google/wiki40b huggingface dataset:
Montgomery maakond (Ohio)

Montgomery maakond (Montgomery County) on maakond USA-s Ohio osariigis. Geograafilised koordinaadid on 39° 45′ N, 84° 17′ W
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Dayton.
Maakonna pindala on 1203 km², millest 7 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 534 325. Aastal 2000 oli elanike arv 559 . 062

Ajalugu

Montgomery maakond moodustati 1. mail 1803. aastal Hamiltoni ja Wayne'i maakonna osadest. Maakond sai nime Ameerika iseseisvussõja kindrali Richard Montgomery järgi.
Dengepalavik

Dengepalavik on 1970. aastatel levimist alustanud ja 50% maailma rahvastikust ohustav ning potentsiaalselt surmav viirushaigus. 
Seda levitavad sääseliigid Aedes aegypti ja Aedes albopictus.
Jāņmuiža mõis

Jāņmuiža mõis, varem Jāņamuiža mõis (saksa keeles Johannenhof, läti keeles Jāņmuiža) oli rüütlimõis Liivimaal Võnnu kreisis Võnnu kihelkonnas. Tänapäeval asub Lätis Priekuļi piirkonnas Priekuļi vallas Jāņmuižas.

Mõisa suurus

Kui mõis aastal 1920 maareformi käigus likvideeriti, kuulus sellele 150 hektarit maad. Suurem osa sellest läks endise mõisaomaniku poja diplomaat Andrejs Kampe (1905−1942) valdusesse ja sellest kujunes Vairogi talu.

Mõisaansambel

Peahoone on XVIII sajandi lõpust pärit ja hiljem täiendatud barokne puitehitis, mis on oma üldilme säilitanud.
Berliini loomaaed

Ajalugu

Berliini loomaaed, asutatud aastal 1844, on Saksamaa vanim ning maailmas üheksas vanim loomaaed.
Loomaaia loojaks oli Preisi (kuningriik 1525–1947) kuningas Frederick William III, kellel oli suur huvi eksootiliste loomade vastu. Koos oma esimese naisega avati 19. sajandi keskel loomaaed ka külastajatele. Paljud loomaaia asukad olid kuningale kingituseks kuid kuningas ostis ka ise loomi juurde. Pärast Williami surma, 1940. aasta,l tõusis troonile tema poeg William IV. Päris ka loomaaia, kuid väga huvitatud loomaaiast ta ei olnud.
William III kuninglik nõunik ja zooloogiamuuseumi direktor, Martin Hinrich Lichtenstein, vastutas loomade populatsiooni eest. Tal oli juba ammu idee luua eraloomaaed. Koos Alexander von Humboldti ja Peter Joseph Lennéga veenis ta kuningat seda looma. Kuningas kinkis neile faasanimaja Tiergarteni pargis ning ka mitmeid loomi inimestele näitamiseks. Pärast kolmeaastast ehitust avati loomaaed 1. augustil 1844. Loomaaia pidamine oli aga koormav ja mitte väga edukas, ning seepärast kuulub loomaaed 1845. aastast avalikkusele ja on valdavalt eraomandis.

Akvaarium

Akvaarium ehitati 1913. aastal zooloogia kompleksi. Lisaks kaladele ja teistele veeloomadele peetakse seal enamikku loomaaia roomajatest, kahepaiksetest ja selgrootutest.

Annetamine

Berliini loomaaeda on igaühel võimalik toetada annetustega. Lisaks rahaannetustele võtab loomaaed annetusi vastu ka loomasöödana. Rahalisi annetusi kasutatakse nii sööda ostmiseks kui ka loomadele tänapäevanõuetele vastava ja meeldiva kodu loomiseks.
Tõnu Kõrda

Tõnu Kõrda (sündinud 19. septembril 1952 Võrus) on eesti jurist, ajakirjanik ja poliitik, VII ja VIII Riigikogu liige.
1976. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna juristina.
1980. aastatel tegutses ta Eesti Televisiooni väliskommentaatorina.
Aastatel 1992–1995 oli ta VII Riigikogu liige, kuuludes kuningriiklaste fraktsiooni. 1992–1993 oli ta Riigikogu maaelukomisjoni liige, 1993–1995 väliskomisjoni liige.
VIII Riigikogus oli ta 11. märtsist 1995 13. märtsini 1996 keskfraktsiooni liige, seejärel lahkus keskfraktsioonist, moodustades koos veel kuue endise keskfraktsiooni liikmega liberaal-tsentristliku fraktsiooni (hiljem Arengupartei fraktsioon). Arengupartei fraktsioonis oli ta kuni 5. detsembrini 1996, seejärel fraktsioonidesse mittekuuluv saadik, 5. märtsist 1997 taas keskfraktsiooni liige. 27. aprillist 1995 oli ta riigikaitsekomisjoni aseesimees.
2002. aastal kandideeris ta Eesti Televisiooni juhatuse esimeheks. 2000. aastatel töötas ta Tallinna Kesklinna Valitsuse juristina.
2005. aastast oli ta Eestimaa Rahvaliidu liige. Aastatel 2005–2009 oli ta Eestimaa Rahvaliidu liikmena Lasva vallavolikogu liige.
Ta taastas Lasva vallas Pindi külas esivanemate talu ja lõi sinna põllukultuuride istanduse Cor da Bentenhov.
2012. aastast Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna liige.

Isiklikku

Ta on abielus Tiiu Aroga.
Krestõ vangla

Krestõ vangla (venekeelne ametlik nimi Федеральное казённое учреждение «Следственный изолятор № 1», lühemalt Учреждение ИЗ 47/1) on Venemaal Peterburis asuv vangla; ühtlasi Venemaa tuntumaid ja suuremaid vanglaid. Vangla avati 1892.
Vanglas on kohti 1150 vangile (2016).
Savva Tarassov

Savva Ivanovitš Tarassov (jakuudi keeles Савва Иванович Тарасов; 25. aprill 1934 Gornõi rajoon Jakuudi ANSV – 6. november 2010) oli jakuudi kirjanik (luuletaja) ja tõlkija, Sahha (Jakuutia) Vabariigi Vaimsuse Akadeemia liige.
Kirjanduslikku tegevust alustas ta 1950. aastatel. Esimene luulekogu ilmus 1961. aastal. Kokku on temalt ilmunud umbes kakskümmend raamatut (jakuudi ja vene keeles). Ta on tõlkinud jakuudi keelde William Shakespeare'i Macbethi, Hamleti ja Kuningas Leari ning Euripidese Medeia, samuti on ta tõlkinud vene luulet.
Ta sai 1964. aastal NSV Liidu Kirjanike Liidu liikmeks. Aastatel 1993–1998 oli ta Sahha (Jakuutia) Vabariigi Kirjanike Liidu juhatuse esimees.

Haridustee ja töökäik

Tarassov on lõpetanud ÜLKNÜ juures asuva Tsentraalse Komsomoli Kooli ja Gorki-nimelise Kirjandusinstituudi Kõrgemad kirjanduskursused.
Ta alustas ajakirjanikuna 1953. aastal. Hiljem olnud ajalehe Eder Kommunist ("Эдэр коммунист") toimetaja, ajakirja Hotugu Sulus ("Хотугу сулус") peatoimetaja asetäitja ning ajalehe Kõõm toimetuse kultuuriosakonna juhataja.
Kaarma kihelkonnakool

Kaarma kihelkonnakool oli Kaarma kihelkonna kihelkonnakool.
Kihelkonnakooli koolimaja asus Kaarma-Aste maantee teisel kilomeetril. Koolimaja ehitati 1862.
Kool suleti 1923. Hiljem kasutati koolimaja elamuna.
Tuntud kooliõpetajaid oli koolis umbes 50 aastat õpetanud Mihkel Kallas.
Operantne tingimine

Operantne tingimine on õppimise protsess, mille käigus kujundatakse käitumist sarrustamise (tasustamise) (positiivne või negatiivne) või karistamise abil. Stiimul, mille abil kas tasustatakse või karistatakse teatud käitumist hakkab operantse tingimise käigus seda käitumist edaspidi kas esile kutsuma või vältima sundima. Näiteks õpib laps kommi saamiseks kommikarpi avama, või kuuma ahju puudutamist vältima, et mitte haiget saada.
Operantne tingimine on koos klassikalise tingimisega biheiviorismi aluseks.

