Hakk

Nomenklatuur ja süstemaatika

Ladinakeelse liiginime autor on Carl von Linné (1758). Liigiepiteet monedula tähendab mündisööjat.
Hakil on neli alamliiki. Eestis ja Euraasias levinud alamliik on kaelushakk (Corvus monedula soemmeringii).

Levila ja ränne

Hakk pesitseb Euroopas, Loode-Aafrikas ja Lääne-Aasias. 
Euroopas ei leidu hakki Püreneedes, Lõuna-Prantsusmaal, Fääri saartel ja Islandil ning Skandinaavia, Soome ja Venemaa põhjaosas. 
Osa hakke on rändlinnud, kes sügiseti lendavad Lääne-Euroopasse ja naasevad veebruaris-aprillis, kuid lõuna-Soomes, Baltimaades ja Skandinaavia lõunaosas pesitsevad linnud jäävad talveks paigale. Eestis enamik vanalinde niisiis ei lahku, vaid jääb talveks siia. Üksnes noored linnud rändavad lõuna poole: Ida-Saksamaale, Poolasse ja Kaliningradi lähistele. Osa hulgub talvel ringi, lennates pesapaikade ümbruses siia-sinna.
Hakk on Eestis üldlevinud harilik haudelind ja talvituja, põhja- ja idapoolsed asurkonnad rändavad meilt septembris-novembris läbi teel Lääne-Euroopasse.

Arvukus

Hakke on maailmas 15–45 miljonit. 
Eestis on hakke 20 000–40 000 paari, talvel 80 000–150 000 lindu.

Välimus

Hakk on varesest vilkam ning osav lendaja, kes teeb tihti purilendu. Parved sooritavad tuult ja tõusvaid õhuvoole kasutades meisterlikke lennutrikke, eriti õhtuti, mil kogunetakse ühisesse ööbimispaika.

Elupaigad

Hakk on levinud üle Eesti, kuid enim võib teda kohata linnades, kus ta eelistab vanemat kõrghoonestust ja parke. Samuti on hakk levinud järvede ligiduses asuvatel kaljudel ning laiuvatel metsaavarustel või avamaastikel. Hakk on seltskondlik lind, kes elutseb peamiselt kolooniatena, kuhu võib kuuluda sadu linde. Samal ajal pole ka üksikud paarid eriti haruldased.

Elupaik ja eluviis

Hakipaar veedab terve elu koos, isegi toitu otsitakse sageli paarikaupa. Pesitsevad nad seltsinguliselt kirikutornides, müürides ja teisteski ehitistes, varemetes ja puuõõntes nii linnades ja külades kui ka laialehistes metsades, puiesteedel, parkides ja paljandites. Toitutakse peamiselt põllu- ja rohumaadel, teiste lindude pesi rüüstavad hakid harva. Hakkide käitumine pakub huvi ka teadlastele, näiteks on leitud, et hakid jagavad omavahel toitu, on nad siis sugulased või mitte.Hakid on inimese suhtes üsnagi mittepelglikud või pigem isegi ükskõiksed. Vabalt võib juhtuda, et aias toimetavast inimesest 1-2 meetri kaugusel toimetab hakk omi asju. Sageli liiguvad hakid ringi künnivareste seltskonnas. Hakkide ja künnivareste segaparved liiguvad toitudes mööda linna ja põldusid.

Toitumine

Hakk toob inimesele kasu, hävitades suurel hulgal kahjurputukaid, kuid samal ajal võib ta väikelinde nende pesadest välja tõrjudes pidurdada nende pesitsemist.

Pesitsemine

Hakid alustavad pulmamänge varakevadel. Isaslind tiirleb emase ümber, pidevalt kummardudes, et oma kaunist halli kaela esitleda. Paar jääb harilikult kokku kogu eluks ning igal aastal naasevad nad ühte ja samasse pesitsuspaika. Hakkidel on risust pesa puuõõnsustes, korstnates ja varemetes, aga ka näiteks ventilatsioonilõõrides ja seest õõnsates kõrgepingepostides. Seal pesitseda tahtvad väiksemad linnud aetakse minema. Pesaks kuhjavad nad nii looduslikku materjali, oksi, karvu ja rohtu kui kõikvõimalikku prahti, mida inimeste läheduses leidub. On nähtud, kuidas hakid tirivad villa isegi lammaste seljast. Sama pesa kasutatakse tavaliselt mitu aastat. Emahakk muneb aprilli keskpaigas või mais 4–7 rohekas-sinakat pruunikirjalist muna ning haub neid 18–20 päeva. Hakipojad omandavad lennuvõime 30–35 päeva pärast ja lendavad pesast välja umbes juuni keskel. Pesitsemise ajal toob isaslind emaslinnule süüa ning vahetab emase pesal ka lühikeseks ajaks välja. Linnupoegi toidavad mõlemad vanemad, kes toovad pesasse palju toitu. Pojad püsivad pesas mitu kuud, kuigi lennuvõime saavutatakse kiiresti.

Vaenlased

Hakke söövad rebased, kassid, röövlinnud ja teised kiskjad, kellest osa toituvad ka hakimunadest. Vaenlasele osutab hakk väga vintsket ja lärmakat vastupanu. Näiteks Tartu kesklinna linnupeletitest kostab just ohvriks langenud haki hädakisa.

Looduskaitse

IUCN kategooriate järgi on 2008. aastal hakk määratud ohuväliseks (soodsas seisundis).