google/wiki40b huggingface dataset:
Phobos

Füüsikalised andmed

Phobose mõõtmed on 27×22×18 km ja ta on liiga väike selleks, et muutuda ümaraks iseenda gravitatsiooni toimel. Phobose pindala on 1548,3 km², mis on umbkaudu Saaremaa ja Hiiumaa pindala vahepealne. Phobosel puudub oma väikese massi ja gravitatsiooni tõttu atmosfäär. Samuti on ta üks kõige vähem valgust peegeldavaid objekte Päikesesüsteemis. Spektroskoopiliselt paistab ta sarnanevat D-tüüpi asteroididega ja koostiselt ilmselt süsinikkondriitidega. Phobose tihedus on liiga väike selleks, et tegu võiks olla lihtsalt ühe monoliitse kivikamakaga. Ilmselt on Phobose pinnas üsna poorne ja taevakeha koostises on palju jääd. Spektraalne analüüs küll ei näita, et Phobose pinnal leiduv regoliit oleks hüdratiseerunud, kuid jää olemasolu regoliidikihi all pole siiski välistatud.
Phobos on kaetud tihedalt kokkupõrkekraatritega. Kõige silmapaistvam pinnavorm Phobosel on Stickney kraater, mis sai nime Asaph Halli abikaasa Angeline Stickney Halli järgi, kelle neiupõlvenimi oli Stickney. Sarnaselt Saturni kaaslasel Mimasel asuva Herscheli kraatriga on selle kraatri tekkel toimunud kokkpõrge olnud nii tugev, et see on taevakeha peaaegu purustanud. Phobose pinda vaadeldes võib näha ka mitut vagu ja vöödilisust. Vagude sügavus on keskmiselt vähem kui 30 m, laius 100–200 m ja pikkus kuni 200 m. Algul arvati, et need vaod on tekkinud sama kokkupõrke tulemusel, mis tekitas ka Stickney kraatri. Kuid Mars Expressiga tehtud vaatlusandmete analüüsimisel tuli välja, et vaod ei asetse Stickney kraatri suhtes radiaalselt. Uuema teooria järgi on need tekkinud Marsi pinnale kukkunud meteoriitide poolt Marsilt välja paisatud materjali tulemusena. See võiks seletada ka seda, miks vaod paistavad Phobose orbiidil liikumise suuna suhtes tagumise osa poole hajuvate kraatrikeste kettidena. Vaod Phobosel on rühmitunud ligikaudu 12 perekonnaks, mis osutab Marsi pinnal toimunud vähemalt 12 suuremale kokkupõrkele.
On ennustatud Phobose ja Deimose poolt Marsi ümber tekitatud hõredate tolmurõngaste olemasolu, kuid seni pole neid tolmurõngaid nähtud. Hiljutisem pilt, mis tehti Mars Global Surveyoriga, viitab, et Phobos on kaetud peeneteralise regoliidikihiga, mille paksus võib olla vähemalt 100 m. Arvatakse, et regoliit on tekkinud kokkupõrgete tulemusena. Samas jääb seni selgusetuks, kuidas see materjal on jäänud Phobosele pidama, kuna taevakeha gravitatsiooniväli on peaaegu olematu.
On võimalik, et 3. detsembril 1980 Jeemenisse kukkunud Kaiduni meteoriit on pärit Phoboselt. Samas on seda raske tõestada, kuna Phobose koostise kohta on liiga vähe teada.

