google/wiki40b huggingface dataset:
Stolica mäestik

Stolica mäestik (slovaki Stolické vrchy) on mäestik Slovakkia keskosas, mis on osa Lääne-Karpaatidest ja ühtlasi on see ka osa Slovaki maagimäestikust. Selle regiooni kõrgeim tipp on Stolica (1 476 m), mis on ühtlasi ka Slovaki maagimäestiku kõrgeim tipp.
Mäestiku piiride täpne määratlemine on raske, kuna seda ümbritsevate orgude ja vesikondade süsteem võimaldab seda tihti mitmeti määratleda. Nõnda ühendabki poola geograaf Jerzy Kondracki mäestiku Revúca kõrgustiku ja Muránska planinaga ühtseks Rudawy Gemerskie nime kandvaks maastikuregiooniks. 
Mäestikku võib jagada neljaks alampiirkonnaks. Mäestiku keskosa moodustavad Klenovi mäestik, mille kõrgeim tipp on Ostrá (1 011 m); selle piirkonna lõunanõlvadel ulatuvad kõrgused  350 meetrit üle merepinna, ja Tŕstie, mille kõrgeim tipp on Tŕstie (1 132 m); selle piirkonna edelanõlvadel ulatuvad kõrgused  320 meetrit üle merepinna. Tŕstie põhjapoolsem osa kuulub Muránska planina rahvusparki. Mäestiku lääneosa moodustab Málineci mäestik, mille kõrgeimaks tipuks on  Jasenina (995 m), selle piirkonna lõunanõlvad ulatuvad 320 meetrit üle merepinna. Kõige kõrgem on mäestiku põhjaosa Stolica, mida eraldab ülejäänud mäestikust Muráňi jõe org.  Selle kõrgeim tipp on Stolica, teised kõrgemad tipud on Kohút (1 409 m), Kohút (1 409 m), Falterov vrch (1 338 m) ja Buchvald (1 293 m). Ka selle piirkonna põhjapoolsem osa kuulub Muránska planina rahvusparki. Stolica edelaosa ulatub 350 meetrit üle merepinna.
Mäestiku kõrgem osa on metsane, valdavalt kasvavad seal kuused, madalamates osades ka pöögid, valgepöögid ja tammed. Mäestikus on mitmeid väikesi kaevandusi, tähtsamaks asulaks on Kokava nad Rimavicou kaevanduslinn.
Umbjärv

Umbjärved kitsamas mõistes

Enamik atmosfäärist mahalangenud veest jõuab läbi jõgedevõrgustiku, järvede, märgalade või aurumise maailmamerre. Umbjärvede geograafiline eraldatus (näiteks mäeahelike tõttu) või suur kaugus maailmamerest aga pärsib seda.
Sageli on umbjärved suhteliselt suure mineraalsusega.
Kuna umbjärvede väljavool (veevahetus) toimub üksnes aurumise ja infiltratsiooni kaudu, on need keskkonnasaasteainetele tundlikud.
Tuntuimad umbjärved maailmas on Kaspia meri, Araali meri, Balkaši järv, Eyre'i järv jt.
Tokelau

Reljeef

Kõrgeim punkt ulatub 5 meetrit üle merepinna.

Haldus

Tokelau on Uus-Meremaa territoorium.
Ametlikud keeled on tokelau ja inglise keel.

Üladomeen

Üladomeen on .tk.

Raha

Rahaühikuna on käibel Uus-Meremaa dollar.
Ringe (Saksamaa)

Emlichheim

Ringe kuulub valdade ühendusse (Samtgemeinde) Emlichheim. Vald koosneb 3 keskusest: Großringe, Kleinringe ja Neugnadenfeld ning on peamiselt põllumajanduslik, kuigi sellel on ka huvitav ajalugu. Valla geograafia oli kord nõmm, kuid seda harisid Teises maailmasõjas sõjavangid, kellele natsid ehitasid erilaagri, Lager Alexisdorfi. Pärast sõda leidsid kodutud põgenikud siin ulualuse, muutes laagri uueks asulaks nimega Neugnadenfeld, mis nüüd on üks Ringe kolmest keskusest (Ortsteile).

