google/wiki40b huggingface dataset:
Vičiūnai

Ajalugu

Linnaosa varasema ajaloo kohta pole kuigi palju allikaid. Koduloolase Pranas Juozapavičiuse väitel asus seal algselt ümbruskonna mõisadest pagenud pärisorjade asula. Sealsed elanikud tegelesid kalapüügiga ja rajasid sinna ka võõrastemaja. Hiljem rajas Panemunė omanik Simonas Sirutis sinna ka teise asula. Selle juures tegutses õppelaager äsja sõjaväkke värvatud sõduritele, keda kutsuti vyčiai. Nende järgi sai piirkond ka oma nime.
Kirjalikes allikates on küla esimest korda mainitud aastal 1787. Aastal 1827  toime pandud rahvaloendus kinnitab kahe seal asuva küla olemasolu. Aastal 1847 kuulus paikkond Augustovi kubermangu, üks sealsetest küladest kuulus Panemunė mõisale, teine kuulus aga riigile ja oli ametlikult pažaislise mõisa hallata. 
XIX sajandi teisel poolel oli Panemunė mõisale kuuluvas külas 127 elanikku, teises külas aga 58 elanikku. Aastal 1878 kuulusid linnaosa maad Freda valda.Kaunase kindluse ehitamisel rajati sinna VI patarei, samuti asus seal kindluse komandandi Vladimir Grigorjevi puidust villa. 
Esimese maailmasõja järel hakkas küla kuuluma  Aukštoji Panemunė valda. Aastal 1923 oli külas 297 elanikku. Aastal 1932 asuti koostama piirkonna arengukava, milles nähti ette Punase Risti sanatooriumile maa eraldamine ja mis pani aluse praegusele tänavavõrgustikule. Vičiūnai liideti kaunasega aastal 1933. Aastal 1963 rajati linnaossa veevärk. Aastal 1968 oli Vičiūnais 330 elanikku. Aastal 2008 hakati ehitama linnaosa servaaladele jäävat uut raudteed, mis ehitati selleks, et rongid saaksid Kaunase raudteejaama läbimata läbi linna sõita. Raudtee ise valmis aastal 2010.
Kirovi oblast

Rahvastik

2002. aasta rahvaloenduse andmetel elas oblastis 1 503 529 inimest, kellest 90,8% olid venelased, 2,9% tatarlased, 2,6% marid ja 1,2% udmurdid.
2010. aasta rahvaloenduse andmetel elas oblastis 1 341 000 inimest.
Linnades elas 71,8% rahvastikust.
LA Klaverikool

Projektid õpilastega

2014. aasta jõuludeks valmis klaverikooli esimene muusikaalbum, kuhu salvestati õpilaste kui ka õpetajate omaloomingut.
Kevaditi toimub klaverikooli kevadkontsert, kus esinevad õpilased ja õpetajad, nii individuaalselt kui ka väiksemate koosseisudena.

Juhtkond

Klaverikooli asutaja ja direktor on Reet Lantson.
Albert Nuude

Albert Nuude (12. jaanuar 1904 Veneküla, Peetri vald, Virumaa – 3. jaanuar 1958 IntaLag, Komi ANSV, Krasnojarski krai, Venemaa) oli Eesti sõjaväelane (leitnant, 1932).
Ta õppis 1923–1926 (lõpetas) Sõjakooli jalaväeklassis.
Ta teenis 1. Jalaväerügemendis, kust lähetati Kaitseliidu Narva malevasse (1936–1937) ja piirivalvesse (1937), ja 1940. aastal Sõjakoolis. Ta osales 1. detsembri riigipöördekatse mahasurumises. Pärast Eesti okupeerimist teenis 22. territoriaalrügemendis, 1941. aastal õnnestus tal arreteerimisest pääseda, varjas end. Saksa okupatsiooni ajal teenis Omakaitses ja idarindel, langes 1945 tšehhidele vangi, kes ta Nõukogude Liidule üle andsid, vabanes 1947 ja naasis Eestisse. 23. märtsil 1948 ta arreteeriti uuesti Nõukogude Liidu okupatsioonivõimude poolt, vabanes 1957 ja lubati minna küüditatud perekonna juurde, kus suri.
Ta oli Mati Nuude isa.
Reigo Rosenthal

