google/wiki40b huggingface dataset:
Teymur Rəcəbov

Teymur Rəcəbov (sündinud 12. märtsil 1987 Bakuus) on aserbaidžaani maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2001). 
Rəcəbov sai suurmeistriks 14-aastaselt 2001. aastal. Kaks aasta varem sai ta FIDE-lt rahvusvahelise meistri nimetuse. Ta võitis 2004. aastal Tripolis FIDE maailmameistrivõistlustel (128 osavõtjat, nokautsüsteem) pronksmedali (maailmameistriks tuli Rustam Qosimjonov). 2005. aastal Zegrzes sai ta Euroopa meistrivõistlustel hõbemedali.
Ta tuli FIDE Grand Prix 2008–2010 sarjas teiseks ja pääses 2012. aastal MM-i pretendentide matšturniirile, kus kaotas veerandfinaalis eksmaailmameister Vladimir Kramnikule. Ta pääses 2013. aastal turniirikorraldaja nominatsiooni kaudu Londonis peetud pretendentide turniirile, kus jäi 8 osavõtja seas viimaseks. 2017. aastal sai FIDE Grand Prix 2017 sarjas 3. koha ja ei kvalifitseerunud 2018. aastal MM-i pretendentide turniirile (edasi sai kaks paremat).
Oktoobris 2019 võitis Rəcəbov Hantõ-Mansiiskis maailmakarikavõistlused ja pääses aprillis 2020 Jekaterinburgis peetavale MM-i pretendentide turniirile. 
Ta võitis Aserbaidžaani võistkonna koosseisus kolm kuldmedalit Euroopa võistkondlikel meistrivõistlustel (2009, 2013, 2017).
Mustvee lahing

Lahingu algus

7. laskurdiviisi ees liikus pataljoni suurune eelsalk, mida oli tugevdatud tankihävitus suurtükiväega. Kasepää kandis märkasid Punaarmee eeljugestus üksused seitset saksa soomukit liikumas lõuna suunas. Selle info peale võttis üksus piki teed ja majade taha positsioonidele ning valmistuti lahinguks. Kui esimene saksa soomuk oli jõudnud postsioonidest 100 meetri kaugusele avati tuli. Suure tule efektiivsusega suudeti saksa üksused sundida taganema põhja suunas.

Mustvee vallutamine

Saksa üksused oli rajanud mitmeid kaevikuid ja tulistamispunkte. Loodud rajatiste tulesektoritesse andsid lisaks ka tuld ka kiirlaskekahurid ning kuulipildujad, mis asusid sadama piirkonnas. 354. laskurpolgul õnnestus vallutada Mustvee jõest lõuna poole jääv osa. Olulist rolli nendes lahingutes mängisid otsesihtimisega tankihävituskahurid. 
Mustvee jõe ületamine osutus keeruliseks. Saksa poole pidev kaugtuli ei lasknud Punaaremee üksustel forsseerida jõge. Sellest tulenevalt oli ka keeruline välja luurata saksa suurtüki üksuste positsioone. Õnneliku juhuse läbi suutsid Punaarmee luureüksed ületada jõgi ning välja luurata suurtükkide positsioonid. See oli piisav kindlustamaks edu jõe ületamisel. 
Kell 18:00 andis 354. laskurpolgu suurtükivägi tugeva tulelöögi linnale. Löögi tagajärjel hävitati 3 suurtüki ja miinipilduja patareid, 9 tankitõrje kahurit ja 10 kuulipildujat. Selle tagarjärjel õnnestus jalaväeüksustel ületada jõgi ning luua sillapea. Sakslased proovisid tankide ja suurtükkide tule toetusel teha vasturünnaku jõe ületanud punaväelastele, kuid see löödi tagasi. Vasturünnaku käigus kaotasid sakslased 3 soomukit. 
Balti laevastiku 25. üksikbrigaadi kaatrite täpse tule toetusel alustasid punapolgu jalaväelsed uuesti rünnakut. Saksa üksuste vastupanu murti täielikult ning nad olid sunnitud taganema. 
Mustvee lahingu lõpuks sai Punaarmee trofeedena ja sõjasaagina 5 soomukit, 23 suurtükki, 5 kaatrit ning palju muud varustust ja relvi. Vangi võeti umbes 450 inimest.
Mustajõe mõis

