google/wiki40b huggingface dataset:
Karl-Ander Reismann

Haridus

Karl-Ander Reismann on lõpetanud Tallinna 21. Kooli ning Tallinna Muusikakooli kitarri erialal. Tal on bakalaureusekraad rahvusvahelises ärijuhtimises Amsterdami Ülikoolist ning magistrikraad finantsjuhtimises Rotterdami Ülikoolist.

Muusika

Reismann on laulnud Tallinna Poistekooris ning õppinud Tallinna Muusikakoolis kitarri ja klaverit.  
Esimesed palad kirjutas koolikaaslasele Artjom Savitskile. 
Viis aastat hiljem kirjutas ta laulu Vajéle – "Laura (Walk With Me)". Lugu saavutas lauluvõistlusel "Eesti Laul 2018" 3. koha. Aasta hiljem saavutas ta koostöös bändi solist Stefaniga Eesti Laul 2019 superfinaalis 3. koha.
2018. aastast teeb Reismann koostööd eesti artisti Ingeriga, kellega osaleti samuti Eesti Laul 2019 konkursil looga "Coming Home". Lisaks osales ta konkursil veel lauluga Sissi – Strong, mis saavutas 4. koha.
Lisaks on Karl-Ander Reismann teinud koostööd Uudo Sepa, Getter Jaani, Mikk Mäe ja Trafficuga.
Mesofiil

Mesofiilid ehk mesofiilsed mikroobid ehk mesofiilsed mikroorganismid on mikroobid, kelle soodsaim elu- ja kasvutemperatuur on vahemikus 20–45 °C.
Enamik mesofiile kuulub bakterite rühma ja enamik baktereid eelistab keskmisi keskkonnatingimusi (temperatuuri 20–45 °C) ehk on mesofiilid.
Avaliku Teenistuse Kohus

Avaliku Teenistuse Kohus oli Euroopa Liidu avaliku teenistuse asju menetlev erikohus, mis loodi Nice'i lepingu alusel ning tegutses 2004–2016.
Kohtus oli 7 kohtunikku. Kohtuotsuseid sai õigusküsimustes edasi kaevata Üldkohtusse ja erandkorras Euroopa Kohtusse.
Avaliku Teenistuse Kohus, Euroopa Kohus ja Üldkohus kokku moodustasid Euroopa Liidu Kohtu, mis omakorda on üks seitsmest Euroopa Liidu institutsioonist.
Tour Atlantique

Tour Atlantique on 106 meetri kõrgune büroopindadega pilvelõhkuja, mis asub Pariisi kõrghoonestatud ärikeskuses La Défense'is.
1997. aasta ujumise lühiraja maailmameistrivõistlused

1997. aasta ujumise lühiraja maailmameistrivõistlused olid 3. maailmameistrivõistlused lühiraja ujumises, mis toimusid 17.–20. aprillini 1997 Göteborgis Rootsis.
Matrena Nogovitsõna

Matrena Stepanovna Nogovitsõna, ka Rena Nogovitsõna, (vene keeles Матрёна Степановна Ноговицына; sündinud 6. novembril 1991 Mugudais Tšuraptša ulussis Jakuudi-Sahha NSV-s) on jakuudi kabetaja, maailmameister, rahvusvaheline suurmeister
Ta on võitnud maailmameistrivõistlustelt rahvusvahelises kabes kaks medalit: 2010. aastal Ufas pronksmedali ja 2011. aastal Rivnes hõbemedali. Euroopa meistrivõistlustelt rahvusvahelises kabes tõi ta kolmel korral pronksmedali (2004, 2008, 2016).
Lühema ajakontrolliga kabevõistlustel on ta olnud veelgi edukam. Ta on tulnud kahel korral maailmameistriks naiste välkkabes (2013, 2017), kahel korral naiste kiirkabes (2015, 2016), Euroopa meistriks naiste välkkabes (2016) ja 2016. aastal İzmiris peetud esimestel Euroopa naiste karikavõistlustel supervälkkabes sai ta esikoha.
Tema treenerid on Nikolai Kõtškin noorem ja Aleksandr Georgijev.

