google/wiki40b huggingface dataset:
Jan Važinski

Jan Važinski (sündinud 10. augustil 1964 Tallinnas) on Eesti jalgpallitreener ja endine jalgpallur.
Ta alustas jalgpallitreeninguid 1973. aastal Tallinna SK Dvigatelis ja Oktoobri rajooni Spordikoolis. Tema esimene treener oli Josep Katsev.
Važinski on mänginud keskkaitsja ja keskpoolkaitsjana aastatel 1980–1988 SK Dvigatelis ja FC Norma Tallinnas. Ta on olnud Tallinna Jalgpallikooli, Tallinna Sadama, Lelle SK ja JK Tuleviku treener. Samuti on ta treenerina töötanud ka Eesti U18 jalgpallikoondise, FC Kuressaare, Eesti U17 jalgpallikoondise ja FC Flora Rakvere treenerina.
Heinlaid

Nimi

Heinlaiu nimi tuleb sellest, et seda on pikka aega heinamaana kasutatud. Esmakordselt mainiti laidu 1620. aastal (Hainalaidzholm). August Wilhelm Hupel nimetas 1782 saart Heinalaid.

Asukoht

Heltermaa asub 5 kilomeetrit loodes, Hiiumaa idatipp Sarve poolsaarel 2,5 kilomeetrit läänes, Vormsi 13 kilomeetrit põhjas ja Rohuküla 18 kilomeetrit kirdes-idas. Heltermaa–Rohuküla laevatee möödub laiust 3 kilomeetri kauguselt põhja poolt.
Kaevatsi laid jääb Heinlaiust 2,3 kilomeetrit läände, teised Hiiumaa laiud läände, edelasse ja lõunasse, sealhulgas lähemad saared Rauarahu 0,9 kilomeetrit lõunasse ja Langekare 2,4 kilomeetrit lõunasse. Hõralaid asub 7 kilomeetrit loodes ja Vohilaid 8,3 kilomeetrit loodes.
Väiksemaid rahusid ja karesid leidub ka saarele ligemal.

Loodus

Heinlaid on Hiiumaa laidudest suurim. Saart katavad valdavalt männik, mis hakkas kasvama 19. sajandi lõpus, ja niidud. Eestis harva esineval männipuisniidul kasvavad näiteks aasnelk, asparhernes ja emaputk.
Saare aluspõhi koosneb Raikküla lademe lubjakivist. Pinnakate on väga õhuke.
Saarel pesitseb merikotkas.

Inimtegevus

Saart on läbi aegade kasutatud loomade (eelkõige lammaste või veiste) karjamaana ning heinamaana. 18. sajandi ühel aastal saadi poolelt saarelt 130 koormat heinu. Põllud olid Heinlaiul sama sajandi keskel.
Kui avatakse Hiiumaa ja mandri vaheline jäätee, siis enamasti kulgeb see Heinlaiust lõuna poolt, kus tekib kiiremini tugev jää. Kui karm talv kestab piisavalt kaua, viiakse jäätrass laiust põhja poole, kus sügavam ja ühtlasem merepõhi võimaldab tekkida ühtlasemal jääkattel. Sedasi on toimitud nii 2003, 2006. kui ka 2011. aastal.
12. veebruaril 2003 toimus Heinlaiu juures liiklusõnnetus, kus jäätrassil kaotas juhitavuse ning paiskus kummuli sõiduauto.
Ilmar Milliste

Ilmar Milliste (13. juuni 1928 – 6. märts 2008) oli eesti alpinist.
Ta on esimesi eesti alpiniste, kes on tõusnud kuuetuhandelise mäe tippu (1960).  
1960. aastal töötas ta tselluloosikombinaadis insenerina.

Alpinism

1960. aastal võttis ta osa ekspeditsioonist Pamiiris Taga-Alai ahelikus. Selle käigus 30. juulil esmavallutati Hillar Kaalu juhtimisel 6211 meetri kõrgune seni veel vallutamata mäetipp. Tipp nimetati Estonia mäetipuks. Esmatõusjate seas tõusis tippu ka Ilmar Milliste. See oli eestlaste esimene kõrgtõus.
Saue raamatukogu

Saue raamatukogu on rahvaraamatukogu, mis asub Sauel aadressil Nurmesalu 9. Raamatukogu avati 26. detsembril 1979 kui Tallinna Keskraamatukogu haruraamatukogu aadressil Kütise 5-10.
Tallinna Keskraamatukogu haruraamatukogu suleti 1994. aastal ning raamatukogu anti üle Saue linnale. Jaanuaris 2003 koliti ümber praegusele aadressile Saue Gümnaasiumiga samasse majja.
Ufa

Ajalugu

1574. aastal nogaide linnuse asemele rajatud kindluse juurde asutati 1586. aastal linn.
1796. aastast kuulus Orenburgi kubermangu, 1865. aastast Ufa kubermangu keskus. 1922. aastal sai Baškiiri ANSV pealinnaks.

