google/wiki40b huggingface dataset:
Mart Mardisalu

Mart Mardisalu (sündinud 3. novembril 1968 Loksal) on eesti ettevõtja ja teleajakirjanik. 
Ta töötas saatejuhi ja toimetajana aastatel 1990–1994 Eesti Televisioonis, 1992–1995 Raadios Top, 1995–1998 Raadio 2s ja raadiojaamas Sky Plus. 
Aastatel 1996–2006 töötas Mardisalu saatejuhina TV3s. 2011. aastast on ta TV3 "Seitsmeste uudiste" saatejuht ning 2015. aasta augustist ka sama telekanali uudistetoimetuse juhataja. 
ETV-s alustas ta teletööd noortesaatega "Playback". Ta on juhtinud populaarseid saateid "Kuldvillak" ja "Bingo loto".

Hobid

Mart Mardisalu on aeg-ajalt esinenud lauljana telesaadetes ja heliplaatidel.
Novembris 1995 oli Eestis esikohahitt laul "Varumees", mida esitasid Hedvig Hanson ja Mart Mardisalu. 
1997. aastal esines ta lauljana Eesti Televisiooni saatesarjas "Säravad tähed".
2009. aasta CD-l "Kui su hing on noor!" (MFM Records OÜ, 2009) on nimiloona jäädvustatud tema duett Eri Klasiga.

Isiklikku

Mart Mardisalul on kaks täiskasvanud poega. Pikka aega oli tema elukaaslane aeroobikatreener Riina Suhotskaja. Kooselust Riina Kaljurannaga sündis juulis 2013 tütar.
Ühisõpe

Ühisõpe (inglise cooperating learning) on õpe, mis keskendub õpilaste koostööle väikestes rühmades. Õpilaste eesmärgid võivad olla struktrureeritud koostöö, võistluslikkuse või individuaalse pingutuse edendamisele. Õpilasi hinnatakse ning neile jagatakse tunnustust kogu rühma soorituse põhjal.

Ajalugu

Ühisõpe pärineb sadade ja isegi tuhandete aastate tagant, aga lähemalt hakati seda uurima alles 1960. aastatel. Sestpeale on see äratanud palju tähelepanu. 1960. aastate keskel andsid ühisõppe uurimisse suure panuse vennad David ja Roger Johnson Minnesota Ülikoolis. Koos rajasid nad Cooperative Learning Centeri. Oma osa ühisõppe edendamisse on andnud ka teadlased David DeVries ja Keith Edwards Johns Hopkinsi Ülikoolist, Sholmo ja Yael Sharan Iisraelist, Robert Slavin, Spencer Kagan ja Donald Dansereau.

Ühine lugemine ja kirjutamine (CIRC)

Ühise lugemise ja kirjutamise meetodi töötas välja Robert Slavin. Seda kasutatakse lugema ja kirjutama õpetamiseks algkooli vanemates klassides. 
Klass on jaotatud kaheks: tugevamateks ning nõrgemateks lugejateks. Selle jaotuse põhjal jagatakse õpilased rühmadesse, mis koosnevad kahest paarist ehk kokku neljast liikmest. Kaks tugevamat ning kaks nõrgemat lugejat. Paaridele antakse erinevad lugemisülesanded vastavalt nende võimetele. Kuigi paarid töötavad erinevate materjalidega, siis tugevam paar aitab õppida ja aru saada ka nõrgemal paaril. Nädala lõpus tehakse töö tekstist arusaamise peale. Iga rühma liikme punkti liidetakse kokku ning see moodustab suure osa nädala punktidest. Õpetaja jagab ka lugemisülesandeid korra nädalas ning õpilased peavad iga kahe nädala tagant esitama õpetajale raamatu kokkuvõtte ning ka selle eest saavad rühma liikmed punkte.