Toimimismehhanism

Operantse tingimise põhitööriistad on sarrustus ja karistus, mis erinevad mõjust, mida nad käitumisele avaldavad. Nii sarrustus kui ka karistus võivad olla nii positiivne kui ka negatiivne. Positiivne ja negatiivne sarrustus suurendavad käitumise tõenäosust tulevikus, positiivne ja negatiivne karistus vähendavad käitumise tõenäosust tulevikus. Lisaks võib operantse tingimist mõjutada "kustumisega", mille käigus käitumist ei sarrustata ega karistata ning seetõttu muutub käitumise tõenäosus tulevikus väiksemaks.

Taustalugu

Operantset tingimist uuris esimesena põhjalikult Edward Lee Thorndike, vaadeldes kasside käitumist, kui need üritasid Thorndike'i valmistatud probleemikastidest välja pääseda. Välja pääsemiseks pidi kass kas nööri sikutama või pulka liigutama. Esimesel kasti asetamisel läks kassidel kaua aega, enne kui nad õiget tegevust tegid ja välja pääsesid, iga järgmise korraga suutsid kassid aga järjest kiiremini kastist välja pääseda, sest õppisid selgeks tegevuse, mis neid kastist välja päästaks. Thorndike sõnastas oma avastuse tagajärje seadusena, mis tähendab, et kui tegevusele järgneb rahuldav tulemus, siis tõenäoliselt korratakse tegevust ka tulevikus, saavutamaks sama tulemust. Kui tegevusele järgneb aga mitterahuldav tulemus, siis tõenäoliselt tegevust tulevikus enam ei korrata. Thorndike'i sõnastatud tagajärjeseadust võib täheldada ka inimkäitumise juures: nimelt käitumist korratakse, kui see viib soovitud tulemuseni, ja teistpidi – käitumist ei korrata, kui soovitud tulemust ei saavutata või kui käitumisega kaasnevad ebameeldivad tagajärjed.
Operantse tingimise isaks peetakse aga B. F. Skinnerit, kes uuris operantset tingimist nii loomade kui ka inimeste kontekstis terve oma elu. Skinner arvas, et klassikaline tingimine on inimese käitumise kirjeldamiseks liiga triviaalne, kuna ei arvesta tahtlikku käitumise mõjusid, mida operante tingimine aga tegi. Skinner lõi operantse tingimise kambri ehk Skinneri karbi, mille sees katsealused (tuvid, rotid, jne) olid eraldatud väliskeskkonnast ning neile sai esitada kontrollitud stiimuleid. Erinevalt Thorndike'i katsetest sai Skinneri karbis soovitud tegevust teha korduvalt ning tegevuse sagedus oligi Skinneri poolt peamiseks mõõdetavaks suuruseks.
Legend peata ratsanikust

Süžee

Põhineb Washington Irvingu 1820. aasta lühijutustusel "The Legend of Sleepy Hollow".
Ruila vald

Ruila vald (saksa keeles Ruil) oli vald Harjumaal Hageri kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891 ja siis liideti Ruila vald Kirna-Kohatu vallaga.
Valla alal asus Ruila mõis.
Mart Einasto

