google/wiki40b huggingface dataset:
Petank

Petank ehk petanque on Prantsusmaalt pärit kuulimäng. 
Mänguvahenditeks on metallkuulid ja puidust märkekuul snadi.
Petanki mängitakse kahe 1–3-liikmelise võistkonna vahel. Neid mänguviise nimetatakse vastavalt üksik- ja paarismänguks ning trioks. Üksik- ja paarismängus on igal mängijal 3 kuuli, trios 2 kuuli.
Metallkuulide läbimõõt on 70,5–80 mm ja kaal 650–800 g. Puust snadi läbimõõt on 30 mm. Parema nähtavuse tagamiseks võib snadi olla värvitud.
Mänguväljak võib olla milline tahes. Soovitatav on tasane kruusaväljak. Ametlikel võistlustel mängitakse üldiselt märgistatud väljakutel mõõtmetega 15×4 m. Väljakute märgistamiseks kasutatakse tavaliselt nööri vms.
Mängu alustav võistkond loositakse. Seejärel valib loosi võitnud võistkonna liige alustuspunkti ja joonistab maha 35–50 cm läbimõõduga viskeringi.
Alustava võistkonna üks liige viskab snadi viskeringist 6–10 m kaugusele. Snadi peab jääma vähemalt 1 m kaugusele kõigist takistustest (puu, suur kivi, sein jne). Kui alustaja võistkond ei suuda esimese korraga snadi reeglipäraselt välja visata, läheb snadi väljaviskeõigus vastasvõistkonnale, kes võib siis sandi panna käsitsi soovitud kohta. Samal ajal säilitab alustaja võistkond esimese kuuli viskamise õiguse.
Seejärel viskab alustaja võistkond esimese kuuli, üritades asetada see võimalikult snadi lähedale. Kuul võib snadit liigutada. Viskaja peab seisma viskeringis mõlemad jalad maas, kuni kuul on maad puudutanud.
Seejärel viskab vastasvõistkonna liige, püüdes oma kuuli esimese võistkonna väljakul olevast kuulist snadile lähemale asetada. Kuulid võivad üksteist puudutada, nii et viskaja võib vastaspoole kuuli kaugemale lüüa.
Kui teisena visanud võistkonna kuul ei jõua snadile lähemale kui alustaja võistkonna kuul, viskab selle võistkonna mõni liige järgmise kuuli. Viskekord siirdub alustaja võistkonna kätte alles siis, kui teisena visanud võistkond on asetanud ühe kuuli alustaja võistkonna kuulist snadile lähemale või kui teine võistkond on kõik oma kuulid ära kasutanud. Teiste sõnadega, viskekord on alati sellel võistkonnal, kelle parim kuul on snadist kaugemal kui vastasvõistkonna parim kuul.
Kui mõlemad võistkonnad on kõik oma kuulid väljakule visanud, loetakse punkte. See võistkond, kelle kuul(id) on snadile lähemal kui vastasvõistkonna parim kuul, on viskevooru võitja. Võistkond saab nii mitu punkti, kui mitu kuuli on neil snadile lähemal, kui vastasvõistkonna parim kuul. Viskevoor võib lõppeda varem, kui snadi läheb kaduma, siirdub üle 20 m kaugusele, märgistatud alalt välja või sellisesse kohta, kus see ei ole viskeringist nähtav. Sel juhul saab punkte see võistkond, kellel jäid viskamata kuulid kätte (üks punkt iga kuuli kohta). Kui kuule jäi kätte mõlemal võistkonnal või ei jäänud kummalgi, siis sellest viskevoorust punkte ei arvestata.
Viskevooru võitja võistkond alustab järgmist vooru kohast, kus eelmine voor lõppes. Mäng jätkub seni, kuni üks võistkond on kogunud 13 punkti ja seega mängu võitnud.
Erko Laurimaa

Erko Laurimaa (sündinud 23. jaanuaril 1987) on eesti kitarrist, kes on mänginud bändides Shanon, Glive, Spido ja alates 2013. aasta juulist ka Smilers.
Ta on pärit Raplast.
Veiko Spolītis

