google/wiki40b huggingface dataset:
Franz Julius Ferdinand Meyen

Franz Julius Ferdinand Meyen (28. juuni 1804 Tilsit – 2. september 1840 Berliin) oli saksa botaanik. Botaaniline nimelühend on Meyen.

Elukäik

Meyen õppis algul Memelis apteekriks. Aastal 1821 suundus ta sealt Berliini. Aastail 1923–1826 õppis ta sealses ülikoolis. Lõpetamise järel töötas ta Berliinis, Kölnis, Bonnis ja Potsdamis sõjaväekirurgina. Aastal 1828 valiti ta Saksa Loodusuurijate Akadeemia Leopoldina liikmeks.
Meditsiini kõrvalt õppis Meyen ka botaanikat, keskendudes taimede histoloogiale. Alexander von Humboldti soovitusel purjetas ta aastail 1930–1932 ümber maailma, külastades Brasiiliat, Tšiilit, Boliiviat, Peruud, Polüneesiat ja Hiinat. Pärast naasmist keskendus ta kogutud materjali läbitöötamisele.
Reisi tulemusel andis Meyen välja kolmeköitelise raamatu "Grundriß der Pflanzengeographie" (Taimegeograafia põhialused). Teose esimeses köites käsitles ta kliima mõju taimestikule, teises köites pinnase mõju. Kolmandas osas tegi ta juttu taimede füsiognoomilistest tüüpidest ja kirjeldas taimestiku tsoone, teose lõpus käsitles ta veel kultuurtaimi.
Aastal 1834 sai Meyenist Berliini ülikooli erakorraline botaanikaprofessor. Pärast seda keskendus Meyen põhiliselt taimefüsioloogiale. Ta kirjeldas põhikudet, mõistis taimede kasvu kui rakkude jagunemise tagajärge ning sõnastas aastal 1830 teoses "Phytotomie" siis veel kinnituseta rakuteooria.

Tunnustused

Berlin-Lichtenbergi linnaosas kannab Meyeni nime üks tänav. Tema auks on nimetatud ka Meyenia perekond akantuseliste sugukonnas.
1-eurone münt

Kujundus

Münt koosneb kahest sulamist. Sisemine ring koosneb kolmest kihist: kupronikkel, nikkel ja kupronikkel ning välimine osa on nikkelpronksist. See annab mündile kaks värvi. Mündi läbimõõt on 23,25 mm, paksus 2,33 mm ja kaal 7,5 grammi. Mündi serv on vahelduvalt rihveldatud.

Ühine külg

Pealmise külje kujundas Belgia kunstnik Luc Luycx, kes võitis vastava üleeuroopalise konkursi. Sellel kujutatakse Euroopa kaarti, kus pole peal Islandi. Euroopa idapiir kulgeb mündil läbi Bosporuse väina, Ukraina ja Valgevene keskosa ning Skandinaavia põhjaosa. Kaarti läbivad mere kohalt 6 põhja-lõuna-suunalist joont, mis katkevad maa kohalt. Kõige läänepoolsem joon kulgeb umbes Oslo–Elba meridiaanil, kõige idapoolsem umbes Laadoga–İstanbuli joonel. Joonte mõlemas otsas on täht, kokku on tähti 12 ja need on sellised kui Euroopa Liidu lipul. Risti üle kaardi on idas suurelt sõna EURO ja läänes number 2. Küprose kõrval on disaineri initsiaalid LL.
Eurotsooni laienemise tõttu 2007–2009 Sloveenia, Küprose, Malta ja Slovakkiaga muudeti 2007 euromündi esikülje kujundust, lisades kaardile Küprose ja Malta. Küpros on rohkem läänes kui peaks ja Maltat on suurendatud, et see mündil näha oleks.
Lea Michele