Reigo Rosenthal (sündinud 6. detsembril 1981 Tallinnas) on eesti ajaloolane.
Rosenthal õppis aastatel 1988–2000 Nõmme Gümnaasiumis, seejärel Tartu Ülikoolis ajalugu, ajaloomagister (2008). Ta tegeleb peamiselt Eesti sõjaajalooga Vabadussõja ja Teise maailmasõja eelse Eesti Vabariigi päevil.
On tegutsenud Vikerraadios saate "Eesti lugu" ühe saatejuhina.
Marjumägi

Marjumägi (ka Essemäe Marjumägi) on mägi (täpsemalt küngas) Karula kõrgustiku Hargla küngastikus. Hargla küngastiku ja Hargla kihelkonna kõrgeim tipp. Kõrgus merepinnast 127 meetrit, suhteline kõrgus kuni 50 meetrit. Marjumägi asub Valga vallas, Hargla külast 3 kilomeetrit põhja pool.
Gottfried Dionysius Ploschkus

Gottfried Dionysius Ploschkus (5. juuni 1777 Tallinn – 3. juuli 1816 Tallinn) oli Eesti vaimulik.
Immatrikuleeriti 19. oktoobril 1796 Jena ülikooli. Pärast ülikooli lõpetamist oli Tallinna linnakooli õpetaja, aastal 1804 sai rektoriks. Alates 13. jaanuarist 1805 töötas Tallinna Kreiskoolis õpetajana, olles selles ametis 1. novembrini 1811. Ordineeriti 2. oktoobril 1806 õpetajaks.
Oli aastatel 1806–1813 Tallinna Püha Vaimu koguduse abiõpetaja, aastatel 1813–1816 sama koguduse ülemõpetaja.

Isiklikku

Tema vend Franz Friedrich Ploschkus oli Järva-Madise Püha Matteuse koguduse õpetaja, vend Gottlieb Wilhelm Ploschkus oli Tallinna Püha Vaimu koguduse vaimulikuks aastatel 1791–1813, venna Franz Friedrichi poeg Robert Heinrich Gottfried Ploschkus oli Märjamaa Maarja koguduse õpetaja (ja ühtlasi Gottfried Dionysiuse väimees.
Alatskivi kogudus

EELK Alatskivi kogudus on luterlik kogudus Alatskivil.
Kogudus kuulub Tartu praostkonda.
Koguduse hooldajaõpetaja on Raigo Ojamets. Juhatuse esimees on Kalle Reinthal.
Jumalateenistused on igal pühapäeval algusega kell 12.30 Alatskivi kirikus.
Airin

Airin on naise eesnimi. Airini nime tähendus on "Iirimaa" . Airini nimi tuleneb nimest Erin . 
2018. aasta 1. jaanuari seisuga on Eestis eesnimi Airin 18 naisel. Airin on populaarsuselt 1879. naisenimi . 
Airini nime pannakse kõige sagedamini hollandi tüdrukutele.

Päritolu

Airin on inglise ja iiri nime Erin variant.
Josep Borrell

Josep Borrell i Fontelles (sündinud 24. aprillil 1947 La Pobla de Seguris Kataloonias) on Hispaania poliitik.
Ta on Hispaania Sotsialistliku Tööpartei liige. Aastatel 2004–2009 oli ta Euroopa Parlamendi liige. 6. juunist 2018 on ta Hispaania välisminister.
Josep Borrell on Ursula von der Leyeni komisjonis Euroopa Liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja ja asepresidendi kandidaat.
Eesti Metallikunstnike Liit

Eesti Metallikunstnike Liit on Eesti mittetulundusühing; Eesti Kunstnike Liidu alaliite.
Liidu esimees on Jaan Pärn.
Juhan Ottas

Juhan Ottas (ka Johann Ottas, 6. september 1870 Karlova vald, Tartumaa – 25. jaanuar 1941 Tartu) oli eesti psühhiaater ja silmaarst.