Nimetatud geoloogilised objektid

Phobose geoloogilised objektid on nime saanud Phobost uurinud astronoomide ning Jonathan Swifti "Gulliveri reisidest" pärit paikade ja tegelaste järgi. Ühte neist kutsutakse Laputa Regioks ja teist Lagado Planitiaks, kumbagi "Gulliveri reisidest" pärinevate väljamõeldud paikade järgi. Ainus nimega kõrgendik Phobosel on Kepler Dorsum, mis nimetati astronoom Johannes Kepleri auks. Paljudele Phobose kraatritele on antud nimi.
Mari-Ann Aavik-Roosaar

Mari-Ann Aavik-Roosaar (kuni 1954 Mari-Ann Aavik; 6. juuli 1924 Tartu – 14. märts 2009 Stockholm) oli eesti päritolu Rootsi arst.
Ta lõpetas 1942. aastal Tallinna 4. Gümnaasiumi. Aastatel 1943–1944 õppis ta Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas. 
Aastal 1944 põgenes ta Rootsi, kus ta alustas 1945. aastal õpinguid oma meditsiinilise hariduse lõpetamiseks. Ta lõpetas 1951. aastal Stockholmis Karolinska Instituudi ja sai meditsiinilitsentsiaadi kraadi. 
Ta töötas arstina Stockholmis, spetsialiseerudes kirurgiale. 1961. aastal tegi ta vastavad eksamid ja temast tuli Rootsi esimene spetsialiseerunud naiskirurg.

Isiklikku

Ta abiellus 1954. aastal geoloog Heino Roosaarega, neil sündisid poeg Jaan ja tütar Mari Ann.
Enta We Rabak

"Enta We Rabak" (araabia keeles:إنا نحن وربك) on Iraagi laulja Dalli Hadadi kolmas stuudioalbum.
Lamba

Levik

Lamba on levinud Maskareenidele, eriti Réunionile, kus teda kantakse rannarõivana nagu pareo'd.
Réunioni laulja Pierre Rosely on teinud Henri Ratsimbazafy malagassi séga'st "Valge lamba" kaveri, mis 1980ndatel oli India ookeani maades menukas.
Eduard Sõrmus

Julius Eduard Sõrmus (9. juuli 1878 Kõivu küla, Luunja vald – 16. august 1940 Moskva) oli eesti päritolu viiuldaja ja revolutsionäär.
Julius Sõrmus sündis Tartumaal Luunja valla Kõivu küla Kure talus.
Esimese viiuli sai Sõrmus kingituseks kuueaastaselt ning esimesed õpetused viiulimängus külarätsepalt ja kohaliku keelpilliansambli juhilt Gustav Puksilt. 1902. aastal asus ta viiulimängu õppima Peterburi konservatooriumis, kus ta õppis viiulipedagoogi Leopold Aueri viiuliklassis, kuid oli sunnitud revolutsioonilise tegevuse tõttu Peterburist lahkuma. Hiljem täiendas ta oma oskusi 1910 Berliinis ja 1913 Pariisis.
Ta õppis 1900–1902 Tartu Ülikoolis õigusteadust ning 1904–1905 Peterburi Ülikoolis ajalugu ja filosoofiat.
Sõrmus osales 1905–1907 revolutsioonides, toimetas Peterburi eesti bolševistlikku ajalehte Edasi.
Esines kontsertidega Põhjamaades, Eestis, Venemaal, Saksamaal ja Inglismaal, ühendas viiulimängu poliitilise agitatsiooniga. Muuhulgas väitis ta Saksamaal "Tuljakut" esitades, et see on vene töölislaul.
Elas alates 1936. aastast Moskvas. Suri valgeveresusse (verevähki). Maeti Moskvas Novodevitšje kalmistule.
Johannes Lello

Johannes Lello (25. november 1895 (ukj) Tartumaa – 26. november 1976) oli Eesti jalgpallur.
Eesti jalgpallikoondislasena osales ta 1924. aasta Pariisi OM-il.
Aastast 1924 mängis ta klubis JK Tallinna Kalev. Aastast 1924 mängis ta ka Eesti jalgpallikoondises.
Johannes Lello suri 26. novembril 1976; samal päeval maeti ta Karjaküla kalmistule.
Eesti-Ungari suhted

