google/wiki40b huggingface dataset:
David Marr

David Courtnay Marr (19. jaanuar 1945 Woodford, Essex (praegu London) – 17. november 1980 Cambridge (Massachusetts) oli inglise neuroteadlane ja psühholoog.
Psühholoogia, tehisintellekti uuringute ja neuroteaduse tulemusi kasutades töötas ta välja uued nägemisinformatsiooni töötlemise mudelid. Tema tööd oli väga mõjukad arvutuslikus neuroteaduses ja tänu nendele sai see valdkond jälle populaarseks.

Elulugu

Ta õppis Rugby Schoolis. Aastast 1963 õppis ta Cambridge'i Ülikooli Trinity College'is. Ta sai 1966 Couts Trotteri stipendiumi ning samal aastal bakalaureusekraadi matemaatikas. Aastal 1969 esitas ta doktoritöö, milles ta kirjeldas väikeaju talitluse mudelit, mis põhines peamiselt anatoomilistel ja psühholoogilistel andmetel ühest John Ecclesi raamatust. Doktorikraadi sai ta 1972; tema juhendaja oli Giles Brindley.
Edaspidi keskendusid tema teaduslikud huvid nägemisinformatsiooni töötlemisele. Ta töötas Massachusettsi Tehnoloogiainstituudis, kus ta 1977. aastast oli psühholoogia osakonna õppejõud, 1980. aastast tenuuriga täisprofessor. Marr propageeris mõtet, et aju tööpõhimõttest aru saamiseks tuleb mõista, millised probleemid aju ees seisavad ja millised lahendused aju leiab. Ta rõhutas, et üldteoreetiliste debattide asemel tuleb keskenduda konkreetsetele probleemidele.
Marr suri 35-aastaselt leukeemiasse. Tema tulemused on kogutud raamatusse "Vision: A Computational Investigation into the Human Representation and Processing of Visual Iinformation", mis põhiosas valmis 1979. aasta suvel ja avaldati postuumselt 1982. aastal (2010. aastal ilmus MIT Pressilt uusväljaanne). See raamat on arvutusliku neuroteaduse kujunemises ja kiires arengus võtmetähtsusega.

Väikeaju, hipokampuse ja neokorteksi teooriad

Marr on tuntud peamiselt nägemist puudutavate töödega, aga oma teadlasetee alguses avaldas ta kolm uuenduslikku artiklit, milles esitas arvutuslikud teooriad väikeaju (1969), neokorteksi (1970) ja hipokampuse (1971) kohta. Kõik need sisaldasid uusi ideid, millel on tänini teoreetiline tähtsus.

Mälestuse jäädvustamine

Marri auhind on üks mainekamaid auhindu arvutinägemise vallas.
Marri auhinna nime kannab ka auhind, mis antakse Tunnetusteaduse Seltsi aastakonverentsil parimale üliõpilasettekandele.

Isiklikku

Ta oli abielus Lucia M. Vainaga, kes töötas Bostoni ülikooli biomeditsiinitehnika ja neuroloogia osakonnas.
Plymouthi ülikool

Plymouthi ülikool (inglise keeles University of Plymouth) on ülikool Inglismaal Plymouthis.
1862 asutati navigatsioonikool (School of Navigation). 1992 sai õppeasutus ülikooli staatuse.
Ülikoolis õpib üle 23 000 üliõpilase.
Anti Kuus

Haridus

On lõpetanud Rakvere I Keskkooli, Tallinna Polütehnilise Instituudi, Eesti Kõrgema Kommertskooli ja Yorki Ülikooli (Kanada). Tal on magistrikraad rahvusvahelises ärijuhtimises. 
Anti Kuus on töötanud lauljana rokkbändis Leid (rohkem tuntud nimega Omad Poisid), ökonomistina, finantsdirektorina ja ettevõtete tippjuhina (juhatuse ja nõukogu esimehena).  
Aastatel 1989–1992 oli Kuus Kuressaare linnavolikogu liige. Sotsialismilt kapitalismile üleminekuperioodi alguses (1987–1991) töötas ta Saaremaa Arenduskeskuses Arco ja tegeles aktiivselt ettevõtluse ja välismajandussuhete käivitamisega Saaremaal.  
1989. aastal korraldas ta Saaremaal rahvusvahelise fotofestivali, mille kunstiliseks juhiks oli Peeter Linnap ja millest tegi dokumentaalfilmi Peeter Tooming.
1991. aastal hakkas ta tõsisemalt tegelema fotograafiaga ja temalt on ilmunud 7 menukat fotoalbumit. Läbivateks joonteks tema fotograafias on meri ja taevas erinevates variatsioonides. Tema näitusi on eksponeeritud peale Eesti veel Tšehhis ja Austrias.
1991–2000 asutas ta ettevõtted AKTA ja Aktaprint, olnud kaasasutajaks ettevõtetele Saaremaa Arenduskeskus ARCO, Laser Muusik ja Baltic Tours. Asutas ja juhtis fotoajakirja Positiiv, mille eesmärgiks oli kirjastada eesti parimat kunstilist fotot. 
2000–2013 oli Aktaprindi juht ja aktsionär. Sel ajal sponsoreeris muusikafestivale Jazzkaar, Sõru Jazz, Juu Jääb ja IDeeJazz. 
2016–2018 tegutses ta mentorina EAS-i ärimentorprogrammis. 
Praegu tegeleb laulukirjutamise ja muusika produtseerimisega. Aprillis 2019 ilmus tema kauamängiv heliplaat "Saaremaa Blues". Plaadil teevad kaasa Raul Vaigla (b), Mathieu Spaeter (g), Andrus Lillepea (d), Madis Kukk (k), Henri Kuus (g), Marilin Kongo (bv), Kersti Leppik (bv), Sander Sokk (bv), Tenno Toomistu (bv), Madli Ainsalu (bv) ja Liisu Siimer (bv). 
Muusikalised lemmikud ja mõjutajad: Led Zeppelin, The Band, King Crimson, Deep Purple, Pink Floyd, Bob Dylan, Tom Waits, Joni Mitchell, Locomotiv GT, Eric Clapton, John Wetton, Avishai Cohen, Karl Jenkins, Rein Rannap, Urmas Alender, Arvo Pärt... 
Muusikaga tegelevad ka Anti Kuusi lapsed: Horret Kuus on helirežissöör (B6 Studios), Henri Kuus ja Hanna-Leana Taoubi tegutsevad duona Nunnu & Rockstar.
Matthias Sõber

Matthias Sõber (ka Maddis Söbber, ? Suislepa – ? Maarja-Magdaleena) oli köster ja muusik.
Aastatel 1867–1915 oli Matthias Sõber Maarja-Magdaleena Koguduse köster ja aastatel 1867–1871 ühtlasi koolmeister Maarja-Magdaleena kihelkonnakoolis. Köster Sõber viis kohaliku meeskoori, mis oli algul tema poolt segakoorina loodud, 1869. a. Tartusse I üldlaulupeole, kus saavutati võistulaulmisel koos rea teiste kooridega kolmas koht.
Nome

Ajalugu

Piirkonna põliselanikud on injupiaki keelt rääkivad inuitid. 1889 leiti tänapäeva linna lähedalt kulda. Järgnenud kullapalaviku käigus tekkis kullakaevajate asula, kus 1899. aastal oli umbes 10 000 elanikku. Nome linn asutati ametlikult 1901. aastal ja see oli mõnda aega Alaska suurim linn.
1905 ja 1934 toimunud tulekahjud ning 1900, 1913, 1945 ja 1974 lumetormid põhjustasid suuri purustusi kullakaevajate elamutele, millest tänapäevaks midagi säilinud ei ole.
Nome on Anchorage'ist alguse saava iga-aastase Iditarodi koerarakendite võidusõidu sihtkoht.
Sikšņi mõis

Sikšņi mõis (saksa keeles Vaucluse) oli rüütlimõis (fideikomiss) Liivimaal Valga kreisis Koivaliina kihelkonnas.  Tänapäeval asub mõisakompleks Lätis Ape piirkonnas Vireši vallas Sikšņi külas.

