google/wiki40b huggingface dataset:
Dungeons & Dragons

"Dungeons & Dragons" (lühend D&D või DnD, eestikeelses tõlkes vahel "Koopad ja Lohed", rollimängijate kõnepruugis "Drägon") on fantaasiapõhine ulmeline rollimäng (inglise keeles role-playing game, lühendina RPG), mille algselt lõid Gary Gygax ja Dave Arneson ning avaldas 1974. aastal ettevõte Tactical Studies Rules, Inc. (TSR). 1997. aastast annab mängu välja Wizards of the Coast, mis nüüdseks kuulub omakorda mänguasjaettevõttele Hasbro. Mäng aluseks olid miniatuuripõhised sõjamängud ning algsed reeglid põhinesid mängul "Chainmail". D&D-ga said alguse tänapäevased rollimängud ja rollimängutööstus.
D&D erineb traditsioonilistest sõjamängudest selle poolest, et iga mängija mitte ei juhi sõjaväeüksust, vaid kehastab üht tegelast. Mängijate tegelased osalevad ühistes kujuteldavates seiklustes fantastilistes maailmades. Mängujuht (D&D terminoloogias Dungeon Master, lühendina DM) on ühtaegu nii jutuvestja kui ka kohtunik, kes kirjeldab maailma ja sündmusi, kehastab kõrvaltegelasi ja lahendab vaidlusi. Mängijate tegelased moodustavad reisiseltskonna, kes suhtleb omavahel ja kõrvaltegelastega, lahendab ülesandeid, peab lahinguid, kogub varandust ja teadmisi. Seikluste käigus teenivad tegelased kogemuspunkte (experience points) ning muutuvad mängusessioonide vältel üha võimsamaks.
"Dungeons & Dragonsi" kiire edu viis sarnaste mängusüsteemide leviku ja õitsenguni. Vaatamata konkurentsile on D&D jäänud tänini rollimänguturu liidriks. 1977. aastal jagati mäng kaheks versiooniks: suhteliselt lihtsate reeglitega mängusüsteem "Dungeons & Dragons" ja keerukamate reeglitega mängusüsteem "Advanced Dungeons & Dragons" (lühendina AD&D või ADnD). AD&D 2. väljaanne (AD&D 2nd Edition) lasti välja 1989. aastal. Mängu algversiooni kirjastamine lõpetati 2000. aastal, mil AD&D nimetati tagasi "Dungeons & Dragonsiks" ja ilmus selle 3. väljaanne. Need reeglid panid aluse d20 mängusüsteemile, mis on avatud litsentsi Open Game License alusel saadaval ka teistele mängutootjatele. 2003. aasta juunis nägi ilmavalgust "Dungeons & Dragonsi" 3. väljaande parandatud versioon ehk väljaanne 3.5, 2008. aasta juunis ilmus suurte muudatustega 4. väljaanne. Värskeim, 5. väljaanne ilmus 2014. aastal; esmakordselt toimus selle viimistlemine osaliselt avaliku testimise vormis ja mängu põhireeglid avaldati tasuta PDFina.
2006. aasta seisuga oli "Dungeons & Dragons" tuntuim ja müüduim rollimäng, mida on mänginud umbkaudu 20 miljonit inimest ning mille raamatuid ja muud varustust on müüdud enam kui 1 miljardi USA dollari eest. Mängu põhireeglitele lisaks on avaldatud arvukalt valmisseiklusi ja mitmeid mängumaailmu, mis sobivad pidevalt koos käivatele mänguseltskondadele. "Dungeons & Dragons" on tuntud ka teiste mänguga seotud toodete, popkultuuris levinud viidete ning mõne mänguvastase kampaania järgi. Viimastest oli levinuim 1980. aastatel USA-s levinud alusetu arvamus, et rollimängud mõjuvad noortele halvasti, viies nad satanismi ja enesetappudeni. 
"Dungeons & Dragons" on võitnud arvukalt auhindu ning algselt ingliskeelne mäng on tõlgitud paljudesse keeltesse, kuid mitte eesti keelde.
Vesipüks

