google/wiki40b huggingface dataset:
Endel Ruberg

Endel Ruberg (21. mai 1917 Sõmeru vald – 28. detsember 1989 Stockholm) oli soomepoiss, skaudijuht ja eesti kunstnik Kanadas.
Ta astus 17-aastasena vabatahtlikult kaitseväkke, temast sai allohvitser. Aastal 1941 oli ta metsavend. Oktoobris 1941 läks Soome, ta osales Jätkusõjas Hanko vabastamises. Aastal 1942 sai ta raskelt haavata, ta läbis Soomes ohvitseride kursused. Augustis 1944 naasis Eestisse, sõdides soomepoistega pealetungiva Punaarmee vastu. Septembris 1944 põgenes laevaga üle mere Rootsi. Aastal 1951 siirdus Rootsist Kanadasse.
Ta oli Montrealis skautmaster. Lisaks sai temast lasketreener ja kunstnik.
Ta maalis "külmutustehnikas" akvarelle, on teinud puunikerdusi ja nahktöid. Tema töid leidub Jaapani keisrikojas, Briti kuningakojas, Toronto Eesti Majas, Montreali kunstimuuseumis. Tema tööd on olnud näitustel Rootsis, USA-s, Austraalias, Soomes jm.
Endel Ruberg suri 28. detsembril 1989 Stockholmis eesti kiriku trepil, olles Rootsis külas. Ta on maetud Montrealis.
Temast tegid ingliskeelse filmi Harri Kivilo koos poja Alariga.
Vladislav Hovalõg

Vladislav Tovarištštajevitš Hovalõg (Владислав Товарищтайевич Ховалыг; sündinud 24. detsembril 1967) on Tõva poliitik, alates 30. juulist 2008 Tõva pealinna Kõzõli linnapea. 2007–2008 oli ta Tõva Vabariigi maa ja omandisuhete minister.

Isiklikku

Hovalõg on abielus, tal on kaks poega.
Inguši Vabariigi lipp

Inguši Vabariigi lipp on Venemaa Föderatsiooni koosseisu kuuluva Inguši Vabariigi lipp.
Vabariigi tunnusena võeti lipp kasutusele 15. juunil 1994.

Lipu kirjeldus

Inguššia plagu on ristkülik, mis on jagatud horisontaalselt kolmeks laiuks (roheline, valge, roheline). Valge väli on rohelistest laiem ja selle keskel on punane päikesemärk. Kumbki roheline laid hõlmab 1/6, päikesemärgi siseringi raadius 1/11 lipu laiusest. Märgi kiired on poolkaared, mille raadiuseks on 1/18 plagu pikkusest.
Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 1:2.

Sümbolite tähendused

Valge sümboliseerib mõtete ja tegude puhtust, roheline looduse tärkamist, küllust ja viljakust, samuti islamit, mis on Inguššia religioon. Islami  tõid Inguššia territooriumile Dagestani sunniidid 16. sajandil. Algul levis islamiusk ainult tasandikel ja mäejalamitel, aga 19. sajandi  algul hõlmas see juba kogu Inguššia.
Punane värv sümboliseerib inguššide  sajanditepikkust võitlust ebaõigluse vastu ja soovi elada rahus omal maal koos oma naaberrahvustega.
Päikesemärk tähistab maa ja päikese igavest liikumist. Kaardus kiired on pööratud vastupäeva, et  näidata planeetide liikumist päikesesüsteemis. Päikesemärk on õnne sümbol. Riigi sümbolina tähistab lõputut arengut ja rahva viimist õitsengule.
Karksi-Nuia – Lilli maantee

Karksi-Nuia – Lilli maantee (registrinumbriga 54) on üks Eesti tugimaanteedest. 
See saab alguse Karksi-Nuia linnas Valga–Uulu maantee 58. kilomeetril. Tee pikkus on 17 km. Tee lõpeb Eesti-Läti piiril Lilli külas. Lätis jätkub tee Ungurini-Ruijena (Ruhja) maanteena. Karksi-Nuia linnas kannab nime Lilli tee.

Sillad Karksi-Nuia – Lilli maanteel

11,3 km kaugusel algusest ületab maantee Lilli oja. Sel kohal oli Lilli sild .   
2010. aastal alanud teeremondi käigus asendati sild truubiga.

Asulad Karksi-Nuia – Lilli maanteel

Karksi-Nuia linn, Kõvaküla küla, Univere küla, Äriküla küla, Lilli küla.
Kursell

Kursell oli baltisaksa aadlisuguvõsa.
Aadlisuguvõsa esiisa on teadmata. Aastast 1442 on teada Georg (Jörg, Jürgen) von Kursell, kes oli Kuramaal Saksa ordu vasall ja lääniisand. Kuramaalt liikusid suguvõsa liikmed Liivimaale, Eestimaale ja Saaremaale.
Suguvõsale kuulusid eri aegadel Eesti alal Haeska, Tõstamaa mõis.
Põhiseadus

Põhiseadus ehk konstitutsioon määrab ära riigi korralduse ning inimeste õigused ja kohustused. Põhiseadust kõikidel riikidel pole. Näiteks  Suurbritannias asendab seda mitu seadust.
Konstitutsioon ehk põhikord on ka riikliku korralduse printsiibid ning inimeste õigused ja kohustused olenemata sellest, kas nad on põhiseadusena sätestatud.  
Põhiseadus sätestab, kuidas riiki valitsetakse, kuidas toimub seadusandlus ning kuidas võim on jaotatud ja piiratud. Põhiseadus seisab kõrgemal kõigist teistest seadustest. 
Põhiseaduse olemasolu teeb põhikorra kergesti haaratavaks ja arusaadavaks. 
Demokraatlikes riikides peetakse põhiseadust Jean-Jacques Rousseau mõttes ühiskondlikuks lepinguks kodanike vahel: valitsus saab võimu rahvalt, mitte monarhilt ega parlamendilt ning teda piiravad inimõigused. 
Enamiku riikide õigusaktide normihierarhiates asub põhiseadus kõige kõrgemal kohal (seda asjaolu sõnastatakse mõnikord ka nii, et põhiseadus on teiste seaduste suhtes ülimuslik). Põhiseadus annab aluse ja volitusnormid madalama taseme õigusaktide (näiteks seaduste) kehtestamiseks. Seetõttu peavad madalama taseme õigusaktid olema kooskõlas põhiseadusega. Sellise kooskõla üle teostavad järelevalvet konstitutsioonikohtud.
Konstitutsiooniparanduste tegemise protseduur on tavaliselt keerukam ja raskemini läbitav kui tavaliste seaduste kehtestamise protseduur. Vanim praeguseni kehtiv põhiseadus on Ameerika Ühendriikide konstitutsioon. Sellele järgnesid varsti Poola-Leedu aadliriigi (Rzeczpospolita) 3. mai konstitutsioon (1791) ja Prantsusmaa põhiseadus (1792).
Westminsteri süsteemi järgi, mis sai alguse Inglismaalt, moodustasid Briti põhikorra kirjutamata põhiseaduslikud tavad, ülemkohtu pretsedendid, kuninglikud prerogatiivid ja tavad. Briti impeeriumi päevil toimis Salanõukogu Kohtukomitee mitmete Briti asumaade, näiteks föderaalkonstitutsiooni omavate Kanada ja Austraalia konstitutsioonikohtuna.    
Westminsteri süsteemis on konstitutsiooni ja parlamendis vastu võetud seaduse vaheline erinevus mõnevõrra meelevaldne ning seda mõjutab rahva austus mõningate tähtsate seadusandlike aktide vastu. Näiteks parlamendis vastu võetud akte Bill of Rights ja Human Rights Act ning parlamendi loomisele eelnenud akti Magna Charta Libertatum peetakse fundamentaalsete, peaaegu konstitutsiooniliste õiguste ja printsiipide allikaks. Ometi ei erine need teistest parlamendis vastu võetud seadustest ning neid on sama hõlbus muuta.    
Ainsad esimese maailma demokraatlikud riigid, millel puudub põhiseadus, on Iisrael, Uus-Meremaa ja Suurbritannia.
Milline vorm konstitutsioonil ka ei oleks, seda kaitseb sageli teatud seaduslik organ, millel võib olla erinevaid nimesid, nagu "ülemkohus" või "konstitutsioonikohus" (Eestis "Riigikohus").
Tiit Talpsep