Ajalugu

Mõis kujunes Mālmuiža mõisa Koivaliina kihelkonda jäänud karjamõisast, mis kandis nime Webershof. Agraarreformi ajal kuulus mõisale 1179,65 hektarit maad.
Moritz Stensson Leijonhufvud

Moritz Stensson Leijonhufvud (10. september 1559 – 23. november 1607 Käggleholm) oli Rootsi riigitegelane, Raseborgi krahv.
Tema isa Sten Eriksson Leijonhufvud (1518–1568) oli alates 1539 Rootsi riiginõunik. Tema ema oli Ebba Månsdotter Lilliehöök. Tal oli vanem vend Axel Leijonhufvud ning kolm vanemat ja kaks nooremat õde, kellest kõik elasid vähemalt 34-aastaseks.
Moritz Stensson Leijonhufvud saadeti juba noorena Södermanlandi hertsogi Karli õukonda. 1584 sai temast hertsogi nõunik. 1588 oli ta saadiku ülesannetes Poolas ja 1592 Holsteinis. 1595 sai ta Närke maakonnakohtunikuks. 1598 määrati ta Västeråsi lossi asehalduriks. 1601–1602 oli ta Eestimaa kuberner. Seejärel sai ta riiginõunikuks ja töötas kuni surmani Rootsi riigikohtunikuna.
Ta abiellus 1592 Amalia von Hatzfeldiga (1560–1628). Neile sündis üks laps, tütar Ebba Leijonhufvud (aastal 1595), kellest sai kuninganna Kristiina kasuema. Pärast mehe surma müüs tema lesk Amalia Raseborgi krahvi tiitli juba samal aastal Moritza vennapojale Sten Axelsson Leijonhufvudile.
Ülle Kaljuste

Ülle Kaljuste (aastani 1981 Ülle Side; sündinud 10. aprillil 1957 Tallinnas) on eesti näitleja.
Ta lõpetas aastal 1975 Tallinna 2. Keskkooli ja aastal 1980 Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri.
Ta töötas aastatel 1980–1989 Vanalinnastuudios ja aastast 1998 Eesti Draamateatris.

Isiklikku

Ülle Kaljuste oli abielus Tõnu Kaljustega. Sellest abielust on sündinud poeg Andres Kaljuste (1982).
Nikolai Tupitsõn

Nikolai Tupitsõn (Николай Кузьмич Тупицын; 1910 Semipalatinski oblast – märts 1991) oli Nõukogude Liidu diplomaat, suursaadik.

Biograafia

Ta lõpetas Tomski Riikliku Ülikooli 1937. aastal. Aastail 1944–1945 töötas ta NSV Liidu Välisasjade Rahvakomissariaadis, 1945–1947 Nõukogude Liidu Poola saatkonnas, 1947–1953 NSVL välisministeeriumis. Aastail 1953–1955 õppis ta välisministeeriumi Kõrgemas Diplomaatilises Koolis. Aastail 1955–1958 oli ta NSVL Jugoslaavia saatkonna esimene sekretär, 1958–1959 välisministeeriumi osakonnajuhataja ning valitsuseülema asetäitja, 1959–1963 välisministeeriumi ekspert-konsultant, 1963–1966 NSVL erakorraline ja täievoliline suursaadik Islandil, 1967–1970 välisministeeriumi personaliosakonna juhataja, välisministeeriumi kolleegiumi liige, 1970–1975 NSVL erakorraline ja täievoliline suursaadik Kuveidis.
Arthur Connaught