Veiko Spolītis [sp'oliitis] (sündinud 5. septembril 1971 Riias) on Läti poliitik ja politoloog.
Ta sündis Riias ja tema ema on eestlane. Ta lõpetas Riia 25. Keskkooli ning Tartu ülikooli sotsiaalteaduskonna esimese lennu 1996. aastal ja on korporatsiooni Revelia vilistlane. 2003. aastal lõpetas ta Genfi Ülikooli rahvusvaheliste ja arengu-uuringute kõrgema instituudi (IHEID). Alates 2006. aastast on ta Helsingi ülikooli riigiteaduste osakonnas doktorant maailma poliitika alal. Aastast 1998 on ta teinud kaastööd Kuku Raadiole ja pärast 2005. aastat ka Eesti Raadiole. Aastast 2010 kuni 2014. aasta jaanuarini oli ta Läti kaitseministeeriumi parlamentaarne sekretär. Alates 2014. aasta aprillist töötas ta Läti välisministeeriumis nõunikuna.
Ta kuulus Läti Ühtsuse erakonda ning kandideeris 2014. aasta Euroopa Parlamendi valimistel.
2014. aasta Seimi valimistel kandideeris ta Riia valimisringkonnas, kuid valituks ei osutunud. Ta sai 4144 plussi, 3604 mahatõmbamist, mis andis 65899 punkti.  Ta pääses parlamenti valitsusliikme asendusliikmena. Alates 5. novembrist 2014 on ta Läti Seimi liige. Jaanuaris 2015 lahkus ta erakonnast Ühtsus ning jätkas tööd sõltumatu saadikuna.
29. oktoobril 2014 peeti tema juhitud auto Riias kinni ja tal tuvastati 1,4 promilline joove.
Avro 626

Arendus ja tootmine

Avro 626 oli sama firma Avro 621 (Tutor) õppe-treeninglennuki edasiarendus, mida kavatseti pakkuda müügiks väikeriikide õhujõududele. Idee oli, et sama lennukit saaks kasutada lisaks lendurite väljaõppele ka mitmesuguste muude erialade õpetamiseks ning harjutamiseks. Mõlemad lennukid olid 2-kohalised, kuid Avro 626 sai taha veel ühe lisakabiini, kuhu pääses tagumisest istmest. Selles kabiinis olid aeronavigatsiooni seadmed, kuulipilduja pöördturell, raadioaparatuuri paigaldamise võimalus. Muus osas oli lennuki konstruktsioon Avro Tutor'iga sarnane: metallraamil riidekattega kere, tiib ühetalaline, samuti riidekattega. Ka jõuallikaks oli sama Armstrong-Siddeley Lynx IVC mootor, vaid Egiptus ja Brasiilia ostsid Cheetah V mootoritega lennukid.
Telik oli kaherattaline, sabakarguga. Mõned hilisemad mudelid said ka sabaratta. Osa lennukeid olid vahetatava telikuga - neid võis kasutada nii ratastelikul kui vesilennukitena - pontoonidel.
Lennukit toodeti peamiselt eksporditellimuste alusel. Kuna rahvusvaheline huvi oli suur, siis ostsid ka briti kuninglikud õhujõud seitse lennukit, mida kasutati navigaatorite väljaõppeks. Briti lennuväe lennukid said nimeks Avro Prefect. Kokku valmis 198 Avro 626 lennukit.