Tiit Talpsep (22. jaanuar 1954 – 26. veebruar 2008) oli eesti bioloog.
Ta lõpetas Tartu Riikliku Ülikooli bioloogina 1977. aastal. Tegeles rakendusliku molekulaarbioloogiaga.
Magistritöö kaitses ta papilloomiviiruste onkogeenidest ja nende seostest oksüdatiivse stressiga. Teise magistrikraadi sai ta ärijuhtimises.
Ta oli Tartus geenitehnoloogiafirma Quattromed teadus- ja arendusdirektor. Oli mitmeid aastaid Eesti Bioloogiaolümpiaadi žürii esimees.
Talpsep tegeles tõkkejooksuga, harrastusteks olid ka suusatamine (läbis palju maratone, sh Vasaloppeti) ja talisuplemine.

Isiklikku

Ta oli abielus ja tal oli kolm last.
Scotii

Scotii, Scoti või Scotti oli ladinakeelne nimetus gaeli rahvaste jaoks. Nime kohta pärinevad esimesed andmed 3. sajandi lõpust. Esialgu viitas nimi kõikidele gaelidele nii Iirimaal kui ka Suurbritannias. Hiljem kasutati seda vaid Põhja-Suurbritannia gaelide kirjeldamiseks. Viimased rajasid kuningriigi, mida tänapäeval tuntakse kui Ühendkuningriigi koosseisu kuuluvat Šotimaad (Scotia), mille elanikud on tuntud kui šotlased.
Ivica Šerfezi

Ivica Šerfezi (1. detsember 1935 Zagreb – 28. mai 2004 Zagreb) oli horvaadi meespoplaulja ja helilooja.

Elulugu

Ta lõpetas Zagrebi ülikooli geograafina. Huvi muusika ja laulmise vastu tõi ta 1954. aastal estraadile ja temast sai Zagrebi raadio ja televisiooni solist. 
1960. aastatel sai temast populaarne artist, kelle nimi oli tuntud paljudes maades. 
Lisaks oma kodumaale esines ta suure eduga ka NSV Liidus, Saksa DV-s, Tšehhoslovakkias, Kanadas, USA-s ja mujal.
Tema repertuaaris olid peamiselt laulud armastusest ja jugoslaavia rahvalaulud.
Tema lauludega plaate on müüdud miljoneid eksemplare, 15 tema plaati said ta elu jooksul kuldplaadiks.
Šerfa oli ka edukas sportlane – ta mängis tennist ja golfi ning oli tuline jalgpalli- ja hokifänn.
Ta harrastas küll tervislikke eluviise, kuid viimastel aastatel tegi talle valu kõht. 
2004. aasta veebruaris avastasid arstid, et Šerfezil on vähk. 
Muusik sai kuu aega keemiaravi ja naasis pärast seda lavale, kuid suri paari kuu pärast.
Upshuri maakond (Lääne-Virginia)

Upshuri maakond (Upshur County) on maakond USA-s Lääne-Virginia osariigis. Geograafilised koordinaadid on 38°90' N, 80°23' W.
Maakonna halduskeskus on Buckhannon.
Maakonna pindala on 919 km². Veekogusid ei ole.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 24 254. Aastal 2000 oli elanike arv 23 404.