Elulugu

Juhan Ottas oli talurentniku poeg.
Lõpetas 1891 Tartu Kroonugümnaasiumi, 1896 Tartu Ülikooli arstiteaduskonna, meditsiinidoktor (1903, TÜ), väitekiri "К вопросу об отмене веществ при прогрессивном параличе помешанных". Oli 1896–1904 TÜ närvikliiniku assistent, 1905–11 TÜ silmakliiniku ja Pimedate Kuratooriumi silmaarstliku lendsalga arst, I maailmasõja ajal vanemarst, Vabadussõja ajal vabalt praktiseeriv silmaarst, 1919–36 Tartu maakonna arst ja silmaarst, võttis vastu ka psühhoneuroloogilisi haigeid.

Teadustöö

Esimene eesti rahvusest psühhiaater TÜ-s. Uurimusi psühhoneuroloogia ja silmahaiguste alalt.
Soome põhiseadus

Soome põhiseadus (soome keeles Suomen perustuslaki; rootsi keeles Finlands grundlag) on Soome Vabariigi põhiseadus. Praegune põhiseadus kehtib alates 1. märtsist 2000.
11. juunil 1999 Eduskunnas vastu võetud põhiseaduses on ühendatud varasemad neli eraldi põhiseadust: 1919. aastast kehtinud riigikorraseadus (hallitusmuoto), 1928. aastast kehtinud parlamendiseadus (valtiopäiväjärjestys) ning 1922. aastast kehtinud Eduskunna ja valitsuse volitusi ning riigikohtu tööd reguleerinud seadused.
Põhiseadus sätestab, et Soome on parlamentaarne vabariik. Põhiseadus on Soome seadusandluse ja avaliku võimu teostamise alus. See sätestab inimeste põhiõigused ja -kohustused ning reguleerib üksikisiku ja riigi suhted.
Põhiseaduses on 13 peatükki, mis koosnevad 131 paragrahvist.
Lõunakhoisani keeled

Lõunakhoisani keeled ehk tuu keeled on tänapäeval keelkonnaks peetav keelte rühm, mille keeli kõneldakse Botswanas ja Lõuna-Aafrika Vabariigis.
Nimetus "lõunakhoisani keeled" tuleb sellest, et varem arvati need keeled khoisani keelkonda. Nimetus "tuu keeled" tuleb sõnast tuu, mis tähistab inimest.
Lõunakhoisani keeled jagunevad kaheks omavahel kauges suguluses olevaks põhiharuks.
Kõige elujõulisem on hoo keel.
Vermont

Haldusjaotus

Osariik jaguneb 13 maakonnaks. Need on Addisoni maakond, Benningtoni maakond, Caledonia maakond, Chittendeni maakond, Essexi maakond, Franklini maakond, Grand Isle'i maakond, Lamoille'i maakond, Orange'i maakond, Orleansi maakond, Rutlandi maakond, Washingtoni maakond, Windhami maakond ja Windsori maakond.
Tõdva–Hageri tee

Tõdva–Hageri tee (registrinumbriga 11240) on kõrvalmaantee Saku ja Kohila valdades. Tee pikkuseks on 14,8 km. 
Tee saab alguse Tallinn–Rapla–Türi maantee kuueteistkümnendal kilomeetril Tõdva külas (Saku vald) ja lõpeb Kernu–Kohila tee kümnendal kilomeetril Hageri alevikus (Kohila vald). 
Tee kulgeb läbi Tõdva, Metsanurme, Roobuka, Aespa, Vilivere, Sutlema ja Hageri külade ning Kiisa ja Hageri alevike.
Tee ületab ühe silla (Kiisa sild üle Keila jõe tee kuuendal kilomeetril) ja 11 truupi. Teele jääb kuus bussipeatust: Kiisa, Kiisa  rdtj., Standard, Soonurme, Ikarus, Optimist.
Teega ristub esimesel kilomeetril Saku–Tõdva tee, neljandal kilomeetril Kasemetsa–Kiisa tee, kuuendal kilomeetril Kiisa jaama tee, seitsmendal kilomeetril Kiisa–Maidla tee, kaheksandal kilomeetril Kiisa–Kohila tee.
Kuni Kasemetsa–Kiisa teeni on tee mustkattega, kuni Kiisa–Kohila teeni on tee asfaltkattega, edasi põlevkivituhkbetoonkattega. Tee on klassita, Hageri alevikus tänavaklassiga. Liiklussagedus on Saku–Tõdva teeni 3000-6000 autot ööpäevas, edasi Kasemetsa–Kiisa teeni 1000-3000 autot ööpäevas, edasi Kiisa–Kohila teeni 3000-6000 autot ööpäevas, edasi 9. kilomeetrini 1000-3000 autot ööpäevas ning sealt tee lõpuni 500-1000 autot ööpäevas. Kiiruspiirangud on lõigul 4,5-10 km ja tee kahel viimasel kilomeetril (50 ja 70 km/h). Teevalgustus on Kiisa alevikust Harju maakonna piirini ning Hageri alevikus.
Tiiu Talvistu

