google/wiki40b huggingface dataset:
Glutatioon

Taimedes

Taimedes on glutatioon oluline biootilise ja abiootilise stressi talumiseks. Glutatioon on keskne komponent glutatioon-askorbaat tsüklis, mis redutseerib mürgist vesinikperoksiidi. Glutatioon omab tähtsat efekti taime patogeenide, näiteks Pseudomonas syringae ja Phytophthora brassicae vastu. Ensüüm APS reduktaas osaleb väävli omastamises ja kasutab glutatiooni elektroni doonorina. Teised ensüümid, mis glutatiooni redutseerivad, on väiksed oksidoreduktaasid, mis osalevad õie arengus ning salitsüülhappe ja kaitsevastuse signaliseerimises.

Tsüstilises fibroosis

Tsüstiline fibroos ehk mukovistsidoos (viskoos-limatõbi) on osadel loomadel (sh inimestel) esinev autosomaalne retsessiivne haigus, mis kahjustab peamiselt hingamis- ja/või seedesüsteemi epiteelkoe rakkude, seotud geenide, retseptorite, rakutuuma transkriptsioonifaktorite metabolismi ning selle kaudu organismi toimimist.
Inimesed, kel on diagnoositud tsüstiline fibroos, sellest haigusest ei tervistu.
Tsüstilise fibroosi transmembraanse regulaatori CFTR-geenide mutatsioon põhjustab tsüstilist fibroosi ja on näidatud, et see põhjustab kogu keha redutseeritud glutatiooni taseme langust. Uurimistööst, mille käigus manustasid patsiendid viie ja poole kuu jooksul sissehingatavat glutatiooni, selgus, et sissehingatava glutatiooni manustamine aitab kaasa kopsu normaalsele töötamisele, kaalu normaliseerumisele ja ka kahjulike bakterite hulk kehas väheneb.

Kosmeetika

Glutatioon on antioksüdant, mis hoiab ära naha oksüdatiivse kahju. Lisaks paljudele bioloogilistele funktsioonidele on glutatiooni seostatud naha heledamaks muutmisega. See, et glutatioon teeb naha heledamaks, avastati kõrvalmõjuna suurte koguste glutatiooni manustamisel. 
Glutatioon inhibeerib melaniini sünteesi sellega, et peatab L-DOPA võime mõjutada türosinaasi melaniini tootmises. Uurimused on näidanud, et glutatioon inhibeerib tegelikku tootmist ja ka aglutinatsiooni melaniinil, segades L-DOPA funktsiooni. Teine uuring leidis, et glutatioon inhibeerib melaniini valmimist otse türosinaasi ensüümi vase aktiivtsentrist, kuhu seostub glutatioon. 
Glutatiooni antioksüdantne omadus kaitseb nahka UV-kiirguse ja ka teiste keskkonnast (ja sisemistest stressoritest) tulenevate vabade radikaalide eest, mis kahjustavad nahka ja tekitavad hüperpigmentatsiooni. Enamiku imetajate melaniini tootmine koosneb eumelaniinist (pruun-must pigment) ja feomelaniinist (kollane-punane pigment), mis võib ka olla segu või kopolümeerina. Suurenenud glutatiooni tase võib esile kutsuda pigmendiraku suurema feomelaniini tootmise eumelaniini asemel. Uurimistöö läbiviija Te-Sheng Chang leidis, et redutseeritud glutatiooni madal tase on seotud eumelanini tüüpi pigmentatsiooniga, aga kõrge tase on seotud feomelaniini tüüpi pigmentatsiooniga. Selle tulemusena on mõistlik eeldada, et glutatiooni taseme langus pigmendirakus on seotud eumelaniini tootmisega.
Jakob Johann Gonsior