Nõmm

Tänapäeval ei ole vallas enam puhast nõmme, kuid loodushoidjad on juba mõnda aastat proovinud nõmmesid taastada, mõne ohustatud loomaliigi elupaigad muutuvad järjest haruldasemaks.

Ajalugu

Vallas on ka ajaloost läbiimbunud hoone, Altes Landhaus Buddenberg. Tänapäeval on seal restoran ja külalistetoad. Maja rohkem kui 200-aastases ajaloos oli seal peamiselt kõrts ja toidupood maaelanikele. 1997. aastal, pärast maja kasutamist eramuna, põles see maha. Mõni aasta hiljem ehitati hoone annetuste toel ja kohalike ajalooentusiastide abiga uuesti üles.

Geograafia

Läbi Ringe valla voolab Vechte jõgi.

Majandus

Valla majanduslik tugisammas on endiselt suurel määral põllumajandus. Kuid mõned teenindusettevõtted ja plastidetootmise ettevõtted on linnas poe avanud.
Eesti Arhiiv Austraalias

Eesti Arhiiv Austraalias (EAA) on Sydneys asuv Eesti arhiivraamatukogu.
See asutati 1952. aastal. Arhiivi peamiseks loojaks oli Hugo Salasoo, kes juhatas seda 1953–1990. Aastail 1991–1994 juhatas arhiivi tema poeg Inno Salasoo. Arhiiv kujunes üheks suuremaks Eestile spetsialiseerunud raamatukoguks väljaspool Eestit.
Arhiiv asus pikka aega Hugo Salasoo kodus selleks eraldi ehitatud hoones.
Nüüd asub EAA Sydney Eesti Majas.
Color Fantasy

Color Fantasy on Norra laevakompaniile Color Line kuuluv parvlaev, mis on ehitatud 2004. aastal Aker Finnyardsi Turu laevatehases Turus Soomes. Color Fantasy oli 2004. aastast kuni 2007. aasta sügiseni maailma suurim parvlaev. Laev sõidab Oslo-Kieli liinil, samal liinil sõidab ka ta sõsarlaev Color Magic.

Tehnilised näitajd

IMO number: 9278234

Kogumahutavus: 75 027

Pikkus: 223,7 m

Laius: 35 m

Süvis: 6,8 m

Peamasin: 31200 kW

Maksimaalne kiirus: 22 sõlme

Reisijate arv: 2700

Kajutite arv: 968

Autosid mahub: 750

Rajameetreid: 1270
Tartu vald

Haridus

Alusharidust annavad Tartu vallas Kõrveküla lasteaed, Lähte lasteaed, Tabivere lasteaed, Raadi Lasteaed Ripsik ning Maarja-Magdaalena ja Raadi lastehoiud.
Põhiharidust annavad Tartu vallas viis kooli – Kõrveküla Põhikool, Laeva Põhikool, Lähte Ühisgümnaasium, Tabivere Põhikool ja J. V. Veski nimeline Maarja-Magdaleena Põhikool.

Vallavanemad

Vallavanem on aastast 2017 Jarno Laur.
Voosi kurk

Voosi kurk on väin Läänemeres Vormsi saare ja Noarootsi poolsaare vahel. Ta eraldab Vormsi saart Mandri-Eestist ja ühendab Väinamerd Läänemere avaosaga. Halduslikult jääb väin Lääne maakonda Lääne-Nigula ja Vormsi valda. Voosi kurk jääb Väinamere hoiualale. Väina veepeegli pindala on 20,6 km². Väina jäävad mitmed väikesaared: Nätegrunne, Seasaar, Ulassaar (rootsi Olasäurn), Väike-Tjuka saar.
Voosi kurgu keskkonnaregistri kood oli VEE3316000.
Kulje Püha Eelija kirik

Kulje Püha Eelija kirik (vene keeles Кулейская православная церковь св. Ильи) on õigeusu kirik Setumaal Kulje külas, praeguse haldusjaotuse järgi Venemaal Pihkva oblastis Petseri rajoonis Krupi vallas. 
Kirikut kasutab Kulje kogudus.

