google/wiki40b huggingface dataset:
Siberi tuur

Levila

Elab Siberi jõgedes Obist Kolõmani ja edasi Indigirkani. Irtõšis on siberi tuur levinud Zaissani järveni (ka Musta Irtõšini), Obis Obi-Tazi lahest (Drovjanõi neemest) päris Obi ülemjooksuni, Katuni jõeni, ta tungis ka Teletsi järve. Baikalis ja Buhtarma veehoidlas moodustab ta paiksed järvevormid.
Obis ja Jenisseis elab siberi tuur koos sterletiga, Leena ja Kolõma jões on ta ainus tuurlaste esindaja.
Baikalis elab siberi tuura järvevorm, kes on oma bioloogia poolest sarnane Ameerika Suure järvistu tuuraga. Kudema läheb ta Selengasse, märksa vähemal määral ka Barguzini jõkke. Mööda Toli jõge suundub siberi tuur Mongooliasse (on leitud umbes 100 km kauguselt Ulan-Batorist). Baikali järvevormi on käsitletud ka omaette alamliigina.
Obi, Jenissei, Pjassina ja Hatanga jões on vähesel arvul siberi tuura paikseid vorme. Leena tuur on puhtalt jõevorm.

Suurus, suguküpsus, eluiga

Siberi tuur kasvab aeglaselt. Suguküpseks saavad isased Obis 9–14-aastaselt, emased 11–20-aastaselt. Jenissei alamjooksul saab tuur suguküpseks 18–23-aastaselt, Baikali vormi isased 15-, emased 18-aastaselt ja hiljem. Obi tuura emased koevad 3–4, isased 1–2 aasta tagant. Jenissei alamjooksul koeb siberi tuur enamasti 4 aasta tagant.
Siberi tuura vanuse ülempiir on 60 aastat.
Obis on siberi tuura tavaline püügikaal isastel 5–25 kg, keskmiselt 10 kg (90–165 cm), emastel 5–44 kg, keskmiselt 13 kg (92–180 cm). Jakuutias on selle tuura tavaline kaal 2 kg, kuid leidub ka isendeid, kes kaaluvad 10 ja isegi 40 kg. Obist püütud siberi tuura suurim kaal ja pikkus on 3 m ja 100–104 kg. Jenisseist püütakse mõnikord 30–40 kg raskusi tuuri, harva kuni 96 kg. Baikalis elava tuura vormi suurim teadaolev kaal on 115 kg, tavaliselt kaaluvad nad aga 16–20 kg.
Siberi tuura viljakus on Obis 174 000–420 000, Jenisseis 79 000–250 000, Baikalis 211 000–832 000 marjatera.
Siberi tuur toitub koorikloomadest (kirpvähilised), putukate vastseist, limustest, kaladest.

Siberi tuur vesiviljeluses

Siberi tuura (ja tema hübriide teiste tuurlastega) on hakatud rohkelt kasutama kalakasvandustes, kuna siberi tuur kasvab esimestel eluaastatel märksa kiiremini kui teised tuurad, ka on tal vähem terviseprobleeme. Maitseomadustelt peetakse teda mõnevõrra paremaks kui vene tuura, kes on samuti kasvandustes viljeldav. 
Eestis hakati siberi tuura kasvatama kaubakalana 21. sajandi esikümnendi keskpaigas. Ka tänapäeval kasvatatakse seda Eesti kalakasvandustes.
Eerik Kergandberg

Eerik Kergandberg (sündinud 24. juulil 1953 Tartus) on Eesti jurist, riigikohtunik (kriminaalkolleegiumi liige).
Ta lõpetas Tartu Ülikooli õigusteaduskonna 1976 ning omandas kandidaadikraadi 1985 Leningradis.
Eerik Kergandberg nimetati Riigikohtu liikmeks Riigikogu poolt 25. veebruaril 1993. Selle otsuse poolt olid 65 Riigikogu liiget, vastu 2 ja erapooletuks jäid 3. Ta andis ametivande 20. mail 1993.
5. veebruaril 2004 andis president Arnold Rüütel talle Valgetähe II klassi teenemärgi.
Ta on töötanud Tartu Ülikoolis assistendi, lektori, dotsendi, dekaani kohusetäitja ja professorina, praegu on ta ülikoolis külalisprofessor.
Ta lahkub riigikohtuniku ametist 1. septembril 2019.
Võnnu Vabadussõja mälestussammas

