google/wiki40b huggingface dataset:
Liis Vares

Liis Vares (sündinud 26. novembril 1986 Rakveres) on eesti tantsukunstnik ja koreograaf. 
Ta on lõpetanud Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia etenduskunstide osakonna tantsukunsti eriala ja lisaks täiendanud oma teadmisi Lissabonis, Viinis ja Hiinas. Oma õpetajatöös peab ta oluliseks improvisatsioonilist ning individuaalset lähenemist, keha ja tantsu mõiste avardamist ning võimalikku ümberhindamist ajas. Ta tegeleb ka tantsu õpetamisega erivajadustega inimestele ning alates 2014. aastast on ta sertifitseeritud DanceAbility õpetaja.
Rekvisiit

Ajalugu

Vanimad teadaolevad rekvisiidid olid stiliseeritud käeshoitavad maskid vanakreeka teatris.
Renessansiajastu Euroopas kasutasid väiksemate truppide näitlejad kostüümideks oma isiklikke riideid. Erilised esemed (näiteks lava relvad, mööbliesemed või muud väiksemad esemed) olid trupi ühisomand (ing.k. company property; sellest tulenebki mõiste prop: rekvisiit tähendab (inimesele kuuluvat) omandit. 
Samuti kasutati patroonilt laenuks või annetusena saadud asju, nii rekvisiite kui ka kostüüme. Eriti aadliku enda majas toimuvatel etendustel kasutati neid esemeid mõne tegelase elu rekvisiitidena.
Inglismaal keerles teater monarhi ümber, kelle õukonda palgati meelelahutajaid. Seega olid olemas mõned soositud teatrid, kes said endale lubada meistrite palkamist uhkemate rekvisiitide valmistamiseks. Sellest ajast on säilinud dokumente rekvisiitide meistritest, nende töökodadest, rekvisiitide maksekorraldustest, arvetest jms.  
Enam ei asetunud rekvisiit maalitud horisondi taustale, vaid ilmus võrdsena kolmemõõtmelisse keskkonda. Seega muutus järjest tähtsamaks laval esitamiseks välja valitud esemete ajalooline, ja geograafiline täpsus, nende viimistlus, materjal ja hulk.
Rekvisiidiesteetika, ansamblilisus lavakujunduses said oluliseks alates 19.sajandi lõpust, mil rekvisiit ja keskkond hakkasid üksteisest sõltuma.

Rekvisiitide seosed teiste teatris kasutatavate väljendusvahenditega

Rõivaid, mida näitleja seljas kannab, nimetatakse kostüümiks ja nendega tegeleb kostümeerija. Samas rõivad, mis ripuvad lavastuses näiteks riidepuul või mida näitleja käes hoiab vms, on rekvisiidid. Peakatted, kotid, ehted jms võivad teatud juhtudel olla rekvisiidid, kuid nõuavad siiski koostööd kostüümikunstnikuga.
Ingušid

Ingušid (endanimetus galgai) on rahvas Põhja-Kaukaasias Inguššias ja mõnel pool mujal, kes kõnelevad nahhi-dagestani keelte hulka kuuluvat inguši keelt. Keeleliselt ja kultuuriliselt on nad väga lähedased tšetšeenidele. Inguššide hulgas on levinud sunniitlik islam.
Inguššide üldarv maailmas on ligikaudu 500 000. 2010. aasta rahvaloenduse andmetel elas Venemaal 444 833 ingušši, neist Inguššias 385 537 (93,4% rahvastikust). Vähesel määral elab ingušše ka Türgis, Süürias, Jordaanias, Liibanonis ja Kasahstanis.
Eestis elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 19 ingušši, neist 12 Tallinnas.
23. veebruaril 1944 küüditati ingušid Kasahstani ja Siberisse. Tagasi lubati neil tulla alles 1957. aastal, mil taastati ka Tšetšeeni-Inguši ANSV.
Veronika Bobosova

