google/wiki40b huggingface dataset:
Lemmjõe keelemetsa õpperada

Lemmjõe keelemetsa õpperada on Soomaa rahvuspargis Põhja-Sakala vallas Viljandimaal asuv õpperada.

Raja tutvustus

Lemmjõe keelemetsa õpperada on 5,8 km pikkune, kulgedes mööda Raudna jõe kaldast kuni Lemmjõe ühinemiskohani. Edasi läheb rada mööda Lemmjõe kallast ja lõpeb Kuusekääral.     
Õpperaja ääres võib kohata kobraste tegutsemise jälgi. Rada on pinnasrada, mis on üleujutusperioodil ületamatu. Raja ujutavad üle Keelemetsa jõed. Lemmjõe keelemets on lammimets, mis on haruldane ja mujalt Euroopast kadunud. Õpperajal on telkimis- ja matkavõimalus ning lõkkekoht.

Vaatamisväärsused

Õpperaja üks vaatamisväärsusi on Lemmjõe tamm, mis on Soomaa rahvuspargi ainus kaitsealune üksikobjekt. Tamm on 200 aasta vanune, 23 m kõrge ja ümbermõõduga 470 cm. Lemmjõe tamme peetakse Sooma tekkeloo alguseks.
Ismail Isakov

Ismail Isakov (sündinud 11. juunil 1950) on Kõrgõzstani poliitik ja sõjaväelane, kindralleitnant. Alates 2010. aasta novembrist on Isakov sotsiaaldemokraatide fraktsiooni kuuluv Džogorku Kengeši liige, riigikaitse ja julgeoleku komisjoni juht.
Tulbirevolutsiooni järel 2005. aasta märtsis sai Isakovist Kõrgõzstani kaitseministri kohusetäitja. Septembris nimetati ta kaitseministriks ja püsis ametis 2008. aasta maini. 2008. aasta maist septembrini oli Isakov Kõrgõzstani julgeolekunõukogu sekretär.
2008. aasta detsembris esitati Isakovile süüdistus raha mittesihipärases kasutamises ja talt võeti allkiri, millega ta kohustus riigist mitte lahkuma. 2008. detsembrist 2009. aasta maini oli Isakov partei Džangõ Kõrgõzstan peasekretär, mais heideti ta parteist välja.
2010. aasta jaanuaris mõisteti Isakov kaheksaks aastaks range režiimiga kolooniasse, talt võeti kindralleitnandi auaste. 2010. aasta Kõrgõzstani revolutsioon vabastas Isakovi, 8. aprillil nimetati ta Ajutise Valitsuse liikmeks, ja 11. aprillil kaitseministriks. Alates 13. maist oli Isakov ühtlasi valitsuse eriesindaja Oši, Džalalabati ja Batkeni oblastis.
Tema tegevusetus Lõuna-Kõrgõzstani juunis haaranud etnilise konflikti ajal pälvis rahvusvahelise uurimiskomisjoni raportis kriitikat.
20. juulil astus Isakov seoses kavatsusega osaleda parlamendivalimistel ministriametist tagasi.
Tamara Miljutina

Tamara Miljutina (vene Тамара Павловна Милютина; 1. juuli 1911 Tartu – 4. juuli 2004 Tartu) oli vene ühiskonnategelane ja kirjanik Eestis.
Ta oli enne Teist maailmasõda Eestis tegutsenud Vene Üliõpilaste Kristliku Liikumise liige.
1941. aastal vahistati Tamara Miljutina Nõukogude võimude poolt. Vangistusest ja asumiselt saabus ta Eestisse tagasi 1957. aastal.
1997 ilmus temalt raamat "Люди моей жизни", mille eestikeelne tõlge "Inimesed minu elus" ilmus 2007. aastal (2. trükk 2010).
1999 pälvis ta koos Aili Kogermaniga Koosmeele auhinna (saatesarja "Põlvkond 2000" eest).

