google/wiki40b huggingface dataset:
Ildar Nisamedtinov

Elulugu

1994. aastal lõpetas Ildar Nisamedtinov Tallinna Reaalkooli ja 1999 Tallinna Tehnikaülikooli bio- ja toiduainete tehnoloogia erialal. 2001. aastal kaitses ta TTÜ-s magistrikraadi ja 2006. aastal loodusteaduste doktorikraadi väitekirjaga "Application of ¹³C and fluorescent labeling in metabolic studies of S. cerevisia".
Nisamedtinov praktiseeris 1999–2000 Kanadas Montrealis firma Lallemand, Inc. teadus-arenduslaboris, 2004. aastast on ta MTÜ Toidu- ja Fermentatsioonitehnoloogia Arenduskeskus teadus-arendustöö projektijuht, 2007. aastast ka TTÜ keemia ja materjalitehnoloogia teaduskonna dotsent.

Teadustöö

Ildar Nisamedtinovi uurimisvaldkonnad on mikroobide ainevahetus, postgenoomne protsessidisain ja bioaktiivsed peptiidid. Ta on Eesti Mikrobioloogide Seltsi liige.
Male-Oscar

Ajalugu

1967. aastal asutas auhinna Jorge Puig ja 1968 asutati tema eestvedamisel rahvusvaheline maleajakirjanike liit – International Association of Chess Press (AIPE).
Palma de Mallorca rahvusvahelisele turniirile akrediteeritud ajakirjanikud tunnistasid 1967. aasta parimaks suurmeistriks taanlase Bent Larseni. Seda auhinda anti välja 1988. aastani, siis aga Male-Oscari väljaandmine katkes. Aastal 1995 hakkas seda auhinda uuesti välja andma Venemaal ilmuv ajakiri 64, kuid 2014. aastal selle väljaandmine peatati taas.
Žanna Žuravel

Žanna Žuravel (sündinud 5. mail 1960) on eesti köite- ja nahakunstnik.
Aleksander Warma

Aleksander Warma, ka Aleksander Varma VR I/3 (22. juuni 1890 Viinistu, Kõnnu vald, Harjumaa – 23. detsember 1970 Stockholm) oli Eesti riigimees, diplomaat ja sõjaväelane (kaptenmajor), Peaminister Vabariigi Presidendi ülesandeis 30. märtsist 1963 kuni surmani.
Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane.
Aleksander Warma valiti 1966. aastal, 1968. aastal ja 1970. aastal Eesti Komitee Asemike Kogusse.

Haridus ja tööelu algus

Hindreku talus Viinistu külas sündinud Aleksander Warma õppis Pärispea vallakoolis ja lõpetas 1905. aastal Kõnnu ministeeriumikooli. 1906 perega Pernå valda kolinuna sai ta üheks esimestest Kabböle eestlastest. Aastail 1910–1912 õppis ta Käsmu merekoolis ja 1913–1914 Narva merekoolis. Kaugsõidukapteni eksami tegi ta Riias ja 1920. aastal tegi eksternina küpsuseksami Tallinna Õpetajate Seminari juures. Aastail 1907–1914 töötas ta vaheaegadega mitmel laeval, oli kütja, madrus, pootsman ja tüürimees.
Esimeses maailmasõjas osales Aleksander Warma Vene-Balti sõjalaevastiku koosseisus. 1916. aastal tegi ta  Kroonlinnas mereväe lipniku eksami ja teenis kuni märtsini 1918 miiniristlejal Zarja vahiülemana.
Vabadussõja ajal oli Aleksander Warma Mereväe Valitsuse osakonnajuhataja, Merejõudude Staabi ülema abi ja ülema kohusetäitja. Alates 1920. aastast töötas ta Merejõudude Staabi juristina ja oli sõjalaeva Mardus komandör, seejärel töötas ta Sõjaministeeriumi juristina.
Aastail 1921–1924 õppis Aleksander Warma Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas rahvusvahelist õigust ja kaitses 1929. aastal magistritöö "Enamsoodustusklauselist kaubalepingutes".