Veronika Bobosova (7. aprill 1926 – 25. oktoober 2014) oli Eesti filmidirektor.
Ta oli filmistuudio Tallinnfilm filmidirektor, hiljem Tallinnfilmi direktori asetäitja. Töötas Tallinnfilmis kokku 36 aastat.
Aastatel 1964–1989 oli ta mitmete eesti mängufilmide filmidirektor (produtsent), sealhulgas Põrgupõhja uus Vanapagan (1964), Metskapten (1971), Värvilised unenäod (1974), "Hukkunud Alpinisti" hotell (1979) ja Ideaalmaastik (1980).
Woldemar von Tiesenhausen

Krahv Woldemar Paul von Tiesenhausen (17. september (vkj 5. september) 1845 – 30. jaanuar (vkj 17. jaanuar) 1915 Lully sur Morges, Šveits) oli Eestimaa aadlik ja poliitik.
Woldemar Paul von Tiesenhausen sündis rittmeister Hans Heinrich Peter von Tiesenhauseni ja Luise Johanna von Knorringi pojana.
Õppis õigusteadust ning sai õigusteaduste doktori kraadi. Oli Harjumaa kreisisaadik ning aastail 1884–1886 Eestimaa rüütelkonna peamees ja 1886–1889 Eestimaa maanõunik.
Talle kuulusid Malla ja Sausti mõis.

Perekond

Woldemar Paul von Tiesenhausen abiellus 1879. aastal Tallinnas krahvitar Bertha Pauline Adele von Ungern-Sternbergiga (1860–1907), kes oli Suuremõisa mõisniku krahv Ewald von Ungern-Sternbergi (1824–1899) ja Elistvere ja Mäe mõisa pärijanna krahvinna Adele von Stackelbergi tütar, krahv Reinhold Andreas von Stackelbergi tütretütar.
Enzo Ferrari

Perekond

Enzo Ferrari sündis pere teise lapsena, esimene laps oli Alfredo Junior Ferrari. Tema isa juhtis kohalikku metallitööstust, mis valmistas rongidele telgi. 
1923. aastal abiellus Enzo Ferrari Laura Dominica Garelloga ning sai isaks 1932. aasta jaanuaris, kui sündis poeg Alfredo. 1945. aastal sündis teine poeg Piero.

Noorus

Esimest korda käis Enzo koos isa ja vennaga võidusõitu vaatamas Bologna ringrajal 10-aastasena. Lapseeas unistas ta saada ooperilauljaks või spordiajakirjanikuks, kuid soovis samal ajal olla seotud ka võidusõiduga. Siiski sai neist viimane kõige domineerivamaks osaks tema elus.

Karjäär

Enzo Ferraril oli võidusõitjana raske, kuid edukas karjäär. 1919. aastal töötas ta mootoritestjana CMN-is ning samal aastal tegi ta oma debüütvõistluse, lõpetades 4. kohaga. 1920. aastal lahkus Enzo CMN-ist ning liitus Alfa Romeo võistkonnaga.
Pärast 1923. aasta Circuito del Savio võitmist kohtus Ferrari tolleaegse tipplenduri Francesco Baracca vanematega, kes kinkisid hobuse embleemi, mis oli nende lapse lennuki peale kleebitud, Enzo Ferrarile talismaniks. Tulevikus sai see embleem Ferrari autode sümboliks.
1929. aastal moodustas Enzo Ferrari oma võidusõiduvõistkonna Scuderia Ferrari, mis oli ametlik Alfa Romeo tehasetiim.
1937. aastal pidi Enzo oma tiimi tegevuse ajutiselt lõpetama, sest Alfa Romeo soovis täielikku kontrolli oma tehasetiimi üle. Pärast Alfa Romeost lahkumist avas ta Auto Avio Costruzioni autotehase Modenas, et hakata ise võidusõidu autosid ehitama, kuid II maailmasõja alguses jäi ta valitseva võimu tõttu tehasest ilma.
Pärast II maailmasõja lõppu 1947. aasta märtsis valmis esimene Ferrari autotehase auto 125 S. Enzo Ferrari võistkonna Scuderia Ferrari uus debüüt leidis aset 1948. aastal Turinis ja esimene võit saadi aasta hiljem Lago di Gardas. Tähtsamaid võite saadi 1949. aastal Le Mansi 24 tunni võidusõidul Ferrari 166M-iga. 1950. aastal hakati osalema ka Vormel 1 võidusõidusarjas. Vormel 1 sarjas tuldi esimest korda maailmameistriks 1952. aastal.
1960. aastate lõpus tekkisid Ferrari firmal finantsraskused. 1969. aastal oli ta sunnitud müüma 50% firma osalusest Fiatile ning peagi astus tagasi firma juhataja kohalt.
Viimane Scuderia Ferrari võidetud võistlus, mida Enzo Ferrari enne oma surma pealt nägi, toimus 1987. aastal.