Ajalugu

Upshuri maakond moodustati 26. märtsil 1851. aastal Randolphi, Barbouri ja Lewise maakonna osadest. Maakond sai nime Virginia advokaat ja poliitik Abel P. Upshuri järgi.
Nõukogude armee

Nõukogude armee aastapäev

Nõukogude armee aastapäeval 23. veebruaril 1918 toimus esimene massiline vabatahtlike vastuvõtt Punaarmeesse Petrogradis ja Moskvas. Samuti loetakse seda päeva Punaarmee esimese lahingu päevaks Keiserliku Saksamaa vägedega, kus toimus esimene relvakonflikt seni takistamatult Pihkva suunalt Petrogradi suunal pealetungi arendanud Saksa vägedega. 
Nõukogude ajal tõlgendati seda kui võitu Saksa vägede üle Narva all, kuid lahing Narva all toimus 28. novembril 1918 ja 23. veebruaril toimusid tegelikult kohaliku tähtsusega lahingud Punaarmee Põhjarinde 7. armee väeosade ja evakueeruva Saksa armee vahel Pihkva piirkonnas.
Clark Gable

William Clark Gable (1. veebruar 1901 Cadiz, Ohio – 16. november 1960 West Hollywood, California) oli Ameerika Ühendriikide filminäitleja. 
23 tööaasta jooksul mängis Clark 60 filmis. Tema tuntuim roll on Rhett Butler filmis "Tuulest viidud" ("Gone with the Wind"; 1939), mille eest sai parima meespeaosa Oscari nominatsiooni, kui ei võitnud seda.
Parima meespeaosatäitja Oscari pälvis ta 1935. aastal rolli eest filmis "Mäss Bountyl" ("Mutiny on the Bounty"). Tema teised tuntumad rollid on veel koos Claudette Colbertiga filmis "See juhtus ühel ööl" ("It Happened One Night"; 1934) ning Grace Kelly ja Ava Gardneriga filmis "Mogambo" (1953). Tema viimane osatäitmine oli koos Marilyn Monroe'ga filmis "Sobimatud" ("The Misfits"; 1961).
1999. aastal Ameerika Filmiinstituudi avaldatud edetabeli "AFI's 100 Years...100 Stars" põhjal asub näitleja meesstaaride edetabelis seitsmendal kohal.

Elulugu

Gable'i isa suundus töö otsingul Kesk-Lääne osariikide naftaväljadele ja pere läks temaga kaasa. Clark leidis seal samuti tööd, kuni otsustas näitlejaks saada. Esialgu töötas ta lava taga lavalekutsujana, seejärel tsirkuses ja siis taas teatri rändtrupis läänekaldal. Tal olid mõned pisirollid tummfilmides ja hiljem ka helifilmides, kuid Hollywood oli tema ande avastamisel aeglane ja ta pöördus tagasi teatrisse.
Abielu näitlejanna Josephine Dilloniga päästis ta tuleviku. Naisest sai tema hääleõpetaja ning pärast kahte gangsterirolli helifilmides "Sõrm osutab" ja "Öine õde" võttis stuudio MGM ta 30-aastaselt enda juurde tööle.
Ta oli stuudioinimeste hulgas väga populaarne, suhtles pigem kaamerameeste ja tehnikute kui teiste staaridega, viis neid kalale ja jahile ning vaatamata jadamisi järgnenud abieludele ei olnud ta iial ühe naise mees.
Tema teine abikaasa oli Texasest pärit lahutatud naine ja miljonär Maria Langham, kes oli mehest 13 aastat vanem. Langhamist lahutas 1939. aastal.
1939. aastal abiellus Gable näitleja Carole Lombardiga, kes hukkus 1942. aastal aga lennuõnnetuses. Hiljem oli Gable abielus veel kahel korral. Tal oli kaks last. Loretta Youngiga sai ta tütre abieluväliselt.

