google/wiki40b huggingface dataset:
Vigala kirikumõis

Vigala kirikumõis (saksa keeles Pastorat Fickel) oli kirikumõis Vigala kihelkonnas Läänemaal. Tänapäevase haldusjaotuse järgi on mõisa süda Naravere külas Märjamaa vallas Rapla maakonnas.

Mõisaansambel

Kirikumõisa ühekorruseline historitsistlik puidust pastoraat ehitati 1881. aastal. Praegu asub endises pastoraadis hooldekodu. Selle ees on ringteega väljak ja taga paisutatud Enge jõgi.
Pastoraati ümbritsev kirikumõisa park on looduskaitse all.
Margus Karu

Margus Karu (11. september 1984 – 5. juuni 2017) oli eesti kirjanik.

Haridus

Ta õppis Laagna gümnaasiumis, kuid lõpetas aastal 2003 Gustav Adolfi gümnaasiumi. Ta lõpetas 2006. aastal Tallinna Ülikooli filmi ja meediumide erialal (BA).

Töö

Ta oli noorteajakirja Saffer vastutav väljaandja, Kuukulgur Filmi produtsent, telesaate "Õige valik" produtsent, telesaate "Eesti otsib superstaari" osalejate peakoordinaator, vabakutseline manager ja copywriter.
Osalenud mängufilmide "Risttuules", "Kormoranid ehk Nahkpükse ei pesta", "Täna otsustan mina", "Südame asjad", "Meeletu" tegemise juures produtsendina jm ametikohtadel.
Bitis gabonica rhinoceros

Klassifikatsioon

Bitis gabonica rhinoceros'e süstemaatika pole päris selge. Roomajate andmebaasis käsitletakse teda eraldi maoliigina Bitis rhinoceros.

Levila

Need maod elavad Guinea-Bissaus, Guineas, Sierra Leones, Libeerias, Elevandiluurannikul, Ghanas ja Togos.
29. tankikorpus

29. Znamenski nimeline Lenini ordeniga, Punalipuline, Suvorovi ordeniga tankikorpus (vene keeles 29-й танковый Знаменский ордена Ленина, Краснознаменный, ордена Суворова корпус) oli Nõukogude Liidu Punaarmee koosseisus Teises maailmasõjas Idarindel sõdinud tankikorpus.
Truuta vald

Truuta vald (saksa keeles Gertrudenhof) oli vald Võrumaal Urvaste kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891 ja siis liideti see vald Urvaste vallaga.
Michelangelo Caravaggio

Biograafia

Caravaggio elu oli üsna värvikas. Pärit oli ta lihtrahva hulgast. Küllap just see innustas teda kujutama oma loomingus igapäevaelu ja –olustikku. Michelangelo Caravaggio oli tuntud oma sünnikoha, Milano lähedal asuva Caravaggio küla järgi. Caravaggio elu oli keeruline, täis tülisid ja vangisistumisi. Kakluste käigus tappis ta vähemalt ühe inimese, seejärel paavsti kohtu eest põgenedes eksles ringi Itaalias ja sattus pidevalt konfliktidesse. Caravaggio suri palavikku teel Napolist Rooma, tema säilmed leiti 2010. aastal Porto Ercole kirikust.
Tranquillo Barnetta

Karjäär

Tranquillo Barnetta hakkas jalgpalli mängima juba nelja-aastaselt FC Rotmonteni juures. 11-aastasena läks ta üle FC St. Galleni meeskonda, 16-aastasena sai aga temast Euroopa noorte meister kategoorias U-17. Mõne kuu pärast sõlmis Barnetta juba elukutselise mängija lepingu St. Galleni jalgpalliklubiga. 
Aastal 2004 debüteeris ta Šveitsi rahvuskoondises ja osales Euroopa noorte meistrivõistlustel kategoorias U-21. Samal aastal võttis Tranquillo Barnetta vastu parema pakkumise Saksamaa klubilt Bayer Leverkusen, kuid viimane laenutas ta kohe aastaks välja teisele saksa klubile Hannover 96. Selle klubi koosseisus lõi ta Bundesligas mängitud 7 matši jooksul 2 väravat.
Pöördunud 2005. aastal tagasi Bayer Leverkusenisse, lõi ta esimesel hooajal seal 6 väravat ja sooritas 7 pealelööki, tõustes klubi silmapaistvamate mängijate hulka.
2006. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel osales Barnetta Šveitsi rahvuskoondise põhikoosseisus. 19. juunil 2006 toimunud mängus Togo vastu tagas ta 88. minutil löödud väravaga šveitslastele 2:0 võidu.

