google/wiki40b huggingface dataset:
Robert Helenius

Amatöörina

Helenius võistles aastatel 1999–2008 amatöörina. Ta osales 144 kohtumisel, millest võitis 105 ja kaotas 38 ning ühel kohtumisel jäi paremus otsustamata.
Ta on neljakordne Soome meister üliraskekaalus (üle 91 kg) aastatel 2003–2005 ja 2007.
2000 saavutas ta Euroopa U-17 meistrivõistlustel Kreekas Patrases pronksmedali, kaotades Horvaatia sportlasele Mario Preskarile. 2001 tuli ta Euroopa juunioride meistrivõistlustel taas pronksmedalile, kaotades Venemaa poksijale Islam Timurzijevile.
2005. aasta MM-il Hiinas Mianyangis alistas ta Suurbritannia poksija David Price'i punktidega, aga kaotas siis Usbekistani poksijale, olümpiapronks Rustam Saidovile, kes aga ei jõudnud poolfinaaligi.
Ta sai Bulgaarias Plovdivis toimunud 2006. aasta EM-il üliraskekaalus (üle 91 kg) teise koha. Kui maha arvata endine NSV Liit ja korraldajamaa, ei saanud ülejäänud Euroopa ühtki kulda ja ainult kaks hõbedat, neist ühe Helenius. Kuni finaalini oli Helenius kõik kohtumised võitnud nokaudiga, aga seal kaotas taas Timurzijevile.
2008. aasta suveolümpiamängudele ei õnnestunud tal kvalifitseeruda, sest mõningase üllatusena kaotas ta Horvaatia poksijale Marko Tomasovićile ja Leedu poksijale Jarosław Jaksztole. Mõlemad nimetatud kaotasid aga olümpia poksivõistlusel juba avaringis.

Elukutselisena

2008. aastal hakkas ta elukutseliseks. Ta on seni (seisuga 13. juuli 2019) pidanud 31 kohtumist ning on neist võitnud 28 (neist 17 nokaudiga) kohtumist ja kaotanud 3 kohtumist (neist 2 nokaudiga).

Kohtumisi

21. augustil 2010 sai ta võidu Prantsusmaa meistri Gregory Tony üle tehnilise nokaudiga 6. raundis. See kohtumine peeti Euroopa meistri vabaks jäänud tiitlile.
28. novembril 2010 kaitses Helenius edukalt tiitlit Rootsi poksija Attila Levini vastu, võites teda tehnilise nokaudiga 2. raundis. Ühtlasi võitis ta WBO vabaks jäänud tiitli.
2. aprillil 2011 kaitses Helenius WBO tiitlit Nigeeria poksija Samuel Peteri vastu, võites teda 9. raundis nokaudiga. Ühtlasi võitis ta WBA vabaks jäänud tiitli. Pärast seda pole Peter enam poksinud.
28. augustil 2011 kaitses Helenius WBO, WBA ja Euroopa meistri tiitlit Valgevene poksija Siarhiej Liachoviči vastu, võites teda tehnilise nokaudiga 9. raundis.
3. detsembril 2011 kaitses Helenius WBA, WBO ja euroopa meistri tiitlit Suurbritannia poksija Dereck Chisora vastu. Kohtumine kestis 12 raundi ja kohtunikud andsid võidu Heleniusele, kuid võitja suhtes oli ka olulisi lahkarvamusi.
20. jaanuaril 2012 tehti Heleniusele operatsioon. Sellest taastumine võttis oodatust rohkem aega ja sellepärast loobus ta Euroopa meistri tiitlist. 5. mail 2012 toimunud tiitlimatšis alistas Bulgaaria poksija Kubrat Pulev Saksamaa sportlase Aleksandr Dimitrenko ja tõusis Euroopa meistriks.
Clay maakond (Illinois)

Ajalugu

Maakond moodustati 1824. aastal.
Härgmäe mõis

Ajalugu

Mõis kasvas välja Härgmäe ordulinnuse linnuseläänist. 1625. aasta 10. septembril annetas Rootsi kuningas Gustav II Adolf kogu linnuselääni kindralmajor Wilhelm (Robbert) de la Barrele, kes pärandas selle oma pojale major Anton de la Barrele, kellelt see 1695 reduktsiooniga tagasi võeti. Anton de la Barre elas veel linnuses, kuid oli asunud juba uut mõisakompleksi rajama. Aastal 1722 taastati Barrede õigused sellele valdusele ja linnuselään jagati majori poegade vahel. Härgmäe lossi koos Härgmäe-Uuemõisa (Neuhof), Pedeli (Peddeln) ja Helme linnuseläänis asuva Hoomuli (Homeln) mõisakohtadega sai omale ooberst ja maanõunik Wilhelm Friedrich de la Barre. XVIII sajandi lõpust XIX sajandi alguseni vahetusid omanikud tihti – nendeks olid Ungern-Sternbergid, Campenhausenid, Rosenkampfid ja Lilienfeldid.

Mõisa suurus

Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 16 ja 1/4 adramaad, sellele allus 254 mees- ja 292 naishinge.

Karjamõisad

Mõisale allusid mitu karjamõisa: Aistiltiņi (Aistiltin), Kusene (Kusen), Labarti (Labarrenhof), Meschjahn, Pakuls (Pakul) ja Skrūvesmuiža (Skruwesmuisch).
Arseni (Brjantsev)

Arseni (vene keeles Арсений; kodanikunimega Aleksandr Brjantsev, Александр Дмитриевич Брянцев; 8. september 1839 (ukj) Smolenski kubermang – 11. mai 1914 (ukj) Harkov) oli Venemaa õigeusu kiriku piiskop (1903–1914 peapiiskop).
17. mail 1882 pühitseti ta piiskopiks.
Aastatel 1887–1897 oli ta Riia ja Miitavi piiskop.
Aastatel 1903–1914 oli ta Harkovi ja Ahtõrski piiskopkonna (vene keeles Харьковская и Ахтырская епархия) peapiiskop.
Franciscus Donders

Elu

Ta sündis Tilburgis, Jan Franz Dondersi ja Agnes Elizabeth Hegh’i pojana. Ta õppis Duizeli koolis ja Tilburgi ning ka Boxmeeri seminarides.
Mõned aastad õppis noor Donders Kuninglikus Hollandi sõjaväe meditsiinikeskuses Utrechtis. Arstiteaduse doktorikraadi omandas ta 1840. aastal Leideni ülikoolis. Pärast meditsiinitöötaja ametikoha saamist Haagis, määrati ta 1842. aastal Utrechti sõjaväe meditsiinikooli füsioloogia ja anatoomia õppejõuks. 1847. aastal sai temast kaasprofessor Utrechti ülikoolis ning 1862. aastal sai ta füsioloogia professoriks. Hollandi Kuninglikust Instituudist sai 1847. aastal Hollandi Kuninglik Kunstide ja Teaduste Akadeemia, Dondersist sai selle korrespondent; 1851. aastal ühines ta liikmena.
Ta on tuntud oma töö ja uurimuste poolest silmahaiguste valdkonnas ning oli üks esimestest oftalmoskoobi praktikutest. Teda on tunnustatud kujutise tonomeetri leiutamise (1862),  ning astigmatismi ravis prismaatiliste ja silindriliste läätsede kasutuselevõtmise eest (1860).
Donders oli ka esimene, kes kasutas inimeste reaktsiooniaegade erinevusi, et teha järeldusi kognitiivse töötluse erinevuste kohta. Ta tegi katseid nii lihtsa reaktsiooniajaga kui ka valiku reaktsiooniajaga ning leidis, et lihtne reaktsioon oli kiirem.  See mõiste on nüüd üks kognitiivse psühholoogia põhitõekspidamistest – vaimne kronomeetria on üks kõige tavalisemaid vahendeid, mida kasutatakse selliste protsesside kohta järelduste tegemiseks nagu õppimine, mälu ja tähelepanu.
Donders asutas 1858. aastal Nederlands Gasthuis voor Behoeftige et Minvermogende Ooglijders (lühidalt: Ooglijdersgasthuis) – Hollandi Haigla puudust kannatavatele silmapatsientidele. Tema esimene partner oli Herman Snellen. Aastal 1864 avaldas ta kõrgelt tunnustatud raamatu "Silmade kohanemise ja refraktsiooni anomaaliad" .
Tema nimi on seotud "Dondersi seadusega", mis ütleb, et "silmamuna pöörlemist määrab objekti kaugus kesktasandist ja silmapiiri joonest" . Ta on ka hambaravi kogukonnas hästi tuntud, andes nime "Dondersi ruumile" – ruum keele ülemise pinna ja kõvasuulae vahel kui alalõug on lõdvestunud asendis.
Donders suri Utrechtis.

