google/wiki40b huggingface dataset:
Axel Lillie

Krahv Axel Lillie (23. juuli 1603 Berga mõis, Högsby, Småland – 20. detsember 1662 Löfstadi loss, Östergötland) oli Rootsi sõjaväelane ja poliitik.
1620 sai temast noore kuninga Gustav II Adolfi paaž. 1635 Östgöta ratsaväeülem, 1638 kindralmajor ja Stralsundi komandant, 1641 Rootsi Pommeri asekuberner, pärast osalemist 1642 aasta Breitenfeldi lahingus Leipzigi ja Meißeni asekuberner, 1648 riiginõunik. 26. märtsil 1651 sai ta vabahärratiitli, millega kaasnes Käkisalmi läänis Kitee vallas asunud maavaldus. 1652 riigikammernõunik ja Karjala laaman. Sama aasta 20. augustil sai ta krahvitiitli ja Lillienborgi krahvkonna Hallandis, ning määrati Rootsi Pommeri kindralkuberneriks. 1654 kindral, 1655 Hallandi kindralkuberner, 20. veebruarist 1657 feldmarssal ja kuningliku Sõjakolleegiumi president.
14. septembril 1661 määrati ta Liivimaa kindralkuberneriks.
Lauatennis

Lauatennis ehk pingpong on sportmäng, mida mängitakse reketi ja väikese palliga (läbimõõt 40 mm) täisnurksel laual (274 x 152,5 cm, kõrgus 76 cm). 15,25 cm kõrgune võrk jaotab laua põiki pooleks.

Ajalugu

Lauatennise sünnimaa on Suurbritannia. Olümpiamängude kavva võeti lauatennis alles 1988. aastal Sŏulis, ehkki MM-võistlusi hakati korraldama juba 1927. aastal (1926. aastal Londonis peetud võistlused kandsid veel EM-i nimetust) ja EM-võistlusi 1958. aastal.
Rahvusvaheline Lauatenniseföderatsioon (International Table Tennis Federation, ITTF) asutati 1926. aastal ning praegu asub selle peakorter Lausanne'is. ITTF-il on 210 liiget.
Lauatennis kuulub ühe osana ka reketloni koosseisu, kus samas mitmevõistluse matšis võisteldakse lisaks veel tennises, squash'is ja sulgpallis.
Johann Georg Schwartz

Isiklikku

Tema poeg Johann Georg Schwartz ja pojapoeg Johann Christoph Schwartz olid Põlva koguduse õpetajad. Väimees Georg Theodor Wilhelm Eisenschmidt oli Tarvastu Peetri koguduse õpetaja.

Looming

Andis välja oma aja kohta silmapaistva õpikusarja Koli-ramat I, II, III, IV (1852-1861).
Kõlleste vald

Asustus

Kõlleste valla territooriumil oli 12 küla: Häätaru, Ihamaru, Karaski, Karilatsi, Krootuse, Palutaja, Piigaste, Prangli, Tuulemäe, Tõdu, Veski ja Voorepalu

Ajalugu

Kõlleste vald moodustati 1991. aasta 26. septembril.
Nukleonid

Nukleonid (N) on barüonid, mis koosnevad ainult u- ja d-kvarkidest ning mille isospinn on 1/2. Nukleonide hulka kuuluvad prooton ja neutron.

Üldist

Nukleonid on kõige kergemad barüonid, see tähendab, et nad on subatomaarsed osakesed, mille barüonlaeng on 1 või (antiosakesel) –1. Kuna nukleonid on liitosakesed ja koosnevad kvarkidest, siis on nad ühtlasi ka hadronid. Nukleonid on fermionid, sest nende spinn on 1/2.
Nukleonid (prooton ja neutron) on põhilised meie maailma ehituskivid, neist koosnevad meile tuntud aine aatomite tuumad. Siiski on füüsikud katseliselt suutnud luua aatomituumi ka raskematest barüonidest.
Voldi põllumeeste konvent

