Soul Militia

Bändi ajalugu

Soul Militia (kuni 2002. aastani 2XL) on Eesti bänd, mis saavutas suurema tuntuse, kui osaleti 2001. aasta Eurovisioonil Dave Bentoni ja Tanel Padari taustalauljatena. Bänd koosneb Lauri Pihlapist ("Lowry"), Sergei Morgunist ("Semy") ja Kaido Põldmast ("Craig"). Neljas liige Indrek Soom ("Ince"), lahkus bändist 2004. 2XL-i asutasid Morgun ja Soom 1997. aastal.

1997–2002: 2XL, Eurovisioon 2001, Downtown Records

Kaks meest, Semy Morgun ja Indrek Soom lõid 1997. aastal duo 2XL (nimi tuli sellest, et noored mehed armastasid käia suurte ja laiade riietega.). Semy ja Indrek olid selleks ajaks kogemustega tantsijad, kelle põhilisteks stiilideks street dance, hiphop ja breik. Kuid lisaks tantsule (aastate jooksul oldi erinevates hiphopitantsutruppides) oli meestel soov end muusikaliselt proovile panna. Kirjutati esimesed lood ja alustati tööd lavashow kallal (millele Soul Militia paneb rõhku tänase päevani). Esimesed teosed olid tugevate funky/hiphopi mõjutustega (näiteks 1990. aastate menugrupilt C&C Music Factory). Meeste suurimateks toetajateks ja suunajateks oli Eesti 1990-ndate teise poole üks populaarsemaid ansambleid Noisy Nation. Selle bändi liider, Arthur Abdull oli ise hiljem ka lühikest aega 2XL-i ridades. Noisy Nationis laulis ja tantsis ka Sergei vanem vend Tony.
2XL kirjutatas lugusid eesti ja inglise keeles, tehti koostööd mõningate tuntud eesti produtsentidega (näiteks Glen Pilvre), treeniti oma lavalist liikumist. Ent 2000. aasta kevadeks, pärast mõneaastast konarlikku teed eesti muusikaäris (mingil määral ka väljaspool), oli Sergeil ja Indrekul selge, et miski ei sobi. Kuna ka bändi maitse ja stiil olid muutunud järjest enam r&b-likumaks ning duona oli poiste vokaalne eneseväljendus pisut piiratud, otsustati ansamblisse leida kolmas liige. Sõprade kaudu jõuti Kaido Põldmani.
Kaido Põldma, oli väikesest peale kooris laulnud ja kooriga välismaal käinud Pakkumine ühineda 2XL-iga tuli Kaidole positiivse üllatusena, sest mees oli r&b ja hiphopi fänn. Algul asjasse siiski pisut skeptiliselt suhtunud (eelkõige bändi koreograafilise poole pärast, sest Kaidol puudus varasem tantsukogemus) Põldma „räägiti ära“ ning Kaido Põldma otsustas 2XL-iga liituda. Pärast Kaido liitumist kirjutati uued lood, salvestati hulgaliselt demosid, anti kontserte. Mehed otsustasid, et vokaalne koosseis polnud endiselt veel täielik. Grupp hakkas otsima neljandat liiget. Neljandaks liikmeks sai tollal 18-aastane Lauri, kes oli 2XL-ile silma jäänud konkursilt „Kaks takti ette“.
Lauri Pihlap tegutses samuti vaikselt eesti muusikas – eksperimenteeris, salvestas lugusid ja tegi kaasa mitmesugustes projektides. Olles kuulnud teda laulmas ning saanud aimu ka tema muusikalistest mõjutajatest (Michael Jackson, Boyz II Men, Usher), oli Semyl, Indrekul ja Kaidol selge, et Lauri sobib bändi. Lauri onutütar ja Kaido olid head sõbrad ja endised koolikaaslased. Tema kaudu Laurile pakkumine tehtigi ning kuna mees oli 2XL-i tegemistega kursis ja projekt talle meeldis, võttis ta pakkumise vastu.
Nelja bändi liikme omavaheline klapp oli suurepärane. Möödus kaks aastat, millal anti kontserte (Eestis, Lätis, Soomes ja Taanis). 2001. aastal osaleti koos Dave Bentoni ja Tanel Padariga 2001. aasta Eurovisioonil Kopenhaagenis. Mehed võtsid pakkumise osaleda Eurovisioonil vastu tänu tiimi lubadusele, et „saab pulli“. 2002. aasta kevadeks oli kvartetil kogunenud piisavalt materjali, et kokku panna oma esimene album. Plaadi andis välja plaadifirma Downtown Records. Downtowni meeskonnaga tekkinud sõprussuhe (ja ka ärisuhe) võimaldas neil esmakordselt korralikus stuudios tööd alustada.