Mustajõe mõis (saksa keeles Mustajöggi) oli Laagna mõisa kõrvalmõis Vaivara kihelkonnas Virumaal.
Krusty

Herschel Shmoikel Pinchas Yerucham Krustovski ehk kloun Krusty on telesarja "Simpsonid" tegelane.
Ta teeb Barti ja Lisa lemmiksaadet. Krusty suitsetab ja joob ning on südameoperatsiooni läbi teinud. Krusty põeb väga sellepärast, et tema isa teda ei toeta.
Krusty on tuttav paljude kuulsustega. See tuli talle kasuks erisaates "Krusty comeback".
Krustyle on hääle andnud Dan Castellaneta.
Glossaatorid

Glossaatorid olid 11. sajandi juristid Itaalias, kes uurisid Justinianuse kodifikatsiooni tekste. Neile oli kõik Corpus iuris civilises kirjapandu õige ja neid võib nimetada ka selle kommentaatoriteks, sest nad analüüsisid ja kommenteerisid Corpus iuris civilise tekste.

Glossaatorite tegevused

Glossaatorid kirjutasid selgitavaid ja täiendavaid tekste, mida nimetatakse glossideks, siit tuli ka nende endi nimetus: glossaatorid. Nende abil leidis lugeja tee teiste asjassepuutuvate tekstide juurde. Glossidega saavutati nii kunstipärane harmoonia kui ka tõestati vastuolude puudumist. Ette võis tulla ka vastuolusid, kus üks seadus näis olevat teise vastand. Vastuolude tõestamiseks võeti appi juristide tüüpiline eristamine. Nii sai tõestada, et näiliselt vastuolus olevad normid viivad tulemuseni, mis ei ole vastuolus, sest nad käsitlevad eri asju. Glossaatorid lõid Corpus iuris civilise sisemise ühtsuse.

Glossaatorite tähtsus

11. sajandit peetakse ka õigusteaduse renessansi perioodiks. See oli väga oluline Kesk-Euroopa arengule. Keskaegses Euroopas oli renessansijärgne jurisprudents skolastika dialektilist meetodit kasutavaks osaks. Jurisprudentsi rajajateks Euroopas peetaksegi glossaatoreid.
Glossaatorid panid aluse Rooma õiguse õpingutele Euroopas, mil üksikisikute ja riikide omavahelised kaubandussuhted elavnesid, mis omakorda viitas arenenud õigussüsteemi vajadusele. Kas nad olid mures nende suundumuste või õiguslike vajaduste pärast, igatahes tekitas see arutlusi. Nende arutelud olid pigem akadeemilised kui praktilised.
Glossaatorite kõrval on oluline mainida ka postglossaatorite ehk konsiliaatorite ehk kommentaatorite koolkonda, kes 13. sajandi teisel poolel järgnesid glossaatoritele ning tegutsesid peamiselt 14.–15. sajandil. Postglossaatorid uurisid lisaks Rooma õigusele ka kanoonilist õigust ja Itaalia statuute, püüdes neid kõiki kokku sulatada ühte tervikusse. See aga tõi kaasa teadustöö kvaliteedi languse, mis väljendus selles, et kommentaatorid ei uurinud Rooma õiguse algseid tekste, vaid nende juurde kirjutatud glosse. Tähtsamad postglossaatorid olid Bartolo da Sassoferrato ja Baldus de Ubaldis. 
Glossaatorite koolkonnal ei olnud suurt tähtsust eraõiguse arenemisel. Glossaatorite tegevuse tulemus oli pinna loomine ius commune jaoks, teadusel põhineva õiguskultuuri loomine.
Aleksandr Škirin