Rahvastik

2002. aasta rahvaloenduse andmetel elas linnas 1 042 400 inimest. Elanikest 54,2% olid venelased; 27% tatarlased; 11,3% baškiirid; 2,6% ukrainlased; 1,1% tšuvašid ja 1% marid.
2010. aasta rahvaloenduse andmetel oli Ufa elanikest 48,9% venelasi, 28,3% tatarlasi, 17,1% baškiire, 1,2% ukrainlasi, 0,9% tšuvašše, 0,9% marisid, 0,4% valgevenelasi, 0,3% mordvalasi, 0,1% udmurte ja 1,8% teistest rahvustest inimesi.

Majandus

Ufa on naftatööstuse keskus.

Transport

Ufa on auto- ja raudteede sõlmpunkt. Linnas asub lennujaam, sõidavad jõepraamid.
Ühistranspordis kasutatakse ka tramme, trolle, busse ning  marsruuttaksosid.
Shades

Shades (ka Varjud) oli eesti ansambel.
Ansambli asutasid umbes 7. klassis Urmas Alender ja Tiit Haagma. Bändile pandi nimi Cliff Richardi bändi Shadows järgi. Tuntud muusikutest mängis klaverit Paul Mägi. Lisaks koolipidudele esinesid nad Sossi klubis.
Joachim Heinrich von Oettingen

Joachim Heinrich von Oettingen (1726–1786) oli Eestimaa mõisnik.
1754 ostis ta Wrangellide suguvõsalt Koonu mõisa. 1758 müüs ta mõisa Fabian Friedrich Wickhorstile.

Isiklikku

Ta oli abielus Helena Dorothea von Anrepiga (1726–1816). Abielust sündisid Franz Georg von Oettingen (1757–1832), Anna Elisabeth von Oettingen (1763–1825), Helene Elisabeth von Oettingen (1759–1827).
Sompa tee

Sompa tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Lepiku asumis.
Sompa tee algab Kloostrimetsa teelt, on põhja–lõunasuunaline ja umbes 1 kilomeeter pikk. Sompa teelt algavad Merikanni tänav, Täpiku tänav, Lumiku tänav, Päevakoera tänav ja Öölase tänav. Sompa tee lõpeb umbtänavana ja kõik hargnevad tänavad on umbtänavad, Lepiku asumi teistele tänavatele sealt ei pääse.
Sompa tee on hoonestatud valdavalt eramutega. Säilinud on osa 19. sajandi teise poole ja 20. sajandi esimese poole hoonestust, mida on tihendatud 1990. aastate lõpus ja 2000. aastate alguses kehtestatud detailplaneeringute alusel ehitatud elamutega. Sompa tee vanim hoone on Sompa tee 6 elamu 1860. aastast. Sompa tee lõpus on ka üks kahekorruseline korterelamu (arhitektid Mattias Agabus, Eero Endjärv ja Illimar Truverk).
Sompa tee ja Metsakalmistu vahel, Kalmistu kraavi ääres kulgeb üks Pirita linnaosa haljaskoridoridest, mis linnaosa üldplaneeringu järgi tuleb säilitada.
Sompa tee aedu, mis asuvad Sompa tee 8 ja Sompa tee 33, on tõstetud esile kui kahte kõige liigirikkama puittaimede kollektsiooniga aeda Tallinnas.
Sompa tee on nime saanud 19. septembril 1958 endise Sompa talu järgi.
Paul Lettens (diplomaat)

Paul Lettens (sündinud 22. jaanuaril 1949 Tallinnas) on Eesti diplomaat ja arst.
Ta lõpetas 1967. aastal Tallinna 22. Keskkooli ja 1974. aastal Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna..
2002-2006 oli ta Eesti Vabariigi suursaadik Ukrainas. Seejärel oli ta suursaadik Gruusias ja Moldovas.
Kavastu asundus (Virumaa)

