google/wiki40b huggingface dataset:
Jana-Gana-Mana

Jana-Gana-Mana ('Sina oled kõigi inimeste meelte valitseja') on India hümn. Selle algsete bengalikeelsete sõnade autoriks on Rabindranath Tagore. Hümn on kasutusel 1950. aastast alates.

Tekst devanaagaris

जन गण मन अधिनायक जय हे

भारत भाग्य विधाता !

पंजाब सिंधु गुजरात मराठा

द्राविड़ उत्कल बंग

विंध्य हिमाचल यमुना गंगा

उच्छल जलधि तरंग

तव शुभ नामे जागे,

तव शुभ आशिस मागे,

गाहे तव जय गाथा ।

जन गण मंगलदायक जय हे

भारत भाग्य विधाता !

जय हे, जय हे, जय हे

जय जय जय जय हे ॥

Transliteratsioonis

Jana-Gana-Mana-Adhinayaka, Jaya He

Bharata-Bhagya-Vidhata

Punjab-Sindhu-Gujarata-Maratha

Dravida-Utkala-Banga

Vindhya-Himachala-Yamuna-Ganga

Uchchhala-Jaladhi Taranga

Tava Subha Name Jage

Tava Subha Ashisa Mage

Gahe Tava Jaya Gatha.

Jana-Gana-Mangala Dayaka, Jaya He

Bharata-Bhagya-Vidhata,

Jaya He, Jaya He, Jaya He,

Jaya Jaya Jaya, Jaya He
Intelligentsustest

Intelligentsustest on intelligentsuse (üldise vaimse võimekuse) mõõtmiseks mõeldud test.
Kõõru linnamägi

Kõõru linnamägi on mägi Võru maakonnas Setomaa vallas Kõõru küla lähedal Tedrepalo metsas.

Mäe kirjeldus

18 meetri kõrgust mäge piiravad kolmest küljest järsud orunõlvad. Idakülg on kitsa maariba kaudu ühendatud orunõlva pealse platooga. Maariba ja mäelae vahel asub madal kraav. Mäelae pindala on umbes 300 m². Varem mäel kasvanud mets oli 2012. aastaks maha raiutud.

Oletatava linnamäe uurimine

Kohalikud harrastusajaloolased Aare Hõrn ja Ali Kikkas pakkusid 1997. aastal välja, et välisilme põhjal võib tegu olla muistse linnamäega. Rahvapärimuses seda samas linnamäena ei tunta. 1999. aasta proovikaevamine mäelael kultuurikihti ei tuvastanud, leiti vaid mõned väiksed söetükikesed. 2012. aastal uuriti mäge põhjalikumalt. Mäe kõrgemale osale tehtud 14,75 m² suurusest kaevandist, mis ulatus otsapidi ka lõunanõlvale, mingeid selgelt inimtegevusele viitavaid jälgi ei leitud. Ka ükski mäe platoo 47-st proovikaevandist ei näidanud märke kultuurikihist ega muististest. Mäekaela peal olevasse kraavitaolisse vagumusse tehtud 5 m² suurusest kaevandist leiti kolm arvatavasti inimtekkelist auku, neist kahe paiknemine meenutas kitsa (77 cm) värava postiauke. Ühes oletatavas postiaugus olnud söetükkide radiosüsiniku analüüs dateeris need ajavahemikku 258–566 pKr. Kolmandast, teistest eristuvast august saadud proov dateeriti ajavahemikku 1403–1634 pKr, mis näitab, et mäel on olnud vähemalt kaks erinevat inimtegevuse perioodi. Arheoloogid jõudsid järeldusele, et sõjalise kaitse funktsiooni mäel ilmselt polnud ja tegu võis olla rituaalide läbiviimise või pühakohaga, mida värav pidi mittepühast alast eraldama. Samas ei välistata ka mäe teistsuguseid, näiteks majandusega seotud kasutusviise.
Theodor Pool