Isiklikku

Tema ema oli arst-ftisiaater Klaudia Bežanitskaja, vanaisa Nikolai Bežanitski oli õigeusu preester, kes mõrvati Tartu Krediidipanga keldris ja kuulutati aastal 2000 pühakuks.
Madurauvolfia

Botaanilised tunnused

Madurauvolfia on igihaljas kuni 1 m kõrgune mitmeaastane poolpõõsas.
Taime risoomil on sügavale, 2–3 m, juurdunud pikad kõrvaljuured. Varsi on mitu ja nende küljes 3–5 kaupa männastes lehed. 
Õied asetsevad õisikutes ja on tumeroosat või valget värvi. 
Vili on luuvili.

Levila

Looduslikult kasvab taim Indohiina ja Hindustani poolsaarel, Sri Lanka ja Indoneesia niisketes troopikametsades. 
Istandustes viljeldakse taime Indias, Pakistanis, Tais ja Indoneesias.

Saadused

Madurauvolfia peamiseks saaduseks on juurikad ja juured (Rauwolfiae radix, Rauwolfiae serpentinae radix, radices Rauwolfiae serpentinae) mida kogutakse viljade valmimise ajal.
Droogina kirjeldatakse 2 cm jämedusi ja kuni 15 cm pikkusi risoomi- ja juuretükke. 
Madurauvolfia droog peab Saksa farmakopöa järgi sisaldama vähemalt 1% alkaloide ja Prantsuse farmakopöa järgi reserpiin-restsinnamiini rühma alkaloide olema vähemalt 0,1%.  
NSV Liidu aegadel oli saadaval preparaat Raunatin.

Reserpiin

Droogist eraldatud reserpiinil on vererõhku alandav toime ja seda tarvitatakse ka neuroleptikumina. Kasutades trankvillisaatorina (rahustina) avaldab toimet hüpotalamusele.

Rahvameditsiinis

India rahvameditsiinis on kasutatud madurauvolfiat maohammustuse korral ning arvatakse, et selle ja juure kuju järgi on taim saanud mitmes keeles ka maoga seostuva nimetuse.
India ajurveedas on peetud teda universaalse toimega imerohuks (Sarpagandha ja Chandrá), mis aitavat nii maohammustuse kui ka hulluse vastu.
Alu Lasteaed-Algkool

Alu Lasteaed-Algkool on lasteaed-algkool Rapla maakonnas Rapla vallas Alu alevikus.
Asutuses pannakse peale tavalise õppekava erilist rõhku laste esteetilisele kasvatusele draama, muusika, tantsu ja kunsti kaudu.
Wilhelm Reinhold Schwartz

Wilhelm Reinhold Schwartz (3. veebruar 1891 Tartu – 9. detsember 1962 Bielefeld Saksamaa) oli Eesti vaimulik.
Õppis 1901–1908 Tartus Zeddelmanni Eragümnaasiumis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1909–1915. Prooviaastal oli ta Kursi ja Torma koguduses. Ordineeriti õpetajaks 31. jaanuaril 1916.
Oli Avinurme koguduse õpetaja 1916–1919. Teenis Harju-Risti ja Nõva kogudusi õpetajana 1916–1919. 1935–1936 oli Noarootsi koguduse õpetaja Sven Danelli isiklik adjunkt. Aastatel 1936–1939 oli rahvamisjonär ning 1938–1939 kiriku vikaarõpetaja.
Lahkus aastal 1939 Saksamaale. Suri Bielefeldis, kus teenis korduvalt ka EELK Bielefeldi kogudust, jutlustades Stieghorstis ja Beckhofis. Maeti 13. detsembril 1962 Senne lõunakabelis. Tema soovil lauldi haual eestikeelset koraali "Oh võta mind, mu Jumal, käe kõrvale".

Isiklikku

Tema isa, märterpastor Moritz Wilhelm Paul Schwartz hukati 14. jaanuaril 1919 koos teoloogiaprofessor Traugott Hahni, õigeusu piiskopi Platoni, preestrite Nikolai Bežanitski ja Mihhail Bleive ning 14 Tartu kodanikuga.
Abikaasa oli Marju Schwartz (neiuna Lepaleht). Neil oli 1 tütar (kes suri 2-kuusena) ja 4 poega.
Patriarh

Patriarh (kreeka sõnast patriarkhēs 'pereisa, perekonnapea' sõnadest patēr 'isa' ja arkhē 'algus, võim') on suurpere meessoost pea. Sellele sõnale on religioonides omistatud kindlaid tähendusi.

