Eesti Loomakaitse Selts

Juhatus

Seltsi juhib ja esindab juhatus, mille valib üldkoosolek. Juhatuses on 1–5 liiget. Juhatuse liige peab olema Seltsi liige. Juhatus valitakse neljaks aastaks.

Rahvusvaheline koostöö

Eesti Loomakaitse Selts on 2004. aasta suvest maailma ühe suurima loomakaitseorganisatsiooni Suurbritannias asuva Royal Society for the Prevention of Cruelty to Animals (Kuninglik Loomade Julma Kohtlemise Ennetamise Selts RSPCA) liige. Alates 2005. aasta suvest on ELS samuti Suurbritannias tegutseva rahvusvahelise loomakaitseorganisatsiooni World Society for the Protection of Animals (WSPA) liige.
2005. aastal loodi Euroopa juhtivate loomakaitse organisatsioonide ja eluslooduse ekspertide võrgustik ENDCAP (The European network to END the keeping of wild animals in CAPtivity), mida ühendab ühine eesmärk näha meelelahutuse otstarbel metsloomade vangistuses pidamise ja metsloomade kasutamise lõpetamist. Eesti Loomakaitse Selts (ELS) on ENDCAP võrgustiku asutajaliige.
2006. aastal sai ELS Euroopa Liidu juures tegutseva lobbiorganisatsiooni Eurogroup for Animals vaatleja liikmeks.
2009. aastal astus Selts ühingusse MTÜ Korruptsioonivaba Eesti, liitus Eesti Spetsialistide Liidu poolt käivitatud heategevusliku programmiga ja võeti vastu Eesti Mittetulundusühingute ja Sihtasutuste Liitu (EMSL).
2011. aasta alguses liitus ELS The European Network for Farm Animal Protection (ENFAP) võrgustikuga, mis moodustati selleks, et juhtida tähelepanu põllumajandusloomade heaolu küsimustele üle terve Euroopa. ENFAPi eelkäija ECFA (Euroopa Koalitsioon Põllumajandusloomade Heaks) asutati 1993. aastal Euroopa Liidu kanade puurispidamise keelu ootel ja see tõi kokku ühendused 13 liikmesriigist.
Eesti Loomakaitse Selts väärtustab ausust, võrdsust, väärikust, avatust, solidaarsust, koostöömeelsust, mitmekesisust ja usaldusväärsust ning tegutseb nendest väärtustest lähtudes rakendades vabaühenduste eetikakoodeksit. Koostöö põhineb heatahtlikul partnerlusel, vastastikusel lugupidamisel ja tunnustamisel. ELSi kohus on anda oma panus turvalise, tasakaalustatud ja hooliva ühiskonna kujundamisse.

Tegevused ja projektid

Oma eesmärgi saavutamiseks korraldab ELS kampaaniaid, levitab informatsiooni kasutades selleks sageli meedia võimalusi, teeb koostööd ametivõimude esindajatega, korraldab loomakaitsealaseid üritusi, abistab kodutute loomade varjupaikasid jne. Samuti jälgib ELS loomade heaolu puudutava seadusandluse täitmist ning teeb vajadusel ettepanekuid seaduste ja määruste täiendamiseks. ELS teeb koostööd väljaspool Eestit tegutsevate sarnase suunitlusega organisatsioonidega ning teeb koostööd Eesti teiste loomakaitseorganisatsioonidega, kellest mitmed on ka ELSi liikmed.

Uuring "Hulkuvate loomadega seotud probleemistik Eestis"

Eesti Loomakaitse Seltsi (ELS) tellimusel Tartu Ülikooli majandusteaduskonna doktorandi Liis Lille vabatahtliku tööna korraldatud uuringust selgus, et 2011. aastal kulus Eesti kohalikel omavalitsustel hulkuvate loomadega tegelemiseks 864 852 eurot, mis teeb 0,64 eurot iga Eesti elaniku kohta.
Vastavalt uuringule on hulkuvate loomade arv paljudes kohalikes omavalitsustes aga nii suur, et pole võimalik täita kõiki hulkuvate loomadega seotud kohustusi. Seni on kõige suuremaks takistuseks ressursside leidmine loomade varjupaikadesse toimetamiseks, kuid vaid väga vähestel jätkub vahendeid ennetustegevuseks (nt mikrokiipide paigaldamine ja kampaaniad soovimatute loomapoegade ärahoidmiseks.)
“Võttes arvesse hulkuvate loomadega seotud tegevuste kulukust, tuleks riiklikul tasandil uuesti arutellu võtta ja otsida võimalusi ühtse lemmikloomaregistri loomise ja haldamise rahastamiseks ning üle-eestilise kiibistamise kohustuse kehtestamiseks,” selgitas Eesti Loomakaitse Seltsi üldjuht Evelyn Valtin. “Taoline ennetustegevusse investeerimine vähendab oluliselt pikemas perspektiivis kulutusi kohustuste täitmiseks, kuigi lühiajaliselt on kulud ühtse registri loomise ja kiipimisprotseduuride maksumuste näol suuremad.” lisas Valtin.
Arvestust lemmikloomade üle peavad vähem kui pooled 117st küsimustikule vastanud omavalitsustest. Peamiste põhjustena arvestuse mittepidamisel toodi välja ühtse lemmikloomaregistri puudumist ning ressursside vähesust registri koostamiseks ja selle haldamiseks. Uuringust selgus, et Eestis on hinnanguliselt vähemalt üks registreeritud koer või kass iga kümne elaniku kohta.
Uuringu tulemuste alusel hindab Eesti Loomakaitse Selts koostöös ekspertidega kohalike omavalitsuste suutlikkust neile Eesti Vabariigis kehtiva loomakaitseseaduse järgi pandud kohustuste täitmisel seoses hulkuvate loomadega. Lisaks esitleb selts huvitatud osapooltele võimalikke loomasõbralikumaid ja efektiivsemaid lahendusi hulkuvate loomadega seotud probleemide leevendamiseks ning töötab vajadusel välja ettepanekud seadusemuudatusteks. Uuringu raport edastatakse Põllumajandusministeeriumile, Siseministeeriumile, Keskkonnaministeeriumile, Keskkonnaametile, Veterinaar- ja Toiduametile, kohalikele omavalitsustele ning lemmikoomade varjupaikadele.
Ajavahemikus 23.11.2011–31.01.2012 edastas Eesti Loomakaitse Selts kõikidele Eesti kohalikele omavalitsustele e-posti teel hulkuvate loomade probleemistikku käsitlevad küsimustikud. Kokku laekus 117 ankeeti, seega osalesid uuringus veidi üle poole Eesti kohalikest omavalitsustest. Uuringu eesmärgiks oli saada ülevaade hulkuvate loomadega seotud tegevustest ja olukorrast Eestis kohalike omavalitsuste esindajate hinnangute alusel, et kaardistada olukord ning pakkuda välja võimalikke stsenaariume tegevuste paremaks korraldamiseks ja tõhususe kontrollimiseks.
Uuringu raportiga saab tutvuda siin : http://www.loomakaitse.ee/sites/default/files/Uuring%20-%20Hulkuvate%20loomadega%20seotud%20probleemistik%20Eestis%20-%20Eesti%20Loomakaitse%20Selts.pdf