google/wiki40b huggingface dataset:
Prantsuse kuningriik (1791–1792)

Taust

Eelnenud aastatel toimus Prantsusmaal revolutsioon valitseva ja sotsiaalse korra vastu. Juunis 1789 kuulutas Rahvuskogu end ülimuslikuks ja kuulutas kavatsusest anda Prantsusmaale õiglane ja liberaalne põhiseadus. Louis XVI kolis Pariisi selle aasta oktoobris. Louis XVI hakkas Pariisi põlgama ja otsustas aastal 1791 põgeneda. Põgenemine, tuntud kui Lend Varennes'i, nurjus lõpuks. See hävitas igasuguse positiivse avaliku arvamuse monarhia suhtes. Louis XVI vennad pagenduses Koblenzis koondusid sissetungiks Prantsusmaale. Austria ja Preisimaa vastasid kuninglike vendade appihüüetele ja avaldasid augustis Pillnitzi deklaratsiooni. Deklaratsioonis öeldi, et Preisimaa ja Austria soovivad taastada Louis XVI absoluutse võimu, kuid saavad seda üritada vaid teiste Euroopa võimude toel.

Põhiseadus

Louis XVI oli sunnitud heaks kiitma Rahvuskogu poolt septembris kehtestatud 1791. aasta põhiseaduse, pärast tema Lendu Varennes'i Austria Madalmaades. 1791. aasta põhiseadus, mis rajas Prantsuse kuningriigi, oli oma sisult revolutsiooniline. See kaotas Prantsusmaal aadli, tegi kõik inimesed seaduse ees võrdseks ja kehtestas õiguse ratifitseerida seadusakte kuningast mööda minnes ning andis Prantsusmaale uue parlamendi, Seadusandliku Kogu. Louis XVI sai vetoõiguse seadustele, mis talle ei meeldinud, seega vajasid seadused jõustumiseks veel kuninglikku nõusolekut.
Jacksoni maakond (Iowa)

Jacksoni maakond (Jackson County) on maakond USA-s Iowa osariigis. Geograafilised koordinaadid on 42° 10′ N, 90° 34′ W.
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Maquoketa.
Maakonna pindala on 1683 km², millest 35 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 19 848. Aastal 2000 oli elanikke 20 296.

Ajalugu

Jacksoni maakond moodustati 21. detsembril 1837 Dubuque'i maakonna osast. Maakond sai nime seitsmenda Ameerika Ühendriikide presidendi Andrew Jacksoni järgi.
Vastaline

Vastaline (Peipsil ka kahvaline) oli varasemal ajal merelt või järvelt naasnud kaluritele randa vastu tulnud isik.
Vana kogukondliku vastastikku abistamise kombe kohaselt anti vastutulnule viinalonksu vms eest veidi kala.
Vastalised võisid olla oma pere liikmed või võõrad, kes noodapüügil aitasid kalureid noodapära väljatõmbamisel ja tühjendamisel.
Mõnel pool nimetati vastalisteks sisemaa talumehi, kes tulid randa kala ostma või vilja vastu vahetama.
Margus Allmann

Margus Allmann (27. juuli 1972 Tamsalu – 26. jaanuar 2011 Are vald) oli eesti muusikapedagoog ja orkestrijuht.
Ta lõpetas aastal 1990 Pärnu 4. Keskkooli.
Margus Allmann oli Pärnu muusikakooli vaskpilliõpetaja ja puhkpilliorkestri juht.
Hans Dsiss

Hans Dsiss on Eesti sotsioloog, kes on tegelenud peamiselt haridussotsioloogia temaatikaga.
Gustav Tammann

