google/wiki40b huggingface dataset:
Eduard Rüütel

Eduard Rüütel (ka Rütel; 21. märts 1884 Tartu – 1. oktoober 1969 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (kolonel).
Ta õppis Tartu linnakoolis ja Odessa junkrukoolis, mille lõpetas 1906. aastal.
Alampolkovnik Eduard Rüütel teenis Vene kodusõja ajal Lõuna-Venemaal admiral Aleksandr Koltšaki vägedes 7. Uurali mägikütidiviisi staabiülemana ja hiljem 3. Uurali mägikütikorpuse staabiülemana.
Ott Heinapuu

Ott Heinapuu (sündinud 24. novembril 1979) on eesti ajakirjanik, folklorist ja luuletaja.
Heinapuu on töötanud ajalehtedes Äripäev ja Eesti Päevaleht, samuti toimetajana statistikaametis ning pressiesindajana rahandusministeeriumis.
Doktoritööd teeb ta semiootika vallas, teemal "Püha ruum Eesti maastikul". Ta on eesti keelde tõlkinud saami ja inglise keelest.
Luuleraamatu "Inglile" eest esitati Heinapuu 2009. aastal Betti Alveri debüüdipreemia nominendiks.
Ott Heinapuu on tegutsenud aktiivselt ka hõimuliikumises ja Maavalla Kojas. Tema isa on hõimupoliitik Andres Heinapuu.
Ta on laulnud ansamblis Sinimaniseele ning on EYS Veljesto liige.
Aluste–Kergu maantee

Aluste–Kergu maantee (registrinumbriga 58) on üks Eesti tugimaanteedest. 
See saab alguse Aluste ja Pärnjõe külade piiril Pärnu–Rakvere–Sõmeru maantee 38. kilomeetril. Tee pikkus on 12,2 km. Tee lõpeb Kergu külas Rapla–Järvakandi–Kergu maantee ja Pärnu-Jaagupi – Kergu tee lõpus.

Asulad Aluste–Kergu maanteel

Pärnjõe küla, Aluste küla, Viluvere küla, Sohlu küla, Kergu küla.
Viapori ülestõus

Viapori ülestõus ehk Sveaborgi mäss oli 30. juulil (vkj 17. juuli) 1906 Suomenlinna kindluses puhkenud Vene sõjaväelaste mäss. Mäss toimus 1905. aasta revolutsiooni järellainetusena.
Mässu juhtisid kolm garnisoni ohvitseri: kapten Sergei Tsion ning leitnandid Arkadi Jemeljanov ja Jevgeni Kohhanski. Tsion oli seejuures sidemetes Soome töölisliikumise liidri Johan Kockiga, kes püüdis Helsingis mässu toetuseks streiki organiseerida.
Mäss puhkes plaanitust mõnevõrra varem, kuna kehvad toitlusolud ja lisatasu tühistamine tekitasid sõdurites rahulolematuse. Mässu initsiaatorid lootsid, et ka ümbritsevad väeosad, sealhulgas Balti mere laevastik tulevad nende poole üle, ent seda ei juhtunud ja vastuhakk suruti 60 tunniga maha. 
Jemeljanov ja Kohhanski hukati koos mitme allohvitseriga. Tsionil õnnestus põgeneda ning 1907. aastal ilmus Helsingis trükis, milles tema nime all esitati mässajatepoolne nägemus juhtunust. Pärast Veebruarirevolutsiooni pöördus ta Venemaale tagasi.
Seim (Leedu)