Voldi põllumeeste konvent oli põllumeeste konvent Voldi alevikus.
Konvendi tegevus- ja valimispiirkonda kuulusid Kursi, Kaarepere, Saadjärve ja Kudina vald.
Esimees: Eduard Matto.
Juhatuse liikmed: Rudolf Suits ja Mihkel Selgis.
Põllutöökoja liige: Voldemar Visser.
Konvendi liikmed: Elmar Järviste, Paul Kahro, Leo Peetsu, Karl Pender, Osvald Abroi, Johannes Mugra, Ferdinand Ilves, Johannes Sikkar, Samuel Saul, Mihkel Melts, Eino Linnumägi (seltskondlikkude organisatsioonide poolt), Julius Annok (ühistegeliste asutuste poolt), Ada Pärlin (maanaiste poolt).
Konvendi piirkonnas oli 1936. aastal 1702 talu, valimisõiguslikke majapidajaid 1429, nendel kokku 17 093 puhaskasurubla.
Talundite rahvastik kokku 18 646 inimest,kellest talupidaja perekonnaliikmeid 7008 ja töölisi 1638.
Maad konvendi piirkonna taludel kokku 41 092 hektarit.
Lehmade arv 6803.
Oświęcim

Ajalugu

Oświęcimi asulat mainiti esmakordselt 1117, linnaõigused sai see 1291. Hiliskeskajast alates oli linn tähtis kaubanduskeskus. 14. sajandil nimetasid saksa kaupmehed seda Auswintz, 15. sajandil sai uueks nimekujuks Auschwitz. 1772–1918, kui Oświęcim kuulus Galiitsia ja Lodomeeria kuningriiki (mis oli Austria Keisririigi poolautonoomne protektoraat), kasutati ametlikult nii poola kui ka saksa nime. Teise maailmasõja ajal jäi Oświęcim Poola ossa, mille Saksamaa annekteeris, ning tolleaegsetes dokumentides kasutati nime Auschwitz. Nime Oświęcim sai linn tagasi pärast 27. jaanuari 1945, mil Nõukogude Liidu Punaarmee lõi linnast välja Wehrmachti väed.
Dave Stallworth

Dave Stallworth (20. detsember 1941 Dallas – 15. märts 2017 Wichita) oli USA korvpallur.
Ta mängis kaheksa hooaega NBA korvpalliliigas. Aastail 1965–1972 ja 1974 mängis ta korvpalliklubi New York Knicks eest ja aastail 1972–1974 Baltimore / Capital Bullets (praeguse nimega Washington Wizards) klubi eest.
Aastal 1970 tuli ta New York Knicksi koosseisus NBA meistriks.
Johannes Kant

Johannes Kant (20. november 1904 Narva – 28. august 1984 Stockholm) oli Eesti ohvitser, laskesportlane, eestluse edendaja Rootsis.

Elukäik

Lõpetas 29. augustil 1927 Sõjakooli ning määrati teenima 2. Soomusrongi Rügementi. 1. oktoobrist 1928 viidi üle Lennuväerügementi ning asus õppima Lennukoolis. Lõpetas Lennukooli 1930. aastal ning kinnitati sõjaväelenduri kutses. Määrati teenima Üksikusse Lennuväedivisjoni nr 3. 1933 oli leitnant Kant Üksiku Lennuväedivisjoni nr. 3 adjutant, 1934. aastast sama divisjoni salga nr 1 ülem. 1. aprillil 1938 viidi kapten Johannes Kant ÜLD nr 3 I salga ülema kohalt Lennukooli adjutandiks. Eesmärgiks seati ka tema ettevalmistamine (tagavara)lennuinstruktoriks. 1938. aastal lõpetas pimelennu kursused. 
Tegeles Tallinna Lennuväeohvitseride Laskespordiklubis laskespordiga. 1937. aasta laskespordi maailmameistrivõistlustel Helsingis võitis ta kuld- ja pronksmedali. Eesti meistrivõistlustel võitis ta individuaalarvestuses kulla ja meeskondlikus arvestuses hõbeda.
Eesti lennuväe likvideerimisel määrati Johannes Kant teenima 22. territoriaalkorpuse eskadrilli. Sõja puhkedes otsustas koos teiste eskadrilli lenduritega mitte lasta end Venemaale evakueerida, oli 27. juunil 1941 Jägala laagrist jalgsi lahkunud lendurite grupis. Osales koos metsavendadega Eesti vabastamises punavägedest (oli 1. kompaniiülemaks major Hans Hirvelaane pataljonis). Ta oli Rapla omakaitse ülem kuni lahkumiseni Eestist 1944. aastal, mil läks Saksamaale ja sealt 1947 Rootsi, kus taasühines oma perekonnaga.
Kuni surmani 1984. aastal oli Kant aktiivne eestluse hoidja ja kultuurielu edendaja Rootsis. Tema hüüdnimi oli Laulev lendur.
Black Hills