Mart Einasto (sündinud 27. juulil 1969) on eesti sotsioloog ja tervishoiujuht.
1991. aastal lõpetas ta Tallinna Tehnikaülikooli tööstuse planeerimise erialal. 1993. aastal kaitses ta Tartu Ülikoolis magistritöö sotsioloogias.
1989–1994 töötas Einasto analüütikuna TNS Emoris, seejärel oli asedirektor turu-uuringute alal ning juhatuse liige. 1994. aastal asus ta tööle Sotsiaalministeeriumi sotsiaalpoliitika osakonna juhatajana. 1995. aasta sügisel asus ta Eesti Ametiühingute Keskliidu sotsiaalsekretäri ametikohale. 1997–1998 oli ta Reformierakonna nõunik sotsiaalasjus.
Ta on olnud õppejõud Tartu Ülikoolis, Tallinna Tehnikaülikoolis ja Eesti Kunstiakadeemias.
1998. aastast on ta Tartu Ülikooli Kliinikumi juhatuse liige.
2000. aastast Isamaa ja Res Publica Liidu liige.
Aastatel 2008–2012 oli ta Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuse nõukogu esimees.
2012. aastal lõpetas ta Kopenhaageni maratoni parima eestlasena (üldarvestuses 149. koht).

Isiklikku

Einasto on lahutatud, tal on kaks last.
Nolgimõisa mõis

Nolgimõisa mõis (saksa keeles Schultzenhof) oli eramõis Kaarma kihelkonnas Saaremaal.
Mõisa omanikud olid teiste seas Nolckenid.
Von Stackelberg Hotel Tallinn

Von Stackelberg Hotel Tallinn on Tallinnas aadressil Toompuiestee 23 asuv neljatärnihotell. Hotell kuulub hotelliketti Unique Hotels.
Hotell asub 1874. aastal valminud hoones, mis restaureeriti aastal 2015.
Manoppello

Haldus

Manoppello piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Alanno, Casalincontrada (CH), Chieti (CH), Lettomanoppello, Rosciano, Serramonacesca, Turrivalignani, Scafa.
Manoppello halduspiirides asuvad järgmised asulad ja asumid: Manoppello Scalo, Ripacorbaria, Santa Maria Arabona.
Häagen-Dazs

Häagen-Dazs on Ameerika jäätisebränd, mille asutasid Reuben ja Rose Mattus New Yorgis Brooklyn Heightsis 1961. aastal. Alustades ainult kolme maitsega: vaniljest, šokolaadist ja kohvist, avas ettevõte oma esimese jaekaupluse New Yorgis Brooklynis 15. novembril 1976. Ettevõttel on nüüd frantsiisid kogu Ameerika Ühendriikides ja paljudes teistes riikides üle maailma, sealhulgas Jaapan, Suurbritannia, Austraalia, India, Hiina, Liibanon, Uus-Meremaa, Peruu ja Brasiilia.
Samuti toodab ettevõte jäätisebatoone, jäätisekooke, sorbetti, külmutatud jogurtit ja gelatot.
Campli

Haldus

Campli piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Bellante, Civitella del Tronto, Sant'Omero, Teramo, Torricella Sicura, Valle Castellana.
Campli halduspiirides asuvad järgmised asulad ja asumid: Battaglia, Boceto, Campiglio, Campovalano, Cesenà, Cognoli, Collicelli, Fichieri, Floriano, Friscoli, Gagliano, Garrufo, Guazzano, La Traversa, Masseri, Molviano, Morge, Nocella, Paduli, Pagannoni Inferiore, Pagannoni Superiore, Pastinella, Paterno, Piancarani, Roiano, Sant'Onofrio, Terrabianca, Traversa, Villa Camera.
Nõmme turg

Nõmme turg on turg Tallinnas Nõmme linnaosas Nõmme asumis aadressil Turu plats 8.
Turg tegutseb piirkonnas alates 1908. aastast. Nõmme turuhoone projekteeris arhitekt Robert Natus. Turg avati 1930. aastal . 
Nõmme turu juures on ühissõidukipeatus Nõmme, kus peatuvad bussid 10, 27, 23, 33 ja 36.
Kuni 1959. aastani asus turu juures Liiva–Vääna kitsarööpmelisel raudteel peatus Nõmme-Turg. 
Nõmme turg koos turuhoonega renoveeriti 2009. aastal. 2010. aasta aprillis hävis turuhoone põlengus täielikult, kuid taastati väliselt esialgsel kujul ja avati uuesti sama aasta novembris.
Kalev Rattus

Kalev Rattus (sündinud 3. märtsil 1957) on eesti jurist.
Ta lõpetas aastal 1975 Tallinna 24. Keskkooli ja aastal 1980 Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna.
Ta on Eesti Autorite Ühingu tegevdirektor.
Doggerbank

Doggerbank on suur madal Põhjameres. Ta paikneb umbes samadel laiuskraadidel Inglismaa Yorkshire'i krahvkonna ning Middlesbrough' ja Ringkøbingi fjordiga (Taani). Madala lääneots on keskmiselt 100 km kaugusel Suurbritannia idarannikust, idaots umbes 125...150 km kaugusel Taani läänerannikust.
Madala pindala on umbes 17 600 km². Tema pikkus lääne-idasuunas on 300...350 km ning laius kuni 120 km. Ta meenutab kujult tilka, mille kitsam ots näitab Jüütimaa poole.
Doggerbanki keskmine sügavus 30 m (Põhjamerel 94 m). Madalaimas kohas (54°...55° N, 1°...2° E) on sügavus kuni 13 m. Suurim sügavus on 36 m.
1931. aasta Doggerbanki maavärin on võimsaim Suurbritannias registreeritud maavärin.
Doggerbank on hea kalapüügikoht. Püütakse eriti turska.

Teke

Doggerbank tekkis tõenäoliselt moreenimoodustisena Pleistotseenis. See leidis aset jääaegse Reini jõe tollal tunduvalt põhjapoolsema suudme ees.
Jääaegadel, kui merepind oli praegusest kuni 100 m madalamal ning Põhjamere lõunarannik praegusest umbes 600 km põhja pool, oli praegune Doggerbank koos ümbritsevate merealadega veest väljas ning moodustas Doggerlandi. Ka praegune La Manche oli veest väljas, nii et praegune Inglismaa oli praeguse Mandri-Euroopaga ühenduses.
Merepinna languse tõttu Doggerbanki ja La Manche'i vahele tekkinud saarteribale kasvas näiteks Weichseli jäätumise lõpus napp taimkate. Madalamatel aladel Doggerbanki ja La Manche'i maaühenduste vahel praeguses Põhjamere lõunaosas oli järv.
Kui mesoliitikumis umbes 6500 eK oli kriidikaljudest ühendus praeguse Doveri ja Calais' linna vahel piisavalt erodeerunud, voolas selle järve vesi üle La Manche'i Atlandi ookeani. Hiljem merepind tõusis, nii et Doggerbank ja La Manche jäid jälle vee alla ning vesi sai voolata Atlandi ookeanist üle La Manche'i Põhjamerre, nagu jäävaheaegadel ja praegu, ning sealt edasi piki Norra rannikut Atlandi ookeani põhjaossa.
Berens

Ajalugu

Berensi suguvõsaliin algab Hans Berensiga, kes oli XVII sajandil Rostockis õllepruul. Tema poeg Hans Heinrich Berens (1643−1701) siirdus Riiga, kus ta tõusis raehärraks. Tema pojast kaupmees Arend Berensist (1687−1747) sai alguse suguvõsa vanem liin, mis oli alles veel XIX sajandi keskel; sellest harust võrsus mitu Riia raehärrat. Hans Heinrichi teine poeg Gottfried Berens (1691−1725) rajas noorema liini. Viimase pojapoeg kapten Melchior Gottfried Berens (1764−1796) tõsteti Vene aadliku seisusse ja võeti 1795. aastal Liivimaa kubermangu aadliraamatusse; tema järeltulijad immatrikuleeriti 1797. aastal Liivimaa rüütelkonna matriklisse. Suguvõsa aadliliin kustus 1919. aastal.
Vani järv

Van (türgi Van Gölü, armeenia Վանա լիճ (Vana litš), kurdi Wan) on järv Armeenia mägismaal Türgis.
Pindala on umbes 3700 km², sügavus 145 meetrit.
Äravool puudub.
Järv on riimveeline. Seal on lahustunud umbes 19 promilli tahkeid aineid, peamiselt soodat.