Museo Enzo Ferrari

Enzo Ferrari sünnikodu Modenas on avatud muuseumina kõigile huvilistele. Muuseum avati 2012. aastal Enzo Ferrari saavutuste auks. Muuseumikompleks koosneb kahest osast: sünnikodu ja Enzo Ferrari isa töökoda. Kaetud pindala kokku on ligi 2500 m². Muuseumis on välja toodud tähtsamad eksemplarid Ferrari autodest ja interaktiivne projektsioon Enzo Ferrari 90 aasta pikkusest elust.
Breitenwang

Geograafia

Breitenwang asub Reutte basseinis linna külje all Plansee ääres.
Torpi pantvangikriis

Sündmuste käik

Kaks Rootsi kodanikku, Rasid Koca ja Zvonimir Majdek, kellest üks oli pärit Tšehhist ja teine Horvaatiast, röövisid Larviki lähedal väikest postkontorit. Kui nad põgenesid, läks nende auto teel rikki ja lõpuks sattusid nad kahe pensionäri koju, pärast seda, kui olid võtnud 44-aastase naispolitseiniku pantvangi. Sandefjordi politseijaoskonnast kutsuti kohale läbirääkija, kes asus meestega politseiraadio kaudu läbi rääkima. Ta suutis neid veenda, et neile antakse lähimas lennujaamas, Torpis, põgenemiseks lennuk, aga kui nad kohale jõudsid, said nad kiiresti aru, et politsei oli neid petnud.
Kui läbirääkija läks neile andma uut akut raadiosaatja jaoks, võtsid mehed läbirääkija enda pantvangi. Seejärel teatasid mehed neid piiravatele politseinikele, et kui neile ei anta 10 miljonit dollarit ja vaba pääsu välismaale, lasevad nad läbirääkija maha. Seejärel sundisid mehed läbirääkijat iga viie minuti järel raadiosse ütlema, kui palju aega oli jäänud tema hukkamiseni. Kui läbirääkija ütles raadiosse: "Nüüd on kaks minutit selleni, et mind tulistatakse," sai Delta loa tormijooksuks. Delta snaiper lasi Rasid Koca maha ja Zvonimir Majdek võeti kinni. Pantvangid viga ei saanud.
Kuna 28. septembri öösel oli uppunud Estonia, sai kriis vähe meediakajastust, aga kriisist on 2005. aastal tehtud minitelesari "Deadline Torp".
Substraat (keemia)

Substraat (ld. substratum – alus) on mõiste keemias, mis ei ole rangelt defineeritud. Tavaliselt vaadeldakse substraadina seda keemilise reaktsiooni lähteainet, mis on oodatava produkti struktuuriga kõige sarnasem. Tihti mõistetakse substraadi all ühte lähteainet ja nimelt seda ühendit, mille muundumisi või omadusi uuritakse mitmesuguste reagentidega, mis põhjustavad substraadi muutumist (derivatiseerimise). Substraat on enamasti see lähteaine, mille põhistruktuur protsessis säilib.
Substraadi keemilise muutuse iseloomu (brutoreaktsioon) järgi esinevad liitumisreaktsioonid, elimineerimisreaktsioonid, asendusreaktsioonid, redoksreaktsioonid, ümberasetusreaktsioonid ja peritsüklilised reaktsioonid.
Tuttlingen