Black Hills [bläkk hillz] (inglise keeles 'mustad mäed'; lakota keeles Ȟe Sápa, šaieeni keeles Moʼȯhta-voʼhonáaeva) on mäestik Põhja-Ameerikas Ameerika Ühendriikide Lõuna-Dakota osariigi lääneosas ja Wyomingi osariigi kirdeosas.
Mäestiku kõrgeim tipp on Harney (2208 m).
Mäestiku ingliskeelne nimi on tõlge lakotakeelsest väljendist Pahá Sápa (mäed, mis on mustad).
Mäestikuala kogupindala on üle 13 000 km².

Elustik

Üle 5000 km² Black Hillsist hõlmab riigimets. Puittaimedest domineerivad kanada kuusk ja kollane mänd.
Faunas on esindatud ameerika piison, hirvlased, harksarvik, lumelammas, puuma, rohtlahaukur, ameerika nugis, orav, põhja lendorav, kuldkõht-marmot. Mäestikujõgedes elab forell.

Ajalugu

Enne eurooplastest uusasukate jõudmist asustasid mäestikupiirkonda lakota hõimud, kes 18. sajandil olid sellelt alalt tõrjunud välja šaieenid. 1874. aastal leiti Black Hillsis kulda, millele järgnenud kullapalaviku perioodil tekkis mitmeid kaevandusi ja kaevanduslinnu, sealhulgas Deadwood, Lead, Custer, Keystone. Leadis asuv Homestake'i kullakaevandus oli sulgemise ajal 2002. aastal läänepoolkera suurim ja sügavaim (2438 m) kaevandus. Sellest maardlast kaevandati kogu tegevusaja vältel kokku umbes 1,25 miljonit kilogrammi kulda.

Mount Rushmore'i memoriaal

Tuntuim vaatamisväärsus on Mount Rushmore'i memoriaal kaljuseina raiutud Ameerika Ühendriikide presidentide George Washingtoni, Thomas Jeffersoni, Theodore Roosevelti ja Abraham Lincolni skulptuuridega. Memoriaali külastab aastas üle 2 miljoni turisti.
Joosep Aavik

Joosep Aavik (17. november 1899 Kuressaare – 20. november 1989 Tallinn) oli eesti organist, koori- ja orkestrijuht ja muusikakriitik.
Talvik (Norra)

Talvik (kveeni keeles Talmulahti, põhjasaami keeles Dálbmeluovta) on küla Alta vallas Finnmargi maakonnas Norras.
Küla paikneb Altafjordeni läänekaldal Altast linnulennul umbes 20 km loodes (mööda maanteed 36 km).
2006. aastal elas Talvikis 452 inimest.
Väino Rätsep

Väino Rätsep (sündinud 23. septembril 1928 Tallinnas) on Eesti arstiteadlane, onkokirurg ja tervishoiutegelane.

Elulugu

Ta lõpetas 1947. aastal Tallinna 2. Keskkooli ja 1953. aastal Tartu Riikliku Ülikooli (TRÜ) arstiteaduskonna; meditsiinikandidaat (1965, Eesti Teaduste Akadeemia), väitekiri "Gastroskoopia ja suunatava gastrobiopsia tähtsusest vähi ning krooniliste maohaiguste diagnoosimisel", meditsiinidoktor (1974, TRÜ), väitekiri "Предраковые состояния и начальные формы рака желуда". Täiendanud end paljudes maailma riikides.  
Oli 1953–1974 Tallinna Vabariikliku Onkoloogia Dispanseri onkoloog-kirurg, osakonnajuhataja ja ravialajuhataja. 1954–1965 Tallinna Meditsiinikooli õpetaja. 1974–1990 Eksperimentaalse ja Kliinilise Meditsiini Instituudi kliinilise onkoloogia osakonna juhataja, 1990–1995 juhtivteadur, 1995–1998 vanemteadur, aastast 1998 Eesti Onkoloogiakeskuse konsultant ja onkoloog ning aastast 1992 haigla Fertilitas mammoloog. 
Õpetas 1961–1964 TPedI-s, 1976–1983 TRÜ üldkirurgia kateedri ning radioloogia ja onkoloogia kateedri professor.