Ehituslugu

Esimene puukirik ehitati arvatavasti 1715. aastal, kui siin avati kogudus. See kirik põles 1850. aastal maha ning ehitati uus puukirik, mis omakorda põles maha 1914. aastal.
Uus kivikirik rajati aastatel 1914–1917. Hoone pühitseti 1. augustil (vkj) 1917. Hoone arhitekt oli tõenäoliselt Anatoli Podtšekajev.
Hüpokaleemia

Hüpokaleemiaks ehk kaaliumivaeguseks ehk vaegkaaliumiveresuseks nimetatakse paljude loomade (sh inimeste) vere normaalsest madalamat kaaliumisisaldust.
Kaaliumi hormonaalne kontroll allub neerupealise koore ja ajuripatsi hormoonidele.

Inimestel

Normaalne kaaliumisisaldus veres on umbes 3,5–5,0 mEq/L.

Põhjused

Hüpokaleemia põhjuste hulgas on vähene kaaliumi saamine toidust (harva otsustavaks teguriks), liigne kaaliumi väljutamine organismist suurte vedelikukaotustega (kõhulahtisus või liighigistamine) või uriiniga teatud ravimite mõjul, magneesiumipuudus, alkaloos ehk happe defitsiit veres. Kaaliumivaegust võivad põhjustada ka alkoholi, kofeiinirikaste jookide (nt kohvi jm), suhkru ja soola liigtarbimine.

Ravimite mõjul

Kaaliumi madalat taset veres võib põhjustada mitmete ravimpreparaatide pikaajaline kasutamine, nagu abirateroon (ZYTIGA), aspiriin, Albuterol, Bisacodyl, kortikosteroidid, furosemiid, levodopa, nifedipiin, antibiootikumid (penitsilliin), Verapramil jpt.

Ravi

Tavalisemad ravimeetodid on kaaliumirikaste toitude söömine, vedelikukaotuste vältimine (nt kõhulahtisuse ravi) ning selliste ravimite võtmise lõpetamine, mille tõttu uriiniga väljutatakse normaalsest rohkem kaaliumi. Nõrga kaaliumipuuduse korral aitab ka kaaliumi manustamine toidulisandina. Tõsise hüpokaleemia puhul võib olla vajalik kaaliumit sisaldava lahuse tilguti abil veeniverre viimine, kuid isegi tõsistel juhtudel on eelistatud suukaudne manustamine.
Youngi plaan

Youngi plaan oli aastail 1929 kuni 1930 Pariisis Põhja-Ameerika poliitiku Owen D. Youngi (1874–1962) juhatusel koostatud kava Saksamaa reparatsioonimaksude tasumiseks. Kava asendas Dawesi plaani, pehmendades selle tingimusi, maksesummat alandati ja jaotati see 59 aastale.
Saksamaa majandusliku jõuetuse tõttu loobuti reparatsioonimaksude sissenõudmisest 1931. aastal Herbert Clark Hooveri antud moratooriumiga ja lõplikult 1932 aastal Lausanne`i konverentsi otsusega.
Suurkülä (Kanepi)

Suurkülä (ka Suurküla) oli küla Põlvamaal. Küla jääb tänapäeval Soodoma küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Kanepi kihelkonda. Küla kaotati 1970. aastatel.
Kris Freeman