Perekond

Donders abiellus kaks korda: esmakordselt 1845. aastal Ernestine Zimmermaniga (lahutasid 1887. a) ning teist korda 1888. aastal Abrahamiin Arnoldale Louisa Hubrechtiga.
Ken Kalling

Ken Kalling (sündinud 14. augustil 1963) on eesti teadusajaloolane.
Ta on õppinud Tartu Ülikoolis bioloogiat ja arheoloogiat. Ta on töötanud Eesti Maaülikoolis ja Tartu Ülikoolis teaduri ja õppejõuna.
Ta on põhjalikumalt tegelenud meditsiiniajalooga, sealhulgas eugeenika ajalooga.
Emajõe Laulikud

Emajõe Laulikud on Tartus tegutsev eesti naiskoor. 
Koor loodi aastal 2003. Emajõe Laulikute repertuaar sisaldab nii eesti kui ka välisautorite teoseid, rahvaluule seadeid ja teoseid ooperikooridest, kirikumuusikat ja levimuusika töötlusi, naiskooride ja laulupidude lauluvarasalve kuuluvat. Iganädalased kooriproovid toimuvad Haridus- ja Teadusministeeriumi saalis.
Miklós Ligeti

Miklós Ligeti (1. mai 1871, Buda – Budapest, 10. detsember 1944) oli ungari skulptor ja kunstnik. Tema skulptuuriteosed kätkesid endas nii realismi kui impressionismi mõjutusi. Ta õppis Alajos Stróbli juhendamisel Budapestis kui ka hiljem Austria-Ungari esipealinnas Viinis.
Ligeti oli 20. sajandi alguspoolel Ungari Tarbekunsti Ühingu president.
Ta oli Ungari üks tuntumaid impressionistliku skulptuuri esindajaid, samuti kogus ka tema keraamika populaarsust.

Teosed

Ligeti tuntuim skulptuur on Anonymus, mis valmis 1903. aastal ja asub Vajdahunyadi kindluse lähistel Budapesti linnapargis Városliget. See oli üks kümnest keiser Franz Joseph I annetatud skulptuurist.
Tema suurteoste valmimised jäävad enamasti Esimese maailmasõja eelsesse ja järgsesse aega.
Aleksander Pajur

Aleksander Pajur VR II/3 (kuni 1937. aastani Aleksander Potarik; 26. juuni/8. juuli 1897 Vana-Tänassilma vald (Viljandi kihelkond), Viljandimaa – 15. september 1986 Pärna talu, Altnurga küla, Puurmanni külanõukogu, Jõgeva rajoon) oli Vabadussõja veteran (reamees).
Teenis vabatahtlikuna 1. ratsapolgus.
Ago-Endrik Kerge

Ago-Endrik Kerge (sündinud 8. aprillil 1939) on eesti näitleja ja lavastaja. 
Ago-Endrik Kerge lõpetas Tallinna Koreograafiakooli (1959), töötas balletisolistina Estonia teatris (1959–1967) ja Leningradi Music Hallis (1967–1969). Seejärel pöördus ta tagasi Estoniasse. Ta lõpetas Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunsti erialal (1976, 7. lend). Ta äratas tähelepanu August Kitzbergi "Kosjasõidu" lavastuse uudse lahendusega ning asus näitejuht-lavastajana tööle Tallinna Riiklikku Akadeemilisse Draamateatrisse. Aastatel 1985–1990 oli ta Vanemuise teatri näitejuht.