Isiklikku

Oli 1918–1927 abielus õpetaja Anni Warmaga (sündinud Anni Pulk) ja alates 1931. aastast Marta Warmaga (sündinud Marta Alep). Isa Johannes Warma oli üks Kabböle kaluriküla asutajatest Pernaja vallas Soomes; Aleksander Warma oli üks küla esimestest elanikest 1906. aastal.
Aleksander Warma maeti 16. jaanuaril 1971 Stockholmi Jakobi kirikus, matusetalituse pidas peapiiskop Johannes Oskar Lauri.
Relatiivsus

Relatiivsus (ladina sõnast relativus) ehk suhtelisus ehk suhtes olemine on filosoofias omadus, mida vastandatakse absoluutsusele. 
See seisneb sõltuvuses suhetest või kehtivuses ainult millegi suhtes.
Väljaspool filosoofiat võidakse relatiivsuse all mõista ebatäiuslikkust või piiratust. 
Relatiivsed omadused on need, mis asjal on ainult teiste asjade (sealhulgas tunnetuse subjekti) suhtes. Tunnetuse relatiivsus tähendab, et tunnetussisud sõltuvad subjektist. Selles mõttes on igasugune tõde välismaailma kohta relatiivne tõde. Loodusteaduslik tunnetus on relatiivne (ka selle sõnastus on pidevalt muutuv). Absoluutne tõde ei tohiks sel juhul olla välismaailmast sõltuv (see käiks näiteks loogika kohta).
Relativismi järgi on igasugune tunnetus ainult relatiivne, sest ta sõltub teatud vaatekohast. 
Kõik lõplikud asjad on relatiivsed, sest erinevalt absoluudist on nad olemas suhetes.

Ajalugu

Suhtes olev (suhe) on üks Aristotelese kategooriatest: "Suhtes olevateks nimetatakse asju, millest kõik olev koosneb, kuivõrd neid öeldakse sõltuvat teistest asjadest või olevat teise asjaga mingis seoses." (Kategooriad, 7)    
William Hamiltoni järgi on "absoluutne" ainult negatiivne idee – mitterelatiivne. Absoluut on meie jaoks "kõikide asjade küllaldane alus.  Charles Bernard Renouvier ütleb:  "Absoluudi idee on ainult selle propositsiooni lausumine, et eksisteerib midagi mitterelatiivset."  Hermann Ulrici: "Me saame relatiivset relatiivsena, lõpliku lõplikuna, ajaliku ajalikuna ettekujutada ja ettekijutuseni sellest jõuda ainult selle eristamise kaudu absoluutsest, lõpmatust, igavesest." (Gott und die Natur)
Gerard Heymans nimetab midagi relatiivseks, "kui selle kujutluses on paratamatult kaasa haaratud (inbegriffen) kujutlus mõnest muust tegelikust". Absoluutse mõiste on piirmõiste. "Ta tähendab antu  edenevate elementideks lagundamiste rea mõisteliselt nõutavat, tegelikult aga alati ainult esialgselt täideviidavat lõpetust. Me omistame oma teadmise igas arengustaadiumis tegelikule absoluutsete omadustena need, mille kohta meil pole alust oletada, et nad esinevad ainult tänu suhtele teise tegelikuga." (Die Gesetze und Elemente des wissenschaftlichen Denkens). 
Richard Avenarius mõistab relatiivse vaatepunkti all tunnetava indiviidi ümbruse suhet (süsteemisse C) arvestavat vaatepunkti, absoluutse vaatepunkti all aga vaatepunkti, mis abstraheerub sellest ümbruse koostisosade sõltuvusest.
Kesklainesaatja

Kesklainesaatja (inglise k. medium wave transmitter) on kesklainel raadiosignaale edastav raadiosaatja.
Lauri Markkanen

