google/wiki40b huggingface dataset:
Ksenija Balta

Eesti rekordid

2018. aasta 14. jaanuari seisuga on Ksenija Balta nimel kaheksa kehtivat Eesti rekordit. 
2006. aasta juulis Prantsusmaal Arles'is toimunud Euroopa superliigas jooksis ta 200 meetri jooksu Eesti rekordiks 23.05.
2006. aasta Euroopa meistrivõistlustel Göteborgis jooksis ta 100 meetris uueks Eesti rekordiks 11.47. 
2006. aasta augustis Tallinnas toimunud rahvusvahelisel kergejõustikuvõistlusel hüppas Ksenija uueks Eesti rekordiks kaugushüppes 6.80.
2008. aasta 28. veebruaril püstitas ta 50 meetri jooksus Eesti siserekordi ajaga 6.35.
2009. aasta kergejõustiku Kuldliiga talvisel finaaletapil püstitas ta kaugushüppes uue Eesti siserekordi, hüpates 6.70. Senine Eesti siserekord 6.61 kuulus 1986. aastast Anu Kaljurannale.
2009. aasta märtsis Torino sisekergejõustiku Euroopa meistrivõistluste avapäeval parandas Ksenija Balta Kuldliiga talvisel finaaletapil hüpatud Eesti siserekordi, hüpates kaugushüppes uueks rekordiks 6.75. Lõppvõistlusel ületas ta selle tulemuse ning tuli Euroopa meistriks uue Eesti siserekordiga 6.87. 
2010. aasta jaanuaris Kuldliiga avaetapil Lasnamäe kergejõustikuhallis püstitas Balta 60 meetri tõkkejooksu eeljooksus Eesti rekordi 8.19 ja finaalis parandas seda, lõpptulemuseks jäi 8.16. Tema eelmine isiklik rekord 60 meetri tõkkejooksus oli 8.30, mille ta püstitas 21. jaanuaril 2009 Tartus kergejõustiku kuldliiga võistlustel.
2010. aasta augustis ERGO maailmamängudel hüppas Ksenija uueks Eesti rekordiks kaugushüppes 6.87
2014. aasta 15. juunil parandas Ksenija Balta Gustav Sule mälestusvõislustel Tartus 100 meetri Eesti rekordit, saades kirja aja 11,35.

Isiklikud rekordid

Tema isiklik rekord seitsmevõistluses on 6180 punkti. Selle tulemusega on ta Eesti kõigi aegade tabelis Grit Šadeiko (6221) ja Larissa Netšeporuki (6215) järel kolmandal kohal.
Ksenija Balta isiklik rekord 60 meetri jooksus on 2010. aastal Tallinnas joostud 7.34. Eelmine rekord 7.40 pärineb 2008. aasta veebruaris Tallinna Spordihallis toimunud kergejõustiku BIG Kuldliiga teiselt etapilt.

Poliitiline karjäär

2009. aastal astus Balta Eesti Keskerakonda. 2009. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel kandideeris ta Tallinna Linnavolikokku ja sai 169 häält. Novembris 2009 sai temast Tallinna Linnavolikogu liige. Augustis 2011 lahkus ta linnavolikogust. Veebruaris 2012 astus Balta Keskerakonnast välja.

Isiklikku

Treener Andrei Nazarov on ühtlasi olnud pikka aega Ksenija Balta elukaaslane, nad abiellusid 29. septembril 2018.
Erik Eriksson Ryning