Elulugu

Theodor Johann Pool oli talupidaja poeg.
Lõpetas 1909 Pärnu Gümnaasiumi, 1914 Riia Polütehnilise Instituudi õpetatud agronoomina. 1921–24 käis õppereisidel Saksamaal, Hollandis, Inglismaal ja Soomes. Oli 1914–15 Vahi põllutöökursuste juhataja, 1915 Pärnu maakonna-agronoom, 1915–18 sõjas, 1918–19 Pärnu Maavalitsuse esimees, 1919 Eesti Asutava Kogu liige, 1919 põllutöö- ja toitlusminister ning 1919–20 ja 1920–21 põllutööminister, 1920–29 (I–IV) Riigikogu liige (Tööerakond), 1925–28 Asunikkude, Riigirentnikkude ja Talupidajate Põllumajandusliidu nõuandeala juhataja, 1929–32 talumajandusnõuande büroo eriteadlane, 1932–40 Põllutöökoja ja 1935–38 Riigi Majandusnõukogu liige, 1939–40 TÜ agroökonoomika (talumajapidamise ratsionaliseerimise) õppejõud. Maaseaduse (1919) põhiautor ja põllutööministrina maareformi rakendaja, Eesti agronoomia nõuandeteenistuse rajaja. Eestis fosforiidikaevandamise algatajaid ja mõnda aega ka OÜ Eesti Vosvoriit tegevjuht. Eesti Hollandi-Friisi Karja Kasvatajate Seltsi asutaja ja 1920–40 esimees, 1929–40 Eesti Niidu ja Karjamaa Arendamise Ühingu esimees, Eesti Agronoomide Seltsi, Akadeemilise Põllumajanduse Seltsi, Eesti Sooparanduse Seltsi jpt organisatsioonide liige. Ajakirja "Uus Talu" asutaja ja tegevtoimetaja ning "Wäike põllumeeste kirjawara" sarja toimetaja (koos K. Liidaku ning J. Metsaga) ja põhiautoreid. Aastast 1925 pidas Tori vallas Piistaoja talu (sünnikoht), arendas sellest Eesti parima majandi ja talu karjast parima eesti mustakirju veise sugulava. Rajas eeskujulikud kultuurkarjamaad, heal tasemel juurviljakasvatuse, propageeris silotegemist. Võttis 1938 talus kasutusele masinlüpsi ja elektritara. Küüditati 1941 ja hukati 1942. Tänapäeval asuvad Piistaojal veisekasvatuskatsejaam ja Theodor Pooli Talumuuseum]]. Üle 300 teadustrükise.
Theodor Pool oli alates 1909. aastast Üliõpilasselts Liivika liige.
Saar Poll

OÜ Saar Poll on Eesti osaühing, mis viib läbi sotsiaal- ja turu-uuringuid.
Ettevõte asutati 1988.
Ettevõte teeb koostööd muu hulgas Baltimaade ettevõtetega, nagu Spinter Research, Baltic Surveys, Latvian Facts ja Data Serviss.
Eelisarvurida

Eelisarvurida ehk eelisarvude rida on matemaatiliselt korrastatud arvujada, mida kasutatakse tehnikas toote mingi parameetri arvväärtuste unifitseerimiseks (ühtsustamiseks).
Heltermaa–Kärdla–Luidja maantee

Heltermaa–Kärdla–Luidja maantee (registrinumbriga 80) on üks Eesti tugimaanteedest.
See saab alguse Heltermaa külas (Heltermaa sadam). Tee pikkus on 50,2 km. Tee lõpeb Luidja külas. Samas lõpeb ka Emmaste–Luidja maantee. Kärdla linna tänavatena kannab nimesid Heltermaa maantee ja Kõrgessaare maantee. Kõrgessaare alevikus kannab nime Kõpu tee.

