google/wiki40b huggingface dataset:
Kalev Kesküla

Elu ja tegevus

1983. aastal lõpetas Kesküla Tartu Ülikooli eesti filoloogina. 1983–1995 töötas ta toimetajana Eesti Entsüklopeediakirjastuses. Alates 1991. aastast töötas Kesküla nädalalehes Eesti Ekspress, kus ta oli kultuurilisa Areen pikaajaline toimetaja ning kolumnist.
Kesküla jõudis Eesti kirjandusse koguga "Läbi linnaöö" (1986), mis torkas silma sotsiaalsuse poolest. Ka tema hilisem luule on käsitlenud ühiskondlikke teemasid, kuid Piret Viirese hinnangul on selles süvenenud mahe iroonia. Kesküla kirjutab eelkõige kultuurilistest assotsiatsioonidest küllastunud vabavärssi.
1998. aastal lõi laineid Kesküla irooniline ja avarapilguline kogu "Vabariigi laulud", mis pälvis samal aastal Kultuurkapitali kirjanduse sihtkapitali aastapreemia luule eest. Viirese iseloomustust mööda on Eesti selles kehastunud tüüpilise Eesti mehena, kes oma puudujääkidele vaatamata armastab oma kodanikke ning hoolitseb nende eest.
Ka 2002 ilmunud luulekogu "Platoni riigis" kandideeris kultuurkapitali luulepreemiale. ""Platoni riigis" on üks põhjuseid, miks kodumaist kirjandust 2002 hakatakse ehk meenutama just luulele kuulunud aastana," kirjutas selle kohta Jan Kaus. Tema kirjelduses "kangastub Kesküla sõnakasutus hiiglasliku asfalteeritud Akropolina, mida püütakse elavdada plastmasskuuskedega ja millel maanduvad roostes lennukid". Samas leidis Kaus, et "Kesküla suursugune iroonia on nauditavalt hambutu".
2008 koostas Kesküla mahuka mälestustekogu Mati Undist "Undi-jutud". Kogumikku kuuluvad 45 kirjutist, dokumentaallisad ja register.
Kesküla 50. sünnipäevaks 2009. aastal üllitatud proosakogu "Elu sumedusest" tekste nimetas Mihkel Mutt arvustuses "marginaali, novelleti ja kolumni vahepealseteks", iseloomustades neid ka soomepäraste ja luulesarnastena. Kriitik Maire Liivamets pidas Kesküla sama kogumiku põhjal aga "hea ja mugava inimese võrdkujuks", leides neist "võrratut elujaatust ja hingerahu". Liivamets nimetas Kesküla loomingut žanrilt "miniatuurideks ehk proosaluuleks" ning võrdles teda Andrus Kasemaa ja Jaan Kruusvalliga.
Lisaks kirjandustegevusele oli Kesküla Eesti juhtiv veinikirjanik ja -lektor. Tema sulest on ilmunud esimene eesti keeles kirjutatud veinileksikon "Veinijuht" (2004) ja "Kalev Kesküla uus veinijuht" (2007). Kesküla oli Berlin Meederi teose "Vein – aegumatu armastus" üks toimetajaist ning aitas koostada Selveri veiniatlast. Kesküla avaldas regulaarselt veiniarvustusi ajalehes Eesti Ekspress.
Kesküla sõnadele tehtud laul "Suhted" oli muusik Henry Laksi sõnul tema esimene arvestatav lugu. Esimest korda 1979. aastal ette kantud pala kandis lindistas 1989. aastal ka ansambel Seitsmes Meel.
Kaarli raudteejaam

Kaarli raudteejaam oli raudteejaam Kaarlis Mõisaküla–Viljandi raudteelõigul. Jaam avati 1897 ja suleti 1973 seoses raudteelõigu sulgemisega. Kaarli naaberjaam Viljandi suunal oli Õisu raudteepeatus ja Mõisaküla suunal Halliste raudteejaam. Jaam asus Tallinn-Sadama raudteejaamast 171,7 kilomeetri kaugusel.