Vesipüks ehk pilvesammas on laias tähenduses ükskõik milline tornaado vee kohal, olles tavaliselt 100 kuni 600 m läbimõõduga ümber madala rõhu keskme pöörlev keeristuul. Kitsas tähenduses on vesipüks mittemesotsüklonaalne tornaado vee kohal, mistõttu see maismaale jõudes enamasti hajub ja ei tekita kahju, sellest ka vahel kasutatav nimetus "hea ilma" vesipüks.
Vesipükside tekkimiseks peab õhumassi kihistus olema labiilne, et saaks tekkida konvektsioon. Parasvöötmes on vesipükside tekkeks soodsad tingimused siis, kui sooja vee kohal on külm õhumass, mistõttu õhu vertikaalne liikumine on soodustatud ja arenevad konvektsioonipilved. Vesipüks võib hakata arenema juba siis, kui konvektsioonipilv on alles rünkpilve staadiumis, st tipp pole jäätunud. Sel juhul puuduvad nii sademed kui äike. Kui nüüd tõusev õhuvool haarab endasse mõne keerise, nii et see saavutab püstteljelisuse ja ühenduse pilvega, võibki tekkida vesipüks. Sellised vesipüksid on üpris ohutud ja lühiealised (alla 20 minuti). Kui aga vesipüks areneb mesotsüklonist, siis on sel kõik omadused ja sama ohtlikkus nagu klassikalisel tornaadol. Seda tüüpi vesipüksid on märksa haruldasemad.
Vesipüksid ei ime vett üles, küll aga võib vesipüks pihustada vett, mistõttu tekib pritsmetest pilv samba alumisse ossa. Vesipüksina nähtav pikk ja ümar londitaoline moodustis on tegelikult silinderjas pilv. Kuna rõhk langeb õhu pöörlemisel, siis tekib veeauru kondenseerumine ja näemegi algul lehterpilve teket, mis võib lõpuks jõuda veepinnani välja.
Eestis on vesipüksid iga-aastased ja tüüpilised saarte läänerannikule, kuid üsna sagedased ka Väinamerel, Liivi lahel ja Soome lahel. Vesipüksihooaeg on augustis ja septembris, kui vesi on soe, aga kohale võivad jõuda üpris külmad õhumassid. Mõnikord võivad tekkida vesipüksiseeriad, mis tähendab, et korraga tekib mitu vesipüksi või tekivad need üksteise järel.
Vesipüksiga analoogne tornaado maismaa kohal on maapüks.
Bernhard Krüger

Sachsenhauseni vang temast

Üks neist valerahategijatest vangidest, elukutseline trükkal Adolf Burger (memuaarid "Saatana töökoda") nimetas teda samasuguseks mõrtsukaks nagu teisedki: "Ta laskis kuus inimest maha lasta ainuüksi sellepärast, et nad olid haiged. Ta ei saanud neid haiglasse saata, sest nad oleksid võinud operatsiooni kohta midagi rääkida, sellepärast ta tappis nad."
Maardu mõisa kalmistu

Maardu mõisa kalmistu on kalmistu Jõelähtme kihelkonnas Harjumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Maardu külas Jõelähtme vallas Harju maakonnas.

Ajalugu

Kalmistu rajasid Maardu mõisa tollased omanikud Brevernid millalgi arvatavasti 19. sajandil. Sinna maetute üldarv pole teada. Kalmistu on 1996. aastast koos Maardu mõisa pargiga ühine riiklik kultuurimälestis.