Asulad Heltermaa–Kärdla–Luidja maanteel

Heltermaa küla, Aruküla küla, Hilleste küla, Valipe küla, Pühalepa küla, Suuremõisa küla, Kerema küla, Tempa küla, Värssu küla, Hellamaa küla, Reikama küla, Kuri küla, Harju küla, Partsi küla, Palade küla, Sakla küla, Lõpe küla, Paluküla küla, Hausma küla, Linnumäe küla, Kärdla linn, Tareste küla, Risti küla, Malvaste küla, Kidaste küla, Sigala küla, Reigi küla, Rootsi küla, Pihla küla, Kõrgessaare alevik, Jõeranna küla, Paope küla, Luidja küla.
Dora Gordine

Elukäik

Dora Gordine'i lapsepõlvest pole palju teada. Segadus valitseb ka ta sünniaasta ümber: tõenäoline sünniaasta on 1895, kuid mainitud on ka 1898. ja 1906. aastat. Ka muude daatumite juures on palju ebaselgust. 
Dora Gordine oli isa Morduch (Mark) ja ema Esther Gordini (neiupõlvenimi Schepschelevitch) neljast lapsest noorim. Pere kolis Tallinna linnaarhiivi andmetel Kuramaalt Liepājast Tallinna 1912. aastal. Pere tuli arvatavasti hästi toime, sest asus elama samal aastal valminud arhitekt Karl Burmani juugendlikus stiilis elamusse aadressil Tatari 21B. Hiljem kolis pere elama kesklinna Narva maanteele. Tema vend Nikolai ja õde Anna surid 1941. aastal Tallinnas Saksa vägede rünnakus. Vend Leopold suutis põgeneda ning elas oma surmani Londonis. 
Olnud juba 1917. aastal debüteerinud kohe tööga Eesti Kunstiseltsi korraldatud näitusel ning osalenud kunstiühingu Ars näitustel 1920. ja 1921. aastal, suundus ta Pariisi muusikat ja kunsti õppima. Seal elades käis ta tihedamalt läbi prantsuse skulptori ja maalri Aristide Maillol'ga. Vilkalt kunstielus kaasa lööjana arendas ta välja oma nägemuse skulptuurist. Karjääri alustas ta 1925. aastal, kui töötas maalrina Suurbritannia paviljonis dekoratiivsete kunstide maailmanäitusel. Tema esimene isikunäitus avati 1928. aastal. Selle järel jõudis ta mainekate briti kunstnike sõpruskonda. Tema lähisõpradest võib nimetada näiteks Walesi maalikunstniku Augustus Johni ja Ameerika päritolu briti skulpturi Jacob Epsteini. 
1936. aastal abiellus ta iiri aristokraadi ja endise diplomaadi Richard Gilbert Hare'iga (1907–1966) ning nad kolisid elama Londonisse juugendstiilis majja Dorich House'i, mille interjööri ta ümber kujundama hakkas. Järgnesid aastad täis loomet, näitusi ja reise eksootilistesse riikidesse, kust ta sai rohkelt inspiratsiooni tuntuks saanud rassitunnustega peade loomiseks). Pärast abikaasa ootamatut surma 1966. aastal jäi Gordine Dorich House'i üksi elama, sest neil ei olnud lapsi. Ta lõpetas karjääri 1970. aastatel. Selle järel keskendus ta peamiselt oma aiaga tegelemisele, huvitudes eriliselt taimedest, millel on raviomadusi. 
1991. aasta detsembris Dora Gordine suri. Oma elukoha, arhitektuuri poolest märkimisväärse hoone koos selle laiahaardelise eraarhiiviga pärandas ta Kingstoni Ülikoolile. Tänu ülikoolile pärandatud arvestatavale hulgale rahale hakati hoonet renoveerima ja avati see 2003. aastal Dora Gordine'i ja Richard Hare'i stuudio-kodumuuseumina.
Klooga harjutusväli

Klooga harjutusväli on üks kuuest Kaitseliidu kasutatavast sõjaväe harjutusväljast. See asub Harjumaal Lääne-Harju vallas. Enamik harjutusväljast jääb Klooga aleviku piiridesse.