Vabahärra Erik Eriksson Ryning (1. november 1592 Gimmersta mõis, Södermanland –  6. detsember 1654 Stockholm) oli Rootsi riiginõunik, admiral ja laaman, Sundi vabahärra, Lagmansö, Sjösa ja Riseberga härra.
Erik Eriksson Ryning sündis Västmanlandi ja Dalarna asehalduri; Gimmersta, Hålbonäsi ja Lagmansö mõisniku Erik Nilssoni (Ryning) (umbes 1555–1613) ja Anna Månsdotteri (Lilliehöök af Fårdala) (1559–1621) pojana. Tema isa vendadest, Tallinna Toomkirikusse maetud, Olof Ryning (surnud 1589) oli Johan III õuemarssal ja Eestimaa asehaldur ja Axel Nilsson Ryning (1552–1620) Tallinna asehaldur aastatel 1605–1608.
Kolmekümneaastane sõja ajal teenis Rootsi laevastikus, oli Älvsborgi (Elfsborg) kindluse asehaldur ja määrati 1629. aastal Elbingi kuberneriks Preisimaale. Preisimaal oli 1630 aastal Stralsundi garnisoni komandant ja seejärel ka Wismari kuberner.
Peale Gustav II Adolfi surma sai temast 14. juunil 1633 riiginõunik ja 4. märtsil 1634 Södermanlandi laaman.
1644 aasta mais määrati ta Liivimaa kindralkuberneriks Riiga, kuid peale laevastiku ülema Clas Larsson Flemingi surma Torstensoni sõja Femerni merelahingus, määrati ta novembris Rootsi sõjalaevastiku ülemaks.
Aastatel 1640 kuni 1644 lasi ta Stockholmi vanalinna Riddarhustorgeti väljaku äärde ehitada Ryningi palee.
15. detsembril 1651. aastal sai ta vabahärra tiitli ja immatrikuleeriti 1652 aastal Rootsi rüütelkonda.  
Ta suri 6. detsembril 1654 Stockholmis ja on maetud Vadsbro kirikusse Södermanlandis.

Perekond

Erik Eriksson Ryning abiellus Maria Elisabeth Kurselliga (Kurtzel), kes oli Örebro ja Närke asehalduri, Sjösa ja Riseberga mõisniku Jost Kurselli ja  Ebba Esbjörnsdotteri (Lilliehöök af Fårdala) tütar. Abielust lapsi ei sündinud. Abikaasa õdedest Sigrid Kursell oli 1633 aastast Laiuse ordulinnuse omaniku Henrik Klasson Flemingi teine abikaasa ja Christina Kursell abiellus 1624 aastal Henrik Klasson Horni pojapoja Erik Arvidsson Horniga (u.1603–1626) ja peale viimase hukkumist Saksamaal abiellus kolonelleitnant Erik Axelsson Stålarmiga (surnud 1632).
Tähtedevaheline pilv

Tähtedevaheline pilv (inglise keeles interstellar cloud) on Linnutee galaktika ja teiste galaktikate tähtedevahelise gaasi, tolmu ja plasma kogumi üldnimetus. 
Tähtedevahelisel pilvel on suurem tihedus kui tähtedevahelise keskkonna keskmine tihedus.
Sõltuvalt konkreetse pilve tihedusest, suurusest ja temperatuurist võib vesinik selles olla kas neutraalne (H-I-piirkond), ioniseeritud, st plasma kujul (H-II-piirkond) või molekulaarne (molekulipilv). Neutraalseid ja ioniseerituid pilvi nimetatakse mõnikord ka hajuspilvedeks, samas kui molekulipilvi nimetatakse tihedateks pilvedeks.
Tavaliselt on umbes 70% tähtedevahelise pilve massist vesinik, ülejäänud osa on peamiselt heelium.
Daniel (eesnimi)

Daniel on mehenimi. Eestis on Daniel kasutusel ka naisenimena (alla 5 naise).
2018. aasta seisuga oli see Eestis populaarsuselt 104. mehenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Daniel 1689 mehel.
Fado

Fado [f'aadu] on Portugali rahvalik muusikastiil, nukker ballaaditaoline laul, mida saadetakse viiulil, kitarril või 12-keelsel Portugali kitarril.
Nimetus tuleneb ladinakeelsest sõnast fatum 'saatus'. Laulude teemadeks on tihti saatus, nostalgia ja õnnetu armastus.
Fado pärineb 19. sajandi esimesest poolest ning põlvneb tõenäoliselt erinevatest Brasiilia muusikastiilidest.
Esimene nimeliselt teadaolev fado-laulja (fadista) oli mustlaspäritolu Maria Severa (1820? – 1846), kes pani aluse Lissaboni fadostiilile.
1920.–1930. aastatel kujunes välja Coimbra fado, mille meistrid olid Artur ja Carlos Paredes.
Üks tuntumaid fado-lauljaid läbi aegade oli Amália Rodrigues (1920–1999). Tänapäeval on populaarne fadista Mosambiigis sündinud ning Lissabonis kasvanud Mariza (sündis 1976).
Els Himma

