google/wiki40b huggingface dataset:
Väino Pallum

Väino Pallum (sündinud 31. juulil 1931 Aru vallas Tartumaal) on Eesti aiandusagronoom.

Elulugu

Väino Pallum on talupidaja poeg.
Lõpetas 1950 Elva Keskkooli, 1955 EPA agronoomiateaduskonna aianduse erialal. Töötas Vabariiklikus Taimekaitsejaamas, sh oli 1966–1969 vanemagronoom-toksikoloog, 1970–1979 vanemagronoom katmikkultuuride taimekaitse alal, 1980–1986 tehnoloogialabori peaagronoom, 1987–1993 labori juhataja, 1994–1995 Riigi Taimekaitseameti (hiljem Taimetoodangu Inspektsioon) järelevalveosakonna nõunik, 1996– peaspetsialist.

Teadustöö

Avaldanud taimekahjustajate tõrje kohta üle 70 teadustrükise, sh üle 10 monograafia ja brošüüri.
Andres Lepik

Andres Lepik (sündinud 27. aprillil 1957 Haapsalus) on eesti näitleja ja lavastaja.
Ta lõpetas aastal 1975 Haapsalu 1. Keskkooli ja 1982 TRK Lavakunstikateedri.
Eesti meistrivõistlused autorallis

Eesti meistrivõistlused autorallis on Eesti Autospordi Liidu korraldatavad autoralli Eesti meistrivõistlused.
Esimest korda toimusid Eesti meistrivõistlused 1959. aastal ning võistlused olid lahtised.
Meelis Hainsoo

Meelis Hainsoo (ehk Hainz; sündinud 14. juulil 1972) on ansambli Kosmikud laulja (alates 2003. aastast). Samuti laulab Hainz RAM-i koosseisus ja kitarri bändis Jahimehed. Lisaks mängis ta viiulit kollektiivis Eriti Kurva Muusika Ansambel.
Ta mängis Elo Seliranna filmis "Kutsar koputab kolm korda".
Livia Viitol

Livia Viitol (sündinud 18. detsembril 1953) on luuletaja, tõlkija ja kirjandusloolane.
Livia Viitol õppis aastatel 1960–1964 Jõgisoo Algkoolis, 1964–1971 Tallinna 10. Keskkoolis, 1971–1976 Tartu Riikliku Ülikooli Ajaloo-Keeleteaduskonnas (eesti filoloogia osakond, soome-ugri keelte eriharu).
Ta on tõlkinud läti keelest näiteks Juris Kronbergsi, Nora Ikstena ja Aleksandrs Čaksi tekste.
Tema luulekogu "Pääl ja sees" ilmus 1991, lasteraamat "Ilmakoer Muki" ilmus 2000.
2013. aasta aprillis pälvis ta Eduard Vilde nimelise kirjandusauhinna monograafia "Eduard Vilde" eest.

Tunnustused

Ajalehe Sirp aastaauhind missioonitundliku publitsistika ja luule eest 2000.a. (Sirp, nr 11 ja 46). (http://www.sirp.ee/archive/2000/22.12.../sots1-2.html)
2013. aasta aprillis Eduard Vilde nimeline kirjandusauhind monograafia "Eduard Vilde" eest.
12. mail 2017 tunnustati teda Eesti-Läti keeleauhinnaga. Auhinna tõid läti keelest eesti keelde tõlgitud Astrid Ivaski luulekogu "Mere silmad" ja Valentīns Jakobsonsi novellikogu "Hommikueine keskööl".
2019 – Läti Tunnustusristi 5. klass (kavaler)
Jolanta

Jolanta on naisenimi.
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 1300. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Jolanta 37 naisel.
Kurdistani Demokraatlik Partei

Kurdistani Demokraatlik Partei (kurdi keeles Partiya Demokrat ya Kurdistanê) on Iraagi kurdide partei. Tegemist on sõjaväelise hõimurühmitusega, mille baasiks on Põhja-Iraagi alad, mis piirnevad Türgiga.
Partei juht on Mesûd Barzanî.
Pärast Lahesõda haldas Kurdistani Demokraatlik Partei koos Kurdistani Patriootliku Liiduga lennukeelutsooni kaitse all Põhja-Iraaki, mida kurdid nimetavad Kurdistaniks.
Bruno Alves

Bruno Eduardo Regufe Alves (sündinud 27. novembril 1981 Póvoa de Varzimis) on Portugali jalgpallur. Ta mängib keskkaitsjana Itaalia kõrgliiga klubis Parma ja Portugali jalgpallikoondises.