Ajalugu

Tuttlingeni on mainitud esmakordselt 797. aastal. Asula kuulus Reichenau kloostrile. 1250. aastal sai linnaõigused.
Tuttlingeni tuntakse kui maailma meditsiinitehnika keskust. Linnas on üle 200 meditsiinitehnikat valmistava ettevõtte. Ligi 50% maailma kirurgiariistadest valmistatakse Tuttlingenis.
Ants Tammik

Ants Tammik (sündinud 11. veebruaril 1990 Tallinnas) on eesti filmitegija ja harrastusfotograaf.
Ta on ainus eesti filmitegija, kes pälvis 2016. aastal rahvusvahelisel Matsalu loodusfilmide festivalil (MAFF) kategooriavõidu (kokku oli 7 kategooriat).  
Eesti suurimal loodusfotokonkursil "Looduse aasta foto" pälvis tema tehtud foto peavõidu – Suure Hundi auhinna (2008).
2011. aastal asutas ta Raplas osaühingu Tammik Film.

Haridus

Ta lõpetas 2010. aastal Rapla Vesiroosi Gümnaasiumi. Aastatel 2010–2013 õppis ta Tallinna Ülikooli Balti Filmi- ja Meediakooli bakalaureuseõppes. 2013. aastal lõpetas selle operaatoritöö erialal. 2012–2013 täiendas ta end Praha muusika- ja teatriakadeemia filmi- ja televisioonikunsti koolis (FAMU).

Suur Hunt

Eesti suurima loodusfotokonkursi "Looduse aasta foto" žürii eesotsas Rein Maraniga määras 2008. aastal peaauhinna – Suure Hundi – Ants Tammikule Osmussaare rannale uhutud lõpnud hüljest kujutava foto "Teekonna lõpp" eest.
Teist aastat järjest eelistas žürii mõneti depressiivse alatooniga pilti (eelmisel aastal oli võidufoto Ida-Virumaa tuhamägede staatust kujutava foto).

MAFF

2016. aastal esitas Ants Tammik 14. Matsalu loodusfilmide festivalile oma filmi "Habras maailm". Žürii kommenteeris, et see film on "unikaalne vaatenurk kahest paralleelmaailmast, mida esitletakse killukese huumori ja südamlikkusega. Täpne ja isikupärane kaadritunnetus nii pildiliselt kui mõtteliselt" ning määras Tammikule parima operaatoritöö (Inimene ja loodus) auhinna. 
"Habras maailm" on 38-minutiline dokumentaalfilm, Ants Tammiku debüütfilm režissöörina. Ta filmis mitu aastat Eesti soomaastikke. Tulemuseks on lummav sõnadeta mõtterännak, milles kohtab nii loomi, linde kui ka masinaid. Inimesed on samaväärsed tegijad kui händkakk, karu või turbavagonett. Filmi produtsendiks oli Riho Västrik.
Microsoft PowerPoint

Ajalugu

Esmase versiooni loojad olid Dennis Austin ja Thomas Rudkin firmas Forethought. See loodi Macintosh arvutile ja see sai nimeks "Presenter". 1987 sai programm nimeks "PowerPoint". Sama aasta augustis ostis Microsoft firma Forethought 14 miljoni dollari eest.
PowerPointi uusim versioon on Microsoft PowerPoint 2016, mis ühildub operatsioonisüsteemidega Windows 10, Windows 8.1 ja Windows 7.
Graafi semioos

