google/wiki40b huggingface dataset:
Adam Ries

Adam Ries (arvatavasti 27. märts 1492 Staffelstein, Ülem-Frangimaa – 30. märts 1559 arvatavasti Annaberg (praegu Annaberg-Buchholz), Maagimäestik) oli saksa arvutusmeister.

Nimi

Tänapäeval on kasutusel nimevariandid "Ries" ja "Riese". Viimane on jäänus Riesi kaasajast, mil isikunimesid käänati. Nimele "Ries" lisati daativis käändelõpp "-e".   
Et nimede kirjutusviis ei olnud tollal fikseeritud, on nimevariantideks ka "Ris", "Rise", "Ryse" ja "Reyeß".

Elulugu

Riesi lapsepõlve, noorpõlve ja hariduse kohta pole peaaegu midagi teada. Isegi tema sünniaasta pole kindel. Riesi ainsal teadaoleval kaasaegsel portreel on kirjutatud: "ANNO 1550 ADAM RIES SEINS ALTERS IM LVIII". Aastast 1550 pärineval pildil on tal käsil 58. eluaasta, mistõttu ta pidi sündima 1492 või 1491. 
Kindel on, et ta sündis Staffelsteinis, sest ta ise mainib seda oma teose "Coß" eessõnas. Tema vanemad olid sealse vesiveski omanik Contz Ries ning isa teine abikaasa Eva Kittler.
Riesi elu esimesed kümnendid ei ole dokumenteerinud, nii et pole teada, kus ta koolis käis. Tollaste ülikoolide matriklites ei leidu Riesi nime. 
Esimest korda mainiti Adam Riesi kirjalikult 22. aprillil 1517, kui ta ilmus Staffelsteini rae ette päranditüli asjus. Juba 1509 oli ta koos oma noorema venna Conradiga peatunud Zwickaus, kus vend käis ladina koolis. Aastal 1518 läks Ries Erfurti, kus ta juhatas arvutuskooli ning kirjutas ja laskis trükkida kaks oma arvutusraamatut. 
Aastal 1522 või 1523 läks ta elama noorde mäenduslinna Annabergi (praegu Annaberg-Buchholz), kus ta veetis oma ülejäänude elu. Seal lõpetas ta 1524 töö algebraõpiku "Coß" kallal (see trükiti alles 1992). Sel ajal tutvus Ries Freibergi (Saksimaa) lukkseppmeistri Andreas Leuberi tütre Anna Leuberiga. Annabergi Püha Anna kiriku (St.-Annen-Kirche) laulatusteraamatu on 1525. aasta all märgitus paari laulatus: "Adam Reyeß Anna Filia Anders lewbers vo Freybergk". Aastal 1525 andis Adam Ries ka kodanikuvande ning omandas maja Annabergis Johannisgassel, kuhu ta elama asus. Elatist teenis ta kirjutajana (Recessschreiber, Gegenschreiber, Zehntner). Aastal 1539 omandas ta tema järgi nime saanud "Riesenburgi", karjamõisa linna lähedal, mille hoone kannab praegugi seda nime. Tema viimane teos ilmus trükist 1550. 
Ries suri 30. märtsil 1559. Pole teada, kas ta suri Annabergis, Riesenburgis või mujal.

Perekond

Adamil ja tema abikaasal Annal oli vähemalt kaheksa last. Viiest pojast kolm, Adam, Abraham ja Jacob, olid mingil ajal kõik Annabergis arvutusmeistritena tegevad. Kui Abraham ja Jacob 1604 kodukohas surid, asus Adam mähtavasti elama Harzi. Neljas poeg Isaac asus elama Leipzigisse, kus ta tegutses muu hulgas kalibreerijana. Viies poeg Paul sai Wiesas mõisaomanikuks ja kohtunikuks. Tütred Eva, Anna ja Sybilla abiellusid Annabergis.
Adam Riesi järeltulijaid on põhjalikult genealoogiliselt uuritud. Tänini elab Ülem-Maagimäestikus hulk tema järeltulijaid. Adam Riesi Ühing (Adam-Ries-Bund) on seadnud ülesandeks selgitada välja kõik Adam Riesi järeltulijad. Pidevalt täiendatavas andmepangas on üle 20 000 Adam Riesi otsese järeltulija.
Bilimbi

Bilimbi on bilimbi-averroa (Averrhoa bilimbe) vili.
Bilimbi mahlakas viljaliha on rohekaskollane. Vili sisaldab 6–7 lamedat seemet. Bilimbi viljaliha on tugevam ning happelisem kui näiteks tema lähedasel sugulasel karamboolal.
Bilimbit süüakse harva toorelt. Seda süüakse marineerituna või keedisena.
Kõrg-Tauern

Kõrg-Tauern (saksa Hohe Tauern) on mäestik Euroopas Austrias, osa Alpidest. Kulgeb ida-lääne suunas. Kõrgus kuni 3797 meetrit.
Põhiosa hõlmab 1981. aastal asutatud Kõrg-Tauerni rahvuspark.
Susquehanna

Susquehanna on peamine jõgi, mis läbib Ameerika Ühendriikide Kesk-Atlandi osariike: New Yorki, Pennsylvaniat ja Marylandi. Idaranniku pikima jõe pikkus on 715 kilomeetrit ja see suubub Chesapeake'i lahte Atlandi ookeanis.
Jões asub saar Three Mile Island, kus asub tuumajaam, mis on tänaseks tegevuse lõpetanud.
Georg von Holst

Georg von Holst (2. detsember 1824 Viljandi – 25. detsember 1900 Pärnu) oli Eesti vaimulik.
Õppis aastatel 1833–1842 Cēsise lähedal asuvas Berzaune Maagümnaasiumis (Livländisches Landesgymnasium zu Birkenruh bei Wenden). Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1842–1846 (sai aastal 1845 hõbeauraha). Oli aastatel 1847–1848 prooviaastal Torma Maarja koguduses Eduard Johann Assmuthi juures. Oli aastatel 1848–1849 koduõpetajaks Tormas Heinrich August Emil Hörschelmanni juures. Ordineeriti 15. jaanuaril 1850 Riias õpetajaks.
Oli aastatel 1850–1883 (introdutseeriti 29. jaanuaril 1850) Kanepi Jaani koguduse õpetaja. Elas 1. detsembril 1881 üle atentaadi, milles süüdistas varem tema ärgitusel vallandatud kooliõpetajat ja eesti rahvusliku liikumise tegelast Martin Varest. Oli aastatel 1883–1890 (kutsuti 14. mail ja introdutseeriti 18. septembril 1883) Käina Martini koguduse õpetaja. Jäi aastal 1891 emerituuri. Suri Pärnus.
Holst oli tartumurdelise Uue Testamendi teksti redigeerija. Aastal 1889 tegi ta ettepaneku piiblitõlget põhjalikult redigeerida.

Isiklikku

Tema poeg Robert Heinrich von Holst oli Audru Püha Risti koguduse õpetaja, pojapoeg Walter von Holst oli Pärnu Nikolai ja Rakvere Saksa koguduse õpetaja.
Kivijärve mõis

Kivijärve mõis (saksa keeles Kibbijerw) oli mõis Tartumaal Laiuse kihelkonnas. Tänapäeval kuulub kunagise mõisa asukoht Jõgeva maakonda. Kivijärve karjamõis oli Lemuvere (saksa keeles Lemmofer).

Ajalugu

Mõisa on esmakordselt mainitud 1406. aastal. Hiljem kuulus see von Strykkide, von Bockide, Wrangellide jt suguvõsadele. 1799. aastal ostis mõisa leitnant Woldemar von Pistohlkors, 1809–1859 oli see Samson-Himmelstjernade käes. Viimane omanik enne võõrandamist oli Erich von Oettingen.

Mõisaansambel

Mõisa peahoone on hävinud, ümberehitatuna on säilinud mõned kõrvalhooned.
Kuninglik Ajalooakadeemia

Kuninglik Ajalooakadeemia (hispaania keeles Real Academia de la Historia) on  üks Hispaania kuninglikest akadeemiatest.
Kuninglik Ajalooakadeemia asutati aastal 1738 Madridis kuninga Felipe V dekreediga. Vastavalt dekreedile on akadeemia missioon uurida nii antiikset kui tänapäeva poliitilist, tsiviil-, kiriku-, sõja- ja teadusajalugu, kirjanduse ja kunstiajalugu, kokkuvõttes kõigi elualade, tsivilisatsiooni ja Hispaania rahva kultuuri ajalugu".
Alates 1836 asub ajalooakadeemia 18. sajandil ehitatud hoones, mille projekteeris uusklassitsistlik arhitekt Juan de Villanueva.
Mõned Hispaania ajaloolased peavad seda iganenud inimvaenulikuks institutsiooniks, mis tegeleb peamiselt kuningate ja lahingute ajaloo uurimisega.

Biograafiline leksikon

2011 avaldas akadeemia esimesed köited 20-köitelisest biograafilisest leksikonist "Diccionario Biográfico Español", millele tegi kaastööd 5 tuhat ajaloolast. See koostati riigi raha eest.
Leksikon tekitas suurt meelepaha ja avalikkuse vastukaja, sest ta jäi kaugele sellest kvaliteedist, mida esindab näiteks Oxfordi riiklik biograafiline leksikon. Oxfordi leksikon sisaldab artikleid üksnes surnud inimeste kohta ja väideti, et Hispaania leksikonist oli viga lisada artikleid elusate inimeste kohta.
Ometigi ei tekitanud kõige suuremat nördimust elavate inimeste kohta käivad artiklid, vaid üldine frankistlikus Hispaanias elanud inimeste kirjeldamisviis. Näiteks artikkel Francisco Francost, mille kirjutas akadeemik Luis Suárez Fernández, ei nimetanud Francot diktaatoriks, vaid autokraatlikuks riigipeaks. Seevastu nimetati diktaatoriks viimast Franco-eelset demokraatlikult valitud Hispaania peaministrit Juan Negríni.
Vasakpoolsed protestisid selle leksikoni vastu ägedalt. Nende hulka kuulusid erakond Ühinenud Vasakpoolsed (Izquierda Unida) ja ajaleht "Público". Rohelise Partei senaator Joan Saura palus leksikoni avaldamise lõpetada ja solvavad köited ära korjata. Haridusministeerium kutsus üles köiteid parandama. Ajalooakadeemia teatas sama aasta juunis, et edaspidi ilmuvatesse köidetesse tehakse vastavad parandused. Kuid 2012. aastal uuris haridus-, kultuuri- ja spordiminister olukorda ja teatas, et endiselt pole selge, kas ajalooakadeemia soovib Francot diktaatorina kirjeldada või ei.
Flamingo klassi abilaev

Kirjeldus

Tegemist on universaalse abilaevaga. Laeva tekiehitis on võimalik demonteerida raudteeveoks. Merekõlbulikkus on 5 palli, kusjuures laev säilitab sellise ilmaga püstuvuse ka ükskõik, millise sektsiooni uputamisel. Mast on sildade alt läbi sõiduks ja veest välja kaldale tõstmiseks hõlpsalt tahapoole alla pööratav. Reisikaatrile on võimalik võtta kuni 27 reisijat. Tuukritöid nähakse ette kuni 45 m sügavuseni. Kaupa saab peale võtta sõltuvalt modifikatsioonist kuni 17 t.