Lauri Markkanen (sündinud 22. mail 1997 Vantaas) on soome korvpallur, kes mängib NBA-s Chicago Bullsi ääreründaja positsioonil.
Markkanen alustas mängimist Soome noorteliigades ning 2015. aastal valiti ta I-divisjoni B parimaks mängijaks. 2016 kutsuti ta osalema Nike Hoop Summitile.
2015. aasta alla 18-aastaste Euroopa meistrivõistlustel oli ta resultatiivseim mängija. 2016. aasta alla 20-aastaste Euroopa meistrivõistlustel oli ta resultatiivseim mängija ning ta valiti ka turniiri tähtede viisikusse.
2016–2017 mängis ta USA üliõpilasliigas Arizona Ülikooli meeskonnas, kus tema hea esitus pälvis laialdast tähelepanu. NBA mängijate valikuüritusel sai ta 7. asetuse, kui Minnesota Timberwolves reserveeris ta endale. Timberwolvesist siirdus ta kohe edasi Chicago Bullsi.
Markkanen on mänginud ka Soome korvpallikoondises, muuhulgas ka 2017. aasta Euroopa meistrivõistlustel. Debüüdi meeste esinduskoondises tegi ta 14. augustil 2015 Belgia vastu.
Oktoobris 2017 püstitas ta NBA rekordi, kui viskas esimese kolme mängu jooksul kokku 10 täpset kolmepunktiviset.
Andre Kaur

Andre Kaur (sündinud 7. juulil 1983 Tallinnas) on eesti bioloog, matkaja ja matkaradade rajaja ning loodusradade hoolduse korraldaja.
Töötab aastast 2013 Riigimetsa Majandamise Keskuse (RMK) loodusradade spetsialistina.
Mandri-Euroopa

Välistatud meresaared

Mandri-Euroopa kõige levinum määratlus välistab saared või saarestikud: Küprose, Kreeka saarestiku, Malta, Sitsiilia, Sardiinia, Korsika, Baleaari saared, Iirimaa, Suurbritannia, Mani saare, Kanalisaared, Novaja Zemlja ja Taani saarestiku. Samuti ei arvata nende hulka ookeanisaari, nagu: Madeirat, Kanaari saari, Assoore, Islandit, Fääri saari ja Svalbardi.
Kui Läänemerd käsitletakse suurjärvena, siis kuuluvad näiteks Saaremaa ja Hiiumaa, teiste Läänemere saarte seas, Mandri-Euroopa alla. Kui Läänemerd käsitletakse kui merd, siis kõik selle saared määratluse järgi välistatakse Euroopa maismaast. Määratlus ei puuduta järvesaarte kõrval ka jõesaari.

Vana tähendus

Kultuuriliselt peeti varem kontinentaalseks Euroopaks vaid Lääne-Euroopat, vastandudes enamasti Briti saartele. Enne relvastumist ja kaasneva Esimese maailmasõja puhkemist ilmestas Euroopa mandriosa keisri-, kuning- ja vabariikide kultuure nn üleeuroopaline õitsengu ajastu (La Belle Époque). Õhtumaade õpetust, mis eristub eeskätt angloameerika filosoofiast, on nimetatud kontinentaalfilosoofiaks (mille 19. sajandi tuntuimad mõjutajaid esindab nn kahtluskoolkond).

Uus tähtsus

Nõukogude Liidu allutatuna hakkas idablokk koos satelliitidega lagunema 1980. aastate lõpus, 1990. aastate alguses taasiseseisvus üle tosina rahvusriigi. Sellega seoses laienes Euroopa kontinentaalsuse mõiste paarikümne aasta jooksul eelkõige Balti riikidele (Põhja-Euroopa), Visegrádi riikidele (Kesk-Euroopa) ja Sloveeniale-Horvaatiale (Lõuna-Euroopa). Koos endise Ida-Saksamaaga on nende riikide ajalugu olnud ülejäänud Euroopaga tihedalt läbi põimunud, kandes nii kristlikke, klassitsistlikke kui ka rahvuslikke traditsioone. Ida-Euroopa maade kodanikke ja küllaltki odavat tööjõudu on Suurbritannias siiski toodud üheks ettekäändeks, et Euroopale nii-öelda selg pöörata (vt Brexit).
Juhan Truu