Haridustee

Ta lõpetas Korkini-nimelise Tšuraptša Vabariikliku Spordiinternaatkooli kuldmedaliga. Seal arendas ta kabetajameisterlikkust Nikolai Kõtškin vanema, Marija Bõrdõnnõrova ja Nikolai Kõtskin noorema käe all.
2008. aastal asus Nogovitsõna õppima Peterburi Riiklikku Majandusülikooli.
Rebase raudteepeatus

Rebase raudteepeatus on raudteepeatus Tartumaal Tartu–Koidula raudteeliinil Kambja vallas Rebasel. Avamisel jäi peatus Vana-Kuuste valda. Aastani 2001 järgnes Rebasele Laane raudteepeatus.
Peatuses asub lühike perroon.
Harilik kõrvahark

Harilik kõrvahark (Forficula auricularia) on nahktiivaliste seltsi kuuluv liik putukaid
Henn Oona

Henn Oona (sündinud 28. aprillil 1939 Tartus) on Eesti füüsik, kes viibis esimese eestlasena lõunapoolusel.

Elulugu

Henn Oona on Hain Oona vend.
Lõpetas Rensselaeri Polütehnilise Instituudi (M.Sc.), Ph.D. (füüsika, 1974, Arizona Ülikool, Tucson), väitekiri "Characteristic and non-characteristic X-rays from ion-atom collisions". Töötas 1963–66 USA Antarktika Uurimisprogrammis (USARP), hiljem Arizona Ülikoolis Tucsonis ja California Ülikooli Los Alamose Rahvuslaboris.

Teadustöö

Uurimisvaldkond: eksperimentaalne aatomifüüsika, laserite jm energiaimpulsid termotuumareaktsioonide indutseerijana. 1963 novembrist 1965 märtsini talvitus Antarktikas lõunapoolusel asuvas Amundseni-Scotti jaamas, kus uuris virmaliste geofüüsikat ja morfoloogiat; polaarpäeval osales ka jääkihtide dateerimise uuringutes ning töötas Crozier' neeme pingviinikoloonias ja Rossi šelfiliustikul. Tema auks on nimetatud mägi Transantarktilises mäestikus Kuninganna Elisabethi ahelikus (Mount Oona, 2170 m, 83° 9′ S, 162° 36′ E).
Lääne-Viru Omavalitsuste Liit

Lääne-Viru Omavalitsuste Liit (lühend VIROL) on organisatsioon, mis ühendab Lääne-Viru maakonna omavalitsusi. VIROL esindab maakonda ja maakonna omavalitsusi riigiorganites ja muudes institutsioonides.
VIROLi juhatuse esimees on Mihkel Juhkami. VIROLil on büroo, mille tegevdirektor on Sven Hõbemägi.
Hermann Lenzi auhind

Hermann Lenzi auhind (Hermann-Lenz-Preis) oli Saksamaa kirjandusauhind aastail 1999–2009.
Saksa kirjaniku Hermann Lenzi järgi nimetatud iga-aastast auhinda anti ühele saksa keeles kirjutavale autorile. Auhinna suurus oli 15 000 eurot. Hermann Lenzi auhind asutati varem välja antud Petrarca auhinna (Petrarca-Preis) asemele, sponsoriks Hubert Burda. Auhinnasaaja valis välja saksa ja austria kirjanikest koosnev neljaliikmeline žürii.
Aastail 1997–2013 anti Saksamaal koos selle auhinnaga välja ka Hermann Lenzi stipendiumi ühele saksa keeles kirjutavale noorkirjanikule.
Vello Nelikendkaks

Vello Nelikendkaks on Eesti publitsist või autorite kollektiiv. Selle pseudonüümi all on ilmunud kirjatükke nii sotsiaal- kui pabermeedias ning 2018. aastal ilmus ka esimene raamat "Vello42 maailma avastamas".
La Val

Geograafia

Valla pindala on 39,0 km².
La Val (Wengen) külgneb järgmiste valdadega: Badia, Mareo ja San Martin de Tor.

Keeleline jaotus

2011. aasta rahvaloenduse järgi kõneles 97,66% rahvastikust esimese keelena ladiini keelt, 1,53% itaalia keelt ja 0,81% saksa keelt.