Ajalugu

Nõukogude Sotsialistlike Vabariikide Liidu ajal oli 1373 ha sõjaväelinnakus üks Nõukogude armee motoriseeritud laskurdiviis. 36. kaardivägede motoriseeritud laskurdiviis asus seal 1950ndate lõpus.
Klooga harjutusväli võeti taas kasutusele 2008. aasta 24. juulil Vabariigi Valitsuse korraldusega nr 334 "Kaitseväe Klooga harjutusvälja asutamine".
Trond Einar Elden

Trond Einar Elden (sündinud 21. veebruaril 1970 Namdalseidis) on Norra endine kahevõistleja ja murdmaasuusataja.
Eldeni parim saavutus oli 19-aastaselt 1989. aasta maailmameistrivõistlustel Lahtis saadud kaks kahevõistluse maailmameistritiitlit – nii individuaalselt kui ka meeskondlikult. Meeskonnavõistluses kuldmedali võitnud meeskonnas osalesid veel Trond Arne Bredesen ja tema vend Bård Jørgen Elden,  
1992. aasta taliolümpiamängudel Albertville'is kuulus ta kahevõistluses meeskonnavõistluses hõbemedali võitnud meeskonda. Individuaalvõistlusel sai ta üheksanda koha Albertville'is ja kaheksanda koha 1994. aasta OM-il Lillehammeris. 1933. aasta MM-il Falun sai ta individuaalvõistluses pronksmedali ja meeskonnavõistluses hõbemedali. 1999. aasta MM-il Ramsaus osales ta ainult meeskonnavõistluses, kus sai hõbemedali. 
Kahevõistluse maailmakarikavõistlustel võitis ta viis etappi aastatel 1989–1991. Karikavõistluste karika arvestuses jäi tema parimaks kohaks hooajal 1990/1991 saavutatud kolmas koht.
Kahevõistluses oli tema tugevamaks küljeks suusatamine ja kahevõistluse karjääri lõppedes osales ta hiljem murdmaasuusatamises MK-etappidel põhiliselt sprindidistantsidel. Murdmaasuusatamise maailmakarikavõistlustel sai ta 2001. aastal kahel korral kaks teist kohta.
Klubi tasemel esindas Elden Strindheim IL-i.
Esimene Eesti Kinnituse Selts

Esimene Eesti Kinnituse Selts (lühendatult EEKS või Eeks) oli 1866-1932 tegutsenud Eesti kindlustusselts. 1932 ühinesid EEKS ja Kinnisvaraomanikkude Kinnitusselts Maja, misjärel moodustati Esimene Eesti Kindlustuse Selts Maja (lühendatult Eeks-Maja).
EEKS asutati 1866 nime all Tallinna Vastastikune Kinnitusselts. 1919 nimetati EEKS ümber Esimeseks Eesti Kinnituse Seltsiks.
Jasmine Thompson

Elu

Thompson sündis 8. novembril 2000 Londonis. Ta on pooleldi inglane (isa poolt) ja pooleldi hiinlane (ema poolt). Pereliikmed ja fännid on Thompsonit kirjeldanud nii: "Ta on alandlik, kaastundlik ja väga armastav inimene." 
Aastal 2017 avas Thompson avalikkuse ees vanemate abielulahutuse teemat, mis inspireeris teda muusika kirjutamisel. Intervjuu tehti Thompsoni EP "Wonderland" ilmumise puhul.
Jarmo Rantanen

Jarmo Heikki Kullervo Rantanen (sündinud 20. juunil 1944 Orivesi linnas) on Soome poliitik.
Hariduselt on ta merkonoom.
Ta oli aastatel 1987–1981 Harri Holkeri valitsuses siseminister. Aastatel 1985–2006 oli ta Tampere linnapea.
Amatöör (film)