Kirjeldus

Kalmistu jääb mõisa peahoone eest linnulennult umbes 150 meetri kaugusele lõunaedelasse ehk siis kalmistu asub pargi peahoonetaguses osas. See on praegu jäetud maha ja rüüstatud, seal on teada kahe hauatähise jäänuseid.
Martin Bauer

Martin W. Bauer on Šveitsi päritolu briti sotsiaalpsühholoogiaprofessor ja metodoloogiainstituudi juhataja Londoni Majanduskoolis (LSE). Tema uurimistöö põhisuundadeks on avaliku arvamuse dünaamika ning hoiakud ja sotsiaalsed representatsioonid teadusest ja tehnoloogiast, põhjalikumalt on ta uurinud avalikkuse reaktsioone uuematele arengutele geenitehnoloogias ja biotehnoloogias.
Christian Heinrich Pander

Christian Heinrich Pander (23. juuli (vkj 12. juuli) 1794 Riia – 22. september (vkj 10. september) 1865 Peterburi) oli baltisaksa zooloog, embrüoloog ja paleontoloog.

Elulugu

Christian Heinrich Pander oli kaupmehe poeg.
Õppis 1808–12 Riia kubermangugümnaasiumis, 1812–1814 Tartu ülikooli arstiteaduskonnas, jätkas 1814–1816 õpinguid Berliinis ja Göttingenis, meditsiinidoktor (1817, Würzburgi Ülikool), väitekiri "Dissertatio inauguralis sistens historiam metamorphoseos, quam ovum incubatum prioribus quinque diebus subit".
Aastast 1818 Leopoldina liige. 1818–1819 tegi võrdlevanatoomilisi uuringuid Lääne-Euroopa zooloogiamuuseumides. Naasis 1819 Tartusse, et anda välja Baltimaade loodust käsitlevat ajakirja Beiträge zur Naturkunde aus den Ostseeprovinzen Russlands. Valiti 1820 Peterburi TA adjunktiks, 1823 erakorraliseks ja 1826 korrespondentliikmeks zooloogia erialal. 1820 võttis osa ekspeditsioonist Buhhaara emiraati (ekspeditsiooni tulemused avaldati 1826 ilmunud G. Meyendorffi raamatus). Lahkhelide tõttu juhtkonnaga lahkus 1827 Peterburi TA-st ja elas 1827–1842 isa mõisas Zarnikaus Riia lähedal. Sealt sooritas uurimisretki Liivimaa devoni kihtide avamusele, mille käigus kogus rüükalade kivistisi. Asunud 1842 tööle riigi Mäeametis, oli Panderi ülesandeks peamiselt kivisöeleiukohtade uurimine Kesk-Venemaal ja Uuralis. Ühtlasi uuris Peterburi-Moskva raudtee trassi (1846), sooritas uurimisretki Permi ja Uuralisse (1861) ning Volga alamjooksule (1862).

Teadustöö

Uurinud loote arengut kanamunas, avastas lootelehed ning kirjeldas organite tekkimist, kujunedes üheks embrüoloogia rajajaks. Võrdleva anatoomia vallas tehtud uuringutes ilmutas end veendunud transformistina, mistõttu Charles Darwin on teda nimetanud oma otseseks eelkäijaks. 1830 andis välja töö Peterburi ümbruse geoloogiast, milles kirjeldas vanimate settekivimite litoloogilist liigestatust ja nendes esinevaid arvukaid kivistisi. See oli üks esimesi monograafiaid paleontoloogilisest uurimistööst Venemaal ja kogu maailmas. Põhitöö kõrvalt Mäeametis jätkas Pander siluri ja devoni ajastu kalade uurimist. Siluri kalu käsitlevas monograafias (1856) kirjeldas ta senitundmatuid mikroskoopilisi hambalaadseid kivistisi – konodonte, mille eest sai Peterburi TA Demidovi auhinna ja riiginõuniku tiitli. Fossiilsete kalade uurimisel kasutas Pander esmakordselt paleontoloogias mikroskoopuuringuid, morfofunktsionaalset ja võrdlevanatoomilist analüüsi, olles seega nende paleobioloogiliste uurimissuundade rajajaks. Panderi järgi on nimetatud kuus kivististe perekonda ja 16 liiki, tema nime kannab maailma konodondiuurijate rahvusvaheline selts Pander Society ning Panderi organ trilobiitidel.
Baski autonoomne piirkond