Üheskoos õppimine (learning together)

David Johnson ja Roger Johnson töötasid välja üheskoos õppimise meetodi mudeli. Seda meetodit iseloomustavad viis ühisõppe elementi. Õppilased töötavad töölehtetega 4- või 5-liikmelistes rühmades. Rühmad esitavad iga töölehe ühiselt ning vastavalt rühma panusele saadakse autasu või muu preemia. Meetod keskendub meeskonnatööle ja arutelule, kuidas sujub rühma koostöö.
Irina Raud

Isiklikku

Tema isa oli graafik ja kunstipedagoog Paul Luhtein.
Emanuele Filiberto

Emanuele Filiberto (sündinud 22. juunil 1972 Genfis) on Savoia dünastia liige, viimase Itaalia kuninga Umberto II pojapoeg.
Tal on tiitel Piemonte ja Veneetsia prints, kuid Itaalia riik ei tunnusta seda ametlikult.
25. septembril 2003 abiellus Emanuele Filiberto Roomas prantsuse näitleja Clotilde Courauga, kellega tal on tütar Vittoria di Savoia (sündinud 29. detsembril 2003 Genfis).
Algkude

Ehitus

Meristeem koosneb tihedalt paiknevatest rakkudest, mis on väga õhukese (esmase) kestaga. Rakkude õõs on täidetud tsütoplasmaga, suuri vakuoole ei ole. Raku keskel on suur tuum.
Juudi keel

Juudi keeleks on nimetatud erinevaid juutide poolt kõneldavaid keeli.
Tavaliselt (näiteks ENE-s) on juudi keeleks nimetatud germaani keelte hulka kuuluvat jidiši keelt ehk jidišit. Viimasel ajal on see nimetus kõrvale jäänud, sest see võib jätta mulje, nagu oleks juutidel ainult üks keel. Tegelikult on juutide keeleks algselt olnud heebrea keel, mille üht varianti (ivriiti) kõneldakse praegu Iisraelis, ning juutide oma keeleks on veel olnud ka romaani keelte hulka kuuluv ladiino keel ehk espanjool.
Piiblis on juudi keeleks ühes kohas nimetatud heebrea keelt (2. Kuningate raamat 18:26,28): Siis ütlesid Eljakim, Hilkija poeg, Sebna ja Joah ülemjoogikallajale: "Räägi ometi oma sulastega aramea keelt, sest me mõistame seda, aga ära räägi meiega juudi keelt müüri peal oleva rahva kuuldes!" Kuid ülemjoogikallaja vastas neile: "Kas mu isand on mind läkitanud kõnelema neid sõnu ainult su isandale ja sinule? Küllap ka müüri peal istuvatele meestele, kes koos teiega peavad sööma oma rooja ja jooma oma kust!" Ja ülemjoogikallaja astus ette ning hüüdis valju häälega juudi keeles, rääkis ja ütles: "Kuulge suurkuninga, Assuri kuninga sõna!"
Joe Sugg

Karjäär

Sugg lõi oma kanali ThatcherJoe 2011. aasta novembris ja kogus kahe aastaga miljon jälgijat. 26. oktoobril 2017 sai tal täis 8 miljonit jälgijat ja üle miljardi videovaatamise. Tema videod on challenge'itest, prank'idest ja häälte jäljendamisest. Ta lõi "YouTuber Innuendo Bingo", mis on sarnane BBC Radio 1 saatega ja hakkas hiljem ka seal ilmuma.

Muusika

Sugg kuulus YouTube'i poistebändi, millega koguti raha Comic Reliefi heategevuseks. Poistebänd oli ajalehe The Guardian esindaja.
Sugg laulis ka 2014. aasta singlil "Do They Know It's Christmas?" Band Aid 30 heategevusprojektis, mis kogus raha Ebola viiruse epideemia jaoks Lääne-Aafrikas.

Film

Sugg luges 2015. aastal filmi "Käsna-Kalle Kantpüks" osas kajaka teksti koos toakaaslase Caspar Lee, koomik Alan Carr ja laulja Stacey Solomoniga.
Ta osales ka 2015. aasta filmis "Joe and Caspar Hit the Road" , mida näidati Inglismaa telekanalil E4 2016. aasta aprillis. Teine osa ilmus 2016. aastal pealkirjaga "Joe & Caspar Hit the Road USA".