Sõjakangelane

1942. aastal astus Gable vabatahtlikuna Ameerika lennuväkke, jõudis majori auastmeni ja sai medali.
Viduspoguļanka

Viduspoguļanka (latgali keeles Vydsguļāni, vene keeles Средняя Погулянка) on Läti linna Daugavpilsi osa. Asub Vizbuļist idas, piirneb ka Līksna vallaga.
Viduspoguļanka on Mežciemsi raudteejaama lähedusse tekkinud eramajade ja suvilate piirkond.
Põhja-Makedoonia veinid

Põhja-Makedoonia veinide all käsitletakse Põhja-Makedoonia Vabariigis valmistatavaid veine. Toodetava veinikoguse poolest on Põhja-Makedoonia suuruselt 25. veini tootev riik maailmas. Veinitootmine moodustab riigi põllumajanduse SKT-st 17-20%.
Euroopa Liidus tähistab kaitstud geograafiline tähis (PGI) "Macedonia" aga veine, mis on toodetud Kreeka Makedoonia viinamarjakasvatuspiirkonnas.

Ülevaade

Põhja-Makedoonia viinamarjaistandused laiuvad 33 500 hektaril (70% kasvavad veini- ja 30% lauaviinamarjad) ja aastane veinitootmine ulatub 120 miljoni liitrini.
Kui aastal 2003 tegutses Põhja-Makedoonias vaid 28 veinikeldrit, siis aastaks 2014 oli tootjate arv tõusnud 84 peale. Tootjatest 90% tootis alla 5 miljoni liitri veini aastas; kuid 5 tootjat tootsid vahemikus 5 kuni 15 miljonit liitrit aastas ning 4 tootja puhul ületas aastane toodang 15 miljoni liitri piiri.
Suurem osa toodangust eksporditakse 38 riiki ja vaid 15% tarbitakse koduturul. Enim eksporditakse pudelisse villitud veini Horvaatiasse, Serbiasse ja Sloveeniasse. Ekspordist umbes kaks kolmandikku moodustasid 2014. aastal Euroopa Liidu liikmesriigid (nii mahu kui ka väärtuse poolest).

Ajalugu

Ajal, mil Põhja-Makedoonia moodustas osa Jugoslaaviast, toodeti riigis veini ja viina. 1980. aastatel toodeti seal umbes kaks kolmandikku kogu Jugoslaavia veinidest. Pärast Jugoslaavia lagunemist kahanes Põhja-Makedoonia veinitoodang kordades - kui 1990. aastate keskpaigas toodeti 1,8 miljonit hektoliitrit veini, siis aastaks 2002 oli see näitaja kukkunud 447 tuhande hektoliitri peale.
2000. aastate alguses võtsid Põhja-Makedoonia viinamarjaistandused enda alla 22 400 hektarit. Aastal 2008 toodeti riigis 108 100 tonni veini, millest umbes 80% moodustasid punased veinid. Lisaks kasvatati sellal ligikaudu 30 000 hektaril ka lauaviinamarju.

Viinamarjasordid

Põhja-Makedoonias kasvatatakse kokku 28 viinamarjasorti, millest poole moodustavad punased ja poole valged sordid. Levinumate viinamarjasortide hulgas on mitmeid Põhja-Makedoonia põliseid sorte ja ka palju Kesk-Euroopas ning Balkanil levinud sorte. Lisaks kasvatatakse ka mõningaid rahvusvahelisi sorte. Punaste sortide hulga kuuluvad "Vranec" (Põhja-Makedoonias enim kasvatatav sort), "Kratošija", "Cabernet Sauvignon" ja "Merlot". "Stanušina Crna" on unikaalne Makedoonia päritolu viinamarjasort, millest on võimalik valmistada väga kvaliteetseid veine; sort on Põhja-Makedoonia turul väga populaarne, kuid väljaspool koduriiki tuntakse seda vähe. Valgetest sortidest kasvatatakse enim sorte "Smederevka", "Welschriesling" (millele viidatakse tavaliselt nimega "Laški Rizling"), "Chardonnay", "Sauvignon Blanc" ja "Žilavka".
Rapid City

