Papagoilised

Välimus

Papagoide mitmekesisus on väga suur. Väikseim ja ühtlasi ka kergeim neist on sinikiird-kääbuspapagoi (8 cm ja 10 g) ja suurim hüatsint-siniaara (1 m). Kakapo on papagoide seast kõige raskem (4 kg). Samuti on nad väga värvilised. 
Kõige iseloomulikumaks jooneks on nende nokk. See on tugev, kõver ja lai. Ülanoka tipp küünib terava konksuna üle alanoka, nii et alanokk on märksa lühem kui alanokk . 
Papagoid kasutavad oma võimast nokka kõvade puuviljade ja seemnete purustamiseks. Mida kergem toit, seda väiksem nokk. 
Samuti on papagoidel tugevad jalad, teravate ja piklike küünistega. Jalgu kasutatakse ronimiseks ja okstest haaramiseks. Mõned liigid kasutavad neid ka toidu haaramiseks ja purustamiseks. 
Kakaduudel on peas ka liikuv tutt.

Levik ja elupaigad

Papagoid on küllaltki laia levikuga , peamiselt soojades piirkondades nagu Amazonase vihmametsad, Aafrika keskosa, Madagaskar, Okeaania saarestik ja Austraalia. Papagoide seas on palju endeeme ja kosmopoliidid puuduvad. Mõned liigid (kaeluspapagoi) on toodud sisse ka Euroopasse ja Ameerika Ühendriikidesse.

Eluviis

Metsikute papagoide uurimisel on palju raskusi, kuna neid on raske püüda ja kui nad on püütud on raske midagi märgata.Papagoid on head lendajad ja nende lennupilt on sirge. Enamik liike veedab enamuse päevast oksal istudes või puuladvas ronides. Tihti kasutavad nad ronimiseks nokka. Maapinnal elavad papagoid on öise eluviisiga ja tugevate jalgadega.

Toitumine

Enamik papagoisid toitub puuviljadest, seemnetest, pähklitest, õietolmust, nektarist ja pungadest. Tänu oma suurele ja tugevale nokale on nad võimelised purustama suuri ja kõvasid puuvilju. Paljud liigid Ameerikas, Aafrikas ja Uus-Guineas neelavad savi, millest nad saavad mineraale ja mis eemaldab nende soolestikust mürgiseid aineid.
Uus-Meremaal elavad kead söövad noori tormipääsusid ja võivad rünnata isegi täiskasvanud lambaid.

Paaritumine

Papagoid on enamjaolt monogaamsed. Papagoide ja kakaduude paarid on tihedalt seotud ka väljaspool paaritumisaega. Eriti tugev on side lembelindude paaridel. Pesad tehakse enamasti puuõõnsustesse, vaid lennuvõimetud papagoid (kakaa, kakapo ja kea) teevad pesa maapinnale ning munkpapagoi ja lembelinnud puudele. Mõned liigid on koloonialised (kaldapapagoi), kuid see on papagoide seas küllaltki haruldane nähtus. 
Munad on neil valged. Enamikul liikidel hauvad mune emased, vaid kakaduudel, ametüst-nestepapagoidel ja india ripplindudel hauvad mõlemad vanemad. 
Haudumine kestab 17–35 päeva (mida suurem lind seda pikem inkubatsioon). Olenevalt liigist veedavad pojad pesas kolm nädalat kuni 4 kuud. Pojad on koorudes abitud. 
Nagu k-strateegidele kohane, annavad aarad ja teised suured papagoid vähe järglasi.
Nad saavad mõne aastaga suguküpseks, saavad ühe või mõne järglase aastas ega pea vajalikuks ka iga aasta paarituda.

Õppimisvõime

Papagoid on väga intelligentsed linnud. Uurimused hallpapagoiga on näidanud, et nad on väga hea õppimisvõimega ning suudavad õppida sõnu ja lauseid. Koos vareste, ronkade ja harakatega on nad maailma intelligentseimad linnud.

Lemmikloomana

Papagoid, eriti viirpapagoid, on maailma populaarseimad lemmiklinnud. Neid on lihtne pidada, nad pole toidu suhtes eriti nõudlikud ning suudavad pika kordamise tulemusena õppida ära mõned sõnad või lausa laused. Samuti on papagoid väga seltsivad ja rõõmsameelsed.

Loomaaedades

Papagoiliste esindajaid võib leida enamikust maailma loomaaedadest. Mõned neist osalevad ka lindude paljundamisel ja looduskaitseprogrammides. Mõned loomaaiad on linde õpetanud tegema ka trikke. Tallinna loomaaias leidub kaeluspapagoisid, ararauna ja kollatutt-kakaduusid.