google/wiki40b huggingface dataset:
Sportlik vabavõitlus

Sportlik vabavõitlus (ka MMA, akronüüm inglise keelest mixed martial arts 'segatud võitluskunstid') on tänapäevane täiskontaktne kahevõitlusala, kus kasutatakse tehnikaid poksist ja tai poksist, kreeka-rooma ja vabamaadlusest, brasiilia jiu-jitsust ja teistest kahevõitlusaladest. Lubatud on igasugune võitlus kõigilt distantsidelt, st püstivõitlus löögidistantsilt, lähivõitlus haardedistantsilt ning löökidega maasvõitlus. Seejuures seatakse võitluses kasutatavatele tehnikatele võimalikult vähe piiranguid, lubatud on nii eri löögitehnikad käte ja jalgadega kui ka haarded, heited, liigeselukud jm valuvõtted ning kägistamised. Keelatud on enamasti võtted, mille sooritamine pole kontrollitav või mille õnnestumine sõltub juhusest ning millega tekitatakse vastasele pöördumatuid vigastusi. Matš võidetakse läbi nokaudi, vastase alistumise, tehnilise nokaudi, nurga loobumise või kohtunike otsusega.
Sportliku vabavõitluse matšid toimuvad enamasti kas poksiringis, ringikujulises või kaheksanurkses võrepuuris (oktagonis). Matš koosneb kolmest 3-5 minutilisest raundist. Võistlejate puhul hinnatakse head sooritust ja võtete tehnilisust.
Sportlik vabavõitlus pakub võimaluse eri võitlusalade harrastajatel üksteisega võimalikult erapooletute reeglite järgi võidelda. Sportlik vabavõitlus tänapäevasel kujul sai laiemalt populaarseks, kui Brasiilia jiu-jitsut harrastav Royce Gracie tegi 1993. aastal esimese Ultimate Fighting Championshipi raames oma vastastega puhta töö ning tõi sellega avalikkuse tähelepanu alla maasvõitluse olulisuse vabavõitluse jaoks.
Vabavõitluse populaarsus on andnud tõuke mitmesuguste moodsate hübriidvõitluskunstide- või süsteemide tekkeks, mille sihiks on koondada ühtseks võitlusvõttestikuks traditsioonilistest võitluskunstidest pärit elemente, mis on tõestanud oma tõhusust sportliku vabavõitluse reeglite järgi peetavatel matšidel.
Bullerby lapsed

Sisu

Raamat räägib Bullerby laste elust ja seiklustest väikeses Bullerby külas Rootsis. Bullerby lapsed elavad kolmes kõrvuti olevas talus: Põhjatalus Brita ja Anna, Vahetalus jutuvestja Liisa oma vendade Lasse ja Bossega ning Lõunatalus Olle oma väikese õe Kerstiniga (kes lisandub teosesse hiljem).
Astrid Lindgren kirjeldab kaasahaaravalt maalaste mänge ja kohustusi: naerite harvendamist, heinategu, vähipüüki, igapäevast teekonda kaugelasuvasse kooli, kelgutamist, uisutamist, matkamist, öiseid retki metsa, jõule jne.  Teosest puudub igasugune vägivald ning jutte läbib kodusoojus ning omavaheline lugupidamine kõigi raamatus ettetulevate tegelaskujude vahel.
Teoses esinevad täiskasvanud jäävad episoodilisemaks, kuid samavõrd helgetes toonides on kujutatud Bullerby lapsevanemaid ning humoorikalt avaneb Vahetalu teenijanna Agda ja sulase Oskari omavaheline romaanike. Erand on kingsepp Lahke, kelle puhul mainitakse viinaviga ning laiskust ja õelust. 
I maailmasõja-aegse Rootsi maarahva sotsiaalne hierarhia avaldub selgelt üksikute vihjete läbi: põhjustel peatumata kannab Bullerby rahvas hoolt vaese vanainimese Lövnäsi Kristini eest ning ümberkaudsed talupered on aastavahetuse paiku kutsutud Suurkülla, vihjete järgi oletades rikka daami tädi Jenny juurde. Mainitakse ka külaskäike kohaliku kirikuõpetaja juurde ning Põhjatalu vanaisa uhket minevikku eesrindliku taluperemehena.
Blackout (Britney Spearsi album)