Juhan Truu (aastani 1934 Johannes Treu; 26. jaanuar 1902 Koorküla vald – 7. aprill 1963 Lõuna-Aafrika Vabariik) oli eesti vaimulik.
Ta lõpetas aastal 1922 Valga Poeglaste Gümnaasiumi. Aastatel 1918–1919 võttis ta osa Vabadussõjast. Aastatel 1922–1927 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Aastatel 1927–1928 töötas ta Hugo Treffneri Gümnaasiumis õpetajana.
Ta oli aastatel 1928–1944 Mihkli Miikaeli koguduse õpetaja, lisaks oli ta aastatel 1939–1940 Kirbla Püha Nikolause koguduse õpetaja. Ta lahkus aastal 1944 Rootsi.
Aastatel 1945–1947 oli ta E.E.L.K. Uppsala koguduse õpetaja. Aastatel 1948–1963 oli ta Hollandi Gereformeerde Sindningskerki misjonär Lõuna-Aafrika Vabariigis.
Stilo neem

Stilo neem (itaalia keeles Punta Stilo, Capo Stilo), Magna Graecia ajal tuntud kui Cocintum, on neem Lõuna-Itaalias Calabria maakonnas Monasteraces, umbes 10 kilomeetri kaugusel Stilost.
Joonia mere Squillace lahe lõunapiiriks olevale Stilo neemele püstitati 1887. aastal Stilo neeme tuletorn (Faro di Punta Stilo).
Antiikajal asus Cocintumis Kauloni linn ja seejärel Stilo asula (Stilida nime all).
Teise maailmasõja ajal, 9. juulil 1940, toimus Stilo neeme lähedal Itaalia ja Ühendkuningriigi merevägede vahel Calabria merelahing (tuntud ka kui Punta Stilo lahing).
Arvutuslaud

Arvutuslaud on lihtne ning väga vana mehaaniline arvutusseade. Paljudes kohtades kasutatakse seda tänini.
Tuntumad arvutuslauad on abakus, suanpan, soroban ja arvelaud.

Kirjeldus

Arvutuslaud kujutab endast raami, millele on paigaldatud kepikesed, traadid või nöörid, või lauda, milles on sooned või praod. Kivid liiguvad traadile, nöörile või kepikesele lükituna või soontes või pragude vahel.
Kive on kindel arv, mis tavaliselt on seotud positsioonisüsteemiga.
Enamasti jaguneb arvutuslaud pikuti kaheks osaks, nii et ühes osas asuvatel kividel on suurem (tavaliselt viiekordne) väärtus. Erandiks on arvelaud, mis aga nõuab murdudega arvutamiseks lisalauda.
Arvutuslauaga saab sooritada liitmist, lahutamist, jagamist, korrutamist ning isegi juurimist.

Ajalugu

Arvutuslaud on kõige vanem teadaolev arvutusseade. See leiutati tõenäoliselt umbes 1100 eKr Hiinas või Indias.
See võeti kasutusele vanaajal (Euroopas Vana-Kreekas ja Vana-Roomas abakusena) juba enne kümnendsüsteemi üldist kasutuselevõttu. Alates 17. sajandist on arvutuslaudu hakanud välja tõrjuma arvutusmasin ning hiljem kalkulaator, nii et näiteks Lääne-Euroopas peetakse seda nüüdseks kõigest mänguasjaks, kuigi seda kasutavad pimedad. Kasutusel on arvutuslaud kohati ka Venemaal ja SRÜ riikides ning Hiinas ja Jaapanis.
Vanimaks säilinud arvutuslauaks (umbes 300 eKr) on Salamise tahvlid (Ateenas Rahvusmuuseumis).
Saksa arvutusmeister Adam Ries kirjeldas arvutuslaudade kasutamist teoses "Rechenbuch auf Linien und Ziphren in allerlei Handthierung / geschäfften und Kaufmanschafft".
1993. aasta mäesuusatamise maailmameistrivõistlused