Gustav Heinrich Johann Apollon Tammann (28. mai 1861 Jamburg – 17. detsember 1938 Göttingen) oli baltisaksa keemik.
Gustav Tammann oli baltisakslane (mõnedel andmetel isa poolt eesti päritolu). Sündis Peterburi kubermangus Jamburgi linnahaigla arsti perekonnas.
Pärast Tartu Kubermangugümnaasiumi lõpetamist alustas ta 1879. aastal füüsikaõpinguid Tartu Ülikoolis, kuid õppejõudude Carl Ernst Heinrich Schmidti ja Wilhelm Ostwaldi mõjul valis lõpuks keemia. Lõpetamise järel jäi Tammann tööle ülikooli keemiakateedri juurde, kaitses seal 1885. aastal magistrikraadi ning 1890. aastal doktorikraadi. Oli 1887–1889 eradotsent, 1889–1892 dotsent, 1892–1902 professor Tartus, 1903–1929 professor Göttingenis.
Gustav Tammann lõi Tartus laialdase tunnustuse võitnud füüsikalise keemia koolkonna ning oli üks füüsikalis-keemilise analüüsi rajajaid.
Aastal 1900 avastas ta jää erinevate struktuursete vormide olemasolu. Need erinevad vormid moodustuvad kõrgel rõhul.

Isiklikku

Tema lapselaps on astronoom Gustav Andreas Tammann.
Tobias Grünenfelder

Tobias Grünenfelder (sündinud 27. novembril 1977) on Šveitsi mäesuusataja.
Grünenfelder osales esimest korda Maailma karikavõistlustel 5. jaanuaril 1997 Kranjska Goras suurslaalomis. Esimese võidu MK-võistluste arvestuses sai ta 2010.–2011. aasta maailma karikasarja Lake Louise'i etapil 28. novembril 2010 ülisuurslaalomis.
Maailmameistrivõistlustel on Grünenfelderi parimaks kohaks olnud 2003. aasta MM-il Sankt Moritzis suurslaalomis saadud 18. koht. Ta on osalenud ka kolmedel olümpiamängudel. Parimaks tulemuseks on tal OM-il 2010. aasta taliolümpiamängudel Vancouveris ülisuurslaalomis saadud 9. koht.
Johan Mey

Johan Mey (ka Johann Mey, Juhan Mei; 19. november 1867 Suuremõisa vald, Pühalepa kihelkond, Läänemaa – 5. aprill 1927 Tallinn) oli eesti meresõitja, hüdrograaf, geodeet ja sõjaväelane (kolonelleitnant).
Johan Mey põlvnes Hiiumaa meresõitjate perekonnast. Ta tundis varakult huvi laevanduse ja merenduse vastu ning astus 16-aastaselt kaubalaevale teenistusse.Õppis mõne aasta Tallinna kreiskoolis, hiljem Paldiski ja Liibavi merekoolides ja omandas kaugesõidu tüürimehe kutse.
Juba nooremas eas võttis osa sõnalise vanavara kogumisest (kirjutas üles rahvalaule). Palju tema kirjutisi võib leida Jakob Hurda kogust.
1892. aastal sai Mey kaptenikoha Liibavi sõjasadama ehituslaevadele, pärast mida hakkasid teda huvitama sadamaehitus ja süvendustööd. 1897 sooritas ohvitseri eksami Peterburi mereväe kadetikorpuse juures. Lipnikuna arvati ta siis reservväkke. Vene–Jaapani sõja puhkemisel kutsuti Mey tegevteenistusse ja määrati vahiohvitseriks aurikule Tšaika ja ühtlasi Liibavi sõjasadama süvendustööde juhatajaks. 1906 juhatas Soela väina hüdrograafilisi ja süvendustöid. 1908. aastast 1917. aasta sügiseni juhatas samu töid Tallinna uues sõjasadamas (Miinisadamas). Samal ajal töötas ka Soome skäärides ja töö tulemuseks olid uued faarvaatrid Barösundis, Barösund-Ekenäsis, mitu süvendatud laevateed Porkkala juures.
1914. aastal komandeeriti Mey Saksamaale, Hollandisse ja Inglismaale moodsa sadamaehitusega tutvuma. 1916. aastal võttis Mey osa Muhu väina suure strateegilise merekanali (Kumari kanali) süvendustöödest. Ta oli paremaid eriteadlasi Venemaal. Teda autasustati Püha Stanislavi II ja III järgu ordeni, Püha Anna III järgu ordeni ja suure kuldmedaliga.
1917 evakueeriti Mey Peterburi. Sealt tuli 1920 optandina Eestisse tagasi. Pärast Eestisse naasmist töötas Merejõudude Juhataja Staabis vanema käsundusohvitserina, mõni kuu hiljem miinitraalerite divisjoni ülemana. Seal oli ta divisjoni likvideerimiseni. 15. märtsil 1921 määrati Johan Mey Kindralstaabi IV osakonda (Topo-Hüdrograafia osakonda) kartograafiks. Pärast seda, 1921–1926 teostas Mey peamiselt Eesti sadamate mõõtmisi, aga koostas ja redigeeris ka Topo-Hüdrograafia osakonna publikatsioone.
Mey on kirjutanud ajakirjanduses palju artikleid merendusest ja laevandusest. Neid artikleid tõlgiti ka välisriikide ajakirjadesse.
1925 hakkas Mey koostama meresõidu käsiraamatut "Eesti loots", mis sai valmis 1927. aasta kevadeks. See oli esimene sarnane eestikeelne raamat.
Mey suri südamehaiguse tagajärjel mõni päev pärast "Eesti lootsi" trükkiandmist Tallinna Sõjaväe haigemajas.
Juhan Meil ja Marie Oengol oli neli tütart, kellest kolmest said kunstnikud (Natalie, Kristine ja Lydia). (Neljas tütar Helene Mey suri noorelt.) Poeg Peeter Mey (Mei) oli sõjaväelane.
Tallinna teenetemärk