Eesti-Ungari suhted on kahepoolsed suhted Eesti ja Ungari vahel. 
Eesti ja Ungari suhted on sõbralikud ja seda tingib ka hõimusugulus: mõlemad on soome-ugri rahvad.
Ungari tunnustas Eestit 24. veebruaril 1921.
Kahe riigi vahelised diplomaatilised suhted taastati 2. septembril 1991.
Tegutseb Eesti suursaadik Ungaris, kes resideerib Budapestis. 3. oktoobril 2018 andis volikirja president János Áderile üle Eesti suursaadik Kristi Karelsohn.
Tegutseb ka Ungari suursaadik Eestis, kes resideerib Tallinnas. 13. veebruaril 2019 andis volikirja president Kersti Kaljulaidile üle Ungari suursaadik Kristóf Forrai.
Tallinnas tegutseb Ungari Instituut.
Vello Pert

Elulugu

Vello Pert oli raudteelase poeg.
Lõpetas 1959 Tapa Töölisnoorte Keskkooli, 1968 TÜ bioloogia osakonna, bioloogiakandidaat (1990, TÜ), väitekiri "Суточные и сезонные изменения полиферативной активности в органах гипофиз-адреналовой системы в норме и при формалиновом стрессе". Oli 1968–90 TÜ füsioloogia kateedri assistent, 1990–92 vanemõpetaja, 1992–2003 füsioloogia instituudi vanemassistent. Lugenud normaalse füsioloogia kursust; koostanud õppevahendeid.

Teadustöö

Uurimisvaldkonnad: poliferatiivse aktiivsuse biorütmid hüpofüüsis ning neerupealise koores, hingamise ja südame-veresoonkonna füsioloogia probleemid. Üle 20 teadustrükise.
Hoorni neem

Hoorni neem (hollandi keeles Kaap Hoorn; hispaania keeles Cabo de Hornos; nimetatud Hoorni linna järgi Hollandis) on Tulemaa saarestiku kõige lõunapoolsem neem Tšiili lõunaosas. Kuigi seda neeme peetakse sageli Ameerika kõige lõunapoolsemaks tipuks, on too tegelikult Diego Ramíreze saartel.
Hoorni neem on ka kõige lõunapoolsem kolmest "suurest neemest" ning on Ameerikat Antarktikast eraldava Drake'i väina põhjapiir.
Palju aastaid on Hoorni neem olnud üks peamisi orientiire purjelaevade navigatsioonis, kuigi Hoorni neeme ümbruse veed on tugevate tuulte, murdlainetuse ning jäämägede tõttu eriti ohtlikud. Seetõttu oli tava, et meremehed, kes esimest korda ümber Hoorni neeme purjetasid, said kuldse kõrvarõnga kõrva.
Neeme avastasid 1616. aastal hollandi meresõitjad Jacob Le Maire ja Willem Schouten. Nad andsid sellele nime Schouteni kodulinna Hoorni järgi.
Kliima on mõõdukas. Ilmastik on tuuline ja pilvine. Sajab palju kogu aasta jooksul.
Hoorni neemel asub tuntud tuletorn, mille meeskond koosneb mitmest inimesest.
Neemest on kirjutatud mitmes ilukirjandusteoses. Üks tuntumaid on Jules Verne'i teos "En Magellanie".
Otepää Vabadussõja mälestussammas

Otepää Vabadussõja mälestussammas on Otepääl asuv Vabadussõjas langenud sõduritele pühendatud monument. Mälestussammas asub Otepää kiriku juures.
Mälestussamba kavandi tegi Voldemar Mellik ja samba valmistas kiviraidur Peeter Veeber. Sammas avati 10. juunil 1928. Mälestussammas lõhuti 17. juunil 1950 ja osad maeti sinnasamasse.
3. augustil 1988 leiti samba obelisk. 
Uue samba projekteeris R. Unt. Mälestussamba taasavamine toimus 15. juulil 1989. Mälestussammas on algse monumendi koopia. Mälestussamba obelisk on originaal.
Jakob Vakker