Tiiu Talvistu (sündinud 2. veebruaril 1955 Tartus) on Eesti kunstiajaloolane, kuraator ja pedagoog.

Elulugu

Tiiu Talvistu on sündinud inseneri ja eesti filoloogi peres. Ta lõpetas 1973. aastal Tartu M. Härma nimelise 2. Keskkooli ja 1979. aastal Tartu Riikliku Ülikooli ajalooteaduskonna.
1974. aastal asus ta tööle Tartu Kunstimuuseumis, kus töötas 2016. aastani, ühtekokku 42 aastat. Selle aja jooksul oli ta teaduri (1974‒1990), peavarahoidja (1990‒2004), teadusdirektori (2004‒2012) ja kogude kuraatori (2012‒2016) ametikohtadel. Ta on korraldanud näitusi, püsiekspositsioone, väljaspool Eestit toimunud projekte, arutelusid, giidituure jne.
Alates 2007. aastast on Talvistu Eesti kunsti ajaloo lektor Tartu Ülikoolis.

Teadustöö

Tema uurimisteemade ring on olnud lai: Ants Laikmaa, Pallas, eesti sõjaaegne kunst, 1970. aastate kunst, eesti pagulaskunst jm. Tema erilist tähelepanu on köitnud Elmar Kits, Karin Luts, Johannes Saal, Paul Burman, Ülo Sooster ja Valve Janov.

Isiklikku

Tema abikaasa on Eesti kunstiajaloolane, Tartu Kunstimuuseumi endine direktor Enriko Talvistu. Tema poeg Peeter Talvistu töötab Tartu Kunstimajas kuraatorina, tütar Mary-Ann Talvistu on Kumu hariduskeskuse juhataja. Tema vanaisa oli ajaloolane Peeter Tarvel.
Cisco Systems

Ajalugu

Cicsco Systemsi lõi aastal 1984 Ameerika Ühendriikides Menlo Parki linnas abielupaar Leonard Bosack ja Sandra Lerner, kes mõlemad töötasid Stanfordi ülikoolis. Bosack oli infotehnoloogia osakonna laborite juht ning Lerner haldas Stanfordi äriõppe osakonna arvuteid.
1986. aastal lõi Cisco esimese TCP/IP-protokollil töötavad ruuteri. Selle ruuteri tegi eriliseks see, et see võimaldas ühendada erineva riist- ja tarkvaraga võrke, näiteks: IBM-i lauaarvuteid, UNIXi tööjaamu, Apple Macintoshi arvuteid. 
Cisco esimesed kliendid olid ülikoolid, uurimiskeskused, lennundustööstus ja valitsusasutused.

Cisco tänapäeval

Cisco 2015. aasta kasum oli 49,2 miljardit dollarit.
Ciscos töötas 2016. aasta seisuga 71 883 inimest.
Francis Poulenc

Francis Jean Marcel Poulenc (7. jaanuar 1899 – 30. jaanuar 1963) oli prantsuse helilooja.
Haapsalu–Laiküla maantee

Haapsalu–Laiküla maantee (registrinumbriga 31) on üks Eesti tugimaanteedest. 
See saab alguse Ääsmäe–Haapsalu–Rohuküla maantee 72. kilomeetril Haapsalu linnas (Haapsalu linna tänavana Lihula maantee). Tee pikkus on 36 km. Tee lõpeb Risti–Virtsu–Kuivastu–Kuressaare maantee 29. kilomeetril Laiküla külas.