Aleksandr Škirin (rahvusvaheliselt kasutatakse kirjapilti Aleksandr Shkirin; sündinud 5. mail 1985) on Eesti iluuisutaja, jäätantsija. Tema partneriks jääl on olnud Julia Abolina.
2012. aastal osales ta telesaates "Tähed jääl", kus tema partneriks oli Liis Tappo-Treial.
Vilivalla (Hiiumaa)

Ajalugu

1783. aastal asutas Suuremõisa parun oma mõisa jaoks Vilivalla karjamõisa ja ajas sellega oma kodudest välja Vilivalla popsitalupidajad, kellest osa läksid Saaremaale ning Vilsandi saarele. Vilivalla karjamõisa territooriumist moodustati pärast 1816. aasta Eestimaa talurahvaseaduse vastuvõtmist mõisavald (mõisate piirid langesid kokku valdade piiridega). 1889. aastal liideti Vilivalla ja veel seitse mõisavalda Suuremõisa vallaga. Suuremõisat ja Vilivallat ühendas puurööbastega hoburaudtee.
20. sajandil oli Vilivallas kabel, saeveski ja algkool. V. I. Lenini nimeline kolhoos ehitas sigala ja ETKVL kaupluse.
1988. aasta sügisel alustati Pühalepa vallas, sh Vilivalla külas, talude taastamist.

Transport ja infrastruktuur

Läbi Vilivalla käis kunagi ka bussiliiklus. Nõukogude ajal liikus Vilivalla suunal kolhoosibuss. Viimatistel andmetel käis alates 20. jaanuarist 2004 igal tööpäeval bussiliin nr 659 väljumisega 06:15 Õngult Kärdlasse, läbides Tohvri, Käina ja Vilivalla; paus planeeriti sama aasta suvekuudeks. Alates 23.02.2004 bussiliiklus Vilivallat enam ei läbinud. Hiljem pole liinibussid Vilivallat läbinud enam aastaid.
2005. aastal uuendati Nõmba-Vilivalla tee kruusateed, millele veeti kulumiskatte uuendamise käigus kruusa. 2006. aastal remonditi Sakla-Loja-Vilivalla tee kruusateed.
9. juulist 2008 käib Vilivallas Selveri opereeritav rändpood (pildil).
Vladimiri Kuldne värav

Arhitektuur

Kuldse värava 12. sajandil püstitatud osa koosneb valgest kivist laotud kahest rööbitisest, ülal silindervõlviga ühendatud seinast, liseenidega väliskülgedel. Seinte pikkus on 17 m, paksus 1,5–3 m, algne kõrgus oli umbes 15 m . Värav oli määratud toimima kaitseehitisena, aga samal ajal oli tal triumfikaare tunnusjooni. Kuldne värav oli ka linna paraadsissekäik, mis viis rikkaimasse linnaossa, kus elasid bojaarid ja vürstid. Värava kaar on ebatavaliselt kõrge - 14 meetrit. Kaare keskel on väravaava läbiv kivist sild, mis viis ühelt vallilt teisele, tõenäoliselt koos puidust kaitsekäiguga. Selle all asuv ukseava suleti uste ja riividega. Kaasaegse kirjelduse järgi olid need uksed ning värava siseküljed kaunistatud kullatud vasest plaatidega, mille järgi sai värav oma nime. Värava lõunaseinas on trepp, mis viis kunagisele kaitsekäigule ja sealt edasi värava harjale.
Värava harjal asus väike ruudukujuline neljapiilariline tsentraalse kupliga Jumalaema Rüü Vlahernasse Toomise kirik (pühitseti 1164), mis oli samal ajal ka vahitorn. Kirik arvatakse olevat sarnase arhitektuuriga nagu teised sama piirkonna ja ajajärgu kirikud, nagu Püha Dimitri katedraal või Jumalaema Kaitsmise kirik Nerli jõe ääres. On tõenäoline, et Andrei Bogoljubski, kes tõi Võšgorodi nunnakloostris asunud imettegeva Jumalaema ikooni Vladimirisse, tahtis Jumalaemale pühendatud kirikuga värava harjal osutada sellele, et linn on kõrgeima võimu kaitse all.
Väravaehitis elas üle Vladimiri linna vallutamise mongolite invasiooni käigus aastal 1237. 1469. aastal parandas väravapealset kirikut Moskva ehitusettevõtja Vassili Jermolin. 1778. aastal sai värav kahjustada tervet linna hõlmanud tulekahjus. Linna uue planeerimise käigus 18. sajandil lammutati värava välisseinu toetavad, osaliselt säilinud muldvallid. 1779. aastal andis Katariina II käsu värav üksikasjalikult üle mõõta ning teha sellest detailsed joonised, töö teostasid arhitektid Nikolai von Berk ja Aleksandr Gussev .  1795. aastal ehitati hoone välisseinte toetamiseks värava nelja külge kontraforsid, mis varjati flankeerivate ümartornidega, ning laoti vana ehituskivi taaskasutades uuesti värava võlv. Sama ehituse käigus lammutati väravapealne kirik ning püstitati telliskividest uus (pühitseti 1810).
Kuldne värav on 1995. aastal Venemaa Panga välja antud kolmerublasel hõbedast meenemündil.
Timo Palo