Jakob Vakker (1880 Rägavere vald Virumaa – 1924 Tallinn) oli eesti revolutsionäär ja 1. detsembri riigipöördekatsest osavõtnu.
Jakob Vakker sündis 1880. aastal Rägavere vallas sauniku pojana. Jakob Vakker võttis osa 1905–1906 aasta revolutsioonist Eestis, Aseri tsemenditehases. Pärast 1905. aasta revolutsioonisündmusi töötas raudteel rööpaseadjana ja signalistina.
Jakob Vakker osales Eesti Vabadussõja ajal korraldatud raudteelaste streigi organiseerimises, mille eest saadeti koos 61 teise raudteelasega Nõukogude Venemaale.
Jakob Vakker suunati tagasi Eestisse, kus asus illegaalsele kommunistlikule poliitilisele agitatsioonitööle ning osales 1. detsembri riigipöördekatse ettevalmistamises ning juhtis riigipöördekatse ajal rünnakut Balti jaamale, mille vallutamise katse ajal sai haavata, varjas end, kuid tabati ning mõisteti sõjaväljakohtu poolt surma ja hukati.
Ann-Christine Nyström

Ann-Christine Nyström (sündinud 26. juulil 1944 Helsingis) on soome laulja.
Ta esindas lauluga "Playboy" Soomet 1966. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel. Laul pälvis 7 punktiga 12. koha.
Maksimalism

Maksimalism on vasakpoolne proletaarne ideoloogia, mille esindajad (maksimalistid) eraldusid sotsialistidest-revolutsionääridest 1904.
Sotsialistide-Revolutsionääride Maksimalistide Liit oli Sotsialistide-Revolutsionääride Parteist lahkulöönud vasakpoolne proletaarne rühmitus Venemaal; organiseerus oktoobris 1906.
Maksimalistid nõudsid I Vene revolutsiooni ajal, et maa, vabrikud ja tehased kohe ühiskonnastataks. Sotsiaalse revolutsiooni liikumapanevaks jõuks pidasid nad töötavat talurahvast; olid seisukohal, et kapitalism tuleb hävitada terrori ja ekspropriatsiooni teel.
1908 lagunenud organisatsioon taastati pärast Veebruarirevolutsiooni. Pärast Oktoobrirevolutsiooni kuulus maksimaliste ka nõukogudesse ja Ülevenemaalisse Kesktäitevkomiteesse. III Vene revolutsiooni ajal 1918 rühmitus lõhenes: osa maksimaliste „tunnistas oma vigu“ ning hakkas bolševikega koostööd tegema, osa jätkas võitlust nende vastu. Maksimalismi likvideeris Tšekaa 1920.
Maksimalism on muutunud ka üldnimeks, tähendades nõuete või põhimõtete äärmuseni viimist.
Helve

Helve on naisenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 140. naisenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Helve 1314 naisel.
Sotsiobioloogia

Sotsiobioloogia (inglise sociobiology) on neodarvinistlik teooria, mis püüab seletada organismide sotsiaalsete suhete päritolu loodusliku valiku kaudu. 
Sotsiobioloogia rajajateks on William Donald Hamilton ja Edward Wilson. Nimetus sai tuntuks E. Wilsoni raamatu "Sociobiology: The New Synthesis" kaudu. Wilson toetus seejuures põhiliselt koloniaalsete putukate (eriti kiletiivaliste, sealhulgas sipelgate) kohta tehtud uuringutele. W. Hamilton esitas matemaatilise mudeli, mis võimaldas altruismi teket taandada individuaalsele looduslikule valikule, ning ühtlasi seletada, miks putukate hulgas just kiletiivalistel esineb koloniaalseid liike.
Karismaatiline juhtimine

Karismaatiline juhtimine on karismaatilisel võimul põhinev juhtimislaad. Selle aluseks on juhi oskus suhelda ja käituda oma alluvatega nende motivatsiooni, inspiratsiooni ja emotsioone positiivselt mõjutades.