Isiklikku

Tranquillo Barnetta on 178 cm pikk. Ta on vallaline. Tema hüüdnimi on Quillo.
Okaskroon

Heraldika

Vappidel kasutatakse sageli stiliseeritud okaskrooni kujutist.

Kujutamine kunstis

Gooti stiilis hakati ristlöödud Kristuse atribuudina kasutama kuningakrooni asemel okaskrooni.  Algul kujutati seda tanukujulisena, hiljem kujunes pärjakujuline okaskroon.
Kesk-Euroopas oli kroon võrukujuline, Lähis-Idas tanukujuline. Ristilöödu kujutised tanukujulise okaskrooniga pärinevad valdavalt idast.

Reliikviad

Neljanda ristikäigu ajal aastal 1204 röövisid ristisõdijad Konstantinoopolit. Linnas olnud reliikviad viidi kaasa, sealhulgas Kristuse okaskroon. 1239. aastal omandas Prantsusmaa kuningas Louis IX okaskrooni Ladina keisrilt Balduin II-lt tolle aja kohta hiigelsumma, 135 000 liivri eest. Omandatud reliikvia säilitamiseks laskis kuningas ehitada Palais de la Citésse Sainte-Chapelle'i. Praegu asub reliikvia Jumalaema kirikus Pariisis.
Aidu karjäär

Aidu karjäär on Eesti Energia tütarettevõttele Enefit Kaevandused AS kuuluv 1974. aastal tööd alustanud ja 2012. aastal suletud pealmaakaevandus.
Karjäär asub Ida-Viru maakonnas Lüganuse vallas Aidu külas.

Ajalugu

1959. aastal algasid otsingud ning kohavalikud uue karjääri ehitamiseks. 1960. aastal kinnitas ENSV Rahvamajanduse Nõukogu karjääri asukoha ning ENSV Riiklik Plaanikomitee määras rajatava karjääri tootmisvõimsuseks 3 miljonit tonni põlevkivi aastas.
Aidu karjäärist kaevandati põlevkivi ligi 40 aastat. Kaevandamistööd lõpetati varude ammendumise tõttu 2012. aastal.
Aidu karjääri põlevkivitoodang ulatus umbes 2,4 miljoni tonnini aastas.
Andrew Lloyd Webber

Andrew Lloyd Webber (sündinud 22. märtsil 1948 Kensingtonis Londonis Inglismaal) on ülimenukas muusikalihelilooja. Tema noorem vend on tšellist Julian Lloyd Webber.
Eerungseotis

Eerungseotis on sileservseotis,  mille puhul detailid on ühendatud 45° (või
muu kaldega, aga mitte 90°) nurga all. Valmistamiseks saetakse või freesitakse detailid
vajaliku nurga alla.
Luka Modrić