Teadustöö

Uurimisvaldkond: mao- ja rinnanäärmevähk, vähieelsed seisundid, nende morfoloogia ja immunoloogia, kasvajate markerid, DNA muutused, tervishoiukorralduse probleemid.

Tegevus Eesti NSV valitsusasutustes ja NLKP-s

NLKP liige 1974. aastast. Aastatel 1976–1989  oli ta Eestimaa Kommunistliku Partei Keskkomitee liikmekandidaat.
Oli aastatel 1975–1988 ka Eesti NSV tervishoiuminister. 
Aastatel 1980–1985 oli ta Eesti NSV Ülemnõukogu X koosseisu ja aastatel 1985–1990 Eesti NSV Ülemnõukogu XI koosseisu liige.

Isiklikku

Tema isa oli Eesti sõjaväeametnik Johannes Rätsep (1898–1988).
World Summit Award

Konkursi kategooriad

1. e-valitsus ja institutsioonid
2. e-tervis ja keskkond
3. e-õpe ja haridus
4. e-meelelahutus ja mängud
5. e-kultuur ja pärand
6. e-teadus ja tehnoloogia
7. e-äri ja ettevõtlus
8. e-kaasamine ja osalemine
Kristjan (ansambel)

Kristjan on Eesti ansambel. Ansambel tegutses 1977-1985. 2018 tuli ansambel uuesti kokku.
Kier Group

Kier Group on Suurbritannia ehitusfirma.

Ajalugu

Firma asutasid Inglismaal 1928. aastal taani ehitusinsenerid Jorgen Lotz ja Olaf Kier nime Lotz & Kier all. Paar aastat hiljem loobus Lotz firma juhtimisest, peakontor viidi üle Westminsterisse ja firma nimeks sai JL Kier & Co Ltd. Selle nime all töötas firma üle neljakümne aasta.
Aastail 1934–1938 töötas firmas peakonstruktorina Ove Arup.

Objekte

1930. aastatel ehitas JL Kier & Co Ltd Londoni loomaaia pingviinide basseini (1934) ja Londonis Highgate'is kaks korterelamut kaheksakorruselise Highpoint I (1935) ja Highpoint II (1936–1938).
Christine Aaftink

Christine Jacoba Aaftink (sündinud 25. augustil 1966 Abcoudes) on hollandi endine kiiruisutaja.
Ta tuli ajavahemikus 1987–1994 seitse korda Hollandi sprindimesitriks. Peale selle tuli ta seitse korda järjest Hollandi meistriks 500 m distantsiks ja viis korda 1000 m distantsil. Aastal 1990 sai ta maailmameistrivõistlustelt sprindis pronksmedali.
Jaanika raudteepeatus

Jaanika raudteepeatus (varem Ingu raudteepeatus) on raudteepeatus Harju maakonnas Saue vallas Jaanika külas.
Peatus asub Keila–Riisipere raudtee ääres ning on Tallinna–Riisipere raudteeliini eelviimane peatus. Peatusele eelneb Laitse ning järgneb lõpp-peatus Riisipere.
Alates märtsist 2010 on kasutusel 30 meetri pikkune ja 0,55 m kõrgune (rööpapeast) perroon. Rongi sisenemine ja väljumine toimub vaid C-vaguni kaudu. Perrooni juurde viib lääne poolt Jaanika jaama tee, mis umbes 800 meetrit enne peatust jätkub metsateena.
Enne uue perrooni ehitust oli kasutusel ligikaudu 200 meetri pikkune kõrge (rööpapeast 1,1 m) perroon, mis on nüüdseks lammutatud.
Peatust läbib iga päev mõlemas suunas vähemalt 8 reisirongi koosseisu. Piletihinnalt kuulub peatus IV tsooni.
Õendus

Ajalugu

Keskajal tekkisid õenduse põhialused. Hooldus oli meditsiinist eraldi. Tol ajal hoolitseti haigete eest kloostrites.
Tänapäevase õenduse sünniks loetakse aastat 1820. Esimese tänapäeva meditsiiniõdede kooli ja instituudi asutas 1860. aastal Florence Nightingale.
Eestis on termin "õendus" kasutusel aastast 1996.