Kultuuriajalugu

Van asus Urartu riigi keskel ja selle kaldal asus Urartu pealinn Tushpa. Umbes samas asub tänapäeva Vani linn. Van asus ka Urartu järglase Vana-Armeenia keskel, olles koos Sevani (mis praegu asub Armeenias) ja Urmia järvega (mis praegu asub Iraanis) üks Vana-Armeenia kolmest suurest järvest, mida on ka Armeenia meredeks kutsutud. Vani järve saartele rajati hulgaliselt kirikuid ja kloostreid, millest osa on säilinud, ent osa türklaste ja kurdide võimu all hävitatud.
Piatroŭščyna metroojaam

Piatroŭščyna metroojaam (vene keeles Петровщина (Petrovštšina metroojaam), valgevene Пятроўшчына (transkribeerituna Pjatrovštšõna metroojaam)) on üks Minski metroo jaamadest Maskoŭskaja liinil Maskoŭski rajoonis Piatroŭščyna ja Paŭdniovy Zachadi linnaosade vahel.
Jaam avati 6. novembril 2012, ehkki metrooliiklus hakkas toimima alles järgmisel päeval. Aastani 2014 oli tegemist selle metrooliini lõppjaamaga. Jaamas on invaliididele mõeldud lift. Üks selle väljapääsudest avaneb Valgevene riikliku meditsiiniülikooli juures, väljapääsu juures asub ka nn Tudengiküla - kuue ülikooli tudengitele mõeldud ühiselamute kompleks.
Tegemist on ühe Minski metroo enimkasutatud jaamaga. Aastal 2013 oli see kasutajate arvult neljas, seda kasutas päevas keskmiselt 49,6 tuhat inimest.
Jaam on mõeldud kujutama loodust ja tähepaistelist talveööd. Selle tarbeks on jaama tumedasse lakke monteeritud 400 väikest LED-lampi.
Kas venelased tahavad sõda?

Kas venelased tahavad sõda? (vene keeles Хотят ли русские войны) on Jevgeni Jevtušenko luuletus ning nendele värssidele Eduard Kolmanovski kirjutatud laul.
Jevgeni Jevtušenko kirjutas luuletuse 1961. aasta sügisel viibides välismaal, kus talle olevat sageli sellist küsimust esitatud. Pärast Nõukogude Liitu naasmist näitas ta luuletust Eduard Kolmanovskile, kes kirjutas loole viisi. Laulu esiettekandjaks oli näitleja ja laulja Mark Bernes.
Jevtušenko väitel üritas Nõukogude Armee poliitvalitsus laulu edutult keelustada, väites, et laul on patsifistlik ning demoraliseerib nõukogude sõdureid.
1962. aastal Moskvas toimunud rahvusvahelisel rahukongressil jagati osalejatele suveniiridena vinüülplaate laulu inglise, prantsuse, saksa ja hispaaniakeelse versiooniga Georg Otsa esituses.
Vermilioni vald

Ajalugu

Vald moodustati 1844. aastal.
Villem Alttoa

Villem Alttoa (kuni 1934 Villem Alto; 31. oktoober 1898 Karepa, Virumaa – 3. juuni 1975 Tartu) oli eesti kirjandusteadlane.
1924–1929 õppis Alttoa Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas. 1931. aastal kaitses ta filosoofiamagistri kraadi väitekirjaga "J. W. Goethe eesti keeles", 1961 filoloogiadoktori kraadi väitekirjaga August Kitzbergist.
1937–1940 oli ta Haridusministeeriumi kooliosakonna direktor, 1945–1975 Tartu Ülikooli väliskirjanduse õppejõud (1946 dotsent, 1963 professor).
Villem Alttoa oli kunstiajaloolase Kaur Alttoa isa. Tema õetütar on kirjanik Aino Pervik.
Marko Rööpson

