google/wiki40b huggingface dataset:
Parsimine

Psühholingvistika

Psühholingvistika kontekstis ei hõlma parsimine ainult lauses olevate sõnade liigitamist ja nendevaheliste seoste äratundmist, vaid ka lause tähenduse hindamist vastavalt süntaksi reeglitele, mis tulenevad igast järgnevast sõnast lauses. Tavaliselt parsivad lugejad lauseid osade kaupa ning üritavad pärast iga osa tõlgendada lause tähendust. Saades piisavalt informatsiooni, teevad lugejad oletuse lause järgneva sisu ja kogu tähenduse kohta. Kohates uut lauseosa, üritavad lugejad siduda seda nii varasema tõlgenduse kui ka tehtud järeldustega. Aia-tee lause efekt esineb olukorras, kus lugeja on ebamäärase sõnastuse tõttu tõlgendanud lugemise ajal lause tähendust valesti. Õige tähendus tuleb välja lause lõppu jõudes. Seega peab lugeja lauset uuesti lugema ja hindama, et selle tähendusest aru saada.
Naima

Naima on naisenimi.
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 512. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Naima 203 naisel.
Riho Lahi

Riho Lahi (kuni 1938. aastani Richard-Heinrich Lahi; 14. oktoober (vkj)/ 27. oktoober 1904 Võhma, Palmse vald, Kadrina kihelkond, Virumaa – 23. aprill 1995 Rakke, Lääne-Viru maakond) oli eesti õpetaja, kirjanik ja karikaturist. Ta kasutas pseudonüümi Kihva Värdi.

Elulugu

Tema isa oli sepp Aaspere vallast. 
Ta õppis 1913–1916 Piira vallakoolis, 1917–1918 Tallinna 8. algkoolis, 1919–1921 Rakvere 2. algkoolis ja 1921–1927 Rakvere Õpetajate Seminaris.
Töötas esmalt õpetajana 1927–1928 Narva 3. algkoolis. 
1928–1929 teenis aega kaitseväes 2. suurtükiväegrupis side alal. Hiljem viibis ka kordusõppustel, kus ülendati allohvitseriks.
Pärast ajateenistust töötas 1929–1931 Kavastu valla Varnja algkoolis, 1931–1934 Palmse valla Võsu algkoolis. Oli 1934–1938 Aaspere valla Võipere algkooli juhataja. Õpetas 1938–1940 Tartu 3. algkoolis, 1940–1941 Tartu 4. algkoolis. 
1941–1944 õpetas Tartu 1. algkoolis. 1944–1955 oli ta joonistamisõpetaja Rakvere pedagoogilises koolis, 1955–1962 Tartus. 1960–1965 toimetas ajalehes Edasi huumorinurka "Herilane".
Aastatel 1938–1940 oli Noorte Kotkaste noortejuhtide ajakirjade Kotkas ja Noor Kotkas toimetaja, pärast maailmasõda ajalehe Edasi toimetaja 1956–1965, ajakirja Eesti Loodus toimetaja 1968–1988.
24. mail 1952 loodi tema eestvõttel Eesti NSV Ajakirjanike Liidu Tartu satiirisektsioon, mis ühendas 30 karikaturisti ja humoristi tegevusi. Ta tegi ka eksliibriseidekunsti. 2014. aastal võis tema töid näha näitusel Rakke Muuseumis. 
Tema viimased eluaastad möödusid Rakkes. Ta on maetud Ao kalmistule.
Hendrik

Hendrik on mehenimi. Nime on pandud ka eestlastele.
1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Hendrik 1075 mehel. Hendrik oli Eestis leviult 158. mehenimi.
Kõige populaarsem oli eesnimi Hendrik vanuserühmas 10–14, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 21,77 ning Rapla maakonnas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 13,61. Hendrik oli keskmiselt 22 aasta vanune (mediaanvanus oli 20).
Glenturret' destilleerimiskoda

Glenturret' destilleerimiskoda on Šotimaal Highlandi regioonis aastal 1775 asutatud viskidestilleerimiskoda.
Mikrointervallika

Mikrointervallika on muusikas helikõrguste struktuuri põhinemine mikrointervallidel.
Axel Merckx