Seim (leedu keeles Seimas) on Leedu parlament. Seim on 141-liikmeline ühekojaline parlament.
Sõna "seimas" tuleb leedukeelsest sõnast "Sueiga, suėjimas", mis tähendab 'kogunemine, kokkusaamine'.
Seimi istungid toimuvad Vilniuses Seimi lossis. Seimi loss valmis aastail 1976–80. Selle arhitektid olid vennad Algimantas ja Vytautas Nasvytis ning Robertas Stasėnas.
Seim valitakse 4 aastaks, kusjuures 70 saadikut valitakse võrdeliste valimiste põhimõttel, kusjuures kasutatakse Hare'i kvooti, ja 71 ühemandaadilistes ringkondades. Kokku on Seimis 141 saadikut. Leedus kehtib 5% valimiskünnis erakondadele ja 7% künnis valimisliitudele.
Seni viimased parlamendivalimised toimusid 2008. aastal, järgmised toimuvad 2012. aastal.
Igal nädalal toimub neli Seimi istungit: kaks teisipäeval ja kaks neljapäeval. Istungit juhatab kas Seimi eesistuja või tema asetäitja. Seimi istungid on reeglina avalikud.
Seimi esimees oli alates 2008 Arūnas Valinskas, kes tagandati ametist 15. septembril 2009, sest avalikustati foto, kus ta oli koos kuritegeliku grupi liikmega. Aastatel 2004–08 oli seimi esimees Česlovas Juršėnas.
Alates 17. septembrist 2009 on seimi esimees Irena Degutienė.
Soomusmänd

Kirjeldus

Soomusmänd on pikaealine okaspuu, tema eluiga võib küündida peaaegu 1000 aastani. Väidetavalt kasvab 1300-aastane soomusmänd Bulgaarias, kuid sellise vanuse saamist pole kuidagi tõestatud.
Puu kasvab tavaliselt kuni 20, maksimaalselt kuni 35 m kõrguseks.
Võra on koonusjas või ümar, tihti põõsakujuline. Tüve on läbimõõt kuni 2 m. Korp on väga paks, tuhkhalli tooniga, plaatjas, soomust meenutava välimusega.
Pungad on pruunid, vaiguta, kuni 15 mm läbimõõduga. Noored võrsed on hallikasrohelised, esimese aasta lõpus muutuvad pruuniks. Okkad on kahekaupa kimbus, 6–11 cm pikkused, jäigad, rohelised, terava tipuga, püsivad võrsetel 2–6 aastat.
Isasõisikud on erekollased. Käbid on 7–9 cm pikkused, 2–4 kaupa kimbus, õhukeste kattesoomustega, punakad. Seemned on 7 mm pikkused, 25 mm pikkuse tiivakesega. Õitseb mais-juunis, seemned valmivad tolmlemisele järgneva aasta septembris-oktoobris.

Levikuala ja ökoloogia

Soomusmänni levila asub Balkani poolsaarel ja Apenniini poolsaare lõunaosas, kus ta kasvab 900–2500 m kõrgusel üle merepinna. Ta esineb enamasti segametsades koos järgmiste puuliikidega: mägimänd (Pinus mugo), harilik mänd (Pinus sylvestris), rumeelia mänd (Pinus peuce), must mänd (Pinus nigra), euroopa nulg, (Abies alba) ja harilik pöök (Fagus sylvatica). Soomusmänni metsad kasvavad tavaliselt muldadel, mille lähtekivimiteks on peamiselt lubjakivi ja dolomiit, harvem ultraaluselised kivimid. Mullad on enamasti hästi vett läbilaskvad ning neutraalse või aluselise reaktsiooniga, sageli väheviljakad. Aastas esineb sademeid keskmiselt 900...2400 mm. Suvine kuivaperiood kestab 1–2 kuud. Aasta keskmine õhutemperatuur on vahemikus 8...14 °C. Juuli keskmised õhu maksimumtemperatuurid on 14...26 °C, jaanuari-veebruari keskmised miinimumtemperatuurid on –6...–1 °C.
Soomusmännid on haigustele üsna vastupidavad, suurimat ohtu kujutavad soomusmänni metsadele metsapõlengud ja intensiivne karjakasvatamine. Kõige suuremas ohus on väikesed hajutatud populatsioonid Itaalia lõunaosas.