Koondisekarjäär

Modrić osales Horvaatia U15 koondises (2 mängu, 0 väravat), U17 koondises (2 mängu, 0 väravat), U18 koondises (7 mängu, 0 väravat), U19 koondises (11 mängu, 1 värav) ja U21 koondises (15 mängu, 2 väravat).
Horvaatia jalgpallikoondises debüteeris Modrić 1. märtsil 2006 sõprusmängus Argentina jalgpallikoondise vastu, mille Horvaatia võitis 3:2. Esimese värava Horvaatia kasuks lõi ta 16. augustil 2006 Livornos sõprusmängus Itaalia jalgpallikoondise vastu, mille Horvaatia võitis 2:0 ja Modrić lõi tagumise värava. 13. märtsi 2011 seisuga on ta mänginud koondises 49 mängu ja löönud 8 väravat. Kõik väravad on ta löönud eri mängudes. Andorra jalgpallikoondise vastu on ta löönud 2 väravat. Kõik mängud, kus Modrić on värava löönud, on Horvaatia võitnud, välja arvatud 2010. aasta MM-valikmäng Ukraina jalgpallikoondise vastu, mis lõppes 2:2. Seitse väravat on ta löönud kodusel Maksimiri staadionil.
Ta oli Horvaatia koondises ka 2006. aasta maailmameistrivõistlustel Saksamaal. Avakohtumises kaotas Horvaatia 0:1 Brasiilia jalgpallikoondisele (Modrić ei mänginud), siis viigistas 0:0 Jaapani jalgpallikoondisega (Modrić sekkus vahetusest 78. minutil). Viimases alagrupimängus Austraalia jalgpallikoondise vastu vajas Horvaatia võitu. Modrić vahetati platsile 74. minutil seisul 2:1, kuid mäng lõppes 2:2 viigiga, Horvaatia jäi alagrupis kolmandaks, edestades üksnes Jaapanit, ja langes välja.
2008. aasta Euroopa meistrivõistlustel Austrias esimeses mängus Austria jalgpallikoondise vastu lõi ta penaltist 4. minutil Horvaatia meeskonna võiduvärava. Ta mängis kogu kohtumise nagu ka järgmises mängus Saksamaa jalgpallikoondise vastu, mille Horvaatia võitis 2:1. Üleminutitel sai Modrić kollase kaardi, kuid valiti kohtumise parimaks mängijaks. Sellega oli Horvaatia alagrupi võitnud ja viimases alagrupimängus Poola jalgpallikoondise vastu anti Modrićile puhkust. Veerandfinaalis Türgi jalgpallikoondise vastu mängis Modrić jälle terve kohtumise. Normaalajal väravaid ei löödud. 119. minutil andis Modrić resultatiivse söödu, mille Ivan Klasnić väravaks lõi, kuid üleminutitel suutis Türgi viigistada ja järgnes penaltiseeria. Modrić lõi kohe esimese löögi väravast mööda, kokku realiseeris Horvaatia 4 penaltist vaid 1 ja Türgi võitis 3:1. Modrić valiti ainsa horvaadina turniiri sümboolsesse koondisse. Varem oli EM-i sümboolsesse koondisse horvaatidest valitud üksnes Davor Šuker.
2010. aasta MM-valikturniiril lõi Modrić 3 väravat, jagades sellega oma meeskonna kõige resultatiivsema mängija tiitlit, kuid alagrupi võitis Inglismaa jalgpallikoondis Ukraina ees. Horvaatia jäi kolmandaks ega pääsenud MM-ile.
2012. aasta EM-valikturniiri lõpetas Horvaatia alagrupi teisena Kreeka jalgpallikoondise järel ja pääses play-offi.
2018. aasta maailmameistrivõistlustel valiti ta turniiri parimaks mängijaks. Ta lõi turniiril kaks väravat: esimeses alagrupimängus Nigeeria vastu ja teises alagrupimängus Argentina vastu.
Ta on esindanud Horvaatiat veel ka 2014. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

Isiklikku

Luka Modrić on 172 cm pikk ja kaalub 65 kg.
Vendium

Vendi ladestu

Vendi ladestu on vanimaid pealiskorra üksus, mis kuhjus Balti klindile 600-570 miljonit aastat tagasi, Põhja- ja Kirde-Eesti oli magedaveelise veekogu all. Esindatud on nii jämedateralisi liivakivisid kui ka peeneteralisi savisid. Kuna vesi tungis sisse idast, väheneb vendi lademe paksus lääne suunas, Lääne- ja Edela-Eestis need aga puuduvad. Eestis pole vendi setetest loomastiku jäänuseid leitud, kuid Gdovi kihistust on avastatud üksikuid akritarhe. Vendi setted Eestis ei paljandu, sest nad on kaetud kambriumi setetega. Vendi ladestu praktiline tähtsus seisneb veel reostamata kambriumi-vendi põhjaveekompleksis.
Jaan Kopvillem

