google/wiki40b huggingface dataset:
Camilla Baginskaite

Camilla Baginskaite (leedu keeles Kamilė Baginskaitė; sündinud 24. aprillil 1967 Vilniuses) on leedu päritolu Ameerika Ühendriikide maletaja, naiste suurmeister (2002).
Baginskaite võitis naisjuunioride maailmameistrivõistlustel 1986. aastal Vilniuses pronksmedali ja 1987. aastal Baguios kuldmedali. Kolmel korral mängis ta NSV Liidu naiste meistrivõistluste finaalturniiril (1983, 1985, 1986), kus parimaks esinemiseks jäi tal 6.–7. koha jagamine (1985). 
1997. aastal asus Baginskaite elama Ameerika Ühendriikidesse. Ta on abielus malesuurmeistri Alex Yermolinskyga.
Baginskaite mängis naiste maleolümpiatel kolmel korral Leedu (1992–1996) ja neljal korral USA (2000, 2002, 2006, 2010) naiskonna koosseisus. 
Ta sai FIDE-lt 1987. aastal naiste rahvusvahelise meistri ja 2002. aastal naiste suurmeistri nimetuse.
Piret Loone

Piret Loone (sündinud 7. mail 1973 Tartus) on eesti päritolu advokaat, kes on New Yorgi ja California osariigi advokatuuride liige. Ta töötab California osariigis USAs.

Isiklikku

Tema ema on Leiki Loone, isa on Eero Loone ja õde Oudekki Loone. Tal on kolm poega.
Arkadi

Arkadi (vene keeles Аркадий) on venepärane mehenimi. See pärineb vanakreeka nimest Ἀρκάς, mis tähendab Arkaadia elanikku.
2018. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 342. mehenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Arkadi 315 mehel.
Bernie Ecclestone

Bernard Charles Ecclestone (sündinud 28. oktoobril 1930) on Briti ärimees ja endine võidusõitja, keda peetakse Vormel 1 äri valitsejaks.
Ta on kõiki Vormel 1-ga seotud kommertsõigusi omavate ettevõtete Formula One Management ja Formula One Administration suuromanik ja juht.
Bernie Ecclestone osales ka ise 1958. aastal kahel Vormel 1 etapil, Monaco ja Suurbritannia GP-l, kuid ei pääsenud kvalifikatsioonist kaugemale. Seejärel oli ta vormelisõitjate Stuart Lewis-Evansi ja Jochen Rindti mänedžer. 
Aastal 1972 ostis Ecclestone Brabhami vormelimeeskonna, mida juhtis 15 aastat. Aastal 1974 asutas ta koos Frank Williamsi, Colin Chapmani, Teddy Mayeri, Ken Tyrrelli ja Max Mosleyga vormelikonstruktorite organisatsiooni FOCA, mille juhiks ta sai 1978. aastal. Võitlus teleülekandeõiguste pärast konkureeriva katusorganisatsiooni FISA-ga viis Concorde'i lepingu sõlmimiseni 1981. aastal. Sellega sai Ecclestone teleõigused endale.

Eraelu

Ajaleht Sunday Times reastas 2009. aastal Suurbritannia rikkaimad inimesed. Selles loendis oli Ecclestone 934 miljoni naelsterlingiga 24. kohal.
2004. aasta algul müüs Ecclestone ühe oma Londoni residentsidest (Kensinton Palace Gardens) terasetöösturile Lakshmi Mittalile 57,1 miljoni naela eest. See oli sel ajal kõige kallimalt müüdud hoone kogu maailmas läbi aegade.
Ecclestone oli 25 aastat abielus endise Armani modelli Slavica Radićiga. Radić oli oma mehest 29 cm pikem (1.88 ja 1.59) ning 28 aastat noorem (sündis 1958). Neil on kaks last, Tamara (sündis 1984) ja Petra Ecclestone (sündis 1988). 2008. aasta lõpus kolis Slavica oma mehe juurest ära ja esitas lahutusavalduse. Abielu lahutati 11. märtsil 2009.
Kroonlinna Johannes