Kris Freeman (sündinud 14. oktoobril 1980 Concordis New Hampshire'is) on USA meesmurdmaasuusataja.
Freeman sai 2000. aastal Štrbské Plesos toimunud juunioride MM-il sprindi vabasõidus kaheksanda koha. Täiskasvanute võistlustel debüteeris ta 2001. aasta maailmameistrivõistlustel Lahtis, kus tema parimaks tulemuseks jäi 30 km klassikasõidu 50. koht. Järgmisel talvel sai ta Salt Lake Citys peetud 2002. aasta olümpiamängudel 20 km jälitussõidus 14. koha ja kuulus 5. koha saanud USA teatemeeskonna koosseisu.
2003. aasta MM-il Val di Fiemmes sai Freeman 15 km klassikasõidus neljanda koha. 2005. aasta MM-il Oberstdorfis jäi tema parimaks tulemuseks 30 km jälitussõidu 50. koht. 2007. aasta maailmameistrivõistlustel Sapporos oli ta 50 km ühisstardiga klassikasõidus kaheteistkümnes. 2009. aasta maailmameistrivõistlustel Liberecis kordas Freeman 15 km klassikasõidus kuus aastat tagasi Val di Fiemmes saadud neljandat kohta, jäädes pronksmedali saanud soomlasele Matti Heikkinenile alla 1,3 sekundiga.
Freemani parim tulemus maailma karikavõistlustel on neljas koht 15 km klassikasõidus, mille ta sai 2009. aasta novembris Kuusamos toimunud MK-etapil. Paarissprindis on ta olnud koos Carl Swensoniga neljas 2003. aasta jaanuaris Oberhofis.  
Kris Freeman põeb suhkurtõbe.
Kohtla-Nõmme rahvamaja

Kohtla-Nõmme rahvamaja on rahvamaja Ida-Viru maakonnas Toila vallas Kohtla-Nõmme asulas. Aastast 2007 kuulub rahvamaja Kohtla Kaevanduspark-Muuseumi koosseisu.
Rahvamaja asutati 1952.
Ahti Rääst

Ahti Rääst (29. detsember 1948 – 23. aprill 2010 Tallinn) oli eesti dirigent ja orkestrijuht.
1968. aastal lõpetas ta Tartu Muusikakooli trompeti eriala (õpetaja Kaupo Antzon). 1973. aastal lõpetas Tallinna Riikliku Konservatooriumi puhkpilliorkestri dirigeerimise eriala Helmut Orusaare klassi.
Aastatel 1975–1993 juhatas ta Tallinna Pedagoogilise Instituudi (1992–1993 Tallinna Pedagoogikaülikooli) puhkpilliorkestrit ja oli samal ajal instituudi kultuuriteaduskonna orkestridirigeerimise õppejõud. Tema õpilasi on Harry Illak ja Jaak Ojakäär.
Oostriku Suurallikas

Oostriku Suurallikas (ka: Oostriku allikas) on kaitsealune allikas Järva maakonnas Järva vallas. Allikas jäävad Endla looduskaitsealale.
Allika laius on 10 ja pikkus 25 m. Allikas moodustab järviku, mis asub harujõe alguses.
Venevere mõis

Venevere mõis (saksa keeles Wennefer) oli rüütlimõis Simuna kihelkonnas Virumaal.
Aarne Arvonen

Aarne Armas Arvonen (hüüdnimi Arska; 4. august 1897 – 1. jaanuar 2009) oli Soome ülipikaealine, alates 5. detsembrist 2006 kuni surmani Soome vanim inimene.
Aarne Arvonen osales Esimeses maailmasõjas kaitserajatiste ehitusel. Soome kodusõjas võitles ta punaste poolel ja sattus Ekenäsi vangilaagrisse. Vabanedes elas ta Helsingis Kallios, abiellus ja sai kahe tütre isaks. 1938 jäi ta leseks ja kolis Järvenpääle. Ta töötas mööblitehases ehisdetailide voolijana.
Oma 100. sünnipäeva sõitis ta tähistama Londonisse. 2005. aastani elas ta omaehitatud majas. Seejärel viidi ta nefriidi tõttu haiglasse, kuid paranes. Seal anti talle esimest korda elus antibiootikume. Kõrges vanaduses elas ta Vanhankylänniemi hooldekodus Järvenpääl ning tema tervis oli kuni 2008. aastani hea, kuni ta jäi pimedaks ja kõva kuulmisega.
Ta oli lapsepõlvest saadik astronoomiahuviline. 1921. aastal oli ta üks Soome amatöörastronoomiaseltsi asutajaliikmetest ja oli selle liige 87 aastat.
Aarne Arvonen elas 111 aasta ja 151 päeva vanuseks. Ta oli surres maailma vanuselt 7. inimene, kõigi aegade vanuselt 51. mees, kõigi aegade vanuselt 17. Euroopa mees ja kõigi aegade vanim Soome mees.
Pärast tema surma sai Soome vanima inimese tiitli 1901. aastal sündinud Viljo Kekola.
Aderkaši mõis

