google/wiki40b huggingface dataset:
Raul Narits

Raul Narits (sündinud 19. septembril 1952) on eesti õigusteadlane.

Elulugu

Raul Narits on tööliste poeg.
1971 lõpetas Narits Tallinna Spordiinternaatkooli ja 1976 cum laude Tartu Ülikooli õigusteaduskonna. 1978-1982 õppis ta Moskva Ülikoolis aspirantuuris ning kaitses 1987 Moskva samas kandidaadikraadi õigusteaduses väitekirjaga "Принцип прав свобод и обязанностей граждан в условиях развитого социалистического общества". Ta täiendas end 1991 Helsingi, 1993–94, 1996, 1999, 2002 Münsteri ja 1994 Glasgow' ülikoolis ning 1996 Kieli Maailmamajanduse Instituudis.
1976–78 oli ta TÜ õigusteaduskonna stažöör-uurija, 1981–88 õpetaja ja vanemõpetaja, 1988–92 dotsent, 1992. aastast võrdleva õigusteaduse professor, 1993–94 ja 2002 ka vahetusõppejõud Münsteris; avaliku õiguse instituudi juhataja alates aastast 1993. Tähtsamad loengukursused TÜ-s: õiguse entsüklopeedia, riigi ja õiguse teooria, õiguse tõlgendamise teooria (magistriõppes), õigusteaduse metoodikaõpetus (doktoriõppes). Narits on pidanud loenguid ka TÜ Euroopa Kolledžis.

Teadustöö

Raul Naritsa peamise uurimisvaldkonnad on võrdlev õigusteadus, konstitutsiooniõigus ning praktiline juriidiline semantika ja kõneaktiteooria. Ta on Rahvusvahelise Õigus- ja Sotsiaalfilosoofia Assotsiatsiooni Eesti sektsiooni president, ajakirja Juridica, sh Juridica International Law Review University of Tartu ning ajakirja Riigikogu Toimetised toimetuskolleegiumi liige. Narits on avaldanud üle 70 teadustrükise.
Harku raamatukogu

Harku raamatukogu on raamatukogu Harju maakonnas Harku alevikus Harku keskuse hoones (Instituudi tee 5).
Raamatukogu avati 10. mail 2003.
Raamatukogus on umbes 16 000 teavikut.
Pärsti vald (Viljandi kihelkond)

Pärsti vald (saksa keeles Gemeinde Perst) oli vald Viljandi kihelkonnas Viljandimaal aastail 1866–1939.
1930. aastal valiti vallavanemaks Tõnis Piir, keda Viljandi-Pärnu rahukogu karistas 22. septembril 1932 raharaiskamise ja dokumentide võltsimise eest 6-aastase sunnitööga koos kõigi õiguste äravõtmisega.
Meknes

Meknes on linn Marokos.
Linn on asutatud XI sajandil.
Linnas asub Moulay Ismaili Ülikool.
Polki maakond (Iowa)

Polki maakond (Polk County) on maakond USA-s Iowa osariigis. Geograafilised koordinaadid on 41°41' N, 93°34' W.
Maakonna halduskeskus on Des Moines.
Maakonna pindala on 1533 km², millest 58 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 430 640. Aastal 2000 oli elanike arv 374 601.

Ajalugu

Polki maakond moodustati 1846. aastal. Maakond sai nime 11. Ameerika Ühendriikide presidendi James K. Polki järgi.
Hans Roosipuu

Hans Roosipuu (2. aprill 1931 Tartumaa – 8. juuli 2017) on eesti spordifotograaf, spordifilmide lavastaja ja operaator. 
Õppis Tartu Industriaaltehnikumis, lõpetas 1950 Tallinna 2. keskkooli ja 1966 Moskvas Üleliidulise Riikliku Kinematograafiainstituudi. 
Harrastas Eduard Takkeri juhendamisel ujumist ja veepalli, võitis Eesti meistrivõistlustel teateujumises hõbe- (1951) ja veepallis pronksmedali (1953). 
Töötas 1953–1957 ajalehe Edasi fotograafina, 1957–1959 Tallinna Televisioonistuudios filmioperaatorina ja 1959–1991 stuudios Tallinnfilm operaatori ja režissöörina. 
Osalenud enam kui 30 spordifilmi tegemises. Film "Otsin luiteid" (1972, suusatreener Herbert Abelist) pälvis Cortina d' Ampezzo spordifilmide festivalil hõbekarika, 11 tema filmi on saanud preemia NSV Liidu festivalidel. 
Ta oli Eesti Ajakirjanike Liidu (1958), Spordiajakirjanike Föderatsiooni (1965) ja Eesti Kinoliidu liige (1966). Ta oli Üliõpilasselts Liivika vilistlane.
Karlīne mõis

Karlīne mõis (Karlīnes muiža) on mõis Lätis Jelgava piirkonnas Jelgavas. Peahoone aadress on Dambja iela 17.
Karlīne mõis rajati 19. sajandi alguses, toona ehitati ka peahoone. Praktiliselt oli tegemist industriaalse poolmõisaga ehk seebivabrikuga. 19. sajandi lõpus tootmine lõpetati, mõisa peahoonesse rajati kool. Tänapäeval on hoone eravalduses.
Õed Brontëd

Õed Brontëd olid inglise kirjanikud, kelle loomeperiood oli 1840. ja 1850. aastatel. Nad olid õed: Charlotte (sündinud 21. aprill 1816), Emily (sündinud 30. juulil 1818) ja Anne (sündinud 17. jaanuaril 1820). Nende romaanid tekitasid ilmumise ajal sensatsiooni.
Nad sündisid vaimuliku, auväärt Patrick Brontë perekonnas. Kokku oli peres kuus last: 5 õde ja vend. Nad kasvasid üles Haworthis Yorkshire'is. Aastal 1824 asusid neli vanemat õde (Maria, Elizabeth, Charlotte ja Emily) õppima Cowan Bridge'i tütarlastekoolis. Järgmisel aastal surid haigestunud Maria ja Elizabeth (11- ja 10-aastaselt). Selle eel võttis isa kõik oma tütred tollest koolist ära.  
Kolm õde alustasid kirjutamist varakult, 1846. aastal avaldasid nad oma kuludega luuleraamatu, kasutades pseudonüüme Currer Bell (Charlotte), Ellis Bell (Emily) ja Acton Bell (Anne) (mehenime all oli tollal raamatuid lihtsam avaldada). Raamat ei pälvinud suurt tähelepanu. Seejärel hakkasid õed kirjutama proosat. Aastal 1846 ilmusid Emily "Vihurimäe" („Wuthering Heights“) ja Anne'i "Agnes Grey". 1847 avaldati Charlotte'i "Jane Eyre"'i, mis tunnistati aasta parimaks raamatuks. Romaanid said bestselleriteks. Anne’i teist ja kahjuks viimast raamatut, "Wildfelli härrastemaja rentnik" („The Tenant of Wildfell Hall“) saatis kohe edu. See müüdi läbi poolteise kuuga.
Aasta hiljem suri Emily, kel jäi lõpetamata romaan. Anne suri 28. mail 1849 Scarborough's, kuhu Charlotte ta viimases lootuses, et mereõhk ehk aitab, oli kahe päeva eest rongiga ratastoolis toonud. 
Romaanidest oli müügi ja tuntuse poolest kõige edukam "Jane Eyre". Aastal 1849 ilmus temalt ka uus romaan "Shirley", 1853 "Professor", mis tegelikult oli valmis kirjutatud juba enne "Jane Eyre'i" 1846, kuid kirjastused ei avaldanud seda.
Charlotte suri 38-aastaselt 1855 ilmselt rasedustüsistusse, ta oli jäänud last oodates kopsupõletikku. Vähem kui aasta varem oli ta abiellunud vaimulik Arthur Bell Nicholsiga.
Endel Reinas

