Rohuküla sadam

Rohuküla sadam on sadam Eestis, mis asub Läänemaa lääneosas Haapsalu linnas Rohukülas, 8 km kaugusel Haapsalust. 
Sadamast algavad Rohuküla–Heltermaa laevatee ja Rohuküla–Vormsi laevatee.

Ajalugu

Enne esimest maailmasõda oli Rohukülas olemas üks jupike primitiivset silda ja rannas üks ait, mille oli oma tarvis ehitanud kohalik mõisaomanik. Esimese maailmasõja algusosas, 1915. aastal hakati rajama Rohukülasse, sõjasadamat (osa Peeter Suure merekindluse kaitserajatistest), miinilaevastiku mereväebaasi remondibaasi töökojad ja sinna juurde kuuluvad hooned (elektrijaam, ohvitseride kasiino, veehoidla) ja merelennubaas, millele allusid Tahkuna  lennusadam ja Kõrgessaare lennusadam. Planeeringu visandi järgi pidi Rohukülla rajatama võimalusterohke raudteevõrgustik koos raudteepersonali elamute, vaguniremondi-depoohoonete, manööverdusplatsi, jaamahoone ja paljude haruteedega sadama muulidele. Haapsalu–Rohuküla raudteelõik valmis tõenäoliselt 1915. aasta sügisel. Ulatuslike plaanide lõpuleviimise katkestas I maailmasõda, kui Saksamaa keisririigi sõjalise dessantoperatsiooni Albion tulemusel taganevad Venemaa Ajutise Valitsus väed sadama koos selle juurde kuulunud rajatistega 1917. aasta oktoobris hävitasid. Sadamas olid põhja- ja lõunabassein.
1920. aastatel korrastati basseinidevaheline kai ja viidi Keila–Haapsalu raudtee, Rohuküla raudteejaamani laiarööpmeline raudtee.
1939. aastal sõlmitud Eesti Vabariigi ja NSV Liidu vahelise vastastikuse abistamise pakti alusel anti Eesti Valitsuse poolt sõjaväebaaside tarvis Rohuküla raudteejaama sadama rajoon (30 ha) – ümberlaadimise baas ladudega vägede varustamiseks Hiiumaal ja Saaremaal. Tingimusel, et sadam ja selle juurdeveoteed jäävad vabaks üldisele kasutamisele.  Nõukogude relvastatud jõudude juhatusele anti õigus baseerida sõjalaevastiku kergeid jõude Rohuküla sadamas, õigusega teostada hüdrotehniliste ehitiste remonti, samuti püstitada ajutisi baasehitisi, töökodasid ja ladusid.
Eesti okupeerimise ja annekteerimise järel, 1941. aasta 1. jaanuarist anti Tallinna Merekaubasadam, tuletornid, tulelaevad ja meremärgid üle NSV Liidu Sõjamerelaevastiku Hüdrograafia Teenistusele. ning 25. veebruaril tunnistati NSV Liidu Merelaevanduse Rahvakomissariaadi käskkirjaga Tallinna Merekaubasadam koos Kopli, Tsitre, Ülgaste, Rohuküla ja Haapsalu sadamapunktidega I järgu sadamaks. 
Sadamasild põles pärast Teist maailmasõda. 1944 kuni 1946. aasta veebruarini asus Punalipulise Balti Laevastiku staap Tallinnas koos oma tugiüksustega. 1944. aasta lõpul koosnes laevastik Kroonlinna, Tallinna, Saarte ja Riia merekaitsepiirkondadest. Tallinna Merekaitsepiirkond eksisteeris veel 1947. aastal, ent hiljem reorganiseeriti see Tallinna Mereväebaasiks. NSV Liidu mereväele allusid Eestis 1945. aastal: Miinisadam (Tallinn); Lennusadam (Tallinn); Paldiski; Rohuküla (seda nimetati 1945. aasta dokumentides Rohuküla mereväebaasiks); Virtsu (nimetati samuti Virtsu mereväebaasiks); Mõntu; Roomassaare; Triigi; Jaagarahu; Abruka.
1975. aastal ehitati uus sadamahoone.
1995. aastal valmis põhjabasseinis parvlaevade sildumiskai. Enne seda oli kasutamiskõlblik ainult lõunabasseini endine sild number 3. Samal aastal korrastati ka basseinidevaheline muul.