Isiklikku

Oma abikaasa Jodiga on ta abielus 27. oktoobrist 1997. Neil on tütar Axana Taylor Merckx.
Wannsee konverents

Wannsee konverents (saksa Wannseekonferenz) oli 20. jaanuaril 1942 Berliini äärelinnas Wannsees toimunud viieteistkümne Saksamaa riigi- ja parteiametniku kohtumine, mida juhatas SS-Obergruppenführer Reinhard Heydrich ja mille eesmärgiks oli juudiküsimuse lõplik lahendamine.
Kohtumisel esitles Heydrich plaani juutide ümberasustamiseks Ida-Euroopasse, kus juute oleks kasutatud tööjõuna tee-ehitusprojektides. Seejuures eeldas plaan, et antud protsessi käigus hukkub suur osa juute ning alles jäävad ainult vastupanuvõimelisemad. Samas ei mainita konverentsi protokollis kordagi plaani juutide otseseks tapmiseks, vaid räägitakse ainult evakueerimisest itta.
Konverentsil toodi välja, et Eesti on ainukese Euroopa maana juudivaba.
1965. aastal esitas Joseph Wulf ettepaneku rajada Wannsee konverentsi toimumispaika holokausti memoriaal ja muuseum. Plaan viidi viimaks ellu 1992. aastal.
Ostforschung

Ostforschung (saksa keeles 'idauurimine') ehk Osteuropaforschung on Ida- ja Kagu-Euroopa uurimine sakslaste poolt.
Ostforschung hakkas välja kujunema 19. sajandi lõpul baltisaksa ajaloolase Theodor Schiemanni eestvõttel, kes 1902 asutas Berliinis vastava uurimiskeskusegi. Baltimaade uurimisele pani aluse endine Tartu Ülikooli professor Carl Schirren. Mõlemad lähtusid Balti provintside seisusliku autonoomia ja kultuurtreegerluse ideedest.
Natsi-Saksamaal rakendati Ostforschungi vallutus- ja rassilise hävituspoliitika õigustamiseks, seevastu Nõukogude Liit pidas Ostforschungi ühekülgselt imperialistlikuks ja reaktsiooniliseks. Ostforschungi uurimused olid agressiivselt Poola-vastased, kajastades pingeid Saksamaa ja Poola vahelistes suhetes. Traditsiooniline Ostforschung on moodsa ajalooteaduse poolt diskrediteeritud.
Hiljem moodustasid ümberasunud baltisaksa ajaloolased eraõigusliku ühendusena 1951 Göttingenis Balti Ajaloo Komisjoni, mille liikmed võisid olla muudki päritolu. Komisjon on avaldanud nii üksikuurimusi kui kogu- ja teatmeteoseid. Baltimaade uurimise tähtsad keskused on Lahni-äärses Marburgis 1950 asutatud Johann Gottfried Herderi Instituut ning Saksamaa ja Ida-Euroopa Uurimise Instituudi Göttingeni Töörühm.
Alates 1990-ndatest sai Ostforschung ise ajaloolaste uurimisobjektiks. Siis sai võimalikuks ka Eesti ja Läti rahvusvaheline koostöö selles vallas.
Põhjavint

Levila

Põhjavint on levinud Euraasia metsavööndi põhjaosas Skandinaaviast kuni Ida-Siberini. Põhjavint on rändlind. Ta talvitub Euroopa lääne-, kesk- ja lõunaosas, Põhja-Aafrikas, Pakistani ja India põhjaosas, Hiinas ja Jaapanis. Rände ajal satub regulaarselt Alaskale, kus võib jätkata oma teekonda lõunasse kuni USA lääneosani.

Esinemine Eestis

Eestis on põhjavint kõikuva arvukusega harv haudelind ja sage läbirändaja.  Tema pesitsusaegset arvukust hinnatakse 5–50 paarile, talvist püsiarvukust 10–500 isendile. Talvel tegutseb põhjavint üksikult või väikeste salkadena. Teda võib kohata talvel linnas toidumajakeste juures.
Põhjavint saabub märtsi lõpul või aprilli algul, rohkearvuline läbiränne kestab mai alguseni. Sügisene läbiränne algab septembris, muutub rohkearvuliseks septembri lõpul ja oktoobri algul, ja lõpeb novembris.