Els Himma (sünninimi Els-Reet Uusväli; sündinud 23. jaanuaril 1940 Tallinnas) on eesti džässilaulja.
Els saavutas rahvusvahelise taseme laulmises iseõppimise teel. 1960. aastail laulis ta ansamblis Kevad. 1970. ja 1980ndail teenis elatist Tallinna varieteedes ja osales mitmes muusikafilmis, neist tuntuim on Peeter Urbla "Šlaager". Aastast 1991 on ta vabakutseline laulja. 
Tuntumad Els Himma esitatud laulud on "Millest sa elad ja hingad", "See tunne pole uus", "Kailakii-kailakoo", "Must mees", "Ootama peab" ja "Üksinduse aeg".
Ta on üles astunud paljudel džässifestivalidel: Tallinnas, Leningradis, Soomes, Thbilisis jne.

Isiklikku

Els Himmal on kaks tütart. Tuntum neist on endine laulja Nancy Himma-Mantsik.
Tema vend oli Rolf Uusväli.
Szmul Zygielbojm

Szmul Mordechaj Zygielbojm, (שמואל זיגלבוים) (21. veebruar 1895 – 12. mai 1943 London) oli Poola juudi sotsialistlik poliitik.
Szmul Zygielbojm oli pärit vaesest paljulapselisest perekonnast. Juba 10-aastaselt läks ta vabrikusse tööle. 1917. aastal ühines Zygielbojm Bundiga ja 1924. aastal valiti ta selle keskkomiteesse. 1927. aastal valiti ta Varssavi linnavolikogusse ja 1938. aastal Łódźi linnavolikogusse.
Pärast Poola okupeerimist Saksamaa poolt põgenes Zygielbojm 1939. aasta detsembris Belgiasse. Kui Saksa väed ründasid 1940. aasta mais Belgiat, põgenes ta Prantsusmaale ja sealt edasi Ameerika Ühendriikidesse. 1942. aasta märtsis saabus Zygielbojm Londonisse, kus ta oli Bundi esindaja Poola eksiilvalitsuse juures. 
Varssavi geto ülestõusu ajal kirjutas Szmul Zygielbojm 11. mai 1943 kirja Poola eksiilvalitsuse presidendile ja peaministrile. 12. mai 1943 sooritas ta oma Londoni korteris enesetapu, keerates gaasikraani lahti.
Benedikt August Friedrich Offe

Benedikt August Friedrich Offe (11. märts 1786 Tõstamaa – 29. juuni 1850 Tori) oli Eesti vaimulik.
Sai alghariduse koduõpetaja käe all ja lõpetas Tallinnas gümnaasiumi. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1804–1807. Ordineeriti 17. oktoobril 1809 õpetajaks.
Oli aastatel 1809–1850 Tori, Tahkuranna ja Häädemeeste Miikaeli koguduse õpetaja.

Isiklikku

Tema poeg Christian Emil August Offe oli samuti Tori, Tahkuranna ja Häädemeeste Miikaeli koguduse õpetaja. Isa August Heinrich Friedrich Offe oli Tõstamaa Maarja koguduse õpetaja. Äi Johann Christian Samuel Eberhard Hemmelmann oli Vändra- ja Käru koguduse õpetaja.
Lugu lendavate taldrikutega