Kavastu asundus oli asundus Virumaal.
Asundus moodustati 1920. aastate alguses endisaegse Kavastu mõisa maadel. 1977 liideti asundus Kavastu külaga.
Butafooria

Butafooria ehk matkised on ehtsaid esemeid matkivad, enamasti odavast materjalist esemed, mida kasutatakse näiteks laval, reklaami tegemiseks või muul otstarbel.
Butafooria teostajat nimetatakse butafooriks, kes kuulub teatri loov-tehniliste töötajate hulka, samas kõik butafoorid ei tööta ainult teatrites, on ka vabakutselisi.
Butafoorsete esemete suurus võib varieeruda imepisikestest ning õrnadest ehetest muuseumis kuni elusuuruste autode, loomade ning majadeni teatrilaval või filminduses.

Ajalugu

Esimesed märkmed butafooriast pärinevad Vana-Kreekast, kus näitlejad kasutasid 6. sajandil eKr Dionysose austamiseks korraldatud pidustustel tragöödiate ja komöödiate esitamisel tegelaskujude kujutamiseks maske. Suuremad lava kujundavad detailid võeti kasutusele 16. sajandi lõpus Itaalias. Need olid alguses ainult tasapinnalised maalitud teatridekoratsioonid, mis muudeti ruumiliseks perspektiivi kasutades.

Töövahendid

Peamised töövahendid on saadaval ehituspoodides ning nendeks on enamasti puit, EPS plaat (nt penoplast), montaaživaht, erinevad liimid, plastikud, silikoonid. Lisaks kasutatakse palju paberit (vt Papjeemašee).

Õpe

Dekoraator-butafooriks saab õppida Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemias teatrikunsti visuaaltehnoloogia õppekava ühe suunana. Rakenduskõrgharidusõpe kestab neli aastat ning vastuvõtt toimub igal paarisaastal.
Butafooriateenust pakuvad järgmised firmad: Moestuudio Must Luik OÜ, Rekvisiit.ee, Stagecraft OÜ.
Caraiba

Leviala

Selle perekonna ainus liik Caraiba andreae on endeemne Kuubas.
Lõpplüliti

Lõpplüliti ehk piirlüliti ehk teekonnalüliti on binaarväljundiga asendiandur, mis väljastab signaali, kui teatav liikuv objekt (nt  töödeldav ese, masinaosa) saavutab kindlaksmääratud positsiooni. Väljundsignaal võib olla elektriline, hüdrauliline või pneumaatiline. 
Piirlülitid tuvastavad mehaanilise liikumise erinevaid faase, nagu teatud vahemaa läbimist, asendit teatud punktis või ühesuunalise liikumise lõppemist. Piirlülitiks võib olla kas lihtne elektromehaaniline lüliti või kontaktivaba andur. Piirlülitid võivad olla kas lineaarse või pöördliikumisega.
Anne Velli

Anne Velli (sünninimi Anne Maisalu, õieti Anne Velli-Eenloo; sündinud 28. juunil 1946 Tallinnas) on eesti laulja.
Ta lõpetas flöödi erialal aastal 1968 Tallinna Muusikakooli (õpetajaks Kaljo West) ja aastal 1979 Tallinna Riikliku Konservatooriumi (Elmar Peäske klassis).
Ta mängis flööti ja laulis aastatel 1968–1969 Eesti NSV Riikliku Filharmoonia orkestris Vana Toomas, ta on tegutsenud mitmes kohas ringijuhina; ta õpetas flööti aastatel 1993–1997 Maardu Muusikakoolis. Lauljakarjääri alustas ta aastal 1962 ansamblis Norma (Kustas Kikerpuu juhatusel), järgnesid aastatel 1966–1968 ansambel Collage ja 1969–1973 ansambel Laine. Lainega andis ta kontserte mitmel pool Nõukogude Liidus, Poolas, Tšehhoslovakkias, Bulgaarias ja Saksa DV-s. Aastast 1991 on ta esinenud lastele omanimelise näitetrupi ja aastast 1998 monoetendustega, ta on nende stsenaariumide ja laulude autor ning esitaja.