Jaan Kopvillem (12. juuli 1885 – 13. mai 1956 Stockholm) oli Eesti diplomaat, keemik ja teadlane (Dr. Phil)

Haridus

Alghariduse omandas Soosaare vallakoolis ja Kolga-Jaani kihelkonnakoolis, lõpetas Tartu Õpetajate Seminari 1906, sooritas küpsuseksami Peterburis Esimese Kadetikorpuse juures 1912 ja seejärel õppis Riia Polütehnilise Instituudi keemiaosakonnas 1913–1915; õppis eksternina Imperial College of Science and Technology’s Londonis 1919–1921 ja töötas samal ajal Eesti saatkonnas Londonis. Lõpetas Leipzigi Ülikooli keemiateaduskonna 1925.

Täiendusõpe

Zürichi Tehnikaülikool 1925–1927; TÜ stipendiaat Imperial College of Science and Technology’s Londonis 1929–1930.

Teaduskraad ja kutse

dr. phil. nat 1927 (Zürichi Tehnikaülikool).

Teenistuskäik

Kolga-Jaani kihelkonnakooli juhataja 1906–1908; algkooliõpetaja Kuramaal 1908–1913; õpetaja Pärnus ja Pärnumaa volikogu ning maavalitsuse liige 1915–1918. Eesti välisdelegatsiooni sidemehena lahkus Eestist 1918, oli Eesti saatkonna sekretär Londonis 1918–1920 ja ühtlasi saatkonna diplomaatiline asjur 1920–1922; Eesti delegatsiooni peasekretär Rahvasteliidu Täiskogu istungil 1920 ja Eesti delegatsiooni juht Rahvasteliidu Praha kongressil 1922. TÜ õlikivide uurimise laboratooriumi keemiatehnoloogia assistant 1927–1930, 1932, dotsent 1932; TÜ tehnikaosakonna/teaduskonna dotsent 1934–1936; keemilise tehnoloogia professor 1935/1936 ja tehnikateaduskonna dekaan.
TTÜs 1936–1944: keemiaosakonna keemilise tehnoloogia erakorraline professor 1936–1938, korraline professor 1938–1944 ja keemilise tehnoloogia laboratooriumi juhataja; keemiaosakonna juhataja 1936–1937; keemia- ja mäeteaduskonna dekaan 1938–1939; üliõpilaskonna kuraator 1940; õlikivide uurimise laboratooriumi juhataja 1941–1944.
Teise maailmasõja ajal 1944. aastal põgenes Rootsi.
Kontserni AB Höganäs-Billesholm uurimiskeskuse juhtiv keemik 1945–1953; Rootsi Metsandusinstituudi keemik 1953–1956.

Teadustöö põhisuunad

Põlevkivisaaduste töötlemine ja kasutamine; bituumeni omadused ning superfosfaatmenetlus.
Avaldas keemiaalaseid artikleid "Eesti Entsüklopeedias" (1932–1937) ja kirjutisi tehnikakõrgharidusest.

Teadusorganisatoorne ja erialane tegevus

Oli Eesti õlitööstuse rajajaid; Riigi Põlevkivitööstuse nõukogu liige ja nõunik 1933–1940; Akadeemilise Keemia Seltsi ja Eesti Keemia Seltsi liige; Insenerikoja keemiasektsiooni ja tehnilise hariduse korraldamise toimkonna liige 1935–1940; Loodusvarade Instituudi nõukogu liige ja orgaanilis-keemilise tehnoloogia sektsiooni juhataja 1937–1940; Eesti Rahvusfondi ja Rahvusnõukogu asutajaid; Eesti Teadusliku Seltsi Rootsis asutajaid, abiesimees 1945–1956; Eesti Komitee Rootsis juhatuse liige.

Ühiskondlik tegevus

ÜS Livika vil, liige 1913. aastast, Rotary klubi liige.
Stanislav Malahhov

Stanislav Malahhov (inglispäraselt Stanislav Malakhov; (isanimi Timofei) 8. detsember 1935 – 26.veebruar 2019) oli ajakirjanik, klaasikunstnik, karikaturist, kunstnik.
Ta on elanud Tuneesias, Leningradis, Tallinnas.
1961. aastal lõpetas ta ERKI klaasikunsti eriala ja sai tarbekunstniku kutse.
Tema karikatuure avaldati ajakirjas Pikker alates 1957. aastast.