Kolm patriarhi

Esimeses Moosese raamatus räägitakse kolmest patriarhist (heebrea keeles Avot 'isad'; sh'loshet ha-avot 'kolm isa') ehk esiisast, kellel on palju järglasi ja kes on iisraellaste esiisad: need on Aabraham, tema poeg Iisak ja selle poeg Jaakob. Aega, mil nad elasid, nimetatakse patriarhide ajastuks. Neid patriarhe austavad nii judaism, kristlus kui ka islam.
Aabrahami naist Saarat, Iisaki naist Rebekat ning Jaakobi naisi Lead ja Raahelit nimetatakse matriarhideks ehk esiemadeks.
Patriarhideks nimetatakse ka Iisraeli kaheteistkümne suguharu esiisasid. Need on Ruuben, Siimeon, Leevi, Juuda, Issaskar, Sebulon, Benjamin, Daan, Naftali, Gaad, Aaser ja Joosep.
Mõnikord räägitakse ka veeuputuse-eelsetest patriarhidest (Aadam, Sett, Enos, Keenan, Mahalalel, Jered, Eenok, Metuusala, Lemek, Noa), kes elasid mitmesaja-aastaseks.

Suurkohtu eesistuja

Patriarhiks nimetatakse ka juutide suurkohtu sünedrioni eesistujat (nasi) Rooma ajal.
Imavere valla lipp

Imavere valla lipp on Järva maakonna endise Eesti haldusüksuse Imavere valla lipp.
Lipp on kinnitatud 11. oktoobril 1996.

Lipu kirjeldus

Ristkülikukujulise lipu vardapoolsel äärel on 1,5 ühiku laiune roheline püstlaid. Lipu ülejäänud osa koosneb kolmest võrdse, 2 ühiku laiusest horisontaalsest värvilaiust: ülemine on valge, keskmine roheline ja alumine kollane. 
Normaalmõõtmed on 100x150 cm ning laiuse ja pikkuse suhe 6:9. Lipul on kaks nööri, roheline ja kollane või kuldne.

Põhjendus

Roheline värv sümboliseerib metsa, ja rohumaid, risti kuju aga valla asukohta Kesk-Eestis ja Paia risti. Valge piimandust ja piimandusmuuseumi. Kollane ristkülik kujutab põlluharimist ja viljakasvatust.
Madridi ülikool

Madridi ülikool (ka Madridi Complutense ülikool; hispaania keeles Universidad Complutense de Madrid, ladina keeles Universitas Complutensis) on ülikool Hispaanias Madridis; ühtlasi riigi tähtsaim ülikool.
Ülikool asutati 1499 ja taasutati 1836.
Ülikoolis õpib üle 90 000 üliõpilase (2009).
Jaan Pentšuk

Elulugu

Lõpetas 1969 Tartu 5. Keskkooli, 1977 TÜ keemia osakonna, keemiakandidaat (1989, Moskva Toitlusinstituut), väitekiri "Сорбент для ионной хроматографий и его применение при исследовании оxраны окружающей среды". Oli 1977–1989 Tartu Linna Sanitaar-Epidemioloogia Jaama arst-laborant, 1989–1991 Eesti NSV TA Keemia Instituudi teadur, 1991–1992 TÜ analüütilise keemia kateedri vanemteadur, 1993–2003 keemilise füüsika instituudi dotsent, 2003– analüütilise keemia õppetooli teadur. Olnud õppe- ja teadustööl Kanadas (1993), Rootsis (1994), Hispaanias (1995). Õpetanud analüütilist keemiat, elektroforeesi, massispektromeetriat, kromatograafiameetodeid.

Teadustöö

Uurimisvaldkonnad: kromatograafia, sanitaarkeemia, keskkonnakaitse. Üle 60 teadustrükise.
Koit Komissarov

Koit Komissarov (sündinud 8. oktoobril 1948 Võrus) on eesti arhitekt.
Ta lõpetas aastal 1967 Tallinna 16. Keskkooli ja aastal 1976 ERKI arhitektina.
Ta on töötanud aastast 1974 Eesti Maaehitusprojektis. Aastatel 1989–1990 täiendas ta ennast Soomes. Praegu töötab ettevõttes Komissarov Arhitektuur OÜ. Ta on aastast 1982 Eesti Arhitektide Liidu liige.