Asulad Haapsalu–Laiküla maanteel

Haapsalu linn, Valgevälja küla, Vilkla küla, Kolila küla, Liivaküla küla, Parila küla, Jõõdre küla, Lannuste küla, Vätse küla, Haeska küla, Oonga küla, Liivaküla küla, Rannajõe küla, Keskvere küla, Kaare küla, Kurevere küla, Tammiku küla, Männiku küla, Kabeli küla, Rõude küla, Allikotsa küla, Laiküla küla.
Iain Stewart

Iain Simpson Stewart (sündinud 1964) on šoti geoloog.
Professor Stewart töötab Plymouthi ülikoolis, kuid tuntust on ta kogunud peamiselt sagedaste geoloogiat tutvustavate teleesinemistega.
Tuntumateks tema loodud telesarjadeks on Vahemere geoloogilist ehitust ja selle mõju piirkonna kultuurile tutvustav kuueosaline sari "Journeys From the Centre of the Earth" (2004). Vaikse ookeani tulerõnga geoloogiat tutvustav neljaosaline sari "Journeys into the Ring of Fire" (2007) ning viieosaline erinevaid geosfääre tutvustav sari "Earth: The Power of the Planet" (2007). Lisaks on ta esinenud BBC programmis "Rough Science" ning mitmetes teistes projektides. 2008. aastal on ta olnud tegev kliimamuutuse teemat lahkava kolmeosalise sarja "Earth: The Climate Wars" loomisega. Enamik Stewarti sarjadest on toodetud koostöös BBC-ga. Stewarti esinemisstiil on emotsionaalne ning kaasahaarav. Omapäraseks teeb tema esinemise varjamatu ning üsna tugev šoti aktsent. 
Vahemere geoloogiat tutvustav sari (kannab USA-s nime "Hot Rocks: Geology of Civilisation") sai 2005. aastal USA-s Jackson Hole Wildlife Film Festivalil parima teadusprogrammi auhinna.
Geoloogias on Stewarti peamisteks uurimisobjektideks neotektoonika ja geoloogilised ohud. Regionaalselt on ta huvid keskendunud Vahemere piirkonnale, eelkõige Türgi ja Kreeka maavärinatele. Sel teemal kaitses ta 1990. aastal Bristoli ülikoolis ka doktorikraadi ning seetõttu rääkis ka tema esimene pikem telesari just Vahemere geoloogiast.
2007. aastal andis ameerika bioloog Brian Fisher uuele Madagaskaril avastatud sipelgaliigile Stewarti auks nime Cerapachys iainstewarti.
George William Russell

George William Russell (10. aprill 1867 Lurgan, Armagh' krahvkond – 17. juuli 1935 Bournemouth, Inglismaa) oli iiri kirjanik, kriitik, toimetaja, maalikunstnik ja rahvuslane, kes on tuntud eelkõige luuletajana.
Ta kasutas pseudonüüme Æ, AE, A.E. ja Æon.