Isiklikku

Tema praegune abikaasa on Elle Kull. Varem on ta abielus olnud näitleja ja varieteeartisti Ülle Ulla ja modell Illi Kergega.
Raivo Lugima

Raivo Lugima (17. juuni 1965 – 2. juuli 2014 Tallinn) oli eesti teleprodutsent.
Raivo Lugima õppis Eduard Vilde nimelises Juuru Keskkoolis ja G. Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis.
Ta oli teleproduktsioonifirma Filmimees asutaja, režissöör ja produtsent. Tema käe all valmisid telesaated "Unistuste prints", "Naistevahetus", "Jazzi kokakool" jt.
Projekt Unison

Projekt Unison on Eesti heliprojekt, mis ühendab amatöör- ja professionaalseid muusikuid ja kunstnikke, kes loovad omanäolisi akustilisi keskkondi ja/või kontseptuaalseid raamistikke.
Projekt algas 2000.
2000 avaldas projekt plaadi "Märkmeid akustiliselt matkalt Balti Jaama / Trainpulse".
Bui keel

Fonoloogia

Bui keeles on 32 konsonanti, 77 vokaali ja diftongi. Bui on toonikeel, kasutusel on 8 tooni.
Kaaliumtsüaniid

Kaaliumtsüaniidi kasutamine Teise maailmasõja ajal Saksamaal

Kaaliumtsüaniidikapsleid on ajaloo jooksul korduvalt kasutatud inimesele surmava mürgistuse tekitamisel. Kaaliumtsüaniidikapslid olid Saksamaal 1944. aastal umbes 30 mm pikkused ja läbimõõduga 10 mm. Kaaliumtsüaniidikapsli kest oli messingist ja klaaskapslit kattis parafiinikiht.
Surmav annus kaaliumtsüaniidi on 2,857 mg kehakaalu 1 kg kohta (Neumann ja Eberle, 164:2013).
Kaaliumtsüniidikapsleid jagati Hitleri punkris tõenäoliselt sõja viimastel päevadel. Kaaliumtsüaniidikapslid olid toimeaine erineva sisaldusega ja olenevalt au- või teenistusastmest jagati igale isikule 700–1000 mg kaaliumtsüaniidi.
Erwin Rommel (surmadaatum 14. oktoober 1944) oli Saksamaa sõjaväelane, kindralfeldmarssal, kes lõpetas oma elu kaaliumtsüaniidiga.
Kolmanda riigi propagandaminister Joseph Goebbels ja tema naine Magda Goebbels lasksid oma lapsed surmata 1. mail 1945 kaaliumtsüaniidi abil, ema lasi pärast kella viit oma lastele kakaod pakkuda, millesse oli segatud unerohtu. SS-laste hambaarst Helmut Kunz tegi neile morfiinisüsti. Kui lapsed olid sügavalt uinunud, murdis Hitleri saatearst Ludwig Stumpfegger (11. juuli 1910  München – 2. mai 1945)  kaaliumtsüaniidi ampullidel tipud maha ning tilgutas surmava vedeliku lastele suhu.
Ka Ludwig Stumpfegger suri kaaliumtsüaniidi läbi.
Saksamaa poliitik ja SS-i juht Heinrich Himmler (surmadaatum 23. mai 1945 Lüneburg) lõpetas oma elu sama kemikaali läbi.
Riigimarssal Hermann Göring mõisteti Nürnbergi tribunali otsusega poomissurma. Ööl enne kohtuotsuse täideviimist, teiste allikate kohaselt tund enne poomisele viimist, hammustas ta suus katki kaaliumtsüaniidikapsli ja suri sekunditega.
Tondi