Graafi semioos kujutab endast graafi lokaalsete invariantide kindlaksmääramise, süstematiseerimise ja tõlgendamise protsessi. Lokaalne invariant on märk, mis ütleb midagi graafi kohta. Nende märkide süsteem – graafi semiootiline mudel – kirjeldab ja tuvastab graafi struktuuri ja sümmeetria omadusi. Seda moodust on kasutatud juba 20. sajandi lõpus.
Semiootika ja matemaatika on valdkonnad mille baasil lahendatakse mitmesuguseid probleeme, kuid oma vahenditelt ja tulemustelt on nad väga erinevad . Osa matemaatikat on välja töötatud semioosi matemaatilise kirjeldamise eesmärgil (nagu mittelineaarsete süsteemide analüüs, John von Neumanni isepaljundavate automaatide tagasiside mudelid, Lotfi Zadeh’i hägusad hulgad, Hermann Hakeni sünergeetika, René Thom’i katastroofide teooria jt). Semiootika sees on olnud mõningaid katseid arendada matemaatilise semiootika alamvälja arvutisemiootika ja algebralise semiootika nime all .
Graafi semioosi puhul on tegu graafide, kui paljuaspektiliste objektide "semioosimisega" ("semiotiseerimisega").
Nkulunkulu Mnikati wetibusiso temaSwati

Nkulunkulu Mnikati wetibusiso temaSwati on Svaasimaa riigihümn. Hümn on kasutusel 1968. aastast alates. Selle sõnade autor on Andrease Enoke Fanyana Simelane ja viisi autor David Kenneth Rycroft.
Kümnekroonine meenemünt (2008)

Kujundus

Mündi on kujundatud Heino Prunsvelt, see kaalub 28.28 grammi ning selle diameeter on 38.61 mm. Mündi serv on sile, kuid sellel on (ühe korra) kiri sulami tähisega "Ag 999".

Avers

Mündi esiküljel on Eesti Vabariigi suur riigivapp, kiri "EESTI VABARIIK" ning vermimise aasta "2008".

Revers

Mündi tagaküljel on Eduard Wiiralti gravüüril "Viljandi maastik" kujutatud tamm ja nimiväärtus "10 KROONI".

Sertifikaat

Iga mündiga käib kaasas sertifikaat mille ühel küljel on mündi spetsifikatsioon ja teisel küljel Eesti Panga presidendi Andres Lipstoki pühendus eesti ja inglise keeles. Pühenduse eestikeelne tekst on:
Üheksakümmend aastat tagasi, 24 veebruaril 1918, avaldati Tallinnas iseseisvusmanifest "Manifest kõigile Eestimaa rahvastele", millega kuulutati välja Eesti Vabariik:
"Eestimaa, ajaloolistes ja etnograafilistes piirides, kuulutatakse tänasest peale iseseisvaks demokraatlikuks riigiks."

Manifesti andis välja Eesti Maapäeva Vanemate Nõukogu nimel Eesti Päästekomitee.

28. novembril 1918 algas Eesti Vabadussõda, mis lõppes rahulepingu allakirjutamisega Eesti ja Nõukogude Venemaa vahel 2. veebruaril 1920. Eesti Vabariigi iseseisvus katkes 1940. aastal, mil riik okupeeriti ja seejärel inkorporeeriti Nõukogude Liidu koosseisu. Eesti Vabariigi iseseisvus taastati 20. augustil 1991.

Eesti Vabariigi 90. aastapäeva tähistamiseks on Eesti Pank lasknud käibele kolm meenemünti: 10-kroonise hõbemündi, 50-kroonise kuldmündi ja 100-kroonise plaatinamündi.

10-kroonise hõbemündi reversil on kujutatud tamme, mida kutsutakse Eduard Wiiralti gravüüri "Viljandi maastik" järgi Wiiralti tammeks. Reversil on ka nimiväärtus "10 KROONI". Mündi aversil on Eesti Vabariigi vapp, tekst "EESTI VABARIIK" ja aasta 2008. Mündi servale on vermitud sulami tähis Ag 999.