Isiklikku

Tema poeg on Hendrik Sal-Saller.
Harilik valvik

Harilik valvik Eestis

Harilik valvik on ainus Eestis kasvav valvikuliik, seda võib leida peamiselt hajusalt Lääne-Eesti ja saarte metsades, sest ta eelistab niisket õhku.
Valvik kasvab heledate padjanditena, mille kõrgus võib ulatuda paarist sentimeetrist kuni meetrini ja ulatus ühest ruutsentimeetrist kuni 800 ruutsentimeetrini. Valvik kasvab aastas umbes ühe sentimeetri jagu.
Harilikku valvikut ohustavad metsatööd, aga ka mätaste lõhkujad. Valvik kuulub nii Eesti punase raamatu ohualdiste liikide nimistusse kui ka kaitsealuste liikide teise kategooriasse.
Drøbak

Ajalugu

Drøbak ja Frogn asutati kihelkonnana 8. septembril 1823 kuningliku dekreedi alusel. Enne seda olid nad olnud osa Åsi kihelkonnast.
Traditsiooniliselt oli Drøbak Oslo talvine sadam, sest külmad talved jäätasid fjordi Drøbakist kuni Osloni. Aastatel 1842–1962 oli Drøbak linn. 1. jaanuaril 1962 liideti linn ümbritseva vallaga ja linnaõigused sai Drøbak tagasi 13. veebruaril 2006. 
Märkimisväärne sündmus linna ajaloos oli 9. aprillil 1940 toimunud Drøbaki lahing, kus Oslo kaitsel olnud Oscarsborgi kindlus uputas lahingus Saksa raskeristleja Blücher. Blücheri uputamine võimaldas valitsuse, kuningliku perekonna ja Stortingi enne Oslo langemist evakueerida. 
Varem käisid Drøbakist üle fjordi parvlaevad, aga need on suures osas asendatud veealuse tunneliga. Mõni selleks kasutatud laev töötab tänapäeval suvisel ajal ujuvrestoranina.

Turism

Drøbak on turistide hulgas populaarne sihtkoht ning soojad suved, linnas asuvad restoranid ka kunstigaleriid meelitavad ligi palju turiste.
Linnas töötab jõulude ajal jõulupood ja sageli jõuavad Euroopast Jõuluvanale saadetavad kirjad Drøbaki.

Nimi

Vanapõhja keeles oli koha nimi Drjúgbakki. Nime esimene pool drjúgr tähendab rasket või pikka ja teine pool bakki tähendab (üles)mäge. See viitab väga järskudel mägedel asuvale teele, mis viib Drøbaki kesklinna.
Mortoni maakond (Kansas)

Ajalugu

Mortoni maakond moodustati 20. veebruaril 1886. aastal. Maakond sai nime USA poliitiku ning Indiana kuberneri Oliver P. Mortoni järgi.
Maag (taro)

Maag on tarokaart, mis kuulub Suure Arkaani kaartide hulka ja kannab numbrit 1.
Maag sümboliseerib vajalike otsuste vastuvõtmist ning ratsionaalset tegutsemist. Maag soovitab loota vaid enda jõule ja oskustele.
II liiga 2000

II liiga 2000 oli Eesti jalgpalli tugevuselt kolmanda liiga II liiga 2000. aasta hooaeg.
Moskva haldusjaotus

Moskva on jagatud kaheteistkümneks haldusringkonnaks (административные округа), mis jagunevad munitsipaalringkondadeks (муниципальный округ).
Müüt

Müütide uurimine

Lisaks müütide kompleksile võib nimetada mütoloogiaks ka müütide uurimist või teadusharu, mis müütide uurimisega tegeleb. Laiemad teadusharud, kus müütide uurimisega kokku puututakse on etnoloogia või etnograafia ja kultuuriantropoloogia.
Müütide uurijad on märkinud, et väga erinevate rahvaste müütides esinevad tihti sarnased arhetüübid nagu esimene inimene, kultuurheeros, surev ja taassündiv jumalus, surnute teejuht, taevaisa, tembutaja (trickster) jt.
Bronisław Malinowski on juhtinud tähelepanu sellele, et müüdid on pärimuse kandjaile "elavaks tõelisuseks, mida usutakse"; nende tähendus on võrreldav sellega, kuidas suhtuvad usklikud Piibli lugudesse. 
Müütide teadusliku uurimise puhul on peamiseks probleemiks see, et uurija maailmapilt erineb uuritavate maailmas-olemise kogemusest ja uuritavast oleluskontekstist põhimõtteliselt; uurija ja uuritava vahel on kultuuriline lõhe. Selle lõhe ületamiseks püütakse rakendada mitmesuguseid hermeneutilisi kaalutlusi, mille eesmärgiks on eelkõige püüe vältida tänapäevase hoiaku, arusaamise ja mõistestiku sissetõlgendamist kultuuridesse ja ajastutesse, milles inimene mõistis end ilma selliste mõisteteta, teistsuguste mõistete abil või üldse mõisteid kui selliseid tundmata.
Kuna täielik lähenemine müüdilise olelusviisi mõistmisele on meie tänapäevasuse tõttu võimatu, püütakse minimeerida tänapäevasuse osakaalu tõlgendustes. Tavaline võte tänapäevasuse vältimiseks on eelarvamuste selge määratlemine uurimise alguses ning nende pidev tematiseerimine uurimise käigus, mille läbi loodetakse distantsist teadlikuna mõistmise horisonti järjekindlalt nihutada rikkalikuma ja terviklikuma mõistmise suunas.