Kasutamine

Soomusmänd omab suurt väärtust eelkõige ilupuuna ja maastike haljastamisel. Puiduks ehk majandusliku kasu saamise eesmärgil raiutakse teda harva. Kasutust on ta leidnud ka mägede suurematel kõrgustel metsade rekultiveerimisel, kuna ta talub tugevaid tuuli, külmakraade kuni –23...–29 °C ja on vastupidav haigustele. Puud taluvad üsna hästi heitgaasidega (SO₂, HF, NO₂) saastunud õhku. Pikaealise puuna pakub soomusmänd huvi ka dendrokronoloogidele. Kultiveeritud puudele võivad seenhaigustest olulist kahju tekitada juurepess, mida põhjustab seen Heterobasidion annosum, ning kahjurputukatest eelkõige kiletiivaliste (Hymenoptera) seltsi kuuluvad putukad.
Ahi (tähtkuju)

Ahi (ladina Fornax) on lõunataeva nõrga valgusega tähtkuju. See kuulub tänapäeva 88 tähtkuju hulka ning see on suuruselt 41. tähtkuju, kattes tähistaevast 398 ruutkraadi.
Tähtkuju moodustas 1756. aastal Prantsuse astronoom  Nicolas Louis de Lacaille.
Ahju tähtkujus asub 18 galaktikast koosnev galaktikaparv ja palju kääbusgalaktikaid.
Bierazino

Ajalugu

Bierazinot on esimest korda mainitud aastal 1501 kui Vilniuse vojevoodkonda kuulunud alevit. Seoses territoriaal-administratiivse reormiga hakkas see kuuluma Minski vojevoodkonda ja Minski maakonda.
XVI sajandi keskel läks Bierazino Sapiehade valdusesse. Aastal 1655 hõivasid alevi Venemaa väed. Aastal 1668 sai Bierazino õiguse pidada laata. Aastal 1708 viibis oma vägedega alevis Karl XII.
Aastal 1793 läks Bierazino Teisel Poola jagamisel Vene impeeriumi koosseisu, ühtlasi sai sellest Potockite suguvõsa valdus. Aastal 1892 rajati alevisse pruulikoda ja veski, elanike põhitegevuseks jäi aga kaubandus.
1919. aastal hakkas Bierazino kuuluma Valgevene NSV koosseisu. Aastal 1924 sai alevist rajoonikeskus. Linn sai Bierazinost aastal 1968, aastal 2007 sai linn omale lipu ja vapi.
Streptococcus pyogenes

Immunoloogiline klassifikatsioon

Lancefieldi klassifikatsiooni alusel liigitatakse streptokokk Streptococcus pyogenes rakumembraani antigeeni alusel seroloogilisse A-gruppi.

Klassifikatsioon hemolüüsivõime alusel

Hemolüüsivõime alusel liigitatakse Streptococcus pyogenes beetahemolüütiliseks streptokokiks.

Serotüübid

Tuvastatud on rohkem kui 100 M serotüüpi ja 20 T serotüüpi.

Pürogeensed eksotoksiinid

Pürogeensed eksotoksiinid (SpeA, SpeB, SpeC) toimivad teadlaste arvates superantigeenidena, indutseerivad tsütokiinide (näiteks tuumornekroosifaktor alfa TNFα) vabanemist ja vahendavad palavikku, sarlakite löövet, organpuudulikkust, hulgielundihäiret, šokki ja toksilise šoki sündroomi. 
SpeB toimel surevad südamelihaserakud.

Tundlikkus

Enamik Streptococcus pyogenes'e tüvesid on tundlikud penitsilliinile, kuid on ka resitentseid tüvesid. 
Streptococcus pyogenes on tundlik ka piparmündi, küüslaugu (allitsiin), selleriseemne õli vastu.
Half-Life 2

Lugu

"Half-Life 2" tegevus toimub düstoopilises maailmas, mida esimeses "Half-Life'i" mängus toimunud sündmused on tõsiselt mõjutanud. Inimkonna on orjastanud tulnukarass, keda inimesed tunnevad kombainidena (Combine). Mängu tegevustik leiab aset linnas City-17 ja selle ümbruses. Mängija juhib esimesest mängust juba tuttavat teadlast Gordon Freemani, kes peab inimkonna vabaduse nimel võitlema koos vastupanuliikumisega maad okupeerivate kombainide vastu.
"Half-Life 2" võitis 2004 üle 40 aasta arvutimängu tiitli.
3. detsembriks 2008 oli mängu "Half-Life 2" müüdud üle 6,5 miljoni eksemplari.