Võnnu Vabadussõja mälestussammas on mälestusmärk, mis asub Võnnu alevikus Kastre vallas Tartu maakonnas. Mälestussammas on arvele võetud ajaloomälestisena.
Samas kujutab endast mitmeastmelisele alusele asetatud graniidist postamenti, millele on paigutatud põlvitava sõduri skulptuur. Esiküljel on vabadusristi kujutis tekstiga "1918-1920 / TÄNU VÕIDU EEST / VÕNNU KIHELKOND".
Feliks Parre

Feliks Parre (aastani 1931 Feliks Petrov, 28. mai 1907 Tallinn – 14. aprill 1990 Tallinn) oli Eesti spordipedagoog.

Elulugu

Feliks Parre oli väikeettevõtja poeg.
Lõpetas 1928 Tallinna Kaubanduskooli, õppis 1949–51 Leningradi Kehakultuuriinstituudis, lõpetas 1953 TÜ kehakultuuriteaduskonna. Töötas enne sõda Tallinnas pangaametnikuna, harrastas murdmaasuusatamist (sai Eesti meistrivõistlustel 1 kuld-, 1 hõbe- ja 3 pronksmedalit) ja purjetamist, omandas jahtkapteni tunnistuse. Kuulus Tallinna Kalevi ning Tallinna Jahtklubi juhatusse. Oli 1941 Eesti NSV Spordikomitee instruktor. Mobiliseeriti 1941, oli 1943–44 Moskvas Eesti NSV Spordikomitee töötaja, 1944–67 TÜ kehakultuuriteaduskonna suusaspordi kateedri õpetaja ja vanemõpetaja, ühtlasi 1947–49 ja 1964–67 kateedri juhataja. Olles aastast 1968 pensionil, jätkas osalise koormusega töötamist TÜ kümnevõistluselaboris. Õpetas suusatamist ja purjetamist

Teadustöö

Uurimisvaldkond: suusatamine. Oli Eesti NSV Suusaspordisektsiooni presiidiumi liige, Mustamäe suusahüppemäe ja Kääriku spordibaasi rajamise algatajaid. Eesti NSV teeneline sporditegelane (1967).
Kirjutamismaraton

Kirjutamismaraton on ühiskirjutamise sündmus, kus ühiste huvide või eesmärgiga inimesed tulevad kokku, et pikema aja jooksul üheskoos, rühmades või individuaalselt koostada või täiendada tekste mingiks kindlaks otstarbeks. Tüüpiliselt on tegu kindla formaadiga sündmusega, mille käigus kogenumad tekstiloojad juhendavad teisi kirjutajaid, viiakse läbi töötube, peetakse lühiettekandeid. Tekstiloomet aitab motiveerida osalejate omavaheline suhtlus kirjutatavate tekstide ja ühiste huvide teemal.
Kirjutamismaratonid lähtuvad häkatonide traditsioonist ning neid korraldatakse peamiselt eesmärgil koostada digitaalseid tekste, mille näiteks on Vikipeedia artiklid, OpenStreetMap kaardid jmt. Kirjutamismaratone korraldatakse ka teiste tekstiliikide loomiseks, sh näiteks ilukirjanduslikes žanrites. Loovkirjutamise kursustest ja töötubadest erinevad kirjutamismaratonid selle poolest, et on avatud kõigile huvilistele ning on tulemusele orienteeritud — eesmärgiks on koostada tekste, mis on sellisena kohe avaldatavad, esitatavad vm viisil kasutatavad.

Seos häkatonide traditsiooniga

Häkatonide tüüpiline vorm on olnud tarkvara kirjutamine, aga et infotehnoloogia põimub üha enam ühiskonna kõigi valdkondadega, on häkatonid laienenud teistesse valdkondadesse. Näiteks 24 h häkatonil "Andmeravim tõepõhjata ajastule" oli oodatavaks väljundiks nii tarkvara kui andmelugu, mis on andmeid, statistikat ning visualiseeringuid kasutav ajakirjanduslik vorm.  Konverentsil "Eesti keeletehnoloogia 2017" korraldati Vikipeedia masintõlkimise häkaton, kus kvaliteedi võrdlemiseks tõlgiti Vikipeedia artikleid inglise keelest käsitsi ning kahe masintõlkeprogrammiga. Kirjandusfestival Prima Vista raames toimus 2017. aastal "Loomehäkk: sõna eri", mille rõhuasetus oli küll kirjutamisel, kuid toimus siiski pigem aruteludena töötubades kui kirjutamismaratonina.