Ajalugu

Alates raudtee avamisest, kuni 1934. aastani asus Kaarli jaama kohapeal Õisu pooljaam, kuid seoses samanimelise peatuse avamisega Õisu asula lähedal nimetati jaam 1. aprillil 1932 ringi Kaarliks.
Avamisel asus jaam Halliste kihelkonnas Kaarli mõisa maadel.
Møysaleni rahvuspark

Møysaleni rahvuspark on rahvuspark Põhja-Norras Hinnøya saarel. Pargile on iseloomulik mägise pinnamoega puutumatu rannikumaastik, kus teravad mäetipud kõrguvad ookeani ja fjordide kohal. Rahvuspargi kõrgeim tipp on Møysalen (1262 m).
Møysaleni rahvuspark on üks Norra vähestest mereni ulatuvatest rahvusparkidest; pargi koosseisu kuulub ka Vestpolleni fjordi haru. Lisaks mägedele on pargis ka inimtegevusest puutumata kasemetsi.
Järskudel mäenõlvadel ja rannikualadel pesitseb rikkalikult merelinde ja närilisi. See on hea jahimaa röövlindudele – pargis pesitsevad merikotkas, kaljukotkas, jahipistrik ja rabapistrik.
Rahvuspark loodi 2003. aastal. Selle pindala on 51 km².
Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Møysalen National Park seisuga 7.04.2009.
Janar Filippov

Janar Filippov (sündinud 16. novembril 1976) on eesti ajakirjanik ja jurist.
Ta on lõpetanud Tartu Ülikooli õigusteaduse erialal 1998. aastal.
Ta oli pikka aega kuni 2014. aastani Eesti Ekspressi ajakirjanik. 2008 pälvis ta Bonnieri preemia.
Aprillist 2014 kuni avalike allikate puudumise tõttu täpselt teadmata ajani töötas ta Harju Maakohtu Liivalaia kohtumajas kohtujuristina Avalikate allikate puudumise tõttu täpselt teadmata ajast on ta Eesti Vabariigi esimese ja teise kohtuastme avalike suhete teenistuse juht.
Nanseni Rahvusvaheline Pagulasbüroo

Nanseni Rahvusvaheline Pagulasbüroo (prantsuse keeles Office International Nansen pour les Réfugiés, inglise keeles Nansen International Office for Refugees) oli 1930. aastal Rahvasteliidu asutatud organisatsioon, mis tegeles sõjapõgenikega. Organisatsioon nimetati Fridtjof Nanseni auks.
Büroo tegevuse hulka kuulus ka Nanseni passi väljaandmine.
1938. aastal anti organisatsioonile Nobeli rahuauhind. Varsti pärast seda lõpetas organisatsioon tegevuse.
Indrek Rohtmets

Indrek Rohtmets (sündinud 18. juulil 1953) on eesti bioloog, tõlkija ja teadusajakirjanik.
Ta oli aastatel 1989–2001 ja 2014–2015 ajakirja Horisont peatoimetaja. 
Rohtmets on teinud paljudes maailma paikades loodusvideoid Eesti Televisiooni saatesarja "Osoon" tarbeks. 
Tema algatusel on loodud Eesti Teadusajakirjanike Selts.

Isiklikku

Tema abikaasa on advokaat Maria Mägi-Rohtmets.
Jodie Foster

Jodie Foster (õieti Alicia Christian Foster; sündinud 19. novembril 1962 Los Angeleses) on USA filminäitlejatar, -lavastaja ja -produtsent.