Karjäär

Ta alustas karjääri kodumaal Porto jalgpalliklubis. Karjääri algusaastatel mängis ta põhiliselt klubi duubelmeeskonnas ning oli laenul teistes Portugali klubides. Porto põhimeeskonnas tegi ta debüüdi hooajal 2005. aastal. Porto põhimeeskonda murdis ta ennast hooajal 2006–07. Ta mängis Portos kuni 2010. aastani ning tuli sel ajal klubiga neljal korral Portugali meistriks. 2009. aastal valiti ta parimaks Portugali kõrgliiga mängijaks.
2010. aasta augustis sõlmis ta lepingu Venemaa kõrgliiga klubiga Peterburi Zeniit. Üleminekusumma oli 22 miljoni eurot. Ta mängis Zeniidis kuni 2013. aastani ja tuli klubiga kahel korral Venemaa meistriks.
2013. aasta juunis sõlmis ta kolme aasta pikkuse lepingu Türgi kõrgliiga klubiga Fenerbahçe. Hooajal 2013–14 tuli ta klubiga Türgi meistriks ja võitis 2014. aastal lisaks Türgi superkarika.
2016. aasta juunis sõlmis Alves kahe aasta pikkuse lepingu äsja Itaalia kõrgliigasse tõusnud Cagliariga.
Hooajal 2017–18 mängis ta Šotimaa kõrgliiga klubis Rangers.
2018. aasta suvel naasis Alves Itaalia kõrgliigasse, liitudes ühe aasta pikkuse lepingu Parmaga.
Debüüdi Portugali jalgpallikoondises tegi Alves 2007. aasta juunis Kuiveidi vastu. Esimese värava lõi ta koondise särgis sama aasta 13. oktoobril EM-i valikmängus Aserbaidžaani vastu.
Ta on kuulunud Portugali koondisse 2010., 2014. ja 2018. aasta maailmameistrivõistlustel, 2008., 2012. ja 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel ning 2017. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiril. Lisaks kuulus ta Portugali võistkonda 2004. aasta suveolümpiamängudel.

Isiklikku

Ka Bruno Alvese vanem vend Geraldo Alves on olnud profijalgpallur.
Rene Kokk

Rene Kokk (sündinud 4. märtsil 1980 Raplas) on Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna poliitik, alates 29. aprillist 2019 Eesti keskkonnaminister. Enne ministrina tööle asumist oli ta XIV Riigikogu liige.
1999 lõpetas ta Kehtna kõrgema põllumajanduskooli maaehituse erialal ja 2007 Eesti Maaülikooli ökonoomika ja ettevõtluse erialal.
Rene Kokk on endine Rapla vallavolikogu esimees.
Rene Kokk töötas 1999-2002 OÜ Tavexis tegevjuhina ehituse ja metsanduse alal. 2003-2010 oli ta OÜ Anrema Grupi juhatuse liige ja 2012-2013 OÜ Tavexi tegevjuht. Ta on 2001. aastast OÜ Rme Investi ja 2013. aastast OÜ Jarex Investi juhatuse liige.
EKREga liitus Kokk 8. detsembril 2014. 9. aprillist 2017 on ta erakonna juhatuse liige. 2019. aasta Riigikogu valimistel sai ta 4. valimisringkonnas 1458 häälega ringkonnamandaadi.
2019. aasta aprilli seisuga oli Kokk vabaabielus ja tal oli kaks tütart.
Pornograafilise sisuga ja vägivalda või julmust propageerivate teoste ekspertkomisjon

