google/wiki40b huggingface dataset:
Bieniakoni

Ajalugu

Bieniakonit mainitakse esimest korda aastal 1529. Toona kuulus asula õekestele Tomkadele, kes pärisid selle oma toona juba surnud isalt. Aastal 1542 läheb asula üle Jataŭtavičitele, aastal 1553 Jamantovičitele. Aastast 1556 kirjutatakse Bieniakonist, kui külast, mis kuulus Zygmunt II Augusti valduses olevale Rudamina riigimõisale.
Seoses administratiivse reformiga hakkas Bieniakoni kuuluma Vilniuse vojevoodkonda. Tol ajal rajati asulasse ka kõrts.
XVII sajandil läks Bieniakoni Czaplińskite valdusesse. Aastal 1634 ehitati sinna katoliku kirik.
Poola jagamisel aastal 1795 läks Bieniakoni Venemaa koosseisu, kus kuulus Vilniuse kubermangu. Aastal 1897 kandsid Bieniakoni nime kaks küla, üks Lida kreisis, kus asusid kirik, kas poodi ja kool, ning teine Ašmiany kreisis, kus asus pastoraat. Aastaks 1905 lisandus veel sellenimeline raudteejaam ja selle juurde tekkinud asula.
Kuni 1917. aastani oli Bieniakoni Venemaa Keisririigi koosseisus, 1919–1939 kuulus Poolale. Toona sai Bieniakonist alev. 1939–1991 kuulus Nőukogude Liidu koosseisu, aastal 1940 kaotas Bieniakoni alevi õigused.
Tuudi mõis

Tuudi mõis (saksa keeles Tuttomäggi) oli rüütlimõis Karuse kihelkonnas Läänemaal. Nüüdisajal jääb mõis Pärnu maakonda Lääneranna valda.
Mõis asutati 17. sajandil (esmakordselt mainiti aastal 1688 nimega Tuttameggi).
Mõisa kahekorruselise barokne peahoone ehitati kas 18. sajandil või juba 17. sajandil. Nõukogude ajal oli hoones Tuudi kolhoosi kontorihoone.
Lembit Vink

Lembit Vink (18. november 1924 Külitse, Ropka vald, Tartumaa – 12. jaanuar 2017 Põltsamaa) oli Eesti tervishoiutegelane ja muusikaõpetaja.
Ta õppis Hugo Treffneri Gümnaasiumis, lõpetas 1952. aastal Tartu Vabariikliku Meditsiinilise Keskkooli velskrina.

Sõjategevuses

Ta võitles Suvesõjas juulis 1941 major Kure üksuses. 
Läks Soome sõjaväkke 18. jaanuaril 1944, oli väljaõppel Jokelas ja meditsiinikursusel Lahtis ning Taavetti allohvitserikoolis. Oli 200. jalaväerügemendi koosseisus lahinguis Viiburi lahel ja Vuoksel. 
Tuli tagasi Eestisse 19. septembril 1944, oli Kehra õppelaagris. Väljaõppel oli Neuhammeris Saksamaal, sai Sileesia rindel haavata, langes mais 1945 Tšehhis vangi. Vabanes filtratsioonilaagrist 8. oktoobril 1945.

Muusikategelasena

Puhkpilli õppis ta mängima 1938. aastal Tartus Juhan Simmi käe all. Hiljem mängis erinevates orkestrites, sealhulgas Põltsamaal Voldemar Lemmiku käe all. 1959. aastast tegutses ta Põltsamaa Keskkooli puhkpilliorkestri juhina. Aastatel 1965-1990 oli ta Eesti NSV orkestrijuhtide orkestrivanem.
Otto von Kotzebue

Otto von Kotzebue [kotsebu:](vene Отто Евстафьевич Коцебу; 30. detsember 1787 Tallinn – 3. veebruar 1846 Tallinn) oli baltisaksa päritolu Venemaa maadeavastaja ja mereväeohvitser (1. järgu kapten).
Ta oli August von Kotzebue ja Friederike Julie Dorothea von Esseni poeg.