Töö

Oli ajalehe Sovetskaja Estonija (Nõukogude Eesti) illustratsiooniosakonna juhataja ja illustraator. NSV Liidu Ajakirjanike Liidu liige.
Claudio Marchisio

Koondisekarjäär

Debüüdi Itaalia rahvuskoondises tegi ta 12. augustil 2009 sõprusmängus Šveitsi vastu. Esimese värava rahvuskoondises lõi ta 7. oktoobril 2011 EM-i valikmängus Serbia vastu.
2014. aasta maailmameistrivõistluste esimeses alagrupimängus lõi ta värava Inglismaa vastu.
Ta on kuulunud Itaalia koondisse veel 2010. aasta maailmameistrivõistlustel, 2012. aasta Euroopa meistrivõistlustel ja 2013. aasta FIFA konföderatsioonide karikavõistlustel.
Ta kuulus 2008. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril Itaalia olümpiakoondisse.
Risk (Terminaator)

"Risk" on ansambli Terminaator aastal 2001 avaldatud soundtrack Terminaatori muusikalile "Risk".
Manhattan

Ilme

Manhattan on alati olnud Ameerika Ühendriikide majandus- ja kultuurikeskuseks, millel on ka kaks võimsa siluetiga kesklinna: Lower Manhattani järel samuti Midtown Manhattan. Saarel asuvad muuhulgas ÜRO peakorter (selle krunt ei ole linna ega ühegi riigi territoorium) ja Wall Streeti ümbritsev ülemaailmse tähtsusega finantskvartal (sh aktsiabörsid AMEX ja New Yorgi börs). Saare keskel asub 3,4 km² suurune Central Park. Tuntumad art déco stiilis pilvelõhkujad 1930ndadest aastatest on Chrysler Building ja Empire State Building.

11. september 2001

Manhattani lõunaosas asunud Maailma Kaubanduskeskuse kaksiktornid hävisid 2001. aasta 11. septembri terrorirünnakutes.
Villu Kangur

Villu Kangur (sündinud  27. novembril 1957 Pärnus) on eesti vabakutseline tõlkija, luuletaja ja näitleja.
Kangur on töötanud ajalehes Eesti Ekspress ja Eesti Televisioonis. Ta on ETV seriaali "ENSV" stsenarist.
Villu Kangur on kirjutanud sadu laulutekste, mille seas on Tõnis Mäe esitatud "Palve" ja "Püha Elmo tuled", Ultima Thule "Liivimaa pastoraal" ning Justamendi "Ilm on hukas" ja "Tamula vanake".
Vastse-Antsla vald

Vastse-Antsla vald (ka Uue-Antsla vald; saksa keeles Neu-Anzen) oli vald Võrumaal Urvaste kihelkonnas. Valla pindala oli 71 km² ja elanikke oli 1756 (1934. aasta seisuga). Vald eksisteeris 1866–1939.
Vallas oli 298 talundit ja elamut ning need kasutasid 5927 ha maad (1929. aasta seisuga).
Vallas asus Vastse-Antsla mõis.
Goceano

Goceano (sardi keeles Sa Costèra) on ajalooline piirkond Itaalias Sardiinia saare keskosas.
Goceano pindala on hinnanguliselt 480 km² ja elanikke on umbes 13 000. Peamised keskused on  Bono, Benetutti ja Bultei. Piirkonna vanim asula on Anela.
Piirkonnas on üheksa Sassari provintsi valda: Bono, Benetutti, Bultei, Anela, Nule, Esporlatu, Illorai, Burgos ja Bottidda. Goceano piirneb Monteacuto, Meilogu, Marghine ja Barbagia di Nuoro piirkonnaga.
Pärnu Muuseum

Pärnu Muuseum on Pärnu linnas asuv Pärnu maakonna riigimuuseum, mis tegutseb Eesti Kultuuriministeeriumi halduses.
Muuseumi põhiülesanne on põhikirja järgi Pärnu maakonna ajaloo- ja kultuuripärandi säilitamine ja selle vahendamine avalikkusele".
Muuseumi filiaal on Lydia Koidula Memoriaalmuuseum.