Karismaatiline juht

Marjolein Lips-Wiersma ja Lani Morrise 2009. aasta uurimuse kohaselt inspireerib juhi karisma tema alluvaid, toob kaasa nende austuse ja sisendab neile tahet koos juhiga edasi liikuda. Karismaatilistena näivad liidrid, kes suudavad anda organisatsiooni tegevusele tähenduse, motiveerides inimesi organisatsiooni heaks töötama. Seepärast pälvivad nad ka alluvate austuse ja kiindumuse

Liider

Tänapäeva organisatsioonides peab liider oma isiklikku kompetentsust pidevalt suurendama. Kui juhi isikuomaduste, oskuste ja tõekspidamistega ei seondu erialane kompetentsus, tugineb karismaatiline juhtimine üksnes pimesi järgitaval austusel, usul ja sümpaatial. Niisuguses olukorras võib ka juht ise kaotada reaalsusetaju, tunda end kõikvõimsa ja eksimatuna. Nõnda koondub juhtimine üheainsa inimese kätte ning organisatsiooni inimpotentsiaali jääb kasutamata.

Max Weberi definitsioon

Max Weber määratles karismaatilist juhtimist kui pühendumusena erakordsele vagadusele, kangelaslikkusele või muule inimese eeskujulikule iseloomujoonele. Karisma aluseks on inimese mõni isiksuseomadus, mis eristab teda tavalistest inimestest ja paneb teisi teda kohtlema eriliselt, üleloomuliku või üliinimlikuna.
Tihti suudavad karismaatilised inimesed panna keerulised ideed lihtsatesse sõnumitesse. Näiteks Martin Luther Kingi 1963. aastal peetud kõne "I Have a Dream" ("Mul on unistus") tõi paljud inimesed tänavale, võitlema rassismi vastu, ning tekitas sellega ühiskondliku muutuse. Taoline kommunikatsioon toimib sümbolite, analoogide, metafooride ja narratiivide kaudu. Karismaatilised inimesed naudivad riski, on iseloomult optimistid ja võivad näida väga isikupärased.

Manipuleerimine

Kui juht pingutab karismaga üle, tahab sellega peita oma ebakompetentsust või ebakindlust, on tulemuseks manipuleerimine, mis võib väljenduda nii agressiivse käitumise kui ka kavalusena. Manipuleerija eesmärk on saavutada oma huvid, enamasti arvestamata teiste inimeste soovidega. Nii tulenevad ühe inimese võitudest teiste kaotused, juhil areneb aga välja katkematu võimu- ja kontrollivajadus. Manipuleerit on raske ära tunda, kuna omakasupüüdlikkusele vaatamata (või just selle tõttu) võib ta olla igati meeldiv suhtleja. Sageli on manipuleerival karismaatilisel juhil laiaulatuslikud visoonid, mis jäävad enamjaolt teostamata.. Motiveerimist ja manipulatsiooni on raske eristada, kuna mõlemal juhul tahetakse teine inimene panna tegema seda, milles ta on pädev või mis vajab ärategemist.
Papi kalmistu

Papi kalmistu on kalmistu Karksi kihelkonnas Pärnumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Karksi-Nuia linnas Mulgi vallas Viljandi maakonnas. Kalmistu pindala on 1,38 ha.
Kalmistu rajati 1773. aastal Karksi kihelkonna uue kalmistuna, samal ajal koos uue kirikuga. Sellega lõpetati arvatavasti matmine võimalikule kalmistule vana puukiriku ümbruses Karksi linnuse läheduses.
Pärast uue kalmistu rajamist Rahumäele tunti senist kalmistut 'Karksi vana luteri kalmistuna'.
Kalmistu on tunnistatud kultuurimälestiseks.
Kuisma

Cronquisti süsteem

Cronquisti süsteemis klassifitseeritakse perekond roosilaadsete seltsi kuismaliste sugukonda.