Raamatud

Sugg on graafilise romaani "Username: Evie" autor; raamatu avaldas aastal 2015 Hodder & Stoughtoni kirjastus. Teose koostasid Matt Whyman, kunstnik Amrit Bird, värvija Joaquin Pereyra ja kirjanik Mindy Lopking. Lugu räägib teismelisest koolitüdrukust Eviest, kes kannatab kiusamise all ja kes unistab kohast, kus ta saab olla tema ise. Tüdruku haige isa loob ta jaoks virtuaalse reaalsuse, kuid sureb enne, kui on jõudnud selle valmis saada. Isa jätab talle rakenduse, mis võimaldab Eviel siseneda maailma, kus kõik on mõjutatud tema isikust.
"Username: Evie" teine osa "Username: Regenerated" avaldati 2016. aastal.
21. septembril 2017 avaldas Sugg "Username'i" sarja kolmanda ja viimase osa "Username: Uprising".

Televisioon

Koos juutuuberite Alfie Deyesi ja Marcus Butleriga osales Joe 2. märtsil 2017 Briti telesaates "Release the Hounds".

Isiklik elu

Joe on blogija ja YouTube'is Zoella nime all tundud Zoe Suggi noorem vend.
Peale YouTube'i karjääri on ta töötanud ka katuselõikurina.
Kuni 2016. aastani elas Sugg Londonis koos juutuuber Caspar Leega. Praegu elab ta üksi.
Sevastopol

Ajalugu

Esimesed Vene laevad jõudsid Ahtiari sadamasse 1782. aastal ning 1784. aastal asutati Katariina II ukaasiga Sevastopoli linn.
18. oktoobril 1921 loodi Autonoomne Krimmi Nõukogude Sotsialistlik Vabariik (1929. aastast Krimmi ANSV) Vene SFNV koosseisus. Krimmitatarlased said autonoomia ning krimmitatari keel sai Krimmis vene keele kõrval ametliku staatuse.
Aastatel 1941–1944 okupeerisid Krimmi Saksamaa ja Rumeenia. Pärast okupatsiooni lõppemist küüditas Stalini režiim krimmitatarlased 18. mail Usbeki NSV kõrbealadele ja mujale, 26. juunil küüditati Krimmist ka armeenlased, bulgaarlased ja kreeklased.
1945. aastal tühistati krimmitatarlaste autonoomia, Krimmi ANSV-st sai Krimmi oblast.
1948. aastal eraldati Sevastopol Krimmi oblastist, Sevastopolist sai Vene NFSV keskalluvusega linn.
19. veebruaril 1954 anti Krimmi oblast üle Ukrainale. Koos Krimmi oblastiga sai Ukraina NSV faktiliselt ka Sevastopoli linna, mis juriidiliselt siiski kinnitamist pole leidnud.
1978. aastal võeti vastu Ukraina NSV uus põhiseadus, mille kohaselt Sevastopolist sai Ukraina NSV keskalluvusega linn.
2014. aasta veebruari lõpust ei allunud Sevastopol Kiievile. Kriis algas pärast Ukraina presidendi Viktor Janukovõtši põgenemist, tema ametist tagandamist Ukraina Ülemraada poolt ning valitsuse vahetumist üleminekuvalitsusega. Krimmis puhkesid meeleavaldused. Tänavatele tulid inimesed, kes olid vastu võimuvahetusele Kiievis ning soovisid lähedasemaid sidemeid Venemaaga. Seevastu Krimmi tatarlased ja ukrainlased avaldasid meelt Kiievi uue võimu toetuseks. Venemaa suurendas Ukraina valitsuse nõusolekuta varjatult oma sõjavägede kohalolekut Krimmi poolsaarel. Kasutades oma eraldusmärkideta sõdureid (vt Rohelised mehikesed) ja relvastades kohalikke võitlejaid, võttis Venemaa oma kontrolli alla valdava osa poolsaarel asuvatest sõjaväeobjektidest ja administratiivhoonetest. 28. veebruaril hõivati Simferopoli ja Sevastopoli lennujaam ning hävitati telekommunikatsiooni- ja internetiside Krimmi ja ülejäänud Ukraina vahel. 16. märtsil korraldas Krimmi Vabariigi Ülemnõukogu ebaseadusliku referendumi Krimmi poolsaare saatuse üle. 20. märtsil kiitis Venemaa Riigiduuma heaks Sevastopoli liitumise Venemaa Föderatsiooniga föderaalalluvusega linnana. ÜRO ja enamik maailma riike seda ei tunnista.
Lühiajalise võlgnevuse käibekordaja