Timo Palo (sündinud 7. jaanuaril 1979) on eesti meteoroloog, polaarrändur ja -uurija ning teadusfotograaf.
Timo Palo polaarekspeditsioonide fotoseeria võitis konkursi "Teadusfoto 2011". 2017. aastal korraldas ajakiri Nature fotokonkursi "Teadlased tööpostil", mille üheks võitjaks valiti Timo Palo fotoga "Teadlased jääl" (2010).

Ekspeditsioonid

Aprillist septembrini 2007 tegi Timo Palo uuringuid Põhja-Jäämerel jääs triivival polaarlaeval Tara, kus tutvus oma hilisema matkakaaslase norralase Audun Tholfseniga.
Kevadel 2008 suusatas Timo Palo koos Audun Tholfseniga läbi Gröönimaa idast läände. 
22. aprillist kuni 3. juulini 2012 läbis ta koos Tholfseniga 1620 km retke põhjapooluselt Teravmägede saarestikus asuvale Longyearbyenile. Selle retke eest kanti Timo Palo 2014. aasta Guinnessi rekordite raamatusse. Samuti pälvisid Palo ja Tholfsen selle eest Ernest Shackletoni auhinna .
Boko Haram

Boko Haram (Raamatud on patt; Lääne hariduse keeld; moodne kasvatus on keelatud) on Põhja-Nigeeria islamistlik terroriorganisatsioon. Nad on tapnud ja röövinud palju kristlasi ja muslimeid Nigeerias.
Boko Haram kuulutas 25. augustil 2014 Nigeeria kirdeosas, Gwoza linnas, välja islamiriigi. See on teine 2014. aastal välja kuulutatud islamikalifaat (esimese kuulutas välja äärmusrühmitus Islamiriik Iraagis ja Süürias 2014. aasta juunis). Nad soovivad kehtestada Nigeeria kirdeosas islami  šariaaseadustel põhinevat riiki ja keelata kogu Nigeerias läänelik haridus ja valimised. Märtsi alguses 2015 vandus Boko Harami esindaja helifailil truudust ISISe äärmuslaste juhile, kaliif Abu Bakr al-Baghdadi-le ja terroriorganisatsioonile Islamiriik.
Äärmusislamistlik Boko Haram asutati 2002. aastal eesmärgiga takistada lääneliku elustiili ja hariduse jõudmist Nigeeriasse. Boko Haram tähendab kohalikus hausa keeles "läänelik õpetus keelatud". Boko Haram alustas relvastatud võitlust islamiriigi loomiseks 2009. aastal. USA pani sekti terroristlike organisatsioonide nimekirja 2013. aastal.
2009. aastal alustas Boko Haram alade hõivamist loomaks oma islamistlikku riiki. 265 000 elanikuga Gwoza on suurim Boko Harami kontrolli all olev linn. 2009–2014 on Nigeeria põhjaosas on vägivallas hukkunud üle 13 000 inimese, sajad tuhanded on jäänud kodutuks. Boko Harami tegevuse tõttu on kannatanud pea kolm miljonit nigeerlast.
Alates 2010 kannab nimetust Islami ja džihaadi sunniitlik liit (Jama'atu Ahlis Sunna Lidda'awati wal-Jihadi) aga lääne meedia kasutab edasi nimetust Boko Haram.
Boko Haram on hõivanud alates augustist 2014 Nigeeria kirdeosas kümneid linnu ja külasid ning kontrollib väidetavalt Borno osariigi piirialasid Nigeri, Tšaadi ja Kameruniga. Kamerun saatis detsembris 2014 esmakordselt Boko Harami vastu sõjalennukid pärast seda, kui pühasõdalaste üksus tungis üle piiri ja hõivas Kameruni sõjaväelaagri.
Boko Harami äärmuslased on 2015. aastal korraldanud mitmeid piiriüleseid rünnakuid Nigeeriast Kameruni ja Tšaadi.
3.–7. jaanuaril 2015 tehtud rünnakus hävitati kõik Baga elanikud, umbes 2000 inimest.
Kameruni armee sõdurid tapsid detsembri keskel 2014 aastal riigi põhjaosas 116 Nigeeria äärmusrühmituse Boko Haram võitlejat.
2009. aasta juulis tapsid Bauhi linnas 780 inimest.
Männivaik