Lea Michele Sarfati (sündinud 29. augustil 1986 New Yorgis Bronxis) on Ameerika Ühendriikide laulja ja näitleja.
Ta on tuntud eelkõige Rachel Berry osatäitjana Fox Broadcasting Company telesarjas "Glee".
Michele alustas näitleja- ja lauljakarjääri lapsena Broadway muusikalis "Hüljatud", kus ta mängis 1995–1996 noort Cosette'i. Sellele järgnesid osatäitmised muusikalides "Ragtime" (1998–1999), "Viiuldaja katusel" (Sphrintze, Chava, 2004–2005) ja "Kevadine ärkamine" (Wendla, 2006–2008).
Filminäitlejana debüteeris Lea Michele 2011. aasta filmis "Vana-aastaõhtu" ("New Year's Eve"), kus ta mängis Elise'i.
Ontario vapp

Ontario vapp (inglise keeles ametlikult The Arms of Her Majesty in Right of Ontario) on Kanada provintsi Ontario ametlik vapp. Vapi kasutuse lubas 1868. aastal kuninganna Victoria. Kiivriehis ja kilbihoidjad lisati Edward VII loaga 1909. aastal.
Vapil olev moto on ladina keeles Ut incepit Fidelis sic permanet.
Liigierisus (ökoloogia)

Liigierisus on looma- või taimekoosluse struktuuri (liigirohkust) iseloomustav näitaja .
Liigierisus on seda suurem, mida rohkem on koosluses liike ja mida ühtlasemalt nad on jaotunud.
Ökoloogias on kasutatud paljusid liigierisuse indekseid, nt Shannoni liigierisus.
Aasta muld

Aasta muld on muld, mida valitakse Eestis, et teadvustada laiemat avalikkust Eestis levinud muldade mitmekesisusest, mis seisneb nende väljanägemise, omaduste ja kasutussobivuse erinevustes. Aasta mulla valimise algatajaks on Eesti Mullateaduse Selts.
Leopold von Schroeder

Leopold Alexander von Schroeder (ka Schröder) (12. veebruar 1851 Tartu – 8. veebruar 1920 Viin) oli baltisaksa indoloog.
Eradotsent Tartu Ülikoolis 1877–1882, dotsent 1882–1894. Aastatel 1894–1899 oli ta professor Innsbrucki Ülikoolis ja 1899. aastast professor Viini Ülikoolis. 
Ta töötas üldkeeleteaduse alal, samuti õpetas sanskriti keelt. Ta tõlkis Bhagavadgita sanskriti keelest saksa keelde. Ta on kirjutanud ka uurimuse eestlaste pulmakommetest (1888), mida ta nimetab võrdlev-etoloogiliseks.
Tegutses Õpetatud Eesti Seltsis, oli Austria Teaduste Akadeemia liige (1900).
Tallinna Ülikooli Kirjastus

Tallinna Ülikooli Kirjastus (TLÜ Kirjastus, inglise keeles Tallinn University Press, ka TLU Press) on Tallinna Ülikooli allüksus, mille peamiseks eesmärgiks on akadeemilise ja intellektuaalse kirjanduse väljaandmine.
Kirjastusel on akadeemiline ja rahvusvaheline üldkolleegium (esimees Marek Tamm), mis suunab kirjastamispoliitikat ja toimib sarja Gigantum Humeris kolleegiumina. Igal sarjal on oma valdkondlik toimetuskolleegium.
Kõik TLÜ Kirjastuse sarjades avaldatavad tekstid kuuluvad eelretsenseerimisele, välja arvatud esiletõstmisega kaitstud dissertatsioonid. Kirjastuse sarjades avaldatakse ainult eelretsenseerimisprotseduuri edukalt läbinud tekste.
Aastatel 2009–2014 oli kirjastuse peatoimetaja Heli Allik, 2014. aastast Rebekka Lotman.