Rapid City on linn USAs, suuruselt teine Lõuna-Dakota osariigi linn ja Penningtoni maakonna keskus.
Linn on asutatud 1876. aastal. Ta on saanud nime Rapid Creeki (jõe) järgi.
Virginia

Ajalugu

Virginia sai nime arvatavasti Inglismaa kuninganna Elizabeth I järgi, kes kunagi ei abiellunud, mispärast nimetati teda neitsikuningannaks (inglise keeles "The Virgin Queen").
Virginia oli esimene edukas Inglise koloonia. Enne seda olid inglased teinud Ameerikas kaks ebaõnnestunud katset kanda kinnitada - 1585. aastal rajatud Roanoke' koloonia tänapäeva Põhja-Carolinas Roanoke'i saarel leiti 18. augustil 1590 hüljatuna; 1602. aastal rajas kapten Bartholomew Gosnold tänapäeva Massachussettsis Cuttyhunki saarel kindluse-kaubanduspunkti, kuid juba kuu aja pärast seilasid kolonistid Inglismaale tagasi.
Kapten Christopher Newporti juhtimisel maabusid kolonistid Ameerikas tänapäevases Virginia Beachi linnas 26. aprillil 1607 kohas, mille nad Inglise toonase kuninga James I vanima poja Henry järgi nimetasid Henry neemeks (Cape Henry). Virginia koloonia rajati ametlikult 4. mail 1607, kui kolonistid rajasid Jamestowni saarele (nimetatud kuningas James I järgi) kindluse, mis hiljem kasvas Virginia koloonia pealinnaks Jamestowniks. Jamestown oli koloonia pealinn kuni 1698. aastani, kui koloonia haldushoone maha põles teist korda pärast 1676. aastat, mispeale Jamestown hüljati, ning koloonia seadusandlik kogu kogunes "Keskmises Istanduses" Williami ja Mary ülikooli hoones, mis sai kuningas William III-lt 1693. aastal kuningliku harta, tehes sellest USA üldse vanuselt teise ning vanima avaliku ülikooli. Kuningas Williami järgi nimetatigi linn Williamsburgiks.
Williamsburg oli koloonia pealinn aastast 1699 kuni 1780. aastani, kui Iseseisvussõja ajal kolonistid kolisid pealinna kuberner Thomas Jeffersoni soovil sisemaale Richmondisse, kuna Jefferson arvas, et Richmond suudab brittide rünnakutele paremini vastu panna kui mereäärne Williamsburg.
Virginia on üks algsest 13 Ameerika Ühendriikide osariigist, mis Ameerika revolutsiooni käigus tõstsid mässu Briti võimu vastu.
Kui Ameerika Ühendriigid rajati, olid Kentucky ja Lääne-Virginia Virginia osad. Esimene võeti iseseisva riigina Ühendriikide hulka vastu 1792, viimane lõi Virginiast lahku Ameerika kodusõja ajal.

Linnad

Virginia suurim linn on Virginia Beach.
Heete Sahkai

Heete Sahkai (sündinud 17. mail 1972) on eesti keeleteadlane ja tõlkija.
Ta lõpetas 1998. aastal Eesti Humanitaarinstituudi romanistika erialal, kaitses 2002. aastal magistrikraadi prantsuse keele alal Tartu Ülikoolis ning 2011. aastal doktorikraadi lingvistika alal Tallinna Ülikoolis. Tema doktoritöö teema oli "Teine grammatika. Eesti keele teonimede süntaks konstruktsioonipõhises perspektiivis".
Heete Sahkai töötas 1998–2002 lepingulise lektorina Eesti Humanitaarinstituudis. Alates 2003. aastast on ta Eesti Keele Instituudi teadur.
Heete Sahkai on avaldanud tõlkeid prantsuse keelest eesti keelde. Ta on üks "Suure eesti-prantsuse sõnaraamatu" koostajaist.
Ninja taassünd: Jubei kättemaks