"Blackout" on USA popmuusiku Britney Spearsi viies stuudioalbum. Album avaldati 27. oktoobril 2007 Austraalias, 29. oktoobril Suurbritannias ning 30. oktoobril Ameerikas ja mujal maailmas. 2007. aasta lõpu seisuga on albumit müüdud kaks miljonit eksemplari.
Villu Kõve

Villu Kõve (sündinud 26. augustil 1971 Orissaares) on Riigikohtu esimees.
Riigikohtus töötab Villu Kõve alates 2002. aastast, kus kuni 2019. aasta jaanuarini töötas tsiviilkolleegiumi kohtunikuna ning oli pikka aega ka kolleegiumi esimees.

Õigusloomealane tegevus

Villu Kõve on juhtinud äriseadustiku, võlaõigusseaduse, kommertspandiseaduse, mittetulundusühingute seaduse, sihtasutuste seaduse ja tsiviilkohtumenetluse seadustiku eelnõu väljatöötamist, olnud töögrupi liige muuhulgas asjaõigusseaduse, kinnistusraamatuseaduse, tsiviilseadustiku üldosa seaduse, täitemenetluse seadustiku, esimese investeerimisfondide seaduse, rahvusvahelise eraõiguse seaduse, väärtpaberite keskregistri seaduse, varem kehtinud telekommunikatsiooniseaduse ja postiseaduse väljatöötamisel. Koostanud arvamusi ja teinud ekspertiise muudele eelnõudele.

Pedagoogiline tegevus

On olnud õppejõud eraõiguse valdkonnas Õigusinstituudis, Kõrgemas Kommertskoolis ja Concordia Rahvusvahelises Ülikoolis Eestis. Pidanud alates 1993. aastast loenguid ja seminare seaduste ja kohtupraktika tutvustamiseks.
Somaalimaa

Ajalugu

Somaalimaa oli alates 1884 Briti koloonia. Ta iseseisvus 26. juunil 1960, sama aasta 1. juulist moodustas ta koos endise Itaalia Somaalimaaga Somaalia.
Pärast Somaalia keskvõimu kollapsit kuulutati 18. mail 1991 välja Somaalimaa iseseisvus. Erinevalt ülejäänud Somaaliast valitseb selles tunnustamata riigis stabiilne olukord, välja arvatud piiritüli Puntlandiga Sanaagi ja Sooli maakonna pärast. 
28. mail 1991 sai esimeseks Somaalimaa presidendiks Cabdiraxmaan Axmed Cali Tuur. 16. mail 1993 valiti presidendiks Maxamed Xaaji Ibraahim Cigaal. 1997 valiti ta tagasi. 3. mail 2002, pärast Egali surma sai riigi presidendi kohusetäitjaks Daahir Rayaale Kaahin. Ta valiti presidendiks 14. aprillil 2004. Ta edestas Axmed Maxamed Maxamuudi häältega 205 595: 205 515, seega 80 häälega. Mõnevõrra ootamatult tunnistas Axmed Maxamed Maxamuud valimiskaotust ega süüdistanud võitjaerakonda valimispettuses; ei moodustanud ka varivalitsust, nagu opositsioon tal soovitas teha.
Mais 2001 toimus referendum, millel 97% hääletanutest toetas iseseisvust.
29. septembril 2005 toimusid kohalike omavalitsuste ja parlamendivalimised. Välisvaatlejad hindasid neid üldiselt vabadeks ja rahumeelseteks, mis andis tugeva tõuke Somaalimaa rahvusvahelisele tunnustamisele. Parlamendivalimised võitis mõlemas 82-liikmelises kojas Ühinenud Rahva Demokraatlik Partei (Ururka Dimuqraadiga Ummadda Bahawday).
26. juunil 2010 toimunud presidendivalimistel valiti presidendiks Axmed Maxamed Maxamuud, kes sai 49,59 protsenti häältest. Ta astus ametisse 27. juulil 2010.