Kirjastuse sarjad

Kirjastuse toodang jaguneb kolme sarja vahel, mille kujundus on ühtne.
Acta Universitatis Tallinnensis koosneb seitsmest alasarjast ning need kannavad vastavalt lisanime Humaniora, Socialia, Educatio, Vita Salubris, Realia et Naturalia ja Artes. Lisaks on võõrkeelsetele tekstidele orienteeritud sari Quaesitum Compertumque.
Gigantum Humeris hõlmab mitmesuguste terviktekstide tõlkeid, samuti tõlkeantoloogiaid eri valdkondade võtmelistest teadustekstidest (rõhuga 20. ja 21. sajandil).
Bibliotheca sarjas avaldatakse eelkõige vanemaid terviktekste, sealhulgas ilukirjanduse väärttekstide kommenteeritud tõlkeid. Bibliotheca alasarjade hulk ei ole piiratud valdkondadega, siiani on ilmunud Bibliotheca Antiqua, Bibliotheca Artis Poeticae, Bibliotheca Asiatica, Bibliotheca Controversarium, Bibliotheca Lotmaniana ja Bibliotheca Mediaevalis sarja raamatuid.
Lillemuru

Lillemuru on palju rohundite liike sisaldav muru.
Lillemuru on looduslikku niitu meenutav rohttaimekooslus. Erinevalt murudest, milles valdavad kõrrelised ning on vähe taimeliike, on lillemurudes palju ning mitmevärviliselt õitsvaid erinevatesse sugukondadesse kuuluvaid liike.
Lillemurud võivad olla madalad (tallatavad) ning poolkõrged või kõrged (vähe- või mittetallatavad).

Lillemuru hooldus

Lillemuru hooldus seisneb harvas, mõnel korral suve jooksul, niitmises. Väetamist ja kastmist lillemuru ei vaja. Liialt toitainerikas muld põhjustab murukoosluse liigirikkuse vähenemist.
Ülle Madise

Ülle Madise (aastani 2000 Ülle Anton; sündinud 11. detsembril 1974 Tartus) on eesti jurist, alates 31. märtsist 2015 Eesti õiguskantsler.
Ülle Madise on ka Tartu Ülikooli riigiõiguse professor.

Haridus

Ülle Madise lõpetas 1993 kuldmedaliga Tartu 15. Keskkooli ning 1998. aastal cum laude Tartu Ülikooli õigusteaduskonna. Ta kaitses Tartu Ülikoolis 2001. aastal magistrikraadi õigusteaduse alal (cum laude). Tema magistritöö teemaks oli "Kohaliku omavalitsuse garantii Eesti Vabariigi 1992. aasta põhiseaduses". 2007. aastal kaitses ta Tallinna Tehnikaülikooli avaliku halduse instituudis doktoriväitekirja teemal "Elections, Political Parties, and Legislative Performance in Estonia: Institutional Choices from the Return to Independence to the Rise of E-democracy" (juhendaja Wolfgang Drechsler).
Zubiaur

Zubiaur (ka Zubianu) on asula Hispaanias Biskaia provintsis Orozko vallas. 
Nimi tähendab baski keeles 'silla eesosa'.
Ammende villa

Ajalugu

Ammende Villa ehitus algas 1904. aastal. Hooneala ümbritses rikkalik haljastus ja aed. Ehitust korraldas kohalik kaupmees Hermann Leopold Ammende Peterburis asuva arhitektuuribüroo Mieritz & Gerassimov kaudu eesmärgiks korraldada seal oma tütre pulmapidu. Pärast valmimist on hoones olnud nii klubi kui ka kasiino, ning Nõukogude Liidu perioodil ka sanatoorium. 1999. aastal restaureerisid hoone kaks Eesti ärimeest ja seal avati hotell. Hoones on avarad saalid, salongid ja toad vanaaegse sisustusega. Hotelli lähedal on rand ja Pärnu vanalinn.
Microsoft TechNet

Microsoft TechNet on veebilehekülg, mida omab Microsoft, lehekülg on informatsiooni, uudiste ja ürituste allikas infotehnoloogia eriala ekspertidele.
Paavo Matsin