Välimus

Linnu üldpikkus on 14–16 cm, kehakaal 20–25 g. Kõigis sulestikes erineb metsvindist roostekollase või oranži rinna- ja õlasulestiku ning valge päranipuala poolest.

Häälitsused

Lennuhäälitsused on kanepilinnu häälitsuse laadne jäk ning iseloomulik venitatud kääksuv djääk. Põhjavindi laul on ürisev džrrrrr, see on rohevindi territooriumihüüu sarnane, kuid ilma tõusva lõputa.
Harva esinev lauluvariant on urvalinnu lennuhäälitsuse sarnane sädistav tšetšetšetšetše. Pesapaigas võib kuulda ka teisi hääli.

Elupaik

Asustab taigavööndi põhjaosa ja metsatundra soiseid metsi ja kaasikuid, eriti arvukas on ta mägikaasikutes.

Pesitsemine

Pesa on metsvindi omast pisut suurem ja rohmakam ja paikneb tavaliselt kasel. Põhjavindi pesi on Eestis leitud kasel, kuusel ja lepal. Kuusel on pesa sageli oksal tüvest eemal, lehtpuudel paikneb enamasti vastu tüve.  
5–7 munaga kurna on Eestis leitud mais ja juunis. Need sarnanevad metsvindi munadega, ent on rohekama põhitooniga ja peenema ning kahvatuma mustriga. Emaslind haub neid umbes 12 päeva.
Poegi toidavad mõlemad vanemad. Pojad lahkuvad pesast kahe nädala vanuselt. Põhjavint võib pesitseda ka pesakastis.
Väljaspool pesitsusaega võib moodustada suuri parvesid, mõnikord koos metsvintidega.

Toitumine

Suvel putukad, muul ajal sööb mitmesuguseid seemneid, marju ja muud. Talvel on oluline toiduallikas pöögipähklid ja valgepöögi viljad,
käib ka toidulaual päevalilleseemneid söömas.
2010. aasta taliolümpiamängud

2010. aasta taliolümpiamängud olid XXI taliolümpiamängud. Need toimusid 12. veebruarist 28. veebruarini 2010 Vancouveri linnas Kanadas.
Vancouver kinnitati olümpialinnaks ROK-i 115. istungjärgul 2. juulil 2003 Prahas. Olümpialinn selgus teises hääletusvoorus, kus Vancouver sai 56 häält ja Pyeongchang (Lõuna-Korea) 53 häält. Teised kandideerinud linnad olid Andorra la Vella (Andorra), Bern (Šveits), Harbin (Hiina), Salzburg (Austria), Sarajevo (Bosnia ja Hertsegoviina).

Avatseremoonia

Avatseremoonial 12. veebruaril BC Place Stadiumil süütasid olümpiatule neli Kanada endist sportlast: jäähokilegend Wayne Gretzky, mäesuusataja Nancy Greene, kiiruisutaja Catriona LeMay Doan ja korvpallur Steve Nash. Tõrviku tõi spordihalli tuntud Kanada paraolümpiasportlane Rick Hansen. Tule süütamisega hallis tekkis väike tehniline probleem, kuna üks neljast tulesambast jäi püsti tõusmata ja Doan jäi seisma tõrvikuga, kui teised kolm süütasid olümpiatule. Pärast süütas Wayne Gretzky teise olümpiatule väljas. 
Sportlaste olümpiavande andis naisjäähokimängija Hayley Wickenheiser ja kohtunike vande andis Michel Verrault. 
Avatseremoonial peeti minutiline leinaseisak 21-aastase Gruusia kelgutaja Nodar Kumaritašvili mälestuseks, kes oli mõni tund enne avatseremooniat meeste ühekelgu treeningul ränga õnnetuse tagajärjel surma saanud. Leinaseisaku ajal olid Kanada ja olümpialipp langetatud poolde vardasse.

Võistluspaigad

Vancouveris toimusid jäähoki, iluuisutamise ja jääkeegli võistlused.
Kiiruisutamine toimus Richmondis Richmond Olympic Ovalis. Vigursuusatamine ja lumelauasõit toimusid West Vancouveri vallas Cypress Mountainis. Murdmaasuusatamine, suusahüpped ja kahevõistlus peeti Whistleri linna lähedal Whistler Olympic Parkis. Whistleris toimusid ka alpialad, bobisõit, skeleton ja kelgutamine.