Biograafia

Foster sündis Lucius Foster III ja Evelyn "Brandy" Fosteri (neiupõlvenimi Almond) peres. Tema kolm õde-venda kutsusid teda Jodieks. 
Filmidebüüdi tegi ta 1972. aastal Disney filmis "Napoleon ja Samantha". Tuntuks sai ta 1976. aastal Martin Scorsese lavastatud filmis "Taksojuht", kus mängis alaealist prostituuti. Selle rolliga kandideeris ta ka Oscarile. 
Aastal 1985 lõpetas ta cum laude Yale'i Ülikooli inglise kirjanduse bakalaureuseõppe. Aastal 1988 võitis ta Oscari filmiga "Süüdistatu", 1991 aga Jonathan Demme filmiga "Voonakeste vaikimine". Ta on võitnud ka 2 Kuldgloobust, BAFTA auhinna ja muid filmiauhindu.

Aastal 1991 tegi Foster lavastajadebüüdi filmiga "Little Man Tate".

Isiklikku

Foster on abielus näitlejanna ja fotograafi Alexandra Hedisoniga. Neil on kaks poega: Charles (sündinud 1998) ja Kit (sündinud 2001). Laste isade kohta on levinud erinevaid kõmujutte. Foster ise ei pea vajalikuks avalikult teatada, kes nende isa(d) on.
Tiiu Saar

Tiiu Saar (sündinud 18. jaanuaril 1955 Tallinnas) on Eesti loomaarstiteadlane.

Elulugu

Tiiu Saar on töölise tütar.
Lõpetas 1973 Tallinna Meditsiinikooli, 1983 EPA veterinaariateaduskonna, 1987–90 Eesti NSV TA Loomakasvatuse ja Veterinaaria Instituudis (ELVI) aspirant, veterinaarmeditsiinimagister (1994, EPMÜ), väitekiri "Veiste hingamis- ja seedeelundite kahjustusi põhjustavate viirushaiguste levikust Eestis", veterinaarmeditsiini doktor (1999, EPMÜ), väitekiri "Veiste hingamis- ja seedeelundite viirushaiguste nosoloogilisest struktuurist Eestis, veiste herpesviirus-1 mõnedest bioloogilistest omadustest ja infektsioosse rinotrahheiidi / pustuloosse vulvovaginiidi diagnostika täiustamisest" (Tartu, 1999). Täiendas end 1983 Moskva Veterinaaria Akadeemias, 1992 Soome Riiklikus Veterinaariainstituudis ja Saksamaal, 1994 Poola Riiklikus Veterinaaria Uurimisinstituudis, 1995 ja 1996 Taani Riiklikus Veterinaarviroloogia Instituudis. Oli 1983–87 Vabariikliku Veterinaarialabori veterinaararst, 1990–94 ELVI nooremteadur, 1995–96 EPMÜ veterinaaria uurimiskeskuse labori juhataja, 1997–99 nakkushaiguste osakonna vanemteadur ja juhataja, 1999–2000 juhataja ja lektor, 2000.–05 loomaarstiteaduskonna dotsent, 2005– Eesti Maaülikooli veterinaarmeditsiini ja loomakasvatuse instituudi lektor.

Teadustöö

Uurimisvaldkond: veterinaarviroloogia ja -epidemioloogia. Euroopa Veterinaarviroloogia Ühingu liige (1996–). Umbes 20 teadustrükist, aimeartikleid.
Metitsilliinile resistentne Staphylococcus aureus

Metitsilliinile resistentne Staphylococcus aureus ehk metitsilliinresistentne Staphylococcus aureus ehk metitsilliin-resistentne Staphylococcus aureus (MRSA) on tihti haiglates leviv ja sageli surmajuhtumeid põhjustav "superbakter".
MRSA on tavalise bakteri Staphylococcus aureus vorm, mis ei allu antibiootikumidega (penitsilliin, metitsilliin jms) läbiviidavale ravile.
Bakterinfektsiooni võivad kergemini saada sellised haiglapatsiendid, kellel on lahtised haavad või nõrgenenud immuunsüsteem. Kui haiglatöötajad ei järgi õigeid sanitaarprotseduure, võivad nad bakterit patsiendilt patsiendile edasi kanda.
Suureranna hoiuala