Elulugu

Russell sündis Lurganis. Kui ta oli 11-aastane, kolis perekond Dublinisse. Ta õppis Rathminesi koolis ja kunstikoolis Metropolitan School of Art (praegu National College of Art and Design), kus ta sõbrunes William Butler Yeatsiga.
Ta asus tööle riidepoes. Seejäral töötas ta Horace Plunketti poolt rajatud põllumajandusühistegevuseliikumises Irish Agricultural Organization Society (IAOS), kuhu teda soovitas Yeats. Russellist sai organisatsiooni abisekretär. Organisatsiooni esindajana lõi ta Lõuna- ja Lääne-Iirimaal laenuühisusi ja rajas ühistupanku; viimaseid oli 1910. aastaks 1910. Koostöö Plunkettiga laabus hästi. Aastatel 1905–1923 toimetas ta IAOS-i ajakirja Irish Homestead ning tegi selle rahvusvaheliselt tuntuks.
Hiljem oli ta iiri rahvuslaste väljaande  Irish Statesman toimetaja (15. september 1923 – 12. aprill 1930).
Ta oli alates oma esimesest luulekogust "Homeward: Songs by the Way" (1894) keldi taassünniliikumise üks juhtkujusid. Ta kirjutas müstilisi, õrnmeloodilisi luuletusi ja näidendeid. Aastal 1902 tutvus Æ noore James Joyceiga ning tutvustas teda oma sõbrale William Butler Yeatsile ning teistele taassünniliikumise tegelastele. Joyce'i raamatus "Ulysses" figureerib Russell episoodis "Skylla ja Charybdis", kus ta lükkab tagasi Stepheni teooriad William Shakespeare'i kohta.
Tema kodust Dublini Rathgar Avenuelt sai Iirimaa majanduslikust ja kunstilisest käekäigust huvitatute kohtumispaik.
Ta oli aastaid Dublini teosoofide juht. Ta väitis, et on selgeltnägija.
Ta kirjutas palju majandusest ja poliitikast.
Samuti tegeles ta maalimise ja joonistamisega, kujutades vaimolendeid, keda ta väidetavalt tajus.
Kui tema abikaasa 1932 suri, asus Russell elama Inglismaale, kus ta ka suri. Russell on maetud Dublin Mount Jerome'i kalmistule.
Karjamaa tänav

Karjamaa tänav on tänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Karjamaa asumis. Karjamaa tänav algab Kopli tänavalt ja lõpeb Erika tänaval. Tänavaga ristub Angerja tänav. Karjamaa tänav on 572 meetri pikkune ja kannab registrinumbrit 7840639.

Tänava nimi

Tänav sai praeguse nime 24. mail 1939, kui Suur-Karjamaa tänav liideti koos osaga Soo tänavast ja Girgensoni tänavaga Tööstuse tänavaks ja Väike-Karjamaa tänav nimetati ümber Karjamaa tänavaks.
Tänava algsed saksakeelsed nimed olid Kleine Viehweidenstraße, Kleine Viehwiesenstraße või Kleine Weidestraße ja venekeelne Малая Выгонная улица.
Tänava rajamise aeg pole täpselt teada, kuid 1919. aastal Sõjaväe topograafia osakonna poolt välja antud Tallinna plaanile on Väike-Karjamaa tänav peale märgitud.
Algselt moodustus Väike-Karjamaa tänav kahest osast: Suur-Karjamaa tänavaga paralleelselt kulgevast lõigust ning Kopli tänava ja Tööstuse tänava vahel kulgema planeeritud lõigust, mille koridor ehitati aga aja jooksul osaliselt kinni. Tallinna Linnavalitsus täpsustas Angerja tänava leviala 26.10.2016 ja liitis varem Angerja tänava ja Erika tänava osaks loetud eraldiseisva tänavakoridori Karjamaa tänava ja Erika tänava vahel Karjamaa tänavaga.
Sextus Pomponius

Sextus Pomponius (2. sajand pKr) oli Rooma jurist ja õiguseõpetaja, Rooma eraõiguse traktaatide autor.
Tema isiklikust elust pole infot säilinud. Ajaloos tuntakse teda Rooma riigi ühe olulisema juristina, sest ta kirjutas rohkem kui 150 raamatut. Sextus Pomponiuse kõige tuntum töö on mahukas ja sisukas kommentaar preetori ediktile "Ad edictum". Tema kirjutatud seadustest lähtuti Justinianuse "Digesta" koostamisel.