Kroonlinna Johannes või Johannes Kroonlinnast (vene keeles Иоанн Кронштадтский; kodanikunimega Иван Ильич Сергиев Ivan Iljitš Sergijev; 31. oktoober (vkj 19. oktoober) 1829 Sura küla, Arhangelski kubermang  – 2. jaanuar 1909 (vkj 20. detsember 1908) Kroonlinn, Peterburi kubermang) oli õigeusu vaimulik (ülempreester) ja ühiskonnategelane, Pühima Valitseva Sinodi liige 1906. aastast.
Vene Õigeusu Kirik Välismaal kanoniseeris ta õiglaseks 1964. aastal ja Vene Õigeusu Kirik pühaks õiglaseks 1990. aastal.
Kroonlinna Johannese mälestuspäevad on 20. detsembril ja 1. juunil juuliuse kalendri järgi (Vene Õigeusu Kirikus Välismaal veel 19. oktoobril ja Moskva Patriarhaadi Eesti Õigeusu Kirikus Eestimaa pühakute koondmälestuspäeval 18. novembril). 
Ta on kantud MPEÕK Eestimaa pühakute kogusse.
Tema mälestuseks on pühitsetud Loksa õigeusu kirik.
Vaira Vīķe-Freiberga

Vaira Vīķe-Freiberga [v'aira v'iitje-fr'eiberga] (sündinud 1. detsembril 1937 Riias) on Läti poliitik ja psühholoog, ta oli Läti president aastatel 1999–2007. Ta oli Läti esimene naispresident.

Biograafia

Vaira Vīķe-Freiberga vanemad olid teise maailmasõja pagulased. Nad lahkusid Lätist 1945. aastal ja elasid mitmes riigis: Marokos, Saksamaal, Kanadas. 
Vaira õppis Toronto Ülikoolis ja McGilli Ülikoolis, kus omandas ka doktorikraadi psühholoogias. Aastatel 1965–1998 oli Vaira Montreali Ülikooli psühholoogiaprofessor. Töö kõrvalt osales ta Kanada Läti kogukonna tegevuses, pühendudes peamiselt läti folkloorile.
1998. aastal naasis Vaira Lätisse ja asus juhtima Läti Instituuti, mille ülesanne on tutvustada Lätit välismaal. 1999. aasta juunis valiti ta riigi presidendiks. Vīķe-Freiberga ei kuulunud algul küll presidendikandidaatide hulka, kuid kui seim ei suutnud esimeses voorus presidenti valida, seati kompromisskandidaadina üles Freiberga.
Kahe ametiaja jooksul saavutas Vaira Vīķe-Freiberga lätlaste hulgas suure poolehoiu. Ta ei teinud otsest koostööd ühegi parlamendierakonnaga.
Freiberga välispoliitiline aktiivsus aitas kaasa sellele, et 2004. aastal võeti Läti NATO ja Euroopa Liidu liikmeks. Freiberga toetas USA-d tuliselt Iraagi-küsimustes. Venemaad kutsus ta korduvalt üles Balti riikide okupatsiooni tunnistama. 
Venemaal on Freibergat kujutatud natside toetaja ja venelaste ahistajana. Sellest hoolimata osales ta 2005. aasta mais Balti riikide presidentidest ainsana Moskvas teise maailmasõja lõpu 60. aastapäeva pidustustel, kuid kuulutas seal avalikult Balti riikide mittenõusolekut Venemaa ajalookäsitlusega.
15. septembril 2006 esitasid Eesti, Läti ja Leedu Vaira Vīķe-Freiberga ÜRO peasekretäri kandidaadiks.

Isiklikku

Vaira on abielus Imants Freibergsiga, neil on poeg Kārlis ja tütar Indra.
Ernst Magnus Schneider

Ernst Magnus Schneider (9. august/21. august 1826 Viljandi – 20. märts/1. aprill 1889 Halliste) oli Eesti vaimulik.
Õppis aastatel 1836–1843 Cesise lähedal Berzaines asunud Albert Hollanderi õppeasutuses (Anst. Birkenruh bei Wenden), aastal 1844 Gustav Max Schmidti Eragümnaasiumis Viljandis. Aastatel 1844–1849 õppis Tartu ülikoolis filoloogiat ja usuteadust. Töötas aastatel 1850–1854 õpetajana Gustav Max Schmidti Eragümnaasiumis Viljandis. Oli aastal 1854 prooviaastal Tarvastu Peetri koguduses Paul Carlblomi juures. Ordineeriti 13. märtsil/25. märtsil 1855 õpetajaks.
Oli aastatel 1855–1858 Halliste ja Karksi Peetri koguduse adjunktõpetaja, aastatel 1858–1877 (introdutseeriti 12. oktoobril/24. oktoobril 1858) samade koguduste õpetaja, aastatel 1877–1889 oli ta vaid Halliste Püha Anna koguduse õpetaja. Lisaks oli ta aastatel 1860–1870 vaimulik koolirevident ja aastatel 1870–1877 Pärnu praostkonna praost.
Aastast 1870 oli ta Vändra kurttummade asutuse kuraator. Samuti tegi ta kaastööd eestikeelse lauluraamatu ja agenda komisjonile.