Suureranna hoiuala on kaitseala Hiiu maakonnas Kõrgessaare vallas Kõpu poolsaare lõunaosas. Hoiuala pindala on 247 ha.
Ala hõlmab Suureranna ja Laasi küla põllumajanduslikke maid. Esineb nii mereliiva tasandikku kui ka vanu rannavalle. Nüüdisrand on liivane ja madal.
Külas on valdav traditsiooniline maakasutus – poollooduslikud rohumaad vahelduvad põldude, puiskarjamaade ja metsaga. Rannas on Kõpu poolsaare ainsad rannaniidud, karjatamata aladel valitsevad roostikud. Poollooduslike elupaikade hulka kuuluvad veel liigirikkad aruniidud, nõmmed, madalikuniidud, liigirikkad madalsooniidud ning kadastikud.
Alal on teada kolm II kaitsekategooria (rand-orashein, loim-vesipaunikas, värvi-paskhein) ja seitse III kaitsekategooria taimeliiki.
Hoiuala on kaitse all alates 1. oktoobrist 2005 Vabariigi Valitsuse määrusega. Kevadel 2008 kinnitati ka Suureranna hoiuala kaitsekorralduskava aastateks 2008–2016.
Snēpele mõis

Snēpele mõis (Snēpeles muiža) on endine mõis Lätis Kuldīga piirkonnas Snēpele vallas Snēpeles.
Snēpele mõis rajati XIX sajandi alguses Hahnide perekonna jahilossina. Selle suguvõsa kätte jäi mõis ka võõrandamiseni.
Mõisa peahoone on heas korras, aastast 1924 asub seal Snēpele põhikool.
Peahoone juures asub 4 hektari suurune park 22 erineva puuliigiga. Põhiliselt kasvavad pargis tammed, nende seas on ka mitmed põlispuud.
Kiraalsus

Näiteid

Kiraalsust esineb kõikjal meie ümber. Mõned näited, mille puhul on eelduseks korrapärasusest kõrvalekallete puudumine: inimese parem ja vasak pool; pluusi parem ja vasak hõlm (enne nööpe ja nööpaukusid); parem ja vasak käsi; parema ja vasaku käe kindad; käärid parema- ja vasakukäelistele; ühe paari kingad; linnu parem ja vasak tiib; ussikese parem ja vasak pool; enamus puu- ja taimelehti; paremale ja vasakule avanevate uste hinged; parem- ja vasakkeermega kruvi; täring (õnnemängude täppidega kuubik) jmt.
Katse: lõigake puuleht täpselt pikiteljelt pooleks – kas pooled on ühildatavad (arvestades, et lehe alumine ja pealmine pool pole identsed)?
Miks? Kõrge aedoa vars kasvab ümber posti üles keerdudes vastupäeva ja ainult vastupäeva. Kiraalne spiraal on nagu kruvi. Aga miks? [Ilmselt rakukestadele tugevust andvate pikkade polüsahhariidi molekulide konfiguratsiooni tõttu, kuna neis molekulides esineb arvukalt kiraalkeskmeid.]
Romeo Paul Eduard Peterhof

Elulugu

Romeo Paul Eduard Peterhof oli kullassepa poeg ja baltisakslane.
Lõpetas 1909 Tartu Aleksandri Gümnaasiumi, 1915 TÜ arstiteaduskonna, meditsiinidoktor (1924, TÜ), väitekiri "Experimentelle Untersuchungen über die resorptive Funktion des Flexus chorioideus". Oli I maailmasõja ajal rindearst ja laatsarettides ülemarsti abi, 1919.–20. a 1. Tartu Sõjaväehospidali ülemarsti abi, aastast 1921 TÜ närvikliiniku assistent (professor Ludvig Puusepa juures), ühtlasi praktiseeris 1921–40 Tartus närviarstina. Tartu Eesti Arstide Liidu asutajaid ja aastast 1930 esimees. Vabadusristi I liigi 3. järk.
Remiksalbum