Maadeavastusretked

1803–1806 osales ta Adam Johann von Krusensterni juhtimisel toimunud ümbermaailmareisil.
1815–1818 juhtis ta ümbermaailmareisi prikil "Rjurik", avastades mitusada saart Vaikses ookeanis. Rjuriku meeskonnas oli 27 liiget, kelle hulgas olid ka Johann Friedrich Eschscholtz, Adelbert von Chamisso ja Louis Choris.
Eesmärkideks olid Loodeväila otsimine Vaiksest ookeanist kuni Atlandi ookeanini, Alaska (Vene-Ameerika) põhjaranniku detailse kirjelduse koostamine, Kirde-Venemaa uurimuste täpsustamine, Venemaa positsiooni tugevdamine Tšuktši poolsaarel ja Alaskal ning vaatluste tegemine Vaikse ookeani troopilistel laiuskraadidel.
Marsruut: Plymouth; Tenerife; Rio de Janeiro; Hoorni neem; Tšiili; Lihavõttesaar; avastati Rumjantsevi, Spiridovi ja Krusensterni (tänapäeval Tikehau) korallsaared; Petropavlovsk; Beringi saar; Püha Laurentiuse (St Lawrence) saar; Beringi väin; Walesi Printsi neem; avastati Kotzebue laht, Krusensterni neem; Püha Laurentiuse (St Lawrence) laht; Unalaska; California rannik; Hawaii saared. Pärast talvepuhkust ekvatoriaallaiustel sõideti tagasi Beringi väina poole, et jätkata ekspeditsiooni. Kotzebue tervis aga ei pidanud vastu, Loodeväila otsingud tuli lõpetada. Kroonlinna naasis Kotzebue 1818. Rjuriku ekspeditsioonil kaardistati üle 500 km Venemaa polaarvaldusi.
1823–1826 toimus kolmas ümbermaailmareis fregatil "Predprijatije", mille eesmärgid olid seotud Kamtšatka ja Põhja-Ameerika Vene kolooniatega ning Beringi väina uurimisega. Ekspeditsioonist võtsid lisaks meeskonnale osa ka loodusteadlane Johann Friedrich Eschscholtz, geoloog Ernst Reinhold Hoffmann, astronoom Ernst Wilhelm Preuss, füüsik Emil Lenz ja laevaarst Heinrich von Siewald.
Kotzebue järgi on nimetatud laht Alaska looderannikul ja selle ääres asuv linn.
Viimased eluaastad veetis ta 1832. aastal ostetud Triigi mõisas. Otto von Kotzebue on maetud Kose kirikuaeda.
Benny Hill

Alfred Hawthorne Hill (21. jaanuar 1924 – 20. aprill 1992) oli inglise koomik ja näitleja, tuntud oma telesarja "The Benny Hill Show" poolest.
Kaaliumnitraat

Kaaliumnitraat on aine molekulvalemiga KNO₃. Ta koosneb kaaliumi (K⁺) katioonist ja nitraadi (NO₃) anioonist. 
Rahvakeeli nimetatakse kaaliumnitraati salpeetriks.
Kaaliumnitraati kasutatakse peamiselt väetisena ja oksüdeerijana pürotehnikas (ilutulestikus). See on üks põhilisi püssirohu komponente. Keskajast saati on seda kasutatud konservandina.

Tootmine

Kaaliumnitraati saab toota ammooniumnitraadist ja kaaliumhüdroksiidist.
NH₄NO₃ + KOH → NH₃ + KNO₃ + H₂O
Alternatiivne meetod (mille tagajärjel ei teki ammoniaaki) on soolade kokkusegamine.
NH₄NO₃ + KCl → NH₄Cl + KNO₃
Samuti saab neutraliseerida lämmastikhapet kaaliumhüdroksiidiga, mille tulemusel tekib kaaliumnitraat.
KOH + HNO₃ → KNO₃ + H₂O
Villem Mend

Villem Mend (ka Wilhelm Mend) VR I/3 (23. märts 1890 Tallinn – 1978 oli Eesti sõjaväelane (leitnant).
Villem Mend sündis Tallinnas, lõpetas Tallinna Peetri Reaalkooli ja 1. juunil 1917 Pauli sõjakooli. 27. septembrist 1917 kuni 20. märtsini 1918 teenis ta nooremohvitserina 3. Eesti rügemendis. Ta osales 30. novembrist 1918 Vabadussõjas, kus teenis Sõjavägede staabis sideohvitserina sõjaministri juures ja käskudetäitja ohvitserina (adjutant Sõjaministeeriumis) kuni sõja lõpuni. Ülendati 1. mail 1920 leitnandiks ja lahkus kaitseväe teenistusest 6. mail 1922.