2002–2004: Soul Militia, "On the Rise", Indrek lahkub bändist

2002. aasta septembris otsustasid Semy, Kaido, Indrek ja Lauri jätta 2XL-i eksperimenteerimisperioodi seljataha ning alustada puhtalt lehelt. Kindel muusikaline suund oli leitud ja töötati esikalbumi kallal. Kui siiani oli bänd pidanud hakkama saama mänedžeri, stuudio, produtsentide ja plaadifirmata, siis nüüdseks olid need leitud. Sümboliseerimaks hingestatust, millega kutid oma lugusid kirjutasid, produtseerisid ja esitasid, ning erinevaid katsumusi, mida esikplaadini jõudmiseks oli tulnud läbi teha, võeti bändi uueks nimeks Soul Militia (inglise keeles 'hingearmee'). 2002. aasta novembris kandis pooleaastane stuudiotöö vilja ning ilmus Soul Militia esimene album „On The Rise“.
Albumi promomiseks tuuritati Eestis 2003. aasta sügiseni. 2003. aasta mais andis Soul Militia välja oma kolmanda singli, milleks oli remix versioon albumilt „On The Rise“ pärinevast loost „Freak In Me“ (mai 2003). Loole valmis ka video, mida loetakse üheks aegade kallimaks eesti muusikavideoks ning mis sai 2004. aasta Kuldse Plaadi auhinnagalal 2003. aasta parima muusikavideo auhinna. Novembris 2003 anti välja uus singel „Hey Mami“.
2004 aasta möödus meestel peamiselt stuudios tööd tehes. Anti kontserte ja 2004. aasta augustis avaldati viies singel „Say It“. 2004. aasta sügisel teatas bändi vanim ja asutajaliige Indrek, et teeb muusikaäriga lõpparve ja lahkub Soul Militiast. Põhjenduseks tõi Indrek muutused isiklikus elus ja töös ning fakti, et ta on lihtsalt muusikaärist väsinud ja tüdinud. Lauri, Kaido ja Semy otsustasid jätkata triona.

2004–2005: "Silence Before the Storm", Lenny Kravitzi "Electric Church Tour"

2004. aasta novembris andis Soul Militia välja oma teise albumi – „Silence Before The Storm“. Plaadil oli ka Soul Militia esimene eestikeelne eksperiment „Tõmbab käima“, peolugu, milles lõi kaasa Chalice.
2005. aasta suvel oli ansambel USA muusiku, Lenny Kravitzi soojendusesinejaks, tema „Electric Church“ maailmaturnee raames toimunud kontserdil Tallinnas A. Le Coq Arenal. Bänd harjutas esinemiseks kaua. Soul Militia live-bändi värvati Reigo Ahven (trummid), Erki Pärnoja (kitarr), Marti Tärn (bass), Raun Juurikas (klahvpillid) ja taustalauljad Bert Pringi, Maiken, Susan Lilleväli, Sandra Ashilevi. A. Le Coq Arenal toimunud esinemine sai positiivset vastukaja (sh Kravitzi taustalauljatelt).

2005–2007: "Tule kui leebe tuul", "My Face", "Eurolaul 2007"

Pärast A. Le Coq Arena esinemist jätkas Soul Militia kontserte ning 2006. aasta märtsis (Lauri 24. sünnipäeval) avaldas ansambel singli „Tule kui leebe tuul“. Henry Laksi kirjutatud 1980ndate hiti uusversioon ilmus kogumikplaadil „Uues kuues“, kus Eesti popmuusikud tõlgendasid vanu hitte omas võtmes.
Soul Militiat kritiseeriti, sest lõviosa nende repertuaarist oli ingliskeelne, ette heideti liigseid mõjutusi (nii muusikalisi kui ka imagoloogilisi) USA urban-muusikast, kritiseeriti lauluoskust jne.
2006. aasta sügisel otsustati uuesti pääseda "Eurolaulu" konkursile. 2004. aasta finaalist jäeti bänd napilt välja. Kaido, Semy ja Lauri olid valmis publikut pisut šokeerima. Stuudios kirjutati lugu „My Face“, mis pääses „Eurolaul 2007“ 10 finalisti hulka. Palju kära tekitasid aga uue pala sõnad. Tegemist oli suhteliselt otsekohese looga ning konkursi peaprodutsent palus ansamblil sõnu pisut „kohendada“. Saavutati kompromiss, teksti pisut muudeti, kuid loo mõte jäi samaks. Lugu „My Place“ saavutas võistlusel 5. koha.

2007–2011: Soul Militia puhkab viis aastat, individuaalsed projektid, Lowry soolokarjäär – "Split Personality"

„Eurolalul 2007“ jäi laiema avalikkuse jaoks Soul Militia viimaseks ülesastumiseks. Mehed võtsid aja maha ning igaüks keskendus oma projektidele ja erinevatele väljakutsetele. Semy pühendas end „Semiir Dance Company“ ülestöötamisele ja produtseeris muusikat erinevatele artistidele (Rolf Roosalu, Def Räädu, Lowry). Kaido kirjutas ja produtseeris muusikat teistele artistidele (Snipe, 372, Lowry). Lauri alustas soolokarjääri, andes 2007. aasta talvel välja debüütalbumi „Split Personality“. Lauri on aastatel 2007–2012 välja andnud 11 singlit ja 4 muusikavideot.

2011– ...: "The Future Is Now", "Eesti Laul 2012", uus muusikaline materjal

2011. aasta detsembris, pärast viieaastast pausi, said kolma Soul Militia liiget taas stuudioseinte vahel kokku, et salvestada uut materjali. Mehed olid uue muusika loomisest rääkinud juba pikka aega, kuid tihedate ajakavade tõttu oli ettevõtmine aina edasi lükkunud.
Bändi uue singli, „The Future Is Now“ kirjutas Lauri. Pala valiti 2011. aasta detsembris „Eesti Laul 2012“ 20 poolfinalisti hulka.

Autasud

2004. ja 2005. aasta Kuldse Plaadi auhinnagalal sai loo "Freak In Me" video aasta parima muusikavideo autasu.