Aderkaši mõis (saksa keeles Fistehlen, läti keeles Aderkašu muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Riia kreisis Madliena kihelkonnas. Nüüdisaegse haldusjaotuse järgi asub mõisasüda Lätis Ogre piirkonnas Taurupe vallas.
Henno Käo

Henno Käo (10. jaanuar 1942 Laheküla (praegu Allikalahe) – 2. juuli 2004 Tallinn) oli eesti raamatukunstnik, lastekirjanik ja luuletaja.

Elukäik

Henno Käo lõpetas Kahtla kooli. Õppis Tartu Kunstikoolis ja Eesti NSV Riiklikus Kunstiinstituudis.
Töötas aastatel 1963–1968 Tallinnfilmi nukufilmi kunstnikuna, 1969–1982 Tallinna Puhkeparkide Direktsioonis. Pärast seda oli vabakutseline. Aastatel 1968–1969 õppis Eesti NSV Riiklikus Kunstiinstituudis graafikat, 1975–1978 Villu Tootsi kirjakunsti koolis.

Looming

Kunstnikuna on Henno Käo tuntud eeskätt raamatuillustraatorina, kuid ta on loonud ka pastell- ja akvarellmaale ning kujundanud eksliibriseid. On osa võtnud kirja- ja karikatuurinäitustest. Tema karikatuure on avaldatud näiteks ajakirjas Pikker, teabelehes Memento, 
Käo oli ansambli Peoleo üks asutajaid, laulusolist, kitarrist ja laulusõnade looja. Tema laulutekste esitasid teisedki ansamblid, näiteks Kukerpillid.
Henno Käo on paljude lasteraamatute autor, kõik oma raamatud illustreeris ta ise. On illustreerinud ka kooliõpikuid.
Purdosake

Purdosake on üksik tera või fragment murenenud kivimist.
Purdosakesed on näiteks liivaterad.
Jekaterina Zahharijeva

Isiklikku

Ta on aastast 2006 abielus arhitekt Angel Zahharijeviga. Ta valdab suurepäraselt inglise ja saksa keelt.
Valgesaba-pampahirv

Välimus

Valgesaba-pampahirvel on punakaspruun karvastik. Kõht, kael, kõrvade sisemus kui ka silmade ning koonuümbrus on valge. Nad on pisut suuremad kui kabehirved ja natuke väiksemad kui punahirved. Nende saba ülapool on pruunikas, allosa aga valge.
Nende sarvedel on 3–4 krooni ning igal aastal detsembris heidetakse sarved maha.
Nende sõrgade jälg on pikk ja kitsas ning sarnaneb kabehirve jäljega. Sammupikkus on umbes 90 cm ja galopis võib jälgede vahe olla 180 cm või rohkemgi.

Mõõtmed

Valgesaba-pampahirve õlakõrgus on 90–105 cm, kaal 50–135 kg, tüvepikkus ligikaudu 115–170 cm, sabapikkus 15–30 cm, sõrgade jälg on ligikaudu 7 cm pikk ja 4 cm lai.

Paljunemine

Valgesaba-pampahirv paaritub üks kord aastas. Paaritumisperiood ulatub oktoobrist detsembrini ning tiinus kestab 6 ja pool kuud. Nooremad emahirved sünnitavad tavaliselt ühe vasika, vanemad emahirved sünnitavad 2 või koguni 3 vasikat. Vasikad on kõndimisvõimelised kohe pärast sündimist.