Isiklikku

Ka tema abikaasa Tiina Komissarov on arhitekt. Tema vend Kalju Komissarov oli näitleja, teatri- ja filmilavastaja, õde Eha Komissarov on kunstiteadlane ja kuraator.
Reimo Sagor

Reimo Sagor (sündinud 14. mail 1987 Lääne-Nigula vallas) on eesti näitleja.
Ta on õppinud Palivere Põhikoolis, ta lõpetas aastal 2006 Taebla Gümnaasiumi ja aastal 2014 Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli.
Reimo Sagor on aastast 2014 Vanemuise teatri draamanäitleja.
Ta on mänginud filmides "Nullpunkt" (aastal 2014, stuudio Allfilm), "Must alpinist" (2015), "Päevad, mis ajasid segadusse" (2016), "Võta või jäta" (2018) ja "Skandinaavia vaikus" (2019) ning seriaalides "Padjaklubi" (2017) ja ''Alo'' (2018).
Boone'i maakond (Missouri)

Ajalugu

Maakond moodustati 1821. aastal.
Hans Ernst Ronimois

Hans Ernst Ronimois (perekonnanime rööpkuju: Ranimus, eesnime (Ernst) rööpkuju Erik, 12. märts 1912, Peterburi – 15. aprill 1984, Vancouver) oli Eesti majandusteadlane.

Elulugu

Hans Ernst Ronimois oli kooliõpetaja poeg.
Lõpetas 1930 Viljandi Maakonna Poeglaste Gümnaasiumi ja 1933 TÜ õigusteaduskonna; rer. oec. mag. (1937, TÜ), väitekiri "Relativiteedi probleem teoreetilise rahvamajandusteaduses", Ph.D. (London School of Economics and Political Sciences). Oli 1939–1940 TÜ teoreetilise rahvamajanduse ja statistika õppetooli vanemassistent, 1940–1941 TTÜ statistika õppeülesande täitja ja dotsendi kohusetäitja. Asus 1944 Rootsi ja hiljem Inglismaa kaudu Kanadasse. 1949–1984 Vancouveris Briti Columbia Ülikooli majandusajaloo ja geograafia professor.
Varssavi Ülikool

Varssavi Ülikool (Uniwersytet Warszawski) on ülikool Varssavis, Poola suurim ülikool.
Ülikool on asutatud aastal 1816.
Theódoros Vryzákis

Elu Kreekas

Kui Vryzákis oli vaid seitsmeaastane, vangistasid türklased Kreeka iseseisvussõja käigus tema isa ning poosid ta üles. Tema ema põgenes koos lapsega mägedesse ja metsadesse varju. 18-aastasena emigreerus Vryzákis ühe sakslasest filoloogi õhutusel Münchenisse, kus ta ka oma surmani elas.

Õpingud ja elu Münchenis

Oma uues kodulinnas asus Vryzákis tegelema maalimisega ning temast sai ka esimene Münchenis õppinud Kreeka maalikunstnik. 1844. aastal sai ta linna kreeklastest kogukonna stipendiumi maalikunsti õppimiseks ning samal aastal sai temast ka Müncheni Kaunite Kunstide Akadeemia liige.
Tema õpetajate ja hilisemate sõprade hulka kuulusid paljud silmapaistvad kunstnikud, kelle tööd käsitlesid sageli Kreekaga seotud teemasid: sealhulgas Karl Wilhelm von Heideck, Peter von Hess ja Heinrich von Mayer. Ta oli Kreekas väga populaarse ajaloolisi teemasid käsitleva maalikunsti peamine esindaja ning suurem osa tema töödest kujutasid Kreeka iseseisvussõda.
Vahemikus 1845–1855 reisis Vryzákis õppimise eesmärgil palju mööda Euroopat ringi.