Pornograafilise sisuga ja vägivalda või julmust propageerivate teoste ekspertkomisjon (argikeeles ka pornokomisjon) on Kultuuriministeeriumi juures asuv komisjon, mille ülesanne on määratleda, kas hindamiseks esitatud teos on pornograafilise sisuga, vägivalda või julmust propageeriv.
Komisjon on loodud ja toimib "Pornograafilise sisuga ja vägivalda või julmust propageerivate teoste leviku reguleerimise seaduse" ning kultuuriministri töökorra alusel. Seaduse järgi on pornograafia selline kujutamisviis, mis teisi inimlikke seoseid kõrvale või tagaplaanile jättes seksuaalsed toimingud labaselt ja pealetükkivalt esiplaanile toob. Seaduse järgi on teos vägivalda või julmust propageeriv juhul, kui enesekaitseliselt õigustatud piire ületava vägivalla või julmuse kujutamine toimub heakskiitval viisil, eesmärgiga levitada inimeste hulgas vägivaldset või julma käitumist.
Laatre Pühavaimu kirik

Laatre Pühavaimu kirik on Valga maakonnas Valga vallas Laatre alevikus asuv õigeusu kirik. 
Kirik ehitati aastatel 1866–1869 ja pühitseti 1869. aastal. Aastal 1983 nõudis kohaliku sovhoosi juhtkond kiriku sulgemist ja järgmisel aastal pandigi kirik kinni. Tänapäeval ei tegutse kiriku juures ükski kogudus.
Kirikus on mitmeid kunstimälestisena arvele võetud esemeid.
Paldiski Insenerikomando

Paldiski Insenerikomando (saksa keeles Ingeniör-Kommando zu Baltischport, vene keeles Балтийская инженерная команда) oli Venemaa keisririigi ajal Paldiski sõjaväeobjektide ehitamise ja korrashoiuga tegelev üksus (komando). Komando oli eelkõige seotud Paldiski sõjasadama ehitamisega. Sadamat hakati ehitama 1715.
Pingestabilisaator

Pingestabilisaator on elektroonikalülitus, mille väljundpinge püsib etteantud vahemikus sõltumata sellest, kas muutub stabilisaatori sisendpinge või koormustakistus. Sisendpinge muutus võib olla tingitud võrgupinge kõikumisest või patareipinge alanemisest.
Marje Sink

Isiklikku

Ta oli abielus maalikunstniku, luuletaja ja äratusjutlustaja Peeter Singiga. Abielust sündis kaks poega: Tunne ja Kuldar.
Kataloonia iseseisvusliikumine

Kataloonia iseseisvusliikumine (katalaani keeles independentisme català) on poliitiline liikumine, mille eesmärgiks on Kataloonia iseseisvus.
Kataloonia iseseisvusliikumises osalejad leiavad, et katalaanid on rahvus, kellel on oma katalaani keel ja katalaani kultuur.
Kataloonia iseseisvusliikumise sümbol on Estelada lipp.
Kataloonia iseseisvusliikumine algas 19. sajandil.
Kuigi on olemas Kataloonia parlament, on Kataloonia praegusel hetkel vaid autonoomne.
Uural

Uural ehk Uuralid (varem ka nimekujudel Uraal või Uraalid) on mäestik Venemaal ja osalt Kasahstanis Euroopa ja Aasia piirialal.
Uuralid moodustavad pika (umbes 2500 km, laius kuni 150 km) kuid võrdlemisi madala ning erodeeritud mäestiku Venemaa lääneosas. Geograafiliselt on tegemist Euroopa ning Aasia piiriga (mäestiku idajalamil). Mäestiku jätkuks põhja suunas on Vaigatši saar ja Novaja Zemlja saarestik. Kõrgemad tipud on Narodnaja Lähis-Polaar Uuralis (1895 m) ning Jamantau (1640 m) ja kahetipuline Iremel (1590 ja 1450 m) Lõuna-Uuralis.