Tallinna teenetemärk on Tallinna linna autasu, mis antakse füüsilistele isikutele Tallinnale osutatud eriliste teenete eest.
Teenetemärk on kujult Kreeka rist. Selle moodustavad kaks ristuvat linnalippu. Risti keskkoha peale kinnitub Tallinna suur vapp.
Teenetemärgi tagaküljele on graveeritud märgi number ja märgi andmise aasta. Märk on valmistatud hõbedast, viimistletud kulla ja kuumemailiga.
Teenetemärk võidakse anda Eesti kodanikele või välismaalastele. Välismaalaste all mõeldakse nii välisriigi kodanikke kui ka kodakondsuseta isikuid.
Modaalne džäss

Ajalugu

Modaalse džässi mõistmine vajab teadmisi muusikaliste laadide vallas. Nii bebop'is kui ka hard bop'is kasutavad artistid akorde soolode taustaheli tekitamiseks. Laul algab teemaga, mis tutvustab soolo akorde. Neid akorde korratakse läbi terve laulu, samal ajal kui sooloesitajad mängivad uusi improviseeritud teemasid üle akordide kordamise kulgemise.
1950. aastateks, lisaks akordidele improviseerimine oli saanud niivõrd domineerivaks džässi osaks, et artistidele anti tihtipeale loo salvestamise päeval ainult akorde, mille järgi mängida.

Teooria

Tähtsate modaalse džässi teoste hulka kuuluvad Miles Davise ,,So What'' ning John Coltrane'i ,,Impressions''. Teiste tähtsate teoste hulka kuuluvad veel Miles Davise ,,Flamenco Sketches'', Bill Evansi ,,Peace Piece'' ning Wayne Shorteri ,,Footprints''.