Isiklikku

Abielust Luise Mendiga (sündinud Jäddal; 1896–1982) sündis tütar Ingeborg Mend (1921–1992).
Villem Mendi poolõed olid kindralmajorite Voldemar Riebergi ja Martin Jervani abikaasad.
Montluçon

Linnas peetud spordiüritusi

Linna läbis kuulus Tour de France'i jalgrattatuur aastatel 2008, 2001, 1992, 1966, 1956 ja 1953. Linn võõrustas Prantsusmaa meistrivõistlusi veealuses hokis mais 2012 ja juunis 2010. Samuti peeti linnas Prantsusmaa noorte meistrivõistlused males 17.-24. aprillil 2011. Juunis 2011 toimusid vabasukeldumise Prantsusmaa meistrivõistlused.
Boris Živković

Boris Živković (sündinud 15. novembril 1975 Živinices) on endine Horvaatia jalgpallur, kaitsja.
Horvaatia jalgpallikoondises mängis Živković aastatel 1999–2007 kokku 39 mängu ja lõi 2 väravat. Debüüt koondises toimus 13. novembril 1999, kui mängiti Prantsusmaaga ja kaotati 0:3. Esimese värava koondises lõi 13. novembril 2001, kui mängiti viiki 1:1 Lõuna-Koreaga.

Isiklikku

Boris Živković on 182 cm pikk.
Karl Kello

Karl Kello (sündinud 26. aprillil 1950 Rakveres) on eesti filmilavastaja, ajakirjanik ja toimetaja.
Ta on lõpetanud 1973 Tartu Ülikooli eesti filoloogia ajakirjanduse eriharu.
Aymeric Laporte

Aymeric Jean Louis Gerard Alphonse Laporte (sündinud 27. mail 1994 Agenis) on Prantsusmaa jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Premier League'i klubis Manchester City.
Ta liitus 2010. aastal 16-aastaselt Hispaania kõrgliiga klubiga Athletic Bilbao. Ta oli pärast Bixente Lizarazut alles teine prantsuse mängija, kes selle klubiga liitunud oli. Hispaania kõrgliigas tegi ta klubi meeskonnas debüüdi 2012. aasta detsembris. Kokku mängis ta Athletic Bilbaoga Hispaania kõrgliigas kuuel hooajal. Hooajal 2013–14 valiti ta Hispaania kõrgliiga sümboolsesse koosseisu. 2015. aastal võitis ta klubiga Hispaania superkarika.
2018. aasta jaanuaris liitus Laporte Manchester Cityga. Ülemineksumma oli 57 miljonit naelsterlingit. Tegemist oli mõlema klubi jaoks suurima üleminekuga. Kohe esimesel hooajal tuli ta klubiga Inglismaa meistriks. Esimese värava Inglismaa kõrgliigas lõi ta 25. augustil 2018 mängus Wolverhampton Wanderersi vastu. 2018–19 tuli ta Manchester Cityga teist hooaega järjest Inglismaa meistriks. Hooajal 2018–19 valiti ta ka Premier League'i hooaja sümboolsesse koosseisu.
Rahandusministeeriumi kantsler

Rahandusministeeriumi kantsler on Eesti avaliku teenistuse tippjuht, kelle ülesanne on juhtida rahandusministeeriumi.
Türisalu kihistu