Lühiajalise võlgnevuse käibekordaja (inglise keeles receivable turnover) on ettevõtte finantsjuhtimises kasutatav likviidsuse suhtarv, mis saadakse, kui ettevõtte müügi netokäive jagatakse lühiajalise võlgnevuse summaga.

Lühiajalise võlgnevuse käibekordaja tulemus

Tulemus väljendatakse kordades.

Lühiajalise võlgnevuse käibekordaja tulemuse tõlgendus

Indikeerib kui mitu korda toimub keskmiselt lühiajalise võlgnevuse tasumine aruandeperioodil. Indikaatori kõrge kordaja näitab nõuete kõrget konverteeritavust rahalisteks vahenditeks.
Harta 77

Harta 77 (tšehhi ja slovaki keeles Charta 77) oli opositsiooniline rühmitus Tšehhoslovakkias aastatel 1976–1992, mis nõudis kodanikuühiskonna, demokraatia ja õigusriigi taastamist. Liikumise nimetus tulenes jaanuaris 1977 välja antud manifestist ja selle põhilised initsiaatorid olid Václav Havel, Jan Patočka, Zdeněk Mlynář, Jiří Hájek ning Pavel Kohout.
Harta 77 loodi vastusena tšehhi rokigrupi The Plastic People of the Universe arreteerimisele. Harta 77 manifest, mis koostati 1976. aasta lõpus, avaldati Lääne-Saksamaa ajalehtedes 6. jaanuaril ja see sai kohe ka ülemaailmset kajastust, kui selle trükkisid ära paljud välismaa väljaanded. Manifest kutsus Tšehhoslovakkia valitsust jälgima 1975. aasta Helsingi lepetes sätestatud inimõigusi. 1977. aasta lõpuks oli sellel enam kui 800 allkirja.
Tšehhoslovakkia kommunistlikud võimud organiseerisid vastukaaluks nn. Antiharta "Sotsialismi nimel", millele pidid alla kirjutama 76 rahvakunstnikku ja -kirjanikku, 360 teenelist kunstnikku-kirjanikku ja 7000 tiitliteta loomeinimest.
Harta 77 esines uue avaliku kirjaga samal päeval kui Mihhail Gorbatšov 1985. aastal uueks NLKP parteijuhiks valiti. 45 allakirjutanut kutsusid üles austama kodanike vabadusi ja inimõigusi: "Üksikute kodanike vabadus ja inimõigused on võtmeks rahvaste vabadusele ja enesemääramisele ning vaid sõltumatud rahvad võivad muuta Euroopa võrdsete osapoolte ühenduseks, mis ei looks globaalse tuumasõja ohtu, vaid oleks näiteks tõelisest rahumeelsest kooseksistentsist."
1989. aastal toimunud Sametrevolutsiooni järel said mitmetest allakirjutanutest uute liikumiste ja parteide (kaas)loojad. Nende seast oli tuntuim Kodanike Foorum (hiljem nime all Kodanikuliikumine). Václav Havelist sai Tšehhoslovakkia president. Harta 77 poliitiline mõju hakkas vähenema ja harta lõpetas ametlikult oma tegevuse 3. novembril 1992. Paljud selle liikmed asusid Kodanike Demokraatliku Partei ja Tšehhi Sotsiaaldemokraatliku Partei nimekirja.
Nikolai Kuznetsov (botaanik)