Hõbemündi on kujundanud Heino Prunsvelt ja verminud Soome Rahapaja (Mint of Finland Ltd).
Mirjana Medić

Mirjana Medić (sündinud 30. juulil 1964) on horvaadi maletaja, naiste suurmeister (1999). 
Medić on seitsmekordne Horvaatia naiste malemeister (1993–1996, 2003, 2006, 2012). Ta mängis Horvaatia naiskonna koosseisus 11 naiste maleolümpial (1994–2012, 2018).
Ta sai FIDE-lt 1998. aastal naiste rahvusvahelise meistri ja 1999. aastal naiste suurmeistri nimetuse.
Boriss Gridin

Boriss Gridin (ka Boris Griidin; 11. aprill 1910 Moskva – detsember 1942 Velikije Luki all) oli Eesti poksija.   
Ta hakkas poksimisega tegelema 1927. aastal Tallinna Poksiklubis, tema treener oli Nigul Maatsoo.  
Gridin oli Eesti meister kärbeskaalus (kuni 112 naela ehk 50,8 kg) 1931. aastal ja kukk-kaalus (kuni 119 naela ehk 53,5 kg) 1937. aastal.
Gridin kuulus kuus korda Eesti koondisse. Ta osales kolm korda Eesti-Soome maavõistlustel (1933–1934 ja 1938) ning kaotas kõik oma kohtumised. Ta osales ühe korra Eesti-Läti maavõistlustel (1935) ning võitis oma kohtumise. Ta osales kaks korda Eesti-Poola maavõistlustel (märts ja detsember 1938) ning kaotas mõlemad kohtumised.
Gridin töötas Tallinnas raudteetehastes lukksepana. Ta oli mobiliseeritud Punaarmeesse ja langes detsembris 1942 Velikije Luki all.
Menuett

Menuett (prantsuse keeles menuet) on tants ja tantsumuusika žanr. Menueti taktimõõt on 3/4, tempo mõõdukas.
Menuett on pärit Prantsusmaalt. Alguses tantsis menuetti lihtrahvas, alates 17. sajandist muutus ta õukonnatantsuks.
Ülesoo

Tänapäev

Tänapäeval kuulub Rakke alevik koos paljude Koeru kihelkonna ja Simuna kihelkonna küladega Rakke valda.
Ülesood tähistab Rakke aleviku lääneservas Ülesoo tänav.
1966. aasta Eesti NSV – Soome sõpruskohtumine poksis

1966. aasta Eesti NSV – Soome sõpruskohtumine poksis toimus 9. mail Tallinnas, Kalevi spordihallis (praeguse aadressiga Juhkentali 12). Eesti NSV võitis 6:4.
Kärbeskaal (kuni 51 kg): Rein Pajur (Eesti NSV) - Jouko Lindberg (Soome) 2 - 1
Kukk-kaal (kuni 54 kg): Börje Karvonen (Soome) - Mart Keersalu (Eesti NSV) tulemus pole teada
Sulgkaal (kuni 57 kg): Kari Meronen (Soome) - Viktor Bobõnitšev (Eesti NSV) 3 - 0
Kergekaal (kuni 60 kg): Harri Piitulainen (Soome) - Vjatšeslav Smirnov (Eesti NSV) 3 - 0
I kergekeskkaal (kuni 63,5 kg): Osmo Kanerva Soome) - Konstantin Primakov (Eesti NSV) 2 - 1
II kergekeskkaal (kuni 67 kg): Priidik Kippar (Eesti NSV) - Pertti Vartiainen (Soome) 3 - 0
I keskkaal (kuni 71 kg): Vello Kaunismäe (Eesti NSV) - Ilmo Lindqvist (Soome) 3 - 0
II keskkaal (kuni 75 kg): Aniss Murtazin (Eesti NSV) - Kalevi Kanto (Soome) RSC 1
Poolraskekaal (kuni 81 kg): Vitali Žarov (Eesti NSV) - Lauri Kähönen (Soome) 2 - 1
Raskekaal (üle 81 kg): Koit Joor (Eesti NSV) - Eero Ruokomäki (Soome) 3 - 0
Brisingr