Isiklikku

Tema isa Johann Wilhelm Schneider oli (aastatel 1825–1858) Halliste ja Karksi Peetri koguduse õpetaja. Tema emapoolne vanaisa Karl Ernst von Berg oli Tarvastu, Halliste ja Karksi Peetri koguduse õpetaja, Sangaste ja Laatre Püha Laurentsiuse koguduse õpetaja ning aastatel 1828–1933 Liivimaa kindralsuperintendent. Tema õepoeg Erwin Karl Reinhold von Dehn oli Halliste Püha Anna koguduse õpetajaks aastatel 1889–1934.
Peeter I

Nimi

Peeter I kasutas saksapärast nime Peter (Пeтeрь).
Nimi "Peeter Suur" osutab lisaks valitseja suurele elutööle ka tema hiigelkasvule ja vägevale kogule (ta oli 6 jalga ja 7 tolli (204 cm) pikk).

Pärast Põhjasõda

Aastal 1721 andis Venemaa Keisririigi Valitsev Senat Peetrile ametlikult keisritiitli (Imperaator) (kuigi siseringis kasutati seda tiitlit Imperaator juba enne Põhjasõda) Peagi tunnistasid seda ka Poola, Preisimaa ja Rootsi valitsejad.

Isiklikku

Aastal 1724 kroonis ta keisrinnaks oma teise abikaasa Katariina. Keiser oli temaga elanud alates 1703. aastast, mil ta kohtas teda oma parima sõbra Aleksandr Menšikovi juures. 
Legend: "Kahekümneaastane endine leedu talutüdruk ja teenija, kelle nimi oli siis Marta Skawronska, oli Menšikovi armuke. Varsti sai temast Peetri armastatu." Nad abiellusid 1712, siis võttis naine ka nimeks Katariina (Jekaterina). Naine sünnitas keisrile mitu last nii enne kui ka pärast abiellumist.

Võimupärilus

Peeter I suri 1725. aastal ootamatult ilma troonipärijat määramata ja testamenti jätmata. Maeti prantsuse kombe kohaselt, kus leinati 40 päeva enne matmist. Troonijärglasteks olid pojapoeg Peeter Aleksejevitš ja enne abielu Katariinaga sündinud tütred.
Pärast Peetri surma moodustus 2 võimutaotlejate gruppi, kus esimeses oli liidriks Aleksandr Menšikov ja Peetri võimuloleku ajal võimule tõusnud nn lihtrahvas ning troonipärijakandidaadiks Peetri abikaasa Katariina. Teise grupi liidriks oli vürst Dmitri Golitsõn, koos ajalooliste aadlisuguvõsaesindajatega ning troonikandidaadiks tollal veel 10-aastane Peeter I hukatud poja Aleksei poeg Peeter II.
Järgmise keisri valis/määras Kõrgeim Salanõukogu, milles oli juhtpositsioonil Peetri soosik ja Peterburi kuberner Aleksandr Menšikov – keisrinnaks sai 3 aastaks Katariina I nime all Peeter I abikaasa, kes suri 1727.