Kasutus Eestis

Eesti ostis 1932. aastal neli Avro 626 lennukit. Mootori tõttu nimetati neid dokumentides tihti ka kui Avro Lynx. Lennukid toodi kodumaale lennuteel - kasutati juhust, et teha vastuvisiidid Eestit külastanud Prantsusmaa ja Itaalia lennuvägedele.
Eestis said Avro 626 lennukid samal ajal ostetud Hawker Hart luure- ja pommituslennukitega relvastatud üksuste treeninglennukeiks. Kaks lennukit pandi ujukitele ning läksid Üksiku Merelennusalga käsutusse, kaks jäid ratastelikule ning neid kasutas algul Üksiku Lennuväedivisjoni nr 3 IV salk, hiljem Rakveres asunud Üksik Lennunväedivisjon nr 1. 1939. aastal merelennusalk likvideeriti ning siis läks ka selle viimane Avro 626 Rakverre.
Kaks lennukeist purunes lennuõnnetustes, ülejäänud kaks olid kasutuses kuni 1940. aasta suveni.
Rudolf Hippius

Rudolf Werner Georg Hippius (9. juuni 1905, Schadriza, vn Жадрицы, Pihkva kubermang – 23. oktoober 1945 Praha) oli baltisaksa psühholoog.
Ta õppis Tallinna Toomkoolis (1919) ja  Tartu Ülikoolis (filosoofiat, 1924–1929). Ta kaitses väitekirja Tartu Ülikoolis aastal 1934, ja elas Eestis kuni aastani 1939. Oli aktiivne natsionaalsotsialistlikus liikumises.
Mändjala kämping

Mändjala kämping on kämping Saare maakonnas Saaremaa vallas Mändjala külas.
Kämpingu hooned said valmis 1979 ja arhitekt oli Liina Jaanus. Kämpingu hooned paiknevad 9 ha suurusel alal.
Tänapäeval haldab kämpingut OÜ Saaremaa Camp.
Vaikna mõisa kivisild

Vaikna mõisa kivisild, ka Vaikna mõisa sild, on ajalooline sild üle Liivi jõe.
Sild asub Läänemaal Lääne-Nigula vallas Koluvere külas endise Vaikna mõisa maadel. Silla kaudu pääses mõisasüdamest otse üle Liivi jõe Risti-Virtsu maanteele. On võetud ehitismälestisena kaitse alla.
Praegune Risti-Virtsu maantee kulgeb sillast umbes 30 meetri kaugusel ida pool.
Ühesildeline paekivist võlvsild ehitati 19. sajandi teisel poolel. Kivisilla üldpikkus on 26 m ja võlvava on 6,3 m lai. Silla sõiduteed ääristavad madalad kiviparapetid.
Peeter Nõges

Peeter Nõges (sündinud 4. juunil 1957 Pärnus) on Eesti hüdrobioloog.

Elulugu

Peeter Nõges on inseneri ja apteekri poeg, Tiina Nõgese abikaasa.
1975. aastal lõpetas Nõges Tallinna 46. Keskkooli, 1980 TÜ bioloogiaosakonna; 1984–1987 ZBI aspirant, bioloogiakandidaat (1987, TÜ).
Nõges oli 1980–1984 ZBI Võrtsjärve limnoloogiajaama insener, 1984–1987 nooremteadur ja teadur, 1987–1991 vanemteadur, 1991–1994 juhtivteadur, 1995– vanemteadur, ühtlasi 1992–1993 TÜ zooloogia ja hüdrobioloogia instituudi lektor, 1993–2001 dotsent, 2001–2003 erakorraline vanemteadur.

Teadustöö

Peeter Nõgese uurimisvaldkonnad on produktsioonibioloogia ja ökoloogia probleemid, sh järvede biokeemiline aineringe ja fütoplanktoni ökoloogia, järvede pikaajalised muutused. Juhtis 1985–1987 Peipsi-programmi produktsioonibioloogia töörühma ja 1989–1994 ZBI-s uurimistööd teemal "Produtsentide ja konsumentide produktiivsus ja dünaamika erineva energiavooga järvede ökosüsteemides", Võrtsjärve elustiku seire koordinaator (1994–), aastast 2000 kolme EL 5. raamprogrammi projekti põhitäitja. 1988 korraldas 3 ekspeditsiooni Türkmenistani Karakumi kõrbes asuvale Jashani järvele. Eesti Teadusfondi mereteaduste ja limnoloogia ekspert (1999–2002), lähetatud rahvuslik ekspert järvede alal Euroopa Komisjoni Ühendatud Uurimiskeskuse (Ispra, Itaalia) keskkonna ja säästva arengu instituudis (2003–2007). Kasumigaura auhind limnoloogilise uurimistöö eest (1999, Jaapan), Eesti Vabariigi teaduspreemia (2007, koos I. Otiga). Üle 100 teadustrükise.
Laiuse kirikumõis