Endel Reinas (17. september 1917 Mäe talu, Lahavere küla, Pajusi vald, Põltsamaa kihelkond, Viljandimaa – 30. august 2012 North York, Toronto, Kanada) oli Eesti sõjaväelane (lipnik).
Ta lõpetas 1937. aastal Põltsamaa Ühisgümnaasiumi. Ta õppis aastatel 1937–1938 Tondi sõjakoolis ning ülendati 17. veebruaril 1939 lipnikuks.
Ta põgenes 1944. aastal Saksamaale, pääses sealt 1947. aastal Suurbritanniasse ning läks sealt 1957. aastal Kanadasse. Ta oli Eesti Ohvitseride Kogu Kanadas asutajaliige ja esimees.
Tulekivi (rändrahn)

Tulekivi (ka: Sihi Suurkivi, Lemmikneeme I) on hiidrahn Harju maakonnas Aegna saarel. 
Kivi mõõtmed on järgmised: pikkus on 12,5 m, laius 8,4 m, kõrgus 3,6 m ja ümbermõõt 35,1 m.
Korabi mäed

Korabi mäed on kaarekujuline põhja-lõunasuunaline mäeahelik Makedoonias ja Albaanias. Kõrgeim mägi on Korab (2764 m).
Täiesti ligipääsmatud mäetipud on Kepi Bar (2595 m), Mala Korabska Vrata (2475 m), Kabash (2395 m), Ciganski Premin (2295 m), Plocha (2235 m) ja Visoka Karpa (2090 m).
Ajalooline Ajakiri

Ajalugu

Ajaloolist Ajakirja hakkas 1922. aastal välja andma Akadeemiline Ajalooselts (AAS). Kuni 1940. aastani ilmus seda 74 numbrit, tavaliselt neli aastas. Vaid viimasel aastal jõuti välja anda kaks. Temaatika oli suhteliselt Eesti-keskne, eriti suurt tähelepanu pöörati Rootsi ajale. Samas ilmus ka üldajaloolisi ülevaateid, tõlkeartikleid ja ajaloofilosoofilisi esseesid. Artiklid olid enamasti eesti või saksa keeles, resümeed prantsuse ja inglise keeles. Ajakirja peatoimetajaks oli esialgu Hans Kruus, hiljem Peeter Tarvel.
Nõukogude võimu ajal Ajaloolise Ajakirja tegevus lõpetati ja välja andma asuti Ajaloo Ajakirja, mida ilmus 1941. aastal kolm numbrit. See oli tunduvalt õhem ja püüdis juurutada nõukogulikku ajalookirjutust: rõhutati klassivõitlust ja stalinistlikke seisukohti. Saksa okupatsioon katkestas aga ka selle väljaandmise ja pärast sõda Eestis kohalikku ajalooajakirja enam ei loodudki.
Alles 1988. aastal hakkas Tartu Ülikooli ajaloolaste initsiatiivil ilmuma ajalooajakiri Kleio, mis luges end Ajaloolise Ajakirja mantlipärijaks. Selle ilmumine polnud väga reeglipärane, esialgu ilmus see vaid korra aastas, hiljem aga neli numbrit aastas. 1997. aastani anti seda välja 22 numbrit.
1998. aastal hakkas taas ilmuma Ajalooline Ajakiri, mida andis välja seni Kleiot üllitanud toimetus. Nimemuutust põhjendati traditsioonide taastamisega. Esimene number kandis 100. järjekorranumbrit, seega arvestati selle sisse ka Ajaloo Ajakiri ja Kleio. Nagu Kleiolgi, oli selle peatoimetajaks Aadu Must. Ajakiri ilmus endiselt kvartaliajakirjana, kuid 2002. aastal lõppes ajutiselt selle ilmumine. 
2007. aastal alustas uus toimetus, mida juhib Pärtel Piirimäe, taas Ajaloolise Ajakirja väljaandmist. 2007. aastal ilmus neli numbrit (üks topeltnumbrina) ja 2008. aastal kolm (samuti üks topeltnumber).
Voldemar Pinn

Voldemar Pinn (25. mai 1932 Kokuta – 11. oktoober 1999 Haapsalu) oli eesti pedagoog, psühholoog ja harrastusajaloolane.