Türisalu kihistu (inglise Türisalu Formation) on Ordoviitsiumi ajastu kihistu. Kihistu on nimetatud Türisalu panga järgi, mis on ka kihistu stratotüübiks. Seda hakkas esimesena määratlema Karl Müürisepp aastal 1958. Ajaliselt kuulub see suuremalt jaolt Pakerordi lademesse, moodustades selle ülemise osa, ent Tabasalu kihistik kuulub Varangu lademesse. Kihistu on kõige paksem Loode-Eestis, kus Elbikul on selle paksuseks 6,1 meetrit, ent Põlvas on kihistu vaid 5 sentimeetrit paks.
Kihistul on kaks kihistikku: Tabasalu kihistik ja Toolse kihistik. Kihistu kivimid on üldiselt väga ühtsed, koosnedes kildast, ent Varangu lademe ja Pakerordi lademe piire märgib uue kivististetüübi ilmumine, samuti on Tabasalu kihistikus õhukesi kvartsliiva kihte ja see sisaldab alumiste kihtidega võrreldes rohkem püriiti. Tabasalu kihistik jääb Varangu lademesse, üleminekupiirkond asub valdavalt Toolse kihistikus. Kihistu kivimitest suurem osa kuulub Pakerordi lademesse, uuemad Varangu lademesse kuuluvad kivimid esinevad vaid Tallinna ja Rapla vahelisest joonest ida pool. Tapast ida pool jäävad kihistu kivimid juba kõik Varangu lademesse.
Aia tänav (Kuressaare)

Aia tänav on tänav Kuressaares.
Tänav algab tupikuga Luha ja Mere tänava vahel ja suundub kirdesse nende paralleeltänavana. Tänavaga ristuvad Heina, Haigla, Veski, Vahtra, Töökoja, Kopli, Paju tänav, Kihelkonna maantee, Suuresilla ja Pikk tänav ning Aia tänav lõppeb Kuressaare ringteega ristudes.
Tänava pikkus on 2,6 km.
Tänav sai nime 1915.
Nõukogude ajal oli Aia tänaval Nõukogude sõjaväelinnak nr 34.
Kalmaküla

Ranna-Piilsi

Kalmaküla teeristi (ja Piilsi jõe suubumiskoha) ümbrust on nimetatud ka Ranna-Piilsiks (18. sajandi kaartidel ka Forstey). 17. sajandi alguse Rootsi kaardil kannab see nime Renne kyle.
Riisipere järv

Riisipere järv (ka Riisipere paisjärv) on järv Harju maakonnas Saue vallas Vilumäe külas. Veekogu pindala on 3,9 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 1729 m. Järves on 2 saart.
Elistvere loomapark

Elistvere loomapark on faunat tutvustav ja eksponeeriv park, mis asub Tartu maakonnas Tartu vallas, jäädes Vooremaa maastikukaitseala territooriumile. Loomapargi suurus on umbes 10 hektarit.
Elistvere loomapark avas uksed 27. märtsil 1997. Elistvere loomapargi rajamise eestvedajaks on olnud Kaupo Ilmet.
Loomapargis on esindatud valdavalt Eesti looduslikku faunat, kuid leidub ka eksoote; kohata võib teiste seas põtra, ilvest, euroopa piisonit, faasanit.
Aastal 2000 asutati loomapargi juurde koostöös Eesti Terioloogia Seltsiga Näriliste Uurimiskeskus.
Friedeli-Craftsi reaktsioon

Friedeli–Craftsi reaktsioonide kasutamine

Friedel-Craftsi reaktsioone kasutatakse alküülasendatud aromaatsete ühendite või aromaatsete ketoonide sünteesiks. 
Friedeli–Craftsi alküülimist rakendatakse keemiatööstuses kõrge oktaanarvuga mootorikütuste tootmisel, pindaktiivsete ainete, lõhnaainete, antioksüdantide, etüülbenseeni (lähteaine stüreeni saamiseks) jt oluliste produktide tootmisel. Friedeli–Craftsi atsüülimine on kasutusel mitmete värvainete ja farmatseutiliste preparaatide tootmisel.
Richard Känd

