Embrüo

Embrüo ehk idulane on algstaadiumis olev eostusvili, millest areneb välja loode ehk feetus ehk vililane. Eostuse põhjustab munaraku viljastumine seemneraku ehk spermatosoidiga. Eostumisest algab inimestel rasedus, teistel imetajatel tiinus. Alates 9. nädalast pärast viljastumist nimetatakse inimese embrüo feetuseks ehk looteks. Embrüo on arenev organism munaraku viljastamisest kuni 8. nädala lõpuni.
Embrüo arengut nimetatakse embrüogeneesiks. Suguliselt paljunevates organismides on spermi ja munaraku ühinemise tulemuseks diploidne rakk, mida nimetatakse sügoodiks. Sügoot saab kummaltki vanemalt pool oma DNA-st. Sügoodi jagunemisel tekib hulkrakne organism. Taimedes, loomades ja mõnedes protistides on jagunemine mitootiline ning areneval organismil on diploidne kromosoomistik.

Embrüonaalne periood

1. nädalal moodustuvad sisemisest rakukogumiku rakkudest hüpoblast ja epiblast. Hüpoblastist areneb rebukott, mille kaudu ema varustab embrüot toitainetega. Epiblastist moodustub loote veekest, milles areneb embrüo.
Kahe ja poole nädalaga moodustuvad lootelehed: ektoderm, mesoderm ja endoderm. Lootelehed on aluseks elunditele.
3. nädalaks jaguneb aju ees-, kesk- ja tagaajuks. Hakkavad arenema hingamis- ja seedeelundkond. 22. päevaks pärast viljastumist hakkab lööma süda.
4. nädalaks on nähtavad aju, selgroog ja süda. Embrüot ümbritseb läbipaistev veekest, milles on steriilne lootevesi. Veekest kaitseb embrüot vigastuste eest. Ajus toimuvad muutused. Ilmuvad jäsemepungad, millest algab jäsemete areng. Nahk koosneb ühest rakkude kihist ja on seetõttu läbipaistev. Algab neerude areng, mille ümbrusse liikuvad algstaadiumis olevad sugurakud ehk idurakud.
5. nädalaks moodustab pea umbes kolmandiku embrüo suurusest, aju on jaotatud viieks osaks. Algab kõhrede areng. Maksas hakkavad tekkima verelibled ja lümfotsüüdid.
6. nädalaks hakkab embrüo tegema spontaanseid ja refleksiivseid liigutusi. Diafragma on peaaegu väljaarenenud. Registreeritakse algelisi ajulaineid. Algab luude areng.
8. nädalaks hakkavad arenema silmalaud. Sõrmed on eraldunud, varbad on ühenduses nende alguspunktis. Põlveliigesed on välja arenenud. Selleks ajaks on võimalik tuvastada paremakäelisust, mis ilmub 75% embrüotest. Aju moodustab peaaegu poole embrüo kehamassist. Embrüo on kehaliselt aktiivsem. Lootevette väljutatakse neerude poolt toodetud uriini. Ilmuvad katkendlikud hingamisliigutused. Nahk ei ole enam läbipaistev. See nädal on viimane embrüonaalses perioodis. Selle perioodi lõpuks sarnanevad embrüos arenenud struktuurid täiskasvanute omadega. Siit algab fetaalne ehk looteline periood ja embrüo nimetatakse feetuseks ehk looteks.

Raseduse tuvastamine

Raseduse tuvastamiseks kasutatakse rasedusteste, mis reageerivad platsenta poolt eritatud hormoonidele. Juba enne esimese viljastumisjärgse nädala möödumist hakkab embrüo tootma koorioni gonadotroopse hormooni (hCG), mida tuvastab enamik rasedusteste. Vere- ja uriinianalüüsid saavad tuvastada rasedust 12. päevast pärast implantatsiooni. Vere rasedustestid on tundlikumad kui uriini testid.