Nikolai Ivanovitš Kuznetsov (vene keeles Николай Иванович Кузнецов; 17. detsember 1864 Peterburi – 22. mai 1932 Leningrad) oli Tartus töötanud vene botaanik.
Kuznetsov lõpetas 1882 Peterburis gümnaasiumi. 1888 lõpetas ta Peterburi ülikooli füüsika-matemaatikateaduskonna kandidaadikraadiga, mis enam-vähem vastab tänapäeva bakalaureusekraadile. Pärast ülikooli lõpetamist töötas ta Peterburi Botaanikaaias konservaatorina. 1895 kaitses ta Peterburi ülikoolis magistrikraadi.
Kuznetsov oli 1895–1915 Tartu Ülikooli professor botaanika alal, 1905–11 Eesti Looduseuurijate Seltsi president. 1915–1921 oli ta Krimmis Tauria ülikooli rektor ja Nikita botaanikaaia direktor. 1921–1932 töötas ta Leningradis NSV Liidu TA Botaanikainstituudis.
Kuznetsov oli alates 1904 Peterburi Teaduste Akadeemia kirjavahetajaliige. Tartu-ajal uuris ta peamiselt Kaukaasia taimestikku (avaldas "Flora Caucasica Critica"); rajas süstemaatikakoolkonna. Ta muutis Tartu Ülikooli botaanikaaia toimetised (1900–1914) ülevenemaaliselt arvestatavaks väljaandeks.
Jäägrimarss

"Jäägrimarss" (soome keeles "Jääkärimarssi") on esimese maailmasõja ajal Saksamaal väljaõppe saanud Soome jäägripataljoni marsilaul. Jäägrite meeleolu ja võitlusvaimu tõstmiseks vajaliku marsilaulu saamiseks 1917. aastal korraldatud konkursi võitis leitnant Heikki Nurmio oma luuletusega "Jäägrite marss". 1917. aasta oktoobris esitati Jean Sibeliusele tellimus kirjutada sellele luuletusele viis. Noodi allkirjastas Jean Sibelius oma sünnikuupäevaga ”19 8/12 17”. Algselt oli marsi tekstis nimetatud ka Eestit. Teksti muudeti, kuna Eesti oli juba osaliselt Saksamaa vallutatud. "Jäägrimarss" oli Soome iseseisvuspäeva presidendivastuvõtu avalugu, mille saatel president tervitas Mannerheimi risti kavalere.
Peter Lax

Peter David Lax (ungari Lax Péter; sündinud 1. mail 1926 Budapestis Ungaris) on ungari päritolu USA matemaatik.
1941 kolis ta perega USA-sse.

Mälestuse jäädvustamine

Tema järgi on nimetatud Laxi-Milgrami teoreem.
Rumeenia Õigeusu Kirik

Rumeenia Õigeusu Kirik (rumeenia keeles Biserica Ortodoxă Română) ehk Rumeenia patriarhaat on üks autokefaalsetest õigeusu kirikutest. Autokefaalia ehk kirikliku iseseisvuse kuulutas Rumeenia Õigeusu Kirik välja 1872. aastal, Konstantinoopoli oikumeeniline patriarh tunnustas seda 1885. aastal.
Rumeenia Õigeusu Kirik on maailma õigeusu kirikute seas Vene Õigeusu Kiriku järel suuruselt teine. Rumeenia Õigeusu Kirikuga peab ennast seotuks hinnanguliselt üle 20 miljoni inimese.
Rumeenia kiriku ajalooline kanooniline territoorium on tänased Rumeenia ja Moldova, kuigi Moldovat peab tänapäeval oma kanooniliseks alaks ka Vene Õigeusu Kirik. Rumeenia Õigeusu Kirikul on kogudusi ja piiskopkondi ka mujal maailmas, kus asuvad rumeenlaste rahvuskogukonnad. 
Rumeenia Õigeusu Kirik on ainus õigeusu kirik maailmas, mille ametlikuks ja liturgiliseks keeleks on romaani keelte hulka kuuluv keel – rumeenia keel.
Kirikupea kannab alates 1925. aastast patriarhi tiitlit ja tema residents asub Rumeenia pealinnas Bukarestis. Alates 2007. aastast on Rumeenia patriarhiks Daniel.