Turism

Turismikeskustes kõnelevad inimesed ka veidi inglise keelt. Religioon on katoliiklus.
Küla elatub turismist (matkamine, mägironimine, maastikujalgrattasõit) ja põllumajandusest. Siin ei ole suusaturismi, kuid talviti viivad bussid turiste sellistesse lähedal asuvatesse suusakuurortidesse nagu Alta Badia. Talviti on rohkem külastajaid kui suviti.
Kuigi varasematel kümnenditel oli põllumajandus suuresti isemajandav, on see vahepeal muutunud rohkem monokultuurseks, põhinedes karjakasvatusel.
Pederoas Gran Ega jõe orus on käsitöö ja tööstuspiirkond (jalatsid, tekstiil).
Vita Sackville-West

Vita Sackville-West (sünninimi Victoria Mary Sackville-West; 9. märts 1892 Kent, Sevenoaks, Knole House – 2. juuni 1962) oli inglise kirjanik.
Tema vanemad olid kolmas Sackville'i parun lord Lionel Edward Sackville-West ja Victoria Josepha Dolores Catalina Sackville-West. Ta oli peres ainus laps. Seetõttu läks Sackville'i paruni tiitel isa surma järel 1928 viimase vennale Charlesile. Vita pidi oma perekonna lossist Knole House'ist välja kolima ja see oli talle suur emotsionaalne löök.
1. oktoobril 1913 abiellus Vita Harold Nicolsoniga, kes oli diplomaat, ajakirjanik (sealhulgas ringhäälingus), parlamendi liige ning biograafiate ja romaanide autor. 
Neil sündisid pojad Benedict ja Nigel Nicolson. Benedict (sündinud 1914) oli kunstiajaloolane. Nigel (sündinud 1917) oli kirjanik ja parlamendisaadik.
Nii Vita kui ka tema abikaasa olid biseksuaalsed. Vita enda kõige kuulsam armulugu oli Violet Trefusisega. Tema eluajal oli vähem teada tema armulugu Virginia Woolfiga. 
Vita oli Orlando prototüüp Virginia Woolfi romaanis "Orlando", mis avaldati 1928.
Poeemi "The Land" ("Maa") eest sai ta 1927 Hawthorndeni auhinna. 1933 võitis ta selle oma "Kogutud luuletustega" uuesti ja on tänapäevani ainus kirjanik, kes selle auhinna kaks korda on pälvinud.
Vähem tuntud on ta elulookirjutajana. 1927 avaldas ta 17. sajandi inglise kirjaniku Aphra Behni eluloo "Aphra Behn – The Incomparable Astrea", 1936 Jeanne d'Arci eluloo "Saint Joan of Arc" ("Püha Jeanne d'Arc") ja 1937 oma vanaema eluloo "Pepita". Tema vanaema oli hispaania päritolu tantsijatar Josefa de la Oliva (sündinud Durán y Ortega), kes abiellus teise Sackville'i paruniga. 1943 avaldas Sackville-West kaksikeluloo "The Eagle and the Dove" ("Kotkas ja tuvi") Ávila pühast Teresast ja Lisieux' Thérèse'ist.
Ta oli harrastusaiakujundaja. Ta aitas planeerida omaenda aedu Kentis Sissinghurstis, mis kuuluvad Sissinghursti lossi juurde. Sissinghurst kuulub praegu National Trustile. See on kõige külastatum aed Inglismaal.
Vita Sackwell-West suri 1962 Sissinghursti lossis vähktõppe.
Talve võlumaa

"Talve võlumaa" (originaal inglise keeles "Winter Wonderland") on 1934. aastal avaldatud laul, mille muusika kirjutas Felix Bernard ja ingliskeelsed sõnad Richard B. Smith.
Seda esitatakse peamiselt jõululauluna, kuigi laulus endas jõule ei mainita.
Eestikeelsed sõnad kirjutas Vello Salumets.
Eesti keeles on laulu esitanud teiste seas Birgit Õigemeel (vt Talve võlumaa (Birgit Õigemeel)), Karavan, Meie Mees, Noorkuu, Kare Kauks.
Liam Payne

Lapsepõlv

Liam Payne sündis Karen ja Geoff Payne'i peres. Tal on kaks vanemat õde, Ruth ja Nicola. Payne sündis 3 nädala võrra enneaegsena, mille tõttu oli tema neerude töö häiritud.