Sisu

Sündmustik areneb edasi vahetult pärast raamatus "Päris kriminaalne lugu" kujutatud sündmuste toimumist. Alevipoiss Jürnal õnnestub oma aias seltskonda pildistades fotole püüda ufod – fotodel on salapärased tumedad laigud. Poisid otsustavad kirjutada Tõravere observatooriumisse helkivate ööpilvede spetsialistile Ants Vipermannile, et selgust saada.
Vahepeal päästab Peeter koduarestist oma sõbra Riho (karistuse põhjust vt artikli "Päris kriminaalne lugu" alt) ning poisi pea maskeeritakse vahelejäämise hirmus marliga. Kummalise maskeeringuga noormeest peetakse tulnukaks ning alevis hakkavad liikuma kuulujutud ufode maandumisest muidu unises Eesti väikealevis. "Olendite" askeldamine ümber kohaliku lehmapidaja Naatri Leeni lehma tekitab alevis "kiirituspaanika" ning kõlakatele annab hoogu Jürnas, kes mesilasvõrku pea ümber kandes (skafander!) mööda alevi aedu ringi jookseb, jälitades pereheitmisel olevat mesilassülemit. 
Olukord leiab samavõrd humoorika lahenduse: Tõraverest saabub kiri, milles teadlane selgitab lastele, et tumedad laigud fotol pole mitte ufod, vaid päikselaigud, mis ikka tekivad, kui vastu valgust pildistada.
Andreas Paulus

Andreas Paulus (sündinud 30. augustil 1968 Frankfurdis) on saksa õigusteadlane ja avaliku ning rahvusvahelise õiguse õppetooli juhataja Georg-Augusti ülikoolis Göttingenis. Alates 2010. aasta märtsist Saksa Põhiseadusliku Kohtu (saksa keeles Bundesverfassungsgericht) Esimese Senati liige.

Elukäik

Andreas Paulus kasvas üles Eppstein-Vockenhausenis, kuhu perekond kolis 1970. aastate keskel. Eppsteinis omandas ta põhihariduse ning samuti lõpetas Bischof-Neumanni nimelise gümnaasiumi Königsteinis.

Teadustöö

Andreas Paulus on õppinud õigusteadust Göttingeni, Genfi, Müncheni ning Harvardi ülikoolides. 1994. aastal omandas ta oma esimese kraadi ning 1996. aastal teise.
Aastal 2000 kaitses ta Müncheni ülikoolis doktoritööd teemal "Rahvusvahelise õiguse kogukond" ("Die internationale Gemeinschaft im Völkerrecht"). 2003. aastal anti talle postdoktoriaalseks teadustööks Bayerischer Habilitationsförderpreis. Õppeaastal 2003/2004 töötas ta külalisprofessorina Michigani Õigusülikoolis ning juulis 2005 Duke-Genfi Rahvusvahelise Õiguse Instituudis. Alates 2006. aasta juulist töötas ta avaliku, rahvusvahelise, Euroopa, põhiseadusliku õiguse ning õigusfilosoofia lektorina Bruno Simma ja Georg Nolte õppetoolis, Ludwig-Maximiliansi ülikoolis Münchenis.
25. veebruaril 2010 sai teatavaks, et Andreas Paulus esitatakse FDP poolt Põhiseadusliku Kohtu kohtuniku kandidaadiks. Parlamendi valimiskomisjon valis ta sellesse ametisse 5. märtsil 2010. Ta kuulub Kohtu Esimesse Senatisse.

Tegevus advokaadina

Paulus oli Saksamaa Liitvabariigi nõunik LaGrandi juhtumis Saksamaa ja USA vahel. Samuti tegutses ta Saksamaa esindajate nõunikuna Liechtensteini ning Saksamaa vahelises Certain Property-Fall juhtumis Haagi Rahvusvahelises Kohtus.
Meriforell

Kirjeldus

Meriforell on siirdekala. Ta elab Euroopa jõgedes alates Pürenee poolsaarest lõunas kuni Petšoorani põhjas. Ta elab ka Läänemeres, Valges, Mustas, Kaspia meres. Araali meres on ta järve kuivamise ja soolsuse suurenemise tõttu tänapäevaks välja surnud. Loodusliku levila läänepiiriks on Island. Ameerikasse on meriforell sisse viidud.
Meriforell on tavaliselt 30–70 cm pikkune ja 1–5 kg raskune, kuid leidub ka 12–13 kg raskusi isendeid.
Läänemere vesikonna meriforell hülgab magevee teisel-kolmandal eluaastal, 20 cm pikkuselt. 4 aastaga kasvab ta meres 50–60 cm pikkuseks. Mõnikord läheb meriforell jõkke talvituma. 
Meres sööb meriforell väikesi kalu: tobiaid, heeringaid, meritinte ja ogalikke ning suuri vähilaadseid.