1993. aasta mäesuusatamise maailmameistrivõistlused olid 32. maailmameistrivõistlused mäesuusatamises, mis toimusid 4.–14. veebruarini Jaapanis Moriokas. Võistlustel oli mängus 10 komplekti medaleid (viis ala nii meestele kui ka naistele). Halva ilma tõttu jäi meeste ülisuurslaalom pidamata.
Dry Tortugas

Dry Tortugas on saarestik Mehhiko lahes. Saared on madalad. Pindala 58 ha.
Saared kuuluvad Ameerika Ühendriikidele.
Zenit (kaamera)

Zenit (vene keeles Зенит, 'seniit') oli aastatel 1952–2005 Nõukogude Liidus ja Venemaal toodetud fotoaparaatide mark.
Fotoaparaate Zenit toodeti Krasnogorski tehases (alates 1952. aastast) ja Valgevenes asuvas BelOMO tehases (alates 1970. aastatest).
Zeniti fotoaparaadiga seotud margid on Zorki, Moskva ja Iskra.
Käru metskond

Käru metskond moodustati 1920. aastal. Metskonna koosseisu võeti Käru, Lelle, Valtu ja Karolinenhofi (Võidula) mõisate metsamaad.
Metskonna kantselei asus Käru mõisas.
Türi maastikukaitseala

Türi maastikukaitseala (varem ka: Türi voorestiku kaitseala) on maastikukaitseala Järva maakonnas Türi vallas. Kaitseala pindala on 3770 ha.
Kaitseala loodi 1992. aastal, et kaitsta sealset Türi voorestikku.
Ivan Babikov

Ivan Babikov (sündinud 4. juulil 1980 Sõktõvkaris) on Venemaal sündinud Kanada endine murdmaasuusataja. 
Ta võistles alates 2002. aastast. Ta kasvas Venemaal, kuid asus Kanadasse elama, sai kodakondsuse ning asus Kanadat esindades võistlema.

Sportlaskarjäär

2010. aasta taliolümpiamängudel Vancouveris saavutas ta oma karjääri parima koha, kui oli 30 km suusavahetusega sõidus viies. Lisaks oli ta teatesõidus seitsmes, 15 km vabatehnikasõidus kaheksas ja 50 km klassikas 33.
Babikovi parim koht maailmameistrivõistlustel oli neljas, mille ta saavutas vabastiilis 15 km eraldistardis sõidus Val di Fiemmes 2013. aastal. Tema parim maailma karikasarja koht oli samuti neljas, mille ta saavutas 15 km vabatehnikas Canmore'is 2005. aasta detsembris. 2008.–2009. aasta Tour de Skil võitis ta viimase etapi.
Babikov lõpetas sportlaskarjääri 2016. aasta juunis.

Kodakondsuse vahetus

Babikov elab alates 2003. aasta kevadest Kanadas ning sai 2007. aastal Kanada kodakondsuse. FISi reeglite kohaselt pidi Babikov Venemaa koondises võistlema ka 2008. aastal. Kanada murdmaasuusataja sai temast 2009. aasta jaanuaris. Nüüd elab ta Albertas Canmore'is.

Varustus

Babikovi sponsor oli Salomon. Babikov sõitis Salomoni saabaste, suuskade ja klambritega. Babikov kasutas Swixi suusakeppe.

Maailmakarikavõistlustel

Ivan Babikov osales karjääri jooksul individuaalarvestuses 164 maailma karikavõistluste etapil ja jõudis esikolmikusse kolmel korral, neist ühe etapi ta võitis.
Avotu iela