Õdede tegevus Eestis

Õdede peamised organisatsioonid on Eesti Tervishoiutöötajate Kutseliit ja Eesti Õdede Liit.
Ukraina Kreekakatoliku Kirik

Ajalugu

Poola kuninga Zygmunt III Waza valitsemisajal lepiti kreekakatoliku kiriku koguduste kirikukogul Brest-Litovskis kokku 33 tingimust, mille alusel kogudused tunnistavad Rooma paavsti ülimuslikkust: teoloogilised põhimõtted, kirikuslaavi liturgilise keele säilitamine, Juliuse kalendri säilitamine kiriku tähtpäevade tähistamisel, vaimulike õigus abielule jt. 23. detsembril 1595 kinnitas paavst dekreediga Magnus Dominus et laudabilis need punktid. 1596. aastal asutasid Rzeczpospolita territooriumil asuvate ukrainlaste ja valgevenelaste kreekakatoliku kiriku kogudused Bresti uniooniga Rooma paavstile ja Roomakatoliku kirikule alluva uniaadikiriku - Valgevene ja Ukraina Kreekakatoliku Kiriku.
Ukraina ja Valgevene alade lõpliku liitmisega Venemaa Keisririigiga 1793. aastal kuulutas Venemaa keisrinna Katariina II välja usulise sallivuse, kuid tema järglase keiser Paul I valitsemisajaga algas uniaadikiriku ja kreekakatoliiklaste tagakiusamine. Suleti Kiievi Metropoolia ja talle allunud Chełmi, Lutski ja Vladimiri-Bresti piiskopkonnad. 1843. aastaks oli Venemaa keisririigi aladel säilinud vaid 2 piiskopkonda Žõtomõris ja Tiraspolis.
Venemaa keisri Aleksander I valitsemisajal taasmoodustati 1806. aastal Połackis Kogu Venemaa Uniaatlik Metropoolia (Униатское Митрополитство Всея Руси), kuid keiser Nikolai I ajal likvideeriti see taas 1827. aastal. Ajavahemikus 1827–1839 tehti uniaadikiriku 1898 vaimulikule "ettepanek" naasta õigeusu kirikusse, millest keeldunud 593 vaimulikku saadeti Siberisse. Tegutsemist jätkas ainult uniaadikiriku Chełmi piiskopkond, mis asus Poola kuningriigis, kuid seegi suleti Varssavi kindralkubermangus 1875. aastal.
Uniaadikirik sai vabalt tegutseda Ukraina Galiitsia selles osas, mis allus  Rzeczpospolita jagamise järel 1772. aastal Austria-Ungarile.
Teise maailmasõja ajal lahutati Lääne-Ukraina Poola (II Rzeczpospolita) koosseisust ja liideti NSV Liiduga ja Nõukogude võim likvideeris kreeka-katoliku ehk uniaadikiriku Lääne-Ukrainas ja Ida-Euroopas. Galiitsias vahistati metropoliit ja piiskopid ning uue Nõukogude-meelse vaimuliku Gavriil Kostelniku juhtimisel toimunud sinodil denonsseeriti 1596. aasta Bresti unioon ning kirik tunnistati alluvaks Vene Õigeusu Kirikule. Enamik sinodi otsust mittetunnistanud vaimulikke represseeriti. Taga-Karpaatias tegutsenud uniaadikirik liideti aga pärast piiskop Theodor Romža tapmist 1947. aastal dekreediga Vene Õigeusu Kirikuga. Aastatel 1945–1986 oli kirik vägivaldselt allutatud Moskva patriarhile ja Vene Õigeusu Kirikule.

Ukraina Kreekakatoliku Kirik Eestis

Eestis tegutseb 1991. aastast Tallinna Kolmekäelise Jumalaema kirikus Ukraina Kreekakatoliku Kiriku Kolmekäelise Jumalaema Kogudus Tallinnas.
Ferenc Münnich