Ajalugu

Muuseumile pani aluse 1896. aastal Pärnu Muinasuurimise Selts ja selle kollektsioon. Aastal 1909 viidi muuseum Elevandi tänavale 7, mis aastal 1944 põles maha. Pärast seda toimetati säilinud kollektsioonid Aia tänavale 4. Hiljem koliti praegusesse majja Aida tänavale 3.
Kääv-neersamblik

Kääv-neersamblik (Nephroma resupinatum) on samblik. 
Ta on Eestis arvatud II kaitsekategooriasse (2012).
Eestis on teda 20. sajandi algul leitud Tallinnas ja selle ümbruses, hiljem ka mujal.
Ta on väga tundlik õhu saastumise suhtes.
Anafülaksia

Anafülaksia ehk anafülaktiline šokk ehk anafülaktiline reaktsioon on järsku tekkinud eluohtlik allergiline reaktsioon.
Anafülaktilise šoki korral on tegemist ägeda reaktsiooniga mingisugusele allergeenile, milleks võib olla ravim, väliskeskkonda kuuluv aine vms. Ravimi ehk vaktsiini kõrvaltoimena on ta tavaliselt märgitud ka ravimiomaduste kokkuvõttesse, nii näiteks soovitatakse pärast imikute vaktsineerimist mumpsi-leetrite-punetiste elusvaktsiiniga vanematel koos imikuga viibida meditsiiniasutuses, jälgimaks organismi reaktsiooni ja veendumaks, et ei teki anafülaktilist šokki.
Paul Hagu

Paul Hagu (sündinud 2. oktoobril 1946 Meremäe vallas, setu keeles ka Hao Paali) on eesti folklorist ja etnoloog.
Ta on regilaulu laulmise praktilise traditsiooni edendaja ja setu meestelaulu taaselustaja. Ta on regilauluansamblite Hellero ning Liinatśuraq liige, olles erinevatel juhtudel nii eest- kui ka killõ laulja.

Elulugu

Ta lõpetas aastal 1970 Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna eesti filoloogia erialal, spetsialiseerudes rahvaluulele. Aastatel 1970–1972 teenis ta Nõukogude armees. Aastatel 1972–1975 oli ta TRÜ-s statsionaarses aspirantuuris.
Hagu on pikaajaline Tartu Ülikooli õppejõud, kirjanduse ja rahvaluule osakonna emeriitdotsent , Lõuna-Eesti keele- ja kultuuriuuringute keskuse juhataja ja Võro Instituudi teadusnõukogu esimees. Hagu on peamiselt uurinud setu rahvaluulet ning kombestikku, aga ka eesti folkloori laiemalt . Seejuures on ta põhjalikumalt käsitlenud setu lauluema Anne Vabarna eepilist loomingut ja tema loodud setu eepost "Peko".
Paul Hagu on ajalookandidaat (võrdsustatud doktorikraadiga) ning 1983. aastal kaitses ta N. N. Mikluhho-Maklai nimelises Etnograafiainstituudi Leningradi osakonnas kandidaadiväitekirja "Setude agraarkombestik ja uskumused" (originaal vene keeles "Аграрная обрядность и верования сету"). 1975.–2015. aastani on ta töötanud ja pidanud loenguid Tartu Ülikooli kirjanduse ja rahvaluule, restruktureerimise järel eesti ja võrdleva rahvaluule osakonnas vanemlaborandi, (vanem)õpetaja, vanemteaduri ja dotsendina ning seejuures lugenud nii üldkursusi (nt "Eesti rahvalaul" ja "Eesti rahvajutt"), laiemat piirkonda käsitlevaid ülevaatekursusi (nt "Läänemeresoome rahvaste folkloor" ja "Skandinaavia folkloor"), aga ka kitsamalt lõunaeesti ja seto kultuuri käsitlevaid kursusi (nt "Setu traditsioon" ja "Lõunaeesti folkloor").
Leevaku raamatukogu