Raseduse katkemine

Mõned embrüod surevad enne kaheksandat elunädalat. Raseduse katkemine võib toimuda spontaanselt või tahtlikult. Rasedus võib katkeda mitmel põhjusel, millest kõiki ei saa kindlaks teha. Põhjuseks võivad olla geneetilised ja hormonaalsed häired, suguteede infektsioonid või kudede tagasilükkamine.
Uuringud, kus olid kasutatud väga tundlikud varase raseduse testid, näitasid, et 25% embrüotest hukkub enne neljandat nädalat pärast viljastumist, ka siis, kui naine sellest ei tea. Raseduse katkemine pärast neljandat elunädalat moodustab 8% juhtudest. Kõige levinum loomulik raseduse katkemise põhjus on geneetilised häired (kromosomaalsed kõrvalekalded). Sel põhjusel hukkub vähemalt 50% uuritud varastest embrüotest.

Indutseeritud abort

Esilekutsutud ehk indutseeritud abort on raseduse tehislik katkestamine. Suurem osa tehisabortidest esinevad embrüonaalses staadiumis. Indutseeritud aborti võib teostada erinevate meetoditega, sealhulgas ravimitega ja kirurgilisel teel. Vaakumaspiratsioon on kõige levinum meetod embrüo eemaldamiseks USA-s.
Sagedasemad põhjused esilekutsutud abordiks on soov edasi lükata või lõpetada lapse ootamist, mure töötamise või õppimise katkestamise üle, sissetuleku või suhete ebastabiilsus, ebaküpsus ja probleemid tervisega.

Diagnoos

Sünnieelne diagnostika või implantatsioonieelne diagnostika seisneb embrüote haiguste või seisundite testimises. Diagnostika eesmärgiks on avastada väärarengud, nagu neuraaltoru defektid, Down'i sündroom, kromosomaalsed kõrvalekalded, geneetilised haigused.

Elujõulisus

Praegune tehnoloogia ei võimalda inimese embrüol jääda ellu väljaspool emakast või olla siirdatud ühe naise emakast teise naise emakasse.
Elujõulisuse piir on gestatsioonivanus, mille puhul enneaegselt sündinud lootel on 50% tõenäosus jääda ellu väljaspool ema emakat. Praegu peetakse inimese embrüo elujõulisuse piiriks 24 nädalat.
Kaks faktorit, mis oluliselt mõjutavad embrüo elujõulisust, on vanus ja kaal. Vastsündinu gestatsioonivanus ja kaal sündimise momendil määravad, kas ta jääb ellu või mitte.

Kaksikud

Kui viljastatud munarakk jaguneb kaheks, siis tulemuseks on identsed kaksikud, keda nimetatakse ühemunakaksikuteks. Enamik nendest jagavad ühte koorioni. Nendel on ka ühine platsenta, kuigi kumbagi neist võib ümbritseda oma amnion (vesikest).
Kui korraga viljastub kaks munarakku, siis tulemuseks on kahemunakaksikud. Kummalgi on oma koorion ja amnion.

Teised loomad

Sügoodi areng embrüoni kulgeb läbi selliseid äratuntavaid etappe nagu blastula, gastrula ja organogenees. Blastula etapp on tavaliselt vedelikuga täidetud õõnsus – blastotsööl, mis on ümbritsetud blastomeerideks nimetatud rakkudega. Platsentaga imetaja embrüo on määratletud kui organism sügoodi esimesest jagunemisest kuni ta muutub feetuseks. Loomad, kes arenevad munades väljaspool ema organismi on nimetatud embrüoteks kogu sünnieelse arengu vältel.
Gastrulatsiooni ajal läbivad blastula rakud koordineerituid raku jagunemisi ja migratsioone, et moodustada kahte või kolme lootelehte. Kolme lootelehega organismides kujunevad välja entoderm, mesoderm ja ektoderm. Lootelehtede paigutus on liigispetsiifiline. Organogeneesi ajal molekulaarsed ja rakkudevahelised interaktsioonid ajendavad rakkude edasise diferentseerumise elundite spetsiifilistesse rakkudesse.

Uuringud

Inimembrüode uuringutest loodetakse leida abi haiguste ravimisel. Peamiselt on uurimistööga tegeletud tüvirakkude uuringutes ja kloonimise juures. Embrüote uurimine on paljudele eetiliselt vastuoluline teema.
Embrüoid on kasutatud kunstliku viljastamise tehnoloogiates, näiteks in vitro viljastamises ja embrüo doonorluses.