Jakob Johann Gonsior (3/15. jaanuar 1794 Tallinn – 29. märts/10. aprill 1865) oli Tallinna raehärra.
Ta õppis 1813–1816 Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas. 1816–1828 oli ta Tallinna rae ja Eestimaa ülemmaakohtu advokaat ja alates 1828. aastast kuni surmani Tallinna raehärra. Ta oli ka Gonsiori sihtasutise asutaja.
4/16. mail 1828 abiellus ta Tallinna Niguliste koguduse õpetaja Johann Bernhard von Gebhardti tütre Amalia Constantia von Gebhardtiga.
Tema järgi on nimetatud Gonsiori tänav Tallinnas.
Pretoria

Nimi

Pretoria on nimetatud buuri kolonisti Andries Pretoriuse järgi.
7. märtsil 2005 otsustas linnavolikogu muuta linna ametliku nime Tshwaneks. Kuigi Geograafiliste Nimede Komisjon nimevahetuse heaks kiitis, on selle otsuse jõustumine elanike protestide tõttu edasi lükatud kuni Pretoria ülemkohtu otsuseni. Lõplikku otsust on oodata 2007. aastal.
Taavi Immato

Taavi Immato (sündinud 21. augustil 1988) on Eesti laulja ja ettevõtja.
Taavi Immato lõpetas 2007. aastal Tallinna Inglise Kolledži, misjärel läks Balti Filmi- ja Meediakooli (BFM) audio-visuaalse meedia rahvusvahelisse bakalaureuseõppesse. Pärast bakalaureusekraadi omandamist 2010. aastal jätkas ta õpinguid BFMis televisiooni ja dokumentalistika erialal magistri tasemel. Magistritöö kaitses Taavi Immato 2012. aasta kevadel. 2016. aasta kevadel sai ta Estonian Business Schoolist (EBS) bakalaureusekraadi, lõpetades õpingud rahvusvahelise ärijuhtimise erialal cum laude.

Muusikaline tegevus

Taavi on õppinud 5 aastat CVT hääleseadetehnikat WAF Laulu- ja Tantsukoolis Maikeni ja Bert Pringi juhendamisel ning osalenud muusikalides "Fame", "Hüljatud" ja "Päkapikkude jõuluime".
Tuntust kogus Taavi Immato osalemisega telesaadetes "Kaks takti ette" ja "Eesti otsib superstaari", millest viimases jõudis 10 finalisti hulka (langes välja neljandas finaalsaates).
Alates 2009. aasta suvest on Taavi ansambli Shanon solist.
Esitus

Esitus on sündmus, mille käigus isik (esitaja või esitajate rühm) teeb teose teisele isikule (publikule) kuuldavaks, nähtavaks või muul moel tajutavaks. Esitus on teos.
Tihti eelnevad esitusele proovid ja pärast esitust väljendab publik oma tänu aplausiga.
Mõningatel juhtudel võib esitaja ja publiku vaheline eraldusjoon puududa, nagu näiteks nn "osalusteatris" (participatory theatre), milles publiku liikmed kaasatakse esitusse.
Esitus võib toimuda spetsiaalses ruumis, nagu näiteks teatris või kontserdisaalis, või ebatraditsioonilises kohas, nagu näiteks tänaval, raudteejaamas või kellegi eluruumis.
Lavateose esitust nimetatakse tavaliselt etenduseks ning heliteose esitust nimetatakse tavaliselt kontserdiks.
François Levaillant

François Levaillant (sündinud Vaillant, nimi kirjutatud ka Le Vaillant, sündinud 6. augustil 1753, surnud 22. novembril 1824) oli Prantsuse maadeuurija, loodusteadlane ja kollektsionäär, olulisim on tema panus ornitoloogiasse. Ta on tuntud mehena, kas pani aluse Aafrika linnustiku uurimisele ning ta kirjeldas palju uusi linnuliike Aafrikas kogutud materjali alusel. Ta oli üks esimesi, kes kasutas värvitrükis pilditahvleid lindude kirjelduste illustreerimiseks oma raamatutes.