Hilisem elu

Oma kõige kuulsama teosega "Väljatung Mesolóngist", mis kujutab Kreeka vabadusvõitlejate väljatungi türklaste poolt ümber piiratud Mesolóngi linnast, osales ta 1855. aasta Pariisi maailmanäitusel. Sellest oma kuulsaimast maalist tegi Vryzákis kaks koopiat: esimene pilt hävines 1929. aastal Mesolóngi linnas aset leidnud tulekahjus, teine on hoiul Rahvusgaleeris. Juba alates aastast 1856 on ringluses ka arvukad sama töö litograafiad.
1861. aastal sõitis kunstnik sealse kreeka kogukonna kutsel Manchesteri, kus ta kaunistas seinamaalingutega Kreeka õigeusu kirikut. Seal tehtud töö pidas vastu aastani 1863. Neli aastat hiljem osales ta nelja maaliga kunstinäitusel Leipzigis.
Vryzákis suri 1878. aastal ning ta maeti Münchenis. Oma testamendiga jättis ta kõik oma ateljees olevad tööd Ateena Ülikoolile ning lisaks pärandas ta 760 marka Müncheni Lunastaja kiriku Kreeka õigeusu kogukonnale kiriku katuse parandamiseks.

Pärand

Vryzákis töid peetakse Müncheni koolkonna maalide musternäidisteks. Tema eluajal oli suur nõudlus Kreeka iseseisvussõda kujutavate teoste järele ning tänu litograafiatele ja muud tüüpi reprodele olid tema tööd tuntud väga laiale publikule.
Teda peetakse kaasaegse Kreeka esimeseks maalikunstnikuks ning Kreeka iseseisvussõja, mida ta nägi romantilise ning nostalgilisena, jäädvustajaks. Tema maalidel olevad karakterid on pompoossed, teatraalsed ja ümbritsevast eralduvad kujud. Kunstikriitikute sõnul on tema traditsiooniliste riiete ja dekoratsioonide vastu suunatud huvi ning mistahes isikupäraste näoilmete puudumine märk "välismaise" kunstniku vaatenurgast, mis püüab teises riigis toimuvat kujutades leida tavapärased elemente.
Tema piltide monumentaalne suurus, tseremoniaalsed ja teatraalsed kompositsioonid ja akadeemiline ning aateline romantism teevad tema stiili Kreeka kunstnike seas ainulaadseks. Paljud tema tööd on välja pandud Rahvusgaleeris ja Benaki Muuseumis, mis mõlemad asuvad Ateenas.
Tõenäoliselt kõige kallim tema töö on "Noore mehe hüvastijätt", mis müüdi Sotheby oksjonil Londonis 580 000 naela eest.
Glen Atle Larsen

Glen Atle Larsen (sündinud 24. augustil 1982) on norra jalgpallur.
Aastal 2002 mängis ta FC Floras. 2002-2003 mängis ta FC Valgas.
Lõbu ja teadus

Lõbu ja teadus oli huumoriajakiri, mis ilmus aastatel 1908–1909 Tartus ajalehe Isamaa lisana. 
Ajakiri ilmus sagedusega üks kord nädalas. Ajakirja vastutav toimetaja oli Aleksander Kärk.

Ajakirja trükiti Tartus Schnakenburgi trükikojas.
Päidla järvestik

Päidla järvestiku moodustavad Valga maakonnas Otepää kõrgustiku põhjaosas 11 üksteise lähedal paiknevat järve. 11 järve kogupindala on u 1,4 km².
Need järved on rohke- või liigtoitelised.
Eesti Teadeteagentuur