Medalite kirjeldus

2010. aasta taliolümpiamängude medal kaalub 500–576 grammi. Kuldmedalis on kuus grammi kulda.
Kaunvili

Kaunviljad on liblikõielised köögiviljad, mille söödav osa on kaun või kaunas olevad seemned.

Liigid

Kaunviljade hulka kuuluvad näiteks hernes, kikerhernes, suhkruhernes, lääts, põlduba, sojauba, aeduba, mungvigna, okra (ehk söödav muskushibisk), guaarauba, lobauba, kaheõieline hobukaun.

Kirjeldus

Enamik kaunvilju kasvab üheaastaste põõsaste, kääbustaimede või hiidsortidena (mõned neist on üle 2 meetri kõrged). Enamik kaunvilju eelistab sooja kliimat, erandiks on hernes ja uba, mis taluvad ka madalaid temperatuure. Kaunad on liikidel keskmiselt 8–20 cm pikkused, neis on 4–12 neerukujulist seemet. Seemned erinevad suuruselt ja värvilt – rohelisest pruuni, musta, punase, kollase ja valgeni.

Kasutamine

Kaunvilju süüakse nii tervelt kui ka püreestatult kas külmalt või soojalt. Neist saab jahvatada jahu, vilju võib röstida, kääritada ja idandada.

Ajalugu

Paljusid kaunviljaliike tunti juba eelajaloolisel ajal. Varaseimad leiud pärinevad Lähis-Idast, seal on ka läätse ja herne kodumaa. Antiik-Kreekas ja Roomas peeti kaunvilju "vaese mehe toiduks". Keskajal söödi kaunvilju palju Euroopa põhjaosas, kus teraviljasaagid kliima tõttu sageli ikaldusid. Tänapäeval on kaunviljad aukohal iseäranis Põhja-Aafrika, Ladina-Ameerika ja Aasia köögis.
Campeche osariik

Ajalugu

Campeche osariik on loodud 1858. aastal.

Haldusjaotus

Campeche osariik on jagatud 11 kohalikuks omavalitsuseks.
Eesti peakonsulaat New Yorgis

Eesti peakonsulaat New Yorgis on Eesti diplomaatiline esindus Ameerika Ühendriikides New Yorgis. Konsulaati juhib peakonsul, kelleks on Kairi Künka.
Konsulaadis töötavad peale peakonsuli ka konsul, kultuurireferent ja sekretär.
Viive Rosenberg

Viive Rosenberg (1968. aastani Aadusoo, sündinud 12. veebruaril 1943 Kambja vallas Tartumaal) on Eesti põllumajandusteadlane.

Elulugu

Viive Rosenberg on talupidaja tütar.
Ta lõpetas 1961 Antsla Põllumajandustehnikumi, 1966 Eesti Põllumajanduse Akadeemia agronoomina ja 1973
Eesti Maaviljeluse ja Maaparanduse Instituudis (EMMI) aspirantuuri; põllumajanduskandidaat (1980, Samahvalavitsõ, Valgevene), väitekirjas käsitleb tegureid, mis mõjutavad meristeemmeetodi efektiivsust kartuli tervendamisel mosaiigiviirustest.
Rosenberg oli 1966–1981 EMMI taimekaitse osakonna nooremteadur. Juhtis 1981. aastal kartulitervendamislaboratooriumi loomist ning 1981–1990 oli selle juhataja.
Aastal 1990 moodustati laborist Eesti Taimebiotehnika Uurimiskeskus EVIKA, mis alates 1998. aastast kuulub Maaülikooli koosseisu. Alates 2006 aastast kuulub EVIKA Eesti Maaviljeluse Instituudi koosseisu. Rosenberg oli 1991–1999 Eesti Taimebiotehnika Uurimiskeskuse EVIKA direktor, 1999–2006 EMÜ Taimebiotehnol Uurimiskeskuse EVIKA vanemteadur ja 2006–2013 Eesti Maaviljeluse Instituudi Taimebiotehnoloogia osakonna EVIKA vanemteadur. 2013. aastast on ta  Eesti Taimekasvatuse Instituudi osakonna juhataja.
Viive Rosenberg on Eesti taimebiotehnoloogiaalase uurimistöö alusepanija. Ta on tegelenud peamiselt kartuli, aga ka teiste aiataimede tervendamis- ja paljundamismeetodite loomise ja rakendamisega. Ta on ka innukas kartuli tutvustaja ja propageerija.
Uurimisvaldkond: kartuli viirushaigused ja nende tõrje, meristeemmeetod ja mikrokloonpaljundus, nende kasutamisvõimalused kartuli ja aiakultuuride tervendamisel ja paljundamisel, taimede geneetiliste ressursside säilitamine in vitro. Pannud Eestis aluse taimebiotehnoloogiaalasele uurimistööle, loonud seemnekartuli tervendamise tehnoloogia, mida on kasutatud Lätis, Soomes, Hollandis jm. Eesti Vabariigi teaduspreemia (1998), Põllumajandusministeeriumi medal "Kalevipoeg kündmas" (1993). Euroopa Kartuliuurijate Ühenduse (EAPR) liige, Eesti Teadlaste Liidu liige. Üle 200 teadustrükise, 4 autoritunnistust.
Viive Rosenberg oli 1998–2005 Keskerakonna liige ning kuulus 1999–2003 Riigikogu IX ja X koosseisu. 2007-2017. aastani oli ta Rahvaliidu (praeguse Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna) liige.
Enchiridion (Augustinus)