APG III süsteem

APG III süsteemi järgi Oxalidales seltsi Cunoniaceae sugukonda.
2012. aasta Malaisia Grand Prix

2012. aasta Malaisia Grand Prix oli 2012. aasta Vormel 1 hooaja teine etapp. See peeti Malaisias Sepangi ringrajal 25. märtsil 2012.
Sõideti 56 ringi, võistluse kogupikkus oli 310,408 km. Ilm oli pilves ja vihmane.
Esimese stardikoha sai kvalifikatsioonis Lewis Hamilton, võistluse võitis Fernando Alonso, kiireima ringi sõitis Kimi Räikkönen (1.40,722).
Maggie Simpson

Margaret Evelyn Simpson, hüüdnimega Maggie, on tegelane teleseriaalis "Simpsonid".
Ta on perekonna pesamuna, kes sai oma nime telesarja looja Matt Groeningu noorema õe Margaret Groeningu järgi.
Tema vanem õde on Lisa ja vanem vend Bart, ema Marge ja isa Homer. Vanaema nimi on Mona ja vanaisa nimi Abraham. Tädid on Patty ja Selma Bouvier.
Maggie sündis, kui Lisa oli kuuene ja Bart kaheksane.
Maggie on kiindunud oma punasesse lutti ning nutab või saab vihaseks, kui see temalt ära võetakse.
Alonzo Church

Elu

Alonzo Church sündis 14. juulil 1903 Washingtonis, kus ta isa Samuel Robbins Church oli Columbia ringkonna kohtunik. Hiljem, kui ta isa kaotas halva nägemise tõttu töö, kolis nende pere Virginiasse. Oma onu Alonzo Churchi abiga sai ta käia Ridgefieldi Poistekoolis Ridgefieldis Connecticutis. Pärast Ridgefieldi kooli lõpetamist aastal 1920 läks Church Princetoni Ülikooli, kus ta oli silmapaistvalt tubli tudeng, avaldas oma esimese teadustöö Lorentzi teisenduste teemal ning lõpetas ülikooli aastal 1924 matemaatikakraadiga. Ta jäi Princetoni ning sai Oswald Vebleni käe all kolme aastaga doktorikraadi.
Ta abiellus Mary Julia Kuczinskiga aastal 1925 ning nad said kolm last: Alonzo Church, Jr (1929), Mary Ann (1933) ning Mildred (1938).
Pärast doktorikraadi omandamist õpetas ta veidi aega Chicago ülikoolis ning sai kaheaastase riikliku teadusstipendiumi (National Research Fellowship). See võimaldas tal õppida Harvardi ülikoolis aastatel 1927–1928, järgmisel aastal Göttingeni ülikoolis ning aasta pärast seda Amsterdami ülikoolis. Aastatel 1929–1967 õpetas ta Princetonis filosoofiat ja matemaatikat ning aastatel 1967–1990 California ülikoolis Los Angeleses. Ta oli aastal 1962 Stockholmis rahvusvahelisel matemaatikakonverentsil (ICM) plenaarkõneleja. Ta pälvis Teaduse Doktorandi kraadid Case Western Reserve ülikoolist aastal 1969, Princetoni ülikoolist aastal 1985, ning Buffalo ülikoolist ja New Yorgi ülikoolist aastal 1990. Lisaks korraldas John Corcoran tema auks rahvusvahelise sümpoosioni.
Sügavalt uskliku inimesena oli ta eluaegne presbüterlasste kiriku liige.
Ta suri aastal 1995 ning maeti Princetoni kalmistule.
Hannoveri-Braunschweigi-Göttingeni-Wolfsburgi metropolipiirkond

Ajalugu

Piirkondliku planeerimise eest vastutava Saksa Ministerkonferenz für Raumordnung (MKRO) tunnustamise taotlus Euroopa metropolipiirkonnaks tehti varakult. Tunnustamine pidi piirkonda rahvusvaheliselt aitama ning parandama linnade koostööd ja arengut. Kuigi piirkonna tähtsus ja Expo 2000 linnavõrgustikuga seotud arengud, oli see endiselt metropolipiirkondadest väikseim. 2005. aastal alustasid lõtva koostööd lähedalasuvad linnapiirkonnad Braunschweig ja Salzgitter ning kuni Göttingeni piirkonnani välja.