Sünd

Prints Arthuri isa oli kuninganna Victoria ja prints Alberti kolmas poeg, Connaughti ja Strathearni hertsog Arthur. Tema ema oli Preisi printsess Luise Margarete. Prints ristiti 16. veebruaril 1883 Windsori lossis. Tema ristivanemad olid kuninganna Victoria, Saksamaa keisrinna Augusta, Hollandi printsess Marie, Cambridge'i hertsog George, onu Alfred Saxe-Coburg-Gotha ja Preisi prints Friedrich Leopold. Tema tiitel oli sünnist saadik 'tema kuninglik kõrgus'.
Arthur oli esimene kuninglik prints, kes õppis Etoni kolledžis.
1900 suri Alfredi onu ja ristiisa Alfred meessoost pärijata. Talle kuulunud Saksi-Coburg-Gotha hertsogi tiitli pidi pärima Arthuri isa, kuid see loobus enda ja oma poja nimel Arthuri onupoja Carl Eduardi kasuks. Väidetavalt andis Arthur endast aasta nooremale Carl Eduardile peksa, sest see ei tahtnud hertsogitiitlit vastu võtta.

Sõjaväeteenistus

Pärast Etoni lõpetamist läks Arthur Sandhursti Kuninglikku Sõjaväeakadeemiasse ning teenis 7. husaaride väeosas. Teise Buuri sõja ajal oli prints mitu kuud tegevteenistuses Krugersdorpis. 1902 sai temast kapten ning samal aastal ka oma rügemendi kolonel.
Esimese maailmasõja ajal teenis prints Arthur kindralite John Frenchi ja Douglas Haigi adjutandina. 1919 sai temast kolonelleitnant ning 1922 reservvägede kolonel. 1922. aasta oktoobris ülendati Arthur kindralmajoriks ning temast sai oma onupoja George V adjutant.
Kuna George'i lapsed olid maailmasõja järel liiga noored, et täita kuninglikke kohustusi, tegi seda prints Arthur.

Abielu

12. oktoobril 1913 abiellus Arthur Fife'i hertsoginna Alexandra Duffiga St James'i palees. Alexandra oli Edward VII lapselaps, Arthuri onutütre tütar. Pärast abiellumist olid Arthur ja Alexandra 'nende kuninglikud kõrgused prints ja printsess Arthur Connaught'.
Abikaasadel oli üks laps: Alastair Connaught, hilisem MacDuffi markii ja teine Connaughti hertsog (9. august 1914 – 26. aprill 1943).

Hilisem elu

1920–1923 oli Arthur Connaught Lõuna-Aafrika kindralkuberner. Pärast Suurbritanniasse naasmist tegutses Arthur heategevuslikes organisatsioonides. Ta kuulus ka vabamüürlaste hulka nagu tema isa.
Prints Arthur suri 1938 55-aastaselt kõhuvähki. Tema viimane avalik ülesastumine oli 1937 George VI kroonimisel. Arthuri ainus poeg Alastair sai teiseks Connaughti ja Strathearni hertsogiks ning Sussexi krahviks 1942, kui Arthuri isa suri. Alastairi surmaga 1943 kadusid Connaughti ja Strathearni hertsogkonnad.
1997. aasta Eurovisiooni lauluvõistlus

Uuendused Eurovisioonil

1997. aasta lauluvõistlusel katsetasid viis riiki (Suurbritannia, Saksamaa, Rootsi, Šveits ja Austria) esmakordselt rahvahääletust. Järgmisel, 1998. aasta Eurovisioonil, oli telefonihääletus juba domineeriv.
Kobekude

Kobekude ehk tohlkude on taimekude, mis on kohastunud gaasivahetuseks, võimaldades õhulõhede kaudu sisenenud välisõhul tungida sügavale rakkude vahele. Kobekoe rakud on veidi kõverdunud, nende vahel on suured rakuvaheruumid. Kobekoe rakud aitavad sammaskude veega varustada. Siin toimub ka rakkudest eraldunud vee aurustumine.
Ukraina Kreekakatoliku Kiriku Kolmekäelise Jumalaema Kogudus Tallinnas

Ukraina Kreekakatoliku Kiriku Kolmekäelise Jumalaema Kogudus Tallinnas (ka Ukraina Kreekakatoliku Kiriku Kolme Käe Jumalaema Kogudus Tallinnas) on Tallinna vanalinnas aadressil Laboratooriumi tänav 22 tegutsev Ukraina Kreekakatoliku Kiriku kogudus.
Kogudusse kuulub 285 inimest, selle asutaja ja vanem on Anatoli Ljutjuk.
Kogudust teenib preester Volodõmõr Palijenko. Aastaid oli koguduse hooldaja isa Guy Barbier.
Koguduse juures on väike klooster, kus töötavad ja palvetavad Püha Perekonna ordu nunnad.
Koguduse ruumides tegutsevad ukraina pühapäevakool, Ukraina Kultuurikeskus, asub raamatukogu ja Ukraina Naiste Liidu tuba, samuti väike ukraina religioosse kunsti ja käsitöö muuseum. 