Reformid

Peeter laskis tõlkida raamatuid prantsuse, inglise, hollandi ja saksa keelest.
Peeter I ajal (aastatel 1710–1725) kirjutati palju varasemaid ajaloosündmusi ümber, mis hõlmas Venemaad 17. saj 2. poolel, ning palju ürikuid hävitati. Seetõttu teame vaid keisrikoja ametlikku versiooni Peeter I elust ja sündmustest tema valitsemisajal.
Tiiu Tulp

Tiiu Tulp (esinejanimi Tiiu; sündinud 16. jaanuaril 1976) on eesti laulja, konkursi "Kaks takti ette" võitja 1995.
Õppinud Georg Otsa nim. muusikakoolis muusikateooriat ja laulmist Mare Väljataga käe all.
Telekonkursilt alguse saanud koostöö helilooja Ivar Mustaga päädis sooloplaadi "Magusad huuled" ilmumisega sama aasta sügisel. Plaati ei saatnud edu ning Tulp kadus kiiresti suurelt lavalt. Tiiu Tulp on hotelli meelelahutusprogrammi lauljana üles astunud ka Jaapanis.
Tuntuimad Tulbi esitatud hitid olid "Nukuke" ja sooloplaadi nimilaul "Magusad huuled". "Nukukesest" on kujunenud 1990. aastate eesti diskomuusika ("päkapikudisko") ere stiilinäide, mida on parodeerinud Koit Toome saatesarjas "Su nägu kõlab tuttavalt".
Praegu tegeleb Tiiu Tulp (abiellumise järel Tiiu Kanter) äriga. Muusikategemisest on ta loobunud, kuigi on andnud mõne üksiku kontserdi.
2009. aastal mängis episoodilise rolli telesarjas "Kelgukoerad".
Macau ülikool

Macau ülikool (portugali keeles Universidade de Macau) on ülikool Hiinas Macaus.
Ülikool asutati 1981. aastal.
Ülikoolis õpib üle 10 000 üliõpilase.
Hannes Kaljujärv

Filmirollid

Ta on mänginud filmides "Pangarööv", "Vana daami visiit", "Stiilipidu", "Narva kosk", "See kadunud tee ja "Jüri Rumm" (viimases peaosa), "Nimed marmortahvlil", telelavastuses "Kolm elu kaalul" ja seriaalis "Õnne 13".

Isiklikku

Tal on poeg Rasmus Kaljujärv, Jakob Kaljujärv ja tütar Saara Kaljujärv.
Mārtiņš Lapa

Mārtiņš Lapa ehk Lapas Mārtiņš (30. september 1846 Kārķu vald – 21. aprill 1909 Riia) oli eesti päritolu Läti luuletaja ja publitsist, saksa ja eesti keelest tõlkija, noorlätlane.
Ain Eenmaa

Ain Eenmaa (aastani 1935 Aleksander Eberling; 17. oktoober 1909 Tartu – 26. veebruar 2001) oli eesti vaimulik.
Ta sündis Tartus, kuid kasvas üles Valgas. Seal sai ta alghariduse ja lõpetas aastal 1931 Valga Poeglaste Gümnaasiumi. Gümnaasiumi kõrval oli ta tegev skaudiliikumises. Aastast 1932 oli ta tegev Taagepera Jaani koguduse organistina. Samuti oli ta aastatel 1934–1940 Tartu Ülikooli usuteaduskonna üliõpilane. Ta oli Korporatsioon Revelia liige. Usuteaduskond suleti enne kui ta õpingutega ühele poolele sai. Siiski sai ta teenistusi pidada: nimelt kutsuti ta aastal 1944 sõjaväepastoriks ja Krivasoo lahingus sai ta ka haavata. Pärast sõda oli ta lisaks vaimulikuametile veel kohaliku algkooli juhataja. ta määrati Valka koolijuhatajaks. Ent novembris 1945 Ain Eenmaa arreteeriti küll teise mehe pähe, ent leiti tallegi süüdistus ja vajalik olevat ümberkasvatus Vorkuta sunnitöölaagris. Aastal 1955 jõudis ta koju tagasi, kuid kõigepealt Tartusse arstide hoole alla, selga ravima. Samuti sooritas ta Usuteaduse Instituudis puuduvad eksamid ja 15. detsembril 1955 ordineeriti ta õpetajaks.
Ta oli aastatel 1955–1964 Häädemeeste, Tahkuranna ja Treimani koguduse õpetaja. Neil aastatel remonditi põhjalikult Häädemeeste kiriku torni. Aastatel 1964–1974 oli ta Juuru Mihkli koguduse õpetaja. Kuna aastal 1964 oli hävinud välgu tagajärjel Juuru kiriku tornikiiver, hankis hea suhtlejana Ain Eenmaa raudmasti ja nii sai Juuru kiriku torn raudsõrestiku (mis taastati ühe aastaga). Aastatel 1974–1993 oli ta Simuna Siimona ja Juuda koguduse õpetaja. Samuti taastati tema ettevõtmisel Simuna kiriku torn.
Siirdamine