Ajalugu

Tondi asumi arengule on mõjunud positiivselt linna tihedalt hoonestatud piirkonna lähedus ja asumit läbiv suurteede võrgustik. Tondit läbis vana Pärnu maantee (tänapäeval Tondi tänav) ning tee, mis ühendas Paldiski ja endist Pärnu ja Viljandi maanteed (praegune Linnu tee ja Seebi tänav).
17. sajandil ehitati Tondile esimesed mõisad. Rootsiaegne Tondi mõis ja hiljem ehitatud suvemõis asusid praegusel Tondi tänaval kõrvuti, lisaks olid asumis Tiesenhausenite suvemõis ja Springthali (Sprinckthali) suvemõis. Sõjaväelinnaku rajamist Tondile alustati 1910. aastal, alates 1920. aastast tegutses seal ka sõjakool. 1. detsembril 1924 üritasid mässajad viia läbi riigipööret, mille üheks osaks oli ka Tondi kasarmute ründamine ning sealt relvade hankimine. Rünnak ebaõnnestus ja selle päeva sündmuste mälestamiseks on püstitatud Tondi-poiste mälestussammas. Pärast sõda asusid Tondi sõjaväelinnakus Nõukogude armee väeüksused.
Enne I maailmasõda loodi Tondile ka väeosa staabihoone (A. H. Tammsaare tee 25). Aastatel 1967–1994 tegutses seal 144. kaardiväediviisi juhtkond koos komandandi- ja spordiroodu ning orkestriga.
Tondi raudteepeatus avati 1933. aastal ning trammiühendust pikendati Tondini 1936. aastal.

Olulisemad objektid

Tondil asuvad Sõjakooli park ja Tondimõisa ehk Dunteni park. Asumi territooriumile jäävad Kotka staadion ja Tondi maneež.

Haridus ja kultuur

Tondi asumisse jäävad Audentese Erakool, Audentese Spordigümnaasium, Tallinna Tondi Põhikool ja MTÜ Inimeselt Inimesele Käo Põhikool.

Tondi asumi tänavad

Marsi tänav, Rivi tänav ja Sammu tänav on saanud oma nime Tondil asunud sõjakooli järgi. Tondi selles osas, mis piirneb Lillekülaga, on tänavanimed seotud peamiselt lindudega. Tondil asuvad veel Auli tänav, Haraka tänav, Kajaka tänav, Kampri tänav, Kitseküla tänav, Kotka tänav, Käo tänav, Linnu tee, Lõokese tänav, Nõmme tee, Oksa tänav, Pardi tänav, Rahumäe tee, Rähni tänav, Seebi tänav, Sõjakooli tänav, A. H. Tammsaare tee, Tondi tänav, Tüve tänav, Västriku tänav ja Ööbiku tänav.
Ilmandu koobas

Ilmandu koobas on Tiskre ja Suurupi vahel paeseina jalamil asuv koobas.
Koopa avastas 1970. aastate keskel Õpilaste Teadusliku Ühingu liige Mart Rieberg. Koobas asub Ilmandu külast 1-2 km põhja pool.
Lembit Türnpuu

Lembit Türnpuu (30. juuni 1934 – 5. mai 2017) oli eesti kasvatusteadlane.
1949. aastal lõpetas ta Suuremõisa kooli. 1957. aastal lõpetas ta Tallinna Pedagoogilise Instituudi füüsikaõpetaja kutsega.
Aastatel 1968–1970 oli ta Tallinna 46. Keskkooli direktor. 1970. aastast oli ta Tallinna Haridusosakonna juhataja.
1980. aastal kaitses ta Leningradi Pedagoogikateaduste Akadeemias pedagoogikateaduste kandidaadi kraadi väitekirjaga "Распорядительная деятельность района как средство управления школами".
Hiljem töötas ta erinevatel perioodidel Tallinna Pedagoogilise Instituudi õppeprorektori, Tallinna Pedagoogikaülikooli kasvatusteaduskonna dekaani, andragoogika õppetooli professori ning täiendõppekeskuse juhatajana. 1995. aastast emeriitprofessor.
Aastatel 1995–2000 oli ta Estonian Business School'i professor-konsultant.
Jüri Miller

Jüri Miller (sündinud 1951) on eesti perearst.
Perearst Dr. Jüri Miller on tegev ettevõttes Nõmme Perearstid OÜ.
Tema tööruumid asuvad Tallinnas Nõmmel Nõmme Tervisekeskuses (Jaama tänav 11, tuntud ka kui Nõmme Perearstikeskus).
Sabina Valbusa

Sabina Valbusa (sündinud 21. jaanuaril 1972 Bosco Chiesanuovas) on Itaalia endine murdmaasuusataja.
Tema vend on Fulvio Valbusa, kes on samuti endine murdmaasuusataja.