Isiklikku

Payne oli suhtes tantsija Danielle Peazeriga ja suhtlusvõrgustike staari Sophia Smithiga. 2016. aastast oli Liam Payne suhtes laulja Cheryliga. 22. märtsil 2017 sündis neil poeg Bear Grey Payne. 2018. aasta juulis teatasid Cheryl ja Liam lahkuminekust.
Waterloo metroojaam

Waterloo metroojaam (inglise Waterloo underground station) on metroojaam Londonis Waterloo raudteejaama lähedal.
Metroojaama kasutavad liinid Bakerloo Line, Jubilee Line, Northern Line ja Waterloo & City Line.
Jaam avati 8. augustil 1898. Alguses kasutas seda ainult Waterloo & City Line.
Sea Diamond

Laevahukk

5. aprillil 2007 kella nelja paiku (EEST) sõitis laev poole meremiili kaugusel Santorini saarest karile ja uppus 15 tundi hiljem reede varahommikul. Laeval olnud 1195 reisijat ja 391 laevapereliiget suudeti päästa. Kaks inimest, 45-aastane prantsuse mees ja tema 16-aastane tütar jäid õnnetuses kadunuks ja arvatakse, et nad on hukkunud. Nende surnukehi pole leitud.
Ružany

Ajalugu

Asulat on kirjalikult esmakordselt mainitud 1552. Alevi õigused sai Ružany aastal 1637. Kolmandast Poola jagamisest kuni aastani1917 oli Ružany Venemaa Keisririigi koosseisus, 1919–1939 kuulus Poolale (Różana), 1939–1991 Nőukogude Liidu koosseisu.
7. detsembril 1894 kukkus Ružanysse 26 kilogrammi kaaluv meteoriit.
Uusrokokoo

Uusrokokoo ehk neorokokoo (inglise keeles Neo-Rococo või Rococo Revival) oli eklektiliselt ja elegantselt historitsistlik salongistiil, mis põhines 18. sajandi alguse rokokool ja tekkis uuesti, ajendatuna hilisklassitsistliku Teise keisriigi uusbarokse imperiaalarhitektuuri kunstilaadist. Seejärel kohandati seda Inglismaal, kuigi enamasti aastatel 1840–1870 oli rokokoostiili taasteket näha kõikjal Euroopas.  
Ebatavaliste vormidega kaunistatud õilsas ja suurejoonelises justkui purskkaevulikus sisustusstiilis, millel olid üsna rikkad kliendid privilegeeritud elanikkonnast (ka uusrikaste seas), kombineerusid nii erinevad kunstilaadid kui ka dekoratiivesemete väljendused. Mõju avaldas see nii maalidele, trükistele, mööblidisainile ja interjööride sisekujundusele kui ka polstrite tekstiilikujundusele. Eriti kajastub uusrokokoo looklevate ridadega, keeruliste ja rafineeritud kaunistuste-nikerdustega, tujukate ja naturalistlike motiividega (nagu õrn õielehestik) buduaarlik luksus: kardinates, gobeläänides, mööbliesemetes, portselanist ja väärismetallist nõudes ning tarbeesemetes.  
Enamiku Lääne- ja Kesk-Euroopa keisririikide aadelkondades ning eriti Prantsusmaal ja Austria-Ungaris peeti algset rokokood rahvuslikuks stiiliks ning paljudele seostus see taasmeenutusena rahvatraditsioonist. Kuigi stiil kehastas Euroopa imperialistlikke hiilgusi ja aristokraatlikke väärtusi, siis sellele vaatamata oli see 19. sajandi romantismi veelgi ilmekam väljendus, mis näitas ka kasvavat huvi ja vaimustust loodusmaastike vastu. Kuna seda ei peetud kindla ajaperioodi või paigaga piiratuks või seotuks, siis esines see mitme sisustamise stiililainena läbi XIX sajandi.  
Sajandi teisel poolel muutus tagasihoidlikule biidermeierstiilile järgnenud nii-öelda viinilik uusrokokoo seltskondlikult moodsaks sealhulgas Põhja-Ameerika tisleritöös nii mööbli- kui ka sisekujunduses, seda eriti suurlinnade jõukamas klassis New Yorgis, Philadelphias, Baltimore'is, Bostonis ja Chicagos. Euroopa luksus kogunes eelkõige niinimetatud Keisriosariiki, mis peegeldas selle mõjusid üle Uue Maailma.
Malev Toom

