google/wiki40b huggingface dataset:
Leopold Raudkepp

Aleksander Leopold Raudkepp (16. märts 1877 Ambla vald, Järvamaa – 1948 Saksamaa) oli Eesti vaimulik, luuletaja, riigi- ja koolitegelane.
Tema isa oli köster ja kooliõpetaja, ärkamisaja tegelane Aleksander Friedrich Raudkepp. Leopold Raudkepp oli Kristliku Rahvaerakonna asutajaliige ja peasekretär,  selle väljaannete Kodumaa Hääl ja Pühapäevaleht üks toimetajatest ning peamistest kirjutajatest. Ta oli väsimatu kristliku moraali ja usuõpetuse eest võitleja, aateline luuletaja ja hinnatud pedagoog.

Poliitiline tegevus

Leopold Raudkepp oli Kristliku Rahvaerakonna asutajaliige, selle peasekretär kuni partei ühinemiseni Rahvusliku Keskerakonnaga 1932. aastal. Raudkepp pääses 6. detsembril 1922 I Riigikokku kommunisti Eduard Käo asemel Kristliku Rahvaerakonna rühma liikmena. Ta võttis aktiivselt osa usuõpetuse küsimuses rahvaalgatuse (1922) ja rahvahääletuse (1923) organiseerimisest.
7. veebruaril 1929 autasustati Raudkeppi Eesti Punase Risti II järgu I astme mälestusmärgiga.

Vaimulik tegevus

Raudkepp oli 1939. aastaks, oma 25. ordinatsiooni tähtpäevaks, jutlustanud 86 kirikus Eestis ja pidanud ühtekokku 479 jutlust. Peamiselt tarvitas ta jutluse alusena Uue Testamendi kirjakohti, neid oli 1939. aastaks kokku kasutatud 357 korral, Vana Testamendi kirjakohti vaid 98 korral.

Isiklikku

Raudkepp oli vallaline. Ta vahetas tihti elukohti kurtes Kaarli kogudusele, et hoolimata ennastsalgavast koolidirektori tööst ei olnud talle seni võimaldatud kooli kulul korterit. Kaarli koguduse majas, mille ehitamist alustati septembris 1939, oli Raudkepile siiski ettenähtud kahetoaline korter, kuid nõukogude okupatsiooni tõttu jäi kogudus majast ilma.
1944. aasta sügisel põgenes Raudkepp Saksamaale. Tema edasise elukäigu kohta andmed puuduvad, kuni EELK eksiilis olevate vaimulike seas sai teatavaks, et Leopold Raudkepp suri 1948. aasta kevadel. Täpsem teave Raudkepi surmakuupäevast ja matmispaigast on seni leidmata.
Arnold Janno

Isiklikku

Tema pojatütar Tiina Janno on Audru Püha Risti koguduse õpetaja.
Aleksander Möldroo

Elulugu

Aleksander Möldroo sündis Narvas ja omandas alghariduse Narva linavabriku algkoolis ja 1912–1919 kommertskoolis. Kunstiõpinguid alustas 1920. aastal Tallinna Kunsttööstuskoolis, kus õppis dekoratsioonmaali. Kunsttööstuskoolis õppis Möldroo kaks aastat, edasi jätkas enesetäiendamist 1922–1923 kunstikoolis Pallas Konrad Mäe ja Ado Vabbe ateljeedes. Sellele järgnes õppereis Pariisi.
Möldroo töötas nii Eesti (Endla 1926–1928; 1928–1930 Draamastuudio; Ugala 1936–1946) kui ka välismaa (Kaunase Riigiteater 1924–1925; Belgradi Riigiteater 1930–1931) teatrites. 1946–1952 oli ametis Tallinna Kultuurhariduslike Asutiste Komitee peakunstnikuna.
Aastatel 1952–1957 oli Venemaal Taišeti lähedal sunnitöölaagris.