Geoloogia

Uuralite moodustumine Paleosoikumis oli üks osa viimase hiidkontinendi Pangaea moodustumisest. Mäestik tekkis kolme laama – Baltika, Siberi ja Kasahstani kollisiooni ehk kokkupõrke käigus. Hilisema Mesosoikumis toimunud Pangaea lagunemise käigus moodustus Lauraasia laam, kuid Uuralid olid nüüd mitte laama äärel, vaid selle sisemuses ning nii on see püsinud praeguseni.
Uuralite tektooniline areng algas Devonis, kui moodustusid Magnitogorski ning Tagili saarkaared (ookeanilise litosfääri subduktsioon teise ookeanilise litosfääri ploki alla). Hilis-Devonis järgnes sellele kontinentaalse Baltika laama ning tekkinud saarkaare akretsioon. Samal ajal moodustus ookeani teisel äärel subduktsioonivöönd ka piki Kasahstani laama piiri. Karboni vältel jätkus ookeanilise basseini sulgumine ning Permi ja Triiase vältel põrkasid omavahel kokku laamade mandrilised osad, mille tagajärjel tekkis mäestik.
Keerulise geoloogilise ajaloo tõttu on Uuralis rohkesti mitmesuguseid maavarasid, eriti metallimaake. Mäetööstuslikult kõige enam hõlvatud on Kesk- ja Lõuna-Uural. Mäestiku idajalamilt algavad ulatuslikud gaasi- ja naftamaardlad.
Dzelzava mõis

Dzelzava mõis (saksa keeles Selsau, läti keeles Dzelzavas muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Võnnu kreisis Cesvaine kihelkonnas. Tänapäeval asub Lätis Madona piirkonnas Dzelzava vallas Dzelzavas.

Ajalugu

Dzelzava mõisa mainitakse esimest korda aastal 1594. Toona oli mõisa omanikuks Jacob Wainecken ja mõisa kutsuti Waineckemoise. Aastast 1600 oli mõis Taubede valduses. Rootsi ajal kuulus mõis kuningale ja kandis nime Kronenhof. Aastal 1679 said mõisa omanikuks Klodtid. Pärast Põhjasõda läks mõis Igelströmide valdusse, seejärel aga Transehedele. Selle suguvõsa valdusse jäi mõis kuni võõrandamiseni aastal 1920.
Võõrandamise ajal kuulus Dzelzava mõisa juurde kolm karjamõisa. Maad kuulus mõisale 1428 hektarit.

Mõisaansambel

Barokkstiilis mõisakompleksi rajasid Transehed aastal 1768. Peahoone sai aastal 1905 kannatada, nii taastati see aastal 1808 Wilhelm Bockslaffi projekti järgi. Pärast võõrandamist kuulus hoone alguse Läti vabariigi sõjaväele, ühtlasi asu seal apteek. Aastast 1926 läks hoone valla valdusse, seal asus vallamaja. Peale Teist maailmasõda asub hoones kohalik koolimaja.
Algsele mõisakompleksile on aja jooksul lisandunud mitu hoonet, vanemad hooned on peahoonega sümmeetriliselt paiknevad teenijate majad. Hiljem on lisandunud tall, sepikoda, aedniku maja, mõisavalitseja maja. Aastal 1868 püstitati mõisakompleksi juurde ka kohalik koolimaja.
Mõisakompleksi juurde kuulub ka park. Peahoone juures asub regulaarse planeeringuga aed. Pargis asub kohalik laululava, samuti püstitati sinna aastal 1939 mälestussammas Esimese maailmasõja ja bermondtiaadi ajal langenud Dzelzava elanikele.

Varia

Mõisast on pärit Astaf von Transehe-Roseneck.
Ajatolla

Ajatolla (araabia keeles آية الله āyat allāh 'Jumala märk'; pärsia keeles آیت‌الله) on šiiitide kõrge vaimulik tiitel.
Kõrgem tiitel on üksnes suurajatolla.
Vili

Vilja teke

Kui tolmlemine – õietolmu kandumine tolmukatelt emakasuudmele – on olnud edukas, hakkavad tolmuterad idanema ja tungivad sigimikku. Õiest hakkab sõltuvalt emakate arvust arenema kas lihtvili või koguvili. Õisikust omakorda hakkab arenema vilikond.