Malev Toom (sündinud 27. novembril 1953 Otepääl) on eesti fotograaf.
Õppinud Tartu Kunstikoolis, lõpetanud puidu töötlemise erialal 1975. Töötanud dekoraatorina, fotokorrespondendina, fotograafina Tartu Kunstimuuseumis.
Ajalehes Edasi töötanud Malev Toom on olnud üks neist, kes muutsid oluliselt kogu Eesti fotoajakirjanduse ilmet ja suhtumist dokumentalistikasse. Tema tööd ("Portreed", "Puulinn" jmt) tähistasid vabas maailmas levinud sõltumatu dokumentalistika jõudmist Eesti kultuuriruumi. Pikemad, paljudest fotodest üles ehitatud pildikooslused võimaldasid juba läbi viia pildiuurimusi ja sisaldasid kohati kriitilisi elemente ühiskonna kohta.
Diplomitöö kaitses Tartu Kõrgemas Kunstikoolis 2005. aastal (fotoalbum "Fotod. Malev Toom. 1980–2005", juhendaja Sybille Hummler, Karlsruhe).
Alates aastast 1998 fotograafia õppejõud Tartu Kõrgemas Kunstikoolis, praegu foto ja video aluste meister-assistent.
Eve Rihma

Eve Rihma (sündinud 7. novembril 1971 Jõgeva vallas Jõgevamaal) on Eesti loomakasvatusteadlane.

Elulugu

Eve Rihma on töölise tütar.
Lõpetas 1990 Jõgeva 2. Keskkooli, 1994 EPMÜ loomakasvatuse erialal ja 1997 EPMÜ Loomakasvatusinstituudi magistrantuuri; magister (loomakasvatus, 1997, EPMÜ), väitekiri "Ülevaade eestikeelsest veisekasvatusalasest kirjandusest kuni 1918. aastani". Oli 1995–97 EPMÜ loomakasvatuse instituudi söötmisosakonna laborant, 1997–98 vanemlaborant, 1998–2005 teadur, alates 2005 veterinaarmeditsiini instituudi ja loomakasvatuse instituudi söötmisosakonna teadur.

Teadustöö

Uurimisvaldkond: söötade keemiline koostis ja toiteväärtus, veiste söötmine. NJF ja Akadeemilise Põllumajanduse Seltsi liige. Üle 10 teadustrükise.
Sangay Ngedup

Lyonpo Sangay Ngedup (sündinud 1953 Punakha ringkonnas Nobgangi külas) on Bhutani põllumajandusminister.
Sangay Ngedup oli peres teine poeg ning tal oli kaks venda ja viis õde. Neli tema õde on Bhutani kuningannad.
Ta lõpetas Indias Kalimpongis kooli Dr Graham's Homes ning sai kõrghariduse New Delhis St Stephen's College'is.
Aastal 1976 astus ta Bhutani välisteenistusse ja käis diplomaatiakursustel Austraalias ja New Delhis.
Aastal 1977 töötas ta Bhutani alalises esinduses ÜRO juures ning hiljem teise ja esimese sekretärina Bhutani kuninglikus saatkonnas New Delhis. Aastatel 1986–1989 oli Sangay Ngedup suursaadikuks Kuveidis.
Aastal 1989 viidi ta üle kaubandus- ja tööstusdirektoriks ning aprillis 1991 Plaanikomisjoni kaassekretäriks. Aastal 1992 sai ta tervishoiu peadirektoriks.
Aastal 1998 sai temast tervishoiu- ja haridusminister. Aastast 2003 on ta põllumajandusminister. 9. juulist 1999 20. juulini 2000 ja 5. septembrist 2005 7. septembrini 2006 oli ta peaminister.
Rahvusvahelised tervishoiuorganisatsioonid on tunnustanud tema tegevust riigi tervishoiusüsteemi arendamisel. Aastatel 1996–1999 oli ta Maailma Terviseorganisatsiooni Täitevkomitee esimees. Teda on nimetatud ka GAVI (Ülemaailmne Vaktsiinide ja Vaktsineerimise Liit) direktorite nõukogusse.
Ta on palju mööda Bhutanit ringi sõitnud, julgustades kaugete piirkondade meedikuid. Ta on püüdnud teha arstiabi kätesaadavaks kõigile Bhutani elanikele. See tegevus on teinud ta Bhutanis populaarseks.
Aastal 2002 sooritas ta koos veel 6 inimesega tervisematka "Liigu terviseks" Trashigangist Thimphusse. See oli 560 km pikkune jalgsimatk. Ta kavandas selle ise vahendina rahakogumiseks Bhutani Tervisefondi (Bhutan Health Trust Fund), mille eesmärk on tasuta esmatasandi arstiabi rahastamine.