Marko Rööpson (7. oktoober 1959 – 4. veebruar 2017) oli eesti geograafiaõpetaja ja koolidirektor.
Ta lõpetas 1984. aastal Tartu Riikliku Ülikooli bioloogia-geograafiateaduskonna geograafia erialal.
Ta oli 1984. aastast Kalamaja Põhikooli geograafiaõpetaja ja 1996. aastast direktor, jätkates samas ka õpetajatööd.
Linnuriik

Linnuriik on Rakvere linnaosa, mis asub linna piiri ääres, kirdeosas. Rakvere Majaomanike Seltsi määratud Linnuriigi linnaosavanem on Tiina Kompus.

Nimest

Rahvasuus on Linnuriik nime saanud linnunimeliste tänavate järgi.

Ajalugu

Rakvere Linnuriigi linnaosa on kujunenud välja 20. sajandi lõpuosas, mil piirkonda ehitati rohkesti ühepereelamuid.
Linnuriigi esimene tänav oli Tedre tänav.

Tänavaid

Kajaka
Kauri
Kotka
Kuldnoka
Kure
Metsise
Peoleo
Rähni
Räägu
Tedre
Tuvi
Västriku 
Ööbiku
Wuzhi

Wuzhi (hiina 五指山; pinyinis Wuzhi Shan (Wǔzhǐ Shān); 'viie sõrme mägi') on mägi Hiinas, Hainani saare kõrgeim tipp. Mäe kõrgus on 1840 m.
Mäe järgi on nime saanud Wuzhishani linn.
Wuzhi ümbruses elavad peamiselt liid. Mäega on seotud mitmed legendid ja sellest on kirjutatud palju luuletusi.
Alfred de Vigny

Alfred Victor de Vigny (27. märts 1797 Loches – 17. september 1863) oli prantsuse luuletaja, näitekirjanik ja romaanikirjanik.

Elulugu

Alfred de Vigny sündis vanas, Prantsuse revolutsiooni poolt ruineeritud aadliperekonnas. Kibestunud vanemad kasvatasid de Vignyd kuningatruuduse ja Napoleoni vihkamise vaimus. Restauratsiooni ajaks oli de Vigny jõudnud kõrgemasse ohvitseride kooli ja esialgu tundis ta kuningavõimu taastamise üle siirast heameelt. 18-aastaselt katkestas ta õpingud ning temast sai alamleitnant ainult aadlikest koosnevas kompaniis. Kuid peagi pettus ta teenistuses, sest tema ainukeseks "kangelasteoks" jäi Louis XVIII eskortimine Napoleoni tagasipöördumise ajal Elbalt.
Alfred de Vigny pühendas kogu oma kuninga teenimisest vaba aja lugemisele ja luuletamisele. Aastal 1822 ilmutas ta anonüümselt 10 luuletusest koosneva kogu "Luuletused". Aastal 1824 ilmus "Eloa", millele sai osaks suurepärane vastuvõtt. 1825. aastast alates pühendas ta end ainult kirjutamisele: 1826. aastal ilmus luulekogu "Antiiksed ja moodsad luuletused", ajalooline romaan "Cinq-Mars", mis jutustas markii de Cinq-Marsi julgest vandenõust kardinal Richelieu vastu, kes markiil selle eest pea maha raiuda lasi. De Vigny kirjutas ka näidendeid ja tõlkis Shakespeare'i aleksandriinidesse. Victor Hugo kõrval oli de Vigny romantilise koolkonna üks olulisimaid autoreid. Kodanlaste kuninga Louis-Philippe I võimuletulek solvas teda sügavalt. Oma päevikus märkis ta, et see oli talle "poliitilisest ebausust vabanemise" aeg. Ta hakkas huvi tundma Lamennais' sotsiaalse kristluse vastu ning võttis omaks isegi mõned vabariiklikud ideed.
Sel perioodil loobus ta luuletamisest. Ta hakkas proosavormis kirjutama neist, kes on oma ideaalide nimel valmis valima vaesuse või surma. 1832 ilmus "Stello" (sellest tegi ta ka lavavariandi "Chatterton", 1835), materialistlikule ühiskonnale jalgu jääva luuletaja lugu, kelle traagilises saatuses nägi autor vaimsete väärtuste allakäiku ühiskonnas.
Aastad 1837 ja 1838 olid de Vigny elu segaduste- ja õnnetusterohkeimad. Algas tema erakuelu, mille viljadeks olid suurepärased luuletused täis kannatust ja kirgastumist. Need inimteadvuse arengut kujutavad filosoofilised luuletused, mis peegeldavad Jumalast hüljatud inimhinge visklemist poliitika, tsivilisatsiooni ja tunnete kolmnurgas, ilmusid alles pärast luuletaja surma (kogu "Saatused").
Tema nägemuses on inimkonna arengut innustava geniaalsuse hinnaks üksindus. Nii, nagu poeet on Jumalast hüljatud, nii on seda ka kogu inimkond, kellel on valida ainult kannatuse ja surma vahel. Kannatus ja vaprus saatusele vastu astumisel tagavad inimväärikuse. Pärast ebaõnnestunud katset poliitikasse lülituda (1848) elas de Vigny tagasitõmbunult ja kirjutas mälestusi, mis ilmusid 1867 ("Päevik").
2-fenetüülbensoehape