Elukäik

Ta lõpetas 1951 Haapsalu pedagoogilise kooli.
Voldemar Pinn lõpetas Tartu Ülikooli ajaloo ja psühholoogia erialadel. Ta oli Riguldi kooli, Ridala 8-klassilise kooli ning alates 1971. aastast Haapsalu Sanatoorse Internaatkooli direktor ja õpetaja. 2002. aastal avati selle kooli seinal Pinnile mälestustahvel.
Baptism

Eesti baptistid

Eestis loodi esimesed baptistikogudused 1880. aastatel. Eriti tugev oli see usuliikumine Lääne-Eestis ja saartel. Sageli moodustati baptistikogudused priilaste liikumise baasil. Vanim Eesti baptistikogudus loodi Haapsalus 24. veebruaril 1884. 1900. aastal moodustati baptistikoguduste liit. 1945. aastal liitsid ametivõimud Eesti Baptisti Liidu, Eesti Evangeeliumi Kristlaste Vabakoguduste Liidu ja Eesti Jeesuse Kristuse Evangeeliumi Usuühingute Liidu üheks – Eesti Evangeelsete Kristlaste-Baptistide Koguduste Liiduks. 1989. aastast tegutseb tollase liidu järjepidevuse alusel Eesti Evangeeliumi Kristlaste ja Baptistide Koguduste Liit, kuhu 2005. aasta seisuga kuulus 83 kogudust kokku umbes 6000 liikmega.
Juri Jekimov

Juri Jekimov (sündinud 28. mail 1962 Tartus) on Eesti balletitantsija.
1980. aastal lõpetas ta Tallinna Koreograafiakooli.
Töötas RAT "Estonia" balletiartistina, ta on olnud Kaie Kõrbi ja Inge Arro lavapartner.
Ta on tegutsenud ka Tallinna Balletikooli õppejõuna.
Brasiilia jalgpall

Jalgpall on Brasiilia rahvusspordiala. Brasiilia jalgpallureid on aastakümneid peetud mänguoskustelt eriti andekateks ja osavateks. Brasiilia rahvuskoondis kuulub maailma kõige paremate rahvusmeeskondade hulka.
Viiekordse maailmameistrina (1958, 1962, 1970, 1994 ja 2002) on Brasiilia jalgpallimeeskond olnud läbi aegade maailma edukaim. Paljud Brasiilia jalgpallurid nagu Arthur Friedenreich, Garrincha, Pelé, Zico, Sócrates, Romário, Rivaldo, Ronaldo, Ronaldinho ja Neymar kuuluvad või on kuulunud maailma parimate jalgpallurite sekka.
Riigi tohutu suuruse tõttu toimusid algusaastatel ainult mitmed piirkondlikud meistrivõistlused enne üleriigilise Brasiilia jalgpalliiga asutamist. Suurimad jalgpalliklubid on koondunud Rio de Janeirosse, São Paulosse, Belo Horizontesse ja Porto Alegresse ning linnasisesete klubide vahel toimuvad sageli tulised derbimängud. Edukamad klubid on olnud Fluminense, Flamengo, Botafogo ja Vasco da Gama Rio de Janeiros, Corinthians, Palmeiras, Santos ja São Paulo São Paulos, Cruzeiro ja Atlético Mineiro Belo Horizontes ning Grêmio ja Internacional Porto Alegres. Klubid ei suuda rahaliselt Euroopa klubidega sammu pidada, mistõttu mängib umbes 5000 Brasiilia jalgpallurit välisliigades. Brasiilia meistrivõistlusi ja esinduskoondisi haldab Brasiilia Jalgpalli Konföderatsioon.
Brasiilia on korraldanud jalgpalli maailmameistrivõistlusi 1950. ja 2014. aastal.

Kõrgliiga

Brasiilia praegune jalgpallikõrgliiga Campeonato Brasileiro Série A alustas tegevust 1971. aastal. Alates 2006. aastast mängib kõrgliigasse 20 klubi, mis mängivad üksteisega ühe hooaja jooksul kaks korda läbi. Kõrgliiga hooaega kestab tavalisest maist detsembrini. Hooaja lõpuks langeb neli viimaseks jäänud klubi esiliigasse Campeonato Brasileiro Série B, neli paremat meeskonda aga tõusevad esiliigast kõrgliigasse. Üleminekumänge ei toimu.