Teoseid

Miles Davise album ,,Kind Of Blue'' on üks kõige rohkem müüdumaid džässialbumeid. Albumit võib nimetada avastusretkeks läbi modaalse džässi võimaluste.
IX noorte laulu- ja tantsupidu

Laulupidu

Laulupeo kontsert toimus 29. juunil. Peo kunstiline juht ja poistekooride üldjuht oli Hirvo Surva, mudilaskooride üldjuht Aarne Saluveer, neidudekooride üldjuht Toomas Voll, noorte meeskooride üldjuht Kalev Lindal, segakooride üldjuht Heli Jürgenson, lastekooride üldjuht Lydia Rahula ja puhkpilliorkestrite üldjuht Ott Kask. 
Kokku osales laulupeol 19 000 lauljat ja pillimängijat. Tavapärase saateansambli asemel saatis lauljaid sümfooniaorkester. IX noorte laulupeo jaoks kirjutas Andrew Lloyd Webber laulu "Keegi pole üksi päikese all", mille sõnad pärinevad Leelo Tunglalt. Peo teemaks oli "Ei ole üksi ükski maa".

Tantsupidu

Tantsupeo etendused toimusid kolmel järjestikusel peopäeval Kalevi staadionil. Peo üldjuht oli Angela Arraste ning osales 7300 rahvatantsijat, võimlejat ja rahvamuusikut. IX noorte tantsupeo teemaks oli "Vikerkaar".
Dinis I

Dinis I (IPA: [diˈniʃ]; sündinud 9. oktoobril 1261, surnud 7.jaanuaril 1325 Santarémis), ka Dom Dinis, hüüdnimedega Rei Lavrador 'kuningas-põllumees' ning Rei Poeta 'kuningas-luuletaja', oli Portugali ja Algarve kuningas. Ta oli Portugali kuninga Afonso III poeg teisest abielust Kastiilia Beatricega ja Kastiilia kuninga Alfonso X tütrepoeg.
Portugali valitsejaks sai 1279. Tema abielu Aragóni printsessiga, kes kanoniseeriti hiljem katolikus kirikus pühakuna (Püha Portugali Isabel), sõlmiti riikliku abieluna 1281. aastal, kui Dinis oli kümneaastane.

Tegevus valitsejana

Dinis valitses Portugali kuningriiki üle 46 aasta ja on pälvinud kuulsuse kui tähtsaim Portugali kui rahvusriigi eneseteadvuse ning portugallaste rahvusliku identiteedi kujundaja. Ta hoolitses riigi majanduse ümberkujundamise eest ja andis edasiviiva impulsi riigi põllumajandusele. Kuningas korraldas suure männimetsa istutamise Leiria lähedal (mets on tänaseni alles), et takistada põldude erosiooni, mis oli piirkonna viletsusse paisanud, ja ühtlasi puiduressursina kuningliku laevastiku jaoks.
Dinis kehtestas galeegi keele Portugalis 1290. aastal ametliku keelena (seni oli asjaajamiskeeleks olnud ladina keel) ja tal on suuri teeneid rahvuskeelse kirjanduse arengus. Asutas 1290. aastal Coimbra ülikooli.

Kirjandus ja muusika

Dinis oli tuntud luuletajana, ta kirjutas galeegikeelset luulet paljudes ilmalikes žanrides ning temalt on säilinud 137 teksti, enam kui üheltki teiselt autorilt. Seitse tema cantiga de amor'i on säilinud koos muusikaga.
Smolnitsa luitestik

Smolnitsa luitestik (ka: Smolnitsa luiteväli) on luitestik Peipsi järve põhjarannikul; halduslikult Ida-Viru maakonnasAlutaguse vallas. Luitestik on arvele võetud ürglooduse objektina.
Andres Roosileht

Andres Roosileht (sündinud 30. jaanuaril 1976) on eesti näitleja. 
Ta on lõpetanud Tallinna 21. Keskkooli 1994. aastal, EMA Kõrgema Lavakunstikooli (juh. Priit Pedajas) näitleja eriala 1998. aastal ja EMA Kõrgema Lavakunstikooli nukukunsti magistriõppe 2005. aastal. Eesti Nuku- ja Noorsooteatri näitleja alates 2001. aastast.

Muud

Mänginud eesti seriaalides, dubleerinud seriaale ja filme. 
Lavastanud: "Herakles" (sh kaasautor, 2004), "Mõmmik" (sh idee autor ja kunstnik, 2005), "Markuse evangeelium" (monolavastus, 2006; sh esitaja), "Klaabu" (2009), "Õhtusöök vampiiridega" (sh kaasautor, 2012), "Muinasjutud paberil" (koos Sandra Langega, 2013), “Miisu” (sh dramatiseerija 2015).
Tõlkinud näitemänge. ENL liige.

Isiklikku

Tema poolvend Allan Roosileht on DJ.
Soome penikoorem

Soome penikoorem (soome peninkulma) on ajalooline teekonna pikkusühik Soomes, mis vastab tänapäeval täpselt 10-kilomeetrisele teekonnale. Sõna "penikoorem" tuleneb tõenäoliselt soome-eesti ühiskeelest.
Algupärane soome penikoorem oli umbes 5-kilomeetri pikkune teekond, kuid selle pikkus varieerus piirkonniti. 1665. aastal võeti soome penikoorma pikkuseks rootsi miil (rootsi mil), mis oli siis umbes 10 kilomeetrit pikk. Soome minekul Venemaa koosseisu muutus ka soome penikoorma pikkus ja selleks sai 10 versta ehk 10 688 meetrit.
Kui Venemaa läks 1881. aastal üle meetermõõdustikule, siis jäi penikoorem Soomes endiselt tarvitusele, kuigi rahvusvahelisse süsteemi see ei kuulunud. Soome penikoorma pikkuseks sai täpselt 10 000 meetrit. Tänapäevane Soome mõõtühikute süsteem soome penikoormat ei tunne.
Soome keeles kasutatakse sama ühiku vastena lihtsalt sõna peninkulma, eesti keeles on "penikoorma" ette lisatud täiend "soome", et teda mitte segi ajada teiste penikoorma nime kandvate ühikutega.
SIG Sauer

Sig Sauer on tulirelvi valmistav Šveitsi päritolu ettevõte.
Sig Saueri asutasid 1853. aastal Friedrich Peyer, Heinrich Moser ja Conrad Neher Šveitsi Vagunitehase juures. 1857 muudeti Šveitsi armee jaoks tulirelvi täisvõimsusel tootva kompanii nimetus SIG-iks (Schweizerische Industrie-Gesellschaft). 
Kuni 1. oktoobrini 2007 kasutas kompanii oma toodangul kaubamärki SIGARMS, pärast seda kaubamärki SIG SAUER®.
Eduard Markus

Eduard Markus (2. mai 1889 Meoma Tagametsa, Kavastu vald – 6. jaanuar 1971 Columbus, Ohio) oli eesti geograaf.

Elulugu

Kõrghariduse sai Eduard Markus Petrogradi Geograafia Instituudis Lev Bergi ja Vladimir Sukatšovi õpilasena. 1926. aastast täitis õppeülesannet Tartu Ülikoolis, 1928. aastast alates töötas seal eradotsendina ja 1938. aastast alates dotsendina.
Viktor Masing on teda nimetanud üheks silmapaistvamaks eesti ökoloogiks, kelle õpetus looduskompleksidest oli ühtaegu ökosüsteemse lähenemisviisi oluline käsitlus. Eduard Markus tõi geograafiaterminoloogiasse looduskompleksi mõiste. Looduskomplekside kindlaksmääramise alusena tunnistas Markus mullaprofiilide määratlemise võrdväärseks taimkatte proovitükkide katvuse kirjeldamisega. Ta kirjutas "... tüüpiline looduskompleks, kus taimestik, mullastik, veerežiim ja teised kompleksi elemendid on vastastikuses sõltuvuses ning moodustavad nõnda kindla geograafilise terviküksuse". 
Eduard Markus rakendas esmakordselt Eestis kompleksprofiili meetodit maastikuteaduslikus uurimistöös.
1944. aastal põgenes ta Saksamaale. Tema tööd jäid kirjanduse vähese tuntuse tõttu unustuse hõlma ja kompleksprofiili meetod leidis geograafia õpetamisel Tartu ülikoolis käsitlemist hoopis vene geograafi A. G. Agarkovi tööde vahendusel.
Tom Wilson