Männivaik ehk paks tärpentin ehk toortärpentin (Terebinthina, Terebinthina communis) on männi tüvele tekitatud vigastustest (näiteks karr) välja imbuv ja kogutav vaikmahl ehk vedel vaik.
Männivaigus on α-pineeni (39–87%), β-pineeni (kuni 27%) ja Δ3-kareeni (14–33%).
Männivaiku veeauruga destilleerides saadakse tärpentini ja anuma põhja jäävast ainest kampolit (colophonium).
Rahvameditsiinis tuntakse männivaiku raskesti paranevate haavade paranemist soodustava välispidiselt kasutatava vahendina.
Vennarti mõis

Vennarti mõis (saksa keeles Fenieth) oli Paadla mõis kõrvalmõis Kärla kihelkonnas Saaremaal.
Mõis rajati ajavahemikul 1738–1744 Paadla mõisast eraldatud alast.
Cloppenburgi kreis

Ajalugu

Piirkond oli keskajal Tecklenburgi krahvkonna osa. Siis oli see pikka aega (1400–1803) Münsteri piiskopkonna omand. 1803. aastal annekteeris selle Oldenburg ja see jäi Oldenburgi osaks 1945. aastani. Kreis loodi 1933. aastal.

Geograafia

Kreis hõlmab läänepoolse osa ajaloolisest piirkonnast, mida kutsuti Oldenburger Münsterland, mis tähendab "Oldenburgi maid, mis varem kuulusid Münsterile". See on tasane maapiirkond, mis oli algselt soine ning täis väikseid jõgesid ja ojasid.
Thülsfelde veehoidla on tehisjärv, mis ehitati aastatel 1924 kuni 1927, et vältida piirkonnas üleujutusi. Täna on see suur turismisihtkoht mitme telkimisplatsi ja noortehosteliga.
Egle Uljas

2004

Egle Uljas täitis Ateena olümpiamängude normi vaid viis päeva enne hooaja tähtsaima jõuproovi algust, läbides Ungaris 400 meetri jooksu uut Eesti rekordit tähistava tulemuse – 52,11 sekundiga. Endalegi ootamatult Ateenasse pääsenud Uljase eesmärgiks oli olümpiamängudel joosta alla 52 sekundi ja taas kord Eesti rekordit uuendada. 
Ateena olümpiamängude naiste 400 m eeljooksude neljandas jooksus tuli 21. augustil kaheksandale rajale Eesti rekordiomanik, 19-aastane Egle Uljas, kelle olümpiadebüüt sai suurepärase alguse. Ta läbis staadioniringi ajaga 51,91, mis on eelmisest Eesti tippajast 0,2 sekundit parem ja jõudis selle ajaga ka poolfinaali 24 parema sekka.
Poolfinaalis 22. augustil jooksis ta koos Ana Guevara ja teiste kuulsustega ning pidas konkurentidega sammu kuni teise kurvi keskpaigani. Tulemus oli 53,13; jooksu võitis Guevara (50,15).