Süžee

Ühes Poola väikelinnas elav Filip ostab endale amatöörfilmi kaamera, et jäädvustada filmilindile oma hiljuti sündinud tütart. Tema huvi filmimise vastu äratab aga ka ta ülemuste tähelepanu ning Filipil palutakse teha film nende ettevõtte juubeli puhul. Harrastusfilmide festivalil võidab Filipi tehtud film auhinna. Filip asub tegelema oma uue huvialaga, kuid varsti ta märkab, et sellel on ootamatud tagajärjed. Tal tekivad pinged ja tülid oma naisega, ülemus aga püüab tema filmiharrastust kontrolli all hoida ja tsensuurile allutada.
Pantelís Kafés

Pantelís Kafés (sündinud 24. juunil 1978 Véroias) on Kreeka jalgpallikoondise endine poolkaitsja, Euroopa meister (2004).
Kreeka rahvuskoondises mängis Kafés aastatel 2001–2011 kokku 41 korda ja lõi 3 väravat. Debüüt koondises oli 25. aprillil 2001.

Isiklikku

Pantelís Kafés on 180 cm pikk ja kaalub 73 kg.
EURO 2004 – Kreeka rahvuskoondis
1 Nikopolídis • 2 Seitarídis • 3 Venetídis • 4 Dabízas • 5 Déllas • 6 Basinás • 7 Zagorákis • 8 Giannakópoulos • 9 Charistéas • 10 Tsiártas • 11 Nikolaḯdis • 12 Chalkiás • 13 Katergiannákis • 14 Fýssas • 15 Vrýzas • 16 Kafés • 17 Georgiádis • 18 Goúmas • 19 Kapsís • 20 Karagkoúnis • 21 Katsouránis • 22 Papadópoulos • 23 Lákis • treener Rehhagel
Edgar Egipte

Edgar Egipte ehk Ennustaja Edgar ehk Mähe Edgar (1953 – 4. detsember 2018 Kohtla-Järve)  oli eesti ennustaja.
Egipte kooliharidus piirdus kolme klassiga.
Ta oli üks tegelasi Eesti Televisiooni 1998. aasta dokumentaalses saatesarjas "Kuritöö ja karistus" alapealkirjaga "Kelm Edgar Egipte". See saade tutvustas teda kui kriminaalkorras karistatud petist, kes müüs inimestele võõrast vara (kortereid, autosid ja muud).
Redoksreaktsioon

Oksüdeerijad ja redutseerijad

Aineid, millel on oksüdeerivad omadused, nimetatakse oksüdeerijateks või oksüdantideks. Oksüdeerijad liidavad endaga elektrone, ise redutseerudes. Tüüpiline oksüdeerija on kõrge oksüdatsiooniastmega nt MnO₄⁻, kus mangaani oksüdatsiooniaste on +7 .Teised näited oksüdeerijatest on H₂O₂, CrO₃, Cr₂O₇²⁻, OsO₄.
Ained, mis redutseerivad on redutseerijad või reduktandid. Nemad loovutavad redoksreaktsioonis elektrone, ise oksüdeerudes. Redutseerijad on näiteks metallid (Li, Na, Mg), orgaanilises keemias kasutatavad NaBH₄ (naatriumborhüdriid), LiAlH₄ (liitiumalumiiniumhüdriid)

Redoksreaktsioonid looduses

Looduses toimuvate redoksreaktsioonide näiteks on põlemine, hingamine ja roostetamine.
Hermann Nirk