Ferenc Münnich (18. november 1886 Seregélyes – 29. november 1967 Budapest) oli Ungari kommunistlik poliitik ja riigitegelane.
Ta osales Esimeses maailmasõjas Austria-Ungari armees, langes 1915. aastal idarindel Vene vägede kätte sõjavangi. Viibis Tomskis sõjavangide laagris, kus astus 1917. aastal Venemaa Sotsiaaldemokraatlikku Tööliste (bolševike) Parteisse, kus ta organiseeris ungari grupi. Permis moodustas ta ungarlastest koosneva internatsionaalse rühma, sõdis Uuralis koos Punaarmeega valgete vastu. 
Novembris 1918 pöördus Münnich tagasi Ungarisse. Pärast Ungari Nõukogude Vabariigi loomist 1919. aasta märtsis osales ta aktiivselt Ungari Punaarmee ja punamiilitsa loomisel. Punavõimu kukutamise järel emigreerus Münnich Austriasse, seejärel viibis Tšehhoslovakkias ja Saksamaal. Aastatel 1922–1936 elas ta Nõukogude Liidus, kus oli juhtivatel töökohtadel majanduses. Aastatel 1936–1939 osales ta Hispaania kodusõjas, kus oli 13. internatsionaalse brigaadi Rákosi pataljoni komissar. Võitles Nõukogude Liidu ja Saksamaa vahelises sõjas Punaarmee koosseisus.
Pöördus 1945. aastal Ungarisse tagasi, astus sama aasta oktoobris Ungari Kommunistlikku Parteisse. Oli Budapesti politseiülem. Aastatel 1949–1951 oli ta Ungari saadik Soomes, 1951–1954 Bulgaarias. Septembrist 1954 augustini 1956 oli ta saadik Nõukogude Liidus. 1956. aasta augustist oktoobrini oli ta saadik Jugoslaavias. 27.–31. oktoobril kuulus ta siseministrina Imre Nagy valitsusse. Põgenes 1. novembril koos János Kádáriga Nõukogude Liitu, kus veenis Nõukogude juhtkonda Ungari sündmustesse sõjaliselt sekkuma. Pärast Ungari ülestõusu mahasurumist pöördus ta 4. novembril Ungarisse tagasi ning ennistati siseministriks ning sai samuti ka kaitseministriks, olles mõlemal ametikohal kuni 1. märtsini 1957. Kaitseminister oli ta kuni 1958. aasta jaanuarini. Sel ajal tegeles ta ka Töölismiilitsa loomisega. 28. jaanuarist 1958 kuni 13. septembrini 1961 oli ta Ungari Rahvavabariigi Ministrite Nõukogu esimees, 1961–1965 oli ta riigiminister.
Loppenowe

Loppenowe oli Liivimaa ja Eestimaa literaadisuguvõsa.

Ajalugu

Perekonnatraditsiooni järgi oli suguvõsa pärit Šotimaalt. Sealt asusid nad elama Rootsi, kuid XVII sajandil rändasid Saksamaale. XVIII sajandi alguses siirdusid nad elama Riiga. Suguvõsaliin algab Riia tolliametniku Georg Bernhard Loppenowega. Tema järeltulijate hulgast võrsus mitu vaimulikku.
Kaarel Joon

Kaarel Joon (kuni 1937. aastani Karl Leopold Theodor Jürgens; 5. jaanuar 1892 Rakvere – 25. august 1981 Tallinn) oli eesti autodidaktist tarbekunstnik, graafik ja karikaturist.
Kaarel Joon kujundas Eesti Postile postmarke ja tegi mitmele tubakaettevõttele kunstnikutööd.
Tema karikatuure avaldati muuhulgas ajalehes Päevaleht ja ajakirjas Raadio.
Ta on maetud Tallinna Pärnamäe kalmistule.
Ain Kabal

Ain Kabal (sündinud 10. juunil 1962 Pärnus) on eesti majandustegelane ja poliitik.
Kabal lõpetas 1985. aastal Tartu Ülikooli õigusteaduskonna.
Ta sai aastal 2005 Eesti väike- ja keskmiste ettevõtjate assotsiatsiooni (EVEA) presidendiks.
Ta kuulub 2006. aastast Erakonda Eestimaa Rohelised, on olnud selle juhatuse liige ja peasekretär 2009–2011.
Kabal kandideeris Riigikogu 2011. aasta valimistel Harju ja Rapla maakonnas ning sai 59 häält.
Henn Ojaveer

Henn Ojaveer (sündinud 10. juunil 1965 Tallinnas) on Eesti bioloog.

Elulugu

Ta lõpetas 1983. aastal Tallinna 1. Keskkooli ja 1991. aastal Tartu Ülikooli bioloogiaosakonna. Kaitses 1997. aastal ihtüoloogia ja kalanduse alal Tartu Ülikoolis väitekirja "Composition and dynamics of fish stocks in the Gulf of Riga ecosystem" ja sai doktorikraadi.
Oli 1991–1992 Eesti TA Ökoloogia ja Mereuuringute Instituudi insener, 1992–1993 Eesti Mereinstituudi insener ja assistent, 1993–1997 nooremteadur, 1998 teadur, aastast 1998 TÜ Eesti Mereinstituudi vanemteadur, ühtlasi 1997–2002 ka Eesti Mereakadeemia lektor ja dotsent, 2006–2008 TÜ Pärnu Kolledži erakorraline professor.

Teadustöö

Uurimisvaldkonnad: Läänemere kirdeosa toiduahela keskmistel ja kõrgematel astmetel olevate organismide ajalis-ruumiline muutlikkus ning selle seos looduse ja inimtegevusega, mere-võõrliikide levik ning nende mõju ökosüsteemi struktuurile ja funktsioneerimisele, jääaja jäänukliikide bioloogia ja ökoloogia Läänemeres.

Isiklikku

Tema isa on Evald ja ema on Helle-Maire Ojaveer. Tema kaksikvend Ott Ojaveer on aastast 2001 Hugo Treffneri Gümnaasiumi direktor.
Caspian Airlinesi lend 7908

Õnnetus

Lennuk kukkus alla kell 11.33 kohaliku aja järgi (07.03 UTC) 16 minutit pärast õhkutõusu. Asjatundjate arvates võis lennuki saba põlema minna.
Piloot püüdis otsida küll sobivat kohta maandumiseks, kuid edutult. Lennuk kukkus põllumaale ja tekitas 10 m sügava kraatri.

Hukkunud

Hukkusid kõik pardal olnud 168 inimest, seal hulgas 153 reisijat ja 13 meeskonnaliiget. Pardal oli nii Iraani, Armeenia, Gruusia ja Kanada kodanikke. Kahel reisijal oli nii Iraani kui Austraalia kodakondsus ja kahel Iraani ja Ameerika Ühendriikide kodakondsus.
Calaverase maakond

Ajalugu

Calaverase maakond moodustati 18. veebruaril 1850. aastal. Calaveras tähendab hispaania keeles "koljud".
Tobien

Ajalugu

Tobieni suguvõsa kohta on teateid XVIII sajandi algusest, mil nende valduses oli Owile mõis Leedus. Suguvõsaliin algab Poola majori Johann Frommhold Tobieniga (suri enne 1731). Tema poeg Melchior Tobien müüs valduse ja siirdus elama Kuramaale, kus tema järeltulijad olid Jēkabpilsis käsitöölised ja kaupmehed. Karl Friedrich Tobien (1785−1861) valiti linna raehärraks. Tema pojast Ewald Sigismund Tobienist (1811−1860) sai jurist ja ta oli Tartu ülikooli professor. Tema lesk ja lapsed tõsteti 1863. aastal Vene aadliseisusse ja võeti 1886. aastal Liivimaa kubermangu aadlisuguvõsaraamatusse. Poeg Alexander Johannes von Tobien (1854−1929) oli tuntud agraarajaloolane. 1920. aastal immatrikuleeriti ta viimase isikuna enne rüütelkonna kui avalik-õigusliku korporatsiooni kaotamist Liivimaa rüütelkonna matriklisse. 1957. aastal võeti rüütelkonda tema onupoeg Sigismund Robert Paul von Tobien (1892−1964). Tänapäeval elavad Tobienid Saksamaal.
Laboratooriumi tänav

Laboratooriumi tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas.
Tänav algab Aida tänavalt ja lõppeb Laia tänavaga ristudes.
Ringo Starr

Isiklikku

Starr abiellus 1965. aastal Maureen Coxiga. Neil sündis kolm last: Zak, Jason ja Lee. Aastal 1975 abielu lahutati.
Aastal 1981 abiellus Starr näitleja Barbara Bachiga, kelle tuntuim roll on Bondi-tüdruk Bondi-filmis "The Spy Who Loved Me". Nad tutvusid 1980. aastal filmi "Caveman" võtetel. 19. mail 1980 sõitsid nad Lõuna-Londonis Starri valge Mercedesega ning neil juhtus autoõnnetus. Pärast seda tegi Starr Bachile abieluettepaneku, öeldes: "Kui me suutsime selle koos üle elada, siis me suudame kõik üle elada." ("If we could both survive that, we could survive anything").