Rahvapärased nimetused

Rahvapäraselt on kala kutsutud iheruseks.
Meriforell oli Kaberneeme ja Valgejõe vahel 19. sajandil tuntud ka kui nikukala. Selle nimetuse võib leida ka Wiedemanni sõnaraamatust, kuhu see võis pääseda Kuusalu kirikuõpetaja Eduard Ahrensi kaudu, kes väidetavalt olevat seda nimetust kuulnud Lõpeveski möldrilt.
Kohtla-Nõmme lipp

Kohtla-Nõmme lipp on Ida-Viru maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Kohtla-Nõmme valla lipp.
Lipp kinnitati 16. aprillil 1997.
Lipu kavandi autor on Viktor Roosipuu.

Lipu kirjeldus

Ristkülikukujuline lipp koosneb kolmest horisontaalsest võrdsest laiust. Lipu vardapoolne 4/11 pikkune osa koosneb kollasest, rohelisest, kollasest laiust. Lipu lehviva poole 7/11 pikkune osa koosneb rohelisest, kollasest, rohelisest laiust.
Kollane sümboliseerib Kohtla-Nõmme liivast pinda ja põlevkivi, roheline aga looduse rohelust.
Lipu normaalmõõtmed on 105×165 cm.
Arnold Tols

Arnold Tols (1902 – 9. detsember 1941 ) oli Eesti vabadusvõitleja.
Aastal 1919 loodi Eesti Skautide Peastaap, mille ülemaks sai Arnold Tols.
Ihuüksi

Ajalugu

Albumi uued lood valmisid 3–4 kuuga, kuid albumilt võib leida ka Merlyn Uusküla varasemat loomingut. Vanim laul on pärit juba aastast 2008. Laul "Ihuüksi" on Uusküla esimene lugu, mis tuli tema enda nime all. Kaasa teevad Cool D, James Werts ja Rolf Junior.
Merlyni ja Cool D duett "Miks alles nüüd" kogus YouTube'is 2010. aasta detsembri alguseks üle 220 000 kuulamise. Algselt plaaniti teha lugu armukolmnurgast. Aga siis võeti uus teema, kus Cool D teeb Merlynile üle mitme aasta ühe telefonikõne, uurides, kuidas naine elab.
Preeria

Preeria on Põhja-Ameerika parasvöötme rohtla.
Preeriad levisid või levivad peamiselt Suurel tasandikul Ameerika Ühendriikides (peamiselt Põhja-Dakota, Lõuna-Dakota, Nebraska, Kansase, Oklahoma, Texase, Colorado, Wyomingi ja Montana osariikides) ja Kanadas (peamiselt Manitoba, Saskatchewani ja Alberta provintsides). Tänapäeval on suurem osa preeriaid põllumaaks muudetud.
Preerias domineerivad rohttaimed puittaimede üle, palju on kõrrelisi. Loomadest olid preeriale iseloomulikud ameerika piison ja koiott. 
Preeriaga sarnanevad piirkonnad mujal maailmas on stepp (Kasahstan, Venemaa), pampa (Argentina) ja pusta (Ungari). Soojema kliimaga rohtlat nimetatakse savanniks.
Anu Põldsam

Anu Põldsam (sündinud 1. märtsil 1981) on eesti usuteadlane ja tõlkija. 2011. aastal kaitses ta Tartu ülikoolis doktorikraadi väitekirjaga "Lazar Gulkowitsch – eine vergessene Stimme der Wissenschaft des Judentums. Seine Tätigkeit, sein Werk und seine Wirkung im zeitgeschichtlichen Kontext" ("Lazar Gulkowitsch – juuditeaduse (Wissenschaft des Judentums) unustatud esindaja. Tema elu, õpetus ja mõju ajastuloolises kontekstis").
Põldsami põhilisteks uurimisvaldkondadeks on Vana Testament ja judaism ning juudi mõttelugu. Lisaks judaismi puudutavale teadustööle on ta eesti keelde tõlkinud Leo Baecki, Gershom Scholemi jt teiste teoseid.
Helvi Klement