Thomas Wilson (sündinud 29. märtsil 1994 Torontos) on Kanada jäähokimängija, paremäär. 
Ta mängib NHL-i klubis Washington Capitals.
2012. aastal valis Capitals ta endale NHL-i draft '​is 16. valikuna. Enne seda oli ta mänginud kolm hooaega Ontario Hockey League'i klubis Plymouth Whalers.
NHL-is tegi ta debüüdi 10. mail 2013 Stanley karikavõistluse idakonverentsi veerandfinaali viiendas mängus New York Rangersi vastu. Enne seda kui ta jõudis 5. novembril 2013 mängus New York Islandersi vastu lüüa oma esimese värava NHL-is, jõudis ta kuu aega varem Calgary Flamesi mängija Lance Boumaga osaleda oma esimeses kakluses NHL-is.
2018. aastal aitas ta Capitalsil esimest korda klubi ajaloos võita Stanley karika.
2018. aasta juunis pikendas ta Capitalsiga lepingut kuue aasta võrra.
Wilsoni mängustiil on agressiivne, mida on sageli nimetatud ka mustaks; ta on vähemalt neljal korral saanud mängukeelu teistele mängijatele pähe tehtud löökide eest. Hooaja 2018–2019 hooajaeelses mängus sai ta vastasmängija löömise eest 20 mängulise võistluskeelu, mis vähendati lõpuks 14 mänguliseks.
Luigi Rovati

Elukutselisena

Rovati poksis detsembrist 1932 kuni detsembrini 1937 elukutselisena. Ta pidas kokku 7 kohtumist, millest võitis 2 (neist 1 nokaudiga) ja kaotas 4 (need kõik nokaudiga) kohtumist ning 1 kohtumine jäi viiki.
Sagadi mõis

Sagadi mõis (saksa keeles Saggad) oli rüütlimõis Haljala kihelkonnas Virumaal, tänapäeval on see Haljala vallas Lääne-Viru maakonnas.

Ajalugu

Mõisa on esmakordselt mainitud 1469. aastal, mil see kuulus Risbiteride perekonnale. 21. märtsil 1469 andis Helmeyt Risebiter mõisa oma vennale Otto Risebiterile. 1630. aastal oli mõisa omanik šotlane Jacob MacDuwald, Jurgen von den Bergi tütre mees. 1684. aastal omandas mõisa Rootsi kindraladjutant Gideon von Fock, kes saigi Fockide suguvõsa Sagadi liini rajajaks. 1740. aastal tunnistati Sagadi mõis Fockide pärusmõisaks. Päranduse jagamise lepinguga sai mõisa koos Tallinnas Toompeal asuva majaga noorim poeg Johann Ernst von Fock. 1782. aastal päris Sagadi Gideon Ernst von Fock. Alates 1827. aastast oli Sagadi mõisnik Paul Alexander Eduard von Fock. Aastail 1861–1872 oli mõis renditud Metsiku mõisa omanikule L. von Uexküllile. Mõisaomanik Paul Alexander Eduard von Fock ise reisis neil aastail ringi. Järgmine mõisaomanik oli Alexander Gideon von Fock. Viimasele mõisaomanikule Ernst von Fockile jäeti mõisast pärast 1919. aasta võõrandamist ainult mõisasüda. Viimane võõrandamiseelne omanik Ernst von Fock lahkus 1939. aastal Umsiedlungi käigus Saksamaale.
Kuni 1974. aastani paiknes mõisa peahoones kool. Praegu kuulub mõisakeskus Riigimetsa Majandamise Keskusele.
Alates 1999. aastast tegutseb peahoones Sagadi looduskool.
Aprillis 2009 toimunud giidi- ja kodulookonkursil "Sagadi Mõisarääkijad" tunnistati parimaks mõisagiidiks Maie Kaja.