Süžee

Jubei aitab Jaapani valitsusel linna üle kontrolli saada, mis oli kunagi kristlaste juhtimise all olnud. See oli juhatatud Amakusa Shiró Tokisada poolt, kes võis asju näha nagu uus Jeesus. Pärast oma surma on ta nüüd uuesti sündinud, aga mitte nagu uus Jeesus, vaid nagu Kurat ise. Simabari ülestõusu liidri Amakusa Shirō rahutu hing (olles ise juba mõrvatud), pöördub nüüd tagasi kätte maksma tema langenud kaaslaste eest, lootes vastu võidelda valitsuse väele. Messiase surmamine ja tema saatanlikus vormis uuestisündinud kehaga võitlemine seisab ees sõdalasel Yagyù Jùbeil, kellel tuleb teha lõpp sellele saatanlikule pealetungile, enne kui maailma tabavad suured tapatalgud.

Tuntus Põhja-Ameerikas

See aminafilm oli petlikult turustatud Põhja-Ameerikas, nagu oleks see anime “Ninja manuskripti” järg, ehkki need kaks animafilmi on tehtud erinevates stuudiotes. Sellele animele anti sarnane ingliskeelne pealkiri ja logo ning see andis soodsa juhuse peategelast mõlemas filmis nimetada Jubeiks. Sellega on aga “Ninja taassünd: Jubei kättemaks” tekitanud pahameele ja kujundanud kehva maine Ameerika animafilmide fännide seas. Samas stilistiliselt sarnasus “Ninja manuskriptiga” ja selle laialdane levitamine on toonud rahalise edu Ameerika Ühendriikidesse.
Samje klooster

Samje kloostri ajalugu

Tempel valmis aastal 765 kuningas Trisong Detseni valitsemise ajal. Samje templi ehituseks kulus 12 aastat. Trisong Detseni kutsutakse teiseks suureks Dharma kuningaks pärast Songtsen Gampot.
Algul kutsuti Tiibetisse Santarakshita, kes alustas kloostri alusmüüri ja kahe stuupaga, kuid töö ei edenenud sugugi, sest päeval tehtu lammutati öösel maha. Lõhkumises süüdistati kohajumalusi. Et ehitust jätkata, kutsuti Kashmirist kohale tol ajastul kuulus tantrist ja müstik Guru Padmasambhava, kelle juhtimise all tempel praktiliselt valmis ehitati. Samje kloostri põhiplaan on rajatud mandala kujulisena. Stiililt sisaldab nii India, Hiina kui ka Tiibeti kultuuri sugemeid. Eeskujuks võeti klooster õppeasutis Odantapuri (Uddandapura) Indias Biharis. See oli kuningas Trisong Detseni soov. Padmasambhava koostatud on esimesed Samje kloostri õppekavad, rituaalide hulk, esimeste õpilaste valik samuti korraldas ta Samje kloostri kaitsejumaluste töö ja kohajumaluste funktsioonid. Padmasambhava pani aluse nyingma koolkonna rituaalidele, organiseeris ja koostas budistlike tekstide kogu, mida Samjes algselt kasutati, viis läbi esimeste õpilastega näitlikud praktikad. Šāntarakšita vastutas filosoofilise hariduse ja filosoofilise dispuudi õpetamise eest Samje kloostris.

Samje kaitsevaim

Padmasambhava enda puhastusriituste ja nõidumistega pani aluse ka Samje kloostri esimesele kaitsevaimule nimega Pehar, keda algselt kutsusti (Bi har gyal po). Pehar oli kloostri kaitsevaim ametis VII sajandist kuni V dalai-laama ta oma õpetaja ässitamisel, kes oli hariduse saanud nyingmapa koolkonnas, soovitas tal Peharist teha dalai-laamade kaitsevaim ja riigi-oraakel. Kes hiljem gelugi koolkonna poolt üle võeti ja on tänapäevani Dalai-laamade peamine kaitsevaim ja Netschungi oraakli inspiratsiooni allikas. Samjes anti kaitsevaimule uus nimi (dKor bdag rGyal chen bi har ha).