Ajalugu

Ukraina Kreekakatoliku Kiriku Tallinna kogudus asutati 1991. aastal Kiievi-Galiitsia metropoliidi Volodõmõr Sternjuki õnnistusel.
1994. aastal rentis kogudus Eesti Evangeelselt Luterlikult Kirikult kabeli koos lähialaga Tallinna vanalinnas. 1998. aastal ostis kogudus selle maa-ala välja. Vahepealse aja jooksul remonditi kabel ja võeti kasutusele kirikuruumina. 1997. aasta lõpus kirik hävis tulekahjus, tahtliku süütamise asjas algatati kriminaalasi. 14. oktoobril 2000 pühitseti taastatud kirik  Kolmekäelise Jumalaema auks, kes on kõigi elusolendite, alusetult süüdistatute või ebaõiglaselt tagakiusatute kaitsja. Pühitsemise viis läbi Ukraina Kreekakatoliku Kiriku peapiiskop Ljubomõr Guzar. Kiriku ikonostaasi maalis Lvivi kunstnik Petro Gumenjuk, interjööri kujundas ja teostas koos abilistega koguduse vanem Anatoli Ljutjuk.
Monona maakond

Ajalugu

Maakond moodustati 15. jaanuaril 1851.
ATX

ATX12V 1.x

1999/2000. aastal Pentium 4 platvormi arendades leiti, et 20-klemmine ATX toiteühendus ei ole piisavalt võimas kõrgeneva elektritarbe rahuldamiseks. Seepärast tehti ATX ümber ATX12V 1.0 standardiks (seepärast on ATX12V 1.x tuntud ka kui ATX-P4). ATX12V 1.x kasutasid ka Athlon XP ja Athlon 64 arvutid.

ATX12V 1.1

Pisimuudatus 2000. aasta augustis. 3,3V kanali võimsust tõsteti pisut, mitmete tunduvalt vähemolulisemate muudatuste hulgas.

ATX12V 1.2

Üsna pisikene muudatus 2002. aasta jaanuaris. Ainuke märkimistväärt muudatus oli see, et -5V kanal polnud enam nõutud (sai valikuliseks). Seda pinget kasutati üliharva ning sedagi vaid mõningates vanades ISA laienduskaartidega arvutites.

ATX12V 2.x

ATX12V 2.x tõi endaga väga suuri muudatusi toitejaotuse osas. Uurides tolleaegsete arvutite toitevajadusi, leiti et nii majanduslikult kui tehniliselt oleks otstarbekam kasutada peamiselt 12V kanaleid, mitte 3,3V ja 5V kanaleid.

ATX12V v2.01

Pisimuudatus 2004. aasta juunis. −5V kanal eemaldati piiritlusest täielikult.

ATX12V v2.1

Pisimuudatus 2005. aasta märtsis. Võimsust tõsteti natukene igal kanalil, muutusid tõhususnõudmised.

ATX12V v2.2

Järjekordne pisimuudatus, peamine muudatus seisnes kõrgema kvaliteediga emaplaadi toiteühenduse otsikute soovituses.
August Eberhard Müller

August Eberhard Müller (13. detsember 1767, Northeim, Saksamaa – 3. detsember 1817, Weimar) oli Saksa helilooja, organist ja dirigent.

