2019. aasta Riigikogu valimised

2019. aasta Riigikogu valimised olid XIV Riigikogu korralised valimised, mis toimusid 3. märtsil 2019. 
Valimised võitis Eesti Reformierakond, kes sai 28,9% häältest ja 34 kohta Riigikogus. Riigikokku pääsesid ka Eesti Keskerakond, Eesti Konservatiivne Rahvaerakond (EKRE), Isamaa Erakond ja Sotsiaaldemokraatlik Erakond.

Valimisreklaami piirangud

23. jaanuarist 2019 kuni valimispäevani (3. märtsini) on keelatud üksikkandidaadi, erakonna või erakonna nimekirjas kandideeriva isiku või nende logo või muu eraldusmärgi või programmi reklaamimine hoonel, rajatisel, ühistranspordivahendi või takso sise- või välisküljel ning muu poliitiline välireklaam. Välireklaamiks ei loeta poliitilisi plakateid ja stende, mis asuvad avalikkusele avatud ruumides sees (näiteks kaupluse, teatri, kino vm ehitise ruumides) ning mis ei ole paigutatud aknale suunatult väljapoole. Sõidukil ja järelhaagisel olevat nime, fotot ja logo poliitiliseks välireklaamiks ei loeta, kuid keeluperioodil ei tohi sõidukil olla kandidaadi numbrit ega otsest üleskutset tema või kellegi teise poolt hääletada. Valimispäeval on aktiivne valimisagitatsioon kõikjal keelatud, sealhulgas televisioonis ja raadios. Valimisjaoskonnas ja sinna sisenemisel läbitavates ruumides on keelatud igasugune agitatsioon. Avaliku arvamuse küsitluste korraldamine on lubatud nii valimiste perioodil kui valimispäeval.

Algatused kampaania kvaliteedi tõstmiseks

Algatus „Kust sa tead?“ kutsub üles kasutama valimiskampaanias teaduspõhist argumentatsiooni eesmärgiga tõsta esile poliitikute väidete tõestamise olulisust. Algatusega on teiste hulgas liitunud ka mitu ülikooli ja teaduskeskust ning selle patroonid on õiguskantsler Ülle Madise ja Milremi teadusdirektor Mart Noorma. Ürituse kodulehel (www.kustsatead.ee) saab anda vihjeid juhtumitest, kus poliitikute väited ei lähtu fakti-, tõendus- või teaduspõhistest argumentidest.
Vabaühenduste Liit on kutsunud kandidaate üles "järgima head valimistava, et kampaaniad oleksid sisukad ja eetilised ning aitaksid valijal teha tarka otsust". Hea valimistava järgi käitumist jälgivad vabatahtlikud nn "valimiste valvurid", kelleks 2019. aasta Riigikogu valimiste puhul on Andrus Karnau, Anna Karolin, Helen Tammemäe, Mari-Liis Jakobson, Evelin Pärn-Lee, Tarmo Jüristo, Tõnis Saarts ja Urmas Vaino. Oma hinnanguid kampaaniale vahendatakse Facebooki ja ERR-i uudisteportaali kaudu. Ühtlasi oodatakse kõigilt inimestelt vihjeid võimalike ebaausate kampaaniavõtete kasutamise kohta.

Valimiskompassid

Eesti Rahvusringhääling (ERR), Delfi ja Postimees on välja töötanud üldised valimiskompassid, mis on mõeldud aitama valijal välja selgitada, mil määral tema vaated sarnanevad erinevate erakondade ja kandidaatide vaadetega. ERR-i valimiskompass ("Valijakompass") valmis koostöös Tartu Ülikooli Johan Skytte poliitikauuringute instituudiga, mille juhataja Mihkel Solvaku sõnul valiti kompassis sisalduvad väited nii, et need kataks võimalikult suurt hulka vaidlusküsimusi, sõnastades need viisil, mis sunnib inimest selget seisukohta võtma. Projekti kaasatud erakondade esindajad andsid iga väite kohta ka oma partei positsiooni, mida kompassi kasutajatel on võimalik lähemalt vaadata.
Delfi valimiskompassi ("Valimismootor") loomise juures osalesid Tallinna Ülikooli riigiteadlased, kes otsisid erakondade programmidest välja peamised valimisteemad, mis Riigikokku kandideerivaid poliitilisi jõude ühendavad või lahutavad, ja töötasid nende põhjal välja 20 valimisküsimust. Valimismootorisse kaasati vaid erakonnad, keda hinnati suutlikuks valimiskünnist ületama ja vähemalt teoreetiliselt valitsuse moodustamises osalema. Vabaerakond kritiseeris Delfi valimiskompassi mitmete parteide (Vabaerakond, Rohelised, Elurikkuse Erakond) välja jätmise eest. Andres Herkeli sõnul manipuleerib Delfi toimetus avalikkusega ja tekitab mulje, nagu poleks kolme nimetatud erakonda olemaski.
Postimehe valimiskompassi ("Hääleandja") küsimused valis välja Postimehe toimetus koos politoloog Martin Mölderiga, kes lähtus selle juures väärtushinnangute küsitlustest, mida oli Turu-uuringute AS-ilt tellinud Ühiskonnauuringute Instituut. Hääleandjat kritiseerisid Keskerakonna, Reformierakonna, Eesti 200, Sotsiaaldemokraatide ja Vabaerakonna esindajad, kes leidsid, et valimiskompass on kallutatud konservatiivsemate parteide lemmikteemade poole ja sisaldab probleemseid küsimusi. Samuti häiris neid küsimustiku seos konservatiivseks peetava Ühiskonnauuringute Instituudiga. Martin Mölder väitis, et küsimused on suures osas kopeeritud teistest rahvusvahelistest uuringutest, küsija maailmavaade ei määra vastaja vastuseid ja Turu-uuringud on küsitluste läbiviijana taganud nende kvaliteedi. Valimiskompassis kasutatud küsimuste neutraalsuse ja maailmavaate mõõdikuna kasutatavuse, Ühiskonnauuringute Instituudi rolli ning Mölderi selgituste paikapidavuse osas väljendasid kahtlust psühholoog Kenn Konstabel ja Eesti Sotsioloogide Liidu president Mai Beilmann. Politoloog Kristjan Vassil aga Hääleandja juures "väga kallutatud käitumist või kodeerimist" ei näinud ja ta tunnustas selle väärtuspõhist lähenemist.
Eesti Erametsaliit ning Metsa- ja Puidutööstuse Liit koostasid spetsiifilise metsanduseteemalise valimiskompassi, mis põhineb erakondade nägemusel Eesti metsanduse tulevikust. Ajakiri Meremees pani kokku Eesti merenduspoliitika teemalise valimiskompassi. Eesti looma- ja looduskaitseorganisatsioonid MTÜ Loomus, Varjupaikade MTÜ ja Eesti Ornitoloogiaühing lõid kandidaatidele saadetud kolme loomakaitseteemalise küsimuse põhjal oma valimiskompassi.

Valimislubadused

Rahandusministeerium hindas erakondade valimisplatvormide lubaduste eeldatavat finantsilist mõju riigieelarvele ning realistlikkust, sealhulgas nende vastavust Eesti põhiseadusele ja Euroopa Liidu õigusele. Rahaliselt hinnatavate lubaduste tulude-kulude suhe võrreldes hetkel kehtiva riigieelarvestrateegiaga oli ministeeriumi analüüsi järgi kõige suuremas miinuses EKRE-l ja Sotsiaaldemokraatlikul Erakonnal, kelle lubaduste täitmine tooks vastavalt 2,8 ja 2,5 miljardi euro suuruse lisakulu. Kõige väiksemat lisakulu – vastavalt 0,7 ja 0,02 miljardit – tooksid kaasa Isamaa ja Elurikkuse Erakonna lubadused. Kõige kallimad üksiklubadused olid EKRE lubadused pensionid kahekordistada (lisakulu 594 miljonit) ja käibemaksu alandada (puudujääv tulu 570 miljonit). Samas selgitas ministeerium, et lubaduste maksumuste liitmine on tinglik ega ei ole korrektne, kuna lisaks rahaliselt mõõdetavatele lubadustele on parteidel veel palju muid lubadusi, mida on rahaliselt keeruline hinnata. Eesti põhiseaduse või Euroopa Liidu õigusega vastuolus olevaid lubadusi oli Rahandusministeeriumi hinnangul Eesti 200-l 7, EKRE-l 6, Vabaerakonnal 5 ja Sotsiaaldemokraatlikul Erakonnal 2. Keskerakonna, Reformierakonna ja Isamaa kõik lubadused olid seadustega kooskõlas.
Eesti Keskkonnaühenduste Koda avaldas koondhinnangu valimisprogrammide keskkonnalubadustele, leides, et keskkonnateemad olid neis varasematest aastatest enam esindatud ning esikohal olid metsanduse areng ning kliimaküsimused. Keskkonnaühendused esitasid erakondadele ka omalt poolt küsimusi viies suuremas keskkonnavaldkonnas (suurte investeeringute planeerimine, kliimamuutus ja energeetika, metsandus, maaomanike kaasamine looduse hoidmisse ning keskkonnatasud). Vastuseid hinnanud eksperdid (Veljo Volke, Teele Pehki, Kerli Kirsimaa, Asko Lõhmus, Tarmo Tüür, Siim Kuresoo, Siim Vahtrus, Aveliina Helm) pidasid keskkonna suhtes kõige vastutustundlikumateks Eestimaa Roheliste, Elurikkuse Erakonna ja sotsiaaldemokraatide seisukohti, kõige vähem vastutustundlikuks aga EKRE vastuseid.

Arvamusküsitlused

Küsitluse tulemused on välja toodud allolevas tabelis ajaliselt vastupidises järjekorras (uusim uuring on eespool). Iga küsitluse kõrgeima protsendiga näitaja on paksus kirjas ning värvilisel taustal on juhtiv erakond. Võrdse tulemuse korral pole juhtivad erakonnad värvilisel taustal.
Turu-uuringute AS küsitlustes uuritakse ka seda, millise erakonna poolt valijad kindlasti ei hääletaks. Kõige ebapopulaarsem partei oli kuni 2018. aasta novembrini Keskerakond, kelle vastaste hulk on aga kahanenud (oktoobris 43%, novembris 39%, detsembris 35% protsenti). Alates detsembrist tõusis kõige ebapopulaarsemaks erakonnaks EKRE, kelle vastu olijate hulk ületab partei toetajaid rohkem kui kaks korda (novembris 38%, detsembris 48%, 2019. aasta jaanuaris 43%).

Erakondade seisukohad enne valimisi

Reformierakonna aseesimees Jürgen Ligi pidas 2018. aasta detsembris kõige tõenäolisemaks koalitsiooni moodustamist Keskerakonnaga, ent 2019. aasta veebruaris ütles Ligi, et selline koalitsioon pole tema jaoks eriti mõeldav. Hiljem ütles ta aga, et Reformierakonna ja Keskerakonna koalitsioon "võib olla mingis olukorras paratamatu. Mida vähem on erakondi koalitsioonis seda lihtsam on otsuseid langetada." Põhimõtted, milles partei esimehe Kaja Kallase sõnul koalitsiooni sõlmimisel Keskerakonnaga kompromissile ei minda, on 500-eurone tulumaksuvabastus kõigile ja sealt alates ühetaoline maksusüsteem, keelenõude säilimine kodakondsuse andmisel ning eestikeelne haridus alates lasteaiast. Ühtlasi on Kallas teatanud, et Reformierakond välistab koostöö EKRE-ga, kes tema väitel ohustab Eesti põhiseaduslikku korda ja võimude lahusust ning tahab Eesti Euroopa Liidust lahkumist. Suurimaks ohuks Eestile on Kallas nimetanud EKRE ja Keskerakonna koalitsiooni. 
Keskerakonna aseesimehe Kadri Simsoni sõnul on nende esimene eelistus teha uuesti koalitsioon Sotsiaaldemokraatliku Erakonna ja Isamaaga, erakonna esimees Jüri Ratas jättis oma koalitsioonieelistused aga lahtiseks. Põhimõtted, millest Ratase sõnul koalitsioonikõnelustel ei taganeta, on vastuseis maksumuudatustele, millest ühiskonna enamuse asemel võidab vaid jõukam osa (sellisena kirjeldab ta Reformierakonna maksureformi), erakorralise pensionitõusu läbiviimine ja solidaarse tervishoiusüsteemi säilitamine. Samas ütles Ratas, et "erakond, kes lõikab päid maha, kes ei ole nõus teatud rahvuste või rassidega, see on minu jaoks võimatu nendega ühiselt koostööd teha ja EKRE on tõesti nii öelnud". Varem olid keskerakondlased Jaanus Karilaid ja Mihhail Korb avaldanud arvamust, et ka EKRE sobib potentsiaalseks koalitsioonipartneriks. 
Sotsiaaldemokraatliku erakonna esimees Jevgeni Ossinovski asus 2018. aasta oktoobris seisukohale, et valitsuskõlbulikkuseks peab EKRE loobuma seisukohtadest, millega Eesti liigub eemale demokraatliku õigusriigi printsiipidest ning tegi ühtlasi Reformierakonna ja Keskerakonna juhtidele üleskutse välistada igasugune koostöö EKRE-ga.
Isamaa esimees Helir-Valdor Seeder teatas, et neile oleks maailmavaateliselt kõige lähedasem Reformierakonna, EKRE ja Isamaa koalitsioon. Urmas Reinsalu, rääkides mitmete erakondade otsusest EKRE-ga koostöö välistada, teatas, et Isamaa on koostööks EKRE-ga valmis.
EKRE esimehe Mart Helme sõnul on nad valmis valitsuskoalitsiooni looma nii Reformierakonna kui ka Keskerakonnaga, püüdes samal ajal takistada Reformierakonna ja Keskerakonna omavahelise koalitsiooni tekkimist. Koalitsiooni mineku minimaalseks nõudeks on seatud piirivalve taastamine ning Keskerakonna puhul ka Ühtse Venemaaga sõlmitud koostööleppe tühistamine. Samas välistas Helme koostöö sotsiaaldemokraatidega.
Züleyxa Izmailova arvates on Rohelistele sobivamad koalitsioonipartnerid pigem Keskerakond ja sotsiaaldemokraadid kui parempoolsed parteid, kuid samas ei välistata koostööd kellegagi. Roheliste "punaste joontena" nimetas Izmailova metsade raiet, Rail Balticut ja taastuvenergiale üleminekut.
Eesti 200 esimees Kristina Kallas teatas, et ta ei näe võimalusi koostööks EKRE-ga, kuna see eeldaks liberaalsetest väärtustest loobumist. Probleemseks pidas ta ka EKRE positsiooni Eesti julgeoleku ja liitlassuhete küsimuses.
Elurikkuse Erakonna kõneisik Artur Talvik sõnas, et Eesti poliitika nõrk koht on parteidevahelise koostöö vähesus ja vastandumine, mistõttu kellegagi, sealhulgas EKRE-ga, koostööd ei välistata.

Koalitsiooniläbirääkimised

4. märtsil kohtus valimised võitnud Reformierakonna delegatsioon Isamaa, Keskerakonna ja sotsiaaldemokraatide esindajatega ning tegi pärast seda, 6. märtsil, Keskerakonnale ettepaneku alustada läbirääkimisi koalitsiooni moodustamiseks. Kaja Kallase sõnul takistab koostööd Isamaa ja sotsiaaldemokraatidega nende kahe omavaheline keeruline suhe, koalitsioon Keskerakonnaga oleks aga stabiilsem ja esindaks suuremat hulka valijaid. Keskerakond lükkas 8. märtsil ettepaneku tagasi. Põhjuseks toodi Reformierakonna tulumaksuvabastuse muutmise soov, mis ei jätvat riigieelarvesse piisavalt vahendeid Keskerakonna lubaduste täitmiseks. Reformierakond tegi samal päeval uue ettepaneku koalitsioonikõneluste alustamiseks sotsiaaldemokraatidele ja Isamaale. Sotsiaaldemokraatlik Erakond nõustus pakkumisega tingimusel, et kõnelustel osaleb piisavalt osapooli enamusvalitsuse moodustamiseks.
11. märtsil otsustas Keskerakonna juhatus (häältega 13:4) teha koalitsiooniläbirääkimiste ettepaneku EKRE-le ja Isamaale, kes kutse samal päeval ka vastu võtsid. Jüri Ratase sõnul enne omavahelisi konsultatsioone eeltingimusi ei seata, kuid minnakse otsima "sidusust ja tasakaalu Eesti ühiskonnas". Taolise ettepaneku vastu olnud Raimond Kaljulaid astus protestiks Keskerakonna juhatusest välja. Algselt ütles EKRE aseesimees Martin Helme, et nende koalitsiooni mineku tingimus on ilmselt Kooseluseaduse tühistamine, pärast partei juhatuse istungit teatas aga esimees Mart Helme, et enne läbirääkimisi "punaseid jooni" ei tõmmata. Isamaa esimees Helir-Valdor Seeder põhjendas Keskerakonna kutse eelistamist sellega, et see tundus Reformierakonna omast avatum ning ilma "punaste joonteta".
29. aprillil andis peaminister Jüri Ratase juhitav Keskerakonna, EKRE ja Isamaa koalitsioonivalitsus (Jüri Ratase teine valitsus) ametivande ja astus ametisse.