Vikipeedia kirjutamismaratonid

Vikipeedia kirjutamismaratonid (inglise keeles edit-a-thon 'toimetamismaraton') toimuvad enamasti avalike üritustena, millega võivad liituda kõik soovijad ning on ühtlasi mõeldud uute vikipedistide abistamiseks. Maratonid keskenduvad konkreetsele teemale ning eesmärgiks on kirjutada mõnes osalejatele olulises valdkonnas uusi artikleid või täiendada olemasolevaid. Temaatilisi maratone korraldatakse näiteks muuseumides, arhiivides jt asutustes, et koostada või täiendada nendes olevate materjalide põhjal või nendega seotud artikleid, korraldajateks on sageli organisatsiooni juures tegutsevad vikiresidendid.
Eestis on Vikipeedia kirjutamismaratone korraldanud peamiselt Wikimedia Eesti ning 2011. aastast korraldati neid Vikipeedia täiendamise talgute nime all. Esimesed sellised talgud olid pühendatud Tartu linnaosadele ning talgute eestvedajaks oli juhatuse liige Teele Vaalma.
Maailma kõige pikem edit-a-thon on kantud Guinnessi rekordite raamatusse ning see on Méxicos Museo Soumayas toimunud 72-tunnine kirjutamismaraton, mis toimus 9.‒12. juunil 2016 ning mida vedasid kohalikud Wikimedia vabatahtlikud.
Agenda 2000

Agenda 2000 (ladina agenda – "see, mis tuleb teha") on Euroopa Komisjoni 1997. aastal koostatud ülddokument, mis käsitles Euroopa Liidu laienemise põhiseisukohti, kirjeldas selle organisatsiooni reformimise poliitikat, pakkus välja 1. jaanuaril 2000 kehtima hakanud finantsraamistiku ja analüüsis kõiki probleeme, mis eeldatavasti seisid Euroopa Liidu ees 21. sajandil. 15. juulil 1997 avalikustatud dokument sisaldas Euroopa Komisjoni arvamusi riikide kohta, mis on avaldanud soovi saada EL liikmeks.
Agenda 2000 koosnes kolmest osast.
1. Euroopa Liidu sisemise toimimise mehhanism. Kirjeldas ühise majandus- ja sotsiaalpoliitika reformimise peasuundi, sisaldas laienemissoovitusi ja sellega kaasnevate probleemide lahendamise ettepanekuid ning aastatel 2000–2006 rakendatava üldise finantsraamistiku mehhanismi.
2. Euroopa Liidu ühinemiseelne strateegia. Kirjeldas ühinemispartnerlust ja kandidaatriikide ulatuslikku osalemist Euroopa Liidu programmides ning õiguste ja kohustuste kogumis.
3. Laienemise mõju analüüs Euroopa Liidu poliitika eri valdkondadele.
Agenda 2000 pööras suurt tähelepanu Euroopa Liidu põllumajanduspoliitikale aastatel 2000–2006. Fikseeriti peamised eesmärgid Euroopa Liidu ühise põllumajandus- ja regionaalpoliitika reformimiseks seoses Euroopa Liidu laienemisega perioodil, mil Eesti liitus ELiga. Oli sõnastatud ka uus arengusuund: üleminek põllumajanduse tootmise keskselt poliitikalt ühiskonna laiemaid huve arvestavale arengule, mille kohaselt põllumajanduse majandusliku suutlikkusega peavad kaasnema säästev keskkonnakasutus ja maaelu kvaliteedi parandamine.
Lamekas

Lamekas ehk Vanakas on 1,2 hektari suurune nõlv Tallinnas Mustamäel Sütiste metsas. Nõlv jääb Nõmme-Mustamäe maastikukaitseala territooriumile.

Nimi

Lamekas sai nime oma lameda profiili tõttu.

Asukoht

Lamekas asub Rahumäe kalmistust 100, Tiit Soku korvpallikoolist 200 ja Hotell Hermesest 250 meetri kaugusel.