Elulugu

Muusikalise alghariduse sai Müller oma orelimängijast isalt, tema esimene avalik esinemine oli kaheksa-aastaselt. Seejärel õppis ta Johann Christoph Friedrich Bachi juures Bückeburgis, kus Müller töötas organistina Ulrichskirches 1788. aastani. 1789. aastast oli ta koorijuht, õpetaja ja organist Magdeburgis.
Johann Friedrich Reichardti soovitusel, keda ta kohtas 1792. aastal Berliinis, sai Müllerist 1794. aastal Leipzigi Püha Nikolause kiriku organist. 1800. aastast oli ta Johann Adam Hilleri assistent, kelle surma järel 1804. aastal päris Müller Thomaskantori ameti. 1810. aastal sai temast Weimari hertsogi õukonnas kapellmeister.
Müller esitas tihti repertuaaris Johann Sebastian Bachi teoseid ning aitas kaasa ka Viini klassikute muusika levikule. 1801. aastal dirigeeris ta esimest Joseph Haydni "Aastaaegade" ettekannet väljaspool Viini. Müller ise kirjutas muusikapalu klaverile, sealhulgas kaks kontserti, 14 sonaati ja mitmesuguseid kapritšosid. Ta kirjutas ka seitse flöödikontserti, teoseid flöödile ja orkestrile ning etüüde flöödile ja klaverile. Tema poeg Theodor Amadeus Müller (1798–1846) oli viiuldaja.
Labrenči mõis

Labrenči mõis (saksa keeles Labrentz, ka Labbrenz, läti keeles Labrenču muiža) oli rüütlimõis, hiljem Sauļi kõrvalmõis Liivimaal Volmari kreisis Astijärve kihelkonnas. Nüüdisaegse haldusjaotuse järgi asub mõisasüda Burtnieki piirkonnas Rencēni vallas.

Mõisa suurus

Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 4 ja 3/8 adramaad, mõisale allus 72 mees- ja 88 naishinge.

Karjamõisad

Aastal 1816 kuulus mõisale kaks karjamõisa: Mahlenhof ja Semmgall.
Valgehobusemäe rattamaraton

Valgehobusemäe rattamaraton on Järva maakonnas Valgehobusemäe ümbruses toimuv rattamaraton, mis on Estonian Cupi sarja üks etappe.
2018 toimus järjekorras 4. Valgehobusemäe rattamaraton.
Venemaa hümn

Venemaa Föderatsiooni hümn (vene Гимн Российской Федерации või гимн России) on Venemaa riigihümn.

Hümn aastast 2001

Praegune hümn kinnitati riigihümniks 7. märtsil 2001. Sõnade autor on Sergei Mihhalkov ja meloodia autor Aleksandr Aleksandrov. Selle hümniga võeti uute sõnadega taas kasutusele Nõukogude Liidu hümni meloodia.

Venekeelsed sõnad

1. salm:

Россия - священная наша держава,

Россия - любимая наша страна.

Могучая воля, великая слава -

Твое достоянье на все времена!
Refrään:

Славься, Отечество наше свободное,

Братских народов союз вековой,

Предками данная мудрость народная!

Славься, страна! Мы гордимся тобой!
2. salm:

От южных морей до полярного края

Раскинулись наши леса и поля.

Одна ты на свете! Одна ты такая -

Хранимая Богом родная земля!
Refrään:
Славься, Отечество наше свободное,

Братских народов союз вековой,

Предками данная мудрость народная!

Славься, страна! Мы гордимся тобой!
3. salm

Широкий простор для мечты и для жизни

Грядущие нам открывают года.

Нам силу дает наша верность Отчизне.

Так было, так есть и так будет всегда!
Refrään:

Славься, Отечество наше свободное,

Братских народов союз вековой,

Предками данная мудрость народная!

Славься, страна! Мы гордимся тобой!
Vanuatu

Asend ja suurus

Vanuatu saarestik on põhja–lõunasuunaline ja umbes 1300 km pikk.
Riik koosneb 82 saarest, millest 65 on asustatud. 14 saare pindala on üle 100 km². Need on suurimast väikseima poole Espiritu Santo, Malakula, Efate, Erromango, Ambrym, Tanna, Pentecost, Epi, Aoba, Vanua Lava, Gaua, Maewo, Malo ja Aneityum.
Kõige suuremad linnad on Efafel asuv pealinn Port Vila ja Espiritu Santol asuv Luganville.