Laiuse kirikumõis, 17. sajandil ka Woymali kirikumõis (saksa keeles Pastorat Lais), oli Laiuse kihelkonnas asunud kirikumõis.
Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas Laiuse alevikus aadressil Kuremaa tee 63 asuv Laiuse kirikumõisa (pastoraadi) peahoone on kultuurimälestis.
Vahetult pastoraadi peahoone kõrval paikneb Laiuse Püha Jüri kirik. Kirik ja pastoraadi peahoone on ümbritsetud 1823. aastal kohalike talupoegade rajatud pargiga. Peahoone seinale on paigaldatud mälestustahvlid Heinrich Georg von Jannaule, Johan Kõpule, Juhan Liivile, Jüri Pastarusele.
Rand (perekonnanimi)

Rand on perekonnanimi.
2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Rand 1081 inimesel: 506 mehel ja 575 naisel. Perekonnanimede levikult on Kink meeste puhul 61. kohal ja naiste puhul 56. kohal.
Kaleva (lennuk)

Popkultuuris

Kaleva hukk on tähtsaks sündmuseks Mart Sanderi ajaloolises romaanis "Litsid" ning selle alusel valminud teleseriaalis (2018). Seal järgitakse Carl-Fredrik Geusti, Kaleva piloodi poja esitatud teooriat, mille kohaselt lennukil Tallinnast Helsingisse reisinud Ameerika Ühendriikide diplomaat Henry Antheil transportis oma diplomaatilise pagasi hulgas mitte üksnes Ameerika Ühendriikide saatkonna salajasi pabereid, vaid viis Eesti valitsuse palvel Soome ka veel Eesti Panka jäänud napid kullavarud. Lennuki pardal oli kokku 227 kg diplomaatilist posti. Ka on romaani ja teleseriaali tegevustikule ainet andnud esimestes Kaleva hukku kirjeldanud uudistes ära toodud surmasaanute arv – kümme inimest, mis on siiani ametlikult seletamata.
Romagna

Romagna (hääldus: [roˈmaɲɲa]; romanja keeles Rumâgna) on ajaloolis-geograafiline piirkond Põhja- ja Kesk-Itaalias, Aadria mere ja Apenniinide vahel. Romagna piiridesse jääb ka San Marino vabariik.
Enamik piirkonnast on nüüdse Emilia-Romagna maakonna kaguosas (Ravenna, Forlì-Cesena ja Rimini provints ning città metropolitana di Bolognast Imola, Casalfiumanese, Borgo Tossignano, Fontanelice, Castel del Rio, Dozza ja Mordano). Väiksem osa piirkonnast jääb Itaalias ka nüüdsesse Marche (osa Pesaro ja Urbino provintsist) ja Toscana maakonda (osa città metropolitana di Firenzest ja Arezzo provintsist). Piirkond jääb Itaalias kokku 96 valla alale.
Romagna pindala on 6380,6 km² ja elanike arv 1 107 057 (2010).
Multifüüsika

Tarkvaravahendid

Advanced Simulation Library, Elmer and MOOSE are examples of open source software packages for simulating multiphysics models. Abaqus, ADINA, Altair, ANSYS Multiphysics, Code_Aster, CFD-ACE+, CFD-FASTRAN, COMSOL Multiphysics, FEATool Multiphysics, FlexPDE, LS-DYNA, NEi Nastran, and  OOFELIE on mõned näited simulatsioonipakettidest. Need paketid põhinevad peamiselt lõplike elementide meetodil.
Eesti hobune

Eesti hobune (vananenud nimetusega: eesti maahobune) on ohustatud hobusetõug.
Tüübilt kuulub eesti hobune sammuhobuste rühma.