Eesti väljaanded

Tartu Ülikooli raamatukogu kalender aastaks 2019 – François Levaillant "Papagoide looduslugu" – reprodutseerib raamatu "Histoire naturelle des perroquets" (Pariis, Strasbourg, 1801–1805) värvilisi illustratsioone. Raamat leidub TÜ raamatukogu haruldaste raamatute kogus.
Hapukoor

Hapukoor on piimatoode, mis saadakse rõõsa koore hapendamisel piimhappebakteritega. Mida kõrgema rasvasusega on hapukoor, seda tihkem on konsistents.
Eestis toodetava hapukoore rasvasisaldus on 10 kuni 30 protsenti.
Hapukoort kasutatakse salatites ning lisatakse suppidele, küpsetistele, vormi-, ahju- ja pajaroogadele.
Ilbaku mõis

Ilbaku mõis (saksa keeles Ilbako) oli Vastemõisa mõisa karjamõis Suure-Jaani kihelkonnas Viljandimaal.
Metsaökoloogia

Metsaökoloogia on teadusharu, mis uurib metsi kui ökosüsteeme (metsaökosüsteeme). 
Metsaökoloogia huvisfääri kuuluvad näiteks metsade aineringe, metsakooslused ja nende dünaamika, metsa mikrokliima ja selle seosed bioproduktsiooniprotsessiga, metsamajanduse mõjud metsakooslustele ja aineringele, kliimamuutuste mõju metsade kasvule, metsade suktsessioon, jm.
Metsaökoloogia on aluseks metsade mahemajandamisele.

Metsaökoloogia Eestis

Eestis on metsaökoloogia olulisemateks arendajateks olnud Viktor Masing, Toomas Frey, Olevi Kull jt.
Metsaökoloogiaga tegeldi Vooremaa metsaökoloogia jaamas.
Juhan Jürme

Juhan Jürme (aastani 1938 Johannes Jürgenson; 20. märts 1896 Tallinn – 25. märts 1943 Tallinn) oli eesti helilooja, koorijuht ja muusikapedagoog.
Ta lõpetas 1925 Tallinna konservatooriumis professor August Topmani oreliklassi. Seejärel töötas ta pianistina kinodes, organistina, koorijuhina ning laulu- ja muusikaõpetajana. Aastatel 1942–1943 oli ta Tallinna konservatooriumi õppejõud.
Juhan Jürme hukkus Tallinna pommitamisel NSV Liidu lennukite poolt.
Jacob Grimm

Jacob Ludwig Carl Grimm (4. jaanuar 1785 Hanau – 20. september 1863 Berliin) oli koos venna Wilhelm Grimmiga keeleteadlane ja muinasjuttude koguja.
Koos Karl Lachmanni ja Georg Friedrich Beneckega panid nad aluse saksa filoloogiale ehk germanistikale.
Juudamaa (Rooma provints)

Taust

Esimene Rooma sekkumine piirkonnas pärineb aastast 63 eKr, pärast Kolmanda Mithridatese sõja lõppu, kui Rooma tegi Süüria provintsi. Pärast Mithridates VI võitmist rüüstas Pompeius Jeruusalemma ja tegi Hasmoneide vürstist Hyrkanos II etnarhi ja ülempreestri, kuid ta keelas kuningatiitli. Hiljem määras Julius Caesar Antipatrose, tuntud ka kui Antipas, esimeseks Rooma prokuraatoriks. Antipatrose poeg Herodes määrati Rooma senati poolt aastal 40 eKr "juutide kuningaks", kuid sõjalise kontrolli sai ta alles aastal 37 eKr. Tema valitsemise ajal kõrvaldati viimased Hasmoneide esindajad ja ehitati suur sadam Caesarea Maritima.
Ta suri aastal 4 eKr ja tema kuningriik jaotati tema kolme poja vahel, kellest kahest (Filippos ja Herodes Antipas) said tetrarhid ("neljandiku valitsejad") ja kellest ühest (Arhelaos) sai etnarh, kes valitses poolt oma isa kuningriigist. Üks nendest vürstkondadest oli Juudamaa, mis vastab ajaloolise Juudamaa territooriumile, pluss Samaaria ja Idumea. Herodese poeg Arhelaos valitses Juudamaad nii halvasti, et Rooma keiser Augustus vallandas ta aastal 6 pKr, pärast kaebusi tema alamatelt. Herodes Antipase, Galilea and Peraia tetrarhi aastast 4 eKr kuni 39 pKr, vallandas Caligula. Herodese poeg Filippos valitses oma isa kuningriigi kirdeosa.
Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Kaubandus- ja Arengukonverents

Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Kaubandus- ja Arengukonverents (United Nations Conference on Trade and Development; UNCTAD) ehk ÜRO Kaubandus- ja Arengukonverents on ÜRO allorgan, mille eesmärgiks on aidata kaasa arengumaade integreerimist maailmamajandusse. 
Organisatsiooni eesmärkideks on suurendada arengumaade kaubandusvahetust, investeeringute ja arengute võimalusi maailmamajanduses.

Peasekretär

2013. aastast on UNCTAD-i peasekretär Keenia päritolu Mukhisa Kituyi.

Konverentsid

Esimene ÜRO Kaubandus- ja Arengukonverents peeti 1964. aastal Genfis . UNCTAD 1964. aasta kohtumisel võeti eesmärgiks aidata kaasa arengumaade integreerimisele maailmamajandusse . Nüüd toimuvad iga nelja aasta tagant ministrite konverentsid, mis on ka kõige tähtsamaks organisatsiooni organiks. Konverentsidel annavad liikmesriigid hinnangu päevakajalistele kaubanduse ja arengu teemadele ja probleemidele.

Liikmesriigid

Praegu on UNCTAD-s 194 liikmesriiki. Täieliku nimekirja leiab siit. Eesti on olnud liikmesriik 1991. aastast ning osaleb ministrite konverentsidel. Töörühmades Eesti ei osale  .
Jelena Malõgina

Jelena Malõgina (sündinud 27. mail 2000) on eesti tennisist.
Tema parim koht WTA edetabelis on 702. (26. august 2019). Parim koht paarismängus on 687. (5. august 2019).
Tiina Hodakov

Tiina Hodakov (aastani 1988 Tarlap; sündinud 26. veebruaril 1969 Pärnus) on endine Eesti jalgpallur ja aerutaja.
Ta mängis Naiste Meistriliigas osalevas klubis JK Pärnu.
Aastatel 1996–1998 mängis ta Eesti naiste jalgpallikoondises.
2013. aastal valiti ta Pärnu Koidula Gümnaasiumi aasta õpetajaks. Ta on töötanud kehalise kasvatuse õpetajana ka Pärnu Mai koolis.
Voldemar Meigas

Voldemar Meigas (ka Vladimir Meigas; 29. jaanuar 1910 Kroonlinn – 19. aprill 1984 Tallinn) oli eesti arhitekt, ehitusjuht ja Eesti NSV riigitegelane.
Ta sündis Kroonlinnas laevaehitusmeistri perekonnas. Aastal 1933 lõpetas ta Leningradis Friedrich Engelsi nimelise instituudi töölisfakulteedi ning aastal 1938 kõrgema arhitektuuri- ja ehitustehnikumi. Aastatel 1941–1944 töötas ta Siberis Suhhoi Logi paberivabriku ehitusosakonna ülemana.
Aastal 1944 asus ta Eesti NSV Rahvakomissaride Nõukogu kutsel Tallinna; oli aastatel 1944–1950 Arhitektuuri Valitsuse juhataja asetäitja. Aastatel 1950–1954 oli ta Eesti NSV kommunaalmajanduse minister; aastatel 1954–1957 Eesti NSV ehitusministri asetäitja, aastatel 1957–1961 Tallinna laulu- ja näituseväljaku ehitusdirektor. Aastatel 1961–1970 oli ta Tallinna Töörahva Saadikute Nõukogu Täitevkomitee Kapitaalehituse Valitsuse juhatajana. Aastast 1971 jäi ta pensionile.
Ta oli aastast 1945 Arhitektide Liidu liige. Aastast 1950 oli ta NLKP liige.
Ta on koostanud linnaplaane (Haapsalu generaalplaan, 1948); tähtsaim on Tallinna uue keskväljaku - Viru väljaku ideekavand (1945 toimunud kinnise võistluse võidutöö), mille põhjal projekteeris koos Otto Keppega suurte esindushoonetega linnakeskuse, mis on teostatud osaliselt muudetuna.
Voldemar Meigas suri 19. aprillil 1984 Tallinnas ja ta maeti 24. aprillil 1984 Metsakalmistule.