Hermann Nirk (ka Hermann Andreas Nirk; 26. aprill 1902 Tõrva – september 1979 Tammiste) oli eesti vaimulik.
Ta lõpetas aastal 1924 Tõrva Gümnaasiumi (2. lennu). Aastatel 1924–1928 õppis ta Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas, aastatel 1930–1931 usuteaduskonnas. Ordineeriti 14. detsembril 1949 peapiiskop Jaan Kiiviti poolt (koos Esra Rahula, Karl Tuvikese, Raoul Oki, August Ruusi, Eduard Salumäe ja Hartvig Helilaidiga aseõpetajaks.
Ta oli aastatel 1945–1949 Pühalepa Laurentsiuse koguduse jutlustaja, aastatel 1949–1956 oli ta sama koguduse aseõpetaja; lisaks hooldas ta aastatel 1951–1956 veel Reigi Jeesuse kogudust. Aastatel 1956–1957 oli ta Kodavere Mihkli koguduse õpetaja, pärast seda aastatel 1957–1968 Mehikoorma koguduse õpetaja, seejärel Käru koguduse õpetaja ja aastatel 1971–1974 Häädemeeste Miikaeli koguduse õpetaja. Ta jäi aastal 1974 emerituuri; emerituuris olles elas Pärnus, elu lõpus elas Tammistes hooldekodus, kus ta ka suri.
Hermann Nirk suri septembris 1979 ja ta saadeti ära 20. septembril 1979 Pärnu Eliisabeti kirikust Helme surnuaiale.
Ropsilaud

Ropsilaud oli kolmel jalal olev laud, millel murtud linavarsi puhastati luudest ehk ropsiti. Laua kaks jalga võisid olla looduskõverad.
Põhiliselt oli ropsilaud kasutusel Setu- ja Võrumaal. 19. sajandil võeti seal piirkonnas kasutusele ka püstne ropsilaud, mis seisis jalgadel (samuti looduskõverad) või oli kinnitatud pingi külge.
Vahur Tasane

Vahur Tasane (sündinud 6. veebruaril 1983 Tallinnas) on endine eesti kahevõistleja ja suusahüppaja.
2000–2006 võitis ta Eesti meistrivõistlustel suusahüpetes ja kahevõistluses individuaalselt ning meeskondlikult kokku 2 kulda, 2 hõbedat ja 2 pronksi.
Montana

Rahvastik

2012. aastal elas Montana osariigis 1 005 141 inimest.
Louis Vallet de Barres

Louis Vallet de Barres (1768 Reichenweier, Prantsusmaa – 13. märts 1825, Tartu) oli keeleteadlane.
Vaimuliku poeg, õppis Tübingeni Ülikoolis 1783–1804, oli Tartu Ülikooli prantsuse keele lektor 1803–1825.
Marjamaa

Marjamaa oli Vastemõisa, Olustvere ja Suure-Jaani valla ning Suure-Jaani ja Võhma linna leht. Leht ilmus 1993-1995. Lehte andis välja AS Merken.
1996 hakkasid ilmuma Võhma Linnaleht ja Infoleht (Vastemõisa valla ajaleht) ja 2000 hakkas ilmuma Leole (Suure-Jaani linna, Suure-Jaani valla ja Olustvere valla ajaleht).
Ene-Liis Semper