Eesti Teadeteagentuur (lühend ETA) oli Eesti uudisteagentuur.
ETA eelkäijad olid Ajakirjanduse Büroo (asutati 1918) ja Estur (asutati 1919). ETA asutati aastal 1920 kui Eesti Telegraafiaagentuur. Aastal 1922 muudeti ETA õiguslikult vormilt aktsiaseltsiks. 
1940. aastal ETA riigistati ja nimetati Eesti NSV Telegraafi Agentuuriks. 1958. aastal nimetati uuesti Eesti Telegraafi Agentuuriks. ETA põhiülesanneteks oli koguda informatsiooni ja fotoinformatsiooni vabariigi poliitilise, majandusliku ja kultuurilise elu kohta; levitada informatsiooni ajakirjanduse ja raadio jaoks, levitada seadusandlikke akte, Eesti Kommunistlik Partei ja vabariigi valitsuse otsuseid, anda TASS-ile informatsiooni Eesti NSV elust, levitada üleliidulist ja välisinformatsiooni. Aastal 1971 läks Eesti NSV Ministrite Nõukogu juures asuv Eesti Telegraafi Agentuur, Nõukogude Liidu Telegraafiagentuuri (lühend TASS) haldusse. Eesti NSV Ministrite Nõukogu j.a. Eesti Telegraafi Agentuuri ETA põhiülesanneteks oli vahendada TASS-i üleliidulisi ja välisuudiseid ning fotoinformatsiooni, koguda kohalikke uudiseid ja varustada sellega vabariigi ajakirjandust, televisiooni ja raadiot; edastada TASS-ile üleliiduliselt ja välismaal levitamiseks vabariiklikke uudiseid ja fotoinformatsiooni, organiseerida uudiste kogumiseks vabariigis oma alaliste korrespondentide võrk, komandeerida vajadust mööda oma erikorrespondente vabariiki ja väljapoole seda; anda välja ja levitada uudiste sõnumikke, teatmikke, fotovalimikke ja klišeesid.
Eesti taasiseseisvumisel 1991. aastal toetas riik ETA tegevust, aastal 1998 ETA riigistati (riigiaktsiaselts), ent majandusraskuste tõttu lasi riik selle üsna pea erastada. Erastamise tulemusena moodustati operaatorfirma AS ETA Interactive, mille pankroti kuulutas Tallinna Linnakohus välja 14. märtsil 2003. Uudiste edastamise oli ETA lõpetanud 31. jaanuaril 2003.
August Hanko

August Johannes Hanko (18. jaanuar 1879 Robi talu, Suure-Kambja vald, Tartumaa – 25. mai 1952 Arljuk, Jurga rajoon, Kemerovo oblast) oli eesti ajakirjanik, tõlkija ja prosaist; Eesti poliitik.
Ta õppis Kambja kihelkonnakoolis, Hugo Treffneri Gümnaasiumis ja Tartu Kroonugümnaasiumis. 1900–1904 õppis ta Tartu Ülikoolis õigusteadust, 1903 sai ta uurimuse "Kartellid ja trustid" eest kuldauraha.
Hanko töötas 1902. aastal ja 1904–1905 Postimehe toimetuses Tartus. 1906 alustas ta tööd Tallinnas, 1905. aastani Vaatleja ja 1906–1907 Sõnumed peatoimetajana. 1907 arreteeriti ta tsaarivõimude poolt poliitilistel põhjustel ja sõjaseaduse kehtimise lõpuni viibis ta Balti kubermangudest väljas. 1908–1918 oli ta Eesti Päevalehe toimetuse liige. 
26. novembril 1919 määrati Asutava Kogu poolt Eesti Vabariigi sõjaministriks. 1920. aastal loobus ta poliitikast ja hakkas ettevõtluses tegutsema (laevandus, pankrotistus; kutseline literaat).
16. aprillil 1945 arreteeriti ta taas poliitilise süüdistusega (§58-10, 7 aastat vanglat), seekord NKVD poolt; oli vangistuses Kemerovo oblastis Kemerovolag-is; vabanes 16. aprillil 1952; seejärel oli asumisel Arljukis Jurga rajoonis Kemerovo oblastis, kus ta ka 25. mail 1952 suri.

Kirjanduslik tegevus

Ta on kirjutanud kultuuriloolisi memuaare Kambja ja Hugo Treffneri Gümnaasiumi teemadel, koostas ülevaate 1914. aasta sõjasündmustest. Ta oli 1930. aastatel üks viljakamaid Skandinaavia kirjanduse eestindajaid. Ta on tõlkinud mere- ja sõjajutte, noorsookirjandust ja reisikirju.
Margus Kiis

Margus Kiis (sündinud 11. mail 1975 Rakveres) on eesti kultuurikriitik, kolumnist ja ajaloolane. 
Ta lõpetas 1999. aastal Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna kunstiajaloo erialal. 2007. aastal kaitses ta Tartu Ülikoolis magistritööd "Muutused ja arengud ENSV kunstielus- ja poliitikas 1964–1968" (juhendaja Jaak Kangilaski).