Ajalugu

Kristluse ajalugu Rumeenia aladel ulatub tagasi vähemalt 3. sajandisse. Sealsed kristlikud kogudused allusid hiljemalt 6. sajandi alguseks Konstantinoopoli patriarhile. Kaasaegse Rumeenia kirikustruktuuri alused ulatuvad tagasi 1359. aastasse, mil Konstantinoopoli patriarh andis toonase Vicina sadamalinna piiskopile Valahhia metropoliidi tiitli. 1517. aastal viidi metropoolia keskus üle Târgoviște linna ja sealt 1688. aastal Bukaresti, kus see asub tänaseni. 14. sajandil moodustati ka Moldova metropoolia, mis sai patriarhi kanoonilise tunnustuse 1401. aastal.
1859. aastal ühendati Valahhia ja Moldova vürstiriigid Alexandru Ioan Cuza valitsemise alla ning 1862. aastal kuulutati välja kahe riigi ametlik liit, mida loetakse kaasaegse Rumeenia riigi alguseks. Koos poliitilise ühinemisega toimus ka kahe metropoolia ühinemine uueks rahvuskirikuks, mille peaks kuulutati 11. jaanuaril 1865 Bukarestis resideeriv Valahhia metropoliit. Alexandru Ioan Cuza ajal viidi läbi mitmeid kirikuvastaseid reforme, millest tähtsaim oli õigeusu kiriku ja kloostrite vara riigistamine 1863. aastal, kuid kiriku rolli Rumeenia ühiskonnas see ei kahandanud.
1872. aastal kuulutas Rumeenia Õigeusu Kirik riigi õhutusel ühepoolselt välja autokefaalia, mille kohta anti välja ka riiklik seadus. Läbirääkimised Konstantinoopoli patriarhaadiga Rumeenia kiriku autokefaalia tunnustamise küsimuses kestsid üle kümne aasta. Alles 25. aprillil 1885 andis oikumeeniline patriarh Ioakim IV välja tomose, millega tunnustas Rumeenia Õigeusu Kiriku kanoonilist iseseisvust.
Esimese maailmasõja tulemusel ühendati Rumeeniaga varem Venemaa ja Austria-Ungari koosseisu kuulunud Bessaraabia, Bukoviina ja Transilvaania alad. 1919. aastal peetud kirikukogul ühinesid sealsed piiskopkonnad ametlikult Rumeenia Õigeusu Kirikuga. Ühinemisprotsess viidi lõpule 6. juulil 1925 Rumeenia Õigeusu Kiriku seaduse ja põhikirja vastuvõtmisega. Kaks aastat varem, 1923. aastal vastu võetud riigi põhiseaduses tunnistati õigeusu kirikut riigikirikuna.
Hara allveelaevasadam

Hara allveelaevasadam oli Eesti NSV ajal Hara külas, Hara lahe idakaldal olnud allveelaevade sadam.
Sadamas muu hulgas demagnetiseeriti allveelaevu ja tegutses Leningradi Laevade Füüsikaliste Väljade TUI filiaal.
Alexander Graham Bell