Toitumine

Valgesaba-pampahirved eelistavad hõredaid lehtmetsi ja niitusid, kuid otsivad toitu sageli ka põldudelt. Nad söövad lilli, marju, seeni, lehtpuude lehti ja kasvusid, kuid võivad närida ka okaspuid. Samuti võivad nad aedu külastades süüa õunu.
Gonzaga hertsogipalee

Gonzaga hertsogipalee (Palazzo Ducale, ka: Palazzo Ducale di Mantova) on Gonzagade suguvõsale kuulunud palee Itaalias Mantova linnas.
See on üks Euroopa suuremaid losse. Ta võtab enda alla kogu linna kirdeosa. Lisaks lossile kuulub paleekompleksi 14. sajandist pärinev kindlus Castello di San Giorgio ning kirik. Osa paleest on avatud külastajatele muuseumina.
Hiilgeaegadel oli lossi suuruseks 34 000 m² ja seal elas üle tuhande inimese. Kui Habsburgid seda 1630. aastal rüüstasid, läks neil palee enam kui 500 ruumist kunstivarade äravedamiseks tarvis 1630 vankrit.
Hea Tahte mängud

Hea Tahte mängud (inglise keeles Goodwill Games) olid rahvusvahelised spordivõistlused, mida korraldati kokku kuus korda aastatel 1986–2001. Hea Tahte mängud algatas USA suurärimees Ted Turner 1986. aastal pärast 1980. ja 1984. aasta olümpiaboikotte.
Pärast Nõukogude Liidu sõjalist sissetungimist 1979. aastal Afganistani otsustasid USA ja paljud teised lääneriigid boikoteerida Moskvas korraldatud XXII olümpiamänge, mille tulemusel omakorda NSV Liit ja tema liitlasriigid keeldusid osalemast Los Angeleses peetud 1984. aasta olümpiamängudel.
Esimestel Moskvas 1986. aastal toimunud Hea Tahte mängudel osales üle 3000 sportlase 79 riigist, kus võisteldi 182 spordialal. Uued maailmarekordid tegid Sergei Bubka teivashüppes, Jackie Joyner-Kersee seitsmevõistluses ning Michael Hübner ja Erika Salumäe meeste ja naiste 200 meetri trekisõidus. Rekordid sündisid ka 1990. aasta mängudel Seattle'is: Mike Barrowman 200 m rinnuliujumises ja Nadežda Rjaškina 10 km käimises.
1994. aasta Hea Tahte mängud toimusid Peterburis, Venemaal pärast iseseisvumist Nõukogude Liidu lagunemise tulemusel. Venelased tegid viis maailmarekordit tõstmises ja mängud olid esimene rahvusvaheline spordisündmus, kus oli esindatud rannavõrkpall. Rannavõrkpallist tuli hiljem olümpiaala 1996. aasta olümpiamängudel Atlantas. Viimaseks Ted Turneri korraldatud mängudeks jäid 1998. aastal New Yorgis ja selle lähedal toimunud mängud, kus suursündmuseks oli Jackie Joyner-Kersee neljas järjestikune seitsmevõistluse võit ja USA meeskonna maailmarekord 4×400 m teatejooksus.
Ted Turner müüs mängude korraldamise õigused hiljem Time Warneri Austraalia kontorile, kes korraldas viimaseks jäänud mängud 2001. aastal.
Laatsaret

Laatsaret ehk hospital ehk hospidal (vanemas kirjanduses ka laatsarett) on sõjaväeasutuse või üksuse haigla. Laatsaret võib asuda vastavas hoones sõjaväelinnakus või olla telkidest ja konteineritest-masinatest üles pandud maastikul (välilaatsaret).
Laatsaretiks nimetati varem ka tavalist haiglat.
Nimi on tuletatud katkuhaigete kaitsepühaku Laatsaruse nimest.
Edgar Kant