Riik

Eestil on Vanuatuga diplomaatilised suhted alates septembrist 2013.

Loodus

Kõige kõrgemad mäed on Espiritu Santol asuv 1879 m kõrgune Tabwemasana, Aoba saarel asuv 1496 m kõrgune Ambae vulkaan, Tanna saarel asuv 1084 m kõrgune Tukosmera vulkaan ja Vanua Laval asuv 921 m kõrgune Suretamatai vulkaan.

Kliima

Vanuatul on lähisekvatoriaalne kliima. Kolmveerand aastat valitsevad kuumad vihmased ilmad ja ähvardavad orkaanid. Veerand aastat puhuvad jahedamad kagutuuled. Veetemperatuur on talvel +22 °C ja suvel +28 °C. Jahedam aeg on talvel, juunist septembrini. Lõunapoolsetel saartel on talv pikem, põhjapoolsetel lühem.
Aastane sademete hulk on keskmiselt 2360 mm, kuid põhjapoolsetel saartel võib see ulatuda üle 4000 mm.

Rahvastik

98,5% elanikest on melaneeslased.

Majandus

Vanuatu neli peamist majandusharu on põllumajandus, turism, finantsteenused ja karjakasvatus. Kalapüük on riigi jaoks oluline, aga märkimisväärset väliskaubandust sellega ei kaasne.
Tähtsaimad ekspordiartiklid on kopra, kava, liha, kakao ja puit. Tähtsaimad impordiartiklid on masinad ja seadmed, toiduained ja kütus.
Maavarade kaevandamine on Vanuatus tähtsusetu. Mangaani tootmine lõpetati riigis 1978. Siiski sõlmiti 2006 kokkulepe selle mangaani eksportimiseks, mida jõuti enne kaevanduste sulgemist toota, kuid mis oli seni eksportimata jäänud.
Riigis on pisut kergetööstust. See keskendub üksnes siseturule.
Maksutulud saadakse peamiselt impordist ja 12,5% suurusest käibemaksust. Vanuatul ei ole tulumaksu, kinnisvaramaksu, vara väärtuse suurenemise maksu ega pärandimaksu.
Vanuatu on maksuparadiis, mis kuni 2008. aastani ei andnud teiste riikide valitsustele ega muudele välismaistele asutustele ja organisatsioonidele pangakontode kohta mingit teavet. Sellepärast on paljud laevahaldusettevõtted otsustanud minna Vanuatu lipu alla. Formaalselt on Vanuatu ettevõte ka KaZaA teenusepakkuja Sharman Networks.
Loomakasvatuses kasvatatakse veiseid peamiselt ekspordiks ning sigu ja kanu peamiselt siseturu tarbeks (sealhulgas religioosseks ja tseremoniaalseks). 2007. aasta rahvaloenduse põhjal oli Vanuatu iga majapidamise kohta keskmiselt 5 siga ja 16 kana.

Ajalugu

Vanuatu esiajalugu on välja selgitamata. Arheoloogilised andmed toetavad üldiselt omaks võetud seisukohta, et Vanuatule saabusid esimesed inimesed 4000 aastat tagasi ja nad rääkisid austroneesia keeli. Savinõude kilde on dateeritud aega 1300–1100 eKr.
Esimene eurooplane, kes Vanuatule jõudis, oli Hispaania heaks töötanud portugali meresõitja Pedro Fernandes de Queirós 1606. Järgmine ekspeditsioon saabus alles poolteist sajandit hiljem ja seda juhtis Louis Antoine de Bougainville Prantsusmaalt. 1774 nimetas James Cook selle saarestiku Uus-Hebriidideks ja seda nime kandis see kuni iseseisvumiseni.
Tähevärav