Maailma karikavõistlustel

Sabina Valbusa osales karjääri jooksul 245 MK-etapil ja jõudis poodiumile kümnel korral, millest ühel korral kõige kõrgemale astmele.
Tõnu Hagelberg

Tõnu Hagelberg (19. märts 1952 – 27. august 2002) oli eesti arhitektuuri-, tööstus- ja tehnikaajaloolane ning ajakirjanik.
Ta lõpetas 1976. aastal Tartu Riikliku Ülikooli kunstiajaloolasena, kaitstes diplomitöö "Eesti Kujutavate Kunstnikkude Keskühing 1922 - 1940".
Ta on töötanud ajaloolasena Kultuurimälestiste Riiklikus Projekteerimise Instituudis (KRPI) ja Eesti Ehitusmälestistes. Hiljem on ta töötanud ajakirjanikuna Maalehes ja Luubis.
Võisiku mõisa kalmistu

Võisiku mõisa kalmistu on kalmistu Kolga-Jaani kihelkonnas Viljandimaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Võisiku külas Põltsamaa vallas Jõgeva maakonnas. Kalmistu jääb Võisiku mõisa südamest linnulennult umbes 1,3 km kaugusele läände.
Kalmistu rajasid mõisa tollased omanikud Bockid umbes 18. sajandi teise poole keskel. Kalmistu on harvaesinevalt poolringikujulise põhiplaaniga. Kalmistule maetud inimeste arv ei ole teada. 
Kalmistu edelaosas paikneb matusekabel, mida on 1980. aastatel korrastatud. Samal ajal paigaldati ka Timotheus von Bocki uus hauakivi ning kalmistu puhastati võsast. Algupäraseid hauaplaate ei ole säilinud tervikuna, osal haudadest on säilinud risti ja hauaplaadi fragmente.
Vladimir Roslavlev

Vladimir Roslavlev (26. märts 1880 – 1945) oli Eesti jurist, majandusteadlane ja poliitik.
Ta oli Rahvuskogu ja I Riigivolikogu liige.
Kahekümnesendine münt (1935)

Eesti Vabariigi 20-sendine metallvahetusraha lasti käibele 15. oktoobril 1935. 1935/36. eelarveaastal vermiti 4 254 000 ja 1936/37. 355 000 kahekümnesendist münti.
Vana-Antsla kutsekeskkool

Vana-Antsla kutsekeskkool oli kutsekeskkool Võru maakonnas Antsla vallas Vana-Antsla asulas.
Kool asutati 19. veebruaril 1928 nime all Vana-Antsla kodumajanduskool.
1961 ühendati kool Antsla sovhoosiga ja 1964 nimetati kool ümber Antsla sovhoostehnikumiks.
Invaliidi tänav

Invaliidi tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Veerenni asumis. Invaliidi tänav on Uus-Tatari tänavalt algav põhja–lõunasuunaline, umbes 80 meetri pikkune umbtänav.
Tänav on nime saanud 1882. aastal selle ääres asunud Invaliidide kasarmu (Invaliden Caserne) järgi. Tänava saksakeelne nimi oli Invalidenstrasse, venekeelne Инвалидная улица.
Pöörmeseadja

Pöörmeseadja on raudteejaama töötaja, kes valmistab käsipöörmetega jaamas ette rongi- ja manöövrimatku ning kannab vanempöörmeseadjale, manöövrijuhile või jaamakorraldajale ette matka valmisolekust. Lisaks kinnitavad pöörmeseadjad vajadusel raudteeveeremit pidurkingadega ning hooldavad pöörmeid. 
Tänapäeval on valdav enamus raudteejaamu varustatud tsentraliseeritud pöörangutega (seatakse ümber elektriliselt kaugjuhtimispuldilt), ning pöörmeseadja elukutse peaaegu kadunud.
Barbara Dix Grimes