Ala kirjeldus

Piirkonna linnade vahel on suured peamiselt põllumajanduslikud alad. Linnataristu võrgustik koosneb kiirteedest A2, A7 ja A39 ning kiiretest raudteeühendustest, eriti mõned kiirraudteed (nagu Hannover–Würzburgi kiirraudtee).
Piirkond põhineb peamiselt teenindussektoril ja tootmisel. Suurim grupp on Volkswagen AG peakorteriga Wolfsburgis. Piirkonna teadus- ja uurimismaastikul on 7 ülikooli (sealhulgas Göttingeni ülikool, Hannoveri ülikool ja Braunschweigi tehnikaülikool), 9 kolledžit, kunstikolledž, muusika- ja teatrikool ning ligikaudu 60 muud uurimisasutust (sealhulgas suur arv Max Plancki Ühingu instituute, Saksa Lennunduse ja Kosmosekeskus (DLR) Braunschweigis ja Göttingenis, Hertsog Augusti raamatukogu Wolfenbüttelis ja erinevad föderaalasutused nagu BBA, BGR, FAL, PTB).
Radioaktiivseid jäätmeid veetakse sageli Salzgitter linna piirkonda sügavasse geoloogilisse hoidlasse Schacht Konrad ja Schachtanlage Asse Wolfenbütteli kreisis ning Lindwedelis ja Höferis.
Christina Perri

Christina Judith Perri (sündinud 19. augustil 1986) on USA laulja ja laulukirjutaja.
Ta sai tuntuks 2010. aastal lauluga "Jar of Hearts". Aastal 2011 ilmus tal album "Lovestrong".
Burjaadikeelne Vikipeedia

Burjaadikeelne Vikipeedia (burjaadi keeles Буряад Википеэди) on Vikipeedia burjaadikeelne versioon.
Burjaadikeelsele Vikipeediale pandi alus 2006. aastal.
Seal on 2160 artiklit, millega see on artiklite arvult 223. keeleversioon.
Lautréamont

Comte de Lautréamont ('Lautréamonti krahv'; õieti Isidore-Lucien Ducasse; 4. aprill 1846 Montevideo – 24. november 1870 Pariis) oli prantsuse kirjanik.
Sündis 4. aprillil 1846 Montevideos Uruguays Prantsusmaa konsulaadi sekretäri asetäitja perekonnas.
Suri 24. novembril 1870 24-aastaselt teadmata põhjustel.
Oma lühikese elu jooksul jõudis kirjutada ja avaldada ainult kaks raamatut "Maldorori laulud" ("Les Chants de Maldoror") ja "Luuletused" ("Poésies"), mille hallutsinatoorsel ja visionäärsel stiilil oli mõju kogu moodsale kirjandusele ja kirjanikele, eriti sürrealistidele ja situatsionistidele.
Läbiv joon Lautréamonti krahvi loomingus on tahtliku kurjuse probleem. Tema proosa on otsivalt poeetiline sisaldades luulelisi elemente nagu kordused, hüüdeid lugeja jms asjaosaliste poole.
Isidore Ducasse tundis suurt huvi zooloogia vastu ning mängis klaverit.
Kunstnik Amedeo Modigliani olevat "Maldorori laule" endaga pidevalt kaasas kandnud ja neid tsiteerinud.
Delaware'i maakond (Iowa)

Ajalugu

Maakond moodustati 21. detsembril 1837.
Bohol

Bohol (inglise; tagalogi keeles Buhol) on üks Visayani saartest.
Pindala 3864 km².
Saar on künklik, kõrgus kuni 800 meetrit.
Kuulub Filipiinidele.
Soda Stereo