Paavo Matsin (sündinud 4. aprillil 1970) on eesti õppejõud, kirjanduskriitik ja kirjanik. Matsin on "Sirbi" kriitikapreemia laureaat.
Ta on õppinud Tallinna Pedagoogikaülikoolis, Eesti Humanitaarinstituudis ja EELK Usuteaduse Instituudis.
Ta õpetab EBS Gümnaasiumis kunsti ja filosoofiat.
Matsin on Eesti Kirjanike Liidu ja Eesti Gustav Meyrinki Seltsi liige.
Esikromaani "Sinine kaardivägi" avaldas ta varjunime Pāvs Matsins all 2013. aastal.
2015. aastal ilmus tal varjunime Paša Matšinov all romaan "Gogoli disko", mis pälvis Kultuurkapitali ilukirjandusliku proosa preemia ja Euroopa Liidu kirjandusauhinna.
2017. aastal andis ta Kreutzmatsini varjunime all välja romaani "Must päike".
Etaanhape

Etaanhape ehk äädikhape on värvuseta, spetsiifilise lõhnaga hügroskoopne vedelik. Etaanhape on tuntuim karboksüülhape. Etaanhape on efektiivne nii lahustina kui ka lahustatava ainena. Etaanhapet nimetatakse ka atsetaathappeks ja metaankarboksüülhappeks. Kontsentreeritud etaanhapet nimetatakse jää-äädikhappeks.
      
Äädikhappe molekuli tähistatakse tihti lühendatult AcOH, milles Ac märgib atsetüülrühma.  Äädikhape on toidulisaaine E260. Äädikhappe molekuli deprotoneerumisel lahuses moodustuvat aniooni CH₃COO⁻ nimetatakse atsetaat ehk atsetaatioon.

Tootmine

Etaanhapet leidub nii toiduainetes kui ka organismide kudedes ning eritistes. Etaanhape tekib puidu kuumutamisel hapniku juurdepääsuta ja alkoholi kääritamisel. Tööstuslikult on võimalik äädikhapet saada butaani oksüdatsioonil ja etanaali katalüütilisel oksüdatsioonil.

Kasutusalad

Äädikhapet kasutatakse toiduainete säilitamiseks, maitsestamiseks ja marineerimiseks. Etaanhapet kasutatakse ka ravimite, lakkide ning atsetooni valmistamiseks. Etaanhappe estrid on kasutusel kondiitritööstuses ja parfümeerias. Etaanhappe sooli kasutatakse umbrohutõrjes, meditsiinis ja tekstiilitööstuses.

Ohtlikkus

Etaanhape on tuleohtlik ja põhjustab tugevat söövitust. Kõrgetel temperatuuridel võivad tekkida plahvatusohtlikud aurusegud. Aine on ärritava toimega ja võib tekitada raskesti paranevaid haavu ning absorbeeruda organismi. Nahale sattudes võib põhjustada haavu, ville ja hüperkeratoosi. Aurude sissehingamisel kahjustab hingamisteid ning võib tekitada pöördumatuid kahjustusi. Etaanhape on ohtlik ka veeorganismidele.

Esmaabimeetmed

Sissehingamisel tuleb kannatanu viia värske õhu kätte ning panna pooleldi istuvasse asendisse. Kahjustused ei pruugi kohe ilmneda. 
Allaneelamisel ei soovitata oksendamist esile kutsuda, vaid loputada suud ning juua rohkelt vett. 
Nahale sattumisel tuleb nahka loputada veega ning eemaldada saastunud riided. 
Silma sattumisel on vaja kohe loputada silmi rohke veega 15 minuti vältel. Kontaktläätsed tuleb võimalusel eemalda.  
Kõikidel eespool nimetatud juhtudel tuleb kohe arsti poole pöörduda.

Püsivus ja reaktsioonivõime

Normaalrõhul ja -temperatuuril on etaanhape stabiilses olekus. Aine reageerib enamiku metallidega, karbonaatidega, hüdroksiididega, oksiididega ja fosfaatidega. Etaanhapet ei tohi kuumutada ja see ei sobi lämmastikhappega, alkoholidega, oksüdeerijatega, ammooniumnitraadiga ega peroksiididega.

