinn – 18. november 2011) oli Eesti poliitik ja majandustegelane.

Haridus

Ülo Nugis lõpetas põhikooliastme 1958. aastal Tallinna 17. Keskkoolis, Tallinna Ehitus- ja Mehaanikatehnikumi 1962, Valgevene Polütehnilise Instituudi masinaehituse erialal 1967 ning Delaware'i Ülikooli riigiõiguse ja poliitteaduste erialal 1991.

Töökäik ja tegevus ühingutes

Nugis töötas mitmes ettevõttes insenerina 1967–1974, tehase Ehitusdetail direktorina 1974–1980, suusavabriku Dünamo direktorina 1980–1986 ning tootmiskoondise Estoplast peadirektorina 1986–1990.
Ta oli Eesti Töökollektiivide Liidu esimees 1988–1991 ja 20. augusti klubi liige.

Poliitiline tegevus

Ülo Nugis oli NSV Liidu Ülemnõukogu liige 1989–1991, Eesti Vabariigi Ülemnõukogu 1990–1992 saadik ja juhataja, Eesti Kongressi liige 1990–1992, Eesti Komitee liige 1990–1992, Tallinna Linnavolikogu liige, VII Riigikogu liige ja esimees, VIII Riigikogu ning IX Riigikogu liige.
Nugis oli NLKP liige 1973–1990. Ta on olnud Vabariiklaste Koonderakonna, Rahvusliku Koonderakonna Isamaa, Vabariiklaste ja Konservatiivide Rahvaerakonna, Koonderakonna, Erakonna Uus Eesti ning Eestimaa Rahvaliidu liige. Ta oli Erakonna Uus Eesti esimees 2001–2003.
Olli Lindholm

Olli Ilari Lindholm (19. märts 1964 Pori – 12. veebruar 2019 Tampere) oli soome rokkmuusik (põhiliselt laulja) ning helilooja ja luuletaja.
Ta alustas oma muusikukarjääri 1980. aastal. Ta oli 1981. aastal Poris asutatud rock-ansambel Yö ("Öö") asutajaliige ja kuni oma surmani ka ainus algkoosseisu liige. Ta on esinenud ka teistes rock-ansamblites ning ka solistina.
Eesti märksõnastik

Eesti märksõnastik (lühend EMS) (ingl. k. "Estonian Subject Thesaurus") on kõiki ainevaldkondi hõlmav märksõnastik raamatute, perioodikaväljaannete, artiklite, nootide, helisalvestiste, kaartide ja muude teavikute eestikeelseks märksõnastamiseks ja infootsinguks.
EMSi märksõnu kasutatakse e-kataloogides ESTER, Eesti artiklite andmebaasis ISE ja rahvaraamatukogude koondkataloogis URRAM.
Eesti märksõnastikku haldab Eesti Raamatukoguvõrgu Konsortsium (ELNET Konsortsium), koostavad ja toimetavad Eesti Rahvusraamatukogu ja Tartu Ülikooli Raamatukogu.
Märksõnastik sai alguse aastal 1994, kui Tartu Ülikooli Raamatukogu liigitamisosakonnas alustati Sirje Nilbe ja Helgi Laanese juhtimisel universaalse tesauruse INGRID loomist. Eesti Rahvusraamatukogu normandmete osakonnas koostati Eesti üldist märksõnastikku (EÜM), mis ilmus trükisena  aastal 1999, alates 1. augustist 2006 ka veebis. Seoses üleminekuga ühisesse raamatukogusüsteemi INNOPAC/Millennium ühendati INGRID ja EÜM aastal 2009 ning märksõnastik sai uue nime: Eesti märksõnastik (EMS).
Märksõnastikku tehtavad muudatused kajastuvad elektroonilises EMSis reaalajas, võimalik on kasutada sõnaotsingut ning sirvida märksõnu ainevaldkondade kaupa. Otsitulemusi saab välja printida, saata e-postile või salvestada faili. EMS on seotud e-kataloogiga ESTER, nii et iga märksõnaga on võimalik kiiresti leida teemakohast kirjandust.
EMSi maht on 2017. aasta märtsi seisuga umbes 59 000 märksõna ja äraviiteterminit (sünonüümi), enamik koos ingliskeelsete vastetega. Märksõnastik sisaldab ka kohanimesid, kuid ei sisalda isikute, asutuste ega organisatsioonide nimesid.
Konstantinoopoli piiramine (1453)

Eellugu

Enne linna langemist 1453. aastal piirati Bütsantsi 1123 aasta eksisteerimise jooksul korduvalt, kuid võõrväed suutsid selle vallutada vaid ühel korral: Neljanda ristisõja ajal 1204. aastal. Tõenäoliselt ei soovinud ristisõdijad algselt Bütsantsi pealinna vallutada ning pärast linna hõivamist moodustati nõrk Ladina keisririik ümber Konstantinoopoli. Bütsants lagunes mitmeks väikseks riigiks (Epeirose despootkond, Nikaia ja Trapezundi keisririik), mis sõdisid liitlastena koos ladinlaste vastu, kuid rivaalitsesid omavahel Bütsantsi trooni pärast. Nikaia keisririik vallutas ladinlastelt Konstantinoopoli tagasi 1261. aastal, taastades Bütsantsi. Järgneva kahe sajandi jooksul pidi nõrgenenud Bütsants ellujäämise nimel võitlema ladinlastega, bulgaarlastega, serblastega ja eelkõige Osmanitega.
Katkuepideemia tõttu kaotas Konstantinoopol aastatel 1346–49 peaaegu poole oma elanikkonnast. 1453. aastaks oli impeerium täielikult välja kurnatud ning koosnes vaid mõne ruutkilomeetri suurusest maatükist ümber pealinna, väikestest Printsi saartest Marmara meres ja Peloponnesosest. Neljanda ristisõja käigus tekkinud Musta mere äärne Trapezundi keisririik oli suutnud veel iseseisvuse säilitada.

Piiramine

Konstantinoopolit kaitses umbes 7 tuhat meest, sealhulgas Genova vabariigi vägi Giovanno Gustiniani juhtimisel. Giustiniani juhatas linna kaitset maa poolt ja Loukas Notaras mere poolt. Neil oli 26 laeva.
Konstantinoopolit piiras 60–300 tuhat meest ja sadakond laeva.
Konstantinoopoli piiramine läks maailma sõjanduse ajalukku sellegi poolest, et esimest korda mängisid linna piiramisel tähtsat osa tulirelvad. Türklastel oli 70 kahurit, neist 14 suure ja 56 väikese kaliibriga. Nende abil pommitati linnamüüri seni, kuni see lagunes kiiremini kui seda parandada jõuti. Lõpuks tungisid türklased linna. Selles seisnes erinevus kõigi eelmiste õnnestunud rünnakutega, mis toimusid mere poolt. 1453. aastal pidas merepoolne kaitse vastu seni, kuni maapoolne rünnak selle mõttetuks muutis.
Bütsantsi kaitsjatest langes 4 tuhat meest. Ründajate kaotused on teadmata, kuid rasked. Keiser Konstantinos langes lahingus. Giustiniani sai kahurikuulist haavata ja suri vigastusse kaks päeva pärast linna langemist. Notaras langes vangi ja Mehmed laskis ta hukata.
Tuhanded tsiviilelanikud tapeti, 30 000 viidi orjusesse.
Ürgorg

Ürgorg on "viimasel jääajal" (Weichseli jäätumise ajal) või enne seda tekkinud lai sügav org, mille on uuristanud jääsulamisvesi liustiku serva lähedal.
Ürgorge liigitatakse radiaalseteks ürgorgudeks (moodustunud liustiku servaga risti) ja marginaalseteks ürgorgudeks (moodustunud liustiku servaga rööbiti).
Eestis on ürgorge kõige rohkem Lõuna-Eestis.
GNU GPL

GNU GPL ehk GNU General Public License ehk GNU Üldine Avalik Litsents on litsents vaba tarkvara jaoks.
Erinevalt omandilitsentsidest on GNU GPL-i eesmärk kasutaja vabadust kaitsta, mitte seda piirata. Selle tagamiseks on mõeldud copyleft. GNU GPL on ka avatud lähtekoodiga litsents.
GNU GPL eesmärk on anda kasutajale õigused kopeerida, modifitseerida ja levitada programme (sealhulgas äris, mis tavaliselt on keelatud autoriõiguse seadusega), samuti tagada, et kõigi tuletatud programmide uued omanikud saavad samad õigused. Sellise "pärimise" õiguse printsiipi nimetatakse mõistega "copyleft", mille mõtles välja Richard Stallman.
Isetsentreeruv padrun

Isetsentreeruv padrun on laialt levinud padrun lühikeste toorikute kinnitamiseks.
Padruni korpuse sees on spiraalketas, mida keeratakse spetsiaalse võtmega. Spiraalketta keeramisega liiguvad pakid sünkroonselt radiaalsoontes. Valmistatakse kahe, kolme ja neljapakilisi padruneid. Täppistöötlemiseks valmistatakse ka padruneid, kus üht või mitut kinnituspakki saab aluspakil nihutada.
E-Arsenal

E-Arsenal oli aastatel 1994–2013 Tallinnas tegutsenud riiklik relvatööstusettevõte.

Ajalugu

Ettevõtte ajalugu ulatub 1910. aastasse, mil asutati elektromehaanikaettevõte Vene Admiraliteedi Arsenal. 
Aastal 1920 nimetati ettevõte ümber Arsenaliks, mis oli erieelarve alusel töötav sõjaväeasutis. Aastatel 1920–1923 oli Arsenali ülem insener A. Sander, 1923–1926 kindralmajor Aleksander Silberg ja 1925–1940 insener Eduard Kimber (Kimberg).
Pärast Teist maailmasõda asus Arsenali hoonetes nõukogude sõjatehas – Meresuurtükiväe arsenal nr 3, mis tegeles laeva- ja rannasuurtükkide, hiljem ka rakettide ning relvade optika- ja -elektroonikaseadmete hoolduse ja remondiga.
Aastast 1994 loodi varasema riigiettevõtte baasil uus riigiettevõte, mille omanikuks sai Eesti Vabariigi Kaitseministeerium.
Aastal 2009 loodi osaühing E-ARSENAL.
2012. aastal saatis Kaitseministeerium kooskõlastusringile eelnõu, millega likvideeriti riiklik relvatööstus E-Arsenal.
Wizards of Waverly Place

Seeriad

Sari keskendub kolmele teismelisele: Alex Russole (Selena Gomez), tema vanemale vennale Justinile (David Henrie), nende väiksemale vennale Maxile (Jake T. Austin) ja Alexi parimale sõbrale Harperile. Alex, Justin ja Max elavad koos oma isa, Jerry, ja ema, Theresaga. Kõik pere liikmed peale ema ja isa on võlurid. Alex, Justin ja Max õpivad võlukunsti oma isa käe all. Nad satuvad igasugustesse sekeldustesse.

Hooaeg 1

21 osa, algas 12. oktoobril 2007 ja lõppes 31. augustil 2008

Hooaeg 2

30 osa, algas 12. septembril 2008 ja lõppes 21. augustil 2009

Film

Sarja põhjal tehtud film esilinastub Disney Channelis 28. augustil 2009. "Wizards of Waverly Place: The Movie" on filmitud Puerto Ricos, Los Angeleses ja New Yorgis.
August Mälgu novellipreemia

August Mälgu novellipreemia oli Tallinna Haabersti linnaosa valitsuse antav tunnustus.
August Mälgu järgi nime saanud novellivõistlust korraldati aastatel 1996–2000. Kolmel aastal järjest tunnistati preemia laureaadiks Jüri Tuulik. August Mälgu novellipreemia on pälvinud ka Agu Tammeveski, Andres Vanapa, Rein Põder ja Harri Tibar.
Ferdinand Gustav Adoffi tänav

Ferdinand Gustav Adoffi tänav on tänav Rakveres.
Tänav on 426 meetrit pikk ja asub Südalinnas. Tänav kulgeb Kastani puiestee ja Väikese tänava ristmikust ida suunas kuni Võidu tänavani, ristudes Lydia Koidula ja Laada tänavaga. 
Tänav moodustati siis, kui endine turuplats kujundati ringi linna keskväljakuks. Tänavale pandi nimi 2004. aastal teeneka arhitekti Ferdinand Gustav Adoffi järgi, kes on projekteerinud Rakvere turuhoone ja samas Turu platsi ääres asuva pangahoone.
Eduard Poland

Eduard Poland (1. jaanuar 1883 Rannu vald – 20. august 1957 Tallinn) oli eesti maali- ja teatrikunstnik.

Elulugu

Poland sündis Tammel Võrtsjärve ääres, kuid pere kolis 1884. aastal Tallinna. Tallinnas leidis Polandi isa Jaan tööd kiviraidurina ja pere sai korteri Kaupmehe tänavale, kus samas majas elanud sakslaste kunstiraamatutega tutvumine oli Polandi esimene kokkupuude kunstiga. Polandil väljendus juba noorena suur huvi maalimise vastu, näiteks käis poiss juba 10-aastasena Kluge & Ströhmi kaupluse akna taga vitriinis müügiks pandud maale vaatamas ja proovis kodus neid järgi maalida. Samuti maalis ta fotode järgi perekonnaliikmete portreid, hiljem hakkas neid juba tellimuse peale teistelegi tegema. Veel teenis Poland noorena leiba fotoateljeedele tagaseinu tehes ja raamatuköitja õpilaseks olles.
1901. aastal sai Poland Tallinna Saksa Teatri dekoraatori Voldemar Marischi õpilaseks-abiks, peagi liikus edasi Franz von Bazani abiks ning hakkas maalima teatridekoratsioone nii Tartus kui Tallinnas. 1907. aastal sõitis Poland koos Bazaniga Berliini, kus töötati Schilleri teatris ning reisiti ka Itaaliasse ning Pariisi. Poland proovis Berliinis ka õhtuses õppes kõrgemat haridust omandada, kuid lahkus Saksamaalt enne lõpetamist ja naasis Eestisse 1910, kus keskendus pereeelule - abiellus Leontine Vahtrikuga, 1911. aastal sündis poeg Armand, 1916 tütar Alice. Eestis jätkas Poland nii tarbegraafiku kui ka ennekõike dekoraatori ametit, äramärkimist väärib Polandi tegevus Estonia teatris, kust mees ootamatult 1921. aastal lahkus.
Eduard Poland on joonistanud karikatuure, mida avaldati 1912–1913 satiiriajakirjas Kilk.
Vähem on teada, et Poland jõudis tegeleda ka arhitektuuriga, näiteks on tema projekteerinud elumaja kunstnik Teodor Ussisoole Nõmmel, Pärnu mnt. 247, 1911 ning maja Karl Ernst Särgavale Pirita-Kosel 1914 (hävinud). 
Peale teatrist lahkumist tegutses Poland vabakunstnikuna, viljeledes peamiselt tahvelmaali.
Eduard Poland suri 20. augustil 1957 Tallinnas ja ta maeti 21. augustil 1957 Rahumäe kalmistule.
Hans Peter Lepp

Hans Peter Lepp (sündinud 19. märtsil 1950 Stockholmis) on isa poolt eesti päritolu Rootsi kunstiteadlane ja diplomaat.
Ta on lõpetanud Stockholmi ülikooli kunstiteaduse, arheoloogia ja etnoloogia alal (Bachelor of Arts).
Aastatel 1975–1980 oli ta Stockholmi Hallwyli muuseumi esimene intendant ja 1980–1990 Stockholmi kuningalossi esimene intendant.
Aastatel 1991–1994 oli Hans Lepp Rootsi kultuuriatašee Eestis. Alates 1994. aastast töötab ta Rootsi Instituudis kultuurinõunikuna. Aastatel 1998–2006 korraldas ta Rootsi kultuurialast koostööd Kesk- ja Ida-Euroopa riikidega.
Hans Lepp on muu hulgas kirjutanud artikleid ja raamatuid Eesti ja Rootsi kultuurisidemetest.
Tarai

Tarai (tšuvaši keeles Тарай) on Tallinnas tegutsev tšuvaši ansambel. 
Ansambel asutati 2011.
Charlie Parker

Charlie Parker Jr. (29. august 1920 Kansas City, Missouri osariik – 12. märts 1955 New York, New Yorgi osariik) oli USA džäss-saksofonist ja -helilooja. Ta oli 1940. aastatel üks džässmuusika eestvedajaid. Tema muusika oli väga keerulise rütmiga, enamjaolt ka hoogne. 1984. aastal sai ta postuumselt Grammy elutööauhinna laureaadiks. Tema auks on püstitatud monument Ameerika džässimuuseumi ette Parkeri sünnilinnas Kansas Citys.
Parapistocalamus

Levila

Neid võib kohata Bougainville'i saarel ja Paapua Uus-Guineal.