Majandus

Tähtsamad tööstusharud on rauamaagi kaevandamine, must metallurgia, masina-, keemia- ja paberitööstus.
Põllumajanduses on kõige rohkem levinud piimakari.
Waylon

Willem Bijkerk (tuntud esinejanimega Waylon; sündinud 20. aprillil 1980 Apeldoornis) on Hollandi laulja.
Ta esindas koos Ilse DeLangega The Common Linnetsi liikmena Hollandit 2014. aasta Eurovisiooni lauluvõistluselis, saavutades teise koha.
2018. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Lissabonis esindas ta Hollandit sooloartistina. Ta kogus finaalis 121 punkti ja saavutas 18. koha.
Ta on võtnud oma esinejanime USA kantrilaulja Waylon Jenningsi järgi.
Mari

Mari on lihakvili, mis sisaldab arvukalt seemneid. 
Tekkimise põhjal võib mari olla kas paljasvili või rüüsvili. Ülemise sigimikuga õiest moodustub paljasvili, näiteks hariliku kartuli mari või viinamari. Alumise sigimikuga õiest moodustub aga õiepõhja kaasabil rüüsvili, näiteks mustika mari või karusmari. Alumisest sigimikust moodustunud marjadel on otsas õiekatte kuivanud jäänused.
Kui sigimik on paljupesaline, siis on marjaski palju seemneid. Näiteks kartulil on õis kahepesaline, sparglil kolmepesaline, ussilakal neljapesaline ja pohlal viiepesaline.
Botaanilises mõttes on marjad mõnedki niisugused viljad, mida nende suuruse tõttu ei osata argikeeles marjadeks pidada, näiteks tomatid, kurgid, kõrvitsad, arbuusid, melonid, baklažaanid, banaanid ja kiivid. 
Muundunud marjad on tsitruselistel, näiteks apelsinil ja sidrunil. Neil on koor väga paks, aga sisemus eriti mahlane. Selliseid vilju nimetatakse pomerantsviljadeks.
Kõik marjad ei ole lihakad. Niisugune on näiteks paprika.
Enamik marju on söödavad, aga kõik mitte. Mõne taime, näiteks kartuli, ussilaka ja musta belladonna marjad on hoopis mürgised. Kuid see ei tähenda, et terve see taim peaks mürgine olema, näiteks kartulil süüakse mugulaid.
Argikeeles tähistab sõna "mari" mitmesuguseid vilju, mis botaanilises mõttes ei ole marjad. Näiteks vaarika vilju kutsutakse marjadeks, tegelikult on need aga koguviljad. Maasikal on liitsed rüüsviljad, kirsipuul ja toomingal luuviljad, pihlakal õunviljad ja kadakal käbid.

Evolutsioon

Fossiilid näitavad, et varajastel õistaimedel olid kuivviljad. Lihakad viljad, näiteks marjad ja luuviljad tekkisid keskaegkonna ja uusaegkonna piiri paiku.
On arvatud, et lihakate viljade teket soodustas neist toituvate loomade, eriti imetajate ja lindude arvukuse suurenemine. Ent arvatud on ka, et põhjus ja tagajärg on vastupidised. Lihakate viljade tekke ajal oli maailmas palju niiskeid kohti tihedates metsades, kus viljade levimine tuule abil polnud tõhus. See soodustas sümbioosi käigus loomi ja linde üle minema lihakatest viljadest toitumisele ning vilju omakorda järjest lihakamateks ja kirevamateks muutuma.
Vilkyškiai