Ajalugu

Flamingo eelkäijaks oli sadades toodetud ja laialt kasutatud Jaroslavets, mis aga oli moraalselt vananemas ja vajas vahetust uuema parema vastu. 
Flamingo väljatöötmist alustati 1971. a. Esialgne uue aluse nimetus oli projekt 1418B, kuid pärast raudteeveo gabariidinõuetest tulenenud kärbete (mis parandasid ka ühtlasi püstuvust) sisseviimist nimetus muudeti 1415-ks. Suurt rõhku pöörati aluse püstuvuse tagamisele. Esimesed põhimodifikatsioonide seeriakaatrid valmistati 1975–1977. Viimane seeriatootmisse läinud modifikatsioon, valvekaater PV-1415, läks tootmisse 1979. Esimesed kaatrid valmistati vaid jõustruktuuridele. Katsetati mõningaid eriprojekte, mis enamasti ei läinud aga seeriatootmisse. Hiljem töötati välja eraldi versioonid rahvamajanduse otstarbeks. Siiski ei tahtnud vanade Jaroslavetsite välja vahetamine uuemate ja paremate, kuid kallimate ja keerukamate Flamingode vastu kuidagi sujuda. Lõpuks otsustati valmistada veel ehituslikult odavamaks muudetud kaatrite variandid, kuid seegi ei toonud muutusi. 
Seoses Nõukogude Liidu ja tema majanduse kokkuvarisemisega 1990-ndate algul kaatrite tootmine lõpetati. Toodangu lõpparvuks tuli umbes 245, mis jäi umbes 2x väiksemaks, kui eelkäijal Jaroslavetsil. 
2013. a võeti Vene mereväes kasutusele natuke suuremad (100 t, 28 m), kuid välimuselt sarnanevad projekt 23040 abilaevad – tuukrilaev, hüdrograafialaev. 2018. a oli uusi laevu jõutud toota u 20. Nende natuke suuremate laevadega on praktiliselt võimalik asendada osasid seniseid vastava funktsiooniga vanu Flamingosid. Samuti on Flamingode baasil valvekaatrite ja diverssioonivastaste kaatrite asendamiseks võetud relvastusse Gratšonok klassi patrullkaater. See näitab pigem kunagisest üsna edukast universaalse töölaeva kontseptsioonist loobumist.
Aleksei

Aleksei (vene Алексей) on venepärane mehenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis populaarsuselt 5. mehenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Aleksei 6787 mehel.
II Riigikogu

II Riigikogu volitused kestsid 7. juunist 1923 kuni 14. juunini 1926.
Jüri Rünkla

Jüri Rünkla (sündinud 12. detsembril 1937 Tallinnas) on Eesti tehnikateadlane.

Elulugu

Lõpetas 1961 Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) keemiku-tehnoloogina ja 1974 Moskva Patendiinstituudi patentoloogina. 1965–68 TPI aspirant; tehnikakandidaat (1970, TPI), väitekiri "Исследование дистилляции с водяным паром при пониженном давлении". 1961–64 tsemenditehase "Punane Kunda" tehnoloog ja tsehhijuhataja asetäitja, 1966–72 TPI-s keemiatööstuse protsesside ja aparaatide kateedri assistent ja vanemõpetaja, 1972–74 Silikaatbetooni Instituudis laborijuhataja, 1974–81 ENSV Riikliku Plaanikomitee Majanduse ja Planeerimise Teadusliku Uurimise Instituudi ja 1981–86 TTK "Algoritm" sektorijuhataja, 1986–97 Eesti Majandusjuhtide Instituudis dotsent majanduse, tehnoökonoomika, majandusarvestuse kateedris. 1997–2006 EMT turundusanalüüsi osakonna vanemanalüütik.

Teadustöö

Uurimisvaldkonnad: automatiseeritud juhtimissüsteemid, ettevõtte kuluarvestus ja majandusanalüüs. Üle 80 teadustrükise, sh 4 monograafiat.
Christian Czernekow