Helvi Klement, sünd. Helvi Roonurm (8. aprill 1921 Tartus – 20. aprill 2003 Göteborg) oli Rootsi Eestlaste Esinduse (REE) VII, IX ja X koosseisu saadik.
Tema muusikaline haridustee sai alguse Tallinna Konservatooriumi koorijuhtide klassist. Sopranina esitas peamisel eesti laule Saarelt, Pätsilt, Aavikult ja Tubinalt.

Isiklikku

Abielust Eino Klementiga sündis kaks tütart – Kalli Klement ja Tiina Hellis Aasa.
Frege loengud

Gottlob Frege loengud teoreetilises filosoofias on akadeemiline loengusari Tartu Ülikooli filosoofia ja semiootika instituudis.
Selles sarjas esinevad kord aastas kutsutud loengutega silmapaistvad filosoofid. Loengusarja nimiõpetlane on filosoof ja loogik Gottlob Frege. 
Loengusari loodi 2007. aastal Daniel Cohnitzi poolt.

Meediakajastus

Tavaks on saanud avaldada ajakirjas Akadeemia tõlge Frege lektori mõnest loengutega temaatiliselt seotud artiklist ning meedias loengupidajaga intervjuu.  See ei ole Frege loengute institutsiooni ametlik osa.
Anders Melts

Anders Melts (sündinud 5. juunil 1976) on eesti laulja ja raadiosaatejuht.
Ta on tegev Eesti bändis Forgotten Sunrise.
Kolõma mägismaa

Kolõma mägismaa ehk Gedan ehk Gõdan (vene keeles Колымское нагорье ehk Гедан ehk Гыдан) on mägismaa Venemaa kirdeosas Kirde-Siberis peamiselt Magadani oblasti territooriumil. Mägismaa lõunaosa paikneb Jama ja Gižiga lahe rannikul.
Kolõma mägismaa koosneb mäeahelikest, lavamaadest ja seljakutest, mis eraldavad Kolõma jõe jõgikonda Vaikse ookeani vesikonna jõgedest. Suntar-Hajata ahelikust ulatub ta ida- ja kirdesuunas 1300 km kaugusele Anadõri jõelähteni. Mägismaa edelaosas on ülekaalus lavamaad, lühikesed mäeahelikud ja graniidist mäemassiivid kõrgusega 1500–1800 m. Kirdesuunas paikneb mitu mäeahelikku, mis on eraldatud tektooniliste nõgude poolt. Need on Maimandžinski ahelik (kuni 1800 m), Ola lavamaa, Seimtšani-Bujundini nõgu, Omsuktšani ahelik (kuni 1962 m), Omsuktšani nõgu, Korkodoni ahelik, Kedoni ahelik, Ülemkedoni nõgu, Kongini ahelik, Molongdini ahelik jt.
Kolõma mägismaa läänenõlval on mandriline paraskliima. Juuli keskmised õhutemperatuurid on +8...+10 °С, jaanuari –40 °С. Suvi on kuiv. Idanõlv on tuulepealne niiske kliimaga. Juuli keskmine õhutemperatuur on +4 °С, jaanuari kuni –20 °С.
Kolõma mägismaa 2/3 territooriumist on metsatu, esineb sammalde ja samblikega mägitundra ning kääbus-seedermänd. Jõeorud ning mäeahelike ja seljakute nõlvade alaosad on kaetud kõrguseni 500 m põhja- ja kuni 800 m lõunanõlvadel hõredate lehisemetsadega. Orgude põhjas on levinud lammimetsad.
Kolõma mägismaal on kulla, tina ja haruldaste muldmetallide leiukohad. Nõgudes on kivi- ja pruunsöe leiukohad. Mägismaal on rohkesti termaalvett.
Kvalsundet (Finnmark)