Karikavõitlused

1989. aastast toimuvad üleriigilised karikavõistlused Copa do Brasil.

Copa Américal

Lõuna-Ameerika meistrivõistlusi (alates 1975. aastast Copa América) hakati rahvuskoondistel korraldama 1916. aastal ja see on sellega kõige vanim rahvuskoondiste turniir. Brasiilia on osalenud kokku 36 turniiril ja võitnud üheksal korral (aastatel 1919, 1922, 1949, 1989, 1997, 1999, 2004, 2007 ja 2019), jäädes sellega küll alla 15 korda võitnud Uruguayle ja 14 korda võitnud Argentinale.

Naiste jalgpall

Brasiilia naiste jalgpallikoondis on alates 1991. aastast osalenud kõikidel maailmameistrivõistlustel, kuid maailmameistriks pole veel tuldud. Parimaks kohaks on olnud teine 2007. aastal. Alates 1996. aastast on osaletud ka kõikidel suveolümpiamängudel, kuid taas on parima saavutusena võidetud kaks hõbemedalit.
Brasiilia praegune naiste jalgpalli liiga Campeonato Brasileiro de Futebol Feminino sai alguse 2013. aastal.
Brasiilia mängijat Martat on nimetatud üheks kõigi aegade parimaks naisjalgpalluriks.
Anders Öhrwall

Anders Öhrwall (28. november 1932 Örebro – 4. veebruar 2012 Stockholm) oli Rootsi koorijuht, dirigent, helilooja ja arranžeerija.
Ta on loonud palju heliteoseid ja seadeid peamiselt a cappella kooridele erinevate orkestrisaadetega.
Halinga mõis

Halinga mõis (saksa keeles Hallick) oli rüütlimõis Pärnu-Jaagupi kihelkonnas Pärnumaal. Nüüdisajal jääb mõis Pärnu maakonda Põhja-Pärnumaa valda.
Mõisat mainiti esimest korda 1623.
Praegu paikneb Halinga mõisas hooldekodu.
Jan Jõgis-Laats

Jan Jõgis-Laats (sündinud 28. mail 1979) on eesti kommunikatsioonispetsialist ja endine ajakirjanik.
Ta on lõpetanud Tartu Ülikooli politoloogia erialal 2000. aastal ning omandanud magistrikraadi meedia ja massikommunikatsiooni suunal Põhja-Carolina Ülikoolis.
1998 alustas Jõgis-Laats reporterina BNS-is. Hiljem töötas ta samas toimetajana nii majandus- kui siseuudiste toimetuses. Aastail 2007-2012 töötas ta Eesti Päevalehe uudistetoimetuse juhina ja tegevtoimetajana, alates 2012. aasta lõpust töötab kommunikatsioonibüroos Hamburg & Partnerid.
Rolands Kalniņš

Rolands Kalniņš (sündinud 9. mail 1922 Vecslabadas) on läti filmilavastaja.
Rolands Kalniņš on pärit postiametniku perekonnast. 1940. aastal lõpetas ta Riia 1. Keskkooli. Aastatel 1947–1990 töötas ta Riia Filmistuudios. Alates 1990. aastast töötas ta filmistuudio "Trīs" juhatajana ja oli üheksa filmi produtsent.
Puhta arengu mehhanism

Puhta arengu mehhanism (inglise clean development mechanism, lühendatult CDM) on Kyoto protokolli kohaselt paindlike mehhanismide hulka kuuluv projektipõhine koostöö Kyoto protokolli I lisa tööstusriigi ja I lisa hulka mittekuuluva kliimakonventsiooni osalise vahel, et vähendada kasvuhoonegaasiheidet majanduslikult tõhusaimal viisil.
John Forbes Nash

Isiklikku

John Nash oli noorena väga lootustandev matemaatik. Kui ta oli 30-aastane, diagnoositi tal skisofreenia, millest ta paranes alles 1990. aastatel.
Nashi elust valmis 2001. aastal mängufilm "Piinatud geenius", mis pälvis neli Oscarit.
Urvaste vald (1939)

Urvaste vald oli vald Võrumaal aastail 1939–1950.
Vald moodustati senise Vastse-Antsla valla maa-alast, välja arvatud Tokko-Jaani nr. 87, Tokko-Märdi nr. 88, Maurits-Hansu nr. 89, Maurits-Hansu nr. 90 ja Kõrtsi-Jüri nr. 91 talude piirkond; senise Urvaste valla Kivi küla, Urvaste, Hansi ja Ruhingo asunduste ning vallamaja ümbruse piirkondadest kuni Silgu, Pikamäe, Hansu, Metsa, Kangro, Kunguse, Paduse ja Keema taludeni, kõik loendatud talud kaasa arvatud; senise Linnamäe valla Järve, Pätsimäe, Piirikannu, Luusaku, Kõri-Mihkli, Tarvastu ja Kärsna talude piirkonnast.
Vald kuulus Riigivolikogu 77. valimisringkonda, kust valiti Alo Karineel. 
Vallas asus looduskaitsealune Tamme-Lauri tamm ja rändrahn.
Valla täitevkomitee esimees August Mõttus (13. september 1896 – 25. oktoober 1942) käis läbi OGPU töötajatega ja vahistas kooliõpetaja Taali, hukati.
13. septembril 1945 moodustati valla koosseisus Kuldre külanõukogu ja Urvaste külanõukogu. 26. septembril 1950 arvati vald Antsla rajooni koosseisu.
Tehnikatõlge

Tehnikateksti tõlkija

Tehnikatekstide tõlkija roll ei ole mitte ainult teabe edastaja, vaid ka teadmiste läbi sisu looja, kuna tihti võib tehnikateksti tõlkija olla ka tehnilise sisuga teksti koostaja rollis. Uuringud on näidanud, et tehnikatekstide tõlkijad loovad tegelikult uut sisu, mitte ainult ei paiguta vana teavet ümber. See rõhutab, kui oluline roll on tehnikatekstide tõlkijatel sisu loomisel, tehes seda siis ühes või mitmes keeles.
Nagu ka spetsialistidel tehnilise kommunikatsiooni valdkonnas, peab tehnikatekstide tõlkijal olema paljusid ainevaldkondi hõlmav mitmekülgne taust. Lisaks tõlkeprotsessi teoreetilisele ja keelelisele suunale on vaja ka teiste distsipliinide mõistmist, nagu näiteks kognitiivne psühholoogia, tehniline kasutatavus, ja tehniline kommunikatsioon, mis on vajalikud edukaks tehnikatekstide tõlkija tööks. Enamik tehnikatekstide tõlkijaid töötab spetsiifilises valdkonnas nagu meditsiin või juriidiline tehniline tõlge, mis rõhutab interdistsiplinaarse tausta olulisust. Tehniliste tekstide tõlkijad peaks professionaalse tõlke valdkonnaõpet saama ka koolituste kaudu.
Tehnikatõlge nõuab põhjalikke tehnoloogia-alaseid oskusi, eriti kui tõlkija otsustab kasutada arvutipõhist tõlget (CAT) või masintõlget (MT). Kuigi mõned tehniliste tekstide tõlkijad teostavad kogu tõlke ilma arvutipõhist või masintõlget kasutamata, toimub see enamasti juhtudel, kus dokumendis on vaja rohkem loovust. Mehaanika või inseneriteadustega seotud dokumendid, mis sisaldavad tihti esinevaid mõisteid või fraase, tõlgitakse sageli arvutipõhist või masintõlget kasutades.

Valdkonnateadmised

Sageli võivad tõlkijad olla vastava valdkonna spetsialistid ning olla kursis teatud terminoloogia ja tekstidega. Samas, kui tõlkija ei saa vallata kogu antud teemat, on võimalik teadmisi üle kanda teistest sarnastest valdkondadest. Seonduvalt läbi viidud uurimistööga, aitab see tõlkijal mõista teksti põhitõdesid. Abivahendid, mida tehniliste tekstide tõlkija võib kasutada, on sõnastikud, entsüklopeediad ja tehnikasõnaraamatud, samuti muud hiljuti avaldatud abimaterjalid, sest tehnoloogia areneb kiiresti. Tõlkija peab kursis olema tehnoloogia arenguga piirkondades, mille keeltesse nad tõlgivad. Osaletakse konverentsidel või kursustel, tellitakse ajakirju, et olla kursis ja kasutada uusimaid termineid. Tõlkija peab kontrollima ka teatud teemade kajastamise legaalsusega kaasnevaid aspekte eri riikides.
Franz Reidolf

Elulugu

Franz Reidolf oli abimetsaülema poeg.
Lõpetas Tallinna Peetri Reaalkooli ja 1912 Peterburi Metsainstituut. Oli 1912–16 Poolas Lovitsas Belovežje ürgmetsaalal kontrolör-metsaülem, 1916–22 osales I maailmasõjas Vene sõjaväes ja Venemaa kodusõjas Lähis-Idas Inglise sõjaväes. Oli 1922–23 Järva maakonna metsaülema abi, 1923–27 Metsade Peavalitsuse metsamajanduse osakonna abijuhataja ja juhataja, 1927–40 Riigimetsade Valitsuses abidirektor ja aastast 1931 metsamajanduse osakonna juhataja. 1941 kraavitööline, 1941–44 oli Riigimetsade Valitsuse ja Metsade Keskvalitsuse direktor ja juhataja. Aastast 1944 töötas Saksamaal Buroni metskonnas ametnikuna.

Teadustöö

Uurimisvaldkonnad: metsakasvatus, jahindus, metsade kaitse. 17 trükist.
Rahvalaul

Rahvalaul (saksa keeles Volkslied) on seotud kõnes rahvaluuleteos, mida esitatakse lauldes või laulvalt kõneledes ehk retsiteerides. 
Rahvalaulu muusikaline meloodia on rahvaviis.
Hugo Riemanni (1882) järgi on rahvalaul "laul, mis on sündinud rahva hulgas (st mille teksti ja muusika autor ei ole teada) või laul, mis on läinud üle rahva suhu või laul, mis on loodud 'rahvalikuna', see tähendab meloodia ja harmoonia poolest lihtsana („ein Lied, das im Volk entstanden ist (d. h. dessen Dichter und Komponist nicht mehr bekannt sind), oder eins, das in Volksmund übergegangen ist, oder endlich eins, das ‚volksmäßig‘, d. h. schlicht und leichtfaßlich in Melodie und Harmonie, komponiert ist“).
Alfred Götze meelest on rahvalaul laul, mis "laulutraditsiooni aluskihti kuuluvana on kultuurrahva mälus kujunenud loomulikul teel nii pika aja jooksul, et keegi, kes seda laulab, ei oma mingit isiklikku õigust selle stiilile, sõnadele või meloodiale." („im Gesang der Unterschicht eines Kulturvolks in längerer gedächtnismäßiger Überlieferung und in seinem Stil derart eingebürgert ist oder war, dass, wer es singt, vom individuellen Anrecht eines Urhebers an Wort und Weise nichts empfindet.“)
Tom Kannmacheri tänapäevane definitsioon kõlab: "Rahvalaulud on sotsiaalse rühma liikmete mälus laialt levinud meediumid, mis on seotud traditsioonide, kultuuriperioodide, valitsevate oludega ja ei omanda kunagi kindlaid vorme, mida oleks võimalik dokumenteerida või materialiseerida". („Volkslieder sind im Gedächtnis der Mitglieder einer soziologischen Gruppe allgegenwärtige Medien, die den Strömungen von Tradition, Kulturepochen, Herrschaftsverhältnissen unterworfen sind und somit nie feste Formen annehmen, die man dokumentarisch oder materiell fassen könnte“.)
Suur-Aia tänav

Suur-Aia tänav on tänav Paides.
Suur-Aia tänav on umbes 700 meetrit pikk.
Tänav kujutab endast Väike-Aia tänava jätku, mis peale Pärnu tänavaga ristumist saab nimeks Suur-Aia tänav. Tänav suundub noolsirgelt lõunasse, kus ristub Mündi teega ja lõppeb.
Suur-Aia tänavaga ristuvad Vainu, Põllu tänav, Karja tänav ja Roheline tänav.
Vallavolikogu

Vallavolikogu on valla omavalitsuse korraldav organ.