Avotu iela või Avoti (tõlkes Allika tänav) on asum Lätis, Riia linna Latgale eeslinna  osa pindalaga 1,815 km².  Asub Maskavas forštatest põhjas, Grīziņkalnsist lõunas ja Centrsist idas. Asumis on 22 095 elanikku (2010). 
Üldiselt madala, kunagi soise ja allikarohke Avotu iela asumi kõrgeim koht asub Pērnavas iela piirkonnas ja ulatub 14 meetrit üle merepinna. Asumis asub 1936–1939 rajatud regulaarse planeeringuga park nimega Ziedoņdārzs. 
Asumi alad arvati Riia linna koosseisu 17. sajandil. Toona kavandasid rootslased Riia fortifikatsioonisüsteemide kaasajastamist ja seega oli kindluste jaoks vaja eeslinnade arvelt ruumi teha. Algul peeti piirkonda Maskavas forštate osaks.
Suurem ehitustegevus algas asumis 19. sajandi algul. Toona rajati sinna hulgaliselt puidust maju. Sajandivahetusel tekkis asumisse ka Popovi mõis. Elanike majade juures olid toona juurviljaaaiad, piirkonnas oli palju linnutiike. Hiljem hakati asumisse ehitama kivimaju. Asumis on osa maju Riia kesklinnale omases juugendstiilis, kuuludes koos sellega UNESCO maailmapärandi nimistusse. Asumis domineerib siiski funktsionalism ning suurem osa selle aladest kuulub kaitstava ala puhvertsooni. Tähtsaimaks ettevõtteks selles piirkonnas on olnud firma "Russobalt" aastal 1869 rajatud vagunitehas.
Avotu iela asumis asub Narvas iela (Narva tänav), lisaks asub seal Pērnavas iela (Pärnu tänava) lõunapoolne ots.
Hapu kirsipuu

Päritolu ja kultiveerimine

Hapu kirsipuu on arvatavalt magusa kirsipuu (Prunus avium) ja stepi-kirsipuu (Prunus fruticosa) hübriid. Kahe liigi ristumine toimus Taga-Kaukaasias või Ida-Euroopa lõunaosas, kus hapukirsipuud kasvavad looduslikult.
Tänapäeval kasvatatakse kümneid erinevaid hapukirsi kultivare, mille eri aegadel valmivad viljad on erineva happesusega. Mõned neist sobivad rohkem toidu valmistamiseks, teised kuivatamiseks või hoidistesse panemiseks. Tuntumate hapukirsside hulka kuulub tumedaviljaline murel ehk morello. (Eesti kaubandusvõrgus müüakse murelite nime all sageli hoopis maguskirsse, mis on magusa kirsipuu viljad.) Teine oluline grupp hapukirsse on helepunased amarellkirsid, mille mahl on õrnalt punakas või peaaegu värvitu.
Hapu kirsipuud kultivaride saamiseks poogitakse teisendid tugevale kasvavale pookealusele. Viimased valitakse välja vastavalt kliimale, kasvupiirkonnale ja -pinnasele ning puu suurusele. Populaarsete pookealuste hulka kuuluvad sordid 'Gisela' ja 'Mazzard', mida kasutatakse laialdaselt Euroopas ja Põhja-Ameerikas. Enamik hapu kirsipuu sorte vajavad kolm aastat aega, enne kui hakkavad vilja kandma.
Loode tuletorn

Loode tuletorn on tuletorn Saare maakonnas Sõrve poolsaarel Saaremaa vallas Türju külas.
Tuletorni geograafilised koordinaadid on 57° 58′ 22″ N, 21° 59′ 1″ E.
Ülalt punase ja alt valge neljatahulise betoontorni kõrgus jalamist on 15 meetrit ja tule kõrgus merepinnast on 19 meetrit.
Tuletorn ehitati 1955. aastal.
Poola Sõjarist

Poola Sõjarist (poola keeles Krzyż Walecznych) on sõjateenete eest antav Poola riiklik autasu. Autasu antakse välja ainult sõja ajal või vahetult pärast sõda. Autasul on üks liik.
Autasu asutati 11. augustil 1920.
Autasu on antud umbes 40 000 inimesele.
Christoph Adam von Richter

Christoph Adam von Richter (vene keeles Кристоф Адам (Христофор Адамович) фон Рихтер) (27. mai 1751 – 3. jaanuar 1815 Riia) oli baltisaksa päritolu Venemaa riigitegelane.