Sisukokkuvõte

1920. aastatel leitakse Egiptusest imelik rõngakujuline seade. 1990. aastatel on selgunud seadme otstarve. Tegemist on ringikujulise väravaga, mille kaudu on võimalik rännata teisele planeedile. Teadlasel Daniel Jacksonil õnnestub dešifreerida seadme kasutuskood ning teele saadetakse uurimisrühm, kes peab selgitama, mis on teispoolsuses.
Uurimisrühm saabub Maad meenutavale planeedile, mida asustavad Maalt Egiptuse piirkonnast toodud inimesed. Asukad kummardavad jumalat nimega Ra, kes pole maise päritoluga, vaid kasutab eksisteerimiseks inimese keha ning on orjastanud inimesi juba tuhandeid aastaid.
Koos Maa uurimisrühmaga suudetakse Ra võita ning meeskond naaseb Maale, välja arvatud egüptoloog doktor Daniel Jackson. Olles maal oma püramiidide teooriatega tagasi tõrjutu, tahab ta oma uurimistööd uuel planeedil jätkata.
Vojtěch Filip

Vojtěch Filip (sündinud 13. jaanuaril 1955 Jedovarys České Budějovice lähedal) on Tšehhi poliitik, Čechy ja Morava Kommunistliku Partei esimees.
Vojtěch Filip sündis kutselise sõjaväelase perekonnas. Gümnaasiumis õppides liitus ta sotsialistliku noorteorganisatsiooniga. Õppis Brnos õigusteadust ja asus 1978. aastal České Budějovices tööle tehase juristina. Aasta hiljem abiellus, tal on poeg ja tütar.
1983. aastal astus Filip Tšehhoslovakkia Kommunistlikku Parteisse. 1986. aastal hakkas tegema koostööd julgeolekuga, andes kuni aastani 1989 regulaarselt infot, muuhulgas kolleegide kohta välismaareiside ajal. Algselt otsustas kohus 1992. aastal, et Filip ei teinud koostööd teadlikult, pärast tema toimiku avaldamist internetis aga muutis kohus 2006. aastal oma otsust: Filip tegi koostööd küll teadlikult, kuid ei teadnud, et vastav luureteenistus kuulus julgeolekuameti alla.
1990. aastal sai Filip Tšehhoslovakkia Kommunistliku Partei rahvasaadikuks, tema mandaat lõppes 31. detsembril 1992 seoses Tšehhoslovakkia lagunemisega. Parlamendisaadik sai temast jälle 1996. aastal, nüüd juba Čechy ja Morava Kommunistliku Partei kandidaadina. Alates 2002. aastast on ta parlamendi alamkoja aseesimees, alates 1. oktoobrist 2005 oma partei esimees.
Filip on nn ortodoksse kommunistina alati eitanud igasugust varasema režiimi kriitikat ja kaitsnud näiteks illegaalselt piiri ületanud inimeste tulistamist. Ta on võrrelnud George W. Bushi Hitleriga ja nimetanud NATO-t kuritegelikuks organisatsiooniks.
Pobeda (reisilaev)

"Pobeda" oli Musta mere laevastikule kuulunud reisilaev.

Ajalugu

Laev ehitati Danzigi vabalinnas Schichau Werfti laevatehases. Laev, mis algselt kandis nime "Magdalena", lasti vette 1928. aastal ning ta kodusadamaks sai Bremen. 8. veebruaril 1934 sõitis "Magdalena" Curacao saare juures madalikule. Pärast remonti sai laeva nimeks "Iberia". 1946. aastal anti Iberia Teise maailmasõja reparatsioonide käigus Nõukogude Liidule, uueks kodusadamaks sai Odessa.Laev nimetati teist korda ümber ja see sai nimeks "Pobeda".
1. septembril 1948, kui laev oli teel New Yorgist Odessasse, toimus laeval tulekahju. Hukkus 49 inimest, kümned said raskeid põletushaavu. Pobeda sõitis kruiisilaevana Mustal merel kuni 1977. aastani, mil läks lammutamisele.

Andmed

Laeva põhiandmed olid järgmised: pikkus 140 m, laius 18,5 m, brutomaht 9779 t. Laev võis pardale võtta 177 meeskonnaliiget ja 331 reisijat.
Storgronne

Storgronne (eestirootsi keeles) on Harju maakonnas Paldiskis asuv saar.
Saare koordinaadid on 59° 20′ N, 23° 56′ E.