Keemilised omadused

Äädikhappe happe dissotsiatsioonikonstant Kₐ (tuntud ka kui happelisuse konstant) on 1.75 × 10⁻⁵.
Virve Peegel

Elulugu

Virve Peegel on talupidaja tütar.
Ta lõpetas aastal 1950 Tartu 2. Keskkooli, õppis 1950–1951 Leningradis P. F. Lesgafti Kehakultuuriinstituudis, lõpetas 1954 Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna, õppis 1956–1960 ka TÜ majandusteaduskonnas, pedagoogikakandidaat (1976, TÜ), väitekiri "Endogeensete rütmide mõjust ja kasutamise võimalustest treeningutel ja võistlustel". Oli 1950–1951 Alatskivi keskkooli ja 1954–1959 Elva keskkooli õpetaja, 1959–1966 Eesti NSV Vabariikliku Õpetajate Täiendusinstituudi (VÕT-i) kehalise kasvatuse metoodik, 1966–1979 Tallinna Polütehnilise Instituudi kehalise kasvatuse kateedri assistent ja vanemõpetaja, 1980–1988 dotsent, aastast 1988 pensionil, olles (vaheaegadega) tööl TTÜ töökaitse kateedris ja töögrupi "Terve Eesti laps" tervisekasvatuse õpetaja. Aastast 1997 Järve haigla taastusraviinstruktor. Koostanud õppe- ja metoodikavahendeid, kehalise kasvatuse programme.

Teadustöö

Uurinud kehalise kasvatuse metoodika probleeme ning endogeensete rütmide mõju treeningutele ja võistlustele. Osalenud arvukatel üleliidulistel ja Eesti teaduskonverentsidel. Olnud aktiivselt tegev ühingu Teadus lektori ja metoodikuna, ka spordipropaganda sektsiooni sekretär.
Eesti suursaatkond Ottawas

Eesti suursaatkond Ottawas on Kanadas Ottawas asuv Eesti suursaatkond. Suursaatkond asub aadressil 260 Dalhousie Street.
Kastna tammed

Kastna tammed on kolm kaitsealust tammepuud Pärnu maakonnas Pärnu linnas Kastna külas. Tammedest suurim on Pärnu maakonna jämedaim puu. Puud võeti kaitse alla 1938.
Suurima puu ümbermõõt on 635 cm (mõõdetuna 1,3 m kõrguselt) ja kõrgus 15 m.
Ain Mäesalu

Ain Mäesalu (sündinud 23. veebruaril 1955 Pärnumaal Emmu-Arukülas Mäe-Jüri talus) on Eesti arheoloog ja Tartu Ülikooli õppejõud. On avaldanud mitmeid Euroopa keskaja relvastust puudutavaid teoseid, sealhulgas välja töötanud ammunoolte tüpoloogia, mis on leidnud tunnustamist üle Euroopa.
Rudolf Karelson

Rudolf Karelson (6. august 1929 Uulu vald – 25. september 2006) oli eesti keeleteadlane.
Ta lõpetas aastal 1954 Tartu Riikliku Ülikooli eesti filoloogina.
Aastast 1961 töötas ta Eesti Keele Instituudi leksikoloogia sektoris.
Ta on uurinud nt eesti kirjakeele sõnavara.
Ta on olnud "Eesti kirjakeele seletussõnaraamatu" toimetajaid.
Aastal 1993 pälvis ta F. J. Wiedemanni keeleauhinna.
Tuberiku vaher

Tuberiku vaher on kaitsealune vaher Rapla maakonnas Kehtna vallas Pae külas endise Rehe talu alal. Puu võeti kaitse alla 1961.
Inimsusevastaste Kuritegude Uurimise Eesti Rahvusvaheline Komisjon