Ajalugu

Vilkyškiaid mainiti esimest korda aastal 1542. Aastast 1551 oli tegemist kuningliku külaga. Aastal 1554 ehitati sinna esimene kirik, aastal 1556 aga kõrts. Kiriku juurde tekkis üks varasemaid koole Memeli piirkonnas.
Aastail 1624–1628 surid paljud sealsed elanikud katku kätte. Aastal 1628 mainitakse sealset mõisa. Rootsi ja Preisimaa vahelise sõja (1678–1679) ajal laastasid asulat rootsi väed. Aastal 1700 tühjendas piirkonda uus katkuepideemia.
XVIII sajandi alguses elas piirkonnas valdavalt leedukeelne rahvas. Tühjenenud piirkonda saabus aga hulgaliselt rahvast Saksamaalt, eriti Salzburgi ümbrusest ja Pfalzist. Aastal 1757 rüüstasid asula ümbruskonda kasakad.
Leedukeelne kool rajati alevisse aastal 1872. Aastal 1902 ehitati Vilkyškiaisse kitsarööpmeline raudtee, mis pärast Teist maailmasõda lammutati. Aastal 1905 oli alevis 777 elanikku, neist 349 rääkis leedu keelt. Nõukogude ajal oli alev kohaliku kolhoosi keskuseks.
TAOK rogain

TAOK rogain [tee-aa-oo-k'aa rog'ain] on Eesti vanim ja osavõturohkeim rogain. 
Võistlus toimub tavapäraselt oktoobri esimesel laupäeval. Rogaini korraldab TA Orienteerumisklubi. 
Võistlusmaastikule paigutatakse 40–45 kontrollpunkti, mille väärtus varieerub sõltuvalt keerukusest ja kaugusest vahemikus 2–5 punkti. Võistlusest võtavad osa 2–5-liikmelised võistkonnad. Võistluse kontrollaeg on 8 tundi. Võistluse eesmärk on kontrollaja jooksul koguda maksimaalne punktisumma kontrollpunktide läbimisest. Liikuda võib ainult jalgsi, kasutades kaarti ja kompassi.
Esimene TAOK rogain toimus 2000. aastal Mägede külas, kuid 1999. aastal korraldati samas väiksemale rühmale katsevõistlus.
2006. aastal toimunud võistlus 914 osavõtjaga oli maailma osavõturohkeim rogain. See rekord ületati aga juba järgmisel, 2007. aastal, mil osales 437 võistkonda kokku 1158 võistlejaga, mis on seni kõrgeim osalejate arv. TAOK rogain on mitmel aastal olnud ka osavõturohkeim Eesti Orienteerumisliidu kalendri võistlus.
2008. aastast toimub TAOK rogain vaheldumisi ühel aastal Lõuna-Eestis ja teisel Põhja-Eestis.
Desecheo

Taimestik ja loomastik

Desecheo, kus ei ole teada pinnaveekogusid, kõrgus ulatub 218 meetrini. Aasta keskmine sademetehulk on 1020 mm. Pinnavee puuduse tõttu levib saarel okkaline põõsastik, väikesed puud, rohttaimed ja erinevad kaktused, sealhulgas ohustatud Harrisia portoricensis.
Loomariik on esindatud mitmete merelindude liikide, kolme endeemilise sisalikuliigiga (Ameiva desechensis, Anolis desechensis ja Sphaerodactylus levinsi), sisse on toodud kodukitsed, rotid ja ahvid (Macaca mulatta). Ahvid toodi saarele Cayo Santiagost 1967. aastal uurimaks kohanemist. Enne ahvide saarele asustamist oli saar suurim Sula leucogasteri pesitsuskoloonia, kuid tänapäeval ei pesitse saarel ühtegi linnuliiki.

Geoloogia

Geoloogiliselt ei ole Desecheo koos Mona ja Monito saarega Puerto Rico osa. Usutakse, et saar on olnud isoleeritud vähemalt alates pliotseenist. Ometi on saar osa Rio Culebrina moodustisest, millest võib järeldada, et see oli kunagi ühendatud Puerto Ricoga.