Ene-Liis Semper (sündinud 4. aprillil 1969 Tallinnas) on eesti video-, performance'i- ja teatrikunstnik.
1982. aasta telelavastuses "Uus poiss" mängis ta Aljoškat.
Ene-Liis Semper lõpetas 1995. aastal Eesti Kunstiakadeemia stsenograafia erialal ning on loonud arvukalt lava- ja kostüümikujundusi Eesti teatrites (sh ooperilavastustele). 2004. aastal lõid nad koos Tiit Ojasooga teatri NO99 ning on samast aastast selle kunstilised juhid ja lavastajad, samuti enamiku originaallavastuste teksti autorid. 
2010/2011. õppeaastal oli ta Tartu Ülikooli vabade kunstide professor.
Ene-Liis Semper on neljal korral pälvinud aasta parima lavastuskunstniku tiitli, lisaks preemiaid kujutava kunsti vallas. Koos Tiit Ojasooga on mitmel korral pälvitud aasta parima lavastaja/lavastuse preemia. 
Ene-Liis Semper on üks rahvusvaheliselt tuntumaid Eesti kunstnikke. Tema 2012. aastal Kumus toimunud isikunäitus hõlmas terve viienda korruse. See ruumiinstallatsiooni ja videokunsti süntees oli kunstniku sõnul senistest isikunäitustest töömahukaim ja mastaapseim, olles samas ka Tallinna kui Euroopa kultuuripealinna 2011 kunstiprogrammi üks olulisem projekt. Semper on oma videoloominguga osalenud tervel real näitustel mitmel pool maailmas, sh kaasaegse kunsti festivalil „Manifesta“ (2000, Ljubljana) ja Veneetsia biennaalil (2001).  
Ene-Liis Semperi loomingut on pärjatud arvukate auhindadega, sh Eesti Teatriliidu parima kunstniku aastapreemiaga aastatel 2002, 2003, 2006 ja 2007. Koos Tiit Ojasooga nimetati ta 2004. aasta parimaks lavastajaks ning DRAAMA festivalil parima lavastuse autoriks ja parimaks lavastajaks („Julia“, Eesti Draamateater, 2004). Samal aastal pälvis Semper Eesti Vabariigi Valgetähe V klassi teenetemärgi. Rahvusooperis Estonia on ta loonud kujunduse ja kostüümid Tüüri ooperile „Wallenberg“, mille kunstiline meeskond pälvis silmapaistva töö eest Eesti Vabariigi kultuuripreemia (2007). Lisaks on Semper saanud Eesti Vabariigi kultuuripreemiad ka 2002. ja 2010. aasta loominguliste saavutuste eest.
Podkamennaja Tunguska

Podkamennaja Tunguska on jõgi Siberis Kesk-Siberi kiltmaal, Jenissei parempoolne lisajõgi.
Podkamennaja Tunguska pikkus on 1865 km, valgla pindala on 240 000 km².
Jõgi algab Irkutski oblastist Angara mäestikult Katanga jõena. Ta voolab ülemjooksul põhja, möödub lääne poolt 912 m kõrgusest Irinja mäest, seejärel suubub temasse paremalt Tšula jõgi ja Katanga ületab Krasnojarski krai Evengimaa piiri. Edasi pöördub Katanga loodesse, voolab Kesk-Tunguusi platool läbi Tšemdalski ja temasse suubub paremalt Tetere. Sellest alates nimetatakse jõge Podkamennaja Tunguskaks. 
Suudme lähedal asub Vanavara asula, kus jõgi pöördub läände. Järgmised asulad jõe kaldal on Mirjuga ja Ošarovo. Seal pöördub jõgi loodesse ja voolab sügavas orus Tunguusi platool. Vasakult suubub sinna Kamo jõgi, misjärel Podkamennaja Tunguska voolab läbi Kujumba. Paremalt suubub temasse Tšunja ja selle suudmes asub Baikit. Baikitis pöördub jõgi läände ja voolab läbi Poligussi. Vasakult suubub temasse Velmo jõgi. Viimane suurem asula enne suubumist Jenisseisse on Sulomai, mis asub vahetult enne Evengimaa piiri. Podkamennaja Tunguska suudmes teisel pool Jenisseid asub Bor. 
Peamiselt (60% osas) toitub Podkamennaja Tunguska lumesulamisveest. Pinnaveest tuleb 24% ja vihmaveest 16%. Niisuguse olukorra tõttu on suurvesi jões mais ja juunis. Kuzmovka kontroll-mõõtejaamas oli neil kuudel jõe vooluhulk vastavalt 6546 m³/s ja 5922 m³/s. Kõigil teistel kuudel jäi see alla 1500 m³/s. Kõige madalam oli see märtsis (222 m³/s) ja veebruaris (244 m³/s). Suudmes on vooluhulk keskmiselt 1500 m³/s, aga lume sulamise ajal 35 000 m³/s. Seetõttu on veetase jões lume sulamise ajal talvisest 30 m kõrgem, aga suvel ja sügisel kuni 5 m kõrgem.
Jõgi on laevatatav 1146 km ulatuses. Suurvee ajal saavad suured laevad sõita kuni Baikitini 571 km kaugusel suudmest, sellest ülesvoolu korraldatakse reise kaatritega. Tavalise veetaseme korral on jõgi laevatatav üksnes 275 km ulatuses, Velmo jõe suudmeni.
Jõekaldal asuva Vanavara asula lähedal toimus 1908 plahvatus (niinimetatud Tunguusi meteoriit). See toimus natuke ülesvoolu Velmo jõe suudmest.
Pedro Ferreira