Süžee

Viimane vaba ratsanik ja tema säravsinine lohe Saphira pääsevad Leegitsevate Väljade lahingust Impeeriumi vägede ja kuningas Galbatorixi uue Ratsaniku Murtaghi ja punase lohe Astla vastu hädavaevu eluga. Murtaghis jätkub halastust ja ta laseb neil minna. Aga sellega ei ole Ratsaniku ja lohe võitlused lõppenud. Eragon avastab, et on andnud liiga palju lubadusi,mida ta võib-olla ei suudagi pidada. Ta tõotas oma nõole Roranile, et aitab vabastada tolle kallima Katrina Helgrindi sügavustest. Ta lubas päkapikk Orikile, et maksab kätte päkapikkude kuningas Hrothgari surma eest. Ta vandus vardjate juhile Nasudale igavest truudust. Ta lubas, et maksab kätte Bromi ja onu Garrow' surma eest. Ta lubas...
Kui Vardjate ja Surda kuningas Orrini sõjavägi jõuab Impeeriumi aladele, on neid ähvardavad ohud kasvanud. Kuningas saadab nende vastu jõud, mille sarnaseid ei ole Alagaesias varem nähtud. Vardjatel, päkapikkudel ja haldjatel on kätte jõudnud aeg astuda ühes koos ühise vaenlase vastu, kui nad tahavad elada vabana Galbatorixi ikkest.
Asipovičy

Ajalugu

Asipovičyt on esimest korda mainitud XVIII sajandil. Toona kuulus see Słucki kihelkonda.
Aastal 1793 läks asula teisel Poola jagamisel Vene impeeriumi koosseisu. Asipovičy hakkas kuuluma Minski kubermangu. Küla kuulus Radziwillidele. Raudtee avamisel aastal 1872 rajati sinna raudteejaam. Seejärel rajati sinna kaks saekaatrit ja veski, avati postkontor. Sealne raudteejaam oli Rudzienski jaama ja Babrujskis asuva jaama järel 1880. aastatel Liibavi-Romno raudteel kaubakäibelt kolmas raudteejaam. Käibele aitas kaasa ka Słucki suunas viiva kitsarööpmelise haruraudtee rajamine, mille järel Asipovičy jaam kerkis käibelt teisele kohale.
Aastal 1897 oli praeguse linna kohal kolm samanimelist asulat – raudteejaam, alevik ja küla. Seejärel liideti need ühiseks Asipovičy aleviks. Aastal 1900 avati seal tikuvabrik, aastal 1909 telegraafijaam, aga aastal 1910 hakati seal tootma tõrva. Ka avati seal XX sajandi alguses depoo.
Aastal 1920 läks Asipovičy Valgevene NSV koosseisu. Aastal 1927 valmis seal õlivabrik, sinna rajati ka masina-traktorijaam. Linn sai asulast aastal 1935.
Enne Teist maailmasõda elas linnas 1694 juuti, nad moodustasid linna elanikkonnast 12,34%. Pärast linna okupeerimist rajati sinna geto, mis aastal 1942 likvideeriti. Aastal 1944 sai Asipovičyst rajoonikeskus. Sealne õigeusu kirik pärineb aastast 1946, mil see toodi sinna Zborski külast.
Filimon Kuznetsov

Elulugu

Filimon Kuznetsov sündis 1939. aastal Piirissaare vallas. Nagu enamik saareelanikke tegeles tema isa kalapüügiga ja ema oli kodune – tegeles sibulakasvatusega ja muude koduste tegevustega. Nende pere oli sügavalt usklik. Nagu Piirissaare venelastele kohane oli ka tema pere vanausuline.
Poliitiliselt muutus Kuznetsov aktiivseks alles pärast Eesti Vabariigi taasiseseisvumist.

Poliitiline tegevus

Piirissaare vallavanemaks valiti ta alles 2005. aastal. Hääletamas käis 89% valijatest. Valimisliit Kodupaik sai 61 häält ehk 72,6% häältest. Kuigi Kuznetsov sai vaid 17,5% oma valimisliidu häältest, tehti talle ettepanek asuda juhtima Piirissaare vallavalitsust.
Vallavanemana sai Filimon hästi hakkama: remonditi Piirissaare vanausuliste kirik, süvendati nn Eesti väravaid, elustati kohalik kauplus jne. Kuigi juba järgmistel kohaliku omavalitsuse valimistel sai ta ülekaalukalt parima tulemuse (17 häält) loobus ta uuesti vallavanemaks hakkamast ja loovutas koha endisele vallavalitsuse liikmele Maria Korotkovale.
Aastatel 2009–2013 oli ta vallavolikogu esimees.
2013. aasta valimistel kogus 25 häält, olles Piirissaare valla suurim häältemagnet.
Sergei Metlev