Ajalugu

Kolumbuse-eelse inimasustuse kohta tõendid puuduvad. 18. sajandil kasutasid saart salakaubavedajad, mereröövlid ja bandiidid saarele asustatud metsikute kitsede küttimiseks. Teise maailmasõja ajal ning pärast seda (kuni 1952. aastani) kasutasid saart Ameerika Ühendriikide sõjajõud. 1952–1964 kasutas USA Lennuvägi Desecheo saart ellujäämisõppusteks. 1976. aastal anti saare administreerimine Ameerika Ühendriikide Kalanduse ja Eluslooduse Ameti kätte ning 1983 määrati saar riiklike eluslooduse kaitsealade (National Wildlife Refuge) hulka.

Sukeldumine

Tänu tervele korallrifile ja selgele veele, läbipaistvusega 30–45 meetrit, on Desecheo väga populaarne koht sukeldujate seas. Kuigi sukeldumine on lubatud igal pool ümber saare, on kaitseala suletud turistidele lõhkemata militaarobjektide tõttu. Rikkujaid arreteerivad Föderaalõiguse õiguskaitseohvitserid.
Varbla raamatukogu

Varbla raamatukogu on raamatukogu Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Varbla külas. Raamatukogu juhataja on Silvia Veeäär.
Edgar Siitan

Edgar Siitan (25. detsember 1911 Viljandi – 3. aprill 1980 Tallinn) oli eesti suusataja.
1925. aastal lõpetas ta Viljandi algkooli.
Ta oli Kaitseliidu Harju Maleva liige.
Aastatel 1932–1941 võitis ta Eesti meistrivõistlustel murdmaasuusatamises 7 kulda ja 3 hõbedat. 21. veebruaril 1934 tuli ta esimeseks Eesti meistriks 50 km murdmaasuusatamises ajaga 3:41.24.
1935. ja 1937. aastal võitis ta Viljandi järve jooksu.
1938. aastal võistles ta Lahtis suusatamise MMil.
1930. aastate lõpus oli ta Tallinnas töökoja omanik, tegeledes suuskade valmistamisega.
1941. aasta talvel läks ta üle jää Soome. 24. juunil 1941 astus ta Erna salka. 9. juulil 1941 maandus ta Erna salga liikmena dessandiga Salmistu randa, võitles Erna ja Erna I koosseisus kuni 1. septembrini 1941. 1944. aasta detsembris ta arreteeriti Tallinnas, talle mõisteti karistuseks 15 aastat sunnitööd, lisaks 5 aastat poliitiliste õiguste piiramist. Ta vabanes sunnitöölaagrist Irkutski oblastis 1955. aasta juulis.
Aastatel 1957–1972 töötas ta suusavabrikus Dünamo. Aastatel 1972–1980 töötas Tallinna Hipodroomi võidusõidukaarikute valmistajana.
Ta on maetud Pärnamäe kalmistule.
Norbert Żaba

Norbert Żaba (13. juuli 1907 Tallinn – 15. juuli 1994 Stockholm) oli poola-eesti-rootsi päritolu Poola diplomaat, ühiskonnategelane.
1935. aastal anti talle Eesti Punase Risti mälestusmärgi II järgu II aste.
Oru valla lipp

Oru valla lipp on Lääne maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Oru valla lipp. 
Lipp oli kasutusel 3. juunist 1998 kuni 20. oktoobrini 2013, mil ühineti Taebla ja Risti vallaga ühtseks Lääne-Nigula vallaks.

Lipu kirjeldus

Oru valla lipp on ristkülikukujuline vapilipp. Kangas on vertikaalselt keskelt poolitatud viljakõrrega, vardapoolne väli on roheline, lehvipoolne aga sinine. Lipu keskel on ristatud kolm kollast viljakõrt.
Lipu normaalmõõtmed on 105x165 cm ning laiuse ja pikkuse suhe 7:11.