Elulugu

Ta oli Sidgunda mõisniku Liivimaa rüütelkonna sekretäri ja õuekohtu assessori Christoph von Richteri (1713–1762) ja tema abikaasa Hedwig Beata von Richteri (1730–1810) poeg. 1771. aastal immatrikuleeriti ta Göttingeni ülikooli, kus õppis õigusteadust. 1774. aasta paiku sai temast Liivimaa rüütelkonna sekretär, kellena oli tegev 1786. aastani. Selles ametis oli ta 1779. ja 1785. aastal rüütelkonna esindaja Peterburis. 1784−1786 oli ta Liivimaa ökonoomiadirektor. 1787. aastal oli ta Tallinna südametunnistuskohtu aadlikust assessor. Riiginõunikuks tõusnuna oli ta 6. jaanuarist kuni 12. septembrini 1797 Liivimaa viitsekuberner ja seejärel kuni 29. augustini 1808 Liivimaa tsiviilkuberner. 1799. aastal sai tõeliseks riiginõunikuks ja 1808. aastal nimetati senaatoriks. Lõpetas karjääri salanõuniku auastmes. Teda autasustati Püha Anna I klassi ordeniga. 1802. aastal oli ta üks Liivimaa Maakrediidiseltsi asutajatest. 1792. aastal valiti Liivimaa Üldkasuliku ja Ökonoomilise Sotsieteedi tegevliikmeks, olles üks asutajaliikmetest.

Mõisavaldused

Richterile kuulus märkimisväärne maavaldus. Oma isalt päris ta sugukonnamõisa Sidgunda (Siggund), mis kuulus perekonnale aastatel 1598−1920. Lisaks sellele jättis isa talle veel Šķiliņi ja Elmji (Adamshof) mõisad. Lisaks pärandile laiendas Richter neid maavaldusi veelgi. 1780. aastal kuulus talle Iļķēni (Hilchensfähr) mõis. 1795. aastal pantis ta kompleksi, mille koosseisu kuulusid Cesvaine (Schloß Sesswegen), Aizkuja (Aiskuje), Bučauska (Butzkowsky), Kraukļi (Gravendahl), Birzi (Modohn) ja Lode (Lohdenhof) mõisad; aastal 1806 kirjutati need tema pärusvalduseks.
Vambola Tõnissoo

Vambola Tõnissoo (5. juuli 1946 – 22. jaanuar 2004) oli eesti keemik.
Ta lõpetas 1973. aastal Tartu Ülikooli keemia erialal, tema diplomitöö elektrokeemia teemal kandis pealkirja "Metalli ja lahuse piirpinna elektrilise kaksikkihi struktuuri ja adsorptsiooni uurimine".
Tõnissoo töötas Tartus Füüsika Instituudis, Tartu Külmhoones, Eesti Põllumajandusministeeriumi Tehnoloogia ja Konstrueerimise Büroos Keskkonnakaitse Osakonnas Tartus, Tartu Õlletehases, Veterinaar- ja Toidulaboris Tartus.
Tõnissoo hukkus 2004. aasta jaanuaris liiklusavariis Tartu–Tallinna maantee 90. kilomeetril Anna kurvis libedate teeolude tõttu. Tartu veterinaar- ja toidulabori viis töötajat olid teel Tallinna aastakonverentsile.
Petra Roth

Elulugu

Petra Roth on pärit Bremeni ettevõtjate perekonnast. Ta sai keskhariduse Kippenbergi Gümnaasiumis, omandas tervishoiuspetsialisti elukutse ja seejärel lõpetas ärikõrgkooli. Pärast seda kolis ta Maini-äärsesse Frankfurti, kus ta elab praeguseni. Roth tunneb huvi kunsti vastu. Ta on kahe poja ema ja 1994. aastast lesk.