Mõisakompleks

18. sajandi keskel laskis tollane omanik Johann Ernst von Fock rajada ühekorruselise rokokoostiilis peahoone, mis valmis Tallinna arhitekti Johann Nicolaus Vogeli projekti järgi.
Aastail 1793–1795 ehitati mõisahoone Gideon Ernst von Focki eestvedamisel ligi kaks korda pikemaks ja sellele anti hilisbarokne väliskuju. Samal perioodil rajati ka peahoone esise väljaku ääres paiknevad kõrvalhooned ja valmis peahoone taga asuv tiik. 19. sajandi lõpus uuendati mõisahoone interjööri ja lisati tagaküljele rõdu.
Mõisakompleksi hakati 1977. aastal ulatuslikult restaureerima, tööd lõpetati 1980. aastate lõpus.
Riigimetsa Majandamise Keskusele kuuluvas mõisasüdames paiknevad metsamuuseum, hotell, restoran ja looduskool.
Aspektverb

Aspektverb ehk aspektiline verb on sihiline tegusõna, mis väljendab tegevust, millele on omane sisemine piirivõimalus. S.t et seda tegevust on võimalik piiritleda näiteks kestuse või tulemuslikkuse alusel, pidada lõpetatud või lõpetamata tegevuseks. Aspektverb on verb, millel on oma leksikaalne aspekt. Aspektverbile vastandub partitiivverb, mis väljendab piiritlemata tegevust.
Publius Quinctilius Varus

Publius Quinctilius Varus (46 eKr Cremona, Rooma Vabariik – 9 pKr Germaania) oli Rooma poliitik ja väejuht. Varus läks ajalukku mehena, kes kaotas Teutoburgi lahingus kolm leegioni.

Elulugu

Varus sündis vaesunud ja vähetähtsa aristokraadi peres (Quinctilia pere kuulus patriitside hulka). Tema isa oli senaator Sextus Quinctilius Varus. Sextus oli Julius Caesari vastases kodusõjas konservatiivsete vabariiklaste poolel, kuid pole teada, kas ta oli seotud Caesari tapmisega. Sextus sooritas Philippi lahingu järel (42 eKr) enesetapu.
Vaatamata isa poliitilistele veendumustele sai Varusest Ceasari järglase Octavianuse (hiljem Augustus) toetaja. 14 eKr paiku abiellus ta Vipsania Marcellaga, kes oli Marcus Vipsanius Agrippa tütar. Varusest sai nii Agrippa kui Augustuse sõber. Kui Agrippa suri, oli Varus tema matusel järelehüüde ettekandjaks.

Poliitikukarjäär

Pärast konsuli ametit oli Varus aastatel 9–8 eKr Aafrika provintsi asehaldur. Seejärel pidas ta sama ametit Süürias, kus tema käsutada oli neli leegioni. Seal tunti teda karmi valitsejana ja kõrgete maksude nõudjana. Pärast kuningas Herodese surma (4 pKr), puhkes Judeas Rooma-vastane ülestõus, millele Varus reageeris kiirelt ja otsustavalt. Okupeerinud Jeruusalemma, lasi ta kaks tuhat mässajat risti lüüa.
Süüriast tagasi tulnuna viibis Varus mõned aastad Roomas. Oma esimese naise surma järel abiellus ta Claudia Pulchraga, kes oli Augustuse õe lapselaps. See oli märk jätkuvast poliitilisest soosingust. Sellest abielust sündis poeg Quinctilius Varus.
1. sajandi algusaastatel korraldas Rooma pika sõjalise kampaania Reinist itta jäävatel aladel. Oma võimule allutati mitmed germaani hõimud. 7 pKr kuulutati piirkond rahulikuks ning Varus määrati Germaania asehalduriks. Vallutuskampaaniat juhtinud Tiberius (hilisem keiser) lahkus piirkonnast, et tegeleda Illüürias puhkenud ülestõusuga.
Foster the People

