Friisimaa

Keeled

Pool miljonit friislast Hollandi Frieslandi provintsis räägivad läänefriisi keelt. Mõni tuhat inimest Saksamaa Nordfrieslandis ja Helgolandil räägivad põhjafriisi murdeid, mis on üksteisele sageli arusaamatud. Väike arv saterlandi friisi keele kõnelejaid elab neljas külas Alam-Saksimaal, Saterlandi piirkonnas, Cloppenburgi kreisis, vahetult traditsioonilise Ida-Friisimaa piiride taga. Paljud friislased kõnelevad alamsaksa keele murdeid, eriti Ida-Friisimaal, kuid ka Lääne- ja Põhja-Friisimaal.

Rooma aeg

Friisid asusid Friisimaale 500. aasta paiku eKr. Plinius Vanema järgi elasid friislased (või nende lähinaabrid haukid) Rooma ajal kunstlikes elamiseks kohandatud küngastes või kuhilates, terpides. Teiste allikate järgi elasid friislased piki laiemat ala Põhjamere (või "Friisi mere") rannikul. Friisimaa koosnes sel ajal tänapäeva Friisimaa ja Põhja-Hollandi provintsidest.
50. aastaks eKr laienes Rooma keisririik, Julius Caesari vallutustega Reini jõeni ehk vahetult friiside naabrusesse, kuivõrd friisid elasid Reini jõe suudmeala põhjakaldal. 12. aastal eKr oli friisidel vastasteks Rooma leegionid ning friisid otsustasid roomlastele alistuda sel kujul, et hakkasid maksma regulaarselt makse (lehmanahkades) ning Rooma impeerium laienes aga Elbe jõeni. 28. aastaks olid maksud Rooma impeeriumi heaks tõusnud väljakannatamatult kõrgeks ning friisid otsustasid vastu hakata. Võiduka Baduhennawoodis lahingu järgi olid friisid järgmise 20 aasta jooksul vaba.
250. aastaks tõusis Põhjamere tase nii palju, et oluline osa asustatud Friisimaast jäeti maha ning friisid rändasid lõuna poole. Tagasi pöörduti alles umbes aastal 400. Osa friisidest oli aga jäädavalt lahku löönud, asudes elama Friisimaast edelasse, kus nad panid koos saalide ja teiste vähemate hõimudega aluse frangi hõimule, mis hiljem lõi mõjuvõimsa Frangi riigi.
4. sajandi keskpaigast 6. sajandi keskpaigani toimunud Suur rahvasterändamine puudutas ka friise, friisid võtsid osa tänapäeva Inglismaa alade vallutamisest, asustades koos jüütidega Kenti ümbruse.

Opstalboomi Liiga

Vabad friislased (tegelikult väikeaadel) ja Groningeni linn asutasid Opstalboomi Liiga feodalismi vastu. Liiga sisaldas tänapäevaseid Friisimaad, Groningeni, Ida-Friisimaad ja Saksa Põhjamere rannikut, ning osi Taani Põhjamere rannikust (Schleswig). Kuid Opstalboomi Liiga ei koosnenud ainult friislastest, kuna Zevenwoudeni ala ja Groningeni linn olid sakside. Mõned friislased elasid Hollandi krahvide võimu all Lääne-Friisimaal. Opstalboomi Liiga oli lühiealine; see kukkus mõne aasta pärast jätkuvate sisetülide tõttu.

15. sajand

15. sajand nägi vabade friislaste lõppu. Groningeni linn hakkas domineerima Groningeni provintsis. Ida-Friisimaa väikeaadlik suutis alistada teised väikeaadlikud ja temast sai Ida-Friisimaa krahv. Bremen-Hamburgi peapiiskop ja Taani kuningas vallutasid suuri Friisimaa alasid. Vaid Friisimaale jäi Friisi vabadus. Friisimaa vallutati 1490. aastatel Saksimaa hertsogi Albrecht der Beherzte poolt.
Hiljem võitles hiiglane Pier Gerlofs Donia (Grutte Pier) oma maa vabaduse eest. Tal oli palju edu ja hollandlased kartsid teda, kuni ta aastal 1520 põllumehena suri. Talle püstitati monument Kimswertis. Arvatakse, et ta oli seitse jalga pikk.
16. sajandi lõpul ühinesid friislased mässus Oranje Willemiga hispaanlaste vastu, et saada Hollandi osaks. Sealt alates on friislaste iseseisvusvõitlus tänaseni lõppenud.

Lipp

Kuigi friislaste piirkondadel on oma eraldi lipud, pole Friisimaal ajalooliselt olnud oma lippu. Ühendatud Friisimaa lipp, tuntud kui kõigi friislaste lipp (Ynterfryske Flagge), käivitati septembris 2006 Groep fan Auwerk poolt, mis toetab ühendatud Friisimaad tunnustatud riigina.
Lipp on inspireeritud Skandinaavia ristilipust. Neli vesiroosi lehte (pompeblêden) tulenevad seitsmest vesiroosi lehest (Lääne) Friisimaa lipust, kuid arv kujutab kolme eraldi friisi piirkonda pluss Groningen (Eastlauwersk Fryslân). Lipp kinnitati Friislastevahelise Nõukogu poolt.