Müüt eesti rahvausundis

Müüti kui jutupärimuse liiki kohtab Eestis võrdlemisi vähe. Valdavalt on ülekaalus muinasjutud ja muistendid. Eestis ei ole ükski rahvajutt nii suure tähendusega. Nii öeldaksegi Eestis liikuvate müütide kohta pigem "kvaasimüüt", mis tähendab müüdiga sarnast pilkavat ja naljatledes asjade teket seletavat jutukest.
Sofia Goggia

Sofia Goggia (sündinud 15. novembril 1992 Bergamos) on Itaalia mäesuusataja, olümpiavõitja (2018).
Oma esimestel maailmameistrivõistlustel osales ta 2013. aastal Schladmingis, kus parimaks kohaks jäi ülisuurslaalomis saadud neljas koht.
2017. aasta maailmameistrivõistlutel Sankt Moritzis võitis ta suurslaalomis pronksmedali.
2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis tuli ta olümpiavõitjaks kiirlaskumises.
2019. aasta maailmameistrivõistlutel Åres võitis ta ülisuurslaalomis hõbemedali, kaotades võitjale Mikaela Shiffrinile kõigest kahe sajandikuga.
Esimest korda jõudis ta maailma karikavõistlustel poodiumile 26. novembril 2016 USA-s Killingtonis, kui sai suurslaalomis kolmanda koha. Esimese võidu maailmakarikasarjas saavutas ta 4. märtsil 2017 Lõuna-Koreas Jeongseonis, kui võitis kiirlaskumise.
Hooajal 2016–2017 saavutas ta maailmakarika üldarvestuses kolmanda koha.
Andres Skuin

Andres Skuin (3. detsember 1962, Võru – 8. jaanuar 2003) oli eesti võrkpallitreener.
Ta lõpetas 1981. aastal Võru 1. keskkooli ja 1985 Tartu Riikliku Ülikooli Kehakultuuriteaduskonna. 
Mängis alates 1973. aastast Võru spordikoolis võrkpalli, tema treener oli Aksel Saal. 1973 tuli ta Eesti noortemeistriks ja 1990 Eesti täiskasvanute meistriks Tallinna Autobussikoondise meeskonna koosseisus. Ta oli spordiühingute Kalev ja Jõud liige.
1985–1987 töötas Andres Skuin Võru LNSK treenerina, 1987–2000 ESG ja aastast 2000 Audentese spordikooli treenerina.
1993. aastast oli Andres Skuin Eesti Võrkpalli Liidu juhatuse liige ja EVL-i treeneritekogu esimees.
Ta juhendas mitu aastat Eesti juunioride koondnaiskonda, aastal 2000 oli ka Eesti koondnaiskonna treener ja Eesti meeste rahvuskoondise vanemtreener.
2002. aasta detsembris valiti ta Eesti parimaks võrkpallitreeneriks.

