google/wiki40b huggingface dataset:
Tom Felton

Tom Andrew Felton (sündinud 22. septembril 1987) on inglise näitleja ja muusik.
Tema esimene filmiroll oli filmis "Harry Potter ja tarkade kivi", kui ta oli umbes 11-aastane. Pärast seda on ta kaasa teinud kõikides Harry Potteri mängufilmides, kehastades Draco Malfoyd.

Felton sündis Epsom'is (Inglismaal) ning on Sharon ja Peter Felton'i poeg. Felton käis West Horsley Cranmore koolis 13nda eluaastani, pärast seda jätkas ta õpinguid Howard Effingham'i koolis. Ta on laulja ja käis 7 aastaselt kooris laulmas ning laulis ka Guildford Catherdal'i kooris. Tal on kolm vanemat venda: Ashley, Jonathan ja Chris.
Michael Parki mälestusmärk

Michael Parki mälestusmärk on rallisõitja Michael Parkile püstitatud mälestusmärk Pirita tee ääres Tallinnas. Mälestusmärk avati 21. juunil 2006.
Mati Karmini kujundatud mälestusmärk kujutab endast nurgal seisval kuupi, mille tahkudel on Michael Parki sünnidaatum, Suurbritannia lipu kujutis ning sõnad: "Julgele ja teotahtelisele Inglise rallisõitjale tänulikelt Eesti rallisõpradelt".
Whiteside'i maakond

Ajalugu

Maakond moodustati 1836. aastal.
The Trouble with Girls

Süžee

Film põhineb Day Keene'i ja Dwight Babcocki romaanil "Chautauqua".
Loo on kirjutanud Mauri Grashin.
Johann Karl von Enden

Johann Karl von Enden (Venemaal tuntud kui Иван Иванович фон Энден) (15. detsember (vkj) 1715 − 19. september 1793 Peterburi) oli Venemaa sõjaväelane ja riigitegelane, Maramaa mõisnik.

Elulugu

Tema isa oli alampolkovnik Johann Karl von Enden (1670−1733) ja ema Helena Elisabeth Krutschitzky (1696−1767). Ta kirjutati 1729. aastal Vene sõjaväeteenistusse. 1737. aastal ülendati ta alamporutšikuks, 1740 porutšikuks ja 1754 premier-majoriks. Läks 1761. aastal alampolkovniku auastmes sõjaväest erru. Seejärel astus ta tsiviilteenistusse. 1770. aastal teenis ta riigikontoris ja siis heeroldmeistri kontoris. 1780. aastaks oli ta tõusnud kolleegiuminõunikuks. 1783. aastal oli tal riiginõuniku tiitel.

Maramaa mõis

Keisrinna Katariina II doneeris 1783. aastal talle Kärkna riigimõisast eraldatud Maramaa mõisa, mille ta aga juba 1786. aastal Raadi mõisnikule ära müüs.
Luga rajoon

Geograafia ja kliima

Luga rajooni pinnamood kujunes paljuski välja viimase jääaja tagajärjel. Tegemist on suhteliselt tasase piirkonnaga, kus absoluutne kõrgus merepinnast kõigub 0 ja 100 meetri vahel ning kõrgeim punkt ulatub 155 meetrini üle merepinna. Rajoonile on iseloomulik jõgede ja ojade rohkus. Ühtekokku on neid umbes 250. Pikimad rajooni läbivad jõed on Luga jõgi (pikkus 353 km) ja selle lisajõed Oredeži jõgi (192 km) ja Saba jõgi (pikkus 90 km). 
Keskmine temperatuur juunis on 17 °C, jaanuaris –8 °C. Sademeid on aastas keskmiselt 600–700 mm.

Ajalugu

1777. aastal moodustati Pihkva kubermangu koosseisus Luga maakond, mille keskuseks sai samal aastal linna õigused omandanud Luga linn. Ümberkorralduste tulemusena liideti Luga maakond 1781. aastal Peterburi kubermanguga. Mälestusena kunagisest seotusest Pihkva kubermanguga on Luga linna vapi ülemises osas kujutatud endist Pihkva vappi.
1927. aastal moodustati Leningradi oblasti Luga ringkonnas (vene k. округ) Luga rajoon, administratiivse keskusega Lugas. Ringkondade kaotamisega 1930. aastal hakkas Luga rajoon kuuluma otse oblastisse.
Teise maailmasõja ajal oli rajoon sakslaste poolt okupeeritud ja sai olulisel määral kannatada.
1. jaanuaril 2006 sai rajoon munitsipaalse rajooni staatuse (vene k. муниципальный район).