Mäng

"Half-Life 2" meenutab esimest "Half-Life'i" mängu. Mängija peab liikuma läbi lineaarsete keskkondade, võideldes kombainide sõduritega ja vaenulike koletistega. Mängu on mitmekesistatud mõistatuste ja sõiduvahenditega, mis pakuvad vaheldust tulistamisele. Mängija näeb maailma läbi Gordon Freemani silmade.
Ekraani allosas kuvatakse HUD-il (heads-up display) mängija elude, energia ja laskemoona andmed. Ekraani ülaosas kuvatakse saadavalolevad relvad. Elusid ja energiat saab taastada, korjates üles ravimeid ja akusid, või kasutades seintel olevaid ravimis- või laadimisseadmeid.
Mängus olev relvastus koosneb tänapäevastest tulirelvadest, mille hulgas on vee all tulistav püstol, SPAS haavlipüss ja MP7 püstolkuulipilduja. Mängus on ka ulmelisi relvi, näiteks amb, mis laseb tuliseid metallvardaid, ning impulsspüss, mis tulistab helendavaid impulsse ja "tumeda energia" kerasid, mis pihustavad elusolendid kokkupuutel molekulideks. Võimeka Source mootori abiga on mängu toodud ka gravitatsioonipüss ehk Zero Point Energy Field Manipulator. Seda relva kasutades saab mängija kergeid objekte üles tõsta ja vaenlaste sekka visata või hunnikusse laduda, et teha endale kilp. Sellest võib abi olla ka väljaspool lahinguvälja, näiteks saab sellega haarata kättesaamatut varustust, valmistada endale sildu ja treppe ning keerata ümber pikali lennanud sõidukeid.
Paljud mõistatused kasutavad mängu füüsikamootorit. Näiteks on vaja tõsta kiige moodi asetatud puuplaadile tuhaplokke, et see kaldteeks muuta. Mõistatuste ja takistuste läbimiseks läheb gravitatsioonipüssi tihti vaja. Näiteks ühel hetkel peab mängija seda kasutama, et puhastada kiirtee mahajäetud autodest.
Võrreldes eelmise mänguga on sõidukid suur arengu läbi teinud. Esialgses "Half-Life'i" mängus sai mängija paar korda rongiga sõita, "Half-Life 2" aga annab mängijale võimaluse läbi mitme osa rännates kasutada täielikult toimivaid sõidukeid, näiteks autosid ja paate.

"Lost Coast"

"Lost Coast" ("Kadunud rannik") on tasuta allalaaditav lisatase mängule. See on tehtud HDR (High Dynamic Range Lighting) tehnika demonstreerimiseks. See on Valve'i esimene mäng, kus saab kuulda aretajate enda kommentaare. "Lost Coast" anti välja 27. oktoobril 2005. Algselt oli "Lost Coast" mõeldud mängu "Half-Life 2" tasemena, kuid teadmata põhjustel lõigati see õigest mängust välja.
Valentina Reisenbuck

Valentina Reisenbuck (22. november 1934, Volossovo rajoon, Leningradi oblast – 19. november 1985, Tartu) oli Eesti arstiteadlane ja viroloog.