Christian Czernekow (surnud 1514) oli Tallinna piiskop aastatel 1513–1514.
Czernekow pärines Danzigi kodanike hulgast. 1476. aastal immatrikuleeriti ta Rostocki ülikooli ning arvatavasti 1478. või 1479. aastal omandas ta samast bakalaureusekraadi. Hiljem omandas Czernekow ka magistrikraadi. Liivimaale saabus ta arvatavasti kohe pärast seda ning 1487. aastal on teda mainitud Tallinna raesekretärina. Seda ametit pidas ta 20 aastat ning uuesti aastatel 1512–1513.
Czernekow oli Tallinna toomhärra, teda on esmakordselt sellena mainitud 1495. aastal. 1510. aastal on teda lisaks nimetatud ka Saare-Lääne toomhärraks, lisaks Tallinna piiskopi Gottschalk Hageni kirjutajaks. Samal ajal nimetati teda ka Schwerini diötseesist pärinevaks vaimulikuks ja notariks, mis läheb mõneti vastuollu teiste andmetega, mis kinnitavad tema pärinemist Danzigist.
Tõenäoliselt 1513. aasta oktoobris valiti Czernekow Tallinna piiskopiks. Juba novembris asus ta teele Rooma, et paavsti käest kinnitus saada. Teekond venis pikaks ja paavsti käest õnnestus tal kinnitus piiskopikohale saada alles 6. veebruaril 1514. Seejärel asus ta tagasiteele. Sama aasta juuli alguses on teda elusolevana mainitud siis toimunud Liivimaa maapäeval. Czernekowi surmaajaks võis olla 16. juuli, ta oli maetud Tallinna toomkirikusse. 
Pärast Czernekowi surma valis toomkapiitel uueks Tallinna piiskopiks Christian Bomhoweri, kuid paavst kinnitas piiskopiks Johann Blankenfeldi.
Rein Aren

Isiklikku

Ta oli abielus aastast 1950 näitleja Jelena Blinovaga, tema vend on näitleja Väino Aren.
Edikula

Edikula, ka aedicula (ladina keeles aedicula 'templike' sõnast aedes 'tempel') oli Vana-Roomas väike tempel, ent varakristlikus arhitektuuris hauakabel, ka orv sarkofaagi, urni või portreebüsti paigutamiseks. Varakristlikust traditsioonist lähtudes kujundati hauakabel või -orv ka hilisemas arhitektuuris muust seinast eralduvana ja esile tõstetuna sammastele või poolsammastele toetuva sillusega.
Gooti arhitektuuri kontekstis nimetatakse edikulaks kooriruumi seinast taanduvat nišši, näiteks eesti kunstiajalookirjanduses on nii nimetatud Muhu kiriku altariruumi idanišši.
Afroameerika usundid

Afroameerika usundid on hulk omavahel sarnaseid usundeid, mis on levinud mitmetes Ladina-Ameerika riikides, Kariibi mere saartel ja Ameerika Ühendriikide lõunaosas. Need usundid on tekkinud Aafrikast orjakaubanduse teel teistesse riikidesse asustatud aafriklaste põlisusundite (iseäranis Lääne- ja Kesk-Aafrika) ja kohalike religioonide (kristlus, indiaanlaste traditsioonid) segunemisel.

Iseloomustus

Afroameerika usunditele on iseloomulikuks esivanematekultus ja austatavate vaimolendite või jumaluste mitmekesisus, keda näiteks Haiti voodoos nimetatakse loa'deks ning santeerias orisha'deks. Sarnaseid vaimolendeid võib leida Kesk- ja Lääne-Aafrika usunditest, millest nad ka pärinevad – orisha'd näiteks jorubade kultuuridest, nkisi'd bantude (Kongo) traditsioonidest. Veel on afroameerika usunditel palju sarnaseid jooni Dahomee (Benin), Togo, Lõuna-Ghana ning Burkina Fasos levinud vodunga. Lisaks mitmete, kuid omavahel sarnaste Aafrika usundite segule afroameerika usundites, võib neis leida ka elemente kristlusest, indiaani kultuuridest, spiritismist ja isegi islamist. Sellist usundite segunemist nimetatakse sünkretismiks.
Mindvalley