Biograafia

Pärast võitlust Vabadussõjas Tallinna Kooliõpilaste Pataljoni ridades, lõpetas Edgar Kant 1921. aastal Tallinna Rahvaülikooli Seltsi Erakolledži, 1928 Tartu Ülikooli geograafiamagistri kraadiga. Doktoriväitekirja "Ümbrus, majandus ja rahvastik Eestis" kaitses Kant 1934. aastal.
1934. aastal alustas ta õppejõuna tööd Tartu Ülikoolis, olles 1934–1936 dotsent, 1936–1944 majandusgeograafia professor, 1936–1938 majandusteaduskonna prodekaan. Aastatel 1941–1944 oli ta samas ajutine rektor. 1982. aastal ilmunud Tartu ülikooli ajaloo kolmandas köites kirjutati, et Kant ilmus rektor ametisseasumise tseremooniale täies sõjavarutuses ja kiiver peas. Vande andmise ajal oli tema töölaual vintpüss risti üle laua. Ilmselgelt on tegemist liialdusega.
Aastast 1938 oli ta Eesti Teaduste Akadeemia liige.
20. aprillil 1940 valiti ta Tartu Tööstuse Panga nõukogu liikmeks.
1941. aastal osales metsavendade grupijuhina Tartu vabastamisel. Saksa okupatsiooni ajal langes Kantile raske ülesanne reorganiseerida õppetööd Tartu ülikoolis. Edgar Kant oli presidendi asetäitja Jüri Uluotsa lähemaid nõuandjaid ja kaastöölisi.
Aastal 1944 põgenes Kant Rootsi. Ta alustas arhiivitöölisena Lundi ülikooli geograafia instituudis, jätkates samas tööd uurimisstipendiaadina 1947-1950. Aastail 1950–1963 oli ta Lundi ülikooli Geograafia Instituudi majandus- ja sotsiaalgeograafia lektor, hiljem professor.
Aastail 1963–1966 oli ta Rootsi Eestlaste Esinduse III esinduskogu liige.

Teadustöö

Teosega "Tartu linnasüda" (1924) pani Kant aluse Eesti linnageograafiale. Ta on osalenud ka Eesti atlase toimetamises.
Ta andis suure panuse ka eestikeelsele maateaduslikule aimekirjandusele, eriti tuntuks sai tema raamat "Maailma maad ja rahvad" (1930–1932)

Isiklikku

Ta oli abielus Leida Kalling-Kantiga, kes suri 27. juulil 1971. Neil sündis tütar Maret Kant.
Imbi Herm

Imbi Herm (aastani 1982 Imbi Süvalep; sündinud 12. aprillil 1955 Rakveres) on eesti endine näitleja ja lavastaja.
Ta lõpetas aastal 1973 Rakvere 1. Keskkooli, õppis aastatel 1973–1975 Tartu Riiklikus Ülikoolis psühholoogiat ja lõpetas aastal 1980 Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri.
Ta töötas aastatel 1980–1992 näitlejana Rakvere Teatris. Hiljem on ta tegutsenud lauluõpetajana. Ta on kirjutanud näidendeid ja neile muusikat ("Nääriöö, see imeline, 1982; "Võlulaul", 1984)

Isiklikku

Tema ema on endine näitleja Galina Süvalep, isa oli näitleja, lavastaja ja dramaturg Kulno Süvalep, vanaisa oli ajakirjanik ja poliitik, Riigikogu sekretär Arnold Süvalep; õde on  kirjandusteadlane Ele Süvalep-Lõhmus.
Protokoll (andmeside)

Protokoll on reeglite kogum, mida arvutid kasutavad andmete võrgu kaudu saatmiseks ja vastuvõtmiseks ning järgib Avatud süsteemide sidumise arhitektuuri.
Protokoll määrab kasutatava veaavastuskoodi, andmetihendusmeetodi ning selle, kuidas saatev seade annab teada, et sõnumi edastamine on lõpetatud ning kuidas vastuvõttev seade annab teada, et sõnum on edukalt vastu võetud. Internetis kasutatakse TCP/IP protokolle.
August Tamman