Seemned

Sigimikus olevatest seemnealgmetest arenevad vilja sisemuses seemned. Bioloogiliselt küps seeme on uue taime alge. Kui vili on tekkinud viljastumata munarakust ehk partenokarpselt, siis seemneid ei moodustu. Vastavalt seemnete arvule jagunevad viljad üheseemnelisteks ja mitmeseemnelisteks.

Viljade ja seemnete levik

Bioloogilise küpsuse saavutanud viljad jagunevad avaviljadeks ja sulgviljadeks. Valminud avavili avaneb ja pillab seemned laiali, sulgviljal jääb viljakest seemne ümber ning vili ise kukub emataime lähedusse. Et aga emataime vahetus läheduses napib noore taime arenguks vajalikke toitaineid, valgust ja ruumi, on taimedel välja kujunenud mitmeid levimisviise. Viljade ja seemnete levimisel tuntakse mõisteid autohooria ehk iselevi ja allohooria ehk tegurlevi. Iselevi vahendid ongi eelkõige paiskviljad, mis heidavad avanedes seemned emataimest võimalikult kaugele. Tegurlevi puhul kasutavad taimed teiste elusolendite (loomad, inimesed) ning loodusnähtuste (tuul, vesi) abi.
Prokopi Sokolnikov

Prokopi Nesterovitš Sokolnikov (vene keeles Прокопий Нестерович Сокольников; 1. juuli 1865 Jakuudi oblast – 10. detsember 1917) oli esimesi jakuudi rahvusest arste ja tervishoiutegelane. 
Ta töötas 1899. aastast kuni elu lõpuni maa-arstina Sahhas Tšuraptšas. Töö kõrvalt tõlkis ta hulk anatoomia- ja meditsiinitermineid jakuudi keelde. Etnograaf ja lingvist Eduard Pekarski kasutas Sokolnikovi tõlketööd oma jakuudi keele sõnaraamatu koostamisel (avaldati ositi aastatel 1907–1930).

Päritolu ja haridustee

Ta oli pärit Kesk-Jakuutias asuvast ulussist (praeguse nimega Tatta uluss). Ta lõpetas 1881. aastal neljaklassilise rahvakooli Tšuraptšas, seejärel õppis ta progümnaasiumis Jakutskis (5 aastat) ja vaimulikus seminaris. 1892. aastal astus ta Tomski ülikooli arstiteaduskonda. Hiljem jätkas ta meditsiiniõpinguid Moskva ülikoolis. 1898. aastal sai ta arstidiplomi.

Tutvus Lev Tolstoiga

1899. aastal tutvus Sokolnikov Lev Tolstoiga ja viimase palvel osales ta kahe kuu jooksul saatjana duhoboride väljarändel Jakuutiasse. 1899. aastal avaldas Irkutski ajaleht Vostotšnoje obozrenije seitsmes ajalehenumbris Sokolnikovi reisimärkmed. Aastatel 1899–1901 oli ta Tolstoiga kirjavahetuses. 1902. aastal külastas ta Tolstoid Jasnaja Poljanas.
Börs

