Tondi kasarmud

Ajalugu

Peeter Suure merekindluse ehitiste (laod, raudteed jt) püstitamine Tondi kanti tõi piirkonda palju muutusi. Tondi sõjaväelinnak ehitati Peeter Suure merekindluse teeninduspersonali jaoks. Soome, Liivi ja Põhjalahe kaitsesüsteemi, mille ametlik nimi oli Keiser Peeter Suure merekindlus, põhimõtteline plaan töötati välja 1907. aastaks. Sõjaväelinnaku ehitamine algas 1910. aastal, kuid suurema hoo võttis see pärast 1912. aastat, kui Tondi tänava äärde alustati punastest tellistest kasarmute ehitamist. Merekindluse suurtükiväe kasarmud ehitati endise Dunteni mõisa 1914. aastal sundvõõrandatud maa-alale.
1918. aastal kasutas kasarmuid keiserlik Saksa armee.
Nõukogude okupatsiooni ajal kasutati kogu kompleksi Eestis asunud Nõukogude armee sõjaväeosade sõjaväelinnakuna. Sel perioodil ehitati territooriumile mitu abi- ja majandushoonet.

Arhitektuur

Kasarmud asuvad Tondi tänav 51, 53 ja 55/57 ning staabihoone, eraldatult tänapäeva Tammsaare tee 25. Kahekorruselistel pikliku plaaniga kasarmuhoonetel on sümmeetrilised fassaadid. Kasarmuhoonega liitub tagakülje keskel ristuv plokk. Mitmeks plokiks jagatud kasarmuhoones on avarad kõrge laega ruumid. Hoonel on rikkalikult dekoreeritud monumentaalsed fassaadid, eriti taanduvas keskosas ja külgfassaadidel. Juugendstiilis dekoor: raidkivist karniisid, erikujulised aknasillused, punastest tellistest ja paekivist kombineeritud ladu, paekividest sokkel jm.
Hooned on aastaid tühjana seisnud ja nende üldseisukord on avariiline: katused jooksevad läbi, vahelaed on osaliselt sisse varisenud, välisseintes on praod ja kivid murenenud. Renoveerimine ja taaskasutusse võtmine kulgeb aeglaselt, mis võib objekte veelgi kahjustada.

1924. aasta 1. detsembri riigipöördekatse käigus hukkunud kadettide monument

1924. aasta 1. detsembri riigipöördekatse ajal hukkunud kadettide Aleksander Tombergile, August Udrasele, Arnold Allebrasile ja Aleksander Tederile pühendatud mälestusmärk (nn Tondipoiste ausammas) asus kunagise sõjakooli hoone juures (Tondi tänav 55/57). Ausamba püstitamise mõtte algataja oli kolonelleitnant Eduard Rüütel, tollane sõjakooli ülem.
Monumendi kavandas Amandus Adamson. Samba vundamendi läbimõõt oli 20 meetrit ja graniidist posti kõrgus üle kaheksa meetri. Mälestusmärk kujutas kadetti, kes hoiab põlvel oma haavatud sõpra. 1941. aastal monument hävitati.
Ausammast sooviti taastada juba Saksa okupatsiooni aastail 1942–1943. Alates aastast 2002 on erukolonelleitnant Jaak Haud (1993–1997 Kaitsekolledži ülema kohusetäitja) kodanikualgatuse korras viinud taastamisidee Tallinna Linnavalitsuse otsuseni ausammas taasrajada.
10. märtsil 2009 pandi mälestussambale nurgakivi. Skulptuurse osa teostas skulptor Jaak Soans. Mälestusmärk taasavati Tallinna päeval, 15. mail.

Tallinna sõjakoolis õppinud nõukogude ohvitseridele pühendatud ausammas

Nõukogude ajal püstitatud ausammas tekstiga: "Siin asus 1940–1941 Tallinna Sõjakool, igavene au ja kuulsus tema lõpetajatele, kes andsid oma elu meie kodumaa vabaduse ja sõltumatuse eest Suure Isamasõja rinnetel aastail 1941–1945." Rahvuslane Jüri Liim teisaldas selle 2008. aasta mais.

1920–1940

Kasarmutes asus 1920–1940 aastani sõjakool. Nooremohvitseride vähesusele viidates asutati sõjakool 3. aprillil 1919 (sõjavägede ülemjuhataja päevakäsk 3. aprillist 1919, nr 125) ja õppetöö algas 14. aprillil 1919. Sõjakool asus sel ajal Tallinnas Tehnika tänaval endise raudtee tehnikakooli ruumides. Paralleelselt loodi koolis jala-, suurtüki- (rühm) ja ratsaväe (eskadron) klassid. Õpilaste arvu suurenedes tekkis ruumipuudus. Ruumide küsimus lahenes 1920. aasta mais, mil sõjakool paigutati Tondi kasarmute kompleksi. 29. augustil 1923 viidi sõjakool Sõjaväe Ühendatud Õppeasutuste koosseisu.
1924. aasta 1. detsembri riigipöördekatse ajal rünnati ka Tondi sõjakooli. Langenud kadettide mälestuseks püstitati hiljem kasarmu ette õuele mälestusmärk.
1929–1937 kandis sõjakool Kaitseväe Ühendatud Õppeasutuste nime. 1923. aastast kuulus selle koosseisu ka allohvitseride kool. 1936. aastal nimetati allohvitseride kool ümber Kaitseväe Lahingukooliks ja seoses Nõukogude okupatsiooniga 1940. aastal kool likvideeriti.