Looming

Möldroo lavakavandid, teostatud temperas või monotüüpias, mõjuvad tänu oma terviklikkusele ja lõpetatusele terviklike kunstiteostena. Varasemad, eriti Hommikuteatrile tehtud kujundused on ekspressionistlikud, hiljem saab valdavaks realistlikum, väljendusrikast detaili toonitav käsitlus.
Peale teatridekoraatoritöö viljeles graafikatehnikatest enim linoollõiget, puugravüüri ja monotüüpiat. Loonud ka õlimaale (maastiku- ja linnavaateid) ja akvarelle. Teinud sisekujundustöid, muuhulgas kavandanud 1933–1934 Kadrioru lossi kardinad.
Möldroo varasemad teosed, eriti linoollõiked, näitavad selgeid ekspressionismi mõjutusi. Neist tõuseb esile sari teatritegelaste portreid, millest on säilinud A. Bachmann (1922), Aleksander Teetsov (1928) ja Priit Põldroos (1929). Möldroo monotüüpiate temaatika pärineb tihti reisidelt, näiteks "Vana Belgrad" (1931), "Mostar" (1932), "Jaroslavl".
Johannes Pirita

Johannes Pirita (1. juuli 1937 – 21. veebruar 2013) oli eesti liiklusekspert ja -koolitaja. 
Pirita hakkas Eesti Raadios liiklussaateid tegema 1972. aastal. Kokku tegi ta 25 aasta jooksul raadios 998 liiklussaadet, samuti esines ta liiklusteemadel televisioonis. Ta avaldas arvukalt liiklusteemalisi artikleid ja raamatuid.
1995. aastal rajas ta endanimelise Pirita Liikluskooli.
2011. aastal vaidlustas Pirita kohtus liikluspolitsei otsuse kiiruseületamise asjus (7. septembril 2010), kuid tulemuseta.
Johannes Pirita harrastas ka kalapüüki.
EKP XIX kongress

EKP XIX Kongress oli 31. jaanuarist 1. veebruarini 1986. aastal Tallinnas toimunud EKP allorganisatsioonide saadikute korraline kongress.
1982. aasta ujumise maailmameistrivõistlused

1982. aasta ujumise maailmameistrivõistlused olid 4. maailmameistrivõistlused ujumises. Need toimusid 29. juulist 8. augustini Guayaquilis Ecuadoris. Võistlused korraldas Rahvusvaheline Ujumisföderatsioon (FINA). Võistluste kavas olid samad alad, mis varasematel maailmameistrivõistlustel (1973, 1975 ja 1978). Võisteldi ujumises (meestel oli kavas 15 ala ja naistel 14), vettehüppetes (2 ala nii meestele, kui naistele), kujundujumises (naistele 3 ala) ja veepallis (ainult mehed).
Punatähe orden

Punatähe orden oli Nõukogude Liidus vapruse eest jagatud autasu. Orden asutati 1930. aasta 6. aprillil ja statuut võeti vastu sama aasta 5. mail. Algselt autasustati sellega ainult kõrgemaid ohvitsere ja ametnikke, kuid hiljem viidi sisse muudatus ja anti ka tavalistele sõduritele. Statuudi järgi võis ordeniga autasustada ka üksust, laeva, gruppi või organisatsiooni.
Bentoni maakond (Iowa)

Ajalugu

Maakond moodustati 21. detsembril 1837. See sai nime senaator Thomas Hart Bentoni (1782–1858) järgi.
Ka Üks Minut

Ka üks minut oli huumori- ja satiiriajakiri, mis ilmus 1924. aastal Tallinnas.  
Ajakirja väljaandja oli E. Elstein ja vastutav toimetaja H. Kuuskmann.  
Ajakirja ilmus kaks numbrit: nr 1 (7. aprillil 1924) ja nr 2 (24. mail 1924).  
Toimetus asus Tallinnas aadressil Pikk tänav 55. Ajakirja trükiti Tallinna trükikojas H. Murr ja A. Toom.

Huvitavaid fakte

Ajakirja andis välja restorani Kontsertaed kelner E. Elstein, kes 24. mail ilmunud ajakirjas kirjutas kõmulise artikli "Minister ja pudel". See kirjeldas, kuidas siseminister Theodor Rõuk käis restoranis Kontsertaed ja soovis kahe õllepudeliga ilma maksmata lahkuda. Selle artikli peale kirjutas minister Rõuk kaitsepolitseile, et viidaks läbi vastav juurdlus. Tallinna kaitsepolitsei ülema abi Julius Eiskopi korraldatud juurdlusel selgus, et isik, kes oli end Kontsertaias siseministriks nimetanud, oli tegelikult parun von Ungern-Sternberg, kes sai oma teo eest trahviks ühe nädala aresti. 
Ilmselt lõpetas just selle kõmulise loo tagajärgede pärast ajakiri tegevuse.
Secchi ketas

Secchi ketas [seki] ehk valge ketas on limnoloogias, harvem okeanograafias, kasutatav vahend, mille abil määratakse uuritava veekogu vee läbipaistvus. Ketast saab kasutada pinnaveekogudel, näiteks järvedel, lahtedel, ookeanis. 
Secchi ketas on nimetatud itaalia astronoomi Angelo Secchi järgi, kes selle leiutise 1865. aastal avalikustas. Algne ketas oli ühtlaselt valge ja seda kasutatakse merebioloogias tänase päevani. Limnoloogias on üldiselt kasutusele võetud ketta uuem must-valge variant.
Secchi ketta põhimõte seisneb selles, et valge ketas lastakse vertikaalsihis veekogusse ning kaugusel veepinnast, mil silm seda ketast enam ei näe, loetaksegi vaadeldava veekogu vee läbipaistvuseks ehk Secchi sügavuseks.
Secchi ketta sügavus on tihedas korrelatsioonis ekstinktsiooniteguriga (k). On empiiriliselt kindlaks tehtud, et siseveekogudes kehtib seos: k = 1,7/zsd, kus zsd on Secchi sügavus meetrites
.
Pander

Pander (vene keeles Пандер) on Lübeckist pärit Liivimaa kaupmehe- ja aadlisuguvõsa.

Ajalugu

Panderite kohta on esimesi teateid 1618. aastast, mil Lübeckis on mainitud linnakodanikku Jochim Pannet (Pander) (suri pärast 1647). Hiljem oli ta linna laevaseltsi liige. XVII sajandi lõpul ja XVIII sajandi alguses siirdusid vennad Karsten Pander (maeti 1706) ja Johann Pander (maeti 1737) elama Riiga. Suguvõsaliin läks edasi noorema vennaga. 1847. aastal tõusid Panderid teenistuse kaudu Vene pärusaadlikeks. Juba 1826. aastal kanti nad Peterburi kubermangu aadliraamatusse ja 1865. aastal võeti nad Liivimaa rüütelkonna matriklisse. Carnikava mõisnike järeltulijad said 1918. aastal Hesseni suurhertsogiriigi aadlikeks. Tänapäeval elavad Panderid Saksamaal ja Kanadas.
Lahmuse Kool

Lahmuse Kool on kool Viljandi maakonnas Põhja-Sakala vallas Lahmuse külas.
Enne 1926 tegutses kool väikeses majas, mis oli praegusest koolimajast umbes kolme kilomeetri kaugusel. 1926 kolis kool Lahmuse mõisa peahoonesse.
1968 nimetati kool Lahmuse 8-klassiliseks Abikooliks ja 1971 Lahmuse Eriinternaatkooliks. Aastast 2006 kannab kool nime Lahmuse Kool.
AWD-Arena

AWD-Arena (enne Niedersachsenstadion) on jalgpallistaadion Saksamaal Hannoveris. See on Bundesligas mängiva klubi Hannover 96 koduväljak ja sellel on ligi 49 000 istekohta.
Algselt kandis staadion nime Niedersachsenstadion, kuid nüüd kutsutakse seda AWD-Arenaks, sest AWD rahastas staadioni renoveerimist. Ümberehitust alustati 2003. aastal ja valmis saadi 2004. Staadioni uuendus läks maksma 64 miljonit eurot.
2006. aasta maailmameistrivõistlustel kutsuti staadioni FIFA WM Stadion Hannoveriks, kuna AWD ei kuulu FIFA ametlike koostööpartnerite hulka. Staadionil peeti viis mängu, millest neli olid alagrupi- ja üks veerandfinaalmäng.
Lauris Dārziņš

Lauris Dārziņš (sündinud 28. jaanuaril 1985 Riias) on Läti jäähokimängija (vasakäärekaitsja). 
Ta on KHL-i klubi Riia Dünamo kapten.
2003. aastal valiti ta NHL-i draft '​is Nashville Predatorsi poolt 268. valikuna. Hooaegadel 2004–05 ja 2005–06 mängis ta Western Hockey League'i (WHL) klubis Kelowna Rockets. Hooajal 2004–05 tuli ta klubiga WHL-i meistriks.
Pärast kahte hooaega Rocketsis suundus ta Euroopasse ja liitus hooajal 2006–07 Soome kõrgliiga klubiga Tampere Ilves. Hooaja teise poole veetis ta Tšehhi kõrgliiga klubis Vsetín. Järgmise hooaja mängis ta Valgevene kõrgliiga klubis Homel. Sel hooajal viskas ta 32 mänguga 17 väravat, pälvides sellega tähelepanu Ida-Euroopa suurliigade seas.
Alates hooajast 2008–09 on ta mänginud KHL-i klubides. Riia Dünamos on mängis ta juba aastatel 2008–2011. Hooajal 2010–11 valiti ta KHL-i tähtede mängule. Hooajad 2011–12 ja 2012–13 veetis ta Kaasani AK Barsis ning hooaja 2013–14 esimese poole Tšeljabinski Traktoris. Alates 2014. aasta jaanuarist kuulub ta taas Riia Dünamo ridadesse.
Ta on alates 2002. aastast kuulunud regulaarselt Läti jäähokikoondisse. Lätit on ta koondises esindanud seitsmetel maailmameistrivõistlustel ning lisaks 2010. ja 2014. aasta taliolümpiamängudel. 2014. aasta olümpiaturniiril oli ta nelja väravaga Läti koondise suurim väravakütt.
Eveli Saue

Isiklikku

Eveli Saue on 163 cm pikk ja kaalub 54 kg. Esindab spordiklubi Biathlon. Tema treenerid on Tõnu Pääsuke (klubitreener) ja Asko Nuutinen (lasketreener).
Lõpetas 2007. aastal Tartu Ülikooli bakalaureuseõppe informaatika eriala cum laude.
Eveli elukaaslane on laskesuusataja Priit Viks.
Rune Elmqvist

Rune Elmqvist (1906–1996) oli rootsi arst, insener ja leiutaja, kes leiutas 1958 väikesemõõtmelise patareitoitega südamerütmuri.
1948. aastal leiutas Elmqvist tindikirjuti (mingografi), mis saab registreerida kiiresti muutuvaid füsioloogilisi protsesse. Seadet kasutatakse muuhulgas EKG-aparaatide valmistamisel.
Harilik võraürask

Harilik võraürask (Pityogenes chalcographus) on kärsaklaste sugukonda kuuluv putukaliik. Võraürask kahjustab kuuskesid.
Eestis on võraürask tavaline.
Dimitri Lebedev

Elulugu

Sündis Pärnumaal Enge vallas õigeusu vaimuliku perekonnas. Õppis Pärnu gümnaasiumis ja Riia Vaimulikus Seminaris. Lõpetas 1895. aastal Vilno junkrukooli ja 1904. aastal Nikolai Kindralstaabi Akadeemia.
Osales Vene-Jaapani sõjas, Amuuri sõjaväeringkonna 18. jalaväediviisi staabi vanemadjutandina 1908. aastani, käsundusvanemohvitserina Varssavi sõjaväeringkonnas ja 1911. aastast oli Nikolai Kindralstaabi Akadeemia õppejõud.
Esimeses maailmasõjas teenis Aleksandr Samsonovi II. armee staabis luureülemana, 59. diviisi staabiülemana ning oli ka 26. Mogiljovi jalaväepolgu komandör, 26. Mogiljovi polgu komandörina Dmitri Lebedevi autasustati, Narotši järve läbimurde eest Georgi mõõgaga.
1917. aastal määrati taas Nikolai Kindralstaabi Akadeemia õppejõuks, 2. aprillil 1917. aastal ülendati Dimitri Lebedev kindralmajoriks. Dimitri Lebedev astus 1918. aastal Punaarmeesse ja teenis Vene kodusõja ajal Sõjaajaloo uurimiskomisjonis ning sõjaväelistes õppeasutustes õppejõuna.
1921. aastal opteerus ta Eestisse. Töötas Eestis lektorina Kõrgemas Sõjakoolis ja Kindralstaabi kursustel, 1927. aastal läks ta erru.
Tegeles relvamüügiga firma "Bing&Co" esindajana. 1934 oli ta sõjalaevade Lennuk ja Vambola müügiprotsessis süüdistatav, aga mõisteti õigeks. Sellest hoolimata keelati tal edaspidi Eesti sõjaväemundri kandmine.
Dimitri Lebedev oli Kaitseliidu Tallinna maleva Põhja malevkonna erikompanii pealik, milliselt kohalt ta vabastati 18. jaanuaril 1934.
Lebedev ei õppinud kunagi ära eesti keelt ega lävinud eesti rahvusest ohvitseridega.
Suri südamerabandusse ja on maetud Tallinna Aleksander Nevski kalmistule.

Isiklikku

Teda on mõnikord ekslikult peetud eestlaseks, kelle eelnev perekonnanimi olevat olnud Luik. Mingit tõestust sellele ei ole. Ise pidas ta ennast venelaseks.
Tema isa Kapiton Petrovitš Lebedev (1848–1911) oli Kergu Püha Suurkannataja Sinaiida koguduse preester (pärines Tambovi aadlisuguvõsast), õe Zinaida abikaasa Aleksander Leets (1870–1961) oli Rakvere Jumalaema Sündimise koguduse ülempreester, õepoeg Georg Leets oli eesti ajaloolane ja sõjaväelane (kolonel).
Friedrich Waismann

Friedrich Waismann (21. märts 1896 – 4. november 1959) oli Austria matemaatik, füüsik ja filosoof.
Ta kuulus Viini ringi ning oli olulisemaid loogilise positivismi teoreetikuid.
Raamatus "Sissejuhatus matemaatilisse mõtlemisse" (1936) väidab Waismann, et matemaatilised tõed on tõesed pigem kokkuleppeliselt kui tõestatavalt.
Robinson R44

Robinson R44 Eestis

Lennuameti registris on registreeritud neli Robinson R44 õhusõidukit.
2. Lennuväedivisjon

Ajalugu

Divisjon luges oma asutamiskuupäevaks 28. juulit 1919, mil 2. diviisi ülema käsutusse lendas luurelennukil DFW C.V nr 10 lendur Karl Haas vaatleja Jaan Schultziga. Lennuk hakkas paiknema Võru lähistel asunud Vana-Nursi lennuväljal, kuuludes algul 1. lennurühma, hiljem diviisi lennusalga nr. 1 koosseisu. Vabadussõja lõppedes kolis nelja lennuki suuruseks kasvanud lennusalk Tartusse Raadi lennuväljale.
Raadi lennuväljal paiknenud üksus kandis nimetusi Tartu lennurühm, eskadrill nr 1 ja eskadrill nr 5 kuni 1. juulil 1930 Lennuväerügement likvideeriti ning selle koosseisu kuulunud väeosad iseseisvusid. Tartus moodustati senise 5. eskadrilli baasil Üksik Lennuväedivisjon nr 2. Üksus oli varustatud Potez 25 luure- ja kergepommituslennukitega ning pidi sõja korral tegutsema 2. diviisi (mille staap asus samuti Tartus) operatiivalluvuses. 
Potez 25 jäi üksuse peamiseks lennukitüübiks kuni 1937. aastani, mil need rahvusvahelisele relvaärimehele müüdi, kes need omakorda Hispaania Vabariigi valitsusele maha müüs. Ajutise lahendusena toodi Tartusse üle senini Rakveres asunud 1. Lennuväedivisjonis olnud Letov Š-228E luure- ja pommituslennukid. 1940. aastal jõuti kätte saada ka viis esimest (kaheteistkümnest tellitud) Henschel Hs 126 luurelennukit.
1939. aastal toimunud Õhukaitse koosseisude järjekordse ümberkorraldamise käigus kaotati kõigi lennuväedivisjonide nimetustest üksik ning nii hakkas ka Tartus asunud üksus kandma nimetust 2. Lennuväedivisjon. 
1940. aastal, pärast Eesti okupeerimist Nõukogude Liidu poolt, paigutati divisjon Tartust ümber Jõgevale ja ta moodustas Jõgeva Garnisoni. Garnisoni ülem oli divisjoni ülem major Evald Döring, ajutised ülemad tema lähetusel või puhkusel oleku ajal major August Kitsapea ja major Alfred Patska.
Divisjon likvideeriti 1940. aasta sügisel pärast Eesti Vabariigi annekteerimist Nõukogude Liidu poolt.
Troštšinski

Troštšinski (saksa keeles Trotschinsky) oli Venemaa aadlisuguvõsa.

Ajalugu

Suguvõsast on teada polkovnik Stepan Troštšinski (suri 1716), kes oli Ukraina hetmani Mazepa õepoeg. Stephani järeltulija oli Dmitri Troštšinski (sündis 1749), kes 1802 oli Eestimaa Krediitkassa asutamise eestkostja. 1802. aastal kanti Dmitri Eestimaa rüütelkonna aadlimatriklisse.
Kurtšatov

Ajalugu

Linn on asutatud seoses Kurski AEJ ehitamisega 1968. aastal ja saanud nime füüsik Igor Kurtšatovi järgi. Linnaõigused sai 1983. aastal. 
Lisaks tuumaelektrijaamale on linnas tehas Atommaš ja ehitusmaterjalitehased.
Lähetus ellu

Sisu

Filmi tegevus toimub 1923.–1924. aastal. Moskvas on tuhandeid järelevalveta lapsi ja noorukeid. Miilits tegeleb nende püüdmisega ning enamus neist tabatakse ja saadetakse lastekodudesse. Ent on mõnikümmend last, kes jooksevad pidevalt lastekodudest ära. Nikolai Sergejev teeb ettepaneku rajada nende ümberkasvatamiseks töökommuun. Kuid tänavalaste ümberkasvatamine osutub küllalt raskeks.
Kalle Pabut

Kalle Pabut (1. september 1959 Šiauliai, Leedu – 5. jaanuar 2017) oli eesti sisearhitekt ja disainer.
Aastatel 1966–1977 õppis ta Tartu 2. Keskkoolis (sealhulgas 1970–1974 Tartu Lastekunstikoolis) ning aastatel 1980–1985 Eesti NSV Riiklikus Kunstiinstituudis kunstnik-ruumikujundaja erialal.
Ta töötas aastatel 1977–1978 Vägeva Eriinternaatkoolis vanempioneerijuhina. Aastatel 1978–1980 teenis ta sundaega Nõukogude relvajõududes. 
Aastatel 1978–1980 töötas ta erinevates ettevõtetes mööblikonstruktorina, kunstnikuna ja sisekujundajana. Ta oli lektor aastatel 2003–2008 Euroakadeemias ja Eesti Ettevõtluskõrgkool Mainoris aastatel 2007–2015.
Ta on esinenud loengutega Tartu Kõrgema Kunstikooli, EMI, EHI, Soome Instituudi, Saku Huvikeskuse, Rakvere Eragümnaasiumi, Tartu Rahvaülikooli (2014. aastast), Tallinna Õpetajate Maja (2011. aastast) ja mitme koolitusfirma juures.

Isiklikku

Tema vend oli näitleja ja lavastaja Talvo Pabut.
August Koern

August Koern VR II/3 (27. aprill 1900 Liigu talu, Uue-Võidu vald (Viljandi kihelkond), Viljandimaa – 11. jaanuar 1989 Kopenhaagen) oli Eesti diplomaat ja poliitik, välisminister eksiilis 1. märtsist 1964 kuni 3. juunini 1982.
Aparallactus lunulatus

Levila

Neid võib kohata roomamas Aafrikas Botswanas, Burkina Fasos, Kamerunis, Kesk-Aafrika Vabariigis, Kongo Demokraatlikus Vabariigis, Elevandiluurannikul, Eritreas, Etioopias, Ghanas, Mosambiigis, Nigeerias, Somaalias, Svaasimaal, Tansaanias, Togos, Sambias ja Zimbabwes.
Filofei

Pihkva Filofei (vene keeles Филофей Псковский; umbes 1465 – umbes 1542) oli vene õigeusu munk ühest Pihkvamaa kloostrist, keda peetakse 15. ja 16. sajandi vahetusel tekkinud Kolmanda Rooma teooria (Venemaa kui kolmas Rooma, mille hukkumise järel saabub ka maailma lõpp) loojaks.
Eesti 1937. aasta Pariisi maailmanäitusel

Eesti oli 1937. aasta Pariisi maailmanäitusel oma esindusega esimest korda. Esimest korda olid ka Läti ja Leedu.
Maailmanäitusele eelnenud kahe aasta jooksul korraldati Eestis mitmeid üleriigilisi konkursse ja sellest kujunes suurim välisesinemine Eesti tutvustamiseks üldse nii ulatuslikkuse kui ka kulutuste poolest. Balti riikide ühispaviljoni peaarhitektiks valiti Eestist Aleksander Nürnberg ning 17. juunil 1937 avati Pariisis külastajatele hoone suure pidulikkusega ja kõikide osapoolte ametlike delegatsioonide osavõtul.  Peakunstnik oli Oskar Raunam. Ekspositsiooni kujundustöödega oli seotud ka kahe audiplomi saaja Adamson-Eric, tutvustas hiljem maailmanäitust ajakirjanduse veergudel. 
Eestit esindas maailmanäitusel valdavalt Rakenduskunstnike Ühingu (RaKü) liikmete looming, fotokunst ja raamatud ning lisaks oli kaasatud kodumaist käsitööd. Väiksem osatähtsus oli tööstusel, mida esitleti eestkätt põlevkivitootmise kaudu. Eestit tutvustati ka atraktiivse turismimaana.
Lootus (selts)

Lootus oli aastatel 1877–1940 Tallinnas töötanud selts.
Seltsi põhitegevused olid näitemäng ja koorilaul. Seltsil oli nii sega- kui ka meeskoor.
Seltsi asutajatena kirjutasid 1877. aastal põhikirjale alla: Eestimaa mõisnike krediitkassa sekretär J. von Gernet, kameraalkoja ametnik A. Einwald, Tallinna aiaäri omanik Hans Rougal, ehitusmeister Johann Treumann, postiametnik Johann Martson, kaupmees Andreas Brommig ja Gustav Linden
Selts oli III üldlaulupeo (1880) ja 1896. aasta VI üldlaulupeo (koos Estonia seltsiga) korraldaja.
Katri Raik

Katri Raik (sündinud 26. oktoobril 1967 Tartus) on eesti ajaloolane, poliitik ja haridusametnik, XIV Riigikogu liige. Ta oli alates 26. novembrist 2018 29. aprillini 2019 Eesti siseminister Jüri Ratase esimeses valitsuses.

Hariduskäik

Lõpetas 1985. aastal Tartu 3. Keskkooli. Õppis Tartu Ülikoolis ajalugu ja lõpetas 1991. aastal ajaloolase ning ajaloo ja ühiskonnateaduste õpetajana. Sai 1999. aastal ajaloomagistri kraadi Eesti ajaloo erialal.  2004. aastal kaitses Raik ka oma doktoritöö pealkirjaga "Eesti- ja Liivimaa kroonikakirjutuse kõrgaeg 16. sajandi teisel poolel ja 17. sajandi alul"  Akadeemiliselt on ta korporatsioon Filiae Patriae liige.

Poliitiline tegevus

2013. aasta kohaliku omavalitsuste valimistel pääses ta sotsiaaldemokraatide nimekirjas Narva linnavolikokku.
2017. aasta sügisel kandideeris Narva linnapeaks, kuid ei osutunud valituks.

Isiklikku

Tema ema on endine geograafiaõpetaja ja Tartu 5. Keskkooli direktor Helve Raik, isa oli Tartu ülikooli geograafiaõppejõud Ants Raik. Tema vend on Mart Raik.
Maakond (Poola)

Maakond (poola keeles powiat) on Poola 2. järgu haldusüksus. See on poliitiline ja geograafiline alamüksus 1. järgu haldusüksuse ehk vojevoodkonna piires. Maakondadel võib olla teatud kohalikku valitsusvõimu, kuid nad ei ole suveräänsed.
2013. aasta seisuga on Poolas 314 maakonda (powiat'i).
Vaskvitriol

Vaskvitriol ehk vasksulfaat-5-vesi ehk vasksulfaat pentahüdraat, mille keemiline valem on CuSO₄·5H₂O, on vask(II)sulfaadi vesilahusest kristalliseeruv sinine keemiline ühend.
Seda kasutatakse näiteks taimekahjurite tõrjeks.
Vaskvitriol esineb mineraal kalkantiidina.
Vase vees lahustuvad ühendid on mürgised, ärritavad ja keskkonnale ohtlikud.

Keemilised omadused

Vasksulfaat reageerib endast aktiivsemate metallidega.
CuSO₄ + Zn → ZnSO₄ +Cu
CuSO₄ + Fe → FeSO₄ + Cu
CuSO₄ + Mg → MgSO₄ + Cu
CuSO₄ + Sn → SnSO₄ + Cu
3CuSO₄ + 2Al → Al₂(SO₄)₃ + 3Cu
Mõned metallid on aktiivsemad nagu näiteks magneesium ja alumiinium. Nad kaasavad ühe reaktsiooniga ka teise, mille käigus tekib hüdroksiid ja vabaneb ka vähesel määral vesinikku.