Vallavolikogu Eestis

Vallavolikogu on vastavalt Eesti Vabariigi "Kohaliku omavalitsuse korralduse seadusele" valla omavalitsuse korraldav kõrgeim otsustusorgan, kellel on õigus korraldada valla eluolu. 
Eesti põhiseaduse järgi valitakse vallavolikogu ametisse 4 aastaks. 
Vallavolikogu juhib volikogu esimees.
Eestis on vallavolikogud tegutsenud 1866–1940 (tollal ka kogukonna volimeestekogu) ja alates 1993. aastast.
Lobatševski medal

Lobatševski medal (ka N. I. Lobatševski nimeline medal) on rahvusvaheline teadusauhind Venemaal matemaatika valdkonnas, mida annab välja Kaasani ülikool.
Medali asutas 1991. aastal NSV Liidu Ministrite Kabinet seoses Nikolai Lobatševski läheneva 200. sünniaastapäevaga. Lobatševski medalit antakse väljapaistvate teenete eest geomeetria valdkonnas. Laureaadid määrab Kaasani ülikooli teadusnõukogu.
Esialgse statuudi järgi anti medalit kord viie aasta jooksul. 1997. aastal võttis žürii vastu otsuse anda välja kaks medalit. Ajavahemikus 2003–2016 medalit välja ei antud.
2016. aastal muudeti auhinna statuuti. Medaliga kaasneb rahaline preemia 75 000 USA dollari suuruses. Auhinda antakse välja kord kahe aasta tagant. Auhinnatseremoonia peetakse Kaasani ülikooli aulas. Autasu annab laureaadile üle Tatarstani Vabariigi president.
Uue statuudi alusel anti auhind esimest korda välja 1. detsembril 2017. Laureaadi valib 14-liikmeline rahvusvaheline žürii, kuhu kuuluvad teiste seas ka Mihhail Gromov (Institut des hautes études scientifiques), Shing Tung Yau (Harvardi Ülikool), kosmoloog Aleksei Starobinski ja žürii aseesimees Anatoli Fomenko (MRÜ).
Kõmrid

Kõmrid (kõmri keeles Cymry, varem eesti keeles uelslased) on rahvas Suurbritannias Walesi poolsaarel.
Kõmri rahvas on ajalooliselt kujunenud kõmri ja briti hõimude ning normannide ja anglosakside segunemisel.
Heinrich (Braunschweig-Dannenberg)

Heinrich III (1533–1598) oli Braunschweig-Lüneburgi hertsog ja Lüneburgi vürst ning valitses aastast 1559 kuni oma surmani hertsogkonna Dannenbergi osa üle.
Stanovoi mäestik

Stanovoi mäestik (vene Становой хребет) on mäestik Ida-Siberis. Ulatub Oljokma jõe keskjooksult Aldani lisajõe Utšuri läteteni. Selle pikkus ligikaudu 700 km, laius 100–180 km. Kõrgus on valdavalt 1500–2000 meetrit, maksimaalselt 2412 meetri kõrgune.
Mäestik on veelahkmeks Põhja-Jäämere ja Vaikse ookeani vahel.
Stanovoi mäestik koosneb mitmest paralleelsest ida–läänesuunalisest ahelikust.
Leidub kulda ja rauamaaki.
Noarootsi Püha Katariina kogudus

EELK Noarootsi Püha Katariina kogudus on luterlik kogudus Lääne-Nigula vallas.
Kogudus kuulub Lääne praostkonda, varem kuulus Saarte-Lääne praostkonda.
Koguduse hooldajaõpetaja on Tiit Salumäe, organist ja juhatuse esimees on Tiiu Tulvik.
Jumalateenistus on kuu teisel ja neljandal pühapäeval algusega kell 14.00 Noarootsi kirikus.