Leevaku raamatukogu on raamatukogu Põlva maakonnas Põlva vallas Leevaku külas. Raamatukogu juhataja on Karmen Pedosk.
Bevan Docherty

Bevan John Docherty (sündinud 29. märtsil 1977 Taupos) on Uus-Meremaa triatleet.
Ta võitis Ateena olümpiamängudel kaasmaalase Hamish Carteri järel hõbemedali ja Pekingi olümpiamängudel pronksmedali.
Valgevene NSV lipp

Valgevene NSV lipp oli NSV Liidu haldusüksuse Valgevene NSV lipp.
Valgevene NSV lipp loodi 1919. aastal. See oli punane kangas, mille vardapoolses ülanurgas olid kuldsed tähed "ССРБ". 11. aprillil 1927 lisati vardapoolsesse ülanurka punane kuldsete äärtega ristkülik. Kuldsed äärised olid vaid ristküliku alumisel ja lehvipoolsel küljel, ristküliku sisse jäid tähed "БССР" (VNSV – Valgevene Nõukogude Sotsialistlik Vabariik).
19. veebruaril 1937 muudeti lippu taas, see sai NSV Liidu lipu sarnane. Erinevuseks oli vaid see, et sirbi ja vasara kujutise alla olid paigutatud kuldsed tähed "БССР".
Järgmise kujunduse sai Valgevene NSV lipp 25. detsembril 1951. Lipp oli punane kangas, mille alumisel serval oli roheline horisontaalne laid, mis moodustas 1/3 lipu kõrgusest, vardapoolsel küljel oli aga vertikaalne laid rahvusliku ornamendiga. Roheline sümboliseeris loodust. Punase välja vardapoolses ülanurgas olid ristatud kuldsed sirp ja vasar ning nende kohal troonis kuldse äärisega punane viisnurk. 1991. aastal, Nõukogude Liidu lagunemisel võeti lipp kasutuselt.
Garri Abelev

Garri Izrailevitš Abelev (Гарри Израйлевич Абелев; 10. jaanuar 1928 Moskva – 23. detsember 2013 Moskva) oli Venemaa immunoloog.
Ta avastas, et kasvajad sünteesivad embrüonaalvalku (α-fötoproteiini). Ta on uurinud immunodiagnostika teoreetilisi aluseid onkoloogias.
Juulis 2007 kirjutas ta alla "Kümne akadeemiku kirjale" president Vladimir Putinile.

Isiklikku

Ta oli abielus ning tal oli kaks last.
Ta huvitus muusikast, ajaloost ja teadusest.
Veoalajaam

Veoalajaam on alajaam, mis varustab elektrisõidukeid (tramme, trollibusse, metroo- või raudteeronge) kontaktvõrgu kaudu elektrivooluga.
Elektrisõidukeid ei toideta üldisest elektrivõrgust eelkõige seetõttu, et neile on vajalik teistsugune pinge. Madalamat pinget (550–750 V) kasutatakse reeglina linnatranspordis, kõrgemat (näiteks 3 kV, 15 kV) raudteel. Veoalajaamad võivad varustada sõidukeid nii alalisvooluga (sel juhul on alajaamas lisaks transformaatorile ja muudele seadistele ka alaldi) kui ka vahelduvvooluga. Alalisvoolu tarbivad esmajoones linnatranspordivahendid: trammid, trollid, metroo- ja linnalähirongid. Raudteedel kasutatakse nii vahelduvvoolu (sagedusega 50 Hz, 60 Hz, või ülimadala sagedusega 16 ²/₃Hz) kui ka alalisvoolu (Itaalias, Hispaanias, Poolas, Tšehhi vabariigis, Belgias, Slovakkias, Serbias, Horvaatias, Sloveenias, Venemaal, Ukrainas, Eestis ja Lätis).
Ülimadala sagedusega vahelduvvoolu 16 ²/₃Hz kasutatakse Saksamaa, Austria, Šveitsi, Taani, Norra ja Rootsi raudteedel.
Üks veoalajaam võib elektriga varustada nii tramme kui ka trolle, samuti võib veoalajaam toita ka muid elektrisüsteeme. Vähegi suuremal transpordisüsteemil on veoalajaamu mitu. See võimaldab jagada kontaktvõrgu üksteisest sõltumatuteks lõikudeks ja tagada toite ühe alajaama rikke korral. Ka vähendab mitme alajaama kasutamine nende kaugust toidetavatest liinilõikudest ja ühtlasi ühe veoalajaama poolt toidetava liinilõigu pikkust. See oluline, kuna kontaktvõrgus on suhteliselt madala pinge tõttu suur voolutugevus. Liiga pikkade liinilõikude korral tekiks kontaktvõrgus suur pingelangus ja energiakadu.
Alfred Tanimäe