Isiklikku

Tema poeg on disainer Leonardo Meigas.
Apelsinimahl

Apelsinimahl on apelsinidest pressitud mahl.
Apelsinimahla kasutatakse ka kokteilide valmistamiseks.
Apelsinimahlast ja viinast segatud kokteili kutsukse nimega "kruvikeeraja".
Carl Friedrich Karell

Carl Friedrich Karell (11. oktoober 1791 Hageri kihelkond – 28. veebruar 1857 Peterburi) oli eesti helilooja ja klaveriõpetaja. Kuni 1811. aastani oli Karelli perekonnanimi Jakobson.
Pere kolis Tallinna, kus Carl oli organistiks mitmes kirikus. 1820 siirdus ta elama Peterburi. Alates 1837. aastast töötas ta Peterburi õigusteaduskoolis muusikaõpetajana ja oli õpilaste hulgas väga hinnatud. Teiste seas andis ta muusikaharidust ka tulevasele heliloojale Pjotr Tšaikovskile.
Tema noorem vend Philipp Karell oli eesti soost arst ning Vene Punase Risti asutaja.
Lisaks:
Hageri kihelkonnas Haibal, Jakobite peres sündis 11. oktoobril 1791 poiss, kes sai  saksapärase nime Carl Friedrich ja ristiisaks parun von Ulrichi ning kelle vennast Philippist tuli Vene keisrite ihuarst. Isa pidas mõisas mitut ametit – oli teenija, jääger, aidamees. Siit siis tihe side mõisaga.
Kui parunipere Tallinna kolis, võeti kaasa ka Jakobi pere. Linnas pandi neile liignimi ja see oli Jakobson. Peatselt sai perekond endale uue nime – Karell. Arvatavasti sündis see Carli initsiatiivil. Innustudes kuulsaist heliloojatest ja nende lennukatest nimedest, olevat Carl välja pakkunud tuletise Corelli–Carelli–Karell. Aastaks 1811 oli selle omaks võtnud kogu pere. 
Muusikuna alustas Carl Pühavaimu kirikukooris, jätkas viiuldajana ja muusikadirektori abina, oli organistiks mitmes Tallinna kirikus. Aktiivsust heliloomingus tõendavad 1816–1817 David Heinzi noodikogumikes ilmunud klaveriteosed “Kolm poloneesi”, “Kaks ekosseesi” ja “Anglees” – esimesed eesti helikunstniku trükis ilmunud instrumentaalpalad. 
1820 siirdus Karell Peterburi, kus oli koorirepetiitor ja organist, Moskvas ooperilaulja, Kiievi ja Smolenski kubermangus kapellmeister.
Suurim tunnustus tuli Peterburi õigusteaduskooli muusikaõpetaja ametis aastast 1837. 
Karell nakatas kõiki erilise kiindumusega muusikasse ja nii kõneldi koolist kui õigusteadus- ja muusikaakadeemiast. Karelli käe all said muusikaõpetust ka Vene muusika hilisemad suurkujud, muusikateadlased Vladimir Stassov ja Aleksandr Serov ning helilooja Pjotr Tšaikovski. Neile antud muusikalise õpetuse olulisust on raske ülehinnata.
Imemuinasjutt