Enchiridion ad Laurentium (Käsiraamat Laurentiusele) ehk De fide, spe et caritate (Usust, lootusest ja armastusest) on Augustinuse teos.
Ataste õpetajate seminar

Ataste õpetajate seminar oli Järvamaal Atastes asunud pedagoogikaõppeasutus, mis tegutses aastail 1837–1854.

Asutamine ja järelevalve

Seminari asutamine sai teoks tänu ringkonnale haridusküsimustes liberaalselt meelestatud Järvamaa mõisnikele Esna mõisaomaniku Alexander von Grünewaldti eestvedamisel ja rahvahariduse ministri loal. Õppeasutuse asupaigaks renditi Ataste mõis ning moodustati kolmeliikmeline seminari järelevalve komitee. 1844. aastal saatis Eestimaa rüütelkond seminari omal kulul 12 kasvandikku ning sai õiguse nimetada õppeasutusele omalt poolt kaks kuraatorit. Õppetöö ja järelevalve poolest allus kool riiklikele organitele, neilt aga toetust ei saanud.

Direktorid ja õpetajad

Seminari direktoriks sai Järva-Peetri kirikuõpetaja Karl Matthias Henning, kes teostas järelevalvet õppeasutuse tegevuse üle. Seminari tegelikuks juhatajaks ja õpetajaks kogu selle tegevuse vältel oli Johann Reinhold Jürgens (1798–1879), Säreverest pärit kangru poeg, kes oli oma teadmised pedagoogikast omandanud Tartu Elementaarkooliõpetajate Seminaris. Seminari abiõpetajana töötas Karl Koch (suri 1859)

Õppetöö

Õppetöö seminaris kestis kolm aastat, oli eestikeelne ja tasuta. Õppeaineteks olid usuõpetus, lugemine, laulmine ja nooditundmine, kirjutamine, aritmeetika, geograafia, ajalugu, käsitöö, viiuli- ja orelimäng, soovi korral sai õppida ka saksa keelt. Seminari tegevuse lõpus 1853. aastal lisandusid ortograafia, grammatika, kirikulugu. Seminar pidi kasvandikele andma teadmisi ka igapäevatöödes, majapidamisviisides, aiapidamises ja puutöös. Õppimise kõrval pidid seminari kasvandikud tegema tööd ka Ataste karjamõisas. Pedagoogiline praktika toimus seminari harjutuskoolis.

Õpilased

Esimesed 12 õpilast saadi peamiselt õppeasutust ülalpidavatest mõisatest, alates 1848. aastast saatis Atastesse 12 õpilast omal kulul õppima ka Eestimaa rüütelkond. Õpilasi võeti vastu iga kolme aasta tagant, kui eelmised olid lõpetanud. Kokku omandas Ataste seminaris aastail 1837–1854 koolmeistri hariduse umbkaudu 70 talupojaseisusest kasvandikku, kellest enamik asus tööle Põhja-Eesti talurahvakoolides.