2-fenetüülbensoehape (inglise 2-phenethylbenzoic acid) ehk 2-bibensüülkarboksüülhape (2-Bibenzylcarboxylic acid) on orgaaniline hape, mille keemiline valem on C₁₅H₁₄O₂.
Molekulmass on 226,275 g/mol.
Ühend leiab kasutamist amitriptüliini sünteesil.
Nikolai Timusk

Nikolai Timusk (5. aprill 1897 Kallaste – 1952) oli eesti jurist ja notar.
Õppis Tartu Ülikoolis 1920–1921 arstiteadust ja 1921–1927 õigusteadust (lõpetas 1927), Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane.
Osales 1918–1920 Vabadussõjas, 1927–1928 Viljandi-Pärnu rahukogu kohtuameti kandidaat, 1928–1937 notar Mõisakülas, alates 1937 Viljandis.
Monaad

Pütaagorlased

Pütaagorlaste järgi saavad kõik arvud alguse monaadist.

Giordano Bruno

Giordano Bruno teoses "De monade, numero et figura" (1591) eristatakse kolmesuguseid monaade: Jumal, hinged ja aatomid. Monaad on ruumiliselt ja hingeliselt individueeritud taandumatu metafüüsiline alusühik.
Maire Haava

Maire Haava (sündinud 20. oktoobril 1962) on eesti laulja, metsosopran.
Lõpetanud Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia klassikalise laulu erialal, töötas ta aastatel 1994–2003 Rahvusooperis Estonia. Alates aastast 2004 tegutseb vabakutselise lauljana.
Tema olulisemate rollide hulka kuuluvad Cherubino Wolfgang Amadeus Mozarti ooperis "Figaro pulm", Vürstinna Aleksandr Dargomõžski ooperis "Näkineid", Frugola Giacomo Puccini ooperis "Mantel", Fidalma Domenico Cimarosa ooperis "Salaabielu", Miss Todd Gian Carlo Menotti ooperis "Vanatüdruk ja varas".
Maire Haava on esinenud aldisolistina Joseph Haydni Stabat Materis, Wolfgang Amadeus Mozarti Missas C-Duur ning Franz Schuberti Missas Es-Duur. 2004. aastal osales ta Kuressaare Kammermuusika Päevade lõppkontserdil Johannes Brahmsi vokaaltsüklite "Armastuslaulud" op. 54 ja Robert Schumanni "Hispaania laulumäng" op. 74 ettekannetel.
Maire Haava on esinenud Savonlinna Ooperifestivali galakontsertidel ja teinud koostööd organistide Rolf Uusvälja ja Tiia Tennoga.
Maire Haava tegutseb ka produtsendina Pille Lille Muusikute Toetusfondi juures.