Sergei Metlev (sündinud 20. augustil 1991 Tallinnas) on Eesti ühiskonnategelane. Aastatel 2009–2010 oli ta Õpilasesinduste Assamblee peasekretär, kuulus MTÜ Avatud Vabariik juhatusse. Aastatel 2014–2017 kuulus ta Eesti Vabaerakonda ja töötas Vabaerakonna riigikogu fraktsiooni nõunikuna. Pärast erakonnast lahkumist asus Metlev 2018. aasta jaanuaris tööle Eesti Mälu Instituudis teavituse ja koostöö valdkonna juhina.

Hariduskäik

Metlev käis eestikeelses lasteaias. Ta lõpetas Tallinna Mustamäe Reaalgümnaasiumi 2010. aastal. 
Metlev sai 2015. aastal Tartu Ülikoolist õigusteaduse bakalaureuse kraadi. 2018. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli õigusteaduse magistrina.

Ühiskondlik tegevus

Metlev hakkas Tallinna Mustamäe Reaalgümnaasiumi õpilasesinduses osalema 10. klassi õpilasena, hiljem sai ta kooli õpilasesinduse esimeheks. 9. veebruaril 2009 valiti ta Õpilasesinduste Assamblee esindusnõukogusse, hiljem ka Assamblee peasekretäriks. 9. märtsil 2009 kritiseeris Metlev Venemaa Föderatsiooni suursaadikut Nikolai Uspenskit, kes väitis ajalehes Tribuna, et "Eesti keeleinspektsioon on repressiivorgan, kes korraldab venekeelsetes koolides kaadripuhastust". Metlev nimetas suursaadiku sõnu "Eesti siseasjadesse sekkumiseks". Tallinna Mustamäe Reaalgümnaasium eemaldas Metlevi õpilasomavalitsusest, kuna kooli juhtkonna arvates ei tohtinud Metlev sellist avaldust teha, ammugi mitte sellises ebakorrektses toonis. Metlev jäi õppima Tallinna Mustamäe Reaalgümnaasiumi vaatamata paljude koolikaaslaste ja õpetajate kriitilisele suhtumisele temasse. Haridus- ja teadusminister Tõnis Lukas ütles, et kool ei tohi õpilast taga kiusata.
Metlev tegutseb kodanikuharidust arendavate projektide eestvedajana. Oma tegevuses keskendub ta Eesti-sisese ja Euroopa lõimumise, välispoliitika, lõimumise ning julgeoleku teemadele

Huvitavaid fakte

Rahvuslased on Metlevit nimetanud estofiiliks, kohalik venekeelne meedia aga integrastiks. 
Sergei Metlev on sündinud 20. augustil 1991 ehk Eesti taasiseseisvumise päeval.
Hollandi Antillide lipp

Hollandi Antillide lipp oli Hollandi Antillide lipp.
Lipp on valge keskelt läbiva horisontaalse sinise triibuga, mille laius on kolmandik lippu kõrgusest. Sinine triip katab sama laia vertikaalse, lipu keskelt läbiva, punase triibu. Lipu keskkohas, sinisel taustal, on viis, ovaalselt paigutatud, viieharulist tähte, suunaga üles. Need tähed sümboliseerivad Hollandi Antillide saari: Bonaire, Curaçao, Saba, Sint-Eustatius ja Saint-Martini saar.
Kihelkonna kalmistu

Kihelkonna kalmistu asub Kihelkonna alevikus Saaremaa vallas Saare maakonnas. Kalmistu on arvele võetud ajaloomälestisena.
Kalmistu on arvatavasti rajatud 1780ndatel aastatel kui keelati matmised kirikuaedadesse. Kalmistul asub ka Vabadussõjas langenute mälestusmärk ja II maailmasõjas langenute ühishaud.