Omadused

Eesti hobused paistavad silma suhteliselt suure veojõu ja kiiruse poolest. Eesti hobune on hästi kohanenud siinsete söötmis-ja pidamistingimustega ning paistab silma vähenõudlikkuse, hea söödakasutuse ja vastupidavuse poolest. Tänapäeval on eesti hobune universaalne väikehobune, keda saab kasutada laste ratsahobusena ja pere- ning turismihobusena. Eesti hobuse samm ja traav on avar ja hoogne, kuid tuleb ette ka sõudmist ja kerimist. Puudusena esineb vahel jalgade ebakorrapärast seisu ja hobuste nõgusat selga.

Iseloom

Eesti hobuse iseloom on elav, aga rahulik, elurõõmus ja asjalik, temperament energiline. Eesti hobuse iseloom on eriti sümpaatne ratsahobuste suure pretensioonikuse ja raskeveohobuste osavõtmatu ükskõiksuse vahel.

Ajalugu

Eesti hobuse aretuse alguseks võib lugeda 1921. aastat, mil Haapsalus asutati hobuste tõuselts ja hakati pidama tõuraamatut. Eesti hobust on aretatud peamiselt puhasaretuse teel. Hobuste veojõu, kehakaalu ja kõrguse suurendamiseks toodi aastail 1921…1938 Eestisse 13 soome täkku, kellest väljapaistvamate liinide rajajaks kujunesid Vuhti 136 E, Taru 149 E ja Lari 23 E liinid.
Eesti hobune on kantud Vabariigi Valitsuse 30. jaanuari 2001. a määruses nr. 42 (RT I 2001, 14, 64) toodud ohustatud taimesortide ja loomatõugude loetellu ning ÜRO FAO maailma ohustatud tõugude nimekirja.
Plano

Plano on linn Ameerika Ühendriikides Texase osariigis Collini maakonnas. Plano elanike arv aastal 2012 oli 272 068 inimest.
Abdel Hak Achik

Isiklikku

Abdel Hak Achiki noorem vend Mohamed on samuti tuntud Maroko poksija.
Balti ajakirjandussõda

Balti ajakirjandussõda oli 1864-1869 ajakirjanduses toimunud tuline vaidlus, milles vene slavofiilid ja reformimeelsed baltisaksa liberaalid arutasid selle üle, milline peaks olema Balti kubermangude edasine staatus. 
Sõda algas pärast Liivimaa ülemsuperintendendi kõnet 1864. aasta Liivimaa maapäeval Riias. 
Sõda lõppes pärast seda, kui Tartu ülikooli vene ajaloo professor Carl Schirren vallandati ja ta emigreerus Eestist. Schirren oli teravalt arvustanud Juri Samarini raamatut "Okrainõ Rossii. Russkoe Baltijskoe pomorje" (I osa), kus Samarin taotles Balti kubermangude elukorralduse ühtlustammist Venemaa keisririigi teiste aladega.
Tiiu Parmas

Tiiu Parmas (sünninimi Tiiu Kivi; 18. detsember 1943 Tallinn – 23. august 2011) oli eesti tennisist.
Ta abikaasa Jaak Parmas on tennisist ja treener, tütar Mari-Liis Parmas on samuti tegelenud tennisega.
Konstanzi kirikukogu

Konstanzi oikumeeniline kirikukogu peeti 1414–1418 Saksa linnas Konstanzis. See lõpetas läänekiriku Suure skisma.

Eellugu

Paavst Clemens V viis 1309. aastal paavstitooli Itaalia poliitilise anarhia tõttu Prantsusmaale Avignoni, kus Prantsusmaa kuningast sai paavstitooli custos ecclesiae (kiriku hoidja), Avignonis resideerinud paavstid olid kõik prantslased, sealsetest kardinalidest kaks kolmandikku niisamuti. Alates 1378. aastast valiti paavst nii Roomas kui Avignonis. Seega tekkis katoliku kirikus 67 aastaks olukord, kus korraga oli võimul kaks paavsti. Seda tuntakse läänekiriku Suure skisma nime all. Võitlus paavstitooli ümber kujunes üheks teguriks suurvõimude omavahelises jõukatsumises, mis samal ajal Euroopa maailmajaos toimusid. Nende arengute tulemusena oli paavstivõim sisuliselt kaotanud oma senise poliitilise mõjukuse. 1409. aastal toimunud Pisa kirikukogul üritati uuesti kiriku ühtsus taastada. Nii Avignoni paavst Benedictus XIII kui ka Rooma paavst Gregorius XII kuulutati ametist tagandatuks ning asemele valiti Pisa paavst Alexander V. Kuna ametist vabastatud paavstid keeldusid ametist lahkumast, siis kukkus Pisa kirikukogu läbi ning kahe paavsti asemel oli neid ajutiselt kolm ning ühelgi ei olnud piisavalt autoriteeti, et teda kõikjal paavstina oleks tunnustatud.

Konstanzi kirikukogu ja Suure skisma lõpp

1414. aastal kutsus toonane Pisa paavst Johannes XXIII (ametis 1410–1415) Konstanzi kokku üldise kirikukogu. Ta oli ka ainus kolmest paavstist, kes Konstanzi kohale tuli. Kirikukogu alguseks kogunes linna 3 patriarhi, 29 kardinali, 35 peapiiskoppi, ligi 200 piiskoppi, 124 abti, enam kui 5000 munka, 578 professorit ja doktorit, lisaks veel tuhandeid inimesi, erinevate hinnangute kohaselt suurenes Konstanzi rahvastik kirikukogu ajaks kuni 100 000 inimese võrra. 
Ainsat kohaletulnud paavsti Johannes XXIII-t süüdistati simoonias, mõrvas ja kõlvatus liiderlikkuses. Tundes, et süüpinki sattumine võib halva pöörde võtta, põgenes ta märtsis 1415 ümberriietatult Konstanzist, lootes et see peatab kirikukogu töö. Seda siiski ei juhtunud – kirikukogul osalenud kardinal Pierre d’Ailly suutis kohal olnud Saksa, Prantsuse ja Inglismaa esindajaid veenda, et kirikukogu võim on paavstiülene, see on kiriku kõrgeim organ ja seega on selle otsused kohustuslikud ka paavstile. 17. mail oli Nürnbergi krahv Friedrich Hohenzollern paavst Johannes XXIII vangistanud. Kirikukogu vaatas tema süüdistusakti läbi ning vabastas ta ametist ja mõistis vangistusse. Rooma paavst Gregorius XII oli poolenisti vabatahtlikult tagasi astunud ning Avignoni paavst Benedictus XIII tagandati tagaselja ametist. 
1417 toimunud konklaav valis uueks paavstiks Martinus V (1417–1431). Kõik osapooled tunnustasid uut paavsti ja sellega oli läänekiriku aastakümnete pikkune skiskma möödunud ning paavstivõimu ühtsus taastatud.
Lisaks paavsti institutsiooniga seotud segaduse lahendamisele oli kirikukogu üheks kõrvaleesmärgiks ka Jan Husi ideede hukkamõistmine ja ta 1415. aastal ketserina tuleriidale saatmine.
Glen Campbell

Glen Travis Campbell (22. aprill 1936 – 8. august 2017) oli Ameerika Ühendriikide kantrilaulja, kitarrist, telesaatejuht ja näitleja.
Glen Campbellilt ilmus üle 70 albumi. Tema tuntumate laulude seas on "Rhinestone Cowboy", "Gentle on My Mind", "By the Time I Get to Phoenix", "Wichita Lineman", "Galveston".
Aastatel 1969–1972 juhtis ta telesaadet "The Glen Campbell Goodtime Hour". Ta mängis mitmes filmis ja telesarjas.
Glen Campbell võitis muu hulgas üheksa Grammy auhinda, sealhulgas 2012. aastal elutöö auhinna. Aastast 2005 kuulub ta Kantrimuusika kuulsuste halli.
Aastal 2011 teatas ta, et põeb Alzheimeri tõbe. Ta lõpetas esinemise 2012. aastal.
Oktoobris 2014 linastus Glen Campbellist jutustav dokumentaalfilm "Glen Campbell: I'll Be Me".
Luciana Lamorgese

Luciana Lamorgese (sündinud 11. septembril 1953 Potenzas Potenza provintsis Itaalias) on Itaalia riigiametnik ja poliitik. Ta on 5. septembrist 2019 Itaalia siseminister Giuseppe Conte teises valitsuses.