Remiksalbum on album, mis koosneb peamiselt remiksidest või artisti juba varem avaldatud materjali uussalvestistest. Remiksalbumeid on avaldatud 1970. aastate algusest. Läbi aegade edukaim remiksalbum on Michael Jacksoni "Blood on the Dance Floor: HIStory in the Mix".
Carl August Pezold

Carl August Pezold (ka Karl August Pezold; 7. juuni/19. juuni 1826 Rakvere – 6. detsember/19. detsember 1904 Lihula) oli Eesti vaimulik.
Ta õppis aastatel 1840–1842 Tallinna Kubermangugümnaasiumis, aastatel 1843–1845 Tartus gümnaasiumis. Aastatel 1846–1850 õppis ta Tartu Ülikoolis majandust, aastatel 1850–1852 usuteadust. Töötas seejärel Võrus Heinrich Krümmeri erakoolis õpetajana ja Ohtus koduõpetajana. Ordineeriti 25. mail/6. juunil õpetajaks.
Ta oli aastatel 1858–1895 Märjamaa Maarja koguduse õpetaja, olles aastatel Maa-Lääne praostkonna praost. Lisaks oli ta aastatel 1858–1861 Kuuda õpetajate seminari inspektor.
Jäi aastal 1896 emerituuri, elas aastatel 1896–1900 Männikul, aastast 1900 elas ta Lihulas, kus ta ka suri.

Isiklikku

Ta oli kaks korda abielus. Tema esimene abikaasa oli Wilhelmine Spindler (1838–1866), teine abikaasa oli Arminia Anna Elisabeth Spindler (1835–1893, esimese abikaasa õde); nende isa Georg Wilhelm Spindler oli Haljala Püha Mauritiuse koguduse õpetaja. Abikaasade vend Bernhard Justus Thomas Spindler oli Lihula ja Kirbla Püha Nikolause koguduse õpetaja, teine abikaasade vend Nikolaus Friedrich Hermann Spindler oli Harju-Madise ja Harju-Risti koguduse õpetaja. Tema poeg (esimesest abielust) Wilhelm Dietrich Pezold oli Lihula ja Kirbla koguduse õpetaja. Tema tütre Käthe abikaasa Wilhelm Eugen Leonhard Kentmann oli Kullamaa Püha Johannese koguduse õpetaja ja Eestimaa kindralsuperintendent, teise tütre Anna Marie abikaasa Woldemar Reinhold Kentmann oli Kuusalu Laurentsiuse koguduse õpetaja.
Erakordselt vali ja uskumatult lähedal (film)

"Erakordselt vali ja uskumatult lähedal" (inglise Extremely Loud and Incredibly Close) on 2011. aastal linastunud Ameerika Ühendriikide draama, mille lavastas Stephen Daldry. Linateos põhineb Jonathan Safran Foer'i samanimelisel romaanil.
Filmis mängivad Tom Hanks, Sandra Bullock, Thomas Horn, Max von Sydow, Viola Davis, John Goodman, Jeffrey Wright ja Zoe Caldwell.
Eesti kinodesse linastus "Erakordselt vali ja uskumatult lähedal" 20. aprillil 2012.
2012. aastal kandideeris linateos parima filmi ja Max von Sydow parima meeskõrvalosatäitja Oscarile.
Võru Kannel

SA Võru Kannel on sihtasutus Võrus aadressil Liiva tänav 13.
Sihtasutus asutati 6. detsembril 2011. Sihtasutus jätkab 1881 asutatud Võru laulu- ja mänguseltsi Kannel traditsioone. Sihtasutus kasutab samanimelist kultuurimaja.
Vihula mõis

Ajalugu

Vihula mõisa on esmakordselt mainitud 1501. aastal, mil see kuulus Lodede aadlisuguvõsale. 
17. ja 18. sajand kuulus mõis Helffreichidele, kes lasid rajada barokkstiilis mõisasüdame.
1810. aastal omandasid mõisa Schubertid, kellele kuulus mõis kuni 1919. aasta võõrandamiseni ja mõisasüda kuni 1939. aasta ümberasumiseni.