Siirdamine ehk siirdistutamine ehk transplantatsioon on mitmes teadusharus (nt siirdemeditsiin) harilikult loomadel kasutatav invasiivne meetod, mille eesmärgiks on sama või eri liigi isendi elusa koe või elundi (siiriku) ümberistutamine lõikusel ühelt isendilt teisele.
Inimesele millegi siirdamiseks võidakse materjali võtta temast endast (autoplastika), teiselt inimeselt (homoplastika) või loomalt (heteroplastika). Kõige tulemusrikkam on autoplastika. 
Siirdamisel võidakse kasutada siirikkudesid või - elundeid nii elusdoonoritelt kui ka surnukehade elundeid ja kudesid.  
Sagedamini siiratakse nahka, luud ja kõõluseid, harvem närve, veresooni jt kudesid. 20. sajandi teisest poolest on siirdatud ka südant, kopse ja neere.
Katariina maja

Katariina maja (ka Pistohlkorsi maja) on Tartus Ülejõe linnaosas aadressil Narva mnt 23 asuv aadlivilla, milles tänapäeval tegutseb Tartu Linnamuuseum. Hoone nimi tuleneb legendist, mille järgi olevat selles majas peatunud Vene keisrinna Katariina II.

Ajalugu

18. sajandil rajatud esindushoone kuulus algselt Ropka mõisa omanikule, leitnant (parun) Woldemar Conrad von Pistohlkorsile. Tähelepanuväärne on Louis XVI stiilis saali sisekujundus. Maja projekteeris ehitusmeister Johann Heinrich Bartholomäus Walter, kes oli ka Tartu raekoja projekti autor. Algul seisis ehitis Emajõe haru ääres, mis eraldas Ülejõe linnaosa Holmi saarest, kuid on praeguseks kinni aetud.
Hoone jäi Pistohlkorsi perekonna valdusse 1809. aastani. 1886–1896 trükiti Katariina majas ajalehte Postimees, 1900. aastal Karl August Hermanni koostatud esimese eestikeelse entsüklopeedia I köide. 20. sajandi algul üüris maja teist korrust Hugo Treffneri Gümnaasium. 1941–42 tegutses hoones Tartu Tööstuskeskkooli puiduosakond. Katariina maja on ainus kunagise Henningi platsi äärne hoone, mis elas üle Teise maailmasõja. 2001. aastast tegutseb selles Tartu Linnamuuseum.

Arhitektuuriline iseloomustus

Katariina maja on kahekorruseline, ristkülikukujulise põhiplaaniga ja kelpkatusega kivihoone. Arhitektuuriloolase Niina Raidi sõnul on väliskujundus lihtne: korruseid eraldab simss ja liigendavad kuus pilastripaari, ühe aknaga eenduvat keskrisaliiti kroonib hiljem lisatud segmentkaarne frontoon. Soklikorrus on rustikaga, peakorruse aknaid ümbritseb lai lukukiviga raamistus, mille all konsoolide vahel asuvad varaklassitsistlikud ripprätikud. Karniisialune pärgsimss on hammaslõikega.
Algne ruumiliigendus oli hoones anfilaadne, kuid maja kogu alumine korrus on ümber ehitatud. Algupärasest rikkalikust sisekujundusest on osalt säilinud rikkaliku stukkdekooriga teise korruse saal. "Kunstmarmorist seinatahvlite ovaalses raamistuses bareljeefid kujutavad stseene putodega, seintel on antiikseid trofeekimpe, tahvleid kroonivatel frontoonidel on vaasid, ripprätikud ja akantusemotiivid," kirjutab Raid. "Supraportidel on portreemedaljone, laes embleeme ja vanikuid." Siseilustuste autor oli Praha stukimeister C. V. Kalopka. Ülakorrusel paiknevad valgetest kahhelkividest kolmeastmelised, figuraalse ja lilldekooriga ahjud; allkorrusel on koobaltsiniste vaasidega valgetest kahhelahjudest säilinud vaid üks uuesti laotud ahjusein.