Elulugu

Ta sündis aastal 1953 Potenzas Potenza provintsis Itaalias.
Lamorgese õppis juristiks.
Aastast 1979 on ta töötanud Itaalia siseministeeriumis.
5. septembrist 2019 on ta Itaalia siseminister Giuseppe Conte teises valitsuses.
Idaprovints (Sambia)

Rahvastik

Provintsi pindala on 51 476 km². Aastal 2010 elas Idaprovintsis 1 592 661 inimest; neist 200 323 elas linnades. Levinuim keel tševa keel, mida kõneleb 34,6 protsenti elanikest. Teised levinumad keeled on nsenga, njandža ja tumbuka keel. 
Ainult 66,5 provintsi elanikest on kirjaoskajad. Selle näitaja poolest on Idaprovints Sambia provintside seas viimasel kohal. Ka kooliskäivate laste osakaal on Idaprovintsis kõige väiksem.
Arumäe kalmistu

Arumäe kalmistu on kalmistu Karksi kihelkonnas Pärnumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Karksi-Nuia linnas Mulgi vallas Viljandi maakonnas. Kalmistu pindala on 2,88 ha.

Ajalugu

Kalmistu rajati 1876. aastal Karksi õigeusu koguduse jaoks Nuia aleviku lõunaservale uue kalmistuna, arvatavasti samal ajal uue kiriku ehitamisega. Sellepärast on selle kohta ka kasutatud nime 'Karksi uus õigeusu kalmistu'.
Großhennersdorfi vald

Vallaosad

Großhennersdorf, Neundorf auf dem Eigen, Schönbrunn ja Euldorf.
Carlos Tenorio

Carlos Vicente Tenorio Medina (sündinud 14. mail 1979) on Ecuadori jalgpallikoondise endine ründaja.
Ecuadori rahvuskoondises mängis Tenorio esimest korda 14. novembril 2001, kui kohtuti Tšiiliga. Aastatel 2001–2011 mängis ta koondises kokku 51 korda ja lõi selle aja jooksul 12 väravat.
Tenorio esines Ecuadori koondises kahtedel maailmameistrivõistlustel. 2006. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel lõi ta koondise esimeses mängus Poola vastu avavärava.

Isiklikku

Carlos Tenorio on 182 cm pikk ja kaalub 78 kg.
Dokutšajevsk

Ajalugu

Donbassi sõja ajal, 2014. aasta suvel-sügisel, on asula lähistel toimunud mitmeid kokkupõrkeid valitsusvägede ja valitsusvastaste relvajõudude vahel. Alates 2014. aasta sügisest on asula valitsusvastaste relvajõudude kontrolli all.
Leo Ojakäär

Leo Ojakäär (sündinud 26. aprillil 1926 Valgas) on Eesti keemik.

Elulugu

Lõpetas Valga Gümnaasiumi, 1953 Illinoisis Millikini Ülikooli orgaanilise keemia alal; keemiamagister (1961 Virginia Polütehniline Instituut ja Riiklik Ülikool), Ph.D. (org keemia, 1964 samas), väitekiri "The synthesis and study of new aromatic polycyclic hydrocarbons". Oli 1956–59 Rutgersi Ülikooli uurimisassistent ja 1964–1994 ettevõtte E. I. duPont de Nemours & Co eksperimentaalosakonna (Wilmingtonis) keemik-uurija.