Kvalsundet on väin, mis lahutab Kvaløya saart Norra mandriosast.
Väina vähim laius on 400 m. Üle väina viib 525 m pikkune Kvalsundi sild, mis avati 1978. aastal.
Väina sügavus ulatub umbes 50 meetrini.
Väinas elab palju kalu ning hülgeid ja vaalu. Vee-elustik on toiduks paljudele linnuliikidele, kellest mõned on kantud punasesse raamatusse.
Aastal 2003 avati Kvalsundeti põhjas umbes 50 m sügavusel 80 m sillast lääne pool loodete jõul töötava Kvalsundeti loodeteelektrijaama esimene turbiin. Neid tuleb kokku kuni 20. Keskmine voolukiirus jaama juures on 1,8 m/s, maksimaalne kiirus 2,5 m/s. See on esimene loodete jõul töötav elektrijaam Norras ja esimene loodete jõul töötav elektrijaam maailmas, mis on lülitatud ühtsesse energiavõrku. Jaamal on muuhulgas eksperimentaalne iseloom.
Väinal on märkimisväärne laevaliiklus. Lubatav süvis elektrijaama piirkonnas on 17 m.
Paldiski Nikolai kogudus

EELK Paldiski Nikolai kogudus on luterlik kogudus Paldiskis.
Kogudus kuulub Lääne-Harju praostkonda.
Koguduse õpetaja on Merle Prass-Siim, organist Olga Gams. Juhatuse esimees on Evi Prass.
Jumalateenistused on igal pühapäeval algusega kell 11.00 Paldiski Nikolai kirikus.
Põllküla mõis

Põllküla mõis (saksa keeles Pöllküll) oli rüütlimõis Harju-Madise kihelkonnas Harjumaal. Nüüdisajal jääb mõis Harju maakonda Lääne-Harju valda.
Mõis rajati 17. sajandil. 
Mõisa viimased omanikud enne 1919. aasta mõisate võõrandamist olid Tritthof'id.
Risto Lumi

Risto Lumi (sündinud 17. mail 1971 Tallinnas) on Eesti sõjaväelane (kolonel).
Aastail 2006–2008 teenis kolonel Lumi kaitsejõudude peastaabi luureosakonna (J2) ülemana ja 2008. aastast 31. juulini 2011 Eesti kaitseatašeena Gruusias.
Risto Lumi on õppinud Soome Riigikaitsekõrgkoolis jalaväeohvitseri baaskursusel, pataljoniülema kursusel, vanemstaabiohvitseride kursusel ja kindralstaabiohvitseri kursusel, tal on sõjateaduste magistri kraad.
Ajateenistuse läbis Risto Lumi Eesti piirivalves ning on teeninud eri ametikohtadel Kalevi Üksik-jalaväepataljonis, kaitsejõudude peastaabi luureosakonnas, Üksik-Vahipataljonis, Kaitseväe Ühendatud Õppeasutustes, maaväe staabis ja kaitsejõudude peastaabis.
Risto Lumi pälvis 24. veebruaril 2005 Kotkaristi V klassi teenetemärgi. Sel ajal oli tal veel majori auaste.
Rägavere mõis

Mõisa kalmistu

Kalmistu jääb mõisa südamest linnulennult 0,7 km kaugusele põhjakirdesse.
Nienburg/Weser

Geograafia

Nienburg asub Weseri jõe ääres, umbes 55 km Bremenist kagus ja 45 km Hannoverist loodes. Nienburg on Kesk-Weseri piirkonna suurim linn.

Ajalugu

Peamiseks põhjuseks Nienburgi tekkimisele ja arenemisele suureks linnaks Kesk-Weseri piirkonnas oli selle asukoht mugavas koolmekohas Weseri jõel, mis koondas paika mitu kaubateed. Juba 1025. aastal oli paik tuntud kui Negenborg, s.o. Uus linnus. 1215. aastal hakati seda kutsuma linnaks, civitas, kui Hoya krahv Heinrich I pani aluse oma valitsejasoole. 1582. aastast kuni 1866. aastani kontrollisid krahvkonda Welfi Braunschweig-Lüneburgi hertsogid, välja arvatud Napoleoni Prantsusmaa võim aastatel 1803 kuni 1813.
Endine eeslinn Wölpe viitab Wölpe krahvidele ja nende linnusele.
Võrdkülgne kolmnurk

Võrdkülgne kolmnurk ehk korrapärane kolmnurk on kolmnurk, mille kõik küljed on võrdse pikkusega.

