Álmos

Álmos, ka Almos või Almus, (u 820 – u 895) oli madjarite hõimuliidu esimene juht alates ligikaudu aastast 850. Ajaloolaste seas puudub üksmeel selles, kas ta oli ungarlaste püha valitseja (kende) või nende sõjaline juht (gyula). Nähtavasti tunnustas ta oma valitsemise esimesel kümnendil kasaaride kagaani süseräänsust, kuid ungarlased tegutsesid kasaaridest sõltumatult alates ligikaudu aastast 860. 14. sajandist pärinev illustreeritud kroonika "Chronicon Pictum" jutustab, et Álmos tapeti Transilvaanias Pannoonia madaliku hõivamise alguses aasta 895 paiku.

Valitsemine

Allika "Gesta Hungarorum" järgi valiti Álmos seitsme madjari hõimu pealike poolt vabalt nende "valitsejaks ja isandaks". Anonymus lisab veel, et Álmosi valitsejaks valimise kinnitamiseks andsid seitse pealikku "vande, mida nad paganlike kommete järgi kinnitasid endi ühte kaussi valatud verega". Anonymus väidab ka, et nad võtsid kasutusele valitsuse peamised põhimõtted, sealhulgas Álmosi järeltulijate pärilik õigus tema positsioonile ja tema valija järeltulija õigus kohale vürsti nõukogus. Ajaloolase Pál Engeli järgi esitlesid Ungari ajaloolased seda teadaannet "verelepingust" (vérszerződés), mis pigem peegeldab selle autori poliitilist filosoofiat kui tegelikke sündmusi, aastani 1945 "sageli kui kaasaegse parlamentaarse mõtlemise esimest ilmingut Euroopas".
Aastast 950 pärinevas nendele teadetele selgelt vastanduvas tekstis kirjutas Bütsantsi keiser Konstantinos VII Porphyrogennetos, et Álmosi asemel oli ungarlaste hõimude esimene kõrgeim juht hoopis tema poeg Árpád ja et tema valimise algatas kasaaride kagaan. Keiser väidab, et pärast seda, kui petšeneegid olid sundinud madjarid Kasaari kaganaadi lähedal asunud elupaikadest lahkuma ja uuele alale elama asuma (Etelköz), saatis kagaan hõimude juhtide (voivodes) juurde saadiku. Kagaan plaanis pealike hulgast määrata madjarite hõime juhtima ja kagaani huve kaitsma Levedi. Levedi aga keeldus pakkumisest ja soovitas sellele kohale teist pealikku: kas Álmosi või tema poega Árpádi. Kagaan võttis Levedi pakkumise vastu ja tema initsiatiivil valisid madjarid oma esimese vürsti, eelistades Árpádi tema isale.
Gyula Kristó ja paljud teised ajaloolased on Porphyrogennetose andmed Álmosi kõrvale jätmise kohta ümber lükanud, väites, et Álmosi sünniga seotud legend Turulist tõendab tema rolli oma dünastia esiisana. Samad ajaloolased on öelnud, et keisri seletus põhineb Árpádi järeltulija Termacsu teadaannetel ja viimane rõhutas selle teadaandega Árpádi valimise kohta seda, et vaid Árpádist põlvnevad isikud olid sobivad ungarlasi juhtima (teised Álmosi lapsed jäeti kõrvale). András Róna-Tas'i järgi säilitas keiser Konstantinos Porphyrogennetos oma töös aga mälestuse gyula Álmosi poolt kende Levedi vastu korraldatud riigipöördest: Álmos korraldas oma poja Árpádi valimise oma konkurendi asemel püha valitseja rolli (nii sai tema pere enda kätte mõlemad valitsejate kohad). 9. sajandi lõpu Araabia teadlane al-Jayhani, kelle tööd on osaliselt säilinud Ibn Rusta ja teiste muslimitest ajaloolaste raamatutes, mainib nende kahe kõrge tiitli olemasolu ungarlaste seas. Tema kirjelduse järgi oli kende ungarlaste püha valitseja ja gyula nende sõjaline juht. Ajaloolased aga väitlevad siiani selle üle, kumba neist kahest tiitlist Álmos ise kandis.
 
„Kagaan ütles Levedile: "me oleme kutsunud su siia aru andma ning kuna sa oled õilis ja tark ja vapper ning esimene ungarlaste seas, võime me määrata sind sinu rahva vürstiks ja sa võid kuulata meie sõnu ja käskusid". Kuid vastusena sellele vastas ta kagaanile: "ma hindan kõrgelt teie suhtumist ja eesmärki minu osas ja väljendan teile sobivaid tänusõnu, kuid kuna ma ei ole selle valitsemise jaoks piisavalt tugev, ei saa ma teile kuuletuda; teisalt leidub lisaks minule veel üks pealik, kelle nimi on Álmos ja tal on poeg nimega Árpád; las üks neist, kas Álmos või tema poeg Árpád, tehakse vürstiks ja teile kuuletuvaks". See kagaan oli tema ütlemisega rahul ja andis talle kaasa mõned oma mehed ning saatis need ungarlaste juurde ja peale seda kui nad olid selle asja ungarlastega selgeks rääkinud, eelistasid ungarlased, et vürstiks saaks pigem Árpád kui tema isa Álmos, kuna ta oli paremate omadustega ja teda imetleti suuresti tema tarkuse ja nõuannete ning vapruse poolest ja ta oli selle valitsemise jaoks suuteline; ja nii tegid nad temast kagaanide kombe (zakanon) järgi vürsti, tõstes ta kilbi peal üles.“
 – Konstantinos VII Porphyrogennetos. "De Administrando Imperio".
Kristó väidab, et Álmos seisis madjarite hõimuliidu eesotsas alates ligikaudu aastast 850. Porphyrogennetose jutustuse järgi oli ta algselt nõustunud kagaani süseräänsusega, kuid tema juhitud ungarlased saavutasid oma sõltumatuse kasaaridest nähtavasti aasta 860 paiku: alates sellest ajast on jäädvustatud nende rüüsteretki Kesk-Euroopasse. Frankide kroonika "Annales Bertiniani" mainib nende sissetungi Ludwig Sakslase kuningriiki aastal 862. 860. või 870. aastatel liitus madjaritega ka kolm Kasaari kaganaadist lahku löönud hõimu, kelle kohta Porphyrogennetos kasutas nime Kabaroi. Spinei järgi säilitas mälestuse nende saabumisest Anonymus, kes mainib "seitset kumaani vürsti", kes Kiievis end "vürst Álmosile allutasid".
Anonymus kirjutab ungarlaste ja Kiievi-Vene riigi vahel peetud sõjast, mille võitsid Álmosi juhitud ungarlased. Seoses aastal 882 aset leidnud Kiievi vallutamisega Novgorodi Olegi poolt, mainib Nestori kroonika linnas asunud "Ungari mäge". Sama kroonika mainib ka samal mäel seisnud "Ol'ma kindlust" (Олъминъ дворъ). Georgi Vernadski väitis, et kindlus sai nime Álmosi järgi, kuid see teooria ei ole ajaloolaste poolt laialdast tunnustust leidnud.

Perekond

Álmosi naise nime ei ole talletanud ükski allikas. Anonymuse järgi oli tegemist "teatud kõige õilsama vürsti tütrega". Ainus Álmosi laps, kelle nimi on teada, on tema järel valitsejaks saanud poeg Árpád. 
Järgnev sugupuu esitab Álmosi lähimad sugulased: