google/wiki40b huggingface dataset:
Tunne Kelam

Tunne-Väldo Kelam (varem Tunne Sink; sündinud 10. juulil 1936 Taheva vallas) on Eesti poliitik. Ta oli 2004–2019 Euroopa Parlamendi liige.

Elulugu

Aastal 1954 lõpetas ta Tallinna 2. Keskkooli. Aastal 1959 lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo erialal. Aastatel 1959–1965 oli ta Eesti NSV Riikliku Ajaloo Keskarhiivi vanemteadur, alates aastast 1965 "Eesti nõukogude entsüklopeedia" (ENE) peatoimetuse vanemteadustoimetaja.
Aastal 1972 koostas ta ÜRO-le memorandumi, kus taotles Nõukogude okupatsiooni lõppemist ning Eesti Vabariigi taastamist. Tegi tihedat koostööd Sergei Soldatovi juhitud Eesti Demokraatliku Liikumisega. Pidas põrandaalustele ringkondadele, sealhulgas Jüri Lina noorteliikumisele Tartus, loenguid eri teemadel. Huvitus ufode ja parapsühholoogianähtuste uurimisest, avaldades nendel teemadel kirjutisi ja pidades loenguid.
Aastal 1975 pidi ta KGB survel ameti maha panema. Aastatel 1975–1979 oli ta F. R. Kreutzwaldi nimelise Eesti NSV Riikliku Raamatukogu vanembibliograaf. Pärast seda töötas 1980–1988 Ranna sovhoosis öövahina. Aastatel 1988–1990 oli ta ajakirja Akadeemia esindaja Tallinnas ning toimetaja.

Poliitiline tegevus

Tunne Kelam alustas avalikku osalemist Eesti poliitikas perestroika ajal. Ta toetas algusest peale Eesti iseseisvuse taastamist Eesti Vabariigi õigusjärgluse alusel, olles üks Eesti Vabariigi Kodanike Komiteede loomise initsiaatoreid. Tunne Kelam oli Eesti Kongressi ja Põhiseaduse Assamblee liige ning Eesti Komitee juhatuse esimees.
Aastatel 1988–1995 oli ta Eesti Rahvusliku Sõltumatuse Partei (ERSP) esimees.
Aastal 1995 otsustas tema juhitud ERSP ühineda Rahvusliku Koonderakonnaga Isamaa, mille juht oli toona Mart Laar. Nii kaotas Kelam liidrirolli, kuid temast sai 2001. aastal üks erakonna presidendikandidaate, ehkki jäi parteisiseses võistluses alla Peeter Tulvistele. 
Aastatel 2002–2005 oli ta Isamaaliidu esimees. Selle ametikoha võttis ta aastal 2002 üle pärast Mart Laari tagasiastumist. Esimehe kohast loobus ta 2004. aastal seoses valimisega Euroopa Parlamenti, mistõttu tal polnud enam võimalik Eestis viibida ega erakonda reaalselt juhtida. Tema koha sai endale Tõnis Lukas. Erakond Isamaa nimetas ta oma auliikmeks.
Tunne Kelam oli Euroopa südametunnistuse ja totalitarismi resolutsiooni üks algatajaid ja läbiviijaid Euroopa Parlamendis, Euroopa Rahvapartei/Euroopa Demokraatide (ERP/ED) fraktsiooni alusteksti ettevalmistaja.
2009. aastal valiti Tunne Kelam teiseks ametiajaks Euroopa Parlamenti. Ta kuulub väliskomisjoni ning selle kaitse- ja julgeoleku allkomisjoni.
2014. aastal valiti ta kolmandaks ametiajaks Euroopa Parlamenti.

Isiklikku

Tema isa oli kunstnik, luuletaja, äratusjutlustaja ja EELK Elva koguduse õpetaja Peeter Sink. Tema ema oli helilooja ja koorijuht Marje Sink. Tädi Anna Kalamees (neiuna Sink) oli eesti kopsuarst.
Tunne Kelami vend oli helilooja Kuldar Sink.
Tunne Kelami esimene abikaasa oli sotsioloog Aili Kelam (1935–2017), kooselust sündis tütar. Tema praegune abikaasa on Mari-Ann Kelam (neiupõlvenimega Dotsenko, esimeses abielus Rikken).
Carl Heinrich Johann Paucker

Carl Heinrich Johann Paucker (vkj 7. / 19. detsember 1820 Jelgava – vkj 7. / 19. august 1883 Tallinn) oli filoloog ja riiginõunik.
Professori poeg. Õppis Tartu Ülikoolis 1838-1850, tudeeris ka Berliini Ülikoolis. Töötas Tartu Ülikoolis klassikalise filoloogia professorina 1861-1875.
Ta abiellus Simuna kihelkonnas Võiveres 1872 Elise Marie Dorothea von Baggehufwudtiga (1850–1920), kes oli Võivere mõisaomaniku Gustav von Baggehufwudti (1820–1895) ja Sophie Anna Karoline von Muelleri (surnud 1895) tütar. 1883. aastal lesestunud abikaasa abiellus 1901 Tallinna Oleviste kiriku pastori Anton Halleriga (surnud 1905).
Haimre raamatukogu

Haimre raamatukogu on raamatukogu Rapla maakonnas Märjamaa vallas Haimre külas. Haimre raamatukogu on Märjamaa valla raamatukogu haruraamatukogu.
Koguva murd

Koguva murd on endine murd ja ühtlasi paljand, mis asub Muhu saarel. Paljand on arvele võetud ürglooduse objektina.
Paljand on Jaani lademe Paramaja kihistiku ja Jaagarahu lademe Kesselaiu kihistiku piiripaljand.
Kavaler

Sõna päritolu

Eesti keelde on sõna "kavaler" tulnud saksa keelest (Kavalier), kus tal on samad tähendused. Saksa keelde on see sõna omakorda laenatud prantsuse või itaalia keelest (vastavalt chevalier või cavaliere), kus see on kasutusel aadlitiitlina. Sõna algupära on vulgaarladina keelest (caballarius, hobusemees), mille tüveks on ladinakeelne caballus, hobune. 
Keskaegsete rüütliordude liikmed olid hobusemehed ehk ratsanikud ning ordu tunnustäheks oli eriline märk, millest arenesid välja tänapäeva ordenid.
Borgo Valsugana

Geograafia

Borgo on ühes Valsugana kitsaimas osas, Ciolino ja Rocchetta mägede vahel, mõlemad väga kõrged. See kasvas Brenta jõe mõlemale kaldale ja selle iidne osa on ainus Trento provintsis, mis hõlmas jõe mõlemad kaldad (näiteks Trento on vaid Adige jõe ühel kaldal).

Ajalugu

Borgo Valsugana, mille iidne nimi oli Ausugum (tõepoolest, linna peatänav on nimega "Corso Ausugum"), oli Rooma asulakohaks Claudia Augusta Altinate teel, mis ühendas Altino ja Tridentumi (Trento iidne nimi) ja edasi Augsburgi tänapäeva Saksamaal.
Tänu oma asukohale avatud oru põhjas sai linn alati kaubandusest kasu. Aadlikud Castelnuovost ja Caldonazzost ja Welspergi perekonnast valitsesid linna ja selle ümbrust.
Aastal 1862 hävitas hiigeltulekahju suure osa linnast, mille hooned olid suuresti puidust ehitatud.
Aastatel 1943 kuni 1945 võitlesid antifašistlikud partisanid Garibaldi brigaadi "Antonio Gramsci" pataljoni "Gherlenda" raames, mis paiknes Feltres.
Lehtse soo

Lehtse soo on Tapa ja Kuusalu valla territooriumil asuv soo. Soo pindala on 500 ha.
Soo lõunaosa ja põhjaosa nimetatakse vastavalt Läste ja Rabassaare sooks.
Soost on aastakümneid kaevandatud turvast. Praegu turvast ei kaevandata.
Lode raudteejaam

Lode raudteejaam on raudteejaam Priekuļi piirkonnas Liepa vallas Valga–Riia raudteeliinil.
Jaamas asub lisaks peateele kolm kõrvalteed, perroone on seal kaks. Päevas peatub jaamas kaheksa reisirongi. Jaamas võib toimuda ka kaupade rongidele ning neilt maha laadimine. Jaam asub Riiast 105,3 km kaugusel. 
Raudteejaam avati 1889. aastal. Raudtee valmimisajal jäi see Võnnu kreisi Võnnu kihelkonda Liepa mõisa maadele. Aastail 1919–1920 kandis see Liepa raudteejaama nime. Taas Lode nime hakkas see kandma aastal 1921. Praegune jaamahoone valmis aastal 1946.
Jaama lähistelt Lode karjäärist avastatud fossiilide põhjal kirjeldati esmakordselt akantoodide perekonda Lodeacanthus. Jaama ja Jāņamuiža raudteepeatuse vahel asub Rauna jõel kultuurimälestisena kaitse all olev raudteesild, mis on kõrgeim raudteesild Lätis.
Tarvastu vald

Veekogud

Valda läbisid Tarvastu ja Õhne jõgi. Valla endiselt territooriumilt saab alguse Ärma jõgi.
Edelapiiril paikneb Veisjärv. Valla maade hulka kuulus ka Võrtsjärves maakonna idapiiril asuv Tondisaar.

Ajalugu

On oletatud, et Tarvastu moodustas koos Helmega muinaskihelkonna, mille keskused olid Tarvastu ja Vooru (Arakumägi) linnamägedel.
1225 on kroonikas mainitud Võrtsjärve-äärset kirikukihelkonda (oletatavasti Tarvastut).
13.–16. sajandil kuulus Tarvastu Viljandi komtuurkonda ning siia rajati Tarvastu ordulinnus. Linnuse ja Tarvastu kiriku vahelisele alale tekkis alevik, mis hävis Liivi sõjas.
Poola ajal moodustas Tarvastu staarostkonna. Tarvastu oli Viljandimaa tihedaima asustusega ja jõukaimaid piirkondi (tänu linakasvatusele).
1860. aastatel algas talude päriseksostmine.
19. ja 20. sajandi vahetusel sai kihelkonna keskuseks Mustla.

Haridus

Vallas asus Tarvastu Muusika- ja Kunstikool, Tarvastu Gümnaasium, Ämmuste Kool ning mõni lasteaed.

Vallavanemad

Tarvastu vallavanemad on olnud Jaan Lukas (1987–2005), Alar Karu (2005–2009), Mairot Paks (2009).
2009. aastast on vallavanem taas Alar Karu.
Askur Alas

Askur Alas (sündinud 23. aprillil 1973) on eesti ajakirjanik ja tõlkija.
Ta on õppinud Islandil ja Tartu Ülikoolis islandi keelt ja kirjandust ning skandinavistikat. 
Alas on tõlkinud ETV-le 24-osalise multifilmisarja "Jõulud teel maale". Enne Halldór Laxnessi "Islandi kella" tõlkis näidendi "Köök mõõdu järgi: tavalised õuduslood". 
Ta tõlgib eesti keelde islandi keelest ja tegutseb ajakirjanikuna Eesti Ekspressis.
Askur Alase isa oli diplomaat ja tõlkija Arvo Alas, tema noorem vend on ettevõtja Annar Alas.
Diana Krull

Diana Krull (26. juuli 1930 Tallinn – 24. september 2013 Stockholm) oli eesti helilooja ja foneetikateadlane.

Eluloolist

Tallinnas sündinud Diana Krull põgenes 1944. aastal koos perega Saksamaale ja siirdus sealt edasi Rootsi. Ta õppis klaverit Eduard Tubina, Gottfried Booni ja Karl Birger Blomdahli juures ning hakkas 1955. aastal katsetama kompositsiooniga.
Teenides ülalpidamist klaveriõpetajana, hakkas Diana Krull huvituma keeleteadusest. Ta õppis Stockholmi Ülikoolis hispaania, inglise, saksa, eesti, prantsuse ja vene keelt ning lingvistikat ja foneetikat, hiljem täiendas end katalaani ja heebrea keeles. 1988. aastal kaitses doktoriväitekirja foneetikast. Alates 1982. aastast töötas Diana Krull Stockholmi Ülikooli lingvistika instituudi teadlasena ning nimetati 2012. aastal emeriitprofessoriks.
Diana Krull kuulus Eesti Naisüliõpilaste Seltsi, oli sihtasutuse Eesti Keele ja Kirjanduse Instituut juhatuse liige, Mensa klubi liige ning alates 1990. aastast Eesti Teadusliku Seltsi Rootsis kirjatoimetaja.
Betsafe

Betsafe Eestis

Ettevõtte Triogames OÜ juhatuse liige on Pontus Johan Lindvall ning esindusõigus on ka Epp Aasarui.
2012. aastal omandas Betsson hasartmängulitsentsi Taanis ja Eestis.
2. mail 2017 võttis Eesti suurim hasartmängude, spordiennustus- ja kihlvedude korraldamise portaal Triobet kasutusele samasse gruppi kuuluva, rahvusvaheliselt tuntud Betsafe’i kaubamärgi, mille all tegutsevad kõik Betsson Groupi litsentseeritud operaatorid Balti riikides. Betsafe on ainus kõikides Balti riikides litsentseeritud rahvusvaheline online-hasartmänguportaal.

Betsafe emaettevõte (Betsson)

Betsson AB sai alguse 1963. aastal, selle asutasid Bill Lindwall ja Rolf Lundström. Ettevõtte nimi muudeti ümber Cherryföretagen AB-ks (Cherry), mis pakkus Rootsis mänguautomaate restoranidesse. Cherry omandas väikeosaluse Net Enterntainmentist aastal 1998 koos Investment AB Kinnevikiga eesmärgiga arendada internetimängude lahendusi. Ülejäänud Net Entertainmenti osaluse omandas Cherry 2000. aastal, mille tagajärjel sai Kinnevikist Cherry suurim osanik.
2003. aastal pärast Pontus Lindwalli (Bill Lindwalli poeg) taas ametisse astumist tegevjuhina ostis Cherry Betsson (asutatud Henrik Bergquisti, Anders Holmgreni ja Fredrik Sidfalki poolt) osaluse. Betsson omas sel ajal hasartmänguluba Inglismaal ning hiljem omandas loa ka Maltal.
2006. aastal muutis Cherry oma nime Betssoniks ning traditsioonilised hasartmängutegevused Cherry äris said uue nime – Cherryföretagen, mis hiljem lühendati tagasi Cherryks. Hiljem lansseeris Cherry oma ettevõtte Maltal. Ulrik Bengtsson nimetati ametisse Betsson tegevjuhina märtsis 2016, kui ta võttis juhtimise üle Pontus Lindwallilt. Lindwall jäi ettevõtte juhatuse esimeheks. Ulrik Bengtsson astus ametist tagasi aprillis 2017. Temalt võttis ameti üle Pontus Lindwall. Patric Svenski nimetati uueks juhatuse esimeheks.

Tooted

Betsafe'i pakutavate toodete hulka kuuluvad spordiennustused, kasiinomängud (sh pokker, videopokker, rulett, blackjack jm) ning ka reaalajas toimuvad ennustused ja mängud.
Hapnikuandur

Kasutusalad

Kõige laialdasemalt kasutatakse hapnikuandurit sõidukite heitgaasides sisalduva hapniku mõõtmiseks. Samalaadset seadet kasutavad sukeldujad sissehingatavas õhus hapniku hulga mõõtmiseks. Teadlased kasutavad hapnikuandureid hapniku tootmisel. Hapnikuandureid kasutatakse ka hapnikuanalüsaatorites, mis leiavad kasutust meditsiinis.

Ajalugu

Hapnikuanduri töötas välja Robert Bosch GmbH koostöös dr. Günter Baumaniga 1940. aastate lõpust kuni 1960. Algupärane andur oli sõrmkübarakujuline keraamiline tsirkooniumiühend, mis oli mõlemalt poolt kaetud õhukese plaatinakihiga. Esimene hapnikuandur, mis oli mõeldud sõidukitele esitleti 1976. aastal. Nendes oli märgatavalt vähendatud tsirkooniumi hulka anduri tundliku osa ehituses ja lisatud kütteelement selle keraamilisse struktuuri. Need muudatused võimaldasid anduril saavutada sobiv töötemperatuur ja reageerida muutustele kiiremini. Esimesed hapnikuandurid paigaldati Volvodele ja Saabidele. Hapnikuandur tänapäevasel kujul leidis laialdasemat kasutamist Ameerika Ühendriikides umbes 1979. aastal ja alates 1993. aastast on see olnud kohustuslik mitmes riigis Euroopas.
Kaiu Laskurklubi

Kaiu Laskurklubi on laskespordiklubi Rapla vallas.
See on asutatud 1992. aastal. Klubi esimees on Endel Kaasiku.
Jennifer Cohen

Jennifer Marisse Cohen (sündinud 8. aprillil 1999) on Haapsalust pärit eesti laulja. 
Ta on osalenud lauluvõistlustel ning täitis 2017. aastal XII noorte tantsupeo "Mina jään" peaosatäitjana Hämariku rolli.

Isiklikku

Jennifer Marisse Coheni ema on eestlane Riina Cohen ja isa ameeriklane Jeffrey Cohen. Kogu Jenniferi perekond on ühest kõrvast kurt.

Hariduskäik

2006. alustas Jennifer Marisse Cohen õpinguid Haapsalu Linna Algkoolis, kus ta lõpetas kuuenda klassi. Aastast 2012. õppis Cohen Haapsalu Wiedemanni Gümnaasiumis, kuid kooli sulgemisel 2013. õppeaasta lõpus suundus ta õppima Tallinna Kadrioru Saksa Gümnaasiumi. 2013. aastal lõpetas Cohen ka 55. lennus Cyrillius Kreegi nimelise Haapsalu Muusikakooli klaveri erialal. Jennifer Marisse lõpetas 2015 Kadrioru Saksa Gümnaasiumis põhikooli ja suundus edasi Tallinna 32. Keskkooli, lõpetades gümnaasiumi 2018. aastal kooli 45. lennu teatriklassis.
Aastast 2005 kuni Tallinna suundumiseni on Cohen laulnud laulustuudios DO-RE-MI ning alates aastast 2013 huvikoolis Meero Muusik juhendaja Mirjam Dede käe all. Jennifer Cohen õppis Georg Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis pop-jazzi osakonnas (2018. aasta lennus).
Westchesteri maakond

Ajalugu

Esimeste eurooplastena uurisid Westchesteri maakonna piirkonda Giovanni da Verrazzano 1524. aastal ja Henry Hudson 1609. aastal. Sel ajal elasid maakonna territooriumil algọnkinid. Inglise asunikud jõudsid Uus-Inglismaale 1640. aastatel. Westchesteri maakond on üks kaheteistkümnest algsest maakonnast New Yorgi osariigis. Maakond moodustati 1683. aastal. 
Tänapäeval on Westchesteri maakond mitmekesine piirkond, nii majanduslikult kui ka rahvastikult. Näiteks Yonkersis, Port Chesteris, Elmsfordis ja Mount Vernonis asuvad olulised mustanahaliste ja ladinaameeriklaste kogukonnad. Westchesteri maakond on üks kõige tihedamini asustatud maakondi ja kõige kõrgema kuritegevuse tasemega maakondi USA-s.
Baca maakond

Ajalugu

Maakond moodustati 16. aprillil 1889 Las Animasi maakonna idaosast.
Arkna vald

Arkna vald (saksa keeles Arknal) oli vald Virumaal Rakvere kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1893 ja siis liideti see vald Kaarli vallaga.
Kriimani mõis

Kriimani mõis (saksa keeles Brinkenhof) oli rüütlimõis Võnnu kihelkonnas Tartumaal. Tänapäeval jääb mõisasüda Kastre valda.

Ajalugu

Mõis sai oma saksakeelse nime omanike Brinkenite järgi. 1640. aastal müüs Martin Brinken mõisa Dietrich Riegemannile. Riegemannide valduses oli mõis Rootsi ajal ning nende nimest tuleneb mõisa eestikeelne nimi. Pärast Põhjasõda on mõisa omanikeks olnud Kawerid, Boettigerid, Rosenid, Blankenhagenid ja Strykid.

Mõisaansambel

Mõisasüda asub Kriimani järve kaldal. Ühekorruseline puidust peahoone on kasutusel valla sotsiaalmajana. Enamik kõrvalhooneid on hävinud või tundmatuseni ümber ehitatud.
Kriimani mõisa juurde kuulusid Kulkna ja Roiu karjamõis.
Joseph Alexander Sedlatscheck

Joseph Alexander Sedlatscheck (12. märts / 24. märts 1889 Chişinău – 3. juuni 1962 Frankfurt) oli Eesti vaimulik.
Sedlatscheck sündis Bessaraabias Chişinăus, kus ta ka õppis aastatel 1898–1908 kohalikus gümnaasiumis. Tartu ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1909–1916. Oli prooviaastal Tartu Jaani koguduses Moritz Wilhelm Paul Schwartzi juures. Ordineeriti 24. juunil 1918 õpetajaks.
Oli aastal 1918 Tartus vikaarõpetaja ja aastatel 1919–1939 Tartu Jaani koguduse ülemõpetaja.
Põgenes aastal 1939 Saksamaale. Oli aastatel 1941–1945 luteri vaimulik Schwersenzis (praegu Swarzędz Poznańi maakonnas Suur-Poola vojevoodkonnas). Aastal 1945 oli luteri vaimulik Schmirschaus Ronneburgi juures (Tüüringi liidumaa idaosas). Aastatel 1945–1949 oli ta pastor Paitzdorfis Greizi kreisis Tüüringi liidumaal ning 1949–1956 Bredelari linnaosas Marsbergi linnas Nordrhein-Westfaleni liidumaal. Jäi aastal 1956 emerituuri, suri Maini-äärses Frankfurdis.
Reet Roos

Haridus

Roos on lõpetanud Jakob Westholmi Keskkooli 1991 ning Tartu Ülikool ajaloo erialal 2007. Lisaks on ta õppinud Tallinna Pedagoogilises Instituudis matemaatikat.

Töökäik ja poliitiline tegevus

Reet Roos on Inspired Communications OÜ asutaja ja osanik Balti riikides. 2001. aastast kuulub ta Isamaa ja Res Publica Liitu.
2003–2007 oli ta X Riigikogu liige, 2011–2015 oli ta XII Riigikogu liige.
2003-2011 kuulus Roos AS-i Eesti Post nõukokku. Ta on RRKH Investeeringute juhatuse liige, RR Valduse juhatuse liige, OÜ Tööõigusbüroo Labour Consulting juhatuse liige, MTÜ Naised Emakakaelavähi Vastu ja MTÜ EMAKAS:EE, juhatuse liige, MTÜ Tööõigusteenused juhatuse liige ning OÜ Sparknet Company juhatuse liige.
2018. aasta lõpus toetas erakonda Isamaa 50 000 euroga.
1951. aasta NSV Liidu meistrivõistlused ratsutamises

1951. aasta  NSV Liidu meistrivõistlused ratsutamises .

Muud alad

Võistkonnad: 

1. Nõukogude Armee I 4905,35

2. ALMAVÜ I 4725,29

3. Nõukogude Armee II 44713,36
NRJ FM

NRJ FM (enne 2016. aastat Energy FM) on Eesti raadiojaam, mida saab kuulata Harju maakonnas, sh Tallinnas. Jaam kuulub Sky Media'le. Jaama sagedus on 93,2 MHz. Jaama programmijuht on Meelis Tõrv.
Jaam asutati 2001.
NRJ FMil oli ainult house-muusikat mängiv internetijaam NRJ House ning drum and bassi mängiv internetijaam NRJ DnB.
Escambia maakond

Ajalugu

Escambia maakond moodustati 21. juulil 1821. aastal. Maakond sai nime Escambia jõe järgi.
Anne Soojus

Ajalugu

1982. aastal ehitas Luunja sovhoos kasvuhoonete kütmise tarbeks katlamaja, mille juurde rajas Tartu linn 1986–1990 katlamaja laienduse, mis jäi aga pooleli. 1991–1992 seisis katlamaja suurema osa ajast, kuna elamuehitus oli lakanud, saabunud oli energiakriis ning kasvuhooneid ei köetud.
11. novembril 1993 moodustati AS Anne Soojus, mille omanikud olid Tartu linn (50%), AS Tartu Jõujaam (20%) ja Luunja vallavalitsus (30%). Sellele eelnevalt oli Tartus viibinud IBRD esindajad, kellele tutvustati plaani üle minna kohalike kütustega kütmisele. 1994. aastal alustati Tartu soojamajanduse rekonstrueerimist ning võeti selle tarbeks IBRD-st laenu. 1995. aasta suvel anti töösse esimesed katlad ning täisvõimsus saavutati 1996. aastal.
2000. aastal erastati AS Anne Soojus ja AS Tartu Keskkatlamaja. Ettevõtete omanikuks sai AS Kotka Energy Holding läbi vastloodud valdusettevõtte AS Tartu Energia, praeguse nimega AS Fortum Tartu.
1. detsembril 2001 sõlmisid AS Anne Soojus ja AS Tartu Keskkatlamaja pikaajalise rendilepingu kõigi AS Tartu Keskkatlamajale kuulunud katlamajade valdamiseks ja opereerimiseks.
2009. aastal avati Lohkvas 1,2 miljardit krooni (76,7 miljonit eurot) maksma läinud elektri ja soojuse koostootmisjaam.
2013. aastal osteti AS-lt Eraküte Tartu Tammelinna piirkonna kaugküttevõrk koos katlamajaga. Tehingu väärtuseks oli 7 miljonit eurot.
2014. aastal valmis Ropkas uus tipukatlamaja ning alustati kaugjahutusprojekti arendamisega. Seoses uue täisautomaatse 8,2 miljonit eurot maksnud Ropka gaasikatlamaja avamisega suleti ka Tartu keskkatlamaja.
Ettevõte avas 2016. aasta mais Baltimaade esimese külmajaama. 13 MW võimsusega Tartu Kesklinna Külmajaama ja 1,6-kilomeetrise jahutusvõrgu rajamine maksis kokku 5,7 miljonit eurot. 22. juunil 2017 avati ka Aardla külmajaam, mille võimsus on 5,4 MW ja kogumaksumus 3,5 miljonit eurot.
Sirje Medell

Isiklikku

Tema hobid on aikido, purjetamine ja meresõit.
Ameerika piilpart

Ameerika piilpart (Anas carolinensis) on partlaste sugukonda kuuluv linnuliik.
Teda võib näha ka Eestis.
Anton Denikin

Anton Ivanovitš Denikin [ant'on iv'aanovitš den'iikin] (Антон Иванович Деникин; 16. detsember 1872 – 8. august 1947) oli Vene sõjaväelane (kindralleitnant), üks valgekaartlaste relvastatud üksuste Vabatahtlike Armee ja Lõuna-Venemaa Relvajõudude juhte Venemaa kodusõjas.

Noorus

Anton Denikin oli pärit piirivalveohvitseri perekonnast, lõpetas Kiievi jalaväejunkrukooli ja 1899. aastal Nikolai Kindralstaabi Akadeemia.
Anton Denikin osales Vene-Jaapani sõjas
Aastatel 1910–1914 oli Denikin 17. Arhangelski jalaväepolgu komandör, 1914. aastast kindralmajor.

Teenistus I maailmasõja ajal

I maailmasõja eel teenis Denikin Kiievi sõjaväeringkonna staabiülemana, sõjakuberneri kindral Nikolai Ivanovi alluvuses.
Esimese maailmasõja alguses oli Denikin – kindral Aleksei Brussilovi 8. armee kindralkortermeister, kuid omal soovil lasi Denikin end üle viia 4. Küti (raud) brigaadi komandöriks. 1915. aastal edutati ta kindralleitnandiks.
Venemaa Keisririigi armee kindralleitnant Denikin juhtis Esimese maailmasõja ajal brigaadi, diviisi, korpust.
1916. aastal autasustati teda Briljantidega Georgi relvaga ja määrati 8. armeekorpuse komandöriks.

Teenistus pärast veebruarirevolutsiooni

1917. aastal määrati ta Kõrgema Ülemjuhataja staabiülema abiks ja hiljem Läänerinde ja Edelarinde ülemjuhatajaks.
Pärast Kornilovi mässu vahistati ning paigutati koos Lavr Korniloviga Bõhhovski vanglasse, kust ta 1917. aasta novembris põgenes Novotšerkasskisse.

Venemaa kodusõjas

1918. aasta jaanuaris oli Denikin 1. Vabatahtlike diviisi ülem, 1. Kubani sõjaretke ajal oli Denikin kindral Kornilovi Vabatahtlike Armee juhataja asetäitja; pärast Lavr Kornilovi hukkumist ajal Jekaterinodari piiramisel, kui mürsk purustas ta peakorteri ning Kornilov sai surmavalt haavata, sai Denikinist valgekaardi nn Vabatahtlike Armee ülemjuhataja.
Denikin juhatas 2. Kubani sõjaretke ning juhtis võitlust Punaarmee 11. armee vastu. 1918. aasta septembris pärast kindral Aleskejevi surma määrati ta Vabatahtlike Armee Ülamjuhtajaks ja 1918. aasta detsembrist oli Denikin Lõuna-Venemaa Relvajõudude ülemjuhataja. Pärast ebaõnnestunud pealetungi Moskvale 1919. aastal ja lüüasaamist Punaarmee käest andis Denikin ülemjuhatuse üle Peter von Wrangellile. 1920. aastal emigreerus Denikin Inglismaale, kust kolis edasi Belgiasse ning seejärel 1926. aastal Prantsusmaale.

Tegevus emigratsioonis

Välismaal tegeles kirjandustegevusega.
Prantsusmaalt emigreerus Denikin 1945. aastal Ameerika Ühendriikidesse. Pärast surma maeti ta algul USA New Jersey osariigi Jacksoni linna ning tema abikaasa Pariisi. 2005. aastal maeti nende põrmud ümber Moskva Donskoi kloostri kalmistule.
Abstraction-Création

Abstraction-Création on 1931. aastal Pariisis loodud abstraktsionistlike kunstnike ühendus. Ühendus tegutses 1937. aastani.
Abstraction-Créationi asutajateks olid Auguste Herbin, Jean Hélion ja Georges Vantongerloo. Tuntumatest kunstnikest ja skulptoritest kuulusid ühendusse veel Piet Mondrian, Jean Arp, Vassili Kandinsky, Paule Vézelay, Hans Erni, Robert Delaunay, Tarō Okamoto jpt. Ühtekokku kuulus ühendusse umbes nelisada maalikunstnikku ja skulptorit.
Aastatel 1932–1936 ilmus ühenduse väljaanne Abstraction-création: Art non-figuratif.
Nõmme Baptistikogudus

Nõmme Baptistikogudus on Tallinnas Nõmmel tegutsev baptistikogudus. Kogudus kuulub Eesti Evangeeliumi Kristlaste ja Baptistide Koguduste Liitu.
Kogudus rajati 1893. Koguduse palvemaja asub aadressil Puuvilja 4.
2013 oli koguduses 153 liiget.