Põhjendus

Roheline ja sinine värv sümboliseerivad valla mereäärset asukohta. Viljapeade kimp sümboliseerib valdavalt põllumajanduslikku tegevust vallas.
Estonia hotell-spaa

Estonia hotell-spaa (ka Estonia Resort Hotel & Spa) on hotell-spaa, mis asub Pärnus aadressil Pärna 12 / Sääse 7.
Asutuse ajalugu ulatub aastasse 1890, kui Pärnus avati esimene ravikuurorti hoone.
1947–1962 kandis asutus nime Sanatoorium nr 1. 1962 nimetati asutus ümber sanatooriumiks Estonia.
Asutuse peahoone asus varem aadressil Ranna puiestee 5 (praegune Pärnu rannahotell).
Madisoni maakond (Montana)

Madisoni maakond (Madison County) on maakond USA-s Montana osariigis. Geograafilised koordinaadid on 45°30' N, 111°92' W.
Maakonna halduskeskus on Virginia City ja suurim linn Ennis.
Maakonna pindala on 9332 km², millest 41 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 7691. Aastal 2000 oli elanike arv 6851.

Ajalugu

Madisoni maakond moodustati 1864. aastal.
Ban Ki-moon

Ban Ki-moon (hangul 반기문, hanja 潘基文, ka Ban Gi-mun, sündinud 13. juunil 1944) on endine Lõuna-Korea diplomaat ja poliitik, kes oli alates 1. jaanuarist 2007 kuni 31. detsembrini 2016 ÜRO peasekretär.
Ban Ki-moon oli 2004. aasta jaanuarist 1. novembrini 2006 Lõuna-Korea välisminister.
Ta valiti uueks ÜRO peasekretäriks 13. oktoobril 2006  ja vannutati ametisse 14. detsembril 2006 .
Ban Ki-moonil on bakalaureusekraad rahvusvahelistes suhetes Seouli ülikoolist ja magistrikraad avalikus halduses Harvardi ülikoolist.
Koen Geens

Koen Geens (sündinud 22. jaanuaril 1958 Brasschaatis) on Belgia poliitik.
Ta kuulub erakonda Christen-Democratisch en Vlaams. Ta on 11. oktoobrist 2014 Charles Micheli valitsuse justiitsminister.
Ta on õppinud kaks aastat Antwerpeni Ülikoolis õigusteadust, seejärel õppis ta õigusteadust Leuveni Katoliiklikus Ülikoolis (Katholieke Universiteit Leuven), kust ta sai aastal 1980 õigusteaduse teadusliku kraadi. Harvardi ülikoolist sai ta õigusteaduse magistri kraadi (LL.M (Legum Magister)). Ta oli aastast 1986 Leuveni Katoliiklikus Ülikoolis professoriks. Aastal 2009 kandideeris ta Leuveni Katoliikliku Ülikooli rektoriks, kuid jäi alla Mark Waerile.
5. märtsist 2013 kuni 11. oktoobrini 2014 oli ta Belgia rahandusminister. 11. oktoobrist 2014 on ta Belgia justiitsminister.
Charles Kasiel Bliss