Mõisakompleks

Barokkstiilis mõisasüda rajati juba 18. sajandi esimesel poolel.
19. sajandil rajati hulk stiilseid kõrvalhooneid, mis moodustavad paisjärve kaldal kauni kompleksi. 
Härrastemaja sai praeguse kuju 1880. aastatel, mil hoone Friedrich Modi projekti järgi ümber ehitati. Mõisa sissesõidutee äärde rajati Schubertite vappe kandvad kivipostid. 
1982. aasta tulekahju järel algasid mõisakompleksi ulatuslikud restaureerimistööd, samuti restaureeriti mõisakompleksi aastatel 2008–2012.
Tänapäeval on mõisakompleks eravalduses. Pargis paiknevas kõrvalhäärberis tegutsevad hotell ja Vihula mõisa ökospaa.
Mõisale kuulub tehnikamälestisena arvele võetud sõiduauto Berliet.
Valga Linna Leht

Valga Linna Leht (vene keeles Валгаская городская газета) oli eesti- ja venekeelne ajaleht, mis ilmus 2011-2017. Leht vahendas Valga linna ja selle lähiümbruse uudiseid. Lehte andis välja Valga linnavalitsus. Lehe peatoimetaja oli Hele Heletäht. Lehe mõned numbrid on paralleelselt ilmunud ka läti keeles.
Reet Ruga

Reet Ruga (aastani 1957 Kolk, sündinud 6. juunil 1933 Tallinnas) on Eesti matemaatik ja pedagoog.

Elulugu

Reet Ruga on sõjaväelase ja õpetaja tütar.
Lõpetas 1952 Tallinna 9. Täiskasvanute Keskkooli ja 1956 TPedI matemaatika-füüsika-teaduskonna; pedagoogikakandidaat (1976, TÜ), väitekiri "Об использовании логических игр при преподавании математики в экспериментальном классе шестилетних детей". Oli 1956–64 õpetaja. 1964–69 Tallinna Polütehnilise Instituudi matemaatika kateedri assistent, 1969–81 TPedI algõpetuse kateedri vanemõpetaja, 1981–94 dotsent, 1995–99 lektor.

Teadustöö

Uurimisvaldkond: koolimatemaatika uuendusliikumine; Eestis matemaatika õpetamise reformi esimeste tulemuste hindamine ja matemaatika õpetamine 6-aastastele lastele; mõned nooremate koolilaste õpetamise aspektid; aritmeetika õpetamine Eesti koolis 19. sajandi ja 20. sajandi I poolel. 28 teadustrükist.
Mõraste vald

Mõraste vald (saksa keeles Fersenau) oli vald Läänemaal Märjamaa kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1893 ja siis liideti Mõraste vald Luiste vallaga.
Valla alal asus Mõraste mõis.
ZU-23-2

23 mm õhutõrjekahur ZU-23-2 (Зенитная Установка 23-2) on Nõukogude Liidus valmistatud veetav kerge kaheraudne automaatne õhutõrjekahur.
Relvale on paigaldatud mehaaniline arvesti ZAP-23, mis võimaldab paigaldada sihtmärgi kiiruse, kauguse ja suuna järgi korrigeeritud suunamisandmeid. Kahurit veetakse vedukmasina haagises või veoki kasti paigaldatuna.
Kahur töötati välja 1950. aastate lõpul ja võeti relvastusse 1960. aastal. See on siiani ligikaudu 45 riigi relvastuses ja kasutusel ka Eesti kaitseväes.
Soome kaitseväes kasutatakse selle kohta nime 23 Ilmatorjuntakanuuna 61 (23 ItK 61). Soome kaitsevägi tarvitab sellest ka relvatootjate Patria ja Instrumentointi Oy 1995. aastal moderniseeritud varianti 23 Ilmatorjuntakanuuna 95 (23 ItK 95). Mõlemat relva nimetatakse ka hüüdnimega Sergei.
Botorca