Imemuinasjutt on muinasjututüüp, milles juhtub midagi üleloomulikku ning mille tagajärjel saavad pahad karistuse ja muinasjutt ilusa lõpu. Tegelasteks on tavaliselt kuningasoost inimesed ja vaesed inimesed.
Mitmes keeles nimetatakse imemuinasjutte ka pärismuinasjuttudeks. Imemuinasjutud kuuluvad Aarne-Thompson-Utheri tüübikataloogi numeratsioonis vahemikku ATU 300–745A.
Imemuinasjuttudele on iseloomulik, et loos toimub ebatavalisi sündmusi, süžee on põhjalikumalt väljaarendatud kui teistes rahvajutu žanrites, tegevuskoht ja -aeg on ebamäärased (esinevad vormelid nagu ükskord ammu-ammu ühes kuningriigis). Tavaliselt on tegu olnud selgelt väljamõeldisega, rääkijad ise pole jutte uskunud.
Köök (seriaal)

Köök oli Eesti komöödiaseriaal, mis põhineb Vene formaadil "Kuhnja".
Esimene episood oli eetris 8. septembril 2014.
Kirgiisi ahelik

Kirgiisi ahelik (kirgiisi Кыргыз Ала-Тоо, kasahhi Қырғыз жотасы) on mäestik Aasias, osa Tian Shanist.
Kulgeb ida-lääne suunas Tarazist Boami kuristikuni (Tšüj jõel). Pikkus 375 km.
Põhjanõlvad laskuvad laugelt Mojõnkumi kõrbesse Lõuna-Kasahstanis.
Kõrgus kuni 4875 meetrit (Lääne-Alamedin). Kuni 2500 m kõrguseni stepp ja metsad, kõrgemal alpiniidud. Umbes 3700 meetrist alates igilumi ja -jää.
Isesüttimine

Isesüttimine on põleva materjali iseeneslik süttimine eksotermiliste protsesside tulemusel soojuse akumulatsiooni tõttu. See on eksotermilise protsessi käivitumine ilma välist energiat (soojust) lisamata.
Orgaanilist ainet sisaldavates kuhjatistes, milles on piisavalt (kuid mitte liiga palju) õhku ja niiskust, saab alguse soojenemine spontaansete eksotermiliste protsesside (käärimine, oksüdatsioon) tagajärjel. Edasi temperatuuri tõus kiireneb kuni isesüttimiseni. Kuna kuhjatise materjal on põlengukoldele isolaatoriks, siis, üheltpoolt takistab see massi jahtumist ja, teiseltpoolt, takistab õhuhapniku vaba juurdepääsu. Orgaanilise aine lagunemine toimub erinevate protsesside koosmõjus: biodegradatsioon, oksüdatsioon, põlemine ja termolüüs. Isesüttimise oht esineb teatud (aheraine) puistangutes (sisaldavad näiteks sütt, põlevkivi või diktüoneemakilta) ja suurte kuhjatiste heina, õlgede, (frees)turba, saepuru, kompostimismaterjali, orgaanilist materjali sisaldavate peenestatud jäätmete jm. korral.
Mitmed kergelt oksüdeeruvad ained võivad õhuhapnikuga kokkupuutel iseeneslikult süttida, näiteks tseesium, rubiidium, valge fosfor, värskeltvalmistatud magneesiumi pulber jm. Siin on põlemisprotsessi tulemuseks metallioksiidide moodustumine.
Märkus. Mõiste süttimistemperatuur iseloomustab aine süttimist leegiga kokkupuutumisel.
Joanna Lossow

Joanna Lossow (sünninimi: Halina Lossow; nunnanimi: Joanna od Miłosierdzia Bożego Jumala Halastuse Johanna; (10. juuli 1908 Boruszyń Czarnkówi lähedal – 2. jaanuar 2005) oli poola katoliku nunn, kes propageeris Poolas oikumeenia ideid.
Aastal 1931 lõpetas ta Poznańi Ülikooli prantsuse filoloogia alal. Aastal 1933 sai ta frantsisklaseks. Ta õppis edasi Lublini Katoliiklikus Ülikoolis, mille ta 1949 lõpetas kristliku filosoofia erialal. Aastal 1959 sai ta samas teoloogialitsentsiaadiks.
Ta on avaldanud üle 60 kirjutise oikumeeniast ning teda on nimetatud poola oikumeenia emaks. Teda on hüütud ka Ühtsuse Johannaks (Joanną od Jedności).
25 (Tallinna bussiliin)