Poliitiline tegevus

Petra Roth astus Kristlik-Demokraatlikku liitu 1972. aastal Maini-äärses Frankfurdis. Seal sai temast esialgu Maini-äärse Frankfurdi sotsiaalpiirkonna esimees ja seejärel linnavolikogu liige. 1987–1995 oli ta Hesseni maapäeva liige ja 1992–1995 Frankfurdi CDU esimees. 1995 kandideeris ta Helmut Kohli palvel Frankfurdi ülemlinnapaks ja võitis otsevalimistel senist linnapead sotsiaaldemokraat Andreas von Schoelerit (Saksamaa Sotsiaaldemokraatlik Erakond, Sozialdemokratische Partei Deutschlands, SPD). 5. juulil 1995 sai temast Maini-äärse Frankfurdi esimene naislinnapea. 2001. aasta ülemlinnapea valimistel võitis ta oma vastast, ametis olevat linnapead Achim Vandreiket (SPD). 2007. aastal valiti Roth 60,5% häälteenamusega taas ülemlinnapeaks. Valimas käis 33,6% valimisõiguslikest elanikest. Tema edukaim vastane Franz Frey (SPD) sai 27,5% häältest. Aeg-ajalt tõusis Petra Roth esile võimaliku kandidaadina liidupresidendi valimistel. 2008. aastal peeti läbirääkimisi Rothi nimetamiseks Hesseni liidumaa peaministriks. Petra Rothi peetakse Saksamaa Kristlik-Demokraatliku Liidu vasakpoolse tiiva esindajaks. Ta näitas avalikult, et on uhke Maini-äärses Frankfurdis toimuva kultuuridevahelise dialoogi üle ja avaldas heameelt, kui üle 30 000 välismaalasele anti Saksamaa kodakondsus. Tema autoritaarse juhtimisstiili tõttu on kriitikud nimetanud Rothi ka Römerbergi päikesekuningaks. 2011. aastal andis Roth teada, et astub 1. juulil 2012 Frankfurdi ülemlinnapea kohalt tagasi. Roth on olnud mitu korda Saksamaa liidupresidenti valiva kogu, bundesversammlungi liige, sh 2004. aastal ja kõigil järgmistel liidupresidendi valimistel, viimati 2012. aastal. 

Muu ametialane tegevus

Roth oli 1997–1999 ja 2003–2005 Saksamaa Linnadepäeva president. Oma ametiajal oli ta Maini-äärse Frankfurdi lennujaama operaatori, ettevõtte Fraport järelevalvenõukogu liige ja ettevõtete Messe Frankfurt, Stadtwerke Frankfurt am Main, Rhein-Main-Verkehrsverbund ja ABG Frankfurt Holding järelevalvenõukogu esimees. (Messe Frankfurt GmbH on üks maailma suuremaid messikorraldajaid, Stadtwerke Frankfurt am Main kuulub Frankfurdi linnale ja pakub kommunaalteenuseid, Rhein-Main-Verkehrsverbund pakub ühistransporditeenuseid ja ABG Frankfurt Holding on suurim elamuehitusega tegelev ettevõte Frankfurdis.) Roth on Euroopa Liidu Regioonide Komitee liige.
Plymouthi maakond

Ajalugu

Plymouthi maakond moodustati 1685. aastal.
Karjala pirukas

Karjala pirukas (soome keeles karjalanpiirakka; karjala keeles kalittoa; livviko keeles šipainiekku) on traditsiooniline karjala väike pirukas ehk väikesed täidisega pirukad, pealt katteta. Tänapäeval on need levinud kogu Soomes ja mujalgi.
Traditsiooniliselt küpsetati nende pirukate õhuke koorik hapendamata rukkijahutainast. Põhja- ja Laadoga-Karjalas lisati ka nisujahu. Täidiseks kasutati odratanguputru või kama. 19. sajandil hakati täidisena kasutama kartuli- ja tatraputru, veel hiljem ka riisi- ja hirsiputru.
Tänapäeval valmistatakse karjala pirukad kõige sagedamini rukkijahust ja riisipudrutäidisega. Euroopa Liidu tootemääratluse järgi peab karjala piruka tainast vähemalt poole moodustama rukkijahu ning täidiseks võib olla vaid odratangu-, riisi- või kartulipuder. Leidub küll ka porganditäidisega pirukaid.
Karjala vanasõna ütleb: "Kalittoa kyzyy kaheksoa", mis tähendab, et karjala pirukate tegemiseks on vaja kaheksat komponenti: jahu, vett, hapupiima, soola, piima, võid, koort ja täidist. Täidist valmistati kartulitest, kruupidest ja kamajahust .