Teadustöö

Uurimisvaldkond: uued keemilised ühendid ja polümeermaterjalid, nende tööstuslik rakendus. Sünteesis ja uuris uusi kõrgmolekulaarseid aromaatseid süsivesinikke ja fluorosüsivesinikke, uusi isotsüanaate, uretaane ja neopreenühendeid, sünteetilist kummit ja elastomeere. Ameerika Keemiaühingu (ACS), Sigma X, Philambda Y liige. Avaldanud teadustrükiseid, üle 35 USA jt maade patendi.
Anatoli Lukjanov

Poliitiline tegevus NSV Liidus

Anatoli Lukjanov osales 1977. aastal NSV Liidu Konstitutsiooni ettevalmistamisel, aastatel 1977–1983 oli ta NSV Liidu Ülemnõukogu Presiidiumi sekretariaadi juhataja.
Aastatel 1983–1985 oli Anatoli Lukjanov NLKP KK üldosakonna juhataja asetäitja, 1985–1987 juhataja ning aastatel 1987–1988 NLKP KK administratiivorganite osakonna juhataja.
1985. aastal valiti Anatoli Lukjanov NLKP Keskkomitee liikmeks ja Vene NFSV Ülemnõukogu saadikuks.
Ta on olnud ka NLKP KK sekretär (1987—1988) ja NLKP KK Poliitbüroo liikmekandidaat (1988—1990). 
1987. aastal valiti Anatoli Lukjanov NSV Liidu Ülemnõukogu liikmeks ja oli aastatel 1988–1989 NSV Liidu Ülemnõukogu Presiidiumi esimehe esimene asetäitja. 1989. aastal valiti NSV Liidu Rahvasaadikute Kongressi ja Ülemnõukogu liikmeks.
NSV Liidu Ülemnõukogu viimase esimehena oli ta algul NSV Liidu esimese ja viimase presidendi Mihhail Gorbatšovi poolehoidja, hiljem aga oponent.

Poliitiline tegevus Venemaa Föderatsioonis

Anatoli Lukjanov osales 1991. aastal augustiputšis ja teda hoiti kuni 1992. aasta detsembrini eeluurimisisolaatoris. Teda süüdistati riigireetmises ja võimuhaaramise katses kuid koos teiste putšis osalenutega amnesteeriti ta 1994. aastal. 
Vabanenud 1992. aasta lõpus vahi alt, valiti ta 1993. aastal kommunistide nimekirjas Riigiduumasse. Anatoli Lukjanov oli üks Venemaa Föderatsiooni Kommunistliku Partei asutajaid 1993. aastal ja selle Presiidiumi liige aastatel 1994—2000. 
Duumasaadiku ametit pidas ta kuni 2003. aastani.
Mihkel Kask

Mihkel Kask (3/16. november 1903 Kilingi vald, Pärnumaa – 21. märts 1968 Tartu) oli eesti arstiteadlane, Tartu ülikooli professor ja hügieenikateedri juhataja.
Ta astus 1923. aastast Tartu ülikooli arstiteaduskonda ja õppis hügieeni erialal. 1933. aastal kaitses ta samas Tartumaa tervishoiuolusid käsitlevat doktoriväitekirja. Aastatel 1935–1936 täiendas Kask Rockefelleri Fondi stipendiaadina end Harvardi ülikoolis.
1937. aastast tegi Kask raadiosaadet "Viis minutit tervisele". Teda tituleeriti raadiotohtriks.
Kask vahistati 29. juunil 1941. Ta vabanes vangistusest 24. novembril 1948. Ta vahistati uuesti 4. jaanuaril 1951, millise vangistuse järgsest asumisest vabanes 29. märtsil 1956.
Naasmise järel oli ta Tartu ülikooli hügieenikateedri juures esialgu assistent. Seejärel ennistati tema meditsiinidoktori kraad ning 1958. aastast oli ta kateedri juhataja ja 1962. aastast professor.
Ta on maetud Kalamaja talu kalmistule.
2003. aastal avati Mihkel Kase sünnikohas Tammurus mälestuskivi.