Tunnustused

Kuningas Jigme Singye Wangchuck annetas Sangay Ngedupile 24. augustil 1987 punase kabney (dasho tiitli) ja 1. jaanuaril 1998 oranži kabney (lyonpo tiitli).
Ta on saanud Ülemaaimse Tervishoiuorganisatsiooni auhinna "Tubakas ja tervis" ja Sasakawa auhinna saavutuste eest Bhutani esmatasandi arstiabi parandamisel.

Isiklikku

Sangay Ngedup on abielus ja tal on neli last.
Verev kontpuu

Levila ja kasvukoht

Levinud Kesk- ja Lõuna-Euroopas ning Ees-Aasias. Eestis sagedamini Põhja- ja Lääne-Eestis, osaliselt ka Lääne- ja Edela-Eestis. Sageli ilutaimena aedades, ka metsistunult. Kasvab leht- ja segametsades, salumetsas, looniitudel, puisniitudel, põõsarindes. Eelistab lubjarikast pinnast.
Eestis pole taime looduskaitse alla võetud.
Satserinna vald

Satserinna vald oli vald Petserimaal. Vald eksisteeris 1922–1939.
1939. aasta vallareformiga moodustati samades piirides Saatse vald.
Gérard Depardieu

Tunnustused

Depardieu on nimetatud Prantsusmaa filmiauhinna "César" kandidaadiks meespeaosatäitja kategoorias 15 korda ja võitnud neist kaks, 1981 filmiga "Le Dernier Métro" ("Viimane rong") ja 1991 filmiga "Cyrano de Bergerac". Neist viimasega nimetati ta 1990 Oscari kandidaadiks meespeaosatäitja kategoorias, mis on mitteingliskeelse filmi kohta väga ebaharilik.
1985 tunnistati ta Veneetsia filmifestivali parimaks näitlejaks peaosa eest filmis "Police" ("Politsei").
1990 tunnistati ta Cannes'i filmifestivali parimaks näitlejaks peaosa eest filmis "Cyrano de Bergerac".
1991 pälvis ta Kuldgloobuse filmiga "Green Card" ("Roheline kaart").
1995 pälvis ta Prantsusmaa Riikliku Teeneteordeni ja 1996 sai Auleegioni rüütliks.
2006 pälvis ta Moskva filmifestivalil välja antava Stanislavski auhinna elutöö eest.

