Hans Frank

Eluloolist

Hans Frank sündis Karlsruhes advokaat Karl Franki (1869–1945) ja tema naise Magdalena Buchmaie pojana. Frankil oli vanem vend Karl Jr. ja noorem õde Elisabeth.
Ta lõpetas Münchenis gümnaasiumi. 1918. aastal läks vabatahtlikuna sõjaväeteenistusse, kuid sõjategevuses ta ei osalenud.
Pärast esimese maailmasõja lõppu astus Frank Franz Ritter von Eppi Eppi vabakorpusse. 1919. aastal osales Baieri Nõukogude Vabariigi mahasurumises. Temast sai Müncheni Ülikooli üliõpilane, Karl Haushoferi assistent.
1920. astus Thule ühingusse, seal tutvus Anton Drexleriga. Samal aastal astus Hans Saksa Töölisparteisse, mis oli Natsionaalsotsialistliku Saksa Töölispartei eelkäija.
Aastatel 1919–1923 õppis õigus- ja majandusteadust Müncheni, Kieli ja Viini Ülikoolis.
1923. aasta septembris astus Hans Frank SA-sse. Sama aasta 9. novembril osales Feldernhalle juures Hitler-Ludendorffi putšis ja põgenes mõneks kuuks Austriasse , kuid naasis ja lõpetas 1924. aastal Kieli Ülikooli õigusteaduskonna Dr. jur. (Winheller 2017)
Väitekirja "Die öffentliche Juristische Person – Ein Beitrag zur Lehre des Merkmals der öffentlichen Rechtsperson" kaitses ta 1924. aastal Kieli Ülikoolis, lõplikud riigieksamid, selleks et Münchenis õigusteadust praktiseerida, sooritas 1926. aastal.
1925. aastal astus taas kord NSDAP-sse (nr 14), kuid lahkus sealt 1926. aastal. Seejärel töötas ta juristina. 1926. aastal astus ta ajutiselt NSDAP-st välja. Ta põhjendas seda sammu erimeelsustega partei poliitikaga Lõuna-Tirooli suhtes. 1927. aastal asus tööle Müncheni Tehnikakõrgkooli assistendina, kuid avas ka advokaadipraksise ja töötas advokaadina ning astus uuesti NSDAP-sse (nr 40079 ) 1928. aastal asutas ta Natsionaalsotsialistliku Saksa Juristide Liidu ja oli kuni 1936 aastani selle esimees. 
1929. aastal nimetas Hitler ta Natsionaalsotsialistliku Saksa Töölispartei üleriigilise õigusosakonna juhatajaks.
Hans tegi NSDAP-s kiiret tippjuristi karjääri ning 1933. aastaks oli ta esindanud parteid üle 2400 protsessil, sealhulgas Hitleri vastu tekitatud isiklikke protsesse ligi 150 protsessis.
Alates 1930. aastast oli ta Riigipäeva liige.
1931. aastast SA-Gruppenführer1931. aastal sai ta ülesandeks lükata ümber kuulujutud Hitleri juudi päritolu kohta. Frank sai võimaluse tutvuda selliste dokumentidega Hitleri päritolu kohta, mis hiljem jäljetult kadusid. Hiljem eitas Frank küll võimalust, et Hitler oleks osaliselt juudi päritolu olnud.
Natsionaalsotsialistide võimuhaaramise järel sai Dr.jur. Hans Frankist 1933. aasta märtsis Baieri justiitsminister. Sellesse ametisse jäi ta kuni 1934. aasta detsembrini. 1933. aastal sai ta ka Reichsleiteri ametikoha. 1934. aasta detsembris sai ta Saksamaa valitsuses portfellita ministriks.

Kohtualusena

Nürnbergi protsessil mõisteti Hans Frank inimsusvastaste kuritegude eest 1. oktoobril 1946 surma. Ta hukati 16. oktoobril 1946 poomise teel.

Memuaarid

Hukkamise ootel hakkas Hans kirjutama memuaare pealkirjaga "Im angesicht des galgens", milles väitis, et 1930. aastal tellinud Adolf Hitler teda oma tundmatut isapoolset vanaisa uurima. Hitleri perekonnalugu uurima ajendas 1930. aastal William Patrick Hitleri väljapressimiskiri, mille kohaselt olevat ta ähvardanud avaldada häbistavat materjali.
Franki kinnituse kohaselt avastanud ta, et Hitleri tundmatu vanaisa oli austria juut Frankenberger. Tema majapidamises töötanud Hitleri vanaema Maria Anna Schicklgruber teenijannana. Maria sünnitas 7. juunil 1837 Stronese majas nr 13 Austria paikkonnas Waldviertelis poja Aloisi. Hitleri vanaema abiellunud hiljem Johann Georg Hiedleriga. Alois viinud oma sünnitunnistuse kohaliku preestri juurde. Preester nõustunud "lünka" ebaseaduslikult täitma, kuid Hiedleri asemel kirjutanud tema perekonnanime üles kui Hittler.(Delaforce 2010:127)

Isiklikku

2. aprillil 1925 abiellus Frank Brigitte Herbstiga (sünd Brigitte Frank, 29. detsember 1895 Eitorf – 9. märts 1959 München), keda Poolas hüüti "Poola kuningannaks" ("Königin von Polen"). Peres sündis viis last: 
Sigrid (1927), Norman (1928), Brigitte (1935), Michael (1937) ja Niklas Frank (sünd 9. märtsil 1939). Niklas on oma perekonnast kirjutanud mitu raamatut.
1942. aastaks oli Brigitte jõudnud truudust murda, abielu muutus õnnetuks ja lahutati.