Botorca (ungari Őrhegy) on asula Transilvaanias, tänapäeva haldusjaotuse järgi Rumeenias Mureși maakonna Târnăveni linna halduspiirkonnas (kuni 2002. a-ni Gănești vallas).

Pildid

Foto: Țetcu Mircea Rareș, 6. aprill 2013
Nikolai Kruglov seenior

Isiklikku

Nikolai Kruglov seenior on Nikolai Kruglovi isa ja treener.
Toyama prefektuur

Geograafia

Suuremad jõed on Kurobe ja Shinju.

Sümbolid

Toyama prefektuuri tunnuslind on lumepüü (Lagopus mutus), tunnuspuu on jaapani krüptomeeria (Cryptomeria japonica) ja tunnuslill tulp  (Tulipa) õis.

Haldusjaotus

Toyama prefektuur on jaotatud 15 omavalitsuseks, millest 10 on suurlinnad (市 shi).

Majandus

Prefktuuris on arenenud bioteholoogia- ja infotehnoloogiatööstus, mis tugineb odavale hüdroenergiale. Tähtsal kohal on ka riisikasvatus ja kalandus.
Truden im Naturpark

Geograafia

2010. aasta 30. novembri seisuga elas seal 1007 inimest ja valla pindala on 20,7 km².
Truden külgneb järgmiste valdadega: Aldein, Altrei, Capriana, Carano ja Montan.

Frazioni

Trudeni vallas on frazioni (alljaotused, peamiselt külad ja asundused) Kltenbrunn (Fontanefredde), Mühlen (Molini di Trodena) ja San Lugano.

Keeleline jaotus

2011. aasta rahvaloenduse andmetel kõneleb 73,94% rahvastikust esimese keelena saksa keelt, 25,42% itaalia keelt ja 0,64% ladiini keelt.
Jäneda raudteepeatus

Jäneda raudteepeatus on raudteepeatus Lääne-Virumaal Tapa vallas Jäneda külas.
Peatus asub küla keskusest veidi eemal.
Jänedal peatuvad Elroni kiirrongid, v.a ekspressrongid.
Peatuses on kaks lühikest perrooni. Rongi siseneda ja sealt väljuda saab vaid C-ala kaudu. Rong sõidab Balti jaamast Jänedale keskmiselt alla tunni. Piletihinnalt kuulub peatus V tsooni.

Ajalugu

Peatuskoht rajati enne aastat 1868 kolmanda peatuskohana Tallinna ja Tapa vahel.  Peatus jäi avamisel Ambla kihelkonda Jäneda mõisa maadele. 20. sajandi algusaastail lisati puidust jaamahoone, mis on praeguseks lammutatud. 1970. aastail ehitati teisele poole raudteed uus jaamahoone.
Aastani 2005 järgnes Jänedale Patika raudteepeatus.
Joukahainen

Kalevalas

Kuulnuna lugusid Väinamöineni vägevusest ja tarkusest, otsustab kadedaks saanud Joukahainen Väinamöise kahevõitluses alistada. Isa ja ema manitsevad teda mitte minema, kuid Joukahainen ei hooli sellest ning asub reega kolmepäevasele teekonnale Kalevala kütismaadele. Joukahainen kohtub Väinämöisega maanteel ja kutsub ta võistulaulmisele. Laulmises allajäänud Joukahainen tahab seepeale Väinamöisega mõõtu võtta mõõgavõitluses, millest Väinämöinen keeldub, nõidudