google/wiki40b huggingface dataset:
Tüükasorlased

Tüükasorlased (Nyctibiidae) on lindude sugukond öösorriliste seltsist.
Sugukonnas on üks perekond, tüükasorr (Nyctibius), seitsme liigiga.
Nad elavad vaid Kesk- ja Lõuna-Ameerikas.
Nad on öise eluviisiga ja iseäraliku häälitsusega.
Alar Rosentau

Alar Rosentau (sündinud 22. jaanuaril 1975 Võrus) on eesti geoloog.

Elulugu

Alar Rosentau on kooliõpetaja ja töölise poeg.
Lõpetas 1993 Võru 1. Keskkooli ja 1998 Tartu Ülikooli geoloogina; M.Sc. (geoloogia, 2001, TÜ), väitekiri "Looduslike ehitusmaterjalide majandus- ja keskkonnageoloogiline analüüs Võru maakonna näitel"; Ph.D. (geoloogia, 2006, TÜ), väitekiri "Development of Proglacial Lakes in Estonia" (Tartu, 2006). Oli 1999 TÜ geoloogia instituudi vanemlaborant, 2000 insener, 2001–2005 vaneminsener, aastast 2005 TÜ ajaloo osakonna arheoloogia õppetooli erakorraline teadur, 2007 ka geoloogia instituudi erakorraline teadur. Loeb TÜ-s geoloogia seadusandluse ja kaevandusalade rekultiveerimise kursuseid. Täiendas end 2003 Stockholmi Ülikooli kvaternaarigeoloogia ja loodusgeograafia osakonnas, Rootsis (Rootsi Instituudi stipendiaat) ja 2006 Läänemere uuringute instituudis Saksamaal Warnemündes (külalisteadur).

Teadustöö

Uurimisvaldkonnad: Läänemere ja hilisjääaegsete jääpaisjärvede paleogeograafia. Maavarade kaevandamise keskkonnamõju. Üle 20 teadustrükise.
Samuel Scheidt

Samuel Scheidt (ristimispäev 3. november 1587, Halle – 24. märts 1654, Halle) oli Saksa varabarokiaegne helilooja, organist ja muusikaõpetaja. 1621-1627 avaldas Samuel Scheidt 4 muusikakogumikku pealkirjaga "Ludi Musici", millest on täielikult säilinud vaid esimene. Scheidt on varastest Põhja-Saksa instrumentaalheliloojatest silmapaistvaim.
Halles sündinud Scheidt õppis Amsterdamis Jan Pieterszoon Sweelincki juures, kes mõjutas tugevalt ka tema muusikat. Hallesse naastes sai temast Brandenburgi markkrahvi õueorganist ja hiljem kapellmeister. Erinevalt paljudest Saksa muusikutest jäi ta Saksamaale ka Kolmekümneaastase sõja ajal. Kui ta oma ametikoha Wallensteini tõttu kaotas, määrati ta 1628. aastal kolme Halle kiriku muusikajuhiks.
Scheidt oli esimene rahvusvahelise tähtsusega Saksa orelihelilooja. Ta esindab uue Põhja-Saksa stiili õitsengut, mis sai alguse suurest protestantliku reformatsiooni tulemusel. Lõuna-Saksamaal ja mitmetes teistes Euroopa riikides jäi katoliikliku Rooma kultuuriline mõju tugevaks ning muusika tugines jätkuvalt Itaalia eeskujudele. Roomast eraldatud protestantlikel aladel arendasid muusikud aga välja uued stiilid, mis erinesid naabermaade omast.
Scheidti muusika jaguneb põhiliselt kaheks: instrumentaalmuusika, sealhulgas suur kogus muusikat klahvpillidele, peamiselt orelile, ning sakraalne vokaalmuusika, millest osa on a cappella ja osa kasutab basso continuo't või muud instrumentaalsaadet. Arvukates koraaliprelüüdides tarvitas Scheidt sageli variatsioonimustreid, milles koraali iga fraas kasutab erinevat rütmimotiivi ja iga variatsioon on eelmisest keerulisem kuni teose kulminatsioonini. Koraaliprelüüdide kõrval kirjutas ta arvukalt fuugasid, tantsusüite (mis olid sageli tsüklilised, tarvitades sama bassi) ja fantaasiaid.
Adila vald

Adila vald (saksa keeles Addila) oli vald Harjumaal Hageri kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891, mil see liideti Kirna-Kohatu vallaga.
Valla alal asus Adila mõis.
Tuduetso Sabure

Tuduetso Sabure (sündinud 16. juunil 1982) on Botswana maletaja, naiste suurmeister (2005).
Sabure on 2005. aasta Aafrika naiste malemeister. Ta mängis Botswana naiskonna koosseisus neljal naiste maleolümpial (1998, 2000, 2004, 2010).
2005. aastal Aafrika esivõistlustel kahe parema hulka jõudmisega kvalifitseerus Sabure 2006. aastal Jekaterinburgis toimunud naiste maailmameistrivõistlustele (64 osavõtjat), kus sai turniiritabelis eelviimase, so 63. asetuse. Avaringis kohtus ta Humpy Koneruga, kellele kaotas tulemusega 0:2 ja 32 parema hulka ei pääsenud.
Sutlepa kabel

Sutlepa kabel on 17. sajandist pärinev rannarootsi kabel, mis asub alates aastast 1970 Eesti Vabaõhumuuseumis. Kabel pühitseti uuesti sisse aastal 1989 ning see on praegu tegev Tallinna Jaani koguduse abikirikuna.
Sutlepa kalmistu, kus kabel varem asus, peavärava juurde ehitati 1996. aastal kellatorn.

Ajalugu

Sutlepa kabel on üks vanemaid puitehitisi Eestis. Kabel ehitati Noarootsi kihelkonnas Sutlepa külas kihelkonnakiriku abikirikuks. Ehitusaeg on täpselt määratlemata, kuid arhiiviandmetes on kabelit mainitud juba 1627. aastal. Kiriku ukse kohale lõigatud aastaarv "1699" tähistab aga ilmselt tänaseni säilinud hoone ehitamise aega.
Teada on, et 1825. aastal peeti kabelis jumalateenistust kaheksal korral ja ilmselt talitati seal ka ristimisi, laulatusi ja matuseid. Teenistusi peeti nii eesti kui ka rootsi keeles.
1830. aastatel toimus kabelis ümberehitus (eri andmetel kas 1834 või uksepiidas oleva dateeringu järgi 1837) – kabel võeti korrastamiseks lahti ning püstitati uuesti, kasutades naabruses asunud Rooslepa kabeli palke.

Interjöör

Hoone 19. sajandi esimest poolt kajastavas interjööris on talupoeglik ehitustraditsioon oskuslikult ühendatud baroksete stiilielementidega. 1837 valmistas külatisler Johannes Klingberg kantsli, mis jäljendab Tallinna barokiperioodi meistri Tobias Heintze (1589–1635) töid. Esemetest on dateeritud veel altarilaud ja -võre (1810) ning kaheksanurkne ristimisnõu alus (1802). Altari kohal rippuva Kristuse pildi kinkis kabelile mõisnik C. von Taube aastal 1831. Kaunid on kabeli altariseina lihtsad tinaraamides vitraažaknad. Ukse kõrval asub rahakogumispakk, kuhu sai annetuse lasta nii hoone seest kui ka väljast. Mere lähedust tuletavad meelde seintele riputatud plekist pärjad, mis on pandud sinna merele jäänud meeste mälestuseks.
Kabel mahutas kokku ligikaudu 150 inimest ning traditsiooniliselt istusid seal mehed paremal ja naised vasakul pool. Kooriosas asuvad kahel pool altarit seinte ääres ka nn saksapingid, kus istusid rikkamad ja lugupeetumad pered.
Toscana

Suuremad linnad

Firenze (368 800; 2004), Prato (178 600), Livorno (156 000), Arezzo (94 600), Pisa (88 400), Pistoia (85 200), Lucca (82 900), Grosseto (74 900), Massa (69 100), Carrara (65 300), Viareggio (63 300), Siena (54 500), Cortona (22 600)

Majandus

Maakonna tööstus on koondunud madalikule, keskusega Pisa ja Livorno ümbruses. Mägisemal alal viljeldakse intentsiivpõllundust.
Üle maailma on tuntud Toscana oliiviõli ja vein; siinne Chianti on vahest üks tuntumaid itaalia veine üldse.

Transport

Toscana auto- ja raudteede sõlmpunktiks on Firenze, siit suunduvad kiirteed Pisa, Siena ja Lucca ja lõuna suunas. Piki Toscana rannikut kulgeb Via Aurelia ja kiirtee A12.

Turism

Toscanat peetakse tihti üheks Itaalia kauneimaks piirkonnaks. Üle kogu maailma tuntud turismimagnetid on Firenze, Siena ja Pisa, San Gimignano, Cortona, Arezzo, Lucca ning Barga linnad, tugevad turismimagnetid on ka Maremma, Crete Senesi, Lunigiana ja Garfagnana piirkonnad ning Elba saar.

Kultuur

Toscana oli Itaalia renessansi sünnikohaks, mille pärand on säilinud arhitektuuripärandis, rohketes maalides ja skulptuurides, mis on koondunud kümnetesse muuseumidesse, millest tuntuimad on Uffizi galerii ja Bargello muuseum Firenzes. 
Toscanas on sündinud Leonardo da Vinci, Michelangelo ja itaalia keele isa Dante.

Vein

Toscana veinipiirkonnad: Chianti (DOCG), Chianti Classico (DOCG), Carmignano (DOCG), Vino Nobile de Montepulciano (DOCG), Rosso di Montepulciano (DOC), Brunello di Montalcino (DOCG), Rosso di Montalcino (DOC), Vernaccia di San Giminiano (DOCG), Bolgheri Sassicaia (DOC), Colli dell'Etruria Centrale (DOC), Sant'Antimo (DOC).
Scandinavian Star

Scandinavian Star (endine Massalia) oli 1971. aastal Prantsusmaal ehitatud parvlaev. 1990. aastal oli laeval tulekahju, milles hukkus 159 inimest.

Ajalugu

Massalia ehitati 1971. aastal firmas Dubegion-Normandie S.A. Laeva omanikuks sai Compagnie de Paquebots ja laev pandi liinile Marseille-Málaga-Casablanca. 1984. aastal vahetusid laeva omanikud ja nimi mitu korda ning lõpuks sai laeva nimeks Scandinavian Star. Laev pandi tegema kruiise Tampa ja Cozumeli vahel.

Edasine saatus

Pärast katastroofi laev müüdi. Taastati 1994. aastal ja sai nimeks Regal Voyager. Laev lammutati 2004. aastal.
Palo mõis

Palo mõis, Pallamõis (saksa keeles Gut Pallamois) oli rüütlimõis Räpina kihelkonnas Võrumaal, mis oli kolme mõisasüdame (Leevi, Palo, Vastse-Koiola) üks osa.
Türi Raamatukogu

Türi Raamatukogu on rahvaraamatukogu Türil aadressil Kohtu 2, kus asub ka Türi vallavalitsus.
1. mail 2006 liideti Türi, Türi-Alliku, Änari, Kolu, Laupa, Taikse, Oisu, Kabala ja Ollepa raamatukogu ühtseks Türi Raamatukoguks.
Alates 1. detsembrist 2015 on Türi raamatukogu struktuuriüksused Türil, Laupal, Oisus, Kabalas ja Kahalas.

Ajalugu

5. mail 1927 nimetati raamatukogu Türi linna avalikuks raamatukoguks.
1941. aasta suvel alanud sõjas hävis raamatukogu koos raamatute, inventari ja majaga. Alles jäid raamatud, mis olid parajasti välja laenutatud.
24. jaanuaril 1957 likvideeriti Türi rajoon. Türi hakkas kuuluma Paide rajooni koosseisu ja raamatukogu nimeks sai Türi Linna Raamatukogu.
1. jaanuarist 1991 sai Türi Haruraamatukogust ja Türi Lasteharuraamatukogust Türi Raamatukogu.
1996. aasta oktoobris kolis raamatukogu tollase linnavalitsuse hoone ruumidesse.
Helle Videvik

Helle Videvik (sündinud 21. juunil 1945 Virumaal Vohnja vallas) on eesti keraamik. Ta on tuntud oma graafilise töötlusega portselanmaali poolest.

Elulugu

Helle Videvik sündis 1945. aastal Virumaal Vohnja vallas. 1969. aastal lõpetas ta Eesti NSV Riiklik Kunstiinstituudi keraamika erialal, seejärel asus tööle Kunstitoodete Kombinaat ARS portselaniateljeesse. Alates 1996 on ta vabakutseline kunstnik. Eesti Kunstnike Liidu liikmeks sai ta aastal 1974.
Philipp Stramm

Philipp Stramm (21. aprill 1814 Kohila – 20. august 1871 Peterburi) oli eesti rahvavalgustaja.
Õppis 1841–1846 Tartu Ülikoolis filoloogiat ning töötas eraõpetjana Tallinnas ja Peterburis ning aastatel 1853-1854 õpetajana Valgas Cimze seminaris.
Peterburis elas ta umbes 1870. aastast alates.

Looming

Tema dialoogid "Eestlaste priidus (ehk wabbadus)" ja "Üks kenna neljatahhulinne jutt" (mõlemad 1860) selgitavad vabaduse mõistet ning käsitlevad talurahva huvidest lähtuvalt ühiskonna, kultuuri- ja haridusküsimusi.
Dialoogid on avaldatud Aarne Vinkeli uurimuse "Eesti rahvaraamat" lisadena (ER, Tallinn 1966, lk 306–326).
Dzelzceļnieks

Dzelzceļnieks (vene keeles Железнодорожник) on Läti linna Daugavpilsi osa. Asub kolme raudtee vahel Centrsist põhja pool.
Dzelzceļnieks tekkis Teise maailmasõja järel raudteelaste asumina Riia–Viciebski ja Peterburi–Vilniuse raudteeliinide ning neid ühendava raudtee vahele, algul domineerisid kahekorruselised kaheksa korteriga elamud. Linnaosa territooriumil asub põhiosa Daugavpilsi raudteesõlmest.
Paide Eesti Selts Ühendus

Paide Eesti Selts Ühendus oli selts Järvamaal Paides.
Selts asutati 1879 nime all Eesti Handverki-Selts Ühhendus Paides.
Seltsi tegevuse hääbus Esimese maailmasõja ajal.
Plaat

Plaadiks nimetatakse mehaanikas prismalist või silindrilist keha, mille kõrgus (plaadi paksus), mida tähistame tähega h, on võrreldes teiste mõõtmetega väike. Plaat on tasandiline koorik.
Toomani talu

Toomani talu on Kuusalu vallas Muuksi külas asuv talu.
Talus kasvasid üles eesti arhitektid Erika Nõva ja August Volberg.
Talu viljaait on tänapäeval kohandatud Toomani talumuuseumiks. Muuseum tutvustab kohalikku kultuuripärandit.
Leni Junker

Leni Junker (õieti Helene Junker, abielus (1927. või 1928. aastast) Helene Thymm (Leni Thymm); 8. detsember 1905 Kassel – 9. veebruar 1997 Wilhelmshaven) oli saksa kergejõustiklane.
30. augustil 1925 püstitas ta Leipzigis ajaga 12,4 oma esimese (mitteametliku) maailmarekordi naiste 100 m jooksus. 15. septembril 1925 Wiesbadenis parandas ta mitteametlikku maailmarekordit 12,2 sekundile. Seda tulemust kordas 22. augustil 1926 Gundel Wittmann, kelle nimele läks ametlik maailmarekord. Leni junker kordas tulemust 12,2 mitteametlikult veel 29. augustil 1926 Hannoveris ja 14. augustil 1927 Berliinis. 17. juunil 1928 püstitas ta uue mitteametliku maailmarekordi 12,1. Seda tulemust kordas 31. augustil 1930 Tollien Schuurman, kelle nimele läks ametlik maailmarekord. 1. augustil 1931 püstitas Leni Junker Magdeburgis uue mitteametliku maailmarekordi 12,0 ning kordas seda samadel võistlustel kaks korda. 5. juunil 1932 kordas seda tulemust Haarlemis Tollien Schuurman, kelle nimele läks ametlik maailmarekord.
1928. aasta suveolümpiamängudel Amsterdamis võitis Leni Junker-Thymm naiste 4×100 m teatejooksus Saksamaa võistkonna koosseisus koos Rosa Kellneri, Leni Schmidti ja Anni Holdmanniga pronksmedali ajaga 49,0 (kulla sai Kanada ja hõbeda USA võistkond). Samadel mängudel jooksid Leni Junker-Thymm ja Leni Schmidt olümpiarekordi naiste 100 m jooksus.
Saksamaa kergejõustikumeistrivõistlustel tuli ta naiste 100 m jooksus 1928. aastal kolmandaks ja 1931. aastal esimeseks. Aastal 1932 võitis ta tõkkejooksu. 1923. aasta meistrivõistlustel tuli Leni Junker kõrgushüppes teiseks.
Tema koduklubi oli ATV 1845 Leipzig.
Jõelähtme Laulusõbrad

Jõelähtme Laulusõbrad on Harju maakonnas Jõelähtme vallas tegutsev segakoor. Koori dirigent on Leili Värte.
Koor asutati 2007. Aastani 2010 kandis koor nime Jõelähtme Ühendatud Segakoor.
Koor on Eesti Segakooride Liidu liige.
Tähk-rapuntsel

Tähkjas rapuntsel (Phyteuma spicatum) on rapuntsli perekonda kuuluv kellukaliste sugukonna taimeliik.
Ta kasvab Eestis pärismaisena ja on looduskaitse all.
Osvald Laan

Saavutused

Kaheteistkordne Eesti meister:  Kreeka-Rooma maadluses (1935, 1936, 1937, 1939, 1941) ja vabamaadluses (1936, 1937, 1938, 1939, 1940, 1943, 1947).
Vabariikliku kategooria maadluskohtunik (1964). 
Eesti Spordiselts Kalevi auliige (1964).
Alates  1999. aastast korraldatakse Tartus Kreeka-Rooma maadluses Osvald Laane mälestusvõistlust.
Õpilasi: Paul Kuldkepp, Uno Essenson, Leo Saks, Kaimo Andresson.
Scott S. Sheppard

Scott Sander Sheppard on USA astronoom. Ta on avastanud paljud Jupiteri, Saturni, Uraani ja Neptuuni väikesed kuud. Samuti on ta osalenud Kuiperi vöö objektide, kentauride, komeetide ja Maa-lähedaste asteroidide avastamisel.
Pilistvere kalmistu

Pilistvere kalmistu on kalmistu Pilistvere kihelkonnas Viljandimaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Arjassaare külas Põhja-Sakala vallas Viljandi maakonnas.
Kalmistul võib olla 18. sajandist varasem kihistus – on arvatud, et siin oli muinasaegne matusepaik või siis 17. sajandi külakalmistu. Pilistvere kirikuaeda lõpetati matmine üldiselt 1773. aastal, siis maeti edaspidi siia enamik kihelkonna surnuid. Kuni 1855. aastani (õigeusu kalmistu rajamiseni) maeti siia ka kihelkonna õigeusklikke.
Kalmistut on laiendatud korduvalt. Uus osa (üle Imavere tee kagus) võeti kasutusele 20. sajandil. Vanas osas avati 24. juunil 1932 pidulikult Vabadussõja mälestusmärk. See on üks väheseid Vabadussõja mälestusmärke Eestis, mis säilis tervena nii läbi Nõukogude teise kui ka kolmanda okupatsiooniaja.
Pilistvere kalmistu on alates 1997. aastast riiklik ajaloomälestis. Kalmistu on praegu kasutusel ning on üldiselt hästi hooldatud, selle pindala on 4,53 ha.

Ehitised kalmistul

Kalmistu vanas osas paikneb matusekabel ja kalmistuvahi talu, mille juures on ka kalmistu abivärav. Kalmistu vana ja uue osa vahelt läbiviiva praeguse Imavere tee ääres (vana osa pool) on kolmeosalise kiviehitisega kalmistu peavärav.
Liblikas (ansambel)

2013–2016

2013. aasta keskpaigas avalikustasid nad oma esimese täispika albumi "Wooden Spaceship" digitaalselt ja CD-l.
2014. aasta lõpus salvestasid nad stuudios 4-loolise lühialbumi "Mothers' Finest", mis ilmus digitaalselt ja helikasseti kujul. Sellele järgnes esinemine Eesti Televisioonis. 2015. aasta sügisel käis Liblikas turneel Ungaris, Saksamaal, Hollandis ja Austrias. Aeg-ajalt käib ansambel esinemas ka Lätis ja Leedus.
Gaute Kivistik

Gaute Kivistik (esinejanimega Rohke Debelakk; sündinud 18. juunil 1971 Tartus) on eesti humorist, ajakirjanik ja muusik. 
Kivistik on õppinud näitlemist Viljandi Kultuurikolledžis ja Eesti Humanitaarinstituudis ning töötanud näitlejana Tartu Lasteteatris. 
Kivistik on Kuku Raadio "Libauudiste" autor. Libauudiseid hakkas ta esitama 1994. aasta oktoobris Q Raadios  pärast Erkki Kõlu lahkumist , neid on edastanud ka Uuno Raadio ja Raadio Elmar . Varjunime Rohke Debelakk valis Kivistik äkkotsusena enne Q Raadios eetrisseminekut , nimi pärineb aga lapsepõlvesõbralt, kes selle kord kirjale alla kirjutas .
Kuku raadio Tallinna toimetuses alustas Kivistik tööd 1997, asudes mõne aasta pärast juhtima Kuku hommikuprogrammi. 
Ansamblis Minu Isa Oli Ausus Ise esineb Gaute Einar Süggu nime all kitarristi ja lauljana. 
Ta on olnud ka Eesti Televisiooni saadete "MuinasTeeVee", "Eesti mäng" ja "Rohke kalatuur" saatejuht. "Rohke Debelaki libauudised" on eetris olnud ka mõnes ETV aastalõpuprogrammis. Samuti oli ta üks Kanal 2 "Ärapanija" saatejuhte.
Ray Conniff

Ray Conniff (õieti Joseph Raymond Conniff; 6. november 1916 – 12. oktoober 2002) oli USA helilooja, tromboonimängija ja dirigent, kes oli tuntud omanimelise kergemuusikakoori järgi.
Ta sündis Attleboros Massachusettsi osariigis muusikute peres, ema oli pianist ja isa trombonist. Juba lapsena õppis ta mängima trombooni.
1937. aastal saabus Ray New Yorki, kus mängis mitmes orkestris. Teise maailmasõja ajal sai temast arranžeerija, kellena ta jätkas ka pärast sõda Harry Jamesi orkestris. 
1954. aastal sõlmis muusik lepingu firmaga Columbia Records. 1959. aastal asutas ta kergemuusikakoori The Ray Conniff Singers, millesse kuulus 12 naist ja 13 meest. Juba selle koori esimene album „'S Wonderful“ tõusis USA edetabelisse American Top 40. Peagi sündis ka Ray Conniffi koori suurim hitt „Somewhere My Love“ (1966). 
Samanimeline album saavutas USA edetabelis „American Top 40“ 9. koha, sai plaatinaplaadiks ja võitis Grammy auhinna. 
Alates 1962. aastast elas Ray Conniff Los Angeleses. 
1969. aastal juhtis Conniff kolm nädalat Suurbritannia edetabelit „UK Albums Chart“ albumiga „His Orchestra, His Chorus, His Singers, His Sound“.
1974. aastal käis Conniff oma kooriga Venemaal ning salvestas stuudios Melodija koos ansambliga Melodija heliplaadi „Ray Conniff Moskvas“, mis sisaldas vene rahvalaulude töötlusi.
Conniffi eluajal ilmus tema koori ja orkestri viimane plaat „Do Ray Para O Rei“ aastal 2000.
Tema plaate on maailmas müüdud üle 70 miljoni eksemplari. 
Ray Conniff suri 85-aastaselt ning ta on maetud Westwood Village Memorial Park Cemetery kalmistule Los Angeleses California osariigis.
Soeoos

Soeoos ehk Soeoone kalju on paljand Ahja jõe paremkaldal, Suure Taevaskoja ja Otteni vesiveski vahel.
Soeoos paikneb Ahja jõe ürgoru maastikukaitsealal. Soeoone paljand asub jõekaldast umbes 10 meetri kaugusel kaldast 5 meetri kõrgusel. Soeoone paljand on umbes 7 meetrit kõrge ja 10 meetrit lai Burtnieki lademe Härma kihistiku põimkihiline liivakivipaljand ulatusega 10 m. Paljandi alumises osas on asunud koobas, kuid koopaava on mattunud rusunõlva alla.
Koopa kohta on mitmeid rahvajutte. Rahvapärimuse järgi elanud Soeoones hundiema kutsikatega (susi, soe - võru murdekeeles hunt; oos, oone - murdekeeles koobas). Soeoont on peetud Taevaskoja kõige hirmuäratavamaks kohaks, millest on räägitud mitmeid õuduslugusid. Müstilisust lisab asjaolu, et Soeoonele ei paista päike, ka suvel on ta varjatud kalju ja suurte puudega. Muistendi järgi peitunud Soeoones varandus, kuid koopasse varandust otsima läinud noormees saanud hukka.
Tour Initiale

Tour Initiale on 109 meetri kõrgune büroopindadega pilvelõhkuja, mis asub Pariisi kõrghoonestatud ärikeskuses La Défense'is.
Will Smith

Eraelu

Will Smith oli aastail 1992–1995 abielus Sheree Zampinoga. Neil on poeg Trey Smith (õieti Willard Carroll Smith III, sündinud 1992), kes on kaasa teinud isa muusikavideos "Just the Two of Us".
1997. aastal abiellus Will Smith näitleja Jada Koren Pinkettiga. Abielust on neil poeg Jaden Smith (sündinud 1998) ja tütar Willow Smith (sündinud 2000). Nad mõlemad tegelevad samuti näitlemise ja muusikaga.
Jüri Jegorov (õigusajaloolane)

Jüri Jegorov (sündinud 24. mail 1922 Tallinnas) on eesti õigusajaloolane ja Tartu Ülikooli õigusteaduskonna emeriitdotsent.
Ta õppis Tallinna Reaalkoolis ja lõpetas aastal 1941 Tallinna Poeglaste Kommertskooli. Samal aastal mobiliseeriti ta Punaarmeesse. Haavata saamise järel asus ta õppima Moskva diplomaatiaakadeemias, mille lõpetas aastal 1947. Aastal 1950 kaitses ta Moskvas rahvusvaheliste suhete instituudis õigusteaduse kandidaadiväitekirja, milles käsitles Skandinaavia ja Balti riikide neutraliteeti.
Ta töötas aastatel 1947–1961 Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonnas vanemõpetajana ja aastatel 1961–1995 samas dotsendina. Ta on lugenud õiguse ajaloo kursusi. Tal on töid Eesti õiguse ajaloo alalt.

Isiklikku

Tema isa oli Eesti maalikunstnik Andrei Jegorov.
Vappepitaaf

Vappepitaaf ehk surnusilt on üksikisiku mälestuseks kirikusse üles seatud mälestusmärk.
Vappepitaafi kanti matuserongkäigus sarga ees ning riputati kadunukese haua vahetusse lähedusse kiriku seinale. Aadlike vappepitaaf koosnes suguvõsa vapi pildiga vapikilbist, mille all paiknes tekstitahvel kadunukese elulooliste andmetega. Vapikilpi ümbritses rikkaliku taimornamendiga kiivrikate, mille kohal kõrgus turvisekiiver aadlikrooni ja kiivriehisega.
Vappepitaafide kasutamise kõrgaeg oli 17. sajand. Vappepitaafide traditsioon hakkas hääbuma pärast kirikuisse matmise keelustamist 1772. aastal.
Eestis on tänaseni säilinud alla 200 vappepitaafi, üle poole neist asuvad Tallinna Toomkirikus.
1979. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused

1979. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused olid 17. maailmameistrivõistlused laskesuusatamises, mis toimusid 15.–18. veebruarini Ruhpoldingis Saksa FV-s.
Tallinna Fotokuu

Tallinna Fotokuu (inglise Tallinn Photomonth) on Tallinnas toimuv rahvusvaheline kunstibiennaal. Biennaalil saab muu hulgas tutvuda fotograafia ja kaamerakultuuri arengutega. Biennaali korraldab Eesti Fotokunstnike Ühendus.
Esimene biennaal toimus 2011. 2019 toimub järjekorras 5. Tallinna Fotokuu.
Taimsete ravimite komitee

Taimsete ravimite komitee (lüh TRK; inglise keeles HMPC) on Euroopa Ravimiameti 2004. aastal loodud komitee, mis annab teadusliku arvamuse traditsioonilistele taimsetele ravimitele.
Taimsete ravimite komitee abistab Euroopa Liidus taimsete ravimitega seotud protseduuridel ja registreerimisel, valmistades ja avaldades teaduslike järelduste, mis käsitlevad taimede meditsiinilisi kasutusviise, kokkuvõtteid.
Komitees on harilikult esindatud kõik Euroopa Liidu liikmesriigid, praeguse seisuga Eestil esindajat pole.
2015. aasta augusti seisuga on HMPC avaldanud 152 monograafiat. Nendega saab tutvuda Euroopa Ravimiameti kodulehel.
Ascheberg

Ascheberg oli Saksamaalt Vestfaalist pärit aadlisuguvõsa, mille esindajad tegutsesid ka Baltikumis.
Aadlisuguvõsast on teateid alates 1243.
Suguvõsa on parunitena kantud Kuramaa rüütelkonna aadlimatriklisse.
Good Charlotte

Good Charlotte (1996–2001)

Good Charlotte'i asutasid 16-aastased Benji ja Joel Madden.

The Chronicles of Life and Death (2004–2006)

Teiseks singliks oli 6. detsembril 2004 ilmunud "I Just Wanna Live" ning kolmandaks lugu "We Believe". Viimane singel sellelt albumilt kannab pealkirja "The Chronicles Of Life And Death".
2005. aastal lahkus tervislikel põhjustel bändist trummar Chris Wilson.

Good Morning Revival (2007–2008)

Kolmandaks singliks oli "Dance Floor Anthem (I Don't Want to Be in Love)", millest sai bändi edukaim lugu Austraalias.
2007. aastal sai Dean Butterworth Good Charlotte'i ametlikuks trummariks. Ta on bändi vanim liige (sündinud 26. septembril 1976).