Alfred Johannes Tanimäe (a-ni 1935 Tanilov; 16. juuni 1914 Tartu – 5. veebruar 2009) oli eesti üliõpilastegelane ja väliseesti (Austraalia) majandustegelane.

Elu

Tanimäe lõpetas 1933. aastal Tartu Linna Poeglaste Gümnaasiumi. Ta õppis Tartu Ülikoolis matemaatikat 1934–1940 ja majandust 1942–1944, kuid mõlemad stuudiumid jäid lõpetamata. Ta oli 1939–1940 ajakirja Tänapäev ärijuht. Ta osales Teises maailmasõjas Saksa sõjaväes 1944. aastal. 
Ta põgenes 1944. aastal Saksamaale ja läks sealt 1949. aastal Austraaliasse. 
Ta töötas Austraalias mitme ettevõtte finants- ja tegevdirektorina.
1964. aastal valiti Tanimäe Austraalia Eesti Seltside Liidu esimeheks.
1995. aastal pöördus tagasi Eestisse ja elas Tartus.

Organisatsioonid

Astus 1934. aasta sügissemestril Eesti Üliõpilaste Seltsi (EÜS) ja oli 1938. aasta sügissemestril selle esimees. Oli 1938–1939 Üliõpilasseltside Liidu esimees.
Valiti 3. detsembril 2005 EÜS-i auvilistlaseks.

Isiklikku

Tema tütar on pediaater ja arstiteadlane Tiina Talvik.
Tint

Ajalugu

Täitesulepeade asendamine pastapliiatsitega vähendas vajadust tindi järele. Kui aga arvutite kasutamine laiemalt levis ja dokumentide väljaprintimine muutus igapäevaseks tegevuseks, hakkas nõudlus taas kasvama. Kuigi laserprinterid kasutavad tindi asemel tahma, ei ole nende tulek oluliselt nõudlust tindi osas kahandanud, kuna seda kompenseerivad järjest kasvavad printimismahud.
Tänapäeval proovitakse luua järjest odavamaid ja kvaliteetsemaid tinte, mis vastaksid aina täpsemalt mingi kindla valdkonna nõudmistele. Üks näide on taime DNA-d sisaldav tint, mis pidavat tootja väitel olema võltsimiskindel tänu DNA abil loodud unikaalsele autentimiskoodile.

Kasutamine

Lisaks tindiga kirjutamisele ja erinevatele trükimenetlustele kasutatakse tinti ka näiteks tätoveeringute tegemistel.
Mõnes riigis (näiteks India, Pakistan, Afganistan jt) on kasutatud pesemiskindlat tinti valimiste korraldamisel: näppude märgistamisel mahapesematu tindiga tahetakse ära hoida mitmekordset valimistel osalemist.
Aluminotermiline reaktsioon

Ajalugu

Aluminotermia sai alguse vene teadlase Nikolai Beketovi katsetest, kes tõestas, et kõrgel temperatuuril taastas alumiinium metallid nende oksiididest.
Dale'i reegel

Dale’i reegel on bioloogiline seaduspära, mille kohaselt ühe neuroni kõik aksoni harud produtseerivad ühtesid ja samu spetsiifilisi mediaatoreid.
Reegel on nime saanud inglise füsioloogi ja farmakoloogi Henry Hallett Dale’i järgi. Reegel on formuleeritud aastal 1914.