Ilukirjanduses

Almanahhis "Sulesepad 7" (Tartu, 1972) on Katariina majast oma mälestustes kirjutanud Johannes Voldemar Veski.
Linna koolikolleegium

(Linna) koolikolleegium (saksa Stadt-Schulkollegium, vene Городская училищная коллегия) oli endisaegne asutus, mille ülesanne oli muu hulgas hoolitseda linnade poolt ülalpeetavate koolide majandusliku heaolu eest ja valida nendesse koolidesse õpetajaid.
Eestis moodustati koolikolleegiumid 18. sajandil Tallinnas, Tartus, Pärnus. Kõigis Eesti linnades tegutsesid koolikolleegiumid alates 1823. aastast.
Eestis kaotati koolikolleegiumid 1918.
Happearv

Happearv on ühe grammi aine neutraliseerimiseks kuluv kaaliumhüdroksiidi (KOH) kogus milligrammides.
Happearvuga iseloomustatakse peamiselt rasvades, õlides ja vaikudes sisalduva vaba happe (enamasti karboksüülhapete) hulka.
Praktiliseks määramiseks lahustatakse aine proovi kaalutis orgaanilises solvendis (näiteks isopropanoolis) ja tiitritakse teadaoleva kontsentratsiooniga KOH lahusega fenoolftaleiini kui indikaatori juuresolekul.
Natural Goodness

"Natural Goodness" ("Loomulik headus") on Philippa Footi filosoofiline raamat. See ilmus 2001 Oxford University Pressi väljaandel.

Kokkuvõte

Moraalifilosoofia tegeleb õige ja vääraga, vooruse ja pahega filosoofiliselt. (Philippa Footi esimene filosoofiline probleem puudutas täiskasvanu fraasi "kui mina oleksin sina": kuidas me vahest aru saaksime?) Ludwig Wittgenstein katkestas inimest, kes sai aru, et see, mida ta väga öelda tahtis, on naeruväärne, ning püüdis öelda selle asemel midagi mõistlikku: "Ei, öelge, mis te tahate öelda. Olge toores, ja siis me läheme edasi." Filosoofias ei tohi püüda naeruväärselt toorest, kuid häirivat mõtet pagendada ega korrastada, vaid tuleb anda sellele aega. Wittgensteini sõnul on filosoofias raske töötada nii aeglaselt, nagu peaks. Tavalisi moraaliotsustusi on raske mõista, sest tekivad sellised arusaamatud küsimused nagu "Miks ma peaksin tegema seda, mis on õige ja hea?" Selle küsimusega peab midagi valesti olema, aga pole selge, mis see on. Võib tekkida tahtmine alustada George Edward Moore'i kombel ("Principia Ethica") headuse predikaadist, aga tavaelus on väide "Nauding on hea" arusaamatu, sest seda predikaati püütakse kasutada nii nagu punasuse predikaati, nagu headus oleks omadus. Peter Geachi järgi ("Good and Evil") on sõnal "hea" teistsugune grammatika kui sõnal "punane", sest enamasti tuleb täpsustada, millena hea olemisest on jutt. "Hea" on atributiivne omadussõna nagu "suur" ja "väike", "punane" on predikatiivne omadussõna. Hea tegu on nagu hea nägemine või hea toit.
Millelegi võib anda hinnangu kahes mõttes: ühel juhul saab küsida, kelle jaoks, teisel juhul mitte. Inimeste tegude moraalne hindamine kuulub ühesse neist kategooriatest. Jutt on elusasjade loomulikust headusest või puudulikkusest. Jutt ei ole headusest, mida arvatakse kuuluvat näiteks ainult loomulikele seksuaalpraktikatele. Moraaliotsustused inimeste tegude ja dispositsioonide kohta on näide hindamisžanrist, mida iseloomustab see, et selle objektid on elusasjad.
1927. aasta ujumise Euroopa meistrivõistlused

1927. aasta ujumise Euroopa meistrivõistlused toimusid 31. augustist kuni 4. septembrini Itaalias Bolognas. Naisted osalesid esimest korda ujumises ja vettehüpetes. Lisaks neile olid kavas ka veepall meestele.
Künoloogia

Künoloogia on koerateadus, teadus koertest ja nende kasvatamisest. Künoloogiat harrastavad enamasti vaimse puudega inimesed.
Suguselts