25 on Tallinna bussiliin, mis teenindab reisijaid marsruudil Keskuse – Laagri alevik.
Bussiliin hakkas teenindama 1. novembril 2012. aastal, et suurendada liiklustihedust Laagri ja Mustamäe vahel ning võtta survet ülekoormatud liinilt 20A. Bussiliini teenindajana alustas firma MRP Linna Liinid. Tallinna linnavalitsus otsustas lõpetada lepingu bussifirmaga 2019. aasta 1. veebruaril, seega võttis liini teenindamise ette Tallinna Linnatranspordi AS. Bussimarsruudile lisati sama aasta 15. veebruaril mõlemas suunas Akadeemia tee bussipeatus Eduard Vilde teele. 
Buss sõidab liini 3 korda tööpäevas, mis teeb sellest liinist 14. augusti 2019 seisuga kõige hõredama bussigraafikuga liini Tallinna ühistranspordiliinide võrgustikus.

Marsruut

Liini 25 pikkus on ligikaudu 11 kilomeetrit ja bussi marsruut läbib Tallinnas Mustamäe ning Nõmme linnaosasid, liini lõpp-peatus asub Saue vallas Laagri alevikus. Bussi marsruut Keskuse peatusest on järgmine: Keskuse tn, Sõpruse pst, E.Vilde tee, Kadaka tee, Kadaka pst, Möldre tee.
Tura (Ungari)

Ajalugu

Esimest korda mainiti Turat aastal 1220 ladinakeelses ürikus Thwra nime all. Sel ajal kuulus asula Ákosi perele.
1425. aastal vahetas üks Ákosi suguvõsa liikmetest Miklós Ördög Prodavizi kuningas Sigismundiga Tura muu omandi vastu.
1523. aastal mainitakse, et Tura asula alandas makse.
1544. aastal läks Tura Ottomani impeeriumi võimu alla. Budapest, mis Turast üldse kaugel pole, oli langenud 3 aastat varem. Türklased Turat ei rüüstanud ja kohalik kirik säilis kogu Türgi võimu aja. Türgi aja lõpus elas linnas 61 peret.
Aastal 1740 sai Tura tollimaksuvabaks linnaks. Sel ajal oli seal 59 maksustatavat majapidamist. Sel sajandil saavutas Tura õitsengu: ta muutus põllumajanduskeskuseks ja kohalikud elanikud müüsid oma saadusi paljude ümberkaudsete linnade turgudel.
20. juulil 1849 toimus Tura lähedal Ungari 1848. aasta revolutsiooni üks suurimaid lahinguid.
1879. aastal müüs Esterházy perekond Tura parun Sigismund Schossbergerile. Linnas asub 1883. aastal ehitatud Schossbergeri loss.
1910. aastal oli Turas 900 maja ja 4759 elanikku.
Tänapäevani pole Turas arvestatavat tööstust. Elanike peamine tegevusala on aedviljade ja lillede kasvatamine. Samuti on olulistel kohtadel loomade aretamine ja puuviljade kasvatamine.
Tura sõpruslinnad on Sântimbru (Rumeenia, alates 1990), Jasov (Slovakkia, alates 1993) ja Maserà di Padova (Itaalia, alates 2004). Kahes esimeses sõpruslinnas on arvestatav ungarlaste kogukond.
Säärelaht

Säärelaht (ka Tipi laht) on järv Saaremaa vallas Undva külas. Veekogu pindala on 2,9 ha ja kaldajoone pikkus 946 m.
Reinhold Sachker

Reinhold Sachker (22. jaanuar 1844 Sõmerpalu vald (Urvaste kihelkond) – 25. märts 1919 Tartu) oli esimene eestlasest fotograaf, samuti seltsitegelane, näitejuht ja näitleja.