2005

Hooaja tippmark 400 m jooksus enne maailmameistrivõistlusi oli 53,40.
Maailmameistrivõistlustel jooksis Egle esimeses 400 m jooksu eeljooksus ning tuli selles jooksus oma hooaja tippmargiga 52,94 seitsmendaks. Edasi ta ei pääsenud ning jagas kokkuvõttes Solen Desertiga 32.–33. kohta.

2007

Märtsis Euroopa sisemeistrivõistlustel Birminghamis sai ta 800 m jooksus ajaga 2.07,93 viimase, 20. koha.
Juunis sai ta Kalamátas 800 meetri jooksus 2.05,69-ga kuuenda koha.
Århusis sai ta 800 meetri jooksus tulemusega 2.07,05 neljanda koha.
Juulis jooksis ta Saloníkis Eesti hooaja tippmargi (2.03,07) 800 m jooksus ning tuli viiendaks. 
Augustis sai ta Vaasas tulemusega 2.06,52 Marija Šapajeva järel 800 m jooksus teise koha.

Isiklikku

Egle Uljas on 174 cm pikk ja kaalub 57 kg. Ta elab Tallinnas ja kuulub klubisse SK Elite-Sport. Tema treener on Liivi Eerik.
Savistumine

Savistumine on bioloogilisel või keemilisel murenemisel vabanenud mineraalühendite ümberkristalliseerumine ja kuhjumine. Selle tulemusel rikastub muld tolmu, ibe ning raud- ja alumiiniumoksiidide hüdraatidega.
Savistumine saab toimuda karbonaatse lähtekivimi mullas, mis on neutraalse või nõrgalt happelise reaktsiooniga, intensiivse aineringe tingimustes.
Hermitage Capital Management

Hermitage Capital Management on investeerimisfond ja varahaldusettevõte, mis on spetsialiseerunud arenevatele turgudele. Ettevõtte asutasid 1996. aastal William Browder ja Edmond Safra.
Hermitage Capital investeeris aktiivselt suurtesse Venemaa ettevõtetesse, nõudis neilt läbipaistvust ja võitlust korruptsiooniga ettevõtete sees. Hermitage oli üks suuremaid välisinvestoreid Venemaal.
Ettevõtte asutaja William Browder kuulutati 2005. aastal ohuks Venemaa rahvuslikule julgeolekule ja tal keelati riiki sisenemine. Venemaa süüdistab ettevõtet, selle juhti Browderit ja tema kaastöölisi maksudest kõrvalehoidmises. Browderi väitel hakati teda Venemaal taga kiusama pärast seda, kui ta tuli välja süüdistusega raha kõrvaletoimetamisest Venemaa riigikassast. Browder süüdistab Venemaa miilitsatöötajaid ja maksuametnikke pettuses, korruptsioonis, dokumentide võltsimises ning Hermitage varade omastamises. Hermitage väitel on 2007. aasta juunis Venemaa Siseministeeriumi ametnike poolt Hermitage Moskva kontorist ära võetud dokumente kasutatud kolme fondi omandisuhte ümberregistreerimiseks ja 230 miljoni dollari suuruse võltsitud maksutagastuse hankimiseks.
2009. aasta novembris suri kahtlastel asjaoludel eeluurimisvanglas Browderi juriidiline esindaja ja nõuandja Sergei Magnitski, keda oli 11 kuud süüdistuseta kinni peetud. Magnitski enda kirjade kinnitusel keelati talle Butõrka vanglas meditsiiniabi. Hermitage'i väitel on peaprokuratuur Juri Tšaika juhtimisel Magnitski surma uurimist aktiivselt takistanud. Hermitage'i kaastöölisi on Venemaal pekstud ja röövitud.
Chiune Sugihara