Veestik

Lamekal pinnaveekogusid ei ole.

Taimed

Lamekal kasvab kaski ja harilikke kuuski.
Seal on ka nõmmnelgi püsielupaik.
А

Vene keel

A on vene tähestiku esimene täht.
Ta märgib foneemi /a/, mis rõhulises positsioonis hääldub a-häälikuna. Rõhutus positsioonis hääldub ta tavaliselt ebamäärase kvaliteediga vokaalina. Tähtede ч, ш ja щ järel hääldub ta rõhutus positsioonis samamoodi nagu е ja и.
Analoogiliselt ladina A-tähega kasutatakse seda tähte teatud juhtudel nummerdamisel esimese numbri asemel.
Keemia tänav

Keemia tänav on tänav Tallinnas Kristiine linnaosas Lilleküla asumis Mooni allasumis. 
Keemia tänav algab Endla tänavalt ning ristub Mehaanika, Välja ja Kirsi tänavaga ning lõpeb Tedre tänaval. Keemia tänav on põhjakirde-lõunaedela suunaline ning ligikaudu 820 meetri pikkune.
Keemia tänav sai nime 1904. aastal. Tänava saksakeelne nimi oli Chemiestrasse ja venekeelne nimi oli Химическая улица. Tänava rajas maadega hangeldaja Albert Koba.
James Finley

James Finley, ka Judge James Finley, (1756–1828) oli iiri päritolu USA kohtunik ja kohalik poliitik, kes laiemalt sai tuntuks insenerina – ta oli rippsildade esimesi projekteerijaid ja ehitajaid.
Finley projekteeritud oli Ameerika Ühendriikides esimene sepisrauast kettkanduritega rippsild – 1801. aastal üheavaline 21-meetrise sildega Jacob's Creek Bridge Mount Pleasantis Pennsylvanias (lammutati 1833) .
Arvatakse, et Finley oli projekteerinud kokku üle 40 silla. Ükski tema sild pole tänaseni säilinud. Tema projekti järgi oli ehitatud teiste seas ka 39-meetrise avaga rippsild üle Potomaci jõe (1807), kaheavaline Schuylkilli kettsild (1808, varises kokku 1816) ja 74-meetrise avaga sild üle Merimacki jõe Newburyportis Massachusettsis (1810, varises kokku 1827).
1808. aastal patenteeris Finley oma rippsilla süsteemi.
Johannes Küttim

Johannes Küttim (17. veebruar (vkj) 1896 Tooma talu, Napi küla, Kõrgessaare vald, Hiiumaa, Lääne maakond – 3. september 1955 Stockholm) oli Eesti vangivalvur, kes on tuntud Artur Sirgu põgenemisele kaasaaitajana.

Taust

Küttim osales Vabadussõjas 3. kindl. raskesuurtükiväe divisjonis reamehena ja Soomusrongil nr 2, kus ta teenis Artur Sirgu alluvuses.
Alates 1925. aastast töötas ta Patarei vanglas.

Artur Sirgu põgenemine

Johannes Küttimil oli Artur Sirgu põgenemises Patarei vanglast 1934. aastal üks võtmerolle. Esmalt saavutati vangla peaarsti Voldemar Kissi abiga Sirgu ümberpaigutamine, õpetades talle ishiase simuleerimist.
Sirk põgenes vangla õuelt jalutuskäigu ajal 11. novembril 1934. Kokkulepitud ajal avas Küttim ukse, võimaldades Sirgul õuest lahkuda, ja sulges seejärel kõik uksed endi järel, et Sirku saatnud valvur neile järgneda ei saaks. Küttimi käes oli kõiki vangla võtmeid sisaldav võtmekimp, mis jättis ülejäänud valvurid sel hetkel luku taha. Vangla väravas ootas Sirku ja Küttimit juba auto. Info põgenemisest oli sel ajal ainult luku taha jäänud vangivalvuritel, mistõttu polnud väljaspool võimalik kiiret põgenejate jälitamist organiseerida, andes neile seega edumaa.
Kohtudes väliseestlastega on Johannese meenutuste põhjal põgenemisest osavõtt olnud päris usutavalt aatelistel kaalutlustel ja Eestis tekkinud poliitilise surutise vastumeetmena.