Ajalugu

Vishen Lakhian asutas ettevõtte 22. detsembril 2002 New Yorgis. 2003. aasta novembris, kui firma hakkas teenima kuus 4000 dollarit tulu, lahkus ettevõtte asutaja Lakhiani senisest põhitöökohast ning hakkas täiskohaga ettevõtjaks.
Mindvalley alustas digitaalkirjatamise ettevõttena ning arenes edasi haridusettevõtteks, pakkudes õpet meditatsiooni, enesearengu, fitnessi ja tervise valdkondades.
Esimene märgiline toode, mida Mindvalley publitseeris, oli Silva Meetod. See oli sel ajal nende peamine toode.
2004. aastal kolis Mindvalley peakontor New Yorgist Kuala Lumpurisse Malaisias. On teada, et peakontor koliti ümber ettevõtte asutaja viisaprobleemide tõttu.
2013. aastal ületas ettevõtte aastatulu 15 miljoni piiri (50 miljonit Malaisia ringgitit). Nüüdseks on Mindvalley aastatulu enam kui 20 miljonit dollarit.

Rakendused

2017. aastal loodi Quest rakendus, mis on loodud tänapäevase kiire elutempoga infoühiskonna jaoks. Rakendus on loodud selleks, et aidata inimestel omandada elumuutvaid teadmisi kõigest 20-minutiliste intervallidega päevas. Praktilisi nõuandeid jagavad sellised enesearengu valdkonna tip-koolitajad nagu Robin Sharma, Eric Edmeades ja Lisa Nichols. Saadaval on umbes 30 ingliskeelset kursust.
2015. aastal loodi meditatsiooniäpp Omvana sisaldades tuhandeid meditatsioone, millest umbes 75 on tasuta allalaadimiseks 2018. aastaks on allalaadimisi olnud enam kui 100 000.

Seotud ärid

Mindvalley venekeelsel turul. Umbes 30 programmi eri teemadel, iganädalased meditatsioonid Moskva aja järgi.
Mindvalley Itaalia turul. Lisaks mitmetele itaaliakeelsetele kursustele pakutakse muuhulgas ka e-raamatuid.
A-fest on üritus 2000 osalejaga 50 riigist, mida korraldatakse 2 korda aastas. Festivali eesmärk on tulla kokku ja õppida maailma parimatelt õpetajatelt. Varem on festival toimunud Balil, Mykonosel ja Mayan Rivieras Mehhikos. Järgmine üritus toimub Balil Indoneesias.
Mindvalley University on kuu aega kestev enerearenguteemaline haridusprogramm, mis toimub kord aastas erinevates maailma paikades. Selle ürituse eesmärk on pakkuda oskusi isiklikuks ja äriliseks kasvuks. Mindvalley U asukohta muudetakse igal aastal. 2018. aastal toimub üritus Eestis.
Ajamikett

Ajamiketid on ketid, mis kannavad kettajamis võllilt võllile üle pöördemomenti. Et jõudu kantakse üle hambumisega, mitte suurt eelpingust nõudva hõõrdega, piisab elementide sidestuse hoidmiseks tavaliselt keti vaba haru kaalust, mis põhjustab nn läbirippe.
Kettajam kujuneb rihmajamist kompaktsemaks, sest tema laagrikoormused on väiksemad ning kett on rihmast tugevam ja painduvam. Oluline eelis on libisemise puudumine ülekandes ja püsiv keskmine ülekandearv, mis võimaldab teda kasutada ka suurte ülekandearvude, telgede vahe ja võimsuste korral. Väikese vajaliku haardenurga (vajalik 120°) tõttu saab korraga käitada mitut ketiratast. Kasutegur on suur – kuni 0,98.
Hildesheimi kreis

Ajalugu

1885. aastal rajas Preisi valitsus Hannoveri provintsi kreisid. Kreisi praegusel territooriumil oli neli kreisi: Hildesheim, Alfeld, Gronau ja Marienburg. 1932. aastal ühines Gronau Alfeldiga.
Kui 1946. aastal loodi Alam-Saksi liidumaa, korraldati kreisid ümber: Hildesheimist sai linnakreis ning ülejäänud Hildesheimi kreis ja Marienburg liideti uueks Hildesheim-Marienburgi kreisiks. Alfeldi kreis jäi oma endistesse piiridesse.
1974. aastal kaotas Hildesheimi linn oma linnakreisi staatuse ja sai ümbritseva kreisi osaks, mis nimetati ümber Hildesheimiks. Hildesheimi ja Alfeldi kreisid liideti 1977. aastal.