Isiklikku

Ta oli abielus Aive Skuiniga, neil sündis kaks last (Mari, 1985 ja Jane, 1989).
Quacquarelli Symonds

Quacquarelli Symonds (QS) on hariduse ja välisõpingute edendamisele keskendunud Suurbritannia ettevõte. Ettevõtte rajas 1990. aastal Nunzio Quacquarelli. XXI sajandi teise kümnendi seisuga oli ettevõtte palgal enam kui 250 töötajat.
QS tegutseb ülemaailmselt ning on esindatud kontoritega, mis asuvad:

 – London (peakorter Hampsteadis, Põhja-Londonis);

 – New York, Boston ja Washington, Ameerika Ühendriigid;

 – Pariis, Prantsusmaa;

 – Singapur;

 – Stuttgart, Saksamaa;

 – Sydney, Austraalia;

 – Shanghai, Hiina;

 – Johannesburg, Lõuna-Aafrika Vabariik;

 – Alicante, Hispaania.
QS osutab teenuseid üliõpilastele, kõrgkooli lõpetanutele ja akadeemilise kraadi taotlejatele.
Quacquarelli Symonds annab iga-aastaselt välja publikatsiooni QS World University Rankings (QS maailma ülikoolide edetabel), alates 2004. aastast koostöös THEga, alates 2010. aastast iseseisvalt. 2016. aasta septembris üllitatav väljaanne on järjekorras kolmeteistkümnes.
Kaar (arhitektuur)

Kaar (ladina keeles arcus) on vertikaalne kõverjooneline struktuur kahe tugipunkti vahel, mis sildab tugipunktide vahelist ruumiosa ja võib olla konstruktsiooniliselt kandva funktsiooniga. 
Ehituses tähendab kaar kõvera varda kujulist ehitustarindit, millega sillatakse hoonete, sildade ja muude ehitiste tugedevahelisi või seinaavasid. Reeglina võimaldab kaar sillata laiemaid avasid kui talakonstruktsioon. Kaar on, erinevalt võlvist, tasapinnaline tarind.

Kaare ehitus

Kaart moodustavaid aheneva kujuga kive nimetatakse kiilkivideks. Kaare keskmine, kõrgeim kivi kannab nimetust lukukivi ja on uksesillustes, sillakaartes vm sageli dekoratiivselt töödeldud.
Talum on ühtaegu toe ülemine pind ja kaare alus. Talumi ülapinnalt tõmmatakse kaare lähtejoon, st joon, millest kõrgemal kaar algab. See on üleminekukoht, mis kannab kaare sisesurve üle tugedele. Kaare ladumise ajal ei püsi lähtejoonest kõrgemale jäävad kivid enam oma raskuse tõttu toe peal oma kohal. Ehituse ajal tuleb kaart puittarindiga toetada, et see enneaegu kokku ei variseks.
Kaare esimesed kiilkivid, mis toetuvad otse talumile, on kaare lähtekivid. Kaare sisepinda nimetatakse kaare palendiks. Palendi kõrgeim punkt kannab nimetust kaare lagipunkt ehk kaare kiird. Kaare ülemine pind, kaare selg, kannab pealelaotud kivikihte.

Kaare sisejõud

Kaare sisejõud ja kaare kuju sõltuvad kasutatud ehitusmaterjalist. Mördita müüritisel pole üldse tõmbetugevust. Ka kivide vahele pandud mört muudab ses osas vähe (mördi ülesanne on mitte kive omavahel kokku kleepida, vaid nende kohalpüsimist parandada). Seevastu on kivimüüritise survetugevus väga kõrge. Tsemendi puhul on survetugevus umbes 10 korda kõrgem tõmbetugevusest.
Talasillus ja samuti pseudokaar eeldavad materjale, mis oleks tõmbele vastupidavad (tala paindel raskuse all mõjub tala alumisele pinnale tõmbejõud). Kaarsillus aga toimib tänu tõmbe puudumisele tarindis ja mineraalsete (kivi, betoon jm) või keraamiliste (tellis) ehitusmaterjalide suurele survetugevusele. Õigesti laotud kaares tasakaalustab külgsuunaline surve tõmbe ja kannab kaarel lasuva raskuse üle tugedele.
Ühtlaselt jaotunud külgsuunalise survega kaart (ainult survejõud) võib käsitleda vastandina vabalt rippuvale ahelale, milles valitsevad ainult tõmbejõud. Sisejõudude tasakaalustatuselt ideaalne kaarekuju on 180 kraadi võrra pööratud aheljoon. Poolringikujuline sillakaar on sellele ideaalile kaunis lähedal.

Vanaajal

Tellistest kaari hakati kasutama Mesopotaamias ja Egiptuses. Euroopa mandril ehitati esimesed kaartarindid 7. sajandil eKr Etruurias. Need tehti tahutud looduskividest.
Kohtupsühhiaatria-kohtupsühholoogia kompleksekspertiis

Kohtupsühhiaatria-kohtupsühhologia kompleksekspertiis (ingl k Complex Forensic Psychiatry and Psychology Expert Assessment) on kohtumenetluses komisjoniekspertideks määratud isikute psühhiaatria ja psühholoogia valdkonna erialane tegevus, mille käigus komisjon uurib kohtu esitatud materjali ning teeb ekspertiisiülesandest lähtuvalt ja oma mitteõiguslikele eriteadmistele toetudes teaduslikult põhjendatud järelduse, mis on kriminaal-, tsiviil- või haldusasjas uus tõend.

Eksperdiarvamus

Kohtuekspertiisiseaduse § 3 määratleb eksperdiarvamuse kui tõendamisel tähtsa asjaolu kohta tehtud ja ekspertiisiaktis väljendatud kategoorilise või tõenäolise eksperdijärelduse. 
Ekspertiisiaktil on oma teatud struktuur. Sissejuhatav osa – sedastatud faktide loetelu. Uurimisosa – eksperdi kasutatud meetodid ja teaduslik põhjendus. Järeldused. Struktuuri juurde kuulub ka arvamuse vorm. Vastavalt Kriminaalmenetluse seadustiku §-le 107 annab ekspert arvamuse kirjalikult. Ekspert on kohustatud kirjutama ekspertiisiaktile alla, ilma eksperdi allkirjata on ekspertiisiakt kehtetu.

Ekspert

Psühhiaatri ja psühholoogi tegevus eksperdina on reguleeritud kohtuekspertiisiseaduse ja menetlusseadustikega. Kohtuekspertiisiseaduse § 10 määratleb riiklikult tunnustatud eksperdi kui isiku, kes on kantud riiklikult tunnustatud ekspertide nimekirja. 
Eesti Kohtuekspertiisi Instituut on Justiitsministeeriumi hallatav riigiasutus. Instituudi tegevusvaldkond on kohtuekspertiiside ja -uuringute tegemine. Lisaks sellele tegeleb instituut ekspertiisitegevust toetava teadus- ja arendustegevusega, korraldab koolitust ning täidab muid ekspertiisivaldkondadega seonduvaid ülesandeid.
Heinrich Bartholin

Heinrich Bartholin (perekonnanimena allikates ka Bartholinus, Bertollus; umbes 1600 Turu Soome – 1658 Jõelähtme) oli Eesti vaimulik.
Aastatel 1625–1627 oli ta Tallinna Toomkooli rektor. 1627. aastal sai ta Keila koguduse pastoriks ja 1639. aastal Pühalepa koguduse pastoriks.
Tatjana Ždanoka

Tatjana Ždanoka (vene keeles Татьяна Аркадьевна Жданок; sündinud 8. mail 1950 Riias) on Läti matemaatik ja poliitik, endine Euroopa Parlamendi liige. Ta on Läti Vene Liidu liige.
Ta sündis Riias juudi-vene segaperekonnas. 1972. aastal lõpetas ta Läti Riikliku Ülikooli matemaatika- ja füüsikateaduskonna matemaatikuna. 1980. aastal kaitses ta füüsika-matemaatikakandidaadi kraadi, 1992. aastal kaitses ta füüsika-matemaatikadoktori väitekirja.
Ta on kuulunud NLKP-sse. 1988. aastal astus ta Läti Rahvarindesse, kuid 1989. aastal läks üle Läti Interrindesse. Aastail 1989–1994 oli ta Riia linnanõukogu liige, aastail 1990–1993 Läti Vabariigi Ülemnõukogu liige. 
1996. aastal sai Tatjana Ždanoka Läti Vabariigi kodanikuks. Ta on kolmel korral (aastail 2004, 2009 ja 2014) valitud Euroopa Parlamenti Läti saadikuna. Jaanuaris 2018 teatas Ždanoka, et kavatseb lahkuda Euroopa Parlamendist ning kandideerida Saeima valimistel. 5. märtsil asus tema asemel Euroopa Parlamendis tööle Miroslavs Mitrofanovs.
Läti valimiskomisjon otsustas 21. augustil 2018 keelata Ždanokal sügisestel parlamendivalimistel osalemise, tuginedes Läti põhiseaduskohtu otsusele, mille järgi ei saa pärast 1991. aasta 31. jaanuari Nõukogude Liidu Kommunistlikus Parteis või Interrindes osalenud isikud Läti valimistel osaleda.