Hilisem elu

Tagaotsitav Johannes Küttim lahkus ka ise Eestist ja tema kohta liikus jutte, et ta liikus edasi Kanadasse või elas 1936. aastal juba Austraalias. Ajalehe Vaba Eesti Sõna hinnangul Küttim siiski Euroopast ei lahkunud ja suundus kõigepealt Soome ning sealt 1944. aastal Rootsi, kuhu jäi elu lõpuni. Ta võttis vähesel määral osa ka väliseestlaste poliitilisest tegevustest Vabade Eestlaste Ülemaailmse Keskorganisatsiooni (VEKO) valimiste organiseerimisest, ent oma minevikust väidetavalt palju ei rääkinud.
Küttim suri 59-aastaselt 3. septembril 1955 majas Sjövägen 10 Stockholmis maovähki. Testamendiga pärandas ta säästudest kogunenud raha, 30 000 krooni, väliseesti kogukonnale, osa raha kirikule, osa Stokholmi eesti algkoolile ja osa piiskop Kõpu kapitalile, kust ülikoolides õppivale eesti noorusele stipendiume - antakse..
Iga (geoloogia)

Iga (inglise age) on geoloogilise ajaarvamise väikseim ühik.
Ea jooksul tekkinud kivimid moodustavad lademe.
Näiteks Lontova ea jooksul moodustunud setenditest koosneb Lontova lade.
Aleksandr Janšin

Aleksandr Janšin (vene keeles Александр Леонидович Яншин; 28. märts (vkj 15. märts) 1911 Smolensk – 9. oktoober 1999 Moskva) oli vene geoloog.
Aastal 1937 sai Aleksandr Janšin väitekirja kaitsmata geoloogia-minearaloogiakandidaadi kraadi. 1952. aastal kaitses ta geoloogia-minearaloogiadoktori kraadi väitekirjaga "Põhja-Uuralimaa geoloogia". 1958. aastal valiti ta korrespondentliikme liikmestaatust vahele jättes NSV Liidu Teaduste Akadeemia akadeemikuks.
1930. aastatel töötas Janšin NSVL KRMN Väetiste Üleliidulise Teadusliku Uurimisinstituudi mäenduse osakonnas geoloogiarühma ülemana. Alates 1936. aastast töötas ta NSVL TA Geoloogiainstituudis ja 1958. aastast TA Siberi Osakonna Geoloogia- ja Geofüüsikainstituudis. Aastatel 1982–1989 oli Janšin NSVL TA Litosfääri Instituudi direktor.

Teadustöö

Aleksandr Janšin oli geotektoonika, geomorfoloogia, stratigraafia ja litoloogia eriteadlane. Tal on uurimusi peamiselt Lõuna-Uurali ja Kasahstani tektoonika, stratigraafia, litoloogia ja hüdrogeoloogia alalt. Janšin on Kasahstani ja Lõuna-Siberi fosforiidi-, kaalisoola-, boksiidi- ja gaasimaardlate ning arteesiabasseinide avastajaid, noorte platvormide õpetuse rajaja ning mitme geoloogilise kaardi autor ja koostaja.
1980. aastatel seoses Siberi "jõgede pööramise" (voolusuuna muutmise) projekti aruteluga loodi ekspertkomisjon, mis pidi hindama maaparanduse efektiivsust põllumajanduses. Komisjoni asus juhtima Aleksandr Janšin. Nn "Janšini komisjoni " mitmeaastane töö kandis vilja – 1986. aastal valitsus loobus sellest projektist.
Ta oli kauaaegne Moskva Loodusuurijate Seltsi president (1967–1999). Aastatel 1982–1989 oli Janšin NSV Liidu Teaduste Akadeemia asepresident. 1993. aastal valiti ta Venemaa Ökoloogiaakadeemia esimeseks presidendiks.
Tallinna Mustamäe Üldhariduskool

Tallinna Mustamäe Üldhariduskool (endise nimega Tallinna 50. Keskkool) oli üldhariduskool Tallinnas Mustamäel aadressil Akadeemia tee 30, mis tegutses alates 1963. aastast.
Mustamäe esimene vene õppekeelega kool suleti õpilaste vähesuse tõttu 2004. aastal.
Samas hoones tegutses hiljem Tallinna Mustamäe Gümnaasiumi Algkool.
Õppetöö lõpetati majas 2010. aastal.
Maakond (Hiina)

Hiina Rahvabariigis on maakonnad (lihtsustatud kirjas 县, traditsioonilises kirjas 縣, xiàn) 3. järgu haldusüksused autonoomsete maakondade, maakonna õigustega linnade, hošuunide, autonoomsete hošuunide ja allringkondade kõrval.
Seisuga 9. veebruar 2013 on Hiina Rahvavabariigis 1452 maakonda.
Hiina Vabariigi Taiwani provintsis on maakond (縣, xiàn) maakonna õigustega linna kõrval 2. järgu haldusüksus. Maakondi on 14. Nende keskused on suurvallad, vahel vallad, millel on sageli juba väga linlik iseloom.

Taust

Maakondade arv peaks Mandri-Hiinas tulevikus vähenema, sest maakondi muudetakse sageli maakonna õigustega linnadeks või linnarajoonideks.
Enamasti alluvad Hiina Rahvavabariigi maakonnad 2. järgu haldusüksustele. Provintsi õigustega linnades Beijing Shis, Tianjin Shis, Shanghai Shis ja Chongqing Shis ning osalt Hainani provintsis alluvad nad otse 1. järgu haldusüksustele, sest 2. järku haldusüksus puudub.
Kriteerium maakonna muutmiseks maakonnaõigustega linnaks on linnastumise aste koos teatud kaugusega maakonna õigustega linna keskusest.
Kriteerium maakonna muutmiseks linnarajooniks on kaotatava maakonna keskasula kokkusulamine maakonna õigustega linna linnarajoonidega.
Boğaziçi Ülikool

Boğaziçi Ülikool (türgi keeles Boğaziçi Üniversitesi) on ülikool İstanbulis.
Ülikool on asutatud 1863. aastal. Õppekeeleks on inglise keel.
Ülikoolis on tuhat töötajat ja 12 000 üliõpilast, kellest 2000 õpivad kõrghariduse teisel ja 850 kolmandal tasemel.
Roobaka mõis

Roobaka mõis (saksa keeles Ropaka) oli Saaremaal Karja kihelkonnas asunud rüütlimõis. Nüüdisajal jääb kunagine mõis Saare maakonda Saaremaa valda.

Ajalugu

Esmakordselt on mainitud Roobaka mõisa 1519. aastal kujul Ropecke, mil see läänistati Titferite suguvõsale.
Aastail 1731–1823 kuulus mõis Stackelbergidele. 1823. aastal läks mõis Vietinghoffide omandusse. 1846. aastast kuni 1919. aasta võõrandamiseni oli mõis Helmersenide suguvõsa omanduses.
Roobaka mõisa viimane võõrandamiseelne omanik oli Joseph von Helmersen.

Mõisakompleks

19. sajandil rajatud härrastemaja oli katusekorrusega kivihoone. Nüüdisajal on hoone varemeis ning alles on vaid müürid.
Mõisapark on Roobaka küla elanike poolt suurepäraselt hooldatud ja igal aastal korraldatakse seal aktsiooni "Teeme ära!" talgud.
Roobaka mõisa endises kõrtsis tegutseb tänapäeval Mätja-Tareste külaselts.
Ainehulk

Ainehulk on füüsikaline suurus, mis iseloomustab aine kogust osakeste arvu järgi.

Tähis:  

Mõõtühik: mool (mol)

Massi järgi

Et leida ainehulka (moolides) massi järgi, tuleb aine mass jagada molaarmassiga:
n – ainehulk, m – mass, M – molaarmass.

Ruumala järgi

Et leida ainehulka (moolides) ruumala järgi, tuleb aine ruumala jagada molaarruumalaga:
n – ainehulk, V – ruumala, Vₘ – molaarruumala.

Molekulide/aatomite arvu järgi

Et leida ainehulka (moolides) etteantud molekulide/aatomite arvu järgi, tuleb aine molekulide/aatomite arv jagada Avogadro arvuga.
n=N/NA
n – ainehulk, N - molekulide/aatomite arv, NA – Avogadro arv.
Preedi mõis (Tartu-Maarja)

Preedi mõis (saksa keeles Predi) oli Sootaga mõisa karjamõis Äksi kihelkonnas (teistel andmetel Tartu-Maarja kihelkonnas) Tartumaal.
Lehtsammaltaimed

Ajalugu

Lehtsammaltaimedest on säilinud vähe fossiile, sest nad on pehmed ja haprad. Sellepärast ei ole täpselt teada, millal nad tekkisid. Vaieldamatult on lehtsammaltaimede fossiile leitud 1972. aastal Antarktikas ja Venemaal Permi ladestust. On väidetud, et sammaltaimed eksisteerisid juba siluris.