Rahvastik

2010. aasta rahvaloenduse andmeil elas Luga rajoonis alaliselt 78759 inimest, mis moodustas 4,59% oblasti elanikkonnast. 53% rahvastikust elab linnalistes asulates – Lugas ja Tolmatšovos. Suvekuudel kasvab maakonna rahvaarv märgatavalt Peterburist pärit suvitajate ja puhkajate arvelt. Piirkonnale on iseloomulik rahvastiku vananemine ja kahanemine. Näiteks 2012. aastal elas rajoonis hinnanguliselt 77 tuhat inimest.

Valitsemine

Kõrgeimaks rajooni esinduskoguks on saadikute nõukogu (vene k. Совет депутатов). Sinna kuulub kaks esindajat igast asundusest: asunduse juht ja üks saadik, kes on valitud kohaliku saadikute nõukogu ridadest. Rajooni esinduskogu valib oma liikmete hulgast nõukogu esimehe (vene k. Глава района).
Võimu teostab Administratsioon (vene k. Администрация). Administratsiooni juhi nimetab ametisse saadikute nõukogu. Juhi kandidaadi valib selleks loodud komisjon, mille liikmed nimetab nii saadikute nõukogu kui Leningradi oblasti kuberner. Administratsiooni koosseisus on umbes 20 osakonda, mis tegelevad erinevate teemade ja valdkondadega (nt majanduslik areng, haridus, kultuur, noorsootöö, arhitektuur ja kapitaalehitus jms).

Põllumajandus

2011. aastal toodeti rajoonis 41 280,5 tonni piima. Aastane väljalüps lehma kohta oli keskmiselt 6453 kilogrammi. Edukaimates majandites oli see üle 9000 kilogrammi lehma kohta aastas.
Liha toodeti 2011. aastal 4805,9 tonni. Veiseid oli 2012. aasta 1. jaanuari seisuga maakonnas 22 797 ja lehmade arv 6422. Sigu oli 2079.
Kartuli saagikus oli 2011. aastal 168 tsentnerit hektarilt ja teravilja saagikus 26,3 tsentnerit hektarilt.
Põllumajandusega oli 2011. aastal hõivatud keskmiselt 1686 inimest. Töötajate keskmine palk oli 13 758 rubla kuus (ca 350 eurot).
Rolf Groven

Rolf Groven (sündinud 11. märtsil 1943 Frænas, Romsdalis) on norra maalikunstnik, kes on tuntud oma satiiriliste ja provotseerivate maalide poolest.
Groven on õppinud linnaplaneerimist, arhitektuuri ja kunsti. 1972 lõpetas ta Norra Tehnoloogiainstituudi.
Ta sai tuntuks maaliga "Rolv Wesenlund ja Mona Lisa" 1971. aastal. Oma maalidel väljendab ta sageli poliitilisi seisukohti, näiteks Euroopa Liidu vastasust. Paljud 1970ndatel loodud maalid on looduskaitseteemalised. Ta on maalinud ka ajaloolisi, loodus- ja olustikumaale oma kodumaakonnast.
Aastal 1999 tekitas palju vastukaja tema maal «Kinder, Kirche, Küche», kus on kujutatud tuntud Norra poliitikuid, teiste seas tünnisaunas istuvat Kjell Magne Bondeviki ja Carl I. Hagenit ning Vidar Kleppe näoga imikut, kes istub alasti raseda Valgerd Svarstad Hauglandi süles. Maali keelduti võtmast iga-aastasele norra kunstnike sügisnäitusele.
Rolf Groven on olnud abielus Gro Isachseniga, kellega tal on ühine laps.
Pisarateed

Pisarateed (ladina keeles viae lacrimales) on paljude loomade peas silmade piirkonnas paiknevad pisaravedeliku juhteteed. Pisarateed kulgevad silmalaugude sisenurgast ninaõõnde.
Melturi raudteepeatus