Seminari sulgemine

Seminar lõpetas tegevuse 1854. aastal, mil möödus Ataste karjamõisa rendilepingu tähtaeg. Seminari varandus ning õpetaja Karl Koch viidi üle Kuudale, kus samal aastal alustas tegevust Kuuda õpetajate seminar.
Gloria Palace

Gloria Palace oli kino Tallinnas aadressil Vabaduse väljak 5.
Hoone ehitati aktsiaseltsi Royal Films tellimusel 1925.-1926. aastal, selle projekteeris oli lätlane Frīdrihs Skujiņš.
Kino avati 5. oktoobril 1926 filmiga Friedrich Wilhelm Murnau filmiga "Faust". Hoone esimesel korrusel avati 1930. aastal tantsulokaal Dancing Gloria Palace.
Kino tegutses 1940. aastani. Teise maailmasõja ajal kolis hoonesse paariks aastaks teater Estonia. 1948. aastast tegutseb seal Vene Draamateater.
Sõudmise maailmameistrivõistlused

Sõudmise maailmameistrivõistlused (inglise World Rowing Championships) on Rahvusvahelise Sõudmise Liidu (FISA) korraldatavad maailmameistrivõistlused sõudmises.
Esimesed meistrivõistlused toimusid 1962 Šveitsis Luzernis. Aastani 1974 toimusid meistrivõistlused iga nelja aasta tagant. Alates 1974 toimuvad meistrivõistlused igal aastal.
Aparallactus guentheri

Levila

Neid võib kohata roomamas Angolas, Keenias, Malawis, Mosambiigis, Tansaanias, Sambias ja Zimbabwes.
Kesk-Florida Ülikool

Kesk-Florida ülikool (inglise keeles University of Central Florida) on ülikool Ameerika Ühendriikides Florida osariigis Orlandos.
Ülikool asutati 1963. aastal.
Ülikoolis õpib üle 68 000 üliõpilase (2018).
1984. aasta taliolümpiamängud

1984. aasta taliolümpiamängud ehk XIV taliolümpiamängud toimusid 8.–19. veebruaril 1984 Sarajevos, Jugoslaavias (praegu Bosnia ja Hertsegoviina).
Sarajevo kinnitati olümpialinnaks ROK-i 80. istungjärgul Ateenas 18. mail 1978. Ülejäänud kandideerijad olid Göteborg (Rootsi) ja Sapporo (Jaapan). Esimeses hääletusvoorus sai Sapporo 33, Sarajevo 31 ja Göteborg 10 häält, teises voorus Sarajevo 39 ja Sapporo 35 häält.
Olümpiamängudel osales 49 riiki ja 1274 sportlast, nende seas 274 naist. Esmakordselt osalesid taliolümpial Costa Rica, Egiptus, Monaco, Briti Neitsisaared, Puerto Rico ja Senegal. Suurim esindus oli USAl (126 sportlast). Ühe sportlasega osalesid Mehhiko, Briti Neitsisaared, Puerto Rico ja Senegal.
Kavas oli 8 spordiala. Välja jagati 39 komplekti medaleid. Uue alana oli kavas naiste 20 km distants murdmaasuusatamises.

Olümpiamängude avatseremoonia

Olümpiamängude organiseerimiskomitee esimees oli Branko Mikulić. Olümpiamängud avas Jugoslaavia president Mika Špiljak. Olümpiatule tõi staadionile suusataja Ivo Čermak. Olümpiatule süütas iluuisutaja Sandra Dubravčić. Olümpiavande andis mäesuusataja Bojan Križaj. Kohtunikevande andis suusatamiskohtunik Dragan Petrović.
Scrabble