Elulugu

Pomponiuse elust pole midagi teada. Ta elas 2. sajandil pKr, enamiku oma raamatutest kirjutas Hadrianuse ajal (11. august 117 – 10. juuli 138), osa ka Antoninus Piuse ajal (10. juuli 138 – 7. märts 161). Arvatakse, et erinevalt teistest kuulsatest Rooma juristidest ei tegelenud tema ametlikult õiguse rakendamise või tõlgendamisega, vaid peaaegu terve elu süstematiseeris teiste juristide kirjutatud teoseid ja õpetas kodanikele õigusteadust.
Pomponius, Gaius Ateius Capito, Salvius Julianus, Gaius Cassius Longinus jt Rooma juristid kuulusid sabiniaanide koolkonda.

Teosed

Pomponiuse kommentaar ediktile "Ad edictum" oli 83 raamatut pikk. See oli tol ajal kõige pikem edikti kommentaar (hiljem kirjutas Ulpianus veel pikema kommentaari). Pomponius kommenteeris ka teiste juristide töid, nt "Libri ex Sabino", "Ad Q. Mucium" jm.
Õpetajana kirjutas ta Rooma õiguse ajaloo õpiku "Enchiridion". Osa sellest õpikust kasutati hiljem Justinianuse "Digestas".
Pomponiuse osa tervest "Digesta" tekstist on umbes 1/25, st 50 raamatust peaaegu kaks on tema kirjutatud.
Pomponius süstematiseeris või kommenteeris varasemaid teoseid, aga kirjutas ka ise. Näiteks on Pomponiuse tuntud tsitaat: "Kui keegi lööb vaenlaste saadikut, siis see on rahvaste õiguse (ius gentium) rikkumine. Kui meie juures olid saadikud, kelle rahvaga hakkas sõda, siis saadikud jäävad rahvaste õiguse alusel vabadeks inimesteks". Seda ei leia "Digestast", aga see tsitaat mõjutas edaspidi Rooma õiguse arendamist.
Pomponiuse teoste ajastuline eripära on teaduslikkus ja puhas, arusaadav keel.
Taimõri saar

Taimõri saar (vene остров Таймыр) on saar Kara meres Taimõri poolsaare looderanniku juures.
Taimõri saar paikneb Taimõri lahest lääne pool. Saarest põhja pool asub Nordensköldi saarestik. Saare pikkus on 33 km, keskmine laius umbes 10 km. Mandrist eraldab saart keskmiselt 3 km laiune Taimõri väin.
Saare kaldajoon on väga sopiline, nagu ka mandri ja läheduses olevate väiksemate saarte oma. Niimoodi moodustub Taimõri poolsaare rannikul keeruline saarelabürint.
Saare pinnas on künklik, kõrgeimad punktid on Effekti mägi (176 m) ja Negri mägi (232 m). Kliima on karm. Esineb arktiline tundra. Meri saare ümber on suurema osa aastast kaetud jääga ega saa kunagi päris jäävabaks.
Saar kuulub Venemaa Krasnojarski krai koosseisu.
Alates 1993. aastast kuulub Suure Arktika looduskaitseala koosseisu.

Ajalugu

14. augustil 1878 avastas Taimõri saare Adolf Nordenskjöldi ekspeditsioon laeval Vega. Ekspeditsioon maabus saarel, sest jääolud takistasid mõne päeva jooksul edasi sõitmast. Õpetlased uurisid ranniku ja saare geoloogilist ehitust. Saarele kivide alla mattis Nordenskjöld raudkasti. Kastis oli pudel sedeliga, milles oli lühike teade maabumisest saarel ja palve edastada see kiri Rootsi kuningale. Ekspeditsiooni aruandes oli kirjas, et selline raudkast Taimõri saarele maeti.
2. septembril 1971 avastas V. A. Troitski Nordenskjöldi märgi. Raudkast oli aastate jooksul läbi roostetanud ja lagunenud, lagunemise käigus olid kasti peal olnud kivid pudeli lõhkunud, aga kiri oli üllataval kombel jäänud loetavaks. See saadeti NSV Liidu Geograafiaühingu kaudu Rootsi kuningakotta.
Aastal 1900 talvitas saare looderannikul Colin Archeri lahes Eduard von Tolli ekspeditsioon kuunaril Zarja.
Senticolis