Samblaaed

19. sajandi algul tabas Briti saari ja USA-d samblakasvatamise mood. Sel ajal rajati palju samblaaedu, millest osa on säilinud tänapäevani. Samblaaiad ehitati tavaliselt madala katusega ja põhja poole avatuna, et varju säilitada. Samblad kasvavad paremini niiskes keskkonnas, sellepärast tuleb samblaaedu korrapäraselt niisutada.

Kasutamine

Metsikust loodusest korjatud sammaldele on maailmas märkimisväärne turg. Terveid taimi kasutatakse samadel alustel nagu õistaimi lillepoodides, kodude kaunistamiseks ja ikebanade valmistamiseks.
Kõdunev turbasammal moodustab turba, mida kasutatakse kütusena. Sellepärast kasutatakse kõdunevat turbasammalt pinnaselisandina selle viljakuse suurendamiseks, eriti puukoolides ja taimelavadel. Enne müümist seda nopitakse ja kuivatatakse. Turbasambla kogumist ei tohi segi ajada turba kaevandamisega. Turbasammal on taastuv loodusvara, sest seda saab korjata nii, et ta tagasi kasvab, kuid turba taastumine on märgatavalt aeglasem, mistõttu seda alati ei loetagi taastuvaks loodusvaraks.
Turbasamblad imavad tugevalt niiskust ja on kergete antibakteriaalsete omadustega. Sellepärast on neid minevikus kasutatud haavade sidumiseks, mõnikord ka mähkmete valmistamiseks ja isegi tampoonide asemel.
Suure imavuse tõttu on märga sammalt kasutatud tulekustutusvahendina. Ühe lehtsambla teaduslik nimi Fontinalis antipyretica tähendab kreeka keeles 'tulevastane'.
Per Brahe

Krahv Per Brahe noorem [br'aae] (18. veebruar 1602 Rydboholmsi loss – 12. september 1680 Bogesundi lossis) oli Rootsi ja Soome riigitegelane ning sõjaväelane, kes oli 1637–1640 ja 1648–1654 Soome kindralkuberner.
Per Brahe osales Rootsi-Poola sõjas (1626–1629), teenides lõpuks välja oobersti auastme, oli 1629 ja 1630 maamarssal ja samast aastast riiginõunik, ning Vestmanlandi, Bergslageni ja Dalarna laaman.
Pärast oma hea sõbra kuningas Gustav II Adolfi surma 1632. aastal asus ta tegelema poliitikaga.
Ta soosis kaubanduse arengut ja hariduse levikut. Asutas 1640. aastal Turu Akadeemia (mille kantsler ta oli 1646–1680) ning 1649 Raahe (rootsi keeles Brahestad) linna. Ta tegi ettepaneku, et igas linnas oleks gümnaasium ja igas vallas algkool.
Kuninganna Kristiina nooruse ajal ja ka pärast kuningas Karl X Gustavi surma oli Per Brahe riigikantslerina üks regentidest.
Tegeles pisut ka keelepoliitikaga. Rõhutas, et Soomes töötavad rootslased peavad oskama kohalikku keelt.
Pulkovo Lennukompanii

Pulkovo Aviation Enterprise  (ka Pulkovo Airlines; vene Авиакомпания Пулково) oli Venemaa lennukompanii, mis asutati 1932. Novembris 2006 liideti see Riigi Transpordikompaniiga ning moodustati riiklik lennukompanii Авиакомпания Россия (Rossiya Airlines).
Pulkovo kodulennujaam oli Peterburi Pulkovo lennujaam. 
Ettevõttel oli 49 lennukit (2006).
IJssel

IJssel on jõgi Euroopas, Reini harujõgi.
Voolab valdavalt põhja, eraldab Gelderlandi (läänes) Overijsselist (idas). Suubub IJsselmeeri. Pikkus 123 km.