Elulugu

Valentina Reisenbuck oli õpetajate tütar.
Lõpetas 1958. aastal Elva Keskkooli ja 1964. aastal TÜ arstiteaduskonna; meditsiinikandidaat (1970, NSV Liidu Meditsiiniakadeemia Ivanovski-nimeline Viroloogia Instituut, Moskva), väitekiri "Материалы по эпидемиологии сывороточного гепатита среди взрослых в крупных городах Эстонской ССР". Oli 1955–1958 kontrolör tehases Termoautomaat, 1964–1966 Valga Rajooni sanitaar-epidemioloogia jaama epidemioloog. 1966–1969 Tallinna Epidemioloogia, Mikrobioloogia ja Hügieeni Teadusliku Uurimise Instituudi aspirant, 1969–1974 samas viroloogiaosakonna teadur, 1874–1981 vanemteadur, 1981–1985 Tartu Ülikooli üld- ja molekulaarpatoloogia instituudi kardioloogialabori vanemteadur.
Robert Samarütel

Robert Samarütel (2. veebruar 1901 Sõmerpalu vald, Võrumaa – 4. november 1961 Tallinn) oli Eesti jurist ja vanglaülem.
Osales Vabadussõjas.
Lõpetas 1922. aastal Tartu reaalkooli ning õppis 1922–1938 (lõpetas) Tartu Ülikoolis õigusteadust.
Ta oli Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane.
Ta oli kuni 1930. aastani Harku vangimaja direktor, siis määrati Lasnamäe vangla direktoriks. Hiljem oli ta vangimajade inspektori kohusetäitja. 1934. aastal oli lühikest aega Keskvangla direktori kohusetäitja, hiljem taas vangimajade inspektor. 
Saksa teise okupatsiooni ajal töötas ta raamatupidajana. Arreteeriti 1945, oli vangis kuni 1955. aastani, töötas pärast seda Eestis raamatupidajana.
Sulu hoiuala

Sulu hoiuala on hoiuala Rapla maakonnas Märjamaa vallas. Hoiuala pindala on 254,2 ha.
Hoiuala loodi selleks, et kaitsta muu hulgas lamminiitusid, puisniitusid, vanasid loodusmetsi, samuti hariliku võldase ja püst-linalehiku elupaikasid.
Vērmane aed

Wöhrmanni park

Vērmane aed rajati algselt Wöhrmann Pargina 1814. aastal Liivimaa kindralkuberneri Filippo Paulucci algatusel kõigest mõni aasta pärast seda, kui Riia piiramise käigus Prantsusmaa sissetungi ajal Venemaale Riia eeslinnad maha põletati. Raha ja maa pargi rajamiseks andsid Preisimaa peakonsul Riias Johann Christoph Wöhrmann ja tema ema Anna Gertrud Wöhrmann (sündinud Abels, 1750–1827).
Wöhrmanni park avati pidulikult 8. juunil 1817. Park oli 0,8 hektarit suur, eksootiliste puude, roosiaia ja restoraniga. 1829. aastal püstitati parki graniitobelisk postuumse mälestusmärgina Anna Wöhrmannile. Mälestussammas võeti maha pärast teist maailmasõda ja taastati 2000. aastal.
1836. aastal avas Riia Keemikute ja Farmatseutide Selts mineraalveepoe pargi restoranis. Kui ruumid jäid kitsaks, laiendati ehitist Heinrich Scheeli projekti järgi 1863–1864 ja 1870–1871. 1869 paigutati parki päikesekell ja purskkaev.

Pargist saab aed

1881. aastal laiendas Riia Linnaaedade ja -parkide direktor Georg Kuphaldt pargiala oluliselt, lisades seni ehitusmaaks mõeldud krunte, samuti lähedalasuva Õigeusu Seminariga piirneva ala. Äsja laiendatud aeda rajas Kuphaldt lillepeenrad ning istutas eksootilisi puid ja põõsaid, nagu näiteks Gleditschia triacanthos, Dimorphantus mandschuricus Maxim, Aesculus rubicunda Lois, harilik pöök, Fagus asplenifolia, Fagus folis atropurpureis, saarvaher, harilik robiinia, Magnolia obovata, harilik pukspuu, teravalehine iileks,  Katavba rododendron,  kiuline tääkliilia, harilik luuderohi .
Asta Põldma

Elulugu

Lõpetas 1972 Tallinna Majandustehnikumi matemaatik-programmistina, M.A.. (2000, Tallinna Pedagoogikaülikool), väitekiri "Rahvastikumõjune poliitika Eestis" (Tallinn, 2000). Täiendas end 1997 Praha Karli Ülikoolis. Oli 1972–89 ETUI tehnik ja insener, 1990–94 Eesti Statistikaameti rahvastikustatistik, 1995–97 Eesti Demograafia Assotsiatsiooni teadussekretär, 1999– Eesti Demograafia Instituudi teadur.