1940–1994

1940. aasta septembris loodi Eesti Vabariigi sõjakooli asemele Nõukogude armee õppeasutus, mis kandis Tallinna Jalaväe Kooli (Таллинское военно-пехотное училищe) ja ka Tallinna Sõjakooli nime. See tegutses kuni 1941. aasta juulini, kui kool evakueeriti Slavgorodi (Altai krais) ja sealt sama aasta novembris Tjumenisse.
Tondi sõjaväelinnakus paiknes Aleksandr Matrossovi nimeline 254. kaardiväe motolaskurpolk (s/o 92953), mis saabus Eestisse 1945. aasta juunis.
Rahutul 1991. aastal asus kasarmutes julgeolekukomitee staap eesotsas kindralmajor Viktor Tjutjunnikoviga. Neilt pidanuks siine nn rahvuslik päästekomitee paluma armeel suruda natsionalistide väljaastumised maha. 19. augustil jagati sõjaväeosas ajateenijatele lahingumoon, et olla valmis väljaastumiseks natsionalistide ja separatistide vastu. 20. augustil jõudis Tallinnasse Pihkva õhudessantdiviisi sõjaväekolonn ja osa transpordivahendeist paigutus Tondile.

Tänapäev

1994. aastal inventariseeriti Tondi sõjaväeosa keskkonnakahjustused, mille käigus leiti 58 kohas 45 tonni naftasaadusi. Potentsiaalne reostuskolle oli lagastatud ja olmejäätmeid täis kuhjatud vana katlamaja. Lisaks olmereostusele, autorehvidele ning bituumeni- ja tõrvajääkidele ei tuvastatud muid jääkreostuse allikaid ning olemasoleva ajaloolise informatsiooni põhjal võib arvata, et alal ei leidu ulatuslikke jääkreostuse koldeid.
Tallinna linn müüs ligi poole linnakust enampakkumisel Arco Varale 1997. aasta sügisel 18,63 miljoni krooni eest.
Esimene uus asukas (2000) taastatud kasarmutes oli turvafirma G4S (endine ESS). Nende peahoone (Tammsaare tee 25) asub endise merekindluse staabihoones, mis valmis aastal 1916.
1990. aastate lõpus ostis Pro Kapital Tondi ja Seebi tänava vahel 12 hektarit maad, mis detailplaneeringu järgi on jaotatud 12 krundiks. Kvartali sisemusse kavatseb Pro Kapital püstitada kahe- kuni kuuekorruselised korterelamud ning Seebi tänava poole neli kuni kaheksakorruselist ärihoonet.
Kvartali arhitektuuriline lahendus valmis Eesti firma EA Reng arhitektide Reino Rassi ja Martin Aunini ning Itaalia büroo MSC Associati arhitekti Sergio Levati ühisloominguna. 
Plaanide kohaselt valmis esimene kasarmuhoone 2007. aasta lõpuks, kaks järgmist 2008. aasta keskel.
Käest lastud ja räämas Tondi kasarmute ehitus- ja taastamistöid algasid 2004. aastal. Piirkonnas on aastatest 1902–1907 säilinud pärit kolm punast kasarmut, klubihoone, tallihoone, sauna- ja vahtkonnahoone ning üks hoovimaja. Tondi 55a pargiala ja tiik korrastatakse, krundi tippu võib tulla palmimaja. Linnaku tänavad kannavad nimesid Sõjakooli, Rivi, Sammu ja Marsi.
2007. aastal kolis renoveeritud kasarmusse oma peahoone Rahvusvaheline Ülikool Audentes. Kokku leiab ülikooli peahoone kahelt alumiselt korruselt paarkümmend 24 ja 48 istekohaga loenguruumi ning kaks suuremat, 130- ja 140-kohalise auditooriumi. Kolmandal katusealusel korrusel asuvad õppejõudude avatud kontori tüüpi klaasseintega tööruumid, rektoraat ja teaduskonnad. Kasarmuhoone ühte ossa tulevad veel judoklubi Aitado ruumid ning linnaku parki on kavas rajada spordiväljakud.
Tallinna linnalt 50 aastaks Tondi 55 hoonestusõiguse saanud Audentesel kulus ligi 4000 ruutmeetri suuruse kasarmu kordategemiseks üle 50 miljoni krooni.