Barbara Dix Grimes on Austraalia misjonär, antropoloog ja keeleteadlane. 
Alates 1981. aastast on ta koos abikaasa Charles Grimesiga töötanud Indoneesias, sealhulgas Buru saarel. Ta on tõlkinud  Piibli buru keelde. 
Alates 1995. aastast juhivad nad Piibli Timori keeltesse tõlkimise projekti.
Aastal 1993 kaitses ta ülikoolis National University of Australia doktoritöö antropoloogia alal.   
Neil on pojad Ben, Andrew ja David.
Justus Blanckenhagen

Justus Blanckenhagen (ka Justus Blankenhagen; 28. märts 1657 Tallinn – 3. oktoober 1713 Tallinn) oli Eestimaa vaimulik.
1682. aastal sai ta Kullamaa koguduse pastoriks, ent juba samal aastal kutsuti ta Tallinna toomkiriku pastor-adjunktiks. Aastatel 1692–1693 oli ta Ranna-Lääne praost, 1701–1710 Tallinna toomkiriku ülempastor ja pärast Tallinna piiramist ja kapitulatsioonilepet Tallinna superintendent 19. november 1710–1713

Isiklikku

Tema vanaisa oli vaimulik Simon Blanckenhagen.
Eesti Maja (restoran)

Eesti Maja oli eesti köögile spetsialiseerunud restoran, mis tegutses Tallinnas aadressil Lauteri tänav 1, Eesti välisministeeriumi kõrval.
Restoran avati 1990. aastate keskel. Avamise aegu olid Eesti Maja omanikud Viido Polikarpus, Meelis Lajal ja Helve Remmelgas, restorani peakokk oli Jaan Tuvike.
2010. aastal taotles restorani omanikfirma OÜ Laurellus pankrotti, firma omanikud olid tollal väliseesti ettevõtjad Viido Polikarpus ja Aavo Kõiv.
Kuigatsi mõis

Kuigatsi mõis (saksa keeles Löwenhof) oli rüütlimõis Sangaste kihelkonnas Tartumaal. Nüüdisajal jääb mõis Valga maakonda, Otepää valda.

Ajalugu

Mõisa on esimest korda mainitud 1509. aastal.
Mõisa viimased omanikud enne 1919. aasta mõisate võõrandamist olid Nolckenid.

Mõisaansambel

Mõisa varaklassitsistlik peahoone ehitati 1770.–1880. aastatel.
Wikitravel

Wikitravel on vikimudelil põhinev reisiinfo portaal, mille asutasid 2003. aastal Evan Prodromou ja Michele Ann Jenkins.
2006. aastal ostis kaubamärgi ja serverid firma Internet Brands, mis hiljem alustas ka reklaamimüüki veebilehel. Internet Brands palkas Wikitraveli asutajad jätkama Wikitraveli juhtimist konsensuspõhise projektina. Firma seletuse kohaselt oli pikaajaline plaan keskenduda Wikitravelis endiselt koostööpõhiste objektiivsete reisijuhtide koostamist, sõsarportaal World66 aga sisaldaks isiklikumaid arvustusi ja kogemusi. Seepeale asutasid mitmed saksakeelsed kaastöölised sõltumatu haruprojekti, mis jõudis internetti 10. detsembril 2006. aastal nime all Wikivoyage. Ka saksakeelne Wikitravel jäi siiski püsima.
2007. aastal pälvis Wikitravel Webby auhinna parima reisiveebi kategoorias. Samal aastal lõid Prodromou ja Jenkins kirjastuse Wikitravel Press, mis avaldab portaali sisu põhjal koostatud reisijuhte. Esimesed trükitud reisijuhid jõudsid müüki 1. veebruaril 2008. 1. aprillil 2008 lisas Internet Brands Wikitravelile Google'i reklaamiteenuse AdWords, millest registreeritud kasutajad saavad loobuda. 16. juunil 2008 nimetas ajakiri Time Wikitraveli üheks 2008. aasta 50 parimast veebilehest.