Ajaloolasena

Kultuuriajaloolasena on ta uurinud peamiselt kultuuriolustikku ja kunstipoliitikat Nõukogude okupatsiooni aegses Eestis. Alates 2009 pidas ajalooteemalisi loengusarju Tartu Ülikoolis ja Tartu Kõrgemas Kunstikoolis.

Ajakirjanikuna

Alates 1999. aastast on ta kirjutanud väljaannetes Postimees, Sirp, Muusika, Kunst.ee, Eesti Ekspress ja KesKus muusika-, kunsti- ja filmialaseid artikleid ja arvustusi ning artikleid sotsiaalsetel teemadel. 
Samuti teinud saateid Eesti Rahvusringhäälingus (kaasautor Vikerraadio saates "Kultuurikaja" ja Klassikaraadio sarjas "Ideaalmaailmad"). 2012 sügisel produtseeris ja juhtis Tallinna TV-s eetrisse läinud saatesarja "Kraamikaamera", alates 2013 on tootnud Eesti rokkmuusika ajaloo teemalisi telesaateid.

Kunstitegelasena

2004–2007 oli ta Y-galerii galerist ja kureeris kunstinäitusi. Alates 2007 kuni 2016 oli ta Tartu Lastekunstikooli õpetaja. Vallandati segastel asjaoludel seoses puudujääkidega oma õpetajatöös.  
Alates 2005 esinenud näitustel fotokunstnikuna nime all (the) 13er.
Tatjana Vassiljeva

Tatjana Grigorjevna Vassiljeva (sünninimi Tatjana Itsõkovitš; vene keeles Татьяна Григорьевна Васильева; sündinud 28. veebruaril 1947 Leningradis) on vene näitleja (teatri- ja filminäitleja), Venemaa rahvakunstnik.
Pärast  Moskva Kunstiteatri juures asuva Nemirovitš-Dantšenko nimelise stuudiokooli lõpetamist 1969. aastal töötas ta näitlejana aastatel 1969–1983 Moskva akadeemilises satiiriteatris ja 1983–1992 Majakovski-nimelises akadeemilises teatris. Aastatel 1996–1999 mängis ja 2007. aastast taas mängib Moskva Teatri "Nüüdisnäidendi Kool" näitetrupi koosseisus.
Ta on mänginud enam kui 120 mängufilmis.

Isiklikku

Tema esimene abikaasa oli näitleja Anatoli Vassiljev (hilisem Venemaa rahvakunstnik), ka teine abikaasa oli näitleja (Georgi Martirosjan; abielu lahutati 1995. aastal). Näitlejana tegutseb ka poeg Filipp Vassiljev (sündinud 1978).
Tiina Võti

Tiina Võti (sündinud 18. veebruaril 1919 Samaara kubermangus) on eesti etnograaf.
Ta lõpetas aastal 1953 Tartu Riikliku Ülikooli.
Aastatel 1945–1974 töötas ta Eesti Rahva Muuseumis, aastatel 1975–1980 Tartu kunstimuuseumis.
Ta on uurinud eesti talutoa sisustust ja rahvakunsti (eriti meeste käsitööd).
Ilme Post

Ilme Post (aastani 1966 Tenson; sündinud 21. septembril 1939 Leevaku külas Põlvamaal) on Eesti ihtüoloog ja kalakasvataja.

Elulugu

Ilme Post on talupidaja tütar.
Ta lõpetas 1958. aastal Räpina Keskkooli ja 1963. aastal TÜ bioloogia osakonna. 1975. aastal kaitses ta Tartu Ülikoolis bioloogiakandidaadi väitekirja, mis käsitles vikerforelli kasvatamist Eesti tiigimajandites. Ta oli 1964–1966 TÜ botaanika ja taimesüstemaatika kateedri insener, 1966–1986 Vilde-nimelise kolhoosi Aravuse kalamajandi juhataja, ühtlasi 1972–1986 Eesti NSV TA Loomakasvatuse ja Veterinaaria Instituudi (ELVI) Kalakasvatuse Katsejaama mittekoosseisuline teadur, 1986–1990 vanemteadur, 1990. aastast Aravuse forellikasvatuse juhataja.