Geograafia

Kreis paikneb Hannoverist kagus ja põhjapoolsemad osad külgnevad Hannoveri metropolipiirkonnaga. Kreisi põhjapoolne osa on tugevalt linnastunud, samas lõunapoolne osa on kaetud metsaga. Leine jõgi siseneb kreisi territooriumile lõunast, voolab läbi Alfeldi ja Gronau linnade ning lahkub loodesse Hannoveri suunas; väike lisajõgi Innerste suubub Leinesse idast pärast läbi Hildesheimi voolamist. Leine ja Innerste vahel on metsane mäeahelik Hildesheimi mets (Hildesheimer Wald) ja Sieben Berge ("Seitse mäge", vaata Alfeld).
Brentano tees

Kas Brentano tees peab paika?

Tänapäeval enamasti ei peeta Brentano teesi paikapidavaks, sest intentsionaalsust võidakse omistada ka näiteks lausetele.

Chisholmi modifikatsioon

Roderick Chisholmi mõjul on Brentano teesi all hakatud mõistma teesi, et intentsionaalsus ei ole redutseeritav füüsikalistele protsessidele (füsikalismi mõttes). Intentsionaalse kõnepruugi biheivioristlikus vaimus analüüsi vastustades püüdis Chisholm esitada "Brentano teesiga sarnase teesi" psühholoogia keeles ning sõnastas selle intentsionaalsete kontekstide (intensionaalsete lausete) kõrvaldamatusena teadusliku psühholoogia keelest: "...et mittepsühholoogilisi nähtusi kirjeldades ei ole tarvis kasutada intentsionaalset kõnepruuki; kõiki uskumusi selle kohta, mis on pelgalt "füüsiline", saab väljendada lausetega, mis ei ole intentsionaalsed. Aga (...) kui me soovime kirjeldada tajumist, eeldamist, uskumist, teadmist, soovimist, lootmist ja muid selliseid hoiakuid, siis kas a) peab kasutama kõnepruuki, mis on intentsionaalne, või b) peab kasutama termineid, mida pole tarvis kasutada mittepsühholoogilisi nähtusi kirjeldades."(Robert Chisholm Perceiving: A Philosophical Study, Ithaca: Cornell University Press, 1957, lk 172–173).
Williard Van Orman Quine (1960) leidis, et reduktsiooni võimatus on vastuolus intentsionaalsete vaimuseisundite reaalse olemasoluga. Tema tõlgenduses "Brentano teesi võib aktsepteerida kas intentsionaalsete keelepruukide möödapääsmatust ja autonoomse intentsiooniteaduse tähtsust näitavana või intentsionaalsete keelepruukide alusetust (baselessness) ja intentsiooniteaduse tühjust näitavana. Minu hoiak on erinevalt Brentano omast viimane."
Intentsionaalsust on siiski püütud kas füsikalistlikult või naturalistlikult redutseerida.
Taevere mõis

Taevere mõis (saksa keeles Taifer) oli riigimõis Suure-Jaani kihelkonnas Viljandimaal.