Chiune Sugihara (杉原千畝, 1. jaanuar 1900 Yaotsu, Gifu prefektuur – 31. juuli 1986 Fujisawa) oli Jaapani diplomaat, kes aitas Teise maailmasõja ajal Leedus konsulina töötades tuhandetel juutidel Jaapanisse põgeneda.
Karinu mõis

Karinu mõis (saksa keeles Kardina) oli rüütlimõis Järva-Jaani kihelkonnas Järvamaal. Nüüdisajal jääb kunagine mõis Järva valda Järva maakonnas.

Ajalugu

Karinu mõis eraldati 1666. aastal Andreas von Roseni poolt Väinjärve mõisast. Rosenite suguvõsale kuulus Karinu kuni 1919. aasta võõrandamiseni.

Mõisakompleks

17. sajandil rajati mõisa härrastemaja, mis oli lihtne puust hoone koos väikese iluaiaga. 
1770. aastatel lasi Hans Heinrich von Rosen rajada uue barokse peahoone. Kivist härrastemaja oli ühekorruseline ja kelpkatusega.
1821. aastal lisati Karl Wilhelm von Roseni nõudmisel klassitsistlik sammasrõdu.
19. sajandi lõpul lasi tollane mõisnik Paul Alexander von Rosen juurde ehitada klassitsistliku tiibhoone.
Pärast võõrandamist hakkas peahoones tööle kool, mis tegutses seal 2000. aastani.
Sakla mõis

Sakla mõis (saksa keeles Sackla) oli riigimõis Valjala kihelkonnas Saaremaal.

Ajalugu

Mõis tekkis ajavahemikul 1750–1756 mitme mõisa (Karja, Rapsu, Koikla ja Lööne) maadest.
Julius Piirand

Julius Piirand (7. september 1900 Vastse-Antsla vald, Võrumaa – 10. juuni 1942 Ussollag, Solikamsk, Permi oblast) oli Eesti ärimees ja reservohvitser (kapten).
1921. aastal ülendati ta Vabariigi Sõjakooli rahuaegsete kursuste lõpetamisel lipnikuks. 1924. aastal ülendati ta nooremleitnandiks, 1926. aastal leitnandiks, 1934. aastal kapteniks. Samal aastal vabastati ta tegevteenistusest.
Oli kaubakontori omanik, vaps. 
Arreteeriti NKVD poolt 28. novembril 1940 Nõmmel ja mõisteti surma. Lasti maha.
Aliis Allas

Aliis Allas (sündinud 30. septembril 1983 Pärnus) on eesti squash'i-mängija. Lõpetas 2002 Pärnu Sütevaka Humanitaargümnaasiumi ja 2005 füsioterapeudina Tartu Ülikooli.
Nicolai Liventhal

Nicolai Liventhal (1916–2004) oli eesti päritolu Taani majandusteadlane ja esperantist. 
1930. aastatel oli ta tegev organisatsioonis Eesti Esperanto Liit.
Aastal 1943 asus elama Taani.
Kasvuhoone

Kasvuhoone ehk triiphoone on taimede, enamasti kultuurtaimede kasvatamiseks mõeldud, üldjuhul valgust läbilaskvast materjalist seinte ja katusega rajatis. Vähem levinud sõna on kasvumaja.
Kasvuhooned võivad olla köetavad või mitte, samuti erinevad nad piirete (näiteks klaas, kile) ning kandetarindite materjali (näiteks puit, metall) poolest.
Piisava ventilatsiooni tagamiseks peab kasvuhoone piirete pinnast olema umbes 1/5 avatav.
Hollandis on toidu kasvatamine kasvuhoonetes nii levinud, et 2000. aastal hõlmasid kasvuhooned seal 10 526 hektarit ehk 0,25% Hollandi maismaast.
Kindral Johan Laidoneri Riigivanemaks Valimist Korraldav Peatoimkond

Kindral Johan Laidoneri Riigivanemaks Valimist Korraldav Peatoimkond oli Eesti erakond aastail 1933–1939.
Peatoimkonna asutamiskoosolekust 5. detsembril 1933 võttis osa rohkesti vabadussõjalasi, rõhuvas enamuses Vabadusristi kavalere.