Börside liigid

Börside ajalooliselt esimene liik on kaubabörsid, kus kaubeldavaks alusvaraks olid algselt peamiselt mitmesugused põllumajandussaadused. Vajadus börsi järele tulenes sellest, et nii said tootjad kindlustada end ootamatute hinnamuutuste vastu turul. Selleks ostsid nad futuuriks nimetatava lepingu, mis nägi ette, et nad saavad lepingus kokkulepitud ajal müüa kindla koguse toodangut varem kindlaks määratud hinnaga. Ka toorainete ostjad said end ootamatu hinnatõusu vastu futuuridega kaitsta. Tänaseks on hinnakõikumiste vastu kindlustamine jäänud kõigest üheks osaks futuuritehingutest. Suurem osa futuuritehingute käibest tuleb spekulatiivsetest tehingutest, mille eesmärgiks on alusvara hinnakõikumistest kasu saada.
Hiljem tekkisid spetsiaalsed börsid teatud maailmakaubanduskaupadega, näiteks väärismetallide ja kohviga kauplemiseks.
Derivatiivibörsidel sõlmitakse tulevikulepinguid ja kaubeldakse derivatiividega. Derivatiivid ehk tuletisväärtpaberid on väärtpaberid, mille hind sõltub teatud alusvara hinnast. Alusvaraks võib olla näiteks tooraine, aktsiaindeks või aktsia.
Tuntuimaks väärtpaberibörsiks on aktsiabörsid, mistõttu peetakse neid sageli sünonüümideks. Peale aktsiate saab väärtpaberibörsidel kaubelda ka näiteks võlakirjade ehk fikseeritud intressiga väärtpaberitega ning derivatiividega (optsioonid ja futuurid)
Käibe poolest kõigist börsidest suurim on aga valuutaturg, kus kaubeldakse vaba vahetuskursiga valuutadega. Valuutaturul sõlmitud tehingud määravad kindlaks valuutade vahetuskursid.
On ka börsilaadseid organiseeritud turge, näiteks teenustebörsid transpordi ja kindlustuse valdkonnas, näiteks laevandusbörsid.
Jaan Tätte

Jaan Tätte (sündinud 24. märtsil 1964 Viljandis) on eesti näitekirjanik, näitleja, teatrilavastaja ja laulja.
Talle meeldis juba enne keskkooli minekut kirjutada. Tuletõrjeteemalisel kirjandivõistlusel sai koolis kolmanda, rajoonis teise ja vabariigis esimese koha.
Sündis velsker Jaan Tätte peres.
Jaan Tätte õppis 1982–1984 Tartu Riiklikus Ülikoolis bioloogiat ja 1985–1986 Tallinna Pedagoogilises Instituudis näitejuhtimist. Aastal 1990 lõpetas Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri XIV lennu.
1990–2003 oli Jaan Tätte Tallinna Linnateatri näitleja. Alates 2003. aasta septembrist oli sama teatri näitekirjanik.
Jaan Tätte on abielus Margit Tättega. Neil on pojad Jaan Tätte juunior ja Kunter Tätte.
PewDiePie

Enim tellitud kanal 2013‒2019

2012. aasta juulis jõudis PewDiePie kanal ühe miljoni tellijani. 2013. aasta augustis seljatas PewDiePie Smoshi ja tõusis sellega kõige tellitumaks kanaliks YouTube'is ning hoidis seda kohta segamatult kuni 2019 aastani.
Sotsmeedia statistikaleht Social Blade avaldas 30. augustil 2018 tabeli, milles ennustati, et T-Series möödub PewDiePie'st sama aasta oktoobris. Rivaliteet kahe enim tellitud kanali vahel põhjustas debatte sõltumatute blogijate ning produktsioonifirmade konkurentsi teemal terve aasta vältel, PewDiePie fännid ning toetajad korraldasid aktsioone PewDiePie kanalile tellijate juurde saamiseks jmt. T-Series möödus PewDiePie kanalist esimest korda 9. märtsil 2019 ning saavutas lõpliku ülekaalu 14. aprillil 2019.
Tallinnas toimus 27. veeburaril 2019 PewDiePie tellijate mobiliseerimiseks toetusrongkäik, kus osales sadu noori.
Bursa

Ajalugu

Linna asutas 202 eKr Prusa linnana Bitüünia kuningas Prusias I.
Bursa oli 1326 kuni 1365 Osmanite riigi pealinn.
New General Catalogue