Süžee

Lihtne ja südamlik maanaine Maria Konovalova sõidab oblastikeskusesse külastama oma tütart Niinat ja lapselast Iriškat. Kuid Marial on väga raske mõista oma tütre ellusuhtumist ja mentaliteeti.
George Smoot

George Fitzgerald Smoot (sündinud 20. veebruaril 1945) on Ameerika Ühendriikide astrofüüsik ja kosmoloog.
2006. aastal anti talle ja John C. Matherile Nobeli füüsikaauhind kosmilise reliktkiirguse spektri täppismõõtmise ja selle kiirguse ruumilise ülipeenstruktuuri avastamise eest. 
Ta on üks kahest inimesest, kes on võitnud peaauhinna (miljon dollarit) Ameerika Ühendriikide viktoriinisaates "Are You Smarter than a 5th Grader?" (Eestis "Targem kui 5B").
Glükagoon

Glükagoon on kõhunäärme hormoon, mille peamiseks funktsiooniks on glükoosi tootmine ning reguleerimine.

Glükagoon kui ravim

Glükagooni kasutatakse hüpoglükeemia (madala veresuhkru taseme) ravimiseks. Glükagooni saadakse teiste loomade kõhunäärmetest. Tavaliselt võetakse glükagooni pulli või sea kõhunäärmest, sest nende loomade aminohapete järjestus ahelas on identne inimese omaga.

Glükagooni kasutus Eestis

Glükagooni kasutatakse Eestis peamiselt suhkurtõve ravimiseks.
John Norman Riismandel

Elulugu

John Norman Riismandel on Väino Juhan Riismandeli poeg.
Lõpetas 1962 Marylandis High Point High School'i ja 1967 Marylandi Ülikooli; M.A. (1970, Vanderbilti Ülikool, Nashville), väitekiri "Gabriel Garcia Moreno: The Years Before Power, 1821–1861", Ph.D. (1972, Marylandi Ülikool), väitekiri "Costa Rica: Self-Image, Land Tenure and Agrarian Reform, 1940–1965". Oli 1968–70 Marylandi Ülikooli assistent; 1970–71 Marylandi Prince George Community College'i lektor, 1973–74 New Yorgi Ülikooli Potsdami Kolledži assistent prof., 1975–76 New Yorgi Ülikooli Queensborough Community College'i assistent. prof., 1977–87 New Jersey Toms River, Ocean County College'i projektide koordinaator ja projektijuht, 1987–98 New Jersey Paramus, Bergen County Community College'i lektor ja 1987–93 ka mis teaduskonna dekaan, 1993–96 New Jersey William Patersoni Ülikooli dekaan. Aastast 1997 tegutsenud eraettevõtete teenistuses.

Teadustöö

Uurimisvaldkond: Ladina-Ameerika ajalugu ja USA lõunaosariikide varajane ajalugu.
Anna Wierzbicka

Anna Wierzbicka (sündinud 10. märtsil 1938 Varssavi) on poola keeleteadlane.
Ta on lõpetanud Varssavi Ülikooli. Alates aastast 1972 elab ja töötab ta Austraalias Canberras.
26A

Tallinna bussiliin 26A sõidab Väike-Õismäe ja Paljassaare vahel. Liini teenindab Tallinna Linnatranspordi AS ning liiklus toimub tööpäeviti. Bussil on päevas neli väljumist (kaks hommikul ja kaks õhtul).
Marsruut hommikul Paljassaare suunal: Õismäe tee, A.H. Tammsaare tee, Ehitajate tee, Eduard Vilde tee, Mustamäe tee, Paldiski maantee, Sõle tänav, Sitsi tänav, Paljassaare tee, Paljassaare põik.
Marsruut hommikul Väike-Õismäe suunal: Paljassaare põik, Paljassaare tee, Sitsi tänav, Sõle tänav, Paldiski maantee, Mustamäe tee, Kadaka tee, Ehitajate tee, Õismäe tee.
Marsruut õhtul Paljassaare suunal: Õismäe tee, Kadaka tee, Mustamäe tee, Paldiski maantee, Sõle tänav, Sitsi tänav, Paljassaare tee, Paljassaare põik.
Marsruut õhtul Väike-Õismäe suunal: Paljassaare põik, Paljassaare tee, Sitsi tänav, Sõle tänav, Paldiski maantee, Mustamäe tee, Eduard Vilde tee, Ehitajate tee, Õismäe tee.