Richard Voldemar Känd (16. veebruar 1905 Tallinn – 15. mai 1945 Sverdlovski oblast) oli eesti omavalitsusametnik.
Ta õppis aastail 1924–1930 Tartu Ülikooli matemaatikaosakonnas ja 1934–1941 õigusteaduskonnas, Eesti Üliõpilaste Seltsi liige.
Richard Känd osales Vabadussõjas, oli 1923–1924 kooliõpetaja Alaveres, 1927 Kohtla-Järvel. 1928–1932 Virumaa Põllumeeste Esinduse sekretär ja Virumaa Teataja toimetuse liige, alates 1932. aastast Viru maavalitsuse ametnik, viimati administratiiv- ja hoolekandeosakonna juhataja. I Riigivolikogu valimistel kandideeris 69. valimisringkonnas. 
1941. aastal ta arreteeriti, suri vangistuses.
Pilistvere raamatukogu

Pilistvere raamatukogu on raamatukogu Viljandi maakonnas Põhja-Sakala vallas Pilistvere külas. Raamatukogu juhataja on Ille Riisk.
Heino Mits

Heino Mits (14. jaanuar 1913 Tallinn – 11. jaanuar 1972 Tallinn) oli eesti raadioajakirjanik ja tõlkija.

Elu- ja teenistuskäik

Heino Mits sündis 14. jaanuaril 1913 Tallinnas teenistuja perekonnas. 1931. aastal lõpetas ta J. Westholmi poeglaste erahumanitaargümnaasiumi. Aastatel 1933–1938 õppis Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas. Oli EÜS Põhjala liige. 1941. aastal mobiliseeriti Punaarmeesse. Pärast sõda töötas lühikest aega RK Ajalehed Kirjastuse majandusosakonna juhatajana. Alates 1947. aastast töötas Eesti NSV Ministrite Nõukogu juures asuvas Raadiokomitees koosseisulise reporteri ja toimetajana, 1964. aastast mittekoosseisulise toimetajana. Suri 11. jaanuaril 1972.

Raadiotöö

Asunud pärast sõda tööle raadiokomiteesse, töötas ta algul reporterina. 12. Üldlaulupeo ajal kajastas sündmusi esimesest sõjajärgsest raadioülekandebussist, nn hõbehallist. Hiljem oli ta saadete koostaja ja toimetaja (nt sarjad “Elust ja inimestest” ja “Eesriie avaneb”).

Tõlke- ja muu loometegevus

Tõlkinud saksa keelest Johannes Becheri, Josef Redingi, Karlludvig Opitzi, Arnold Zweigi ja Dieter Nolli teoseid. 
Kirjutanud näidendi “Lõpp” (“Kaugel kodumaast”), 1950.

Isiklik elu

Heino Mits abiellus 1946. aastal (abikaasa Lidia-Rosette (sünd. Viik)). Abielust on kaks last Krista ja Annika (Lopp). Teisest abielust (abikaasa Astrid (sünd. Sage), abiellunud 1956. aastal) on üks laps Ene (Uustare).
Innar Liiv

Innar Liiv (sündinud 26. märtsil 1982) on eesti informaatik. 
Ta sai 2004 Tallinna Tehnikaülikoolist magistrikraadi, kaitstes Rein Kuusiku juhendamisel magistritöö "Assotsiatsioonireeglite leidmine kasutades monotoonsete süsteemide teooriat". 
Ta on töötanud Tallinna Tehnikaülikoolis informaatika aluste õppetoolis 2003–2004 tunnitasulise õppejõuna ja 2004–2005 erakorralise assistendina ning töötab alates 2005. aastast sealsamas assistendina.
Ta kaitses 2008. aastal TTÜs doktoriväitekirja "Pattern Discovery Using Seriation and Matrix Reordering: A Unified View, Extensions and an Application to Inventory Management" (Mustrite avastamine kasutades järjestamist ning maatriksi ümberkorrastamist: unifitseeritud vaade, edasiarendused ning rakendus ladude juhtimises). 
Rahvusvaheline Klassifitseerimise Ühing valis selle töö võitjaks parimate interdistsiplinaarsete väitekirjade seast. Hinnati teaduskirjanduse uurimise sügavust ning uuenduslikkust teooria, metodoloogia ja rakenduste vallas.
Tema isa on psühhiaater Anti Liiv ja ema inglise filoloog Suliko Liiv.
Lihula-Lavassaare soostik