August Tamman (17. detsember 1893 Halliste küla − 27. juuli 1934 Tallinn) oli eesti ajakirjanik ja kirjanik.
Sündis Viljandimaal Suure-Kõpu vallas Halliste külas Rossa-Anni talus kingsepa pojana. Kasvas üles Pärnumaal Kilingi-Nõmme lähedal Saareoja talus, õppis Lavi vallakoolis ja Pärnu eesti progümnaasiumis (lõputunnistuse sai 1924. aastal eksternina Tartus), 1921−1924 vabakuulajana ja 1924−1930 immatrikuleerituna Tartu ülikoolis õigusteadust, stuudiumit lõpetamata.
Juba varakult hakkas kirjutama ajalehtedele ja oli vaadetelt isegi sotsialist, kuuludes ka õpilaste salajasse organisatsiooni "Laine". Töötas 1912. aastast Pärnus Meie Kodumaa, Tartus Meie Aastasada ja Tartu Päevalehe toimetuses, 1915. aastast Tallinnas Päevalehe ja Tallinna Teataja ning 1918−1933 Vaba Maa toimetuses, 1919. aastast oli ka ajalehe Helsingin Sanomat alaline kirjasaatja. 1926−1929 oli III Riigikogu liige tööerakonnast ja alates 11. detsembrist 1928 Riigikogu juhatuse sekretär, 1931 ETA esindaja Helsingis, 1933 Tallinnas ajakirjandusbüroo juhataja, hiljem Raadio Ringhäälingu asjaajaja. Eesti Kirjanikkude Liidu liige alates 1932 ja selle juhatuse liige alates 1934. aastast.
Lõpetas oma elu enesetapuga vekslivõlgadesse sattumise tõttu Tallinnas Raadio Ringhäälingu ruumides Estonia teatrimajas. Ta on maetud Rahumäe Kaarli koguduse kalmistule.
Ajakirjanikuna ja poliitikategelasena avaldas Tamman ülevaateteoseid, kirjutas ja toimetas ühistegevusalaseid väljaandeid jms. Tema ajalooalastest töödest on tähtsamad "Eesti iseseisvuse teel", "Jüri Vilms" ja "Eesti üldised laulupidud XIX aastasajal" (kõik raamatud anti välja 1923. aastal Tallinnas) ja postuumne lühibiograaf "Johann Woldemar Jannsen" (Tallinn, 1938).
Koos Peet Vallakuga proovisid hakata välja andma raamatusarja "Lääne Euroopa kirjandus". Esimese (ja ka viimase) raamatuna oli neil tõlgitud Arthur Schnitzleri novellid "Kui surnu vaikib. Kiusatus" (Pärnu, 1910).
August Tamman joonistas nooruspõlves ka karikatuure pseudonüümi Ataṁaṅṅ all huumoriajakirjale Ulak (Viljandi, 1908).
Tema ilukirjandulikus loomingus on esikohal näitekirjandus.
Raye

Varajane elu

Keen sündis 24. oktoobril 1997 Tootingis Londonis Ghana-Šveitsi juurtega ema ja britist isa peres.Croydonis õppis ta Woodcote'i keskkoolis. Seejärel õppis ta kaks aastat BRIT Schoolis, kuid kool jäi lõpetamata, kuna sealt visati ta välja.

2014–2015. Karjääri algus

11. detsembril 2014 avaldas Raye debüüt-EP "Welcome to the Winter". 7. veebruaril 2015 avaldas ta debüütsingli "Flowers". 28. aprillil 2015 avaldas ta singli "Alien".

2016 – praeguseni. Läbimurre

11. augustil 2016 avaldas Raye oma EP "Second". "I, U, Us" avaldati EP avasinglina 14. oktoobril 2016. Ta tegi koostööd Jonas Bluega laulus "By Your Side". Singel avaldati 28. oktoobril 2016 ja see jõudis Suurbritannia singliedetabelis 15. kohale. Teine koostöölugu oli sama aasta 9. detsembril avaldatud laul "You Don't Know Me" koos Jax Jonesiga, mis jõudis Suurbritannia singliedetabelis 3. kohale.
9. veebruaril 2017 Raye andis oma esimese suurema kontserdi XOYO ööklubis Shoreditchis Londonis.
Raye ja Starrah esinesid Charli XCX mikside albumil "Number 1 Angel" laulus "Dreamer", mis avaldati 10. märtsil 2017.
Andrian Candu

Isiklikku

Ta on aastast 2009 abielus Zuzana Stastnaga, neil on kaks poega ja tütar.
Uue-Harmi mõis

Uue-Harmi mõis (saksa keeles Neu-Harm) oli rüütlimõis Kose kihelkonnas Harjumaal. Nüüdisajal jääb mõis Harju maakonda Kose valda.
Mõis asutati 1646. Mõisa klassitsistlik peahoone ehitati 1809. Aastal 1932 ehitati peahoone ümber koolihooneks.