New General Catalogue of Nebulae and Clusters of Stars (lühendatult NGC) on süvakosmose objektidest koosnev kataloog, mille avaldas 1888. aastal John Louis Emil Dreyer. 
NGCs on edasiarendatud William ja Caroline Herscheli katalogiseerimist ja John Herscheli koostatud General Catalogue of Nebulae and Clusters of Stars-i. NGC sisaldab 7840 objekti, mis on tuntud kui NGC objektid ja see on suurimaid astronoomilisi katalooge. Kataloogis on kirjeldatud galaktikad, täheparved, emissioonudud ja tumedad udukogud. 1985. ja 1908. aastal avaldas Dreyer kaks NGC lisakataloogi, mis on tuntud kui indekskataloogid ning need kirjeldavad veel 5386 astronoomilist objekti.
Kataloogis on vähem põhjalikult kirjeldatud lõunataevas asuvaid objekte, kuid mitmeid vaatlesid John Herschel või James Dunlop. Esialgses New General Catalogues on palju vigu, kuid nende põhjalikuma parandamisega alustati 1993. aastal. Kataloogi uusim parandatud versioon avaldati 2009. aastal.
Milano

Ajalugu

Milano rajas umbes 390 eKr keldi insuberide hõim. Milano oli nende peamine asula Gallia Cisalpinas.
222 eKr vallutasid linna roomlased ja liitsid ta enda riigiga. Rooma ajal oli linna nimi Mediolanum ja sellest tuleb ka tänapäevane nimi. Insuberid liitusid Hannibaliga ning sellepärast alistas Rooma riik Mediolanumi 194 eKr uuesti. Keiser Augustuse valitsemise ajal oli Milano Rooma järel suuruselt teine linn impeeriumis. Alates 89 eKr oli ta munitsiipium, Hadrianuse ajal sai kolooniaks ning kujunes Põhja-Itaalia tähtsaimaks linnaks ja liiklussõlmeks.
Kui Diocletianus 3. sajandil impeeriumi kaheks jagas, sai Mediolanumist impeeriumi läänepoolse osa pealinn. Mediolanum oli Lääne-Rooma riigi pealinn seni, kuni keiser Honorius selle 404 Ravennasse viis.
313 kuulutas keiser Constantinus välja Milano edikti, milles ta tunnistas impeeriumi ametliku usundina kristlust.
452 vallutasid Mediolanumi hunnid. 539 purustati ta sõjas gootidega. Alates 569 kuulus ta langobardidele.
Alates 774 kuulus Milano Frangi riiki, 962. aastast Saksa-Rooma riigi keisrite valdusse.
1045 kuulutati linnas välja autonoomse valitsusega kommuun ning Milano asus teiste tugevate linnadega nagu Pavia, Cremona, Lodi ja Comoga võitlema ülevõimu pärast Lombardias. Aastal 1162 Milano hävitati Friedrich I Barbarossa käsul ning taastati hiljem Lombardia Liiga abiga.
Aastal 1329 algas Viscontide türannia; 1450–1535 olid võimul Sforzad. Alates 1535. aastast kuulus Milano Hispaaniale, 1706–1797 ja 1815–1859 Austriale. 
Milano oli 1797–1805 Tsisalpiini ja Itaalia vabariigi ning 1805–1815 Itaalia kuningriigi pealinn.

Majandus

Milano on vana siiditööstuslinn. Ka tänapäeval on tema tekstiili- ja moetööstus maailmakuulsad.
Milanos asub palju tuntud ettevõtteid, näiteks Giorgio Armani, Dolce & Gabbana, Prada, Versace, Pirelli, Telecom Italia, Alfa Romeo ja Bugatti.
Sõrve sovhoos

Sõrve sovhoos oli sovhoos Kingissepa rajoonis Salme külanõukogus. Sovhoosi keskus oli Salme asulas. Sovhoosi pindala oli 13 500 ha.
Bob Dudley

