Šampanja

Šampanja ajalugu

„Campania" tähendab ladina keeles maakohta, pärinedes ajast, mil roomlased piirkonda kontrollisid ja pinnase aluskihist kriiti ja lubjakivi kaevandasid. Rheimsi mägi on kriidi kaevandamisest käike täis uuristatud ja näeb välja nagu Šveitsi juust. Täna kasutatakse neid käike veinide säilitamiseks ja need on ideaalsed šampanja laagerdamiseks.
Tihti peetakse ekslikult šampanja loojaks Benedictuse munka Dom Perignoni (sünd. 1638), kuid vahuveini on valmistatud maailmas ja isegi Prantsusmaal juba ammu enne teda. Dom Perignoni panus vahuveinidesse seisnes hoopiski selles, et ta otsis lahendust kuidas vältida veini pudelis uuesti käärima minemist. Seetõttu soovitaski Dom Perignon pigem mitte kasutada Chardonnay marja, kuna see kippus väga kergesti pudelis uuesti käärima minema ja julgustas kasutama tumeda kestaga viinamarju (eriti Pinot Noiri).
1518. aastal pakuti esmakordselt Inglise kuninga Henry IV õukonnas ilma mullita vin de Champagnet, Champagne vahuveini esitles Inglise kuningakojas aga esmakordselt alles 1662. Markii de St. Evremond.
Šampanja tähelend algas, kui Prantsusmaal hakati lubama müüma veini klaaspudelis. Tõsisem vahuveini tegemine sai hoo sisse, mil võeti kasutusele kvartsliivast inglise klaas, mis oli senisest klaasist tugevam ja sobis paremini vahuveini pudeldamiseks, kuna pidas šampanja survele vastu. Enne seda kippusid šampanjapudelid lõhkema ning šampanjakeldris liikumine oli üsna eluohtlik töö.

Vintage ja Non-Vintage šampanja

Aastakäiguta (Non-vintage) šampanja veinid on tavapäraselt segatud marjadest, mis on korjatud erinevatel aastatel (erinevad aastakäigud), kuid nad võivad sõltuvalt šampanja stiilist sisaldada ka viinamarju erinevatest Cru'dest ja marjasortidest. Enamik šampanjadest (isegi 4/5) on siiski ilma aastakäiguta vahuveinid (Non-Vintage, NV). 
Aastakäigu šampanja (Vintage Champagne, Millesime) on segatud baasveinidest, mis on samast aastakäigust: üks konkreetne suurepärane aastakäik, ühelt konkreetselt šampanja valmistajalt.

Šampanja valmistamine

Kõigepealt kääritatakse baasvein, misjärel valmistatakse Cuvee, kuhu lisatakse Non-Vintage puhul ka eelmiste aastate veine, rose'de puhul 5-20% punast veini. Seejärel toimub nn Liquer Tirage, kus pudelisse lisatakse graanulpärmi ja glükoosi segu ja vein villitakse pudelisse ning suletakse ajutise korgiga.
Teine fermentatsioon toimub pudelis Pupitredel nn Sur Lie meetodil, kus kasutatakse Remuage meetodit, ehk pudeleid keeratakse riiulil nii, et sete pudelis sadestuks ajutisele korgile. Teine fermentatsioon sademel kestab Non-Vintage veinide puhul minimaalselt 15 kuud ja Vintage veinide puhul 3 aastat. Pärast teist käärimist toimub ümberkorkimine, ehk disgorgement, kus eemaldatakse ajutise korgiga pudelist korgi juurde kogunenud sade. 
Ümberkorkimisega eemaldub pudelist ka pisut veini, mis asendatakse magususe lisamisega (Liguer d'Expedition), ehk määratakse kindlaks šampanja kuivusaste ning seejärel suletakse õige korgiga, misjärel on šampanja keldris veel 3-6 kuud, et suhkur/magusus ühtlaselt jaotuks.

Šampanja serveerimistemperatuur

Šampanjat on kõige parem serveerida jahutatult, vahemikus 8-10 °C, sõltuvalt joogi kvaliteediastmest ja punaste marjade osakaalust. Alla 8°C puhul on vein liiga külm ja lõhnade (aroomide) tajumine seetõttu raske.

Šampanja ja toit

Šampanja sobib klassikaliselt austrite, mereandide ja erinevate kalaroogadega. Aastakäigu šampanjad grillitud mereandide ja soojade kalaroogadega.