Keisrinna Matilda

Pärijakriis

Pärast oma ainsa legitiimse meessoost järeltulija William Adelini traagilist surma 1120. aastal otsustas Inglismaa kuningas Henry I pärandada trooni Matildale.Kuivõrd Henry I teine abielu (Adelizaga) oli jäänud lastetuks, oli Matilda tema ainus legitiimne, s.o seaduslikust abielust sündinud järeltulija. 
Henry I-l oli ka mitu abieluvälist last, kellele ta oleks võinud ajastu tavade järgi samuti trooni pärandada. Üheks nendest oli Robert, keda C. Beem on kirjeldanud kui head sõjameest ja isale truud liitlast. Sobivaid troonipretendente leidus ka Henry lähisugulaste seas. Üks neist oli Henry I õepoeg Stephen de Blois. Henry I avaldas aga soovi, et pärijaks saaks tingimata tema seaduspärane järglane Matilda, sõltumata sellest, et tegu oli naisega.  
Vaid aasta pärast Matilda lesestumist (1125) kutsus Henry I tütre tagasi Inglismaale. 1126. aasta lõpus kutsus kuningas kokku kuningliku nõukogu ning 1. jaanuaril 1127 vandusid vasallid truudust Matilda toetamiseks Inglismaa troonipärijaks saamisel. Kokku kutsutud vasallide hulka kuulus ka Stephen de Blois. 
Henry I vasallid vandusid Matildale truudust kahel korral . Selleks, et kindlustada järgmine põlvkond troonipärijaid korraldas Henry I abielu Anjou krahvi Geoffroy V ja lesestunud keisrinna Matilda vahel. Teisest abielust tõi Matilda aastatel 1133 ja 1134 ilmale kaks poega, kes elasid üle imikuea, tugevdades Matilda kandidatuuri Inglismaa troonile. Kuigi Matildal oli seadusliku pärijana õigus troonile, ei jõudnud ta seda õigust kunagi realiseerida. Pärast isa surma 1135. aastal täitis tekkinud võimutühimiku Matilda nõbu Stephen de Blois, jättes Matilda seega pärandist ilma.

Võitlus trooni pärast

1135. aasta detsembris suri Henry I Normandias. Matildal tundusid C. Beemi hinnangul olevat isa trooni pärimiseks kõik eeldused: ta oli Henry I ainus seadusjärgne pärija, tal oli enesel kaks legitiimset meessoost järeltulijat ning talle ja ta järglastele oli vannutud truudust. Hoolimata eeltoodust esines juba enne Henry I surma vastuseisu Matilda kandidatuurile isa pärijana. Mitmed Henry I toetajad lugesid Matildale antud vandeid kehtetuteks, kuivõrd neile ei olnud antud õigust kaasa rääkida Matilda teise abikaasa valikul.
Isa surma ajal viibis Matilda Anjous. Matildale aastal 1127 antud truudusvanded ei taganud talle aga automaatset õigust Inglismaad Henry I surma järel valitsema asuda. Troonile pääsemiseks pidanuks ta isiklikult Londonisse minema ja laskma end Westminister Abbeys Inglismaa valitsejaks kroonida. Matilda jäi aga Prantsusmaale, tegemata kohest katset trooni endale haarata. Üks võimalikest põhjustest, miks Matilda Inglismaale ei sõitnud, võis olla tema rasedus: on arvatud, et tõenäoliselt oli Matilda oma kolmanda lapse ootel.
Samal ajal kui Matilda jäi Prantsusmaale, asus tema nõbu, s.o Henry I õepoeg Stephen de Blois võimutühimikku täitma. Kuigi Stephen oleks olnud kaasaegsete tavade järgi ideaalne meessoost troonipärija, ei kaalunud teda kunagi troonipärijana. Kolm nädalat pärast Henry I surma lasi Stephen de Blois ennast Londonis kroonida.  Tõenäoliselt nõustusid Geoffroy ja Matilda algselt, et kõige praktilisem viis tema pärandi saavutamiseks oleks Normandia vallutamine. Kuigi Stephen kogus tuntust Normandia hertsogina, ei suutnud ta piirkonda aga täielikult oma kontrolli all hoida. Matilda, nähes Stepheni vastuseisu kirikuga otsustas ise alternatiivse valitsejakandidaadina Inglismaa troonile kandideerida. Geoffroy jätkas aga Normandia vallutamisega. Aastal 1137 sõlmisid Geoffroy ja Stephen vaherahu, kuid järgmised seitse aastat oli Geoffroy siiski pühendunud Normandia vallutamisele. 1144. aastal sai Geoffroyst ametlikult Normandia hertsogkonna hertsog.  
Septembris 1139 jättis Matilda abikaasa ja lapsed Prantsusmaale ning sõitis ise Inglismaale, kus esitles ennast alternatiivse valitsejana Stephen de Blois'ile . Inglismaal pälvis ta mitmete parunite, kaasa arvatud oma poolvenna Roberti toetuse. Vahemikus 1139–1141 seadis Matilda end sisse Edela-Inglismaal, esitledes end alternatiivse valitsejana Stephen de Blois'ile. Matilda esitles ennast kui ainuisikulist naissoost valitsejannat. Pärast Matilda Inglismaale saabumist alanud kodusõdade perioodi on nimetatud ka "anarhiaks". Selle käigus võeti 1141. aasta kevadel vangi kuningas Stephen ning anti üle Matildale. Matilda võttis üle kuninglikud maavaldused ja ametikoha. Kuigi üksikutes ametlikes dokumentides on teda mainitud kui kuningannat, ei kroonitud teda ametlikult kunagi. Märtsis 1141 otsustati Winchesteris Matildale anda valitseja tiitel Domina Anglorum, s.o „Inglise Leedi“ ning talle pakuti ametlikult valitseja krooni. Matilda ei võitnud londonlaste usaldust ning juunis 1141 oli Matilda sunnitud tagasi tõmbuma Oxfordi.  
1141. aasta oktoobris võeti Matilda poolvend ja peamine sõjaline nõuandja Robert Stepheni abikaasa, kuninganna Matilda, vägede poolt pantvangi. Matilda oli sunnitud pantvange vahetama ning andis vastutasuks tagasi kuningas Stepheni. Aastal 1148 pärandas Matilda oma õigused troonile poeg Henryle. Ta naasis Normandiasse, kus ühines oma perega täielikult esimest korda pärast 1139. aastat. Stepheni surma järel (1154) sai Henryst uus Inglismaa valitseja.

Isiklikku

Matilda tiitel pärast teist abielu oli krahvinna. Sellest olenemata ei viidanud Matilda endale kunagi kui Anjou krahvinnane, vaid eelistas enda nimetamist kui Mathildis Imperatrix (keisrinna Matilda).  Ta ei loobunud kunagi oma keisrinna tiitlist, kandes seda alates oma esimesest abielust kuni surmani. Keisrinna tiitlile järgnes regis Henrici filia (kuninga Henry tütar). Hiljem lisandus sinna ka Domina Anglorum (Inglise Leedi).