Kriitika

Eesti ajaloolased Herbert Lindmäe ja Peep Varju on Inimsusevastaste Kuritegude Uurimise Eesti Rahvusvahelise Komisjoni töö tulemusi teravalt kritiseerinud: hukka saab mõista vaid neid kuritegusid, mis on vaieldamatult tõendatud; igasugused oletused, arvamused ja komisjoni uskumised, millel ei ole tõenduslikku katet, on lubamatud; tegemist ei ole tõsiselt võetava uurimusega, vaid pigem ebateadusliku propagandistliku tekstiga, mis on eesti rahvast halvustav, tendentslik ning tõele mittevastav. 
Komisjon on eiranud oma töös Eesti Vabariigi õigussüsteemi. Komisjoni järeldused on vastuolus Riigikogu 18. juuni 2002 otsusega okupatsioonirežiimi kuritegudest, Riigikohtu lahenditega vabadusvõitlejate õigeksmõistmisel ja Riigikogu komisjoni aruandega. Kaitsepolitsei keeldumist 2002. aastal kriminaalmenetluse algatamisest Eesti kodanike suhtes ei võtnud komisjon üldse arvesse. Komisjon ei ole arvestanud Eesti rahva ühismäluga ega ole pidanud vajalikuks kasutada veel elavaid tunnistajaid. Tööd on tehtud isoleerituna Eesti ühiskonnast. Komisjon on kasutanud ja uskunud KGB dokumentides levitatud valesid, kuid ignoreerinud teisi uurimistulemusi, mis ei läinud kokku nende hinnangutega.
Konglomeraat (geoloogia)

Konglomeraat on ümardunud kividest ning neid liitvast tsemendist koosnev settekivim.
Kivid, millest konglomeraat valdavalt koosneb, kuuluvad suuruselt peamiselt kruusa ja veeriste hulka. Suuremate kivide vahelised tühemikud on täitunud peenema materjaliga nagu liiv, aleuriit ja savi, mille liidab üheks kivimiks kaltsiidist, raudoksiididest, ränidioksiidist vms koosnev tsement.  
Konglomeraat on jämedateraliste setete kivistumise saadus. Sellised setted võisid moodustuda näiteks mererannas või kiirevooluliste jõgede sängides.
Konglomeraat erineb bretšast selle poolest, et viimane koosneb nurgelistest kividest ja neid liitvast tsemendist. Konglomeraadisarnane kivim on ka aglomeraat, mis koosneb püroklastilistest osakestest.
Spalchhaber

Spalchhaber (ka Spalhaber) oli Rostockist pärit Liivimaa aadlisuguvõsa.

Ajalugu

Suguvõsa kohta on teateid XVI sajandi keskpaigast, mil mainitakse Rostock bürgerit ja kaupmeest Daniel Spalckhaverit (suri pärast 1559). Tema järeltulijad olid Rügenil vaimulikud. Liivimaale saabus suguvõsa XVII sajandil. Räni pandivaldaja Johann Daniel Spalchhaber (suri 1748) tõsteti 1744. aastal Püha Rooma keisririigi aadlikuks. 1750. aastal võeti suguvõsa Liivimaa rüütelkonna matriklisse.
Mare Teearu

Mare Teearu (sündinud 26. jaanuaril 1942 Viljandis) on eesti viiuldaja ja muusikapedagoog.
Ta õppis viiulimängu Viljandi Lastemuusikakoolis (õpetaja Augustin Pung) ja Tallinna Muusikakoolis (õpetaja Harald Aasa). 1965. aastal lõpetas ta Tallinna Riikliku Konservatooriumi viiuli eriala Vladimir Alumäe klassi. Täiendas end Moskvas aspirantuuris professor Galina Barinova juures.
Aastatel 1964–1999 esines ansamblis koos pianist Helju Taukiga.
Ta on Tallinna Muusikakeskkooli keelpilliosakonna viiuliõpetaja. 2004. aastast on ta Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia keelpilliosakonna professor.

Isiklikku

Tema poeg on tšellist Raul Seppel.
Tütar Maarja Seppel
Praomys

Levila

Praomys'e levila asub peamiselt Aafrikas.
Eeva Masso

Eeva Masso (sündinud 7. juulil 1975) on eesti sisearhitekt.
Ta lõpetas Eesti Kunstiakadeemia sisearhitektuuri erialal 1998. aastal.
Masso on loonud sisekujundused Tartu Ülikooli Physicumile, Noblessneri kvartali elamutele, Rahva Raamatu poele Mustika keskuses, Eleringi peahoonele, Pärnu Jahtklubile jpm.
2015. aastal nomineeriti Eesti arhitektuuri aastapreemiale parima ühiskondliku hoone interjööri kategoorias Tallinna Tondiraba jäähall, mille sisekujunduse lõid Kadri Tamme, Liis Mägi ja Eeva Masso.
2017. aastast on ta Eesti Sisearhitektide Liidu juhatuse liige.
Priikooli õigus

Priikooli õigus kuni kõrgema kooli lõpetamiseni oli Eesti esimese vabariigi ajal antud hüve  Vabadussõjast osavõtnud kooliõpilastele (õppursõduritele).
 Ajutise Valitsuse poolt võeti 22. aprillil 1919 vastu määrus kooliõpilastele-sõduritele hariduse andmise kohta riigi kulul. Selle järgi pidid kõik kooliõpilased, kes Vabadussõjast väeliinil osa olid võtnud, saama riigi kulul riigi või kohaliku omavalitsuse õppeasutuses tasuta hariduse kuni kõrgema kooli lõpetamiseni.
Priikooli saamise õigusi täpsustati 29. juunil 1921 Vabariigi Valitsuse poolt väljaantud seadusega, milles piirati tasuta hariduse saamist vaid ühes alg- ja keskkoolis ning selle lõpetamise järel vaid ühes kõrgkooli või ülikooli teaduskonnas õppimisega. Samuti võis tasuta hariduse andmisest loobuda õpilase edasijõudmatuse korral. Haridusministeeriumi loal võis vastava avaliku kooli puudusel või mõnel muul mõjuval põhjusel saada tasuta hariduse ka mõnes erakoolis.
Mõnnuste Kolmainu Jumala Ilmumise kogudus

Mõnnuste Jumalailmumise õigeusu kogudus oli tegev Saaremaal Kärla kihelkonnas Mõnnustes aastatel 1846-1950.

Ajalugu

Esimesed saarlased salviti Saaremaal õigeusku 1846. aastal Mõnnuste mõisa üürihoones. Usuvahetusliikumise kõrgperioodil suunati Riia ja Miitavi vikaarpiiskopkonna poolt Saaremaale Pihkva Vaimuliku Seminari 1836. aastal lõpetanud Peeter/Pjotr Koljukovski. Ta pühitseti preestriametisse Pihkva piiskopkonna Riia vikaarpiiskopi Platon I poolt Tornimäe Jumalaema Kaitsmise kirikus vkj 18. mail 1847. aastal. Samal aastal salviti õigeusku ainuüksi Lümandas ja Mõnnustes ligi 1000 inimest. Mõnnuste Jumalailmumise kogudus  avati 14. juunil 1851. aastal. Esimene jumalateenistus peeti Mõnnuste Jumala Ilmumise kirikus 6. detsembril 1857.
Mõnnuste Kolmainu Jumalailmumise kogudus oli Eesti piiskopkonnas esimene, mis likvideeriti kunstlikult  7. juunil 1950 põhjendusega, et kogudus on liiga väike. Kiriku lammutamise ja koguduse likvideerimise peapõhjus oli aga pühakojast 30 m kaugusel paikneva sõjaväelennuvälja "Kagul" põhistardirada. Mõnnuste kiriku 20 meetri kõrgune kellatorn segas lennuliiklust. Usuasjade volinik Aleksander Tarassov andis üle koguduse sulgemisotsuse Eesti ja Tallinna piiskopile Romanile 14. juulil 1950. Mõnnuste koguduse vara toimetati piiskopi käsul Pihkva piiskopkonda. Koguduseliikmete palvel jätkati siiski jumalateenistustega ka pärast koguduse ametlikku sulgemist 1953. aastal  köster Aleksander Alliku kodus kuni tema surmani 1956. aastal. Seejärel koguduse tegevus soikus ja järelejäänud liikmed siirdusid Kuressaare Püha Nikolai kogudusse.