Elulugu

Reinhold Sachkeri vanemad olid talupidajad. Tema isa Jaan elas kuni 1822. aastani Sahkeri nimelises talus Krüüdneri vallas. 1848. aastal kolis ema Tartusse, sest isa võeti soldatiks. Tartus C. I. Juccumi algkoolis alustas Reinhold Sachker ka oma haridusteed. Fotograafiat õppis Sachker litograaf Louis Höflingeri juures. Õpingud pidid kestma viis aastat, kuid viimasel aastal alustas Sacher töö kõrvalt iseseisvat praktiseerimist ja selle peale katkestas Höflinger temaga töösuhte. Järgnevalt avas Sachker oma enda fotoateljee.
Teda huvitasid nii fotograafia, teater kui ka raamatud. Ta osales aktiivselt ka Tartu linnavolikogu töös ja kuulus palju aastaid Tartu vabatahtliku tuletõrjeseltsi ridadesse.
1868. aastal abiellus Sachker Anna Schulmanniga, kellega tal oli üheksa last. Ka üks tema poegadest tegutses fotograafina. Reinhold Sachker suri 1919. aastal Tartus.

Tegevus fotograafina

Reinhold Sachker avas 30. märtsil 1869 esimese eestlasena Tartus oma fotoateljee, ühtlasi oli ta esimene, kes oma ärisildi peale "Photographischer Atelier" asemele "Päewapildi koda" kirjutas. Sachkeri fotoateljee teenindas peamiselt eestlasi ja reklaamis ta oma tööd ainult eestikeelses ajakirjanduses. Reinhold Sachkeri fotoäri algusaastad olid loodetust kehvemad, nii et fotograaf laiendas oma tegevust Pihkvas, lootes suuremale klientuurile ning tellimustele. Oodatud edu jäi aga Pihkvas saavutamata ning Sachker pöördus tagasi Tartusse, kus pikapeale klientuur kasvas ja töö edenes. Koos poja Arturiga asutas ka Elvas esimese päevapildikoja.
Reinhold Sachker ei piirdunud ainult ateljees pildistamisega, vaid tegutses ka väljaspool Tartut. Selleks kasutas ta peamiselt kahte moodust - kas seades ennast statsionaarsemalt sisse või käies perest peresse. 1881. aastal tabas Sachkerit õnnetus: kaks järjestikku tulekahju. Tõenäoliselt hävinesid tules mitmed Sachkeri fotod, kuid ta suutis õnnetusest toibuda ja tegevust fotograafina jätkata. Reinhold Sachkerit võib pidada ka esimeseks fotoreporteriks, sest ta ei ole jäädvustanud mitte ainult eesti kultuuritegelasi, vaid ka Eesti tähtsamaid kultuurisündmusi, nagu esimest ja teist laulupidu, Carl Robert Jakobsoni matust, esimesi kangakudumise kursusi Tartus jne. Kõikidest 19. sajandi piltnikest on tema panus eesti kultuuriloosse nii arvult kui sisult suurim.
Sachkeri fotod asuvad Eesti eri muuseumites ja arhiivides, kaks suuremat kogu asuvad Eesti Kirjandusmuuseumi Eesti Kultuuriloolises Arhiivis ja Eesti Rahva Muuseumis.

Raamatupoe ja laenuraamatukogu avamine

1878. aastal avas Reinhold Sachker Tartus Raatuse tänaval Oberleitneri majas raamatupoe ja laenuraamatukogu. Sachkeri raamatupood oli kolmas eesti raamatupood Tartus. Sachker müüs oma raamatupoes eestikeelsetele raamatutele lisaks kirjatarbeid, fotograafi enda tehtud fotosid, jõuluajal jõulukingitusi ning vormistas ajalehetellimusi. Reinhold Sachkeri raamatupood tegutses raskustele vaatamata ligi kümme aastat.