Eraelu

1970 abiellus Depardieu näitleja Élisabeth Guignot'ga. Neil sündis kaks last, poeg Guillaume (1971–2008) ja tütar Julie (sündis 1973). Mõlemad lapsed said näitlejaks ja võitsid Césari. Gérard ja Élisabeth lahutasid 1996.
28. jaanuaril 1992, kui Gérard oli juba oma naisest lahku kolinud, sai ta modell Karine Syllaga tütre Roxanne'i. Roxanne oli filmi "Cyrano de Bergerac" naispeategelase nimi.
Depardieu elas Chaneli modelli ja samuti Césari saanud näitleja Carole Bouquet'ga koos 1997–2005.
Alates 2005 elab Depardieu koos Harvardi ülikooli lõpetanud romaanikirjaniku Clémentine Igouga.
Depardieu on tuntud anglofiilina. Ta on oma kodumaad kritiseerinud ja isegi solvanud. Näiteks kui Šveitsi televisioon intervjueeris teda 2012. aasta märtsis seoses uue filmiga, kus ta mängib Rahvusvahelise Valuutafondi häbistatud juhti Dominique Strauss-Kahni, teatas ta: "Ma arvan, et ta on natuke nagu kõik prantslased, pisut ülbe. Muide, ma ei armasta prantslasi eriti."
Jaanuaris 2013 võttis Depardieu Venemaa kodakondsuse ja registreeris oma ametlikuks elukohaks Saranski Mordva Vabariigis, kus linnavõimud talle korteri kinkisid.
Alfred Kivisaar

Alfred Kivisaar (sündinud 8. jaanuaril 1953) on eesti sulgpallur, Eesti meister.
Ta tegutseb Tallinna Sulgpallikeskuses treenerina.
Riisipere–Kernu tee

Riisipere–Kernu tee (registrinumbriga 11360) on kõrvalmaantee Saue vallas. Tee pikkuseks on 12,0 km. Riisipere aleviku tänavana kannab nime Haiba tee, Haiba küla tänavana kannab nime Riisipere tee.
Tee saab alguse Riisipere–Nurme tee teisel kilomeetril Riisipere alevikus. Tee kulgeb läbi Riisipere aleviku, Ürjaste, Odulemma, Mõnuste, Haiba ja Kernu külade. Tee lõpeb Tallinn–Pärnu–Ikla maantee neljakümnendal kilomeetril Kernu külas. 
Tee ei ületa ühtegi silda ega ühtegi truupi. Teele jääb neli bussipeatust: Saida, Mõnuste, Haiba ja Kernu.
Teega ristub esimesel kilomeetril Nissi tee, üheteistkümnendal kilomeetril Kernu tee.
Riisipere alevikus ning Haiba ja Kernu külades on tee mustkattega, vahepeal on kruusatee. Kuni Haiba külani on tee klass V, edasi on tee klassita. Liiklussagedus on Haiba külani kuni 200 autot ööpäevas, edasi 500-1000 autot ööpäevas. Kiiruspiirangud on Riisipere alevikus ja Haiba külas (50 km/h). Haiba külas on lühike teelõik valgustatud.
Kaia Sisask

Kaia Sisask (sündinud 23. mail 1967) on eesti tõlkija, toimetaja ja õppejõud.
Kaia Sisask lõpetas 1990. aastal Tartu Ülikooli prantsuse filoloogina. Aastal 2009 kaitses Tallinna Ülikoolis doktoritöö teemal "Noor-Eesti ja esprit fin-de-siècle. Puhta kunsti kreedo maailma- ja inimesetunnetust restruktureeriv roll 20. sajandi alguse Eestis".
Sedangi keel

Fonoloogia

Sedangi keeles on 7 vokaali, mis võivad olla tavalised ([a]), nasaalsed ([ã]) ja kärisevad ([a̰]). Lisaks võivad /i a o/ olla samaaegselt nii nasaalsed kui kärisevad ([ã̰]). Vokaalide pikkus ei ole erinevalt teistest bahnari keeltest tähendust eristav, kuid sedangi keeles on palju diftonge. Vokaale ja diftonge on kokku 33–55.
Konsonante on 39–41.
Boston Celtics

Boston Celtics on USA korvpalliklubi, mis mängib korvpalliliigas NBA.  
Klubi asutati 1946. aastal Bostonis. Meeskond mängib Idakonverentsi Atlandi divisjonis. Oma kodumänge peab klubi TD Gardenis, mida nad jagavad NHLi klubiga Boston Bruins.  
Boston Celtics on tulnud 17 korda NBA meistriks, see on liiga rekord. Teisel kohal on Los Angeles Lakers 16 korraga; klubid on omavahel finaalis mänginud 12 korda. 
Bostoni klubi domineeris NBAs aastatel 1957–1969, kui 13 aasta jooksul tuldi 11 korda NBA meistriks. Aastatel 1959–1966 tuli 8 tiitlivõitu järjest. Viimane meistritiitel pärineb hooajast 2007–2008, kui meeskonna tähtmängijateks olid Kevin Garnett, Paul Pierce ja Ray Allen.
Tüll (perekond)