Erakonna eesmärk oli Vabadussõja-aegse Sõjavägede Ülemjuhataja Johan Laidoneri VR I/1 ja III/1 valimine Riigivanemaks 24. jaanuaril 1934 jõustunud uue põhiseaduse alusel. Seda valikut põhjendati järgmiselt: 
 
„uue põhiseaduse vastuvõtmisega on rahvas soovinud näha riigi eesotsas kindlakäelist riigivanemat, kes Eesti riiklikku iseseisvust nii sisemiselt kui ka väliselt hoiaks ning kindlustaks. Seks peab tulevane riigivanem olema mees, kes iseseisvalt ja rippumatult suudab teha ja teostada otsuseid, mis vajalikud seni asetleidnud pahede kõrvaldamiseks, korra, rahu ja isikuvabaduse säilitamiseks ning sõbralike suhete pidamiseks välisriikidega. Neist seisukohtadest lähtudes tundub ilmselt, et tulevase riigivanema kohal peaks olema meie vabadussõjaaegne vägede ülemjuhataja kindral Laidoner, kes tuntud veendunud demokraadina, rahvavalitsusliku korra kaitsjana ning kindlakäelise riigimehena ja rahvusvaheliselt tuntud poliitikuna.“
Pärast Johan Laidoneri nõusoleku saamist kandideerimiseks alustas peatoimkond aktiivset tegevust kõigi seaduslike abinõudega ülesseatud eesmärgi saavutamiseks.
Erakonna esimees oli Tallinna-Haapsalu rahukogu esimees kolonel Hendrik Vahtramäe VR I/2, aseesimees kaptenmajor Tiido Kraus VR II/2 ja II/3, juhatuse liikmed kapten Viktor Arak VR II/3, Jaan Taklaja VR II/3 ja major Hans Tuksam VR II/3.
Peatoimkond andis välja 2. veebruarist kuni 5. maini 1934 ilmunud nädalalehte Rahva Tahe, mille vastutav toimetaja oli kolonel Karl Parts VR I/1, II/2 ja II/3.
Põhikirja kohaselt pidi erakond likvideeritama kolm kuud pärast Riigivanema valimiste teostamist. Kuna valimised jäid pidamata, likvideeriti erakond tegelikult alles 22. septembril 1939.
Sõmerpalu raudteejaam

Sõmerpalu raudteejaam (saksa keeles Sommerpalen) on raudteejaam Võrumaal Võru vallas Mustassaares, umbes 2,5 km kaugusel Sõmerpalust.
Läbi Sõmerpalu kulgeb Valga–Petseri raudteelõik, mis valmis 1889. aastal osana Riia–Pihkva–Peterburi raudteest. Jaama avamisel jäi see Urvaste kihelkonda Sõmerpalu mõisa maadele. 
Reisirongid sõitsid läbi Sõmerpalu liinil Valga–Veski kuni 2001. aastani. Sõmerpalu raudteejaamale eelnes sellel liinil Valga poolt tulles Kurenurme ja järgnes Vagula raudteepeatus. Praegu kasutatakse raudteed ainult kaubaveoks.
Sõmerpalu raudteejaamas asub kaks madalat perrooni, üks kõrvaltee, nõukogude ajal rajatud elektritsentralisatsiooni post ning mitu ajaloolist abiehitist.
1889. aastal rajatud kroonuhistoritsistlikus stiilis jaamahoone on hävinenud.
Anija algkool

Anija algkool oli algkool Harju maakonnas Anija vallas Anija külas.
Kool asutati 1738.
1962 oli kooli nimi Anija algkool. 1975 kool likvideeriti. 1990 kool taasavati Anija algkoolina.