Lihula-Lavassaare soostik on soomassiiv Lääne-Eesti madalikul. Soostiku pindala on 37 810 hektarit.
Soostiku moodustavad Lavassaare soostik, Lihula raba ja Avaste soo. Neist kaks viimast on melioratsioonitööde käigus soostikust eraldunud. Selles soos pole looduslike vaatamis väärsusi.
Woldemar Hansen

Woldemar Adolf Hansen (15. oktoober/27. oktoober 1823 Jelgava – 22. mai/22. mai 1881 Viljandi) oli Eesti vaimulik.
Õppis aastatel 1845–1847 Tallinna kubermangugümnaasiumis ning 1847–1852 Tartu ülikooli usuteaduskonnas. Oli 1852 prooviaastal Jõhvi Mihkli koguduses Friedrich Ferdinand Meyeri juures. Aastatel 1852–1853 töötas Tartus koduõpetajana. Ordineeriti 16./28. mail 1854 Riias õpetajaks.
Oli aastatel 1854–1881 (introdutseeriti 6. juunil/18. juunil 1854) Paistu Maarja koguduse õpetaja. Oli aastast 1866 Pärnu ja Viljandi kreisi vaimulik koolirevident. Toimetas eestikeelset misjoniajalehte Tule ja wata.

Isiklikku

Tema poeg Winfried Martin Hansen oli Rõngu Mihkli koguduse õpetaja.
Dialektoloogia

Dialektoloogia ehk murdeteadus on keeleteaduse haru, mis uurib murdeid.
Dialektoloogia tekkis teadusharuna 19. sajandi lõpul, kui eraldus võrdlev-ajaloolisest keeleteadusest. Dialektoloogia on peamiselt tegelenud kohamurretega. Informantidelt kogutud materjali põhjal koostatakse keelekaarte ja nendest murdeatlasi.

Eestis

Eesti murdeuurijad on olnud näiteks Andrus Saareste, Salme Nigol, Piret Norvik, Eevi Ross, Karl Pajusalu, Aili Univere, Salme Tanning, Helmi Viires, Mari Must, Helmi Neetar, Mart Mäger.
Indrek Oja

Indrek Oja (sündinud 1974) on eesti ajakirjanik, punkmuusik. 
Lõpetanud Kopli Kunstikeskkooli. Oli üks lugude kirjutajaid ja soolokitarrist ansamblis Kurjam.
Tähtvere vald (1939)

Tähtvere vald oli vald Tartumaal aastail 1939–1950.
Vald kuulus Riigivolikogu 51. valimisringkonda, kust valiti Jüri Uluots.
Vald kuulus Emajõe põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda.
1. aprillil 1939 oli vallas 1784 elanikku.

Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776)

37. Tähtvere vald – piirkonnaga, mis moodustub: a) senise Tähtvere valla maa-alast; b) senise Vorbuse valla maa-alast; c) senise Ropka valla osa Haage asunduse maa-alast.
Huasteegi keel

Morfoloogia

Huasteegi keeles esineb sõnamoodustises üldiselt vähe afikseid.
Nagu eesti keeleski, kasutatakse eitust järjekorras SNegVO, ehk eitus järgneb subjektile ning eelneb verbile

Sõnajärg

Huasteegi keel kasutab SVO sõnajärjekorda

Semantika

Huasteegi keel on osalt ka üpris polüseemiline keel. Näiteks "silm" ning "nägu" on huasteegi keeles mõlemad tähistatud sõnaga 'lé'. Kuid sõnad käsi ning käsivars on vastavalt 'in c'ubac' ning 'in'ocōb'.
Vesinikkloriidhape

Vesinikkloriidhape ehk soolhape (keemiline valem HCl) on gaasilise vesinikkloriidi vesilahus. Soolhape on tugev hape ja selle käitlemisel tuleb olla ettevaatlik. Soolhapet kasutatakse laialdaselt tööstuses. Inimeses on soolhape maohappe koostises. Vesinikkloriidhape on kõikide metallikloriidide lähtehape.

Omadused

Soolhape on tugev, üheprootoniline ja hapnikuta hape, mis eraldab happejäägina lihtaniooni Cl–.
Soolhape on veest tihedam. Ta moodustab positiivse aseotroobi, mille keemistemperatuur on 110 °C ja mis sisaldab 20% vesinikkloriidi. Suurema kontsentratsiooniga soolhappest lendub kergesti vesinikkloriidi, mis õhuniiskusega kokku puutudes võib moodustada suitsu – sellest nimi "suitsev soolhape".
Soolhape lendub lahusest kergesti.
Korbi

Korbi (varasema nimega Karbi) oli küla Tartumaal. Küla jääb tänapäeval Kükitaja küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Tartu-Maarja kihelkonda.
1920.-1930. aastatel kandis küla nime Karbi.
Kodanikesaal

Kodanikesaal on Tallinna raekoja teise korruse – peakorruse – kõige suurem ruum. Diele-dornse süsteemi kohaselt täidab kodanikesaal diele ehk kütmata eeskoja rolli. Eeskoda (vorhus) oli ka kodanikesaali algne nimetus. Kodanikesaal on kunstiajalooline termin, mis pärineb alles 19. sajandi publikatsioonidest.
Raekoja peasissekäigust viib trepp otse üles kodanikesaali. Saali põhjaseinas asub viis kõrget ristkülikukujulist tinaraamidega akent, mis avanevad raekoja esisele platsile. Lõunaseinas asub kaks akent, mis avanevad raekojatagusele Raekoja tänavale. Et tegemist on n-ö hoovipoolsete akendega, on need tunduvalt väiksemad, kuid asetsevad piisavalt kõrgel, et püüda päikesevalgust üle ümbritsevate majade katuste. Lääneseinas asub kaks veidi suuremat akent. Seega on kodanikesaalis kokku 9 akent, mis muudavad ruumi väga valgusküllaseks, avarust lisavad sihvakad tsistertslaste mõjutusega piilarid, millele toetub võlvitud lagi. Kahevõlviline ruum on seitsme konsooliga jagatud kuueks võlvikuks. Keskajal oli põrnad laotud erisuurusega paekiviplaatidest, täna on plaadid ühetaolised. Konsoolid ja piilarid on kaetud kolmevärvilise kalasabamustriga, mis on taastatud läänepoolsel piilaril säilinud fragmendi eeskujul. Valmimisaegne kodanikesaal ei olnud siiski arvatavasti nii avar kui tänapäeval. Visuaalselt kitsendasid ruumi taimeväädimotiivilised maalingud, mis katsid võlvikuid. Ornamendiga olid kaetud ka aknapalestikud. Kodanikesaaali idaseinal olid säilinud aga fragmendid tulekeeli kujutavast maalingust. Tegemist võis olla 1433. aasta tulekahju laastavate tulemuste kujutamisega. Maali saatis tõenäoliselt mingisugune teemakohane manitsus.
Kodanikesaali lõunaseina idanurgas asuvad kaks väikest keskaegset käimlat profatti, üks meestele ja üks naistele. Saali idaseina läbiv portaal ühendab ruumi raesaaliga. Portaali kohal paikneb nišš, mille algne sisu on teadmata. 1561. aastast seisab nišis aga ladinakeelne manitsustahvel raehärradele.
Kodanikesaali seintel hoitakse ka 1547. aastal Hollandist Enghieni linnast rae poolt tellitud piltvaipu, mis kujutavad stseene kuningas Saalomoni elust.
Kodanikesaalis võeti vastu tähtsaid külalisi, linna saabunud rändmuusikuid ja näitlejaid ning korraldati uhkeid pidusööminguid, mis tihti algasid kell 10 hommikul ja lõppesid kell 23 õhtul. Ka tänapäeval täidab kodanikesaal esinduslikku rolli. Just kodanikesaalis toimuvad vastuvõttude tseremooniatoimingud nagu seda on kingituste vahetamine või kõnede pidamine. Veel ajal, mil Kaitseväe ülemjuhataja oli Tarmo Kõuts, said vanemohvitserid oma auastmed kätte kodanikesaalis.
Rutja sõjaväelennuväli