Samje dispuut

792–794 toimus kuulus Samje dispuut, kus vaidlesid Ho-shang Mo-ho-yen, kes esindas Hiina Chani ja tema oponendina Kamalashila Indiast kõrgharidusega tantrist, kes debati lõpuks sai chan-budalasest jagu. Enne debati algust oli kuningas Trisong Detsen otsus selline, et dispuudi kaotaja on sunnitud koos enda pooldajatega Tiibetist lahkuma ja Tiibetisse jääb vaid võitnud koolkond. Selline dispuudi lõpptulemus sundis sellega hiina mahajanisti koos enda järgijate ja pooldajatega Tiibetist lahkuma. Filosoofiline vaidlus kestis kaks aastat. Sellel sündmusel on suur tähendus Nyingma ajaloos, sest Ho-shang leidis Samjes viibides endale kohalike munkade hulgast mitmed pooldajaid, kes läksid üle chan koolkonda ja sõitsid Ho-shangiga kaasa Hiinasse.
Kuningas Lang Darma (836–842) valitsemise ajal, kui toimus suur nyingma koolkonna tagakiusamine, Samje klooster rüüstati ja osa kloostri mahukast raamatukogust tassiti laiali.
Indoneesia vapp

Indoneesia vapp on Indoneesia Vabariigi riigivapp.
Vera Poska-Grünthal

Vera Poska-Grünthal, ka Veera Poska-Grünthal (25. märts 1898 Tallinn – 29. jaanuar 1986 Stockholm) oli eesti õigusteadlane, naisõiguslane ja ajakirjanik, Eesti riigimehe Jaan Poska tütar.
Lõpetanud Tallinna Gümnaasiumi, alustas ta 1915 õigusteaduse õpinguid Peterburis ja astus 1917 EÜS Põhjala liikmeks. Sõja ja revolutsioonilise tegevuse tõttu katkenud õpinguid jätkas ta Tartu Ülikoolis, lõpetades õigusteaduskonna 1925. Ta kaitses magistrikraadi õigusteaduses 1938.
Tema algatusel kutsuti ellu Tartu Emadekaitse Ühing ja ulualuseta emadele mõeldud Emadekoda. Ta osales mitme rahvusvahelise naisorganisatsiooni tegevuses, sealhulgas Rahvusvahelise Naisliidu korraldatud I sotsiaaltöö kongressil Pariisis 1928, kus tema ettepanekul asutati Rahvusvaheline Naisjuristide Organisatsioon. Vera Poska-Grünthali eestvedamisel asutati naisteajakiri Triinu ja ta oli pikka aega selle toimetaja. 
1944 põgenes Poska-Grünthal perega Rootsi. Ta töötas kuni pensionile minekuni arhiivis, mis oli Rootsis pagulastest haritlaste tavaline saatus.

Isiklikku

Vera Poska-Grünthal oli vandeadvokaadi Jaan Poska tütar. Tema abikaasa oli jurist Timotheus Grünthal. Neil oli tütar Constancia Grünthal (ka Tanni Kents) (jurist, 22. juuli 1920 – 17. jaanuar 2005, poeg Ivar Grünthal (kirjanik ja pagulaspoliitik, 8. juuni 1924 Tartu – 14. veebruar 1996 Göteborg), tütar Vera Grünthal (sündinud 1925) ja poeg Timotheus Grünthal noorem (1. juuli 1930 – 6. jaanuar 2008). Tema lapselaps (Timotheus noorema poeg) Raoul Grünthal (sünd. 1966) on Põhjamaade suurima meediakontserni Schibsted Rootsi haru peadirektor.
Bulat Okudžava

Bulat Okudžava [bul'at okudž'ava] (Булат  Шалвович Окуджава; 9. mai 1924 Moskva – 12. juuni 1997 Pariis) oli gruusia/armeenia päritolu vene keeles esinev poeet, helilooja, lauluesitaja ning vene keeles kirjutav kirjanik. Allkirjastas 1993. aastal 42 kirja.