Tüll (Charadrius) on lindude perekond sugukonnast tülllased.
Jaan Mürk

Jaan Mürk (29. november 1908 Palupera – 19. jaanuar 1997 Sydney) oli eesti näitleja, lavastaja ja teatrijuht.
Ta õppis aastatel 1934–1936 Tartu Näitekunsti Stuudios. Aastatel 1936–1941 oli ta näitleja Eesti Draamateatris (aastal 1941 ka teatri direktor). Saksa võimud arreteerisid ta ning ta oli aastatel 1944–1945 Stutthofi ja Biesingeni koonduslaagris. Aastatel 1945–1949 mängis ja lavastas ta Eesti Rahvusteatris Schwarzenbekis ja Oldenburgis.
Aastatel 1950–1961 mängis ja lavastas ta Sydney Eesti Teatris, olles aastatel 1950–1954 ka teatri juht.
Esna raudteejaam

Esna raudteejaam oli raudteejaam Türi–Paide–Tamsalu raudteel Järva maakonnas Esnal. Jaam asus raudtee 31. kilomeetril.
Esna naaberjaam Türi suunal oli Vodja raudteejaam ja Tamsalu suunal Järva-Jaani raudteejaam  (kaardil aastast 1938 on Järva-Jaani ja Esna vahele märgitud veel Õle raudteepeatus, Vodja ja  Esna vahele aga Öötla raudteepeatus). Avamisel jäi Esna jaam Peetri kihelkonda Esna mõisa maadele. Jaam suleti 1972. aastal seoses kitsarööpmelise raudtee sulgemisega.

Jaamahoone

Esna jaamahoone valmis 1924. aastal Leon Johansoni tüüpprojekti järgi sarnaselt Pedja ja Turba jaamahoonetega. Hoone on säilinud silmapaistvalt autentselt ühes mitmete jaamakompleksi kuulunud abiehitistega. Jaamahoone on olnud kasutusel elamuna, kuid praegu seisab kultuuriväärtuslik ehitis tühjalt ilma kasutuseta.
Erkki Tanttu

Erkki Lauri Tanttu (kuni 1913. aastani Erkki Lauri Lydén; 3. oktoober 1907 Viiburi – 5. mai 1985 Helsingi) oli soome raamatuillustraator, graafik ja koomiksikunstnik.
Erkki Tanttu vanemad olid jaamaülem Eliel Laurentius Lydén (1877–1954) ja õpetajanna Lyyli Lydén (neiupõlvenimega Tanttu). Vanemad lahutasid abielu 1913, Lyyli Tanttu võttis oma neiupõlvenime tagasi ja vahetas ka oma poja perekonnanime.
Kunstnikuna oli Tanttu iseõppija. 1926. aastal sai ta Porvoos tööle trükikotta, kus õppis töö kõrvalt raamatugraafikat. 1929–1930 õppis Tanttu Helsingi Kunstitööstuslikus Keskkoolis, kuid õpingud jäid pooleli.
1931. aastal oli ta lühikest aega ajalehe Kansan Kuvalehti küljendaja ja illustraator. Samal aastal asus ta samades ülesannetes tööle ajalehe Hakkapeliitta toimetuses. 1944. aastal väljaande ilmumine lõpetati ning Tanttust sai vabakutseline kunstnik. Põhiliselt tegutses ta raamatuillustraatorina ja joonistas ka koomikseid. Tema kõige tuntum koomiks oli "Rymy-Eetu". Raamatuillustratsioonidest on kõige tuntumad tema illustratsioonid Aleksis Kivi romaanile "Seitse venda".
Apollo (perekond)

Apollo (Parnassius) on perekond liblikalisi sugukonnast ratsulibliklased.
Perekonda kuulub ligi 50 liiki.