Teadustöö

Uurimisvaldkonnad: algoloogia; kalakasvatuse (peamiselt forellikasvatus) tehnoloogia ja ajalugu. Eesti Kalakasvatajate Liidu asutajaliige (1989), aseesimees ja juhatuse liige, infolehe "Eesti Kalakasvataja" väljaandmise (1991) initsiaatoreid ja (aastast 1998 elektroonilise võrguteaviku) toimetaja. Üle 60 teadustrükise, sh 6 brošüüri.
Eino-Endel Laas

Eino-Endel Laas (sündinud 4. juulil 1942) on eesti metsateadlane.

Haridus

Laas lõpetas 1960. aastal Tartu 1. Keskkooli ning 1965. aastal Eesti Põllumajanduse Akadeemia metsamajanduse eriala (cum laude). Ta täiendas end 1982. aastal Moskva Metsatehnilises Instituudis ja 2000. aastal Evo Kõrgemas Metsanduskoolis.

Töö

Eino-Endel Laas on töötanud pikka aega Eesti Põllumajandusülikooli (varem Eesti Põllumajanduse Akadeemia) metsakasvatuse instituudis: 1965–1989 vaneminseneri, aspirandi ja assistendina, 1989–1992 vanemõpetajana, 1992–2001 dotsendi ja 1994–2004 juhatajana. 2001. aastast on ta Eesti Maaülikooli metsandus- ja maaehitusinstituudi metsakasvatuse osakonna lektor. 1991–2004 oli Laas Tartu linnavalitsuses linnadendroloog.

Tunnustus

2016. aastal otsustas president Toomas Hendrik Ilves anda Eino-Endel Laasile Valgetähe V klassi teenetemärgi.

Isiklikku

Eino-Endel Laasi isa oli Endel Laas, kes oli samuti metsateadlane ja Maaülikooli õppejõud.
Ebeye

Ebeye on saar Marshalli Saartel Kwajaleini atollil. 
Saare pindala on 32 ha, elanike arv on 13 000, asustustihedus ligi 40 000 in/km². See on üks maailma kõige tihedamalt asustatud paiku.  
Ebeye on saareriigi ja maršalli kultuuri teine keskus Majuro atolli kõrval.
Vesinikelektrood

Standardne vesinikelektrood

Klaaskestas on vesinikelektrood protoonses (vesinikuioonide) vesilahuses. Harilikult on selleks vesinikkloriid (HCl), mille kontsentratsioon H⁺ = 1 mol/l (mool liitri kohta) ehk ioonide aktiivsus on 1. 
Kuna vesinikku ei saa vahetult elektroodiks vormida ja pealegi ei juhi vesinik elektrit, kasutatakse  neutraalsest väärismetallist – plaatinast – abielektroodi. See ümbritsetakse vesinikgaasiga (rõhul 1013 hPa), millest vesinikuaatomid adsorbeeruvad plaatina pinnale, kattes selle õhukese vesinikukihiga. Nii kujuneb tasakaal happe vesinikuaatomitega ja elektrokeemiline potentsiaal.

Standardse vesinikelektroodi potentsiaal

Standardse vesinikelektroodi potentsiaal ehk standardelektroodipotentsiaal E⁰ protoonse lahusti vesilahuses loetakse  elementide potentsiaaliskaalal nullpunktiks. SHE absoluutne elektroodipotentsiaal E⁰(H⁺/H₂)ᴴ²ᴼ (abs) on IUPACi määratluse kohaselt 4,44±0,02 V temperatuuril 298,15 К.
Togo vapp

Togo vapp on Togo ametlik vapp.
Vapp on kasutusel alates 14. märtsist 1962.
Kaks vibudega punast lõvi sümboliseerivad vaprust. Vibud ja nooled kutsuvad üles võitlema oma vabaduse eest. Tähed RT kollasel päikesekujulisel kilbil on lühend riigi prantsuskeelsest nimest République Togolaise. Nende kohal lehvib kaks Togo lippu.
Ülaservas on lint prantsuskeelse deviisiga "Union, Paix, Solidarite" ('ühtsus, rahu, solidaarsus').