Melturi raudteepeatus on raudteepeatus Valga–Riia raudteeliinil Amata piirkonnas Drabeši vallas Melturis.
Päevas peatub Melturis üheksa reisirongi. Peatus asub Riiast 78 km kaugusel. Peatuses algas Valga–Riia raudteeliinist hargnenud Ieriķi–Gulbene–Abrene raudtee Ramotskoje–Schwanenburgi raudteelõik. Sel raudteel järgnes Melturile Amata raudteejaam.
Raudteepeatus avati 1941. aastal ja algselt kandis see nime Bille. Toona jäi see Võnnu kreisi Drabeši valda. Aastal 1942 muudeti peatuse nimi Melturiks. Pärast sõja lõppu peatus suleti. Aastal 1985 avati peatus taas, siis kandis see nime 78. km. postenis. Peatus jäi siis Cēsise rajooni Drabeši külanõukogu koosseisu. Tänapäevast nime kannab peatus aastast 1994.
Karl Allikas

Elulugu

1942. aastal määrati Allikas formeeritava 7. Eesti laskurdiviisi staabiülemaks. Aasta hiljem sai Allikust sama diviisi ülem; aastal 1944 ülendati ta kindralmajoriks.
Allikas juhatas oma diviisi 1945. aastani; aastatel 1946–1947 õppis ta Moskvas Frunze-nimelises Sõjaväeakadeemias ja saadeti Eestisse tagasi. Aastatel 1947–1951 juhatas ta 22. üksikut Eesti kaardiväe-laskurbrigaadi ja seejärel 1956. aastani eelnimetatu järeltulijat 118. kaardiväe laskurdiviisi. Seejärel oli Allikas kuni 1961. aastani mingi salapärase seni nimetamata väekoondise komandöri asetäitja. 1951–1961 oli EKP Keskkomitee liige. Seejärel pidas temagi pensionipõlve ja kirjutas koos kaasteenija Harri Lesseliga oma sõjaaegsest diviisist raamatu "Meie seitsmes", mis ilmus 1974. aastal. Oli Eesti NSV Ülemnõukogu saadik (1951–1963).
1931. aastast oli ta NLKP liige.
Väikeeosloomad

Väikeeosloomad ehk pisieosloomad (Microsporidia) seente hõimkond, kuhu kuuluvad üherakulised spoore moodustavad parasiidid. Varem käsitleti neid hõimkonnana protistide riigist.
Juho Kusti Paasikivi

Juho Kusti Paasikivi (1887. aastani Johan Gustaf Hellstén; 27. november 1870 Huljala, Koski HI. vald – 14. detsember 1956 Helsingi) oli Soome poliitik, president aastail 1946–1956.
22. maist 1907 kuni 31. maini 1909 ning 1. märtsist 1910 kuni 1. veebruarini 1914 oli ta Soome kindralkubermangu Eduskunna liige (Soome Erakond). 
1. augustil 1908 valiti Paasikivi Hjelti senati rahandussenaatoriks. Tal õnnestus saada inglastelt riigilaenu. 
Aastatel 1914–1934 juhtis Paasikivi panka Kansallis-Osake-Pankki. Aastatel 1915–1918 oli ta Helsingi linnanõukogu liige. 
Aastal 1918 astus Paasikivi Rahvuslikku Koonderakonda. Temast sai Soome esimene peaminister (maist novembrini 1918). 
Tema järgi on nimetatud Paasikivi-Kekkoneni joon, mis põhines heade suhete sisseseadmisel ja hoidmisel Nõukogude Liiduga ning seda muu hulgas ka teatud riigisiseste piirangute (sh sõnavabaduse piiramise) hinnaga. Seda poliitikat jätkas Soome järgmine pikaaegne president Urho Kaleva Kekkonen; muu hulgas aitas see Soome majandust kaubanduse laienemise teel NSV Liiduga.
Aastal 1930 sai ta riiginõuniku aunimetuse.
Paasikivi on maetud Helsingi Hietaniemi kalmistule.
Laine Paavo

Laine Paavo (aastani 1977 Rüütel, sündinud 4. oktoobril 1952 Tomski oblastis) on Eesti saksa filoloog.