Omadused

Võrdkülgne kolmnurk on korrapärane hulknurk ja seega ka võrdnurkne hulknurk: selle kõik nurgad on võrdse suurusega 60° = π/3.
Nagu igasse korrapärasesse hulknurka, nii ka võrdkülgsesse kolmnurka joonistatud siseringjoone raadius võrdub apoteemiga. Võrdkülgse kolmnurga apoteemi pikkus on √3/2 külje pikkust. Võrdkülgse kolmnurga ümberringjoone raadius on √3/3 külje pikkust. Võrdkülgse kolmnurga sise- ja ümberringjoone keskpunkt ühtivad. Teiste kolmnurkade puhul see nii ei ole.
Eesti Põllumeeste Kogude Esindus Paguluses

Eesti Põllumeeste Kogude Esindus Paguluses oli eesti pagulaste ülemaailmne erakond.
Erakonna moodustasid 15. juulil 1951  Boråsis toimunud koosolekul Põllumeestekogude endised liikmed. Esimene põllumeeste koosolek toimus Otto Puki kutsel 21. jaanuaril 1948, otsustati alustada eeltöid Põllumeeste Kogude organiseerimiseks. Eesti Põllumeeste Kogude Esindus Paguluses asutati 15. juulil 1951 Boråsis ja valiti selle seitsmeliikmeline juhatus. Esimene Põllumeeste Kogude kongress paguluses toimus 31. mail–1. juunil 1952 Sånga-Säbys Rootsi, Taani, Inglismaa, USA ja Kanada EPK esinduste osavõtul, valiti 28-liikmeline laiendatud keskjuhatus, esimees Johan Holberg. Teisel kongressil Göteborgis 6.–7. juunil 1954 lisandusid Argentina ja Uus-Meremaa esindajad.

Liikmeid

kategooria:Eesti Põllumeeste Kogude Esinduse Paguluses poliitikud
Tõlet (almanahh)

"Tõlet" oli Hubert Jakobsi toimetatud masinkirjas paljundatud omakirjastuslik kirjandusalmanahh 1970ndate lõpul. Seda ilmus kolm numbrit.
Almanahh sai oma nime taarausuliste kaelas kantava ripatsi tõleti järgi.
1978. aastal ilmus ennast taarausuliseks kuulutanud Jakobsi ja Tõnn Sarve koostöös almanahhi kaks esimest numbrit. Kersti Undi hinnangul oli "Tõlet" osaliselt mõeldud KGB ennetava provokatsioonina, et igasugust isetegevust välja juurida. Kahest esimesest numbrist KGB teadis, kolmandast aga mitte.
Tõnn Sarv kirjeldas "Tõleti" sündi nii: "1978. aasta paiku algas uus elavnemine. Juhtivaks figuuriks Tartus tõusis Hubert Jakobs, kes, tõsi küll, juba algusest peale tundus veidi kahtlasena. Aga tema energia oli märkimisväärne. Olin talle aeg-ajalt nõuandjaks ja soovitajaks. Ta kuulutas ennast taarausuliseks, andis välja mitu numbrit masinkirjalist kirjandusalmanahhi "Tõlet", trükkis ümber mitmete Välis-Eesti luuletajate kogusid "Tõleti raamatukogu" seerias, lõpuks andis välja seitse numbrit ajalehte "Poolpäevaleht", mis hoolimata oma mõnekümnelisest tiraazhist oli väga laialdaselt tuntud ja loetav. Lõpuks avalikustas Jakobs oma sidemeid KGB-ga, jättes oma saavutused mitmetimõistetavaks."
"Tõleti" esimese numbri avab Peeter Ilusa pikk irooniline lugulaul "Olegi kiljatus", mida autor nimetas eeposeks.