Teadustöö

Uurimisvaldkonnad: Eesti rahvastikuareng, sotsiaal- ja rahvastikupoliitika demograafilise arengu kontekstis. Osalenud aastast 1994 mitmete uurimisgruppide töös, olnud uurimisgrantide hoidja ja täitja, konverentside ja seminaride korraldajaid. Eesti Demograafia Assotsiatsiooni (aastast 1994) ja European Association for Population Studies liige (aastast 1999). Eesti Vabariigi teaduspreemia (2000, 2003, kollektiivis). Umbes 70 teadustrükist.
Costa Rica jalgpallikoondis 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel

Costa Rica jalgpallikoondis 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel
Kesk-Ameerika väikeriik Costa Rica pääses teist korda MM-finaalturniirile.

Peatreener

Alexandre Guimaraes
Skåtøy

Skåtøy on saar ja endine vald Norras Telemargi maakonnas Kragerø vallas.
Saar asub Kragerøfjordeni suudmes. Skåtøy geograafilised koordinaadid on 58° 51′ 42″ N, 9° 29′ 36″ E. Saart ümbritsevad teised saared; põhja pool asuvad Bærøy, Gumøy ja Oterøy, idas Jomfruland ja edelas Øygarden.
Skåtøy on Telemargi suurim saar. Saare pindala on 8,8 km². Saar on kaljune, osa sellest on kaetud metsaga.
Aastaringselt elab seal umbes 250 inimest. Saarel on 40–50 õpilasega põhikool.
Saarel on muu hulgas kohvik ja kunstigalerii ning mitu seltsi ja klubi. Saar on populaarne puhkusekoht. Saarel on elanud ka paljud kunstnikud. Saarel on 2001. aastal valminud skulptor Per Elsdorfi valmistatud naisekuju "Pesta", mis kujutab Theodor Kittelseni katkust rääkiva raamatu tegelast.
Saare läänerannikul on Krikkeni rannakindlus, mille ehitasid sakslased Teise maailmasõja ajal.
Alates 2000. aastast on juuli keskel peetud muusika- ja luulefestivali.
Saarestikus on parvlaevaliiklus Skåtøy ning Stabbestadi, Bærøy, Tåtøy, Virgini, Gumøy, Langøy ja Kragerø asula vahel.

Ajalugu

Skåtøy eraldus Sannidali vallast aastal 1882 ning oli kuni 1960. aastani iseseisev vald. Kuni 1918. aastani kirjutati nime "Skaatø", seejärel kuni 1920 "Skaatøy". Alates 1921. aastast on saarel praegune nimi.
Saarel asub aastast 1863 pärinev Skåtøy kirik, mis on Norra viie suurema puitkiriku hulgas.
Pro Kapital Grupp

AS Pro Kapital Grupp (varasema nimega AS Pro Kapital) on 1994 asutatud Eesti kinnisvaraettevõte. Ettevõte oli Tallinna börsi nimekirjas.
Ettevõttel on Eestis, Lätis, Leedus ja Saksamaal kokku 106 töötajat.
Ettevõtte eestvõttel valmis näiteks 1997 Tallinnas Kristiine Keskus.
Pala valla lipp

Pala valla lipp on Jõgeva maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Pala valla lipp.
Lipp kinnitati 20. mail 1997.

Lipu kirjeldus

Pala valla lipp on ruudukujuline ning koosneb pikkupidi 2/3 osa suurusest rohelisest väljast ja 1/3 osa suurusest sinisest väljast lipu lehvivas otsas. Rohelise välja keskel on kollane kassikakk valgel oksal.
Lipu normaalmõõdud on 105x105 cm.

Põhjendus

Pala vald on idapoolseim vald Peipsi järve kaldal ning ligi pool valla pindalast on suurte veekogude all, seda märgib ka lipul olev sinine värv. Roheline tähistab valla territooriumil paiknevaid suuri metsamassiive ning seda, et siit, Pala ümbrusest saab alguse ka põlduderikas Kagu-Eesti lavamaa. Kassikakk oma uhke välimuse ja väärika olemusega on saanud valla sümboliks. Eestlased on pidanud öökullilisi raamatute ja hariduse võrdkujuks. Kodaveres on olnud üks Eesti vanematest kihelkonnakoolidest, ning Kodavere kirikut on esimest korda mainitud 1342 a. Kollane (kuldne) toon seondub kuldsete viljaväljadega, samuti on õled, vaha ja mesi kuldkollased.
Gabriel Jesus

Koondisekarjäär

Gabriel Jesus esindas Brasiilia noortemeeskonda 2015. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel, kus võideti hõbemedal, ja 2016. aasta suveolümpiamängudel, kus finaalis võideti Saksamaad. Debüüdi rahvuskoondises tegi ta 2016. aasta septembris.
Esimese värava Brasiilia koondise särgis lõi ta 1. septembril 2016 MM-i valikmängus Ecuadori vastu.
Haile Selassie I

Haile Selassie I (sündinud Tafari Makonnen; 23. juuli 1892 – 27. august 1975) oli Etioopia keiser aastatel 1930–1974.
Haile Selassie isa oli Ras Makonnen (Ras on kõrgaadlikut või printsi tähistav tiitel), kes kuulus valitsevasse dünastiasse, mida usuti pärinevat Saalomonist ja Seeba kuningannast. Keiser Menelik II surma järel 1913. aastal puhkes Etioopias tõsine päriluskonflikt, mis lõppes 1916. aastal Meneliki tütre Zauditu keisrinnaks kroonimisega. Etioopia ülikud otsustasid reaalse võimu anda aga Meneliki lähima meessoost pärija ehk Haile Selassie, toonase nimega Ras Tafari Makonneni kätte. Kuni Zauditu surmani 1930. aastal oli ta Etioopia regent. 1928. aastal nimetati ta kuningaks (negus).
Pärast Zauditu surma sai Ras Tafari Makonnenist keiser ning ta võttis oma valitsejanimeks Haile Selassie, mis tähendab kolmainsuse võimu. Lisaks ilmalikule võimule oli ta ka Etioopia õigeusu kiriku pea. Juba regendina oli ta asunud läbi viima mitmeid moderniseerivaid reforme ja kuni 1936. aastani õnnestus tal ka oma maa iseseisvus säilitada. 1930. aastate esimesel poolel oligi Etioopia ainus täiesti iseseisev Aafrika riik. Kuid 1935. aastal ründasid Etioopiat Itaalia väed ning vallutasid selle järgmiseks aastaks. Kuningas Vittorio Emanuele III kuulutati uueks Etioopia keisriks ja Haile Selassie läks eksiili. Ta pidas samal aastal kõne Rahvasteliidu kongressil Genfis, kuid ei suutnud siiski kuni 1941. aastani oma võimu taastada. Siis vallutasid inglased aga Etioopia itaallastelt tagasi ja taastasid ka Haile Selassie võimu. Selassie püüdis riigi reformimist jätkata, kuid põrkas üha suuremale aadelkonna vastuseisule. 1960. aastal püüdis sõjavägi keisrit kukutada, kuid see riigipöördekatse kukkus siiski läbi. Ent 1974. aastal, kui ülemaailmse naftakriisi tõttu oli Etioopiat tabanud ränk majanduskriis, toimus edukas riigipööre. Selassie kukutati ja vangistati, enamik temaaegsetest võimukandjatest aga hukati. 1975. aastal nimetati Etioopia ametlikult vabariigiks. Samal aastal suri ka vangistuses viibiv Haile Selassie, siiani pole selge, kas ta tapeti või suri ta haiguse tõttu.
Rastafarid peavad Haile Selassiet Jumala inkarnatsiooniks. Liikumine tekkis keisri kroonimise ajal ning on eriti populaarne Jamaical. See hakkas levima eriti pärast keisri külaskäiku Jamaicale 1966. aastal. Ise Selassie ennast jumalaks ei pidanud.
Janne Pullat

Elulugu

Janne Pullat on elektriku tütar.
Lõpetas 1992 Valga Gümnaasiumi, 1998 TÜ keemia osakonna ja 1998 TÜ õpetajakoolituse (põhikooli keemia õpetaja kutsega), 2000 TÜ füüsika ja elektrokeemia instituudi magistrantuuri, M.Sc. füüsikalises ja elektrokeemias (2000, TÜ), väitekiri "Plii(II)ioonide ja polükarboksüülhapete vahelise komplekseerumisreaktsiooni tasakaalu uurimine" (Tartu, 2000), aastast 2002 Tartu Ülikooli molekulaar- ja rakubioloogia instituudi doktorant, Ph.D. (2008, TÜ), väitekiri "Designe, functionalization and application of in situ synthesized oligonucleotide microarray". Oli 1998–2001 TÜ füüsikalise keemia instituudi laborant, 2001–07 Eesti Biokeskuse biotehnoloogia osakonna erakorraline teadur, ühtlasi 2002–03 ja 2004–06 Heidelbergis Saksa Vähiuuringute Instituudi külalisteadur, 2008– TÜ Eesti Geenivaramu erakorraline teadur.

Teadustöö

Uurimisvaldkonnad: metalliioonide ja polükarboksüülhapete komplekseerumisreaktsiooni kineetika; molekulaardiagnostikas DNA analüüsil kasutatavate oligonukleotiidide mikrokiipide disain ja funktsionaliseerimine, oligonukleotiidkiibi multipleksse seondumisreaktsiooni füsikokeemiline iseloomustamine ja reaktsioonitingimuste standardiseerimine. Saanud 2003 Euroopa Teadusfondi funktsionaalse genoomika programmi noore teadlase stipendiumi. Saksa Vähiuuringute Keskuse vilistlaskogu liige, Rahvusvahelise Tsütokiini Ühingu liige. Üle 10 teadustrükise.
Jaan Kibena

Jaan Kibena (12. mai 1904 Tallinn – 26. märts 1978 Võru) oli Eesti sõjaväelane (vanemleitnant).
25. augustil 1926 lõpetas ta SVÜÕA suurtükiväe elukutseliste ohvitseride kursuse ning ülendati nooremleitnandiks. 1932. aastal ülendati ta leitnandiks. Ta teenis Aegna saare komandantuuris, kus ta 1940. aastal ülendati vanemleitnandiks.
33 (Tallinna bussiliin)

Tallinna bussiliin 33 on Tallinna bussiliin Männiku ja Maleva vahel.

Männiku-Kopli

Männiku -
Kauge -
Pihlaka -
Kraavi -
Astri -
Valdeku -
Nurme -
Kaare -
Hiiu -
Metsa -
Raudtee -
Hiiu jaam -
Võsu -
Nõmme -
Tehnikaülikool -
Männi -
E.Vilde tee -
Kadaka Selver -
Joostimägi -
Laki -
Aiandi -
Löwenruh -
Marja -
Välja -
Lille -
Sõle -
Ädala -
Kolde puiestee -
Nisu -
Ehte -
Madala -
Lõime -
Maleva
Jaak Sirkel

Jaak Sirkel on Jaan Krossi alter ego tema teostes, sealhulgas romaanis "Wikmani poisid" ning paljudes novellides.
Teleseriaalis "Wikmani poisid" kehastas Jaak Sirkelit Mait Malmsten.