Liitumine Wikimedia projektidega

2012. aastal tegid portaali vabatahtlikud kaastöölised ettepaneku viia portaal Wikimedia Foundationi korraldatavate Wikimedia projektide hulka koos Wikitravelist kunagi hargnenud saksa- ja itaaliakeelse reisivikiga Wikivoyage. 6. septembril 2012 kiitis Wikimedia Foundationi nõukogu ettepaneku heaks.
Internet Brands on vastu Wikitraveli liitumisele Wikimedia projektidega ning kaebas kaks Wikitraveli kaastöölist kohtusse, süüdistades neid kaubamärgi kasutusreeglite rikkumises, ebaausas konkurentsis ja vandenõus. Vastukäiguna kaebas Wikimedia Foundation kohtusse Internet Brandsi, et saada kohtult kinnitust kaastööliste õigusele luua uusi haruprojekte.
Viskemasin

Viskemasin on automaatne tööriist, mida korvpallurid kasutavad viskamisoskuste parandamiseks. Kõrgtehnoloogilne masin asetatakse korvi alla, kus see kogub visatud palle ning söödab need mängijale tagasi. See võimaldab mängijal võtta rohkem viskeid vähema ajaga ning parandab mängija lihasmälu.

Ajalugu

Viskemasina  leiutas 1998. aastal John Joseph, kuigi esimene "korvpallipüstol" osteti Floridas asuvalt ülikoolilt  alles 1999. aastal. Nüüdseks populaarsust koguvaid masinaid kasutatakse keskkoolides, kolledžites ja NBA-s juba üle 24 000. Joseph oli varem leiutanud ka mitteautomaatse viskemasina "Shoot-A-Way", mille patendi ta sai 1984. aastal. Kõikidel viskemasinatel on kogumisvõrk, mida saab reguleerida 3,3 meetrilt kuni 4,25 meetrini, et sundida mängijaid viskama sobiva kaarega, sõltuvalt sellest, kus nad asetsevad. Tänapäevased seadmed lubavad visata kuni 1800 viset tunnis. Praegu on John Josephi välja töötanud viskemasina kaks mudelit; Gun 6000 ja Gun 8000.
Võistlustants

Võistlustants ehk tantsusport on spordiala, milles võisteldakse peotantsude tantsimises. Kümme tantsitavat tantsu jagunevad Ladina-Ameerika ja standardtantsudeks. Võistlustantsu võistlustel jaotatakse tantsijad erinevatesse kategooriatesse vanuse ja tasemeklassi järgi.

Eestis

Eesti tantsuklubide ja tantsijate katusorganisatsiooniks on Eesti Tantsuspordi Liit (ETL) ja sellesse kuulub 45 tantsuklubi ja -kooli.
Eesti Tantsuspordi Liidu (edaspidi ETSL) määrustiku põhjal on võistlustantsus vanuserühmi kaksteist ja need kujunevad tantsupaari moodustanud tantsijate sünniaastate alusel järgmiselt: 1. Mudilased kuni 7-aastased. 2. Lapsed 1: kuni 8- või 9-aastased. 3. Lapsed 2: vanem partner saab jooksval kalendriaastal 10- või 11-aastaseks. 4. Juunior 1: 12- või 13-aastased.  5. Juunior 2: 14- või 15-aastased. 6. Noored: 16- kuni 18-aastased. 7. Noored 2: 19- kuni 21-aastased. 8. Täiskasvanute paarid, kus vanem partner saab jooksval kalendriaastal vähemalt 19-aastaseks. Seeniorid  alates 35. eluaastast (ETSL 2009, lk 7).
Kõik antud spordiala spetsiifikaga seonduv on Eestis reguleeritud WDSF-i regulatsioonidega ja ETSL-i tantsuspordimäärustikuga.