google/wiki40b huggingface dataset:
Alus (filosoofia)

Aluse all mõteldakse filosoofias seda, mis püsivana kõigele muule aluseks või põhjaks on või seda kannab.
Läbi aegade on filosoofias alust või aluseid määratletud väga erinevalt ja isegi vastandlikult. Kasutusel on väga mitmeid mõisteid, mis on eri traditsioonides käibel aluse tähenduses: alge, algus, printsiip, substants, subjekt, põhjus, põhjendus, põhjend, mõte jt.

Alus kui archē

Juba esimesed filosoofid (Thales, Anaximandros, Anaximenes jt) tegelesid küsimusega, et millest kõik olev pärit on. Antiikfilosoof Aristoteles tõlgendab nende küsimist küsimisena oleva põhjuse või alge järgi, millest kõik olev on tekkinud (algus), mis olevat selle olemasolemises kannab (alus) ja millesse olev lõpuks taas hävineb (lõpp). Kõiki neid kolme tähendust kannab endas vanakreeka keele sõna archē. Aristoteles väidabki, et esimesed filosoofid püüdsid leida, mis on oleva archē, seda määratleda ja põhjendada.
Alus selles tähenduses on midagi looduslikku-loomulikku ja see pole otseses sõltuvuses inimesest ja tema teadmisest. Selle tõttu nimetab Aristoteles archēd otsivaid filosoofe füsioloogideks. Füsioloogid tegelesid taevaste ja maiste asjade põhjendamisega alustades oma seletustes üleminekut müüdiliselt mõtlemiselt loogilisele mõtlemisele, kuigi probleemid jäid sarnasele pinnale Homerose ja Hesiodose poolt vaadeldutega.

Alus kui logos

Sokratese filosoofiaga kerkib esile defineerimise küsimus, mida võiks seostada epistemoloogilise hoiaku tekkimisega. Kui varem füsioloogid arutlesid archē üle ning põhjendasid mõne enda poolt soositud archē paratamatust üksteisest erinevalt, siis selle juures ei andnud nad endale kuigi põhjalikult aru sellest, mille abil nad ühtesid põhjendusi paremaks peavad kui teisi. Platoni dialoogis "Phaidon" (96a-100c) kirjeldab Sokrates oma intellektuaalset arengut ning kinnitab, et ta olla alguses tundnud suurt huvi füsioloogide õpetuste vastu, kes pakkusid ja põhjendasid erinevaid archēsid, kuid nendest ei suutnud Sokrates midagi õppida, kuna need olid liiga ebajärjekindlad ning vastukäivad tegelike asjaoludega (ta pragmata) ega andnud neile tõelisi põhjusi (aitia).
Seepärast ütleb Sokrates, et ta võttis põhjuste otsimisel tarvitusele teise käigu (deuteros plous), mis tähendab, et ta loobus vaatlemast olevat (ta onta) otse või vahetult, kuna silmade või muude meelte abil asju (pragma) vaadeldes võib hinge pimestada nagu päikest otse vaadates võib pimestada silmad. Kui päikest saab vaadelda selle peegeldustes veepinnal, siis Sokrates ütleb, et tema "pidas vajalikuks põgeneda logostesse (eis tous logous) ja neis vaadelda oleva tõde" (99e).
Rõhuasetus kandub üle sellele, kuidas inimene saab maailmast midagi teada ning mille alusel ta oma teadmisi hindab. Selleks aluseks saab alates Platonist just logos ehk põhjendus arukas kõnes. Küsimus pole enam mitte niivõrd selles, et mis on see archē, mida kõige aluseks pidada, vaid see, mille alusel saab kindlaks teha, et see, mida me archēks arvame on tõsi — see on tunnetusteoreetiline küsimus. Platoni dialoogis "Theaitetos" kaalutakse sellest lähtepunktist teadmise määratlust, mis väidab selle olevat tõese arvamise koos põhjendusega (doxa alethēs meta logou, 201c-d).
Fotolitotroofid

Fotolitotroofid on organismid, kes eluks vajaliku energia saavad päikesekiirgusest ja elektronide doonoreiks on neil anorgaanilised ühendid. Fotolitotroofid on fotosünteesivad taimed ja osa bakteritest.
Fotolitotroofid sünteesivad metabolismi käigus lihtsaist ühendeist (näiteks CO₂, NH₃) orgaanilisi aineid.
Najd

Najd (araabia ‏نجد‎ ; ka Nedžd) on Araabia poolsaare kõrbeline keskosa. Najd on tasandik, mille kõrgus merepinnast on 762 ja 1525 m vahel. Najd on hõredalt asustatud beduiinidega. Seal asub ka Saudi Araabia pealinn Ar-Riyāḑ.
1899–1912 vallutasid Najdi vahhabiidid ‘Abd al-‘Azīz Āl Sa‘ūdi juhtimisel Osmanite riigilt ja Āl Sa‘ūd nimetas end Al-Ḩijāzi ja Najdi kuningaks.
Cheryl Hines

Cheryl Ruth Hines (sündinud 21. septembril 1965 Miami Beachis) on Ameerika Ühendriikide näitleja, lavastaja ja produtsent.
Cryptopsy

Cryptopsy on Kanada tehnilise death metal'i bänd. See loodi 1988. aastal Montréalis.
Bändi plaate on müüdud üle 300 000.
Tikutoosietikett

Tikutoosietikett on tikutoosi esikülg, millel tavaliselt paikneb pilt või kiri. Vahel on etikett seotud tikutoosi tootja või otstarbega, kujutades tuld, suitsetamist või tootja logo, ent neid kasutatakse ka kõikvõimalike teadete edastamiseks näiteks tuleohutuse teemal.
Tikutoosietikettide kogumist nimetatakse fillumeeniaks.
Kavalik

Kavalik on Elva vallas Annikoru külas tegutsev rahvatantsurühm. Rühma juhib Kaie Tali.
Rühm alustas tegevust 1989.
Rühm esines 1997, 1999, 2001, 2003 ja 2005 festivalil Europeade.
Soo (lavastus)

"Soo" on 1985 valminud Pärnu Teatri lavastus. Lavastuse aluseks Priit Pedajase  Oskar Lutsu jutustuse "Soo" instseneering.Lavastas Priit Pedajas ise. Osalesid Jaan Rekkor, Lii Tedre, Laine Mägi, Elmar Trink, Jüri Vlassov, Peeter Kard, Liia Tarmo, Merike Tatsi, Jaak Hein, Artur Ots jt.
1992 tehti teatrilavastusest ETVs ka telelavastus. Telelavastustes mängivad Elmo Nüganen, Merle Jääger, Külliki Tool-Saldre, Jaan Rekkor ja Jaak Hein.
Ida-Virumaa Tatari Kultuuri Ühing

MTÜ Ida-Virumaa Tatari Kultuuri Ühing on tatarlaste kultuuri tutvustav ühing. Ühing asutati 1998. Ühing kasutab Jõhvis aadressil Kooli tänav 2 olevat hoonet.
Ühing on Eestis muu hulgas avaliku pidustustega tähistanud tatarlaste püha: sabantuid.
Rohense soo

Rohense soo on soo Lääne maakonnas Haapsalu linnas Rohense, Kadaka ja Kabrametsa külas.
Soo oli suuremas osas madalsoo, endise Juurika järve ääres oli ka raba. Praeguseks on enamus soost kuivendatud ja asendunud kõdusoometsa, soised võsa ja kultuurheinamaaga. Toimiv madalsoo (luhttarna soo) on praegu kuivakslastud Juurika järve kohal.
Soo eesvooluks on Uuemõisa oja ja Võnnu oja.
Ala madalsood on enne kuivendamist kasutusel olnud heinamaana. Raba alal on vähesel määral turvast lõigatud.
Oliver Sykes

Oliver Scott Sykes (sündinud 20. novembril 1986 Sheffieldis) on inglise laulja.
Oliver Sykes on ansambli Bring Me the Horizon laulja.
Emomali Rahmon

Emomali Rahmon (tadžiki Эмомалӣ Раҳмон; sündinud 5. oktoobril 1952 Kulobi oblastis Dangaras) on Tadžikistani president, Tadžikistani Rahvademokraatliku Partei juht. Kuni 2007. aastani kandis ta nime Emomali Rahmonov (Эмомалӣ Раҳмонов).
Rahmon on lõpetanud Tadžiki NSV Riikliku Ülikooli ning töötanud muu hulgas elektrikuna, ametiühingu- ja parteitöötajana ning Dangara rajooni Lenini-nimelise sovhoosi direktorina (novembrini 1992). 
Aastal 1990 valiti ta Tadžikistani Ülemnõukogusse. 1992. aastal, pärast Tadžikistani kodusõja puhkemist, valiti ta  Tadžikistani Ülemnõukogu esimeheks ja sai presidendi ametikoha kaotamise tõttu riigipeaks.
1994. aastal presidendi ametikoht taastati. Rahmon võitis (vaidlustatud) presidendivalimised ja valiti tagasi ka 1999. aasta ja 2006. aasta valimistel. 1999. aastal sai ta 97% ja 2006. aastal 79% häältest. Aastal 2003 vaidlustatud rahvahääletusega vastu võetud põhiseadusparandus võimaldas tal jääda presidendiks 2020. aastani (kaks seitsmeaastast ametiaega pärast 2006. aasta valimisi).
Aastal 2005 võitis presidendi Tadžikistani Rahvademokraatlik Partei ülekaalukalt parlamendivalimised; rahvusvaheliste vaatlejate arvates ei olnud need valimised demokraatlikud. Enne 2006. aasta valimisi kõrvaldas Rahmon oma konkurendid poliitiliselt areenilt ja koondas võimu enda kätte. 2006. aasta valimisvõitu tunnustasid teiste SRÜ maade vaatlejad, kuid mitte OSCE vaatlejad. Siiski arvatakse, et valijad toetavad teda kui stabiilsuse tagajat pärast kodusõda. 
27. juunil 1997 sõlmiti Rahmonovi ning Ühendatud Tadžiki Opositsiooni vahel vaherahu ning islamistidest opositsionääre võeti riigiametitesse, sealhulgas parlamenti ja armeesse. See tegi kodusõjale lõpu, kuid reformid jäid tagasihoidlikeks ja poliitiline süsteem jäi autokraatlikuks. Pärast 1999. aastat kitsendas president opositsiooni mõju. 
2007. aastal kuulutas president välja tagasipöördumise rahvuslike kultuurijuurte juurde. Ta muutis oma nime ning keelas perekonnaseisuametitel registreerida venepäraste lõppudega perekonnanimedega vastsündinuid. 
25. detsembril 2015 jõustus Tadžikistanis seadus "Rahu ja koosmeele alusepanijast – Rahvuse Juhist", millega Rahmon sai eluaegse staatuse Rahvuse Juhina. Tadžikistani Ülemkogu (Medžlis) võttis seaduse vastu ühehäälselt (alamkoda 9. detsembril, ülemkoda 18. detsembril). 26. detsembril toimus Dušanbes Moskva 800. aastapäeva väljakul üliõpilaste meeleavaldus seaduse toetuseks.

Isiklikku

Rahmonil on seitse tütart ja kaks poega. Vanem poeg Rustam Emomali on Dušanbe linnapea ja kindralmajor, üks tütreist, Ozoda Rahmon, on senaator ja endine asevälisminister.
Esiliiga 2012

Hooaja eel

Kuna Meistriliiga 2011 viimase koha meeskond Lasnamäe FC Ajax ei täitnud Esiliiga litsentseerimistingimusi, siis jääb Esiliigasse nende asemele möödunud hooajal Esiliiga üleminekumängud kaotanud Pärnu Linnameeskond. Lasnamäe FC Ajax langes II liiga ida/põhi.

Mängutulemused

Viimati uuendatud peale 1. juuli 2012 mänge.
Luikjärve talu

Luikjärve talu on Obinitsa muuseumi vabaõhufiliaal Setomaa vallas Tobrova külas, tüüpiline seto kindlustalu.
Obinitsa Muuseum koosneb kahest osast – Obinitsa külas asuvast Obinitsa Seto Muuseumitarõst ning taastatavast seto kindlustalust – Luikjärve talust, mis asub Obinitsast 4 km kaugusel. Luikjärve talu on planeeritud avada elamustaluna. Seni on võimalik talukompleksiga tutvuda seal korraldatavatel üritustel  ning ka ettetellimisel.
Talu asub Meremäe-Obinitsa tee 6.kilomeetril paremal pool teed Tobrova külas, Tuhkvitsa oja kõrgel kaldal. Talu sai oma tarbe ja ka joogivee Tuhkvitsa ojast. Talu on tüüpiline näide Setomaal asunud niinimetatud kindlustaludest. Talu iseloomustab hoonetest, kõrgest väravast ja vahetaradest moodustunuda suletud kinnine hoov. Talu maaüksusel asub Tobrovo Tsässon.
Nikolai Aksinin

Nikolai Aksinin (vene keeles Николай Михайлович Аксинин; 1. mai 1925 Glamazdino, Glamazdino vald, Dmitrijevi maakond, Kurski kubermang (praegu Homutovka rajoon, Kurski oblast) – 8. aprill 1993 Tallinn) oli Nõukogude Liidu sõjaväelane (kindralmajor) ja Eesti NSV poliitik.
Tema vanemad olid kolhoosnikud. Ta lõpetas 1956. aastal Sverdlovski oblasti Kamõšlovi linnas keskkooli, 1959. aastal Stalini-nimelise soomusväe akadeemia ja 1970. aastal Kõrgemad Akadeemilised Sõjaväekursused.
Aastatel 1941–1943 töötas ta traktoristina Saraatovi oblastis. Aastal 1943 mobiliseeriti ta Punaarmeesse. Teisest maailmasõjast võttis ta osa 1. Balti rinde koosseisus. Augustis 1944 sai ta Ida-Preisimaal Nemunase jõe forsseerimisel kuulipildurite rühma komandörina haavata. Pärast haiglaravi teenis ta 1983. aastani Nõukogude soomusväes (sealhulgas aastatel 1969–1974 Tallinnas).
Pärast erruminekut tegutses ta sõjaveteranide organisatsioonides. Ta valiti Eesti Vabariigi Ülemnõukogu liikmeks.
Aksinin suri 8. aprillil 1993 ja maeti 14. aprillil 1993 Liiva kalmistule.
Düskalkuulia

Düskalkuulia ka düsmatemaatika on spetsiifiline arvutamisvilumuste häire, mis ei ole seletatav üldise vaimse mahajäämusega või ebaadekvaatse õpetamisega. Düskalkuulia hõlmab põhiliste arvutamisvilumuste valdamist, nagu liitmine, lahutamine, korrutamine ja jagamine. Algebra, trigonomeetria, geomeetria ja arvutusmeetoditega seotud abstraktsete matemaatiliste oskuste häired ei kuulu siia.
Levinud märkide hulka vaegarvutamishäirest kuuluvad a) lihtsate arvuvõrdlus- ja liitmistehete teostamine loendamise (pahatihti sõrmede loendamise) abil kaua pärast vanust, milles see veel normaalne on, ning b) suured raskused umbkaudsete arvuliste hinnangute andmisel.
Düskalkuulia põhjused on ebaselged, kuid raskused aritmeetikas ei ole põhjustatud mitteadekvaatsest õpetamisest või otseselt kuulmise, nägemise või neuroloogiliste funktsioonide defektist. Samuti ei kaasne nad neuroloogiliste, psüühiliste või muude defektidega.
Viskiklubi

Viskiklubi UBC (Uisge Beatha Club) on Eesti klubi, mis ühendab viskit ja viskikultuuri austavaid inimesi. 
Klubi asutasid 23. septembril 1989 Rutjal Toomas Tiivel, Kaarel Kurismaa, Lemming Nagel, Indrek Rohtmets, Helmu Radik ja Jaak Lippmaa.
Klubi põhikirja järgi on nende tegevuse eesmärkide seas viskikultuuri tundmaõppimine ja tutvustamine konverentside, koolide, seminaride kaudu ning välismaiste viskiklubide ja viskitootjatega sidemete ja koostöö arendamine.
Dmitri Nadjožnõi

Dmitri Nadjožnõi (vene Дмитрий Николаевич Надежный; 5. november 1873 (ukj) – 22. veebruar 1945 Moskva) oli Nõukogude Venemaa ja Nõukogude Liidu väejuht (kindralleitnant). Ta osales nii Esimeses maailmasõjas kui ka Venemaa kodusõjas, samuti Eesti Vabadussõjas, olles Põhjarinde ja Läänerinne juhataja.
Põhjarinde juhataja oli ta 26. novembrist 1918 kuni 19. veebruarini 1919. Läänerinde juhataja oli ta 19. veebruarist 1919 kuni 22. juulini 1919. Lühikest aega (17. oktoober – 17. november 1919) oli ta Vene SFNV 7. armee juhataja.
Tapa Sõnumed

Tapa Sõnumed oli aastatel 1929–1935 Tapal ilmunud ajaleht. Ajalehe asutaja, väljaandja ja vastutav toimetaja oli Adolf Rohusaar. Aastatel 1931–1932 oli tegevtoimetaja Evald Tiits.
Krabi raamatukogu

Krabi raamatukogu on raamatukogu Võru maakonnas Rõuge vallas Krabi külas.
Raamatukogu juhataja on Evi Taal.
Raamatukogu asutamiskuupäevaks on 10. oktoober 1922, kui tegevust alustas Krabi Rahvaraamatukogu Seltsi raamatukogu.
1997. aastal avati Krabil nüüdisaegne koolimaja ja sinna hoonesse kolis ümber ka raamatukogu, mis avati uues asukohas 3. juunil 1998.
Ewald Hering

Elulugu

Hering sündis 5. augustil 1834 Altgersdorfis. 19-aastaselt läks ta Leipzigi Ülikooli meditsiini õppima, kus ta oli mõjutatud füsioloogist Ernst Heinrich Weberist ja psühhofüüsika rajajast Gustav Fechnerist. 1860. aastal alustas ta tööd arstina ning hakkas kirjutama füsioloogia teemal. 1864. aastaks oli ta avaldanud viis osa ruumitaju uurimustest, mis on aasta varem kui ilmus Hermann von Helmholtzi kolmas psühhofüsioloogia optika käsiraamat – selles on osa, kus Helmholtz avaldab arvamust ruumitaju kohta. Sellega sai alguse Heringu ja Helmholtzi teinteisele vastandumine. Heringut peetakse nativistiks ja Helmholtzi empiristiks. Nende vahel oli tüli selle üle, milline on visuaalse horopteri tõeline kuju. Heringu publikatsioonid ruumitajust avaldasid nii suurt muljet, et ta kutsuti 1865. aastal Viini Josephs-Akademiasse professoriks. Viis aastat hiljem kutsuti ta Praha Karli ülikooli professoriks, kus ta hakkas huvituma värvitajuga seotud probleemidest. 1878. aastal avaldatud värvinägemise teooria viis ta uuest konflikti Helmholtziga, kes toetas Thomas Youngi väljatöötatud kolmeelemendilist teooriat. 1879. aastal esitas Hering temperatuuri tajumise teooria, mis sarnanes tema värviteooriaga, et soe ja külm on esile kutsutud vastandlike reaktsioonide paari poolt soojust tajuvale organile. Pärast 25 aastat Prahas töötamist kutsuti ta Leipzigi, kus ta võttis veelgi küpsema seisukoha nägemistaju kohta. Tema vaated nägemistaju kohta ilmusid neljas osas aastatel 1905–1920, neist viimane ilmus pärast Heringu surma. 1861. aastal kirjeldas Hering optilist illusiooni, mis kannab ka tema nime – Heringi illusioon. Hering uuris 1868. aastal koos Josef Breueriga ka hingamist ning näitas uitnärvi rolli hingamise reguleerimisel. Seda närviteed hiljem nimetatakse Heringi-Beueri refleksiks.

Värviteooria

Hering ei nõustunud Hermann von Helmholtzi ja Thomas Youngi juhtivate teooriatega. Helmholtzi teooria väitis, et kõiki värve kogetakse vaid 3 erineva valgustundliku "substantsi" kaudu. Hering esitas 1878. aastal oma teoses "Zur Lehre vom Lichtsinne" aga vastandprotsesside teooria, mis väidab, et on olemas kolm vastandvärvi paari: punane-roheline, sinine-kollane ja must-valge; paari ühe poole suhtes tundliku närviraku erutus pidurdab automaatselt neid närvirakke, mis on tundlikud teise poole suhtes. Antud teooria väidab, et on olemas kolme tüüpi kolvikesi, kuid sellest veel ei piisa õige värvitaju tekkimiseks, sest nendelt kolvikestelt saadav väljund töödeldakse seejärel läbi veel ühe kihi neuroloogiliste mehhanismide poolt; need mehhanismid kodeerivad signaali ümber kolme värvipaari põhjal. Vastandprotsesside teooria kohaselt sõltub värvitooni psühholoogiline taju kahest vastandprotsessi paarist – nendeks on punane-roheline ja sinine-kollane. Näiteks, kui kallutab punase-rohelise tasakaalu punase poole ja sinise-kollase tasakaalu sinise poole, siis tajume lillat värvitooni. Kui mõlemad värvitooni süsteemid on tasakaalus, siis puudub värvitoon ning saadav värv on akromaatiline (s.t ilma värvitoonita).
Georg Krüdener

Georg Krüdener (ka Georg von Krüdener zu Rosenbeck või Jürgen Krüdener) oli Riia peapiiskopkonna ametnik ja vasall 16. sajandil.
Krüdener sai Turaida stiftifoogtiks, mis oli olulisemaid ametikohti peapiiskopkonnas, juba 1514. aastal ja jäi sellesse ametisse kuni 1534. aastani. Pärast stiftifoogti ametit elas ta Rozula (Rosenbeck'i) mõisas (sellest ka tema lisanimi zu Rosenbeck). 1520. aastatel pöördus ta luterlusse ja oli Riia koadjuutori Wilhelm von Hohenzollerni olulisemaid toetajaid kuni tolle peapiiskopiks saamiseni 1539. aastal. Hiljem läksid nad aga peamiselt aastarahade maksmise ja valdustega seotud probleemide tõttu omavahel tülli, Wilhelmi kitsidus kaugendas 1540. aastatel temast ka teisi tema teenreid, nagu Meinecke von Schierstedti, Paul von Spandeni ja Christoph Sutrtzi.
Võimalik, et hilisematel aastatel kaldus Krüdener taas katoliikluse poole, sest 1552. aastal koostas Krüdener testamendi, kus kavatses pärandada suure osa oma varast Riia lähedal asuvale kloostrile.
1556. aastal, koadjuutorivaenuse alguses, oli Krüdener üks peapiiskopkonna ametnikest, kes ordu ja teiste Liivimaa seisustega tülli läinud Wilhelmist lahti ütles. Pärast seda kaob tema nimi ajalooürikutest, tõenäoliselt suri ta varsti pärast seda.
Star Trek 3: Otsides Spocki

Sündmustik

Eelmise osa lõpus hukkub Spock päästes Enterprise Genesise plahvatuse käest. Enne hukkumist paneb ta oma isiksuse info peitu dr McCoy ajju, kasutades vulcanite mälu integreerimise võtet.
Peale "Khani raevu" sündmusi on tähelaev Enterprise NCC 1701 kapten James T. Kirki juhtimisel jälle kosmose avarustes seilamas. Tähelaevastiku peakorterist saabub korraldus võtta peale eelmisest filmist tuttav dr Marcus ning minna uurima uudse Genesise-nimelise seadme plahvatuses tekkinud planeeti, kuhu maeti ka dr Spock.
Saabudes avastab dr Marcus, et seade ei tööta nii nagu on planeeritud ning kõik protsessid planeedil toimivad enam kui 1000 korda kiiremini. Põnevust lisab asjaolu, et ka klingon nimega Kruge on saanud aimu uuest võimsast seadmest ja tahab seda omale.
Planeedi uurimisel leitakse sealt aga lapse eas Spock. Peale pikka võitlust Krugega suudetakse seade hävitada kuid hävib ka ebastabiilne planeet võttes endaga kaasa nii Kruge kui ka Kirki poja noore dr Marcuse. Selle käigus hävineb täielikult tähelaev Enterprise ning Kirk oma sõpradega põgeneb klingonite ristlejal Spocki koduplaneedile ning taastab tema mälu.
Christian Agricola

Christian (Kristian) Agricola (Christianus Michaelis Agricola; 11. detsember 1550 – 19. veebruar 1586) oli Tallinna piiskop (Eestimaa piiskop) 1583–1586.
Ta oli Mikael Agricola ning tema abikaasa Pirjo Olavintytre (Birgitta Olafsdotter, Brigida Olaui) ainus poeg.
Christian õppis Turu katedraalkoolis ning Leipzigi ja Wittenbergi ülikoolis.
Aastatel 1578–1583 oli ta Turu katedraalkooli rektor.
Aastal 1583 määrati ta Tallinna piiskopiks. Seejuures nõuti temalt lisaks lojaalsusele kuninga kirikupoliitika elluviimist. Eestisse saabus ta suvel 1584. Tema ametlik tiitel oli "Tallinna piiskop ja Haapsalu administraator".
12. mail 1584 tõsteti ta aadliseisusse. Tema vapil oli kaks küünalt.
Christian Agricola pani aluse piiskopkonna administratiivsele juhtimisele, püüdes luua konsistooriumi, sooritas hulgaliselt visitatsioone ning määras mõned praostid.
Agricolal oli raske oma võimu Eestimaa aadli suhtes maksma panna, mistõttu ta 15. septembril kirjutas kuningas Johan III-le kirja abipalvega.
Rootsi kuninga komissarid Eestimaal Klas Åkesson Tott, Klas Bjelke, Gustaf Gabrielsson Oxenstierna, Ture Bjelke ja Karl Henriksson Horn töötasid välja instruktsioonid üldvisitatsiooniks, mida kuningavõim oleks toetanud, kuid see jäi nähtavasti Agricola surma tõttu ära.
Aastal 1586 kirjutatud instruktsioonides rõhutas ta kirikute juures tegutsevate koolide tähtsust ning pani kogudused vastutama laste õpetamise eest. Tänu sellele tõusis Eesti linnade kooliõpetuse tase 17. sajandi alguseks Lääne-Euroopa protestantlike maadega võrreldavale tasemele.
Christian Agricola suri 19. veebruaril 1586. Ta on maetud Tallinna.
Talle kuulus Eestimaal Liivi sõjas venelaste poolt mahapõletatud Kiviloo piiskopilinnuse maadest 1584. aastal läänistatud Kiviloo mõis (saksa keeles Fegefeuer, tõlkes puhastustuli).
2008. aasta Hesseni parlamendivalimised

2008. aasta Hesseni parlamendivalimised toimusid 27. jaanuaril 2008. Nende tulemusel valiti viieks aastaks Saksamaa liidumaa Hesseni parlamendi Maapäeva (Landtag) uus koosseis.

Valimissüsteem

Maapäeva kohtade minimaalne arv on 110, sellest 55 kohta valitakse lihthäälteenamuse põhimõttel. Proportsionaalselt jagatkse 45 kohta, võttes aluseks maapäeva kohtade arvu. Valimiskünnis on 5% liidumaal antud kehtivatest häältest, valemiks on Hare/Niemeyeri valem.
Vassili Dokutšajev

Vassili Vassiljevitš Dokutšajev (vene keeles Василий Васильевич Докучаев; 1. märts 1846 — 8. november 1903) oli vene geoloog ja mullateadlane, vene mullateaduse kooli ja mullageograafia rajaja.
Vassili Dokutšajevi järgi on muld eriline looduslik keha. Dokutšajev avastas muldade geneesi ja paiknemise peamised seaduspärasused.
Juravičy klooster

Juravičy klooster (vene keeles Свято-Рождество-Богородичный Юровичский мужской монастырь) on õigeusu mungaklooster, mis asub Valgevenes Homieli oblastis Kalinkavičy rajoonis Juravičy külanõukogus Juravičy agrolinnakeses. Varem asus seal nunnaklooster, veel varem aga jesuiitide klooster.
Kloostri säilinud hooned ja kirik (praegu katoliku kirik) on muinsuskaitse all.

Ajalugu

XVII sajandil asusid Juravičy külla elama jesuiidid, kes sinna aastal 1673 püstitasid kabeli, kuhu toodi ka imettegev ikoon. Aastal 1681 asutasid nad sinna misjonipunkti.
Aastail 1726–1746 ehitati sealsed puidust hooned ümber kivihooneteks. Aastal 1754 kujunes misjonijaam jesuiitide residentsiks, mille juures avati kaks aastat hiljem kool. Aastal 1778 hakkas Juravičys tegutsema jesuiitide kolleegium. Kloostril olid ka oma teater ja raamatukogu.
Aastal 1793 läks Juravičy teisel Poola jagamisel Vene impeeriumi koosseisu. Aastal 1820 likvideeriti Venemaal jesuiitide ordu, seejärel asusid kloostrisse jesuiitide asemel bernardiinid. Aastal 1836 ehitati alevisse ka õigeusu kirik. Novembriülestõusu järel konfiskeeriti klooster katoliiklastelt, ent aastal 1841 tagastati see katoliiklastele.  Jaanuariülestõusu järel konfiskeeriti katoliiklastelt aga nii klooster kui kirikud ja anti need õigeusu kiriku käsutusse. Enne lahkumist lasi viimane vaimulik kohalikul kunstnikul maalida ikooni koopia ja saatis selle Krakówisse
Aastal 1865 hakkas kompleksis tegutsema nunnaklooster. Kompleks restaureeriti aastail  1871–1873, aastail 1873–1876 lisati kirikule aga 12 sibulkuplit. Nõukogude võim konfiskeeris kloostri liturgilised varad, aastal 1930 aga klooster suleti. Arvati, et sealjuures hävis ka sealne ikoon, ent hiljem selgus, et üks naabruses asuv majapidamine säilitas seda, oodates kloostri taastamist. Hiljem kasutas kohalik kolhoos kirikut telliste hankimiseks.
Aastal 1993 tagastati kloostrikompleks õigeusu kirikule ja seal avati taas nunnaklooster. 18. septembril 2005 muudeti nunnaklooster mungakloostriks.

Arhitektuur

Suurem osa kloostrikompleksist valmis aastail 1710–1746, ent väiksemad tööd jätkusid aastani 1825. Kompleksi kuuluvad tänapäeval kirikuhoone, kolleegiumihoone, piirdemüür ja värav. Müüri kaunistavad ümmargused tornikesed.
Kirikuhoone on kolmelööviline kahe torniga basiilika, mille otsas asub ümmargune apsiid. Fassaadi kaunistavad avatud talastik ja pilastrid, lisaks veel erikujulised aknad ja nišid. Nišid ja liseenid ehivad ka kiriku külgseinu. Altari lähedal paikneb kahekorruseline käärkamber. Käärkambrist algab kahekorruseline koridor, mis viib kolleegiumihoonesse. Kiriku all asub krüpt.
Kolleegiumihoone on kahekorruseline П-tähe kujuline ehitis. Selle nurkades asuvad tornid. Hoone seinu liigendavad korrapäraselt paiknevad pilastrid.