Rutja sõjaväelennuväli (vahetevahel on kasutatud ka nime Kunda lennuväli) on mahajäetud endine Nõukogude Liidu lennuväe varulennuväli Lääne-Virumaal Haljala vallas Rutja ja Kiva külade maadel.
Lennuvälja stardirada on 2,5 km pikk ja kaetud betoonplaatidega.
Rutja lennuväli oli Nõukogude Liidu 656. õhukaitse hävituslennuväepolgu ehk Tapa polgu varulennuväli. Lennuväli rajati 1980. aastate alguses, maaeralduse lennuvälja rajamiseks tegi Eesti NSV Rakvere rajooni Rahvasaadikute Nõukogu Täitevkomitee 9. aprillil 1981.
Lennuvälja ala on maakatastris riigikaitsemaa, mida haldab Kaitseliidu Viru malev. Malev kasutab lennuvälja territooriumi väljaõppeks, sinna on rajatud ka lasketiir.
Sprinckthali suvemõis

Sprinckthali suvemõis oli suvemõis, mis tänapäeval jääb Tallinna Kristiine linnaossa Tondi tänavale. Suvemõisa häärber aadressil Tondi 42 on tunnistatud kultuurimälestiseks.
Meiringen

Meiringen on vald (Gemeinde) ja asula Šveitsis Berni kantonis Interlaken-Oberhasli ringkonnas Hasli orus. 2009. aasta lõpuni oli Oberhasli ringkonna keskus.
Elanike arv on umbes 4800.
Tuntud on Meiringeni lähedal asuvad vaatamisväärsused: Aare kuristik Aare jõel ja Reichenbachi joad (Reichenbachfälle), kuhu professor Moriarty olevat mais 1891 tõuganud Sherlock Holmesi (Arthur Conan Doyle'i loodud tegelaskuju). Sherlock Holmes jäi aga ellu ning kasutas juhust, et lavastada enda surm.
Reichenbachi jugade juures meenutab seda väljamõeldud sündmust mälestustahvel. Peale selle on Meiringenis 1991. aastast Sherlock Holmesi muuseum ja Sherlock Holmesi mälestusaammas peatänaval. Londoni Sherlock Holmesi selts (Sherlock Holmes Society of London) korraldab regulaarseid Meiringeni-reise, millest osavõtjad mängivad ajaloolistes kostüümides läbi Sherlock Holmesi seiklused.
Johann Daniel Karstens

Johann Daniel Karstens (1763 – 29. september/11. oktoober 1803) oli Haapsalu raehärra ja linnapea.
Ta oli pärit Saksamaalt, esmakordselt mainitakse teda 1782. aastal Haapsalus. 22. detsembril 1787/2. jaanuaril 1788 sai ta Haapsalu kodanikuks. Ta oli raehärra 27. augustist/7. septembrist 1790 kuni 1792. aastani ja teist korda 22. jaanuarist/3. veebruarist 1801 kuni surmani.
Linnapea oli ta 1793–1797 ja kirikueestseisja 1800–1803.
Ta hukkus laevaõnnetusel.
Aru mõis II (Peetri)

Aru mõis (saksa keeles Arrohof) oli poolmõis Järvamaal Peetri kihelkonnas.
Rääma

Rääma linnaosa tänavad

Allika, Arukase, Betooni, Ehitajate tee, Hariduse, Humala, Ilvese, Kadaka, Kaevu põik, Kaevu, Kanepi, Karikakra, Kase, Kibuvitsa, Kiige, Killustiku, Kirsi, Kodara, Kreegi, Kuldse Kodu, Kuremarja, Kuu, Lepa, Liblika, Lina, Madara, Mooni, Muraka, Mureli, Mäe, Männi, Mündi, Nelgi, Niidu park, Niidu, Niidumõisa, Oja, Pihlaka, Pikanõmme tee, Pirni, Ploomi, Pohla, Pähkli, Raba, Ristiku, Roheline, Rohu, Rääma, Savi, Sireli, Suur-Jõekalda, Sõstra, Tamme, Tihniku, Tikri, Timuti, Tulika, Turba, Tuule, Tähe, Vana-Rääma, Vana-Savi, Vilja, Välja, Õuna, Ülase