Soda Stereo (ka Soda) oli Argentina rokkansambel. Soda Stereo oli üks kõigi aegade olulisemaid ja mõjukamaid Ladina-Ameerika bände.
Soda Stereo tegutses aastatel 1982–1997. Trio liikmeteks olid Gustavo Cerati (vokaal, kitarrid, süntesaator, sämpler, teised pillid), Héctor "Zeta" Bosio (basskitarr, taustavokaal, süntesaator, sämpler) ja Charly Alberti (trummid).
Soda Stereo oli esimene Ladina-Ameerika rokkansambel, mis kasvas väljapoole koduriigi piire ja nägi Ladina-Ameerikas ühtset kultuuriruumi, kus tegutseda. Edu saavutati nii Lõuna-, Kesk- kui Põhja-Ameerikas (USA hispaaniakeelse elanikkonna seas) ja samuti Hispaanias. Bändil oli oluline roll hispaaniakeelse rokkmuusika populariseerimises ja paljud teised grupid on oma muusikas nende seatud eeskuju jäljendanud. Bänd on oma saavutuste poolest erinevate Ladina-Ameerika "kõigi aegade" nimekirjade tipus. Kodumaal Argentinas on Soda Stereo püstitanud plaadimüügi ja kontsertide külastatavuse rekordeid.
Soda Stereo muusikas on palju mõjutusi briti rokist. Teiste seas kujundasid trio muusikamaitset The Beatles (sh George Harrisoni, Paul McCartney ja John Lennon i soolokarjäärid), The Cure, Talking Heads, David Bowie, XTC, The Specials, Squeeze, Pink Floyd, My Bloody Valentine, Cocteau Twins ja Queen). Soda Stereo algusaegade helikeelt (albumid "Soda Stereo" (1984), "Nada Personal" (1985), "Signos" (1986), "Doble Vida" (1988)) mõjutasid new wave bändid (näiteks Virus, The Police, Elvis Costello) ja post-punk bändid (näiteks Television). Hiljem areneti raskemakõlalise alternatiivroki suunas – mõjutused tulid klassikalisest rokist, progressiivsest rokist, shoegaze'ist, neopsühhedeeliast, britpopist ja elektroonilisest muusikast (albumid "Canción Animal" (1990), "Dynamo" (1992), "Sueño Stereo" (1995)).
Tegutsemisaastate jooksul müüdi ainuüksi Ladina-Ameerikas üle 17 miljoni plaadi ja pärast bändi lagunemist on müügiarv suurenenud. 2002. aastal tunnustas Ladina-Ameerika MTV Soda Stereot legendi auhinnaga (Legend Prize). Portaali Musiteka hinnangul kuuluvad neli Soda Stereo albumit kõigi aegade parima 250 iberoameerika rokkmuusika albumi nimekirja ("Canción Animal" (2), "Comfort y Música Para Volar" (15), "Signos" (40), "Sueño Stereo" (41)).
1997. aastal läks bänd isiklike ja loominguliste erimeelsuste tõttu laiali. 2007. aastal tuldi uuesti kokku turnee Me Verás Volver jaoks, mille 22 esinemisest 20 müüdi välja. Argentinas, Tšiilis, Colombias, Ecuadoris, Mehhikos, Panamas, Peruus, USA-s ja Venezuelas antud kontserte külastas üle miljoni fänni. Pärast kogu Ameerika maailmajagu hõlmavaks kultuurisündmuseks kasvanud taasühinemistuuri läks meeste tee uuesti lahku.
Bändi lagunemise järgselt jätkas bändi eestvedaja Gustavo Cerati eduka soolokarjääriga. Ta suri 4. septembril 2014 pärast nelja aastat koomas viibimist. Zeta Bosio tegutseb produtsendi ja DJ-na. Charly Alberti asutas mitmeid muusikaga seotud ettevõtmisi (ajakiri, muusika- ja meelelahutusportaal, plaadifirma) ja moodustas oma vennaga bändi MOLE.