Pedro Gil Ferreira (sündinud 18. märtsil 1968 Lissabonis Portugalis) on portugali päritolu Briti astrofüüsik, kosmoloog ja teaduskirjanik. 
Ta on 2008. aastast Oxfordi Ülikooli astrofüüsika professor.

Haridus ja töökäik

Ta lõpetas 1991. aastal Lissaboni Tehnikaülikooli litsentsiaadikraadiga tehnilise füüsika alal ja jätkas 1992. aastal õpinguid doktoriõppes Inglismaal, kus sai 1995. aastal Imperial College Londonist pärast väitekirja kaitsmist doktorikraadi (PhD) teoreetilises füüsikas. Seejärel töötas järeldoktorina California Ülikoolis Berkeleys (1995–1999) ja CERN-is (1999–2000). Pärast CERN-i naasis Inglismaale, kus sai töökoha Oxfordi Ülikoolis. Alustas uurimisteadurina, aastatel 2005–2006 oli füüsikalektor ja  2006–2008 füüsika-reader. Alates 2008. aastast töötab ta füüsikaosakonna astrofüüsika allosakonnas astrofüüsika professorina ja füüsikaosakonna akadeemilise allüksuse Beecrofti osakeste astrofüüsika ja kosmoloogia instituudi direktorina.  
Ferreira on teinud kaastööd väljaannetele Nature, Science, New Scientist, Physics World, Physics Today, Scientific American, Sky at Night, CERN Courier, BBC Focus ja The Guardian.

Teadus

Ferreira peamised teadushuvid on seotud teoreetiline kosmoloogia ja astrofüüsikaga, peamised uurimisalad on Universumi suuremastaabiline struktuur, üldrelatiivsusteooria, tumeaine ning tumeenergia. Koos Michael Joyce'iga pakkus 1997. aastal välja kvintessentsi skalaarvälja mudeli  kui võimaliku seletuse tumeenergiale.
Eck

Ajalugu

Eckide päritolu ei ole teada. Suguvõsaliin algab Nolgimõisa rendivaldaja Nikolaus Mattias Eckiga (1620−1690). Tema teine poeg Karl Johann (1683−1761) tõsteti 1719. aastal Rootsi aadliseisusse ja sai perekonnanimeks Ekesparre. Vanema poja Benjamin Ecki (1677−1748) liin kustus XVIII sajandil. Assessor Matthäus Olaus Ecki (1685−1752) pojad Friedrich Matthias von Eck (1729–maeti 1789), Gustav Adolf von Eck (1750–1805) ja Christian Friedrich von Eck (1745–suri pärast 1789) võeti 25. juunil (ukj 5. juulil) 1780 Saaremaa rüütelkonna matriklisse. Suguvõsa kustus meesliinis XIX sajandi algul.
Aleksander Nevski kabel

Aleksander Nevski kabel oli Venemaa õigeusu kiriku sakraalhoone Tallinna kesklinnas vanal Vene turul.
Kabel ehitati arhitekt Konstantin Nymani projekti järgi aastatel 1887–1888. Selle pidulik nurgakivipanek oli 14. septembril 1887 (vkj). See pühitseti 14. novembril 1888 (vkj) Birkõs 17. oktoobril 1888 (vkj) toimunud raudteeõnnetuse ning keiser Aleksander III ja tema perekonna õnneliku pääsemise mälestuseks. Kabel allus kuni 1894. aastani Tallinna Issanda Muutmise Peakirikule, hiljem Kuremäe kloostri Tallinna abikloostrile.
Kabel lammutati 1920. aastate alguses.