Mõnnuste õigeusu kirik

Kivikiriku ehitamist alustati 1866. aasta suvel ehitusettevõtja ja Kuressaare kaupmehe Ivan Konstantinovi poolt. Paekivist seintega kahe torniga kirik valmis 1868. aastal ja pühitseti Kolmainu Jumala Ilmumise auks sama aasta 6. jaanuaril. 1870. aastal kinkis koguduse liige Ivan Tšetverkin kirikule uue kujuseina. Vana kujusein anti üle 1873. aastal avatud Tiirimetsa Kristuse Sündimise kirikule. 1940. aastal lammutati kiriku kellatorni kiiver, mis segas pühakoja vahetus läheduses asuvalt lennuväljalt sõjalennukite õhkutõusmist ja maandumist. 1950. aastal võõrandati kirikuhoone lennuvälja personalile kasiinohooneks. Mõnnuste Jumala Ilmumise kirik on tänapäeval varemeis, EAÕK alustas 2016. aastal kiriku ümbruses hooldustöid.

Koolid

Vene keiser kinnitas usuvahetusliikumise algjärgus 25. aprillil 1845. aastal instruktsiooni, mis nägi ette õigeusu kirikute juurde kihelkonnakoolide loomist. Mõnnuste õigeusu koguduse juures tegutsesid kuni 1918. aastani järgmised koolid: kihelkonnakool (1851), Kaarmise (1847), Suuremõisa (1848), Sõmera (1876), Kärla (1847), Mullutu (1849–1859), Koimla, Sauvere (1895) ja Kaarma (1905) abikoolid.

Kalmistud

Mõnnuste õigeusu koguduse kalmistu rajati 1852. aastal ja on tänaseni kasutusel ning asub Lääne-Saare vallas Mõnnuste külas. Kärla luterlikule kalmistule on aja jooksul maetud ka õigeusklikke.
Ameerika Ühendriikide Veteranideministeerium

Veteranideministeerium (inglise keeles  Department of Veterans Affairs)  on USA ministeerium, mis tegeleb sõjaveteranide sotsiaal- ja rehabilitatsiooni küsimustega. Samuti abistab ministeerium spetsiaalsete laenuprogrammidega veterane uute firmade alustamisel ja üldjuhul ka tasuta ümberkoolitusega, juhul kui nad asuvad tööle  avalikku sektorisse. Erasektorisse mineku puhul annab ministeerium sooduslaene.
Praegune minister on Eric K. Shinseki.
Keskkonnapoliitika vahend

Keskkonnapoliitika vahend on keskkonnapoliitika rakendamiseks kasutatav abinõu või tegevus.
Taser

Taser on Taser Internationali poolt toodetav elektrišokirelv.
Taser on akronüüm sõnaühendist Thomas A. Swift's Electronic Rifle (Thomas A. Swifti elektrooniline püss), kus 'A' on lisatud hääldamise lihtsustamiseks.
Relva laskekaugus on 4,5–10 meetrit. Taserile väljastati patent USAs 1974. aastal.
Eesti meeste 48. meistrivõistlused rahvusvahelises kabes (2003)

Eesti meeste 48. meistrivõistlused rahvusvahelises kabes (2003) toimusid 31. jaanuarist kuni 10. veebruarini 2003.
Kiirjas ruse

Kiirjas ruse (Bidens radiata) on korvõieliste sugukonda kuuluv taimeliik.
Ta on Eestis arvatud II kaitsekategooriasse (seisuga 2012).