Levila

Senticolis'e levila asub Ameerika Ühendriikide osariikides Arizonas ja New Mexicos, Mehhiko osariikides Sonora, Chihuahua, Sinaloa, Oaxaca, Aguascalientes, Tamaulipas ja Querétaro, ning Belize'is, Guatemalas, Hondurases, El Salvadoris, Nicaraguas ja Costa Ricas.
Jordani maatriks

Jordani maatriksiks nimetatakse blokk-diagonaalset maatriksit, mis koosneb Jordani kastidest. Jordani kastiks nimetatakse ruutmaatriksit, mille kõik peadiagonaali elemendid on võrdsed, vahetult peadiagonaali kohal asuvad elemendid on ühed, ent ülejäänud elemendid on nullid.

Jordani normaalkuju

Iga ruutmaatriks üle algebraliselt kinnise korpuse sarnaneb mõne Jordani maatriksiga. Sellist Jordani maatriksit nimetatakse vastava ruutmaatriksi Jordani normaalkujuks. 
Kui maatriks sarnaneb Jordani maatriksiga, mis koosneb vaid 1-järku Jordani kastidest (st diagonaalse maatriksiga), siis nimetatakse seda maatriksit diagonaliseeritavaks.
Russiini keel

Küsisõnad

што "mis", ко, хто "kes", як "kuidas", де "kus", кідь, кедь, коли "millal", якый "milline", котрый "kumb".
Läätsa sadam

Läätsa sadam (sadamakood EE LAT) on paadisadam Saare maakonnas Saaremaa vallas Läätsa külas. Sadamat peab kalurite ühendus Läätsa Rand.
Kuuillusioon

Kuuillusioon on optiline illusioon, mille tõttu näib Kuu horisondi lähedal suuremana kui kõrgemal taevas. Seda nähtust on tuntud antiikajast saadik ning täheldatud mitmete kultuuride poolt. Selle illusiooni põhjused pole siiani täpselt selged.

Illusiooni tõestus

Levinud uskumuse kohaselt, mis ulatub tagasi Aristotelese aega 4. sajandil eKr, paistab Kuu horisondi lähedal suuremana tänu Maa atmosfääri põhjustatud suurendusefektile. See aga ei ole tõsi. Kuigi atmosfäär muudab Kuu näilist värvust, ei suurenda ega vähenda see kuigivõrd Kuu näilist suurust. Fotod Kuust eri kõrgustel tõestavad, et Kuu suurus ei muutu. Seega on tegu illusiooniga.

Näilise kauguse hüpotees

Näilise kauguse teooriat kirjeldas esimesena Cleomedes umbes aastal 200. Selle kohaselt näib horisondi kohal olev Kuu suuremana kui kõrgemal olev Kuu, kuna see näib olevat kaugemal.
Kui me näeme taevas objekte nagu näiteks pilved, linnud ja lennukid, siis horisondi kohal olevad objektid on tavapäraselt kaugemal kui need, mis on pea kohal. See võib põhjustada taeva lamedana või veidi kaarja pinnana tajumist, kus objektid, mis liiguvad horisondi poole, alati kaugenevad meist.
Kui me tajume Kuud teiste taevas asuvate objektide lähedal olevana, siis me eeldame, et horisondile lähenedes see ka kaugeneb, mis peaks põhjustama väiksema pildi silma võrkkkestal. Aga kuna võrkkestal Kuu suurus sisuliselt jääb samaks, siis meie aju arvab, et horisondi kohal olev Kuu peab olema füüsiliselt suurem.

Suhtelise suuruse hüpotees

Selle hüpoteesi kohaselt ei sõltu objekti näiline suurus vaid objekti enda suurusest võrkkestal, vaid ka seda ümbritsevate objektide suurusest. Kuuillusiooni puhul panevad horisondi kohal olevad objektid (näiteks puud ja ehitised) Kuu näima suuremana. Kuid kõrgemal olev Kuu on ümbritsetud suure tühja taevalaotusega, mistõttu näib see väiksem.
Seda efekti illustreeritakse klassikalise Ebbinghausi illusiooniga, kus ring tundub suuremana kui seda ümbritsevad väiksemad ringid kui siis kui seda ümbritsevad suuremad ringid.