Robert Dudley (sündinud 14. septembril 1955 New Yorgis) on USA ärijuht, alates 2010. aasta 1. oktoobrist BP tegevjuht.
Aastatel 2003 kuni 2008 oli Dudley TNK-BP tegevjuht. Alates 18. juunist 2010 juhib Dudley Deepwater Horizoni naftalekke tagajärgedega tegelevat organisatsiooni Gulf Coast Restoration Organisation.
Aastast 1979 kuni ettevõtte ühinemiseni BP-ga 1998. aastal töötas Dudley Amocos.
TNK-BP juhi positsioonilt lahkus ta pärast konflikti ettevõtte Vene osanikega.
Queen Mary 2

Ajalugu

8. juunil 1998 teatas Briti laevakompanii Cunard Line ookeaniliinilaeva ehitamise hankest, laev oli määratud sõitma liinil Southampton – New York. Konkursist võttis osa palju laevatehaseid, sealhulgas Harland & Wolff Iirimaalt, Aker Yards Soomest, Fincantieri Itaaliast ja Meyer Werft Saksamaalt. Tellimuse sai aga Chantiers de l’Atlantique laevatehas Saint-Nazaires Prantsusmaal. Lepingule kirjutati alla 6. novembril 2000. 16. jaanuaril 2002 lõigati esimene terasplaat. Kiil pandi laevale tehasenumbriga G32 Louis Joubert Lock ehk "Normandie Dock"is. Ehitusajal oli projektiga seotud 20 000 inimest. Korsten pandi 12. märtsil 2003 ja ülejärgmisel nädalal, 21. märtsil, lasti laev vette. Novembris 2003 proovisõidu ajal sõitis laev esimest korda kiirusega 30 sõlme. 15. novembril kukkus alla laevatrepp (landgang), mistõttu hukkus 16 inimest ja veel 32 said raskelt haavata. 
22. detsembril 2003 anti laev hinnaga üle 800 miljoni USA dollari üle laevakompaniile Cunard Line, seega oli see laev mitte ainult suurim, vaid ka kalleim reisilaev maailmas. Ookeaniliinilaeva esimene kapten oli Ronald W. Warwick. Laeva ristis 8. jaanuaril 2004 kuninganna Elizabeth II ja esimene kodusadam oli Southampton. Kodusadam vahetati kriisi ajal 2011. aastal Hamiltoni vastu Bermudal. Ristluslaeva esmareis algas 12. jaanuaril ja Queen Mary 2 lõpetas oma esimese transatlantilise reisi 26. jaanuaril 2004 Floridas.
Milena Pavlović-Barili

Milena Pavlović-Barili (ka Barilli; serbia keeles Милена Павловић-Барили; 5. november 1909, Požarevac, Serbia – 6. märts 1945, New York) oli Serbia maalikunstnik ja luuletaja, Serbia modernismi silmapaistvaim naissoost esindaja.
Tema itaallasest isa Bruno Barilli oli mõjukas helilooja ning serblannast ema Danica Pavlovic, Karađorđevićite dünastia järeltulija, õppis kunsti. Milena õppis Belgradis Kuninglikus Kunstikoolis (1922–1926) ja Münchenis (1926–1928).
1930ndate algul lahkus Pavlović-Barili Serbiast, kuhu enne Teist maailmasõda pöördus tagasi vaid lühikesteks visiitideks. Hispaanias, Roomas, Pariisis ja Londonis viibides suhtles ta Jean Cocteau ja André Bretoniga ning teda mõjutasid paljud Lääne kunstnikud, eriti Giorgio de Chirico. 1939. aastast elast ta New Yorgis, kus suri 1945. aastal ratsaõnnetuse tagajärjel.
Milena Pavlović-Barili loomingu teemad ulatusid portreedest piiblilugude fantaasiarikaste tõlgendusteni. Motiivide seas olid sagedased unenäolised olukorrad, kardinad, inglid, Venuse kujud ja arlekiinid. Paljud tema tööd on muuseumide püsiekspositsioonis Roomas, New Yorgis, Belgradi Kaasaegse Kunsti Muuseumis ning tema kodulinnas Požarevacis, kus kunstniku kunagises sünnikodus paikneb nüüd majamuuseum.