Keeled

Ametlik keel on somaali keel. Kasutatakse ka araabia ja inglise keelt.

Majandus

Rahaühik on Somaalimaa šilling. Formaalselt jaguneb šilling 100 sendiks, kuid neid ei ole iialgi valmistatud šillingi madala kursi tõttu. Väikseim käibiv raha on 5-šillingiline.
2000. aastal oli Somaalimaa keskpanga ametlik kurss 4550 šillingit 1 USA dollari eest. Mitteametlik kurss võib olla sellest nii madalam kui ka kõrgem. Ükski välisriik Somaalimaa šillingit ei tunnusta.
Aafrika Rahvusnõukogu

Aafrika Rahvusnõukogu (African National Council) oli Rodeesia poliitiline organisatsioon.
See asutati 16. detsembril 1971 ja 30. märtsil 1972 poliitilise organisatsioonina. Selle juht oli Abel Muzorewa.
Aastal 1974 läks see vast loodud Ühendatud Aafrika Rahvusnõukogu koosseisu.
Eero Spriit

Eero Spriit (sündinud 4. septembril 1949) on eesti näitleja, lavastaja ja meediategelane.
Spriit lõpetas Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri 7. lennu (1976) ning asus näitlejana tööle Eesti Riiklikku Noorsooteatrisse. Aastatel 1992–1997 oli ta Eesti Riikliku Nukuteatri lavastaja ja peanäitejuht. 
Alates 2002. aastast töötas ta Eesti Televisiooni meelelahutussaadete toimetuses, 2009–2019 oli Spriit Eesti Rahvusringhäälingu juhatuse nõunik. 
Alates 1993. aastast on Spriit Eesti Lavastajate Liidu liige, aastatel 1995–1997 oli ta selle esimees. 
Aastast 2009 tegutseb ta ka Vana Baskini Teatri lavastajana.
Ta on teinud telelavastusi („Mamouret”, 1986; „Romulus Suur”, 1988; „Ohmi seadus”, 1990), aastavahetuse programme jm meelelahutussaateid („Igihaljas vaatemäng”, 1981; „Teeveejahutaja”, 2003–2005) ning Eesti Raadios „Meelejahutajat”, lavastanud ka kuuldemänge („Hall mees”,1999; „Unelmate laps”, 2002; „Måvens ja Peder meedia rambivalguses”, 2006). 
Spriit on esinenud Eesti Raadio meelelahutussaadetes, mänginud kuuldemängudes („Romeo ja Julia”, 1980; „Kellele lüüakse hingekella”, 1984), telelavastustes („Kuidas kuningas kuu peale kippus”, 1976; „Kriminaaltango”, 1981; „Mona Lisa”, 1983), teleseriaalides („Õnne 13”, aastast 1993; „Tuulepealne maa”, 2008) ja filmides („Don Juan Tallinnas”, 1971, Tallinnfilm; „Surmatants”, 1991, Freyja Film, Sojuztelefilm; „Minu Leninid”, 1997, Faama Film, Lenfilm; „Karikakramäng II: Hõbepulm”, 2013, Kuukulgur Film).

Isiklikku

Eero Spriidi ema oli ajakirjanik Ester Spriit (1923–2006) ja 
isa oli ajakirjanik, satiirik ja poliitik Edgar Spriit (1922–1993).
Mediina

Islami püha linn

Mediina on Meka kõrval teine Islami püha linn, palverännakute sihtkoht. Erinevalt Mekast tohivad Mediinasse siseneda ka mittemuslimid, kuid mitte linna keskusse. Religioosset tähtsust omab ta tänu seal asuvale Masjid an-Nabawi ehk Prohveti mošeele. Mošee on ehitatud Islami prohveti Muhamedi matmispaiga kohale.
Just Mediinasse põgenes Muhamed koos oma poolehoidjate ehk hidžratega 622. aastal, rajades sinna esimese islami koguduse.
Franz Johann Nerling

Isiklikku

Tema vend Arnold Wilhelm Nerling oli Muhu Katariina koguduse õpetaja, vennapoeg Wilhelm Adolf Nikolai Nerling oli Hanila- ja Varbla Urbanuse koguduse õpetaja, väimees Gustav Albert Haller oli Martna Püha Martini koguduse õpetaja. Abiellus aastal 1866 Tallinna Püha Vaimu koguduse teise õpetaja Ottomar Benedict Frese lese Selma Johannaga.
Lamp

Lampide valgusparameetrid

Lampide peamised tunnussuurused on valgusvoog, valgusviljakus, värvitemperatuur ja värviesitusindeks.
Valgusvoog väljendab lambi valgusvõimsust (luumenites). Lambi valgusvoo hooldetegur ehk lambi valgusvoo vähenemise tegur on antud hetke valgusvoo ja algvalgusvoo jagatis.
Valgusviljakus iseloomustab valgusallika tõhusust elektrienergia valguseks muundamisel: valgusviljakust väljendab tekitatava valgusvoo ja tarbitava võimsuse jagatis; mõõtühik luumenit vati kohta (lm/W). Valgusviljakuse teoreetiline piir on valge valguse korral umbes 250 lm/W. Valgusviljakus  aja jooksul väheneb.
Värvitemperatuur väljendab värvinägemisega kaasnevat soojuslikku muljet ja seda väljendatakse Kelvini kraadides (K). Kuni temperatuurini 3300 K tundub valgus soojana, vahemikus 3300‒5300 K neutraalsena ning üle 5300 K korral külmana. Keskpäevase päikesevalguse värvitemperatuur jääb vahemikku 5000‒5500 K. Kodus kasutatakse kohtvalgustuseks soevalguslampe, üldvalgustuseks ka külmema tooniga lampe.
Värviesitusindeks (täpsemalt: värviesituse üldindeks, tähis CRI või Rₐ) näitab, kuivõrd loomulikes värvides paistavad esemed mingi tehisvalgusallika valguses võrreldes sellega, kuidas me näeme värve päikesevalguses. Ideaalse päevavalguse korral CRI = 100%; värviesitust loetakse heaks, kui CRI on vähemalt 80%.

Ajaloost

Aastatuhandeid oli tehisvalgusallikaks lahtises või poolkinnises anumas loomarasvas või taimeõlis ujuva tahiga õlilamp. Petrooleumilamp (sisevalgustuseks) ja gaasilamp (tänavavalgustuseks) võeti Eestis laiemalt kasutusel 1860. aastail. Elektrilampidest hakati kõigepealt kasutama hõõglampe (volframhõõgniidiga lampe aastast 1906). Halogeenlamp patenteeriti 1959. a, lahenduslambid hakkasid laiemalt levima 1970. aastail, esialgu peamiselt torukujulistena, sajandivahetuse järel ka  kompaktlampidena (tavalise hõõglambisokliga).
Suure valgusviljakusega sinise valgusdioodi loomine võimaldas 1990. aastail välja töötada valget valgust kiirgava valgusdioodi. Alates  sajandivahetusest algas nendel dioodidel põhinevate leedlampide väljatöötamine ja tootmine. Kiire üleminek leedlampidele algas alates 2010. aastast, kui nende hind langes sedavõrd, et nad muutusid energiasäästu ja pikka eluiga arvestades hõõglampidega konkurentsivõimeliseks. Samal ajal hakkas Euroopa Liidus kehtima hõõglampide tootmise järkjärguline keeld alates võimsamatest.
Jeeriko Pasun

Jeeriko Pasun / Luft, Schuft ja Ko oli huumoriajaleht, mis ilmus 1934. aastal Narvas.
Seda andis välja Narva Kirjastusühisus. Toimetajad olid Juhannes Killip ja Randolph A. Hearst.
Ilmus vaid üks number.
Loko (Kanepi vald)

Loko oli küla Põlvamaal. Küla jääb tänapäeval Magari ja Soodoma küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Kanepi kihelkonda. Küla kaotati 1930. aastatel.
Analüütilise Spektromeetria Tippkeskus

Analüütilise spektromeetria tippkeskus (lühendatult AST) oli aastail 2001–2007 Keemilise ja Bioloogilise Füüsika Instituudi (KBFI) allüksus.
Tippkeskuse juhataja oli akadeemik professor Endel Lippmaa.
AST moodustati KBFI keemilise füüsika laboratooriumi (KFL) kuue uurimisgrupi ja ühe bioloogiasuunalise uurimisgrupi baasil haridusministri 13. detsembri 2001 käskkirjaga nr 855 ja see on kantud Eesti teaduse kümne tippkeskuse nimekirja.
Aastateks 2002–2006 kinnitatud strateegiline uurimis- ja arendustöö tegevusplaan tugines füüsika uusimatele arengusuundadele, kuid kuna osa rakendusi kuulus materjaliteaduse, keskkonnakaitse ning proteoomika ja funktsionaalse genoomika valdkonda, oli keskuse temaatika interdistsiplinaarne.
Kuna KBFI on iseseisev avalik-õiguslik uurimisasutus, on tippkeskuse kogu tegevus on olnud fundamentaalteadusliku iseloomuga.
Uurimistöö, nagu ka kogu KBFI teadustegevuse nõustajaks ja suunajaks on olnud rahvusvaheline juhtkomitee, mida juhatab Nobeli auhinna laureaat professor Kurt Wüthrich.
Hakassi keel

Hakassi keel (varasemad nimetused abakani keel, jenissei-türgi keel) on peamiselt Venemaal Hakassias hakasside poolt kõneldav turgi keelte hulka kuuluv keel. 2002. aastal oli kõnelejaid 52 000. 2010. aasta rahvaloenduse andmetel oli Venemaal hakassi keele oskajaid 42 604.
1924. aastal loodud hakassi kirjakeel kasutas esialgu kirillitsat, 1929. aastal mindi üle ladina kirjale, 1939. aastast hakati jälle kasutama kirillitsat.
ISO 639-3 keelekood on kjh.
Eesti Üliõpilaskondade Liit

Struktuur

EÜL on 13 kõrgkooli üliõpilaskonna katusorganisatsioon. EÜL-i kuulumise eelduseks on üliõpilaskonna esindusorgani ja EÜL-i üldkoosoleku esindajate demokraatlikud valimised, põhikirja ja õigusaktide ning EÜL-i juhtimisorganite otsuste ja ettekirjutuste järgimine ja täitmine.

Muud tegevused

Lisaks Eesti üliõpilaste hariduslike ja sotsiaalsete huvide kaitsmise ning üliõpilaste riiklikul tasandil esindamisele tegeleb EÜL ka rahvusvahelise õliõpilaspileti ISIC väljaandmisega. Varem on EÜL andnud välja Eesti Üliõpilaslehte ja korraldanud Tallinna Tudengipäevi.
Eesti Üliõpilaskondade Liidu olulisemad poliitilised seisukohad on leitavad organisatsiooni kodulehelt www.eyl.ee .

Rahvusvaheline liikmesus

EÜL on üleeuroopalise üliõpilaskondade katusorganisatsiooni European Students' Union (ESU), Baltic Organizational Meeting ja Põhjamaade üliõpilaskondade ümarlaua (Nordiskt Ordförande Möte (NOM)) liige.
Silva Rahnel

Silva Rahnel (kuni 1986 Silva Oja; sündinud 17. jaanuaril 1961 Pärnus) on eesti endine kergejõustiklane ja spordipedagoog.
Ta lõpetas aastal 1979 Pärnu 1. Keskkooli ja aastal 1984 Tallinna Pedagoogilise Instituudi kehakultuuriteaduskonna.
1977–1984 tuli ta eri aladel (kaugushüpe, tõkkesprint, seitsmevõistlus) individuaalselt 7 korda Eesti NSV meistriks ja 1980 ka 4×100 m teatejooksus.
Laozi

Laozi (ka Lao-zi, hiina keeles 老子) on umbes 6. sajandil eKr (teistel andmetel 4. sajandil) Hiinas elanud poollegendaarne õpetaja, taoismi rajaja. 
Traditsiooniliselt peetakse teda "Daodejingi" algseks autoriks. "Laozi" on sageli kasutusel ka "Daodejingi" sünonüümina.
Carl Ferdinand Mickwitz

Carl Ferdinand Mickwitz (13. september 1811 Lihula – 2. juuni 1880 Tartu) oli eesti keele lektor Tartu Ülikoolis 1851-1874.

Haridus ja elukäik

Mickwitz õppis aastatel 1828–1833 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Töötas seejärel aastatel 1833–1849 koduõpetajana Kabalas ja Tartus. Aastatel 1849–1852 töötas Tartus loodusteaduste õpetajana. Aastatel 1852–1880 töötas ta Tartus gümnaasiumide inspektorina ja oli aastatel 1851-1874 Tartu Ülikooli eesti keele lektor.

Tsensor

Eesti kultuuriloos sai Mickwitz kurikuulsaks eestikeelsete raamatute tsensorina, sest tema oli vastutav isik, kes lükkas Friedrich Reinhold Kreutzwaldi Kalevipoja esimese versiooni 1854. a. tagasi. Kreutzwald ise oli maruvihane ning kirjutas Õpetatud Eesti Seltsi sekretär Emil Sachssendahlile muuhulgas järgmist: “Härra Mickwitzi rumalus läheb üle igasuguse piiri ja seda võib tölpluse musterprooviks pidada. (…) Noh, selles olen ma päris kindel, et iga aus eesti karjakrants peab enda kohta alandavaks jalatõstmisega kaasaskäivat eksperimenti ühe Karl Mickwitzi vastu ette võtta. Tema võib küll järgmisel ja kõigil tulevastelgi semestritel oma kuulajatele selles tükis seletusi anda, mis temasugune lambapea tähendab, kuid üht Kalevipoega ei pea see lojus eluilmaski seletamiseks näpu vahele saama.” Tegelikult oli Mickwitz ainult tsensori abi, õige tsensor oli Alexander de la Croix, kes aga ei osanud eesti keelt. Mis teeb loo veel traagilisemaks on asjaolu, et Mickwitzi eelkäija eesti keele lektori ametis Tartu Ülikoolis ei olnud keegi muu kui Kalevipoja „isa“ – Friedrich Robert Faehlmann.

Isiklikku

Tema isa Christoph Friedrich Mickwitz oli Lihula ja Kirbla koguduse õpetaja, vanaisa Christoph Friedrich Mickwitz oli Koeru koguduse õpetaja, tema vanavanaisa Christoph Friedrich Mickwitz oli Tallinna Toomkoguduse õpetaja.
Carl Ferdinand Mickwitzi poeg Christoph Friedrich Carl Mickwitz oli baltisaksa päritolu Eesti luuletaja, pedagoog, ajakirjanik (ajalehe Revaler Zeitung toimetaja, peatoimetaja ja väljaandja ning ajalehe Revaler Bote asutaja ja toimetaja) ja poliitik (aastast 1882 Tallinna linnavolikogu liige ja aastast 1905 Balti Konstitutsioonilise Partei esimees).
Pärandihoidja

Pärandihoidja on auhind esemelise rahvakunsti alalhoidmise ja edasiarendamise eest. 
Auhinda antakse välja üks kord aastas alates 1998. aastast. Auhinda annavad välja Eesti Rahvakunsti ja Käsitöö Liit ning Rahvakultuuri Keskus.
Thames

Thames ['temz'] on jõgi Suurbritannias Inglismaal. Thames algab Cotswoldi kõrgustikult, voolab valdavalt itta ja kagusse ning suubub Põhjamerre, moodustades estuaari.
Thamesi pikkus on 346 km ja valgla 12 935 km². Sellega on ta pikim tervenisti Inglismaal asuv jõgi ning Suurbritannias Severni järel teisel kohal.
Jõe ääres asuvad Oxfordi, Readingi ja Londoni linn.
Thamesi nimelisi jõgesid on ka endistel inglaste asumaadel, sealhulgas Põhja-Ameerikas.
Nothing Else Matters

"Nothing Else Matters" on USA thrash metal-bändi Metallica üks tuntumaid lugusid. Seda on peetud üheks kõigi aegade paremaks rokkballaadiks.
Paljud vanad Metallica fännid, kes olid harjunud Metallica esimese nelja albumi thrash metal-lauludega, võõristasid ballaadi võtmist bändi uuele plaadile. Muuhulgas ka selle laulu pärast hakkasid fännid ansamblit süüdistama enesemüümises. Praegu aga on see laul ka Metallica fännide seas väga populaarne ja seda mängitakse seniajani sageli raadios.
Laulu kirjutas algselt ansambli laulja ja rütmikitarrist James Hetfield oma kunagisele tüdrukule, kuid ta ei suuda meenutada üksikasju. Laul algab sõnadega "so close no matter how far" ('nii lähedal, pole tähtis, kui kaugel'). Seda on tõlgendatud nii, et ka kontsertreisidel oli ta oma südames kallimale lähedal. Hetfield on hiljem öeldud, et laul räägib ansambli pidevast ratastel viibimisest. James pidas seda laulu avaldamiseks liiga isiklikuks, ent kui kitarrist Kirk Hammett seda kuulis, tahtis ta seda uue plaadi jaoks lindistada. Laulu plaadiversiooni kaasautorid on Lars Ulrich ja Kirk Hammett. Nüüd tõlgendab Metallica asja nii, et see laul on pühendatud kõikidele nende fännidele. Sellest laulust on saanud oodatuim pala ansambli kontsertidel.
Laulu intro on mi-minooris arpedžo. Kui Hetfield seda laulu komponeerima hakkas, rääkis ta parajasti telefoni teel oma kallimaga ning tal oli ainult üks käsi vaba. Seetõttu on seda väga lihtne mängida ning see on paljude Metallica fännide jaoks üks esimesi meloodiaid, mida nad kitarril mängima õpivad.
Laulu arranžeeris orkestrile Michael Kamen, kes dirigeeris San Francisco Sümfooniaorkestrit. Originaalsalvestuses kasutati mitmeid sümfooniaorkestri pille. Laulu pikkus originaalsalvestuses on 6 minutit ja 29 sekundit.
Laulu videot näidati esimest korda MTV-s 26. veebruaril 1992. Selle lavastas Adam Dubin. Video on kokku pandud albumi "Metallica" salvestamisest tehtud dokumentaalvideo "A Year and a half in the life of Metallica" kaadritest.
Albumil "S&M" on laulu kontsertversioon. Sama versioon avaldati 4. jaanuaril 2000 singlina "Nothing Else Matters '99", mis sisaldab veel albumil "S&M" olevate laulude "For Whom The Bell Tolls", "Human" ja "Until It Sleeps" B-pooled.
Nii originaalversioon kui ka "S&M-i" versioon jõudsid edetabelite tippu.
Laulu populaarsuse ja kerge mängitavuse tõttu on sellest tehtud palju kavereid, sealhulgas mittehevimuusikute poolt. Tribuutalbumitel on seda kaverdanud ansamblid Apocalyptica ja Die Krupps. Samuti on seda esitanud Viini Poistekoor, gregooriuse laulu ansambel Gregorian, Lucie Silvas, Angels of Vines ja Staind.
Dangerzone

"Dangerzone" on Vanilla Ninja singel albumilt "Love Is War". Singel ilmus 2006. aastal.
Laul jõudis mitme riigi muusikaedetabelites kõrgetele kohtadele, nt Šveitsis oli see edetabeli tipuosas 8 nädalat ja kõrgeimaks kohaks jäi 18.
Viimsi Püha Jaakobi kogudus

EELK Viimsi Püha Jaakobi kogudus on luterlik kogudus Viimsis.
Kogudus kuulub Tallinna praostkonda.
Koguduse õpetaja on Mikk Leedjärv, organist Hille Poroson. Juhatuse esimees on Jaanus Lember.
Jumalateenistused on igal pühapäeval algusega kell 11.00 Viimsi Püha Jaakobi kirikus ja kuu esimesel pühapäeval algusega kell 13.00 Rohuneeme kabelis ning iga kuu viimasel kolmapäeval kell 14.00 Rannapere pansionis.
Glämmrokk

Glämmrokk, ka glam rock (inglise sõnast glamorous, 'pilkupüüdev, lummav') ehk glitter rock (inglise sõnast glitter, 'sädelev') on rokk- ja popmuusika stiil, mis kujunes välja 1970. aastate alguses Suurbritannias. Muusikute riided, jumestus ja soeng olid sätendavad ja pöörased. Kanti ka platvormjalatseid. Esinejate toretsevad kostüümid ja stiil võisid olla väga ülepakutud ja androgüünsed. Seda on seostatud uue suhtumisega soorollidesse.
Banaba

Banaba on saar Okeaanias Naurust 300 kilomeetrit idas.
Banaba kuulub Kiribatile, olles selle läänepoolseim ja edelapoolseim saar. Nauru on Banabale lähemal kui Kiribati ülejäänud saared.
Saare pindala on 5 km². Saare kõrgeim punkt on ühtlasi Kiribati kõrgeim punkt (81 meetrit üle merepinna). Banaba on Kiribati ainus saar, mis ei ole korallsaar, ja seetõttu ei kahjusta teda nii palju globaalse soojenemisega kaasnev maailmamere taseme tõus.
Banabal on ekvatoriaalne kliima. Aastas sajab keskmiselt 1940 mm, kõige rohkem jaanuaris (270 mm), kõige vähem septembris (100 mm).
Banabal elab 301 inimest (2005).
Ajalooliselt on Banabal neli küla: Antereen (Tabiang), Umwa (Uma), Tabewa (Tapiwa) ja Buakonikai.
Jaapan okupeeris Banabat alates 26. augustist 1942 kuni Teise maailmasõja lõpuni.
Banaba on Nauru kõrval teine saar Okeaanias, kus leidub väga palju fosforiiti. Suurbritannia võimud hakkasid seda kaevandama väetiseks juba 1900. Sellest ajast peale on 90% saare pinnast "ära kooritud".
Banaba külad hakkasid kaevandusele jalgu jääma ja sellepärast asustasid Suurbritannia võimud 1945 külaelanikud ümber Fidžil olevale Rabi saarele. Rabi saar on kaugel, mõnestki muust tänapäeva riigist oleks lähemalt leidnud saare, kuhu banabalased asustada, aga Rabi sobis enam-vähem nii suuruselt kui kliimalt. Banabalased rajasid Rabile neli küla, mis kandsid sama nime kui Banaba külad.
1979 Kiribati iseseisvus. Osa banabalasi tuli kodusaarele tagasi, enamik siiski mitte. Banabal asuv Buakonikai küla on tänapäeval inimtühi. Banabalasi elab maailmas umbes 6000, neist Banabal iga kahekümnes. Fosforiidi kaevandamine on jätkunud. Banabalaste seas on juurdunud sügav umbusaldus valitsuse vastu ja eksisteerib poliitiline liikumine, mis taotleb Banaba üleminekut Fidži riigi võimu alla.