Reeglid

Mängu alustab see, kes võitis eelmise mängu. Alustaja peab alustama sõna stardiruudust (ruut, mis on roosat värvi). Edasi tohib mäng ainult hargneda, st et uuest kohast sõna alustada ei tohi. Algmängijad võivad ka tähti teiste tähtede peale panna. Näide: Võib näiteks muuta sõna "rice" "nice"ks. Kui sõna tehtud, siis pead võtma tähti täiesti pimesi. Kasutades ära kõik puldil olevad 8 tähte, saad ühe lisapunkti. Tabelipidajal on aga vaja paberit ja pliiatsit. Võidab see, kes tegi kõige rohkem sõnu. Tabelisse tuleb kirja panna iga tekkinud sõna. Kui aga sõna sisaldab veel ühte sõna (tuues näiteks nice) see sõna sisaldab ka sõna ice. Kui ka mõne sõna tegemisel tekib teine sõna, ka see tuleb paberile kirja panna ja muidugi õige mängija nime alla. Tänapäeval on välja antud ka eestikeelne Scrabble.
Braunschweigi Vaba Riik

Ajalugu

8. novembril 1918 sunniti viimane Welfi soost hertsog Ernst August tagasi astuma ja ta läks eksiili. Kaks päeva hiljem kuulutasid Saksamaa Sõltumatu Sotsiaaldemokraatliku Partei (USPD) akitivistid välja "Braunschweigi Sotsialistliku Vabariigi". Siiski ületasid neid esimestel parlamendivalimistel 6. detsembril 1919 sotsiaaldemokraadid (SPD), kes sais 27,7% antud häältest. Mõlemad parteid moodustasid koalitsioonivalitsuse, mis nihutas riigi konstitutsiooni parlamentaarse vabariigi suunas. Järgnenud kommunistliku Spartakusbundi juhitud ülestõus Braunschweigis suruti Georg Ludwig Rudolf Maerckeri juhitavate Freikorps vägede abiga maha.
Aastal 1922 kaotas SPD/USPD valitsus enamuse, misjärel sotsiaaldemokraadid moodustasid koalitsiooni liberaalse Saksa Demokraatliku Partei (DDP) ja Saksa Rahvaparteiga (DVP). Pärast 1924. aasta valimisi juhtis DVP mitme rahvuslik-liberaalse ja parem-tiiva partei koalitsioonivalitsust, nende seas Natsionaalsotsialistlik Vabadusliikumine, keelustatud Natsionaalsotsialistliku Saksa Töölispartei (NSDAP) asendaja. 1930. aasta valimistel sai NSDAP 22,9% antud häältest, pärast mida sai natsi-poliitik Anton Franzen siseministriks, talle järgnes aastal 1931 parteikaaslane Dietrich Klagges.
Klagges aitas oktoobris 1931 korraldada antidemokraatlikku Harzburgi rinnet ja eriti endise Austria kodaniku Adolf Hitler naturaliseerimist, kes soovis kandideerida 1932. aasta Saksamaa presidendivalimistel. Pärast esimese katse saavutada ametiaeg Braunschweigi Tehnikaülikooli juures häbiväärset ebaõnnestumist jõudis Klagges aastal 1932 lõpuks Hitleri nimetamiseni avalikuks tegelaseks Braunschweigi delegatsiooni juures Riiginõukogus Berliinis, mis andis talle Saksa kodakondsuse. Pärast natside võimuhaaramist sai Klaggesist 6. mail 1933 Braunschweigi minister-president, kuigi ta pidi tunnistama Reichsstatthalter Wilhelm Friedrich Loeperi ülemvõimu, kelle ametkond loodi seoses natside Gleichschaltung protsessiga.
12. aprillil 1945 hõivasid Ameerika väed Braunschweigi ja kukutasid natsivalitsuse. Aastal 1946 liideti Braunschweigi territoorium Briti okupatsioonitsoonis koos endise Preisi Hannoveri provintsi ning Oldenburgi ja Schaumburg-Lippe Vabade Riikidega äsjaloodud Alam-Saksi liidumaaga, samas said mõned idapoolsed eksklaavid (peamiselt Blankenburgi ja Calvörde ümbruses) Nõukogude-administreeritava Saksi-Anhalti osaks.
Vasta mõis

Vasta mõis (saksa keeles Waschel) oli rüütlimõis Viru-Nigula kihelkonnas Virumaal. Tänapäeval jääb kunagine mõisasüda Viru-Nigula valla territooriumile Lääne-Viru maakonnas.
Esimesed kirjalikud andmed Vasta mõisa kohta pärinevad aastast 1398.
Vasta mõisa peahoones tegutseb kool alates aastast 1940, nüüdisajal Vasta Kool.