Elulugu

Laine Paavo on aedniku tütar.
Lõpetas 1970 Elva Keskkooli, 1976 Leipzigi Karl Marxi nimelise Ülikooli saksa filoloogia erialal, M.A. (2004, Hageni Ülikool), väitekiri "Prüfen und Testen des mündlichen Ausdrucks in Abiturprüfungen in Estland". Oli 1976–1984 Tartu Ülikooli saksa keele kateedri õpetaja, 1984–1988 Eesti Teadus- ja Tehnikainfo ning Majandusuuringute Instituudi referent ja tõlk, 1988–1998 TPÜ saksa keele lektoraadi lektor, 1998–2002 Saksa kultuuri instituudi / Goethe Instituudi referent ning keeleosakonna juhataja, 2002– TPÜ Hageni Kaugõppeülikooli teabekeskuse juhataja, ühtlasi TPÜ lektor. Õpetanud saksa keelt, lugenud ka teoreetilisi kursusi

Teadustöö

Uurinud saksa keele õpetamise metoodikat ja didaktikat, samuti saksa kultuuri ajalugu. Koostanud ja avaldanud arvukalt saksa keele õpikuid ja töövihikuid üldhariduskoolidele, eesti-saksa vestmikke jm. Olnud aastast 1994 ajakirja Deutsch in Estland (DiE) toimetajaid. Rahvusvahelise ühingu Gesellschaft für deutsche Sprache liige (1998). 40 teadustrükist.
Håkon V Magnusson

Håkon V Magnusson (1270 – 8. mai 1319) oli Norra kuningas aastail 1299–1319. Ta oli viimane Kaunisjuukse dünastiast pärit Norra kuningas.
Håkon sündis Norra kuninga Magnus Lagabøte ja tema abikaasa Taani Ingeborgi noorema pojana. 1299. aastal suri Håkoni vanem vend Eirik Magnusson. Et Eirikul ei olnud meessoost järeltulijat, sai troonile Håkon.
Võimule saades jätkas ta oma venna vaenulikult meelestatud poliitikat Taani suhtes, kuid 1309. aastal sõlmis ta Taaniga rahu. Sisepoliitikas piiras ta suurülikute võimu ja suurendas kuninga oma.
Håkoni surma järel sai troonile tema alaealine tütrepoeg Folkungite dünastiast Magnus Eriksson, kes aastast 1319. valitses Norrat ja Rootsit (1319–1343)
Håkon maeti Oslo Neitsi Maarja kirikusse. Hiljem kiriku varemetes tehtud väljakaevamistel leiti Håkoni ja tema abikaasa Eufemia säilmed, mis maeti ümber Akershusi kindlusesse.
Ortoloogid

Ortoloogid ehk ortoloogsed geenid on geenid, mis on tekkinud ühisest eellasgeenist liigitekke käigus.
Vahel nimetatakse homoloogseteks ainult neid geene, mis on ortoloogsed.
Liikidevaheliste genealoogiliste suhete rekonstrueerimiseks tuleb võrrelda ortolooge.
Nõmme lipp

Nõmme lipp on ajaloolise Nõmme linna ja kaasaegse Tallinna Nõmme linnaosa lipp.

Ajalugu

Nõmme linnavolikogu kinnitas linna lipu kavandi 1938 aasta 22. märtsil. Taas kasutusele võeti ajalooline lipp 1988 aastal Nõmme Heakorra Seltsi initsiatiivil. 29. juunil 1992 aastal seadustakse lipu kasutamine.

Lipu kirjeldus

Nõmme ristkülikukujuline lipp on jagatud horisontaalselt võrdse laiusega neljaks väljaks, koosnedes kahest valgest ja kahest rohelisest triibust. Ülalt esimene triip on valge, järgneb roheline, mis peale kordub sama kombinatsioon uuesti.

Tõlgendus

1938 aastal vastuvõetud kavandil on lipu värvide sümboolset tähendust kirjeldatud järgmiselt: valge viitab Nõmme tervendavale ja puhtale õhule ning valgusele. Roheline rõhutab Nõmme igavest metsahaljust ja aedlinnalist omapära.
Eduard Leppik

Eduard Leppik (11. oktoober 1924 Mõisaküla – 19. mai 2008 Võduvere) oli eesti pedagoog, keelemees, kodu-uurija ja kirjamees. 
Ta  õppis 1947–1952 Tartu Riiklikus Ülikoolis läänemeresoome keeli. 
Aastatel 1952–1978 töötas ta õpetajana Väike-Maarja Keskkoolis ning kogus palju murdematerjali ja rahvaluulet. Uuris eriti Lääne-Virumaa keelt ja kultuurilugu. Aastal 1963 asutas Väike-Maarjas koolimuuseumi, millest tänaseks on saanud Väike-Maarja valla muuseum. Avaldas ajakirjanduses 333 kirjutist ning 28 brošüüri ja raamatut. Peamiselt olid tema teosed kodu-uurimuslikud, aga ta kirjutas ka neli lasteraamatut ja ühe näidendi. 
Leppik oli aktiivne matkaja ja orienteeruja. 1959. aastal võitis Nelijärvel toimunud esimestel Eesti meistrivõistlustel orienteerumisjooksu tavarajal hõbeda ning koos Riola Koppeli ja Karl Vaidega Väike-Maarja võistkonnas meeskondliku hõbeda. Vabariikliku kategooria kohtunik orienteerumises (1963).
Sai teenetemedaleid ja oli Emakeele Seltsi auliige ja Väike-Maarja valla aukodanik. 1997. aastal pälvis ta Ferdinand Johann Wiedemanni keeleauhinna, 1998. aastal sai Valgetähe V klassi teenetemärgi.
1994 ja 1999 sai ta Eesti Vabariigi Presidendilt Rahvaluule kogumispreemia.
Mikk Üleoja

Mikk Üleoja (sündinud 2. jaanuaril 1970) on eesti koorijuht. Ta on Eesti Rahvusmeeskoori peadirigent ja kunstiline juht.
Muusikaõpinguist meenutab ta teistest õpetajaist enam viiuliõpetaja Harri Rikandit, trompetiõpetajat Avo Otsa ja muusikaajaloo õpetajat Toomas Siitanit.
Koorijuhi tööd alustas ta Pärnus kammerkoor Mattone juures, kus tegutses 1994–1996. Alates 1998. aastast on ta olnud Eesti Filharmoonia Kammerkoori koormeister. 2003–2005 juhatas ta Püha Miikaeli poistekoori.
Ta on olnud Pärnu Sütevaka Humanitaargümnaasiumi muusikaosakonnas tööl õpetajana.
2002. aastal sai ta Gustav Ernesaksa Fondi õppestipendiumi ja 2015. aastal Gustav Ernesaksa nimelise koorimuusika peastipendiumi.
Aastast 2003 on ta Kaarli koguduse kontsertkoori dirigent.
XXVI üldlaulupeol oli ta liigijuht.

Isiklikku

Tema vanemad on Ants ja Ene Üleoja.
Krimulda mõis

Ajalugu

Krimulda mõis kujunes Krimulda piiskopilinnuse linnuseläänist. Aastal 1625 annetas rootsi kuningas Gustav II Adolf lagunenud linnuse juures asuva Krimulda mõisa riiginõunik Gabriel Oxenstiernale. 1664, 20. märtsil pantis Oxenstierna mõisa assistent – nõunikule Johann von Helmersenile. 1726, pärast Põhjasõda loobus krahv George Oxenstierna pandihoidjate kasuks pärandiõigusest Krimulda peale. 1757, 15. märtsil ostis kapten Magnus von Helmersen Krimulda mõisa omale välja.
Aastal 1817 sai Krimulda omanikuks vürst Johann Georg Lieven, kes pidas ennast liivlaste Kaupo suguvõsast pärinevaks. Lievenite valdusesse jäi mõis kuni võõrandamiseni aastal 1921.

Mõisaansambel

Mõisa klassitsistlik peahoone valmis aastal 1848. Toona oli mõisa omanikuks Paul von Lieven. Hoone ehitati varasema peahoone asemele, seda ehib massiivne nelja sambaga portikus. Sambad on joonia stiilis. Kui 1921 aasta maareformiga mõisavaldus endistelt omanikelt konfiskeeriti ja 1922 Läti Punasele Ristile üle anti, siis asutati professor Jankausko initsiatiivil sinna tuberkuloosisanatoorium. Ühtlasi tehti hoone mansardkorrusel ümberehitusi, lisati ka puidust konstruktsioon, mis on kasutusel suvepaviljonina. Aastal 2002 organiseeriti sanatoorium ümber sihtasutuseks, mille nimi on Rehabilitatsioonikeskus "Krimulda". Ühtlasi hakkas sihtasutuse valdusesse kuuluma ka endise piiskopilinnuse asukoht. 
Mõisakompleks jagati XIX sajandil kahte osasse, tol ajal valmisid ka kõrvalhooned. Ühes pooles asuvad tootmishooned, kus asuvad tall, tõllakuur, ait, teenijate maja, söödahoidla, mille teisele korrusele viib sammastega kaldtee.  Veidi eemal seisab küün, aga peahoonele lähemal asub mõisavalitseja maja.
Teine pool oli paraadpool. Seal asusid peahoone, park ja hiljem, XIX sajandi lõpus, piiskopilinnuse juurde rajatud šveitsi majake.
Aastal 1853 rajati mõisa juurde romantilises stiilis park. 1854 külastas Krimulda mõisa ja linnusevaremeid Vidzeme kindralkuberner Aleksandr Suvorov. 1861–1863 korraldas vürst Lieveni ülesandel pargis asuvas Krimulda piiskopilinnuses väljakaevamisi ajaloolane K. Bruinings. Kaevamistega avati põhjatorn, väravad ja pealinnuse elukorpus. Vanu linnuseid matkides ehitati kaitsemüüri elukorpuse kohal gooti stiilis kõrged aknad. 1862, 11.–12. juulil tutvus von Lievenite kuulsa ja ilusa Krimulda mõisa ja varemetepargiga ka vene tsaar Aleksander II, kelle suure saatjaskonnaga visiidi ajaks lasti ehitada üle vallikraavi sild ja rajada vaadete nautimiseks maaliline käänuline jalgtee.
Anatoli Krikun

Anatoli Krikun (sündinud 24. märtsil 1948 Tartus) on Eesti korvpallur ja korvpallitreener.
Nõukogude Liidu koondises saavutas ta 1967. aasta Euroopa meistrivõistlustel kulla, 1968. aasta suveolümpiamängudel ja 1970. aasta maailmameistrivõistlustel pronksmedali.
Lõpetas 1966 Tartu 4. Keskkooli ja 1974 Tartu Ülikooli, 1979–1984 õppis Moskvas Üleliidulise Kehalise Kasvatuse Uurimisinstituudi aspirantuuris.
Krikun alustas Martin Kutmani rühmas kergejõustikutreeningutega, korvpalli hakkas mängima EPA spordiklubis Ilmar Kullami ja Harri Russaku käe all, hiljem mängis ka Arne Laose, August Soku ja Heino Krevaldi ning Nõukogude Liidu koondises Sergei Baškini, Aleksandr Gomelski ja Vladimir Kondrašini juhendamisel.
44 (Tallinna bussiliin)

Tallinna bussiliin 44 sõidab Paul Pinna tänava lähedal asuva bussipeatuse vahel ja Viru keskuse bussiterminali vahel. Liini teenindab Tallinna Linnatranspordi AS ning liiklus toimub kõigil päevadel. Kuni 1. veebruarini 2019 oli see bussiliin ringliin 19. liinile, st sõitis liinil peegelpildis.
Marsruut Viru bussiterminali suunal: Punane tänav, Juhan Smuuli tee, Narva maantee, Hobujaama tänav.
Marsruut Paul Pinna suunal: Viru väljak, Narva maantee, Liikuri tänav, Varraku tänav, Punane tänav.
Paunküla mõis

Paunküla mõis (saksa keeles Paunküll) oli rüütlimõis Kose kihelkonnas Harjumaal. Nüüdisajal jääb mõis Harju maakonda Kose valda.

Ajalugu

Mõisat mainiti esimest korda 1493. Mõisal oli palju omanikke. 19. sajandi alguses ehitati stiilne ühekorruseline klassitsistlik peahoone, mis 1905 põles maha. Põlenud peahoone asemele ehitati historitsistlik hoone.

Paunküla mõisa põletamine 1905. aastal

1905. aasta sündmuste keerises pandi mõis põlema ja see sai tugevasti kannatada. Kahju hinnati hiljem 33 000 rublale. Mihkel Aitsami kirjeldab mõisas toimunud rüüstamist järgnevalt:
„13. detsembril [1905] ilmus Julius von Hagemeisteri Paunküla mõisa 150-meheline salk. Esiti korjati valitsejalt relvad, siis purustati mõisa sisustus ja lõpuks süüdati härrastemaja põlema. Viinavabrikus peksti kõik segi ja piiritus lasti maha.“
Audru Kool

Audru kooli ajalugu ulatub aastasse 1687, mil B. G. Forseliuse seminari lõpetanud Reinu käe all õppis Audrus 17 poissi. 8. oktoobril 1939. aastal õnnistati sisse praeguse koolimaja esialgne hoone. Tööd alustas Audru 6-klassiline Algkool, mille direkoriks sai Jakob Tamm. Aastatel 1962-1982 tegutses kool kaheksaklassilisena. 1982. aastal muudeti kool keskkooliks. 2013. aastal liideti põhikooliga Audru Huvialakeskus ning samast aastast kanname nime Audru Kool. Õppeaastal 2018/2019 õpib Audru Kooli 18 klassikomplektis kokku 287 õpilast, kellele jagab teadmisi 33 õpetajat. Huviharidust omandavaid õpilasi on 176 ning neid juhendab 13 õpetajat.

Juhtkond

Kooli direktor on Peep Eenraid.
Õppealajuhataja on Kersti Põllu.
Karoly Stern

Karoly Stern (13. juunil 1921 Budapest – 30. august 1975 Tallinn) oli Tallinna loomaaia direktor aastail 1961–1975.
Ungari juurtega Karoly Stern asus koos perega Eestisse 1935. aastal. Stern kogus oma eluajal ühe tähelepanuväärsema tervikliku animalistikakogu Eestis. Karoly ja tema venna, tuntud animalistliku kunstniku Sándor Sterni armastus kunsti vastu pärines ilmselt emalt Alma Allimannilt, kes oli sugulussidemetes muuhulgas animalistikat viljelenud Burmanite kunstnikeperekonnaga. Tähenduslik oli ka lapsepõlvekodu Budapestis loomaaia vahetus läheduses. Stern kogus eeskätt antikvariaatides leidunud Euroopa vanameistrite ja oma kaasaegsete nõukogude kunstnike loomingut. Isa rajatud kogu on pühendunult ja süstemaatiliselt täiendanud kardioloogist poeg Aleksander Stern.
Karoly Stern suri 30. augustil 1975 ja ta maeti 4. septembril Metsakalmistule.

Pere

Tema vend oli kunstnik Sándor Stern.
Aveli

Aveli on eesti naisenimi.
Eestis elas Rahvastikuregistri andmetel 8. mai 2012 seisuga 122 Aveli-nimelist inimest.
Venemaa Vabariik

Territoorium

Venemaa Vabariigi territooriumi moodustas endine Venemaa keisririigi territoorium, väljaarvatud Esimese maailmasõja käigus Keskkriikide poolt sõjategevuse käigus vallutatud läänepiirkonnad (vt Ober Ost).
Lil Skies

Lapsepõlv ja noorus

Foose hakkas laule kirjutama 4-aastaselt. Teda tutvustas muusikale tema isa, Michael Burton, Jr, kes hiphop artist tuntud professionaalselt kui "Dark Skies." Foose ja tema pere kolis Waynesborosse Pennsylvanias, kui ta oli kolmandas klassis. Kui ta oli 11, sai tema isa vigastada keemilises plahvatuses töö juures Rust-Oleum tehase lähedal Williamsportis, Marylandis. Nad kirjutasid kahekesi albumi, Isa-Poja vestlus, kus nad arutasid taastumise protsessi. Foose lõpetas Waynesboro Ala Senior High School 2016. aastal ja korraks käis Shippensburg University of Pennsylvania enne koolist välja, et keskenduda oma rap karjääri.

Karjäär

Oktoobris 2016, Foose avatud Fetty Wap - kell Shippensburg Ülikool ja hiljem välja oma esimese mikstape, "Alone", jaanuar 2017. juuli 2017, kui ta välja kaks laulu, "Punased Roosid" featuring Landon Kuubik ja "Maha Goop" featuring Sprite Lee. Ta hiljem release teised lood, et aastas, sealhulgas "Ebaviisakas" ja "Märgid Armukadedus."
Foose repertuaari suur püütud tähelepanu Atlantic Records, kes teeb koostööd oma silt, Kõik Me Saime. kui Ta välja tema esimene suur silt mixtape, Elu, tumeroosa, jaanuar 10, 2018. album debüteeris at #23 , mis käsitleb Billboard 200 skeem ja läks haripunkti #10. laulud "Praegu" ja "Punased Roosid" (nii featuring Landon Cube) debüteeris kohta Billboard Hot 100 nimekirja #85 ja #98 vastavalt ning on alates maksimumis #55 ja #69 (ka vastavalt). Ta ka käinud riiklikult koos Lil Uzi Vert 2017. aastal.
Esterwegen

Geograafia

Esterwegen asub vähem kui 30 km Hollandi piirist ja umbes 40 km merest.

Koonduslaager

1933. aastal rajati Esterwegenis koonduslaager. 1936. aastal laager likvideeriti ja kasutati 1945. aastani vangilaagrina poliitilistele vangidele ja hiljem Nacht und Nebel dekreedi vangidele.