Bell pedagoogina

Belli on kutsutud ka kurtide isaks. Belli isa, vanaisa ja vend tegelesid kõik kõnekunsti ja selle uurimisega. Kuna Belli ema ja abikaasa olid kurdid, mõjutasid nad tugevasti Belli teadustööd.
1868 andis Bell Londonis Susanna Hullis kõnetunde kurtidele lastele. 1871 oli ta kurttummade õpetaja Northamptonis Clarke'i koolis Massachusettsis. Seejärel oli ta kooli järelevalvenõukogu esimees ja kuni surmani selle liige. Clarke'i koolis tutvus ta ka õpilasega, kellega hiljem abiellus. Samal ajal tegutses Bell ka Ameerika Kurtide varjupaiga juures Connecticutis Hartfordis.
1914 oli Bell üks Montessori ühingu loomise eestvedajaid USAs.
1873–1877 oli Bell Bostoni Ülikoolis kõnetehnika ja häälefüsioloogia professor. Väidetavalt tundis Bell ise end alati rohkem kurtide õpetajana kui maailmakuulsa leiutajana .

Tunnustus

Alexander Graham Bell valiti 1882. aastal Ameerika Filosoofiaseltsi liikmeks.
Tema järgi on nimetatud Nokia Bell Labs, endiste nimedega AT&T Bell Laboratories, Bell Telephone Laboratories, Bell Lab.
Vooremaa metsaökoloogia jaam

Vooremaa metsaökoloogia jaam (ka "Voore Ökoloogiajaam", 'Voore statsionaar') oli ökoloogiliste väliuuringute baas Jõgevamaal Levala külas.

Ajalugu

Jaama rajas kompleksse ökoloogilise uurimistöö tarvis Zooloogia ja Botaanika Instituut Toomas Frey algatusel. Koha valikul peeti uurimisobjektina eelkõige silmas kõrge produktiivsusega metsa. Eeltööd jaama ja katsealade rajamiseks algasid 1969. aastal. Zooloogia ja Botaanika Instituut ostis 1970. aastal talu, mille baasil jaam rajati. Hiljem ehitati juurde mitu hoonet ning remonditi kapitaalselt vanad hooned. Vooremaa metsakatsealadel seati üheks peamiseks ülesandeks ökoloogilised uurimistööd Rahvusvahelise Bioloogiaprogrammi (IBP) raames. Jaam on olnud puude ökofüsioloogia ja metsaökoloogia väliuuringute keskuseks Eestis. Ökoloogiajaama on korduvalt kasutatud ka üliõpilaste praktikabaasina.
Jaamas on pikemat aega töötanud ja välitöid teinud Toomas Frey, Vello Ross, Andres Koppel, Jane Frey, Krista Lõhmus, Anu Kollom, Rein Lasn, Tõnu Oja, Kalevi Kull, Olevi Kull, Mari Ivask, Kuulo Kalamees, Mall Vaasma, Leiti Kannukene, Arne Sellin, Ene Rästa, Martin Zobel, Mati Kahru, Ülo Niinemets, Jaak Palumets jt.
August Vask

Elulugu

Sündis 27. juunil 1891 Järvamaal, Türi-Alliku vallas talupidaja peres. Õppis Paide Gümnaasiumis.

Esimeses maailmasõjas

Esimese maailmasõja ajal 1915. aasta septembrist 380. Minski družiinas. Jaanuarist 1916 Pihkva lipnikekoolis, mille lõpetas juunis 1916. 
Teenis seejärel nooremohvitserina 358. Vitebski družiinas. Ülendati aprillis 1917 alamleitnandiks. Vabastati teenistusest 
detsembris 1917.

Eesti Vabadussõjas

Vabadussõjas teenis alates 23. novembrist 1918 5. jalaväepolgu 1. roodus ja jaanuarist 1919 5. jalaväepolgu 2. roodus. 
Sai märtsist 1919 5. jalaväepolgu 9. roodu ülemaks, kellena sõdis kuni Vabadussõja lõpuni, osaledes lahingutes Punaarmee vastu Viru ja Pihkva rindel. 
Ülendati jaanuaris 1920 leitnandiks ja veebruaris 1920 alamkapteniks.
Autasustati Vabadussõjas üles näidatud vapruse eest kahe Vabadusristiga ning lisaks sellele sai autasuks Tartumaal Tähtvere vallas Ilmatsalu mõisas Vase talu.