Charles Kasiel Bliss (sündinud Karl Kasiel Blitz 1897 Czernowitz Austria – 13. juuli 1985 Austraalia) oli Austria semiootik.
Bliss sai tuntuks sooviga rajada universaalkiri, milles saaksid suhelda kogu maailma inimesed. Selle kirja edasiarendatud kuju tuntakse blisskirjana.
Charles Bliss sündis optiku-elektriku perekonnas. Ta lõpetas 1922 Viini Tehnikaülikooli keemiainsenerina. Töötas mõnda aega patendiosakonna ülemana. Pärast anšlussi (Anschluss) Austrias viidi ta Dachau koonduslaagrisse, hiljem sealt edasiBuchenwaldi koonduslaagrisse. Sai tänu oma naisele vabaks, kuid pidi siiski lahkuma Suurbritanniasse. Sealt edasi rändas mitmel maal, kuni jõudis 1940 Shanghaisse.
Hiinas märkas C. Bliss, et hiina dialektid erinevad üksteisest sedavõrd, et eri murdeid kõnelevad inimesed üksteist ei mõista. Küll aga on neil ühine hieroglüüfkiri. Sellest tekkis ülemaailmselt mõistetava kirja idee.
1946 suundus ta Sydneysse Austraalias. Seal asus ta arendama oma maailmakirja projekti, kirja esimeseks nimetuseks sai semantograafia (kreeka k. "sema" = joonistama + "graphein" = kirjutama). Projekt ei pälvinud laialdast huvi.
1949 aastal Sydneys leidis Bliss võimaluse oma ideede avaldamiseks – ilmus raamat "International Semantography: A non-alphabetical Symbol Writing". Selle peamine idee oli "erinevad keeled, üks kirjaviis". Tema töid küll uuriti, kuid huvi kadus peagi. 1952 nimetas üks Austraalia kohalik ajaleht teda filosoofiliseks idealistiks.
1965 aastal avaldas Bliss Sydneys oma raamatu "Semantography (Blissymbolics)".
Alles 1971 tuli sarnase projektiga välja üks Kanada puuetega inimeste organisatsioon.
1975 sai Kanada Blissymbolics Communication Foundation litsentsi Blissi väljatöötatud märkide kasutamiseks.
1976 oli Bliss Nobeli auhinna kandidaat.
Vaguja mõis

Vaguja mõis (saksa keeles Wagguja) oli Vana-Vigala mõisa karjamõis Vigala kihelkonnas Läänemaal.
Harilik puuvõõrik

Levik

Ta on levinud Aasias ja mõnel pool Euroopas. Viimasel ajal on teda leitud ka Eestist.

Morfoloogia

Lehed on süstjad, nahkjad, ühelt küljelt pruunikad, teiselt rohelised. 
Vili on valkjas mari.

Kasvukoht

Harilik puuvõõrik kasvab enamasti lehtpuudel, näiteks vahtral, pärnal, pajul, kasel, paplil ja tammel. Tema varieteet Viscum album austriacum kinnitub okaspuudele, näiteks männile.

Kasutamine

Puuvõõriku ürti (Visci herba) ning harvem puuvõõriku vilju ja oksi (Visci albi fructus et stipes) kasutatakse droogina. Droogi kogutakse sügisel või ka suvel ja talvel.
Wichita maakond

Ajalugu

Wichita maakond moodustati 1858. aastal Cooke'i maakonna osast.
Rokilaager 2

Sisu

Mitchie Torres (Demi Lovato) ei jõua ära oodata, mil ta saaks Rokilaagrisse tagasi, et tema ja rokistaarid Shane Gray (Joe Jonas), Nate (Nick Jonas) ja Jason (Kevin Jonas) saaksid suve veeta muusikat tehes ja lõbutsedes koos nende sõpradega. Aga kui nad kohale jõuavad, avastab Mitchie, et Staarilaager, libe uus laager järve teises otsas, on peibutanud mitu laagrilist ja õpetajat Rokilaagrist ära, ähvardades Rokilaagri lõpu. Tess Tyler (Meaghan Jette Martin), Rokilaagri diiva, naaseb, aga varsti läheb Staarilaagrisse, jättes Rokilaagri maha. Vahepeal Nate ja tüdruk Staarilaagrist nimega Dana Turner (Chloe Bridges) armuvad, ja võitlevad, et olla koos hoolimata sellest, et nende laagrid on tülis. Rokilaager ja Staarilaager võitlevad, et välja selgitada, kumb laager on parem ja jääb avatuks.
Sémillon

"Sémillon" on Prantsusmaalt Bordeaux'st pärinev valge viinamarjasort.
"Sémillon" on levinud kogu maailmas, eriti aga Austraalias.

Veini omadused

"Sémillon" on üsna vähehappeline ning sellest valmistatud veinid on täidlased, suure viskoossusega, kuid suhteliselt nõrga mee- ja virsikuaroomiga. Seetõttu segatakse seda tihti "Sauvignon Blanci" või "Chardonnayga", puhast sordiveini tehakse "Sémillonist" harva.