Foster the People on 2009. aastal USAs Los Angeleses loodud indie pop'i bänd.
Krooni valuutavahetuspunkti rööv

Krooni valuutavahetuspunkti rööv toimus 12. septembril 1999. Kella poole nelja ajal tungisid kolm meest Ühispanga litsentsi alusel töötanud Krooni valuutavahetuspunkti, ähvardasid tööl olnud tellerit relvaga, sidusid naise kinni ja röövisid esialgsetel andmetel 15 miljonit krooni eest valuutat.
Hilisema uurimise käigus selgus, et valuutat rööviti kokku 11 675 933 krooni väärtuses (746 228 €) ning politsei sai röövlite käest kätte 5 318 000 krooni (339 882 €). Röövlid tabati 1999. aasta oktoobri alguses ning kohtu alla anti Igor Jaakson, Vladimir Jaruškin, Deniss Dmitrijev, AH, Boriss Ostrovski ja Innar Kaasik. Uurimine näitas, et röövimise üks initsiaator oli valuutavahetuses töötanud turvamees AH.
Röövi otseses läbiviimises osalenud ja telleri kallal vägivallatsenud Boriss Ostrovski sai 4-aastase vanglakaristuse. Deniss Dmitrijev, Igor Jaakson ja AH said kõik 3-aastase vanglakaristuse. Röövleid sõidutanud taksojuht Innar Kaasik sai 4100-kroonise trahvi kuritegelikul teel saadud vara omastamises. Karistused tulid prokuröri nõutust kergemad, sest valuutavahetuspunkti omanik ei suutnud tõestada, et talt rööviti 11,6 miljonit, mille puhul oleks 6,3 miljonit leidmata jäänud.
Sündmust on peetud Eesti suurimaks raharööviks.
Herzeleid

"Herzeleid" (saksa keeles: südamevalu) on saksa ansambli Rammstein esimene album. See anti välja 29. septembril 1995.
Singlid olid "Du riechst so gut" (1995) ja "Seemann" (1996) ning Austraalias ka "Asche zu Asche".
Liisu Lass

Liisu Lass (sündinud 4. oktoobril 1988 Pärnus) on Eesti Rahvusringhäälingu ajakirjanik.
Liisu Lass lõpetas Pärnu Ühisgümnaasiumi (2007). Ta õppis Tartu Ülikoolis bakalaureuseastmes ajakirjandust ja suhtekorraldust ning rahvusvahelisi suhteid (2010). Magistrikraadi kaitses Tartu Ülikooli sotsiaal- ja haridusteaduskonnas kommunikatsioonijuhtimise erialal meediauuringute suunal (2013), uurides magistritöös sotsiaalsete võrgustike rolli avaldumist Euroopa integratsiooniprotsessis.
Eesti Rahvusringhäälingu uudistetoimetuses alustas Liisu Lass tööd 2010. aastal raadiouudiste Tartu toimetuses. Hiljem töötas Tallinna toimetuses raadiouudiste vastutava toimetajana. Alates 2014. aasta sügisest 2017. aasta sügiseni oli ta Eesti Televisiooni "Terevisiooni" uudiste saatejuht-toimetaja. Alates oktoobrist 2017 on ta ERR-i uudistetoimetuse teleuudiste juht ning 2018. aastast kahel päeval nädalas ka "Terevisioon" saatejuht.
Osula Põhikool

Osula Põhikool on põhikool Võru maakonnas Võru vallas Osula külas. 
Kool asutati 1765 Sõmerpalu mõisakoolina.
Kooli direktor on Anti Ossis.
Koolihoones tegutseb ka Osula raamatukogu.
Dmitri Suur

Dmitri Suur (enne abiellumist Dmitri Rodin; sündinud 25. veebruaril 1975) on Eesti jäähokimängija.
Ta mängib Inglismaa klubis Sheffield Steeldogs