Eesti Vabariigis

Peale Vabadussõda teenis alates 1920. aasta maist 5. jalaväepolgu 3. pataljoni nooremohvitseri ja rooduülemana. Alates 1922. aasta juulist 5. üksiku jalaväepataljoni rühmaülem ja rooduülema kohusetäitja. 
Juunist 1923 2. jalaväerügemendi rühmaülem ja kompaniiülema abi.
Oktoobrist 1928 Kuperjanovi üksiku jalaväepataljoni 3. kompanii ja märtsist 1932 (detsembrist 1934 Kuperjanovi partisanide pataljoni) 1. kompanii ülem.
Ülendati 1924. aastal kapteniks ja 1932. aastal majoriks.
Oli korduvalt sõjaringkonnakohtu ja 2. jalaväerügemendi ohvitseride kogu juhatuse liige ning Kuperjanovi partisanide pataljoni ohvitseride kogu ja aukohtu esimees. Vabastati teenistusest 1938. aasta juunis.
Seejärel pidas oma Vase talu Tartumaal.

Teises maailmasõjas

Osales Teise maailmasõja ajal juulis 1941 Tartu vabastamises, olles Tartumaa vabatahtlike üksuse ülem. 
Augustist 1941 181. Eesti julgestusgrupi ülem, kellena osales lahingutes Punaarmee vastu idarindel. Lahkus teenistusest märtsis 1942.
Oli 1943-1944 Vabadusristi Vendade Ühenduse Tartu osakonna esimees.
Veebruarist 1944 1. Eesti tagavararügemendi 1. pataljoni ülem ja alates augustist 1944 rügemendi ülem. Taandus 1944. aasta septembris oma väeosaga Saksamaale

Pärast sõda

Oli pärast sõda Zedelgemi vangilaagris, hiljem asus elama Inglismaale. Suri 26. juunil 1958 Inglismaal Aylesburys. Tuhastati Oxfordi krematooriumis.
Tiia Järg

Leida-Tiia Järg (sündinud 27. augustil 1943 Tallinnas) on eesti muusikateadlane ja pedagoog.
Ta lõpetas 1965. aastal Tallinna Muusikakooli ja 1972. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi (TRK) ning 1976 Moskva konservatooriumi aspirantuuri.
Aastatel 1965–1970 oli Järg Kärdla Lastemuusikakooli direktor, 1970–1973 Tallinna 21. Keskkooli muusikaõpetaja ja aastatel 1972–1973 ühtlasi ka Teatri- ja Muusikamuuseumi teadur. Aastatel 1976–1997 oli ta Tallinna Muusikakeskkoolis muusikaajaloo õppejõud ja 1976. aastast alates töötab õppejõuna Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias.
Sexten

Geograafia

Linn paikneb Pusteri oru külgharus, Innicheni ja Toblachi lähedal, kus Drava kasvab. Ringkond külgneb põhjas Ida-Tirooliga Austrias ja piiri moodustavad Karni Alpid. Lõunas asuvad Sexteni Dolomiidid ja maastikukaitseala, kuhu kuulub kuulus Drei Zinnen (Tre Cime di Lavaredo).
Vald külgneb, päripäeva läänest, Toblachi, Innicheni, Silliani (Austrias), Kartitschi (Austrias), Comelico Superiore (Belluno provints) ja Auronzo di Cadorega (Belluno provints).

Ajalugu

Küla nimi on ladina päritolu: ad horam sexta, mis tähendab "kell kuus", viidates asukohale Innichenist lõunas. Sexta on dokumenteeritud alates 965. aastast. Esimese maailmasõja ajal oli Sexten Itaalia ja Austria-Ungari vahelisel rindejoonel ning kannatas palju kahju.
Itaalia vallutas selle 1918. aasta novembris. Hiljem fašismiajastul sai ta täiendavaid kindlustusi.