Ajalugu

Mõis rajati 16. sajandi keskpaiku.
Hargla raudteepeatus

Hargla raudteepeatus oli raudteepeatus Valga–Mõniste–Ape–Aluksne–Gulbene raudteel Valga maakonnas Valga valla aladel Hargla külas. Peatus asus Valga raudteejaamast 31,3 kilomeetri kaugusel.
Hargla raudteepeatus suleti koos Mõnistesse viiva raudteega 02.06 1970.
Roosevelt Island

Roosevelt Island on New Yorgi linnas East Riveri estuaaris asuv kitsas ja 3,2-kilomeetri pikkune saar. Saar asub Manhattani ja Long Islandi saare vahel ja seal elab 11 661 inimest (2010. aasta rahvaloenduse andmetel).
Eetikakoodeks

Eetikakoodeksiks nimetatakse tavaliselt kutseala kutse-eetika normide või organisatsioonis kehtestatud kõlbeliste ja sotsiaalsete põhimõtete kirjapandud kogu.
Kutseala eetikakoodeks on näiteks arstidel (Hippokratese vanne), juristidel, ajakirjanikel jne, samas aga võib eetikakoodeks olla ka kodanikuühendustel, asutustel, korporatsioonidel jne.

Juriidiline staatus

Eetikakoodeksite juriidiline staatus võib olla erinev. Mõne eetikakoodeksi rikkumine võib kaasa tuua haldusliku vastutuse (sealhulgas tegevuslitsentsi äravõtmine) või tsiviil- või kriminaalvastutuse. Mõne eetikakoodeksi puhul võib selle rikkumine kaasa tuua ainult kutseorganisatsioonist väljaheitmise. On ka selliseid eetikakoodekseid, mille rikkumise puhuks sanktsioone ei ole ette nähtud (võib isegi puududa rikkumise kindlakstegemise protseduur).

Organisatsiooni eetikakoodeks

Organisatsiooni eetikakoodeks kujutab endast sageli deklaratsiooni, mis kuulutab välja organisatsiooni seisukohad teatud kõlbelistes ja sotsiaalsetes küsimustes. Organisatsiooni eetikakoodeks võib puudutada näiteks kvaliteedi, töötajate või keskkonna küsimusi. Eetikakoodeks võib ka reguleerida käitumist kõlbeliselt täbarates olukordades, näiteks huvide konflikti või kingituste puhul, ning näha ette protseduurid koodeksi rikkumise tuvastamiseks ja abinõud rikkumise korral. Organisatsiooni eetikakoodeksi tõhusus sõltub sellest, mil määral juhtkond selle järgimist ergutab ja rikkumist karistab. Organisatsiooni eetikakoodeksi rikkumine toob üldjuhul kaasa ainult organisatsiooni siseseid sanktsioone, mis võivad ulatuda töölepingu kakestamise või organisatsioonist väljaheitmiseni. Mõnel juhul võib eetikakoodeksi rikkumine olla ka riigi silmis väärtegu või kuritegu.

Eetikakoodeks ja moraalikoodeks

Kuigi eetikakoodekseid mõnikord nimetatakse ka moraalikoodeksiteks, mõeldakse moraalikoodeksi all tavaliselt siiski kõigile ühiskonnaliikmetele rakenduvate moraalinormide kirjapandud kogu.

Psühholoogi eetikakoodeks

Eetikakoodeks on mõeldud psühholoogi suunamiseks tema tegevuses ning standardite loomiseks professionaalses hindamises. Uurimuse alustamisel on psühholoogil vaja silmas pidada, kuidas anda panus psühholoogiateadusesse ja sealjuures soodustada inimese heaolu. Psühholoogil on kohustus ise reguleerida oma käitumist. Psühholoogidel on ametialane kohustus järgida hoolikalt ja põhjalikult uurimistööga seotud eetikanorme. Need peaksid olema kooskõlas elukutse iseärasuste, valitsuse regulatsioonide ja üldtunnustatud väärtustega.
Pilkuse mõis

Pilkuse mõis (saksa keeles Bremenhof) oli rüütlimõis Otepää kihelkonnas Tartumaal.

Ajalugu

Mõisa esimesed omanikud olid Bremenid ja nende järgi sai mõis ka oma saksakeelse nime (Bremenhof). 1521 müüs Otto Döhnhof mõisa Jürgen Holdschuerile.
Mõisa viimane omanik enne 1919. aasta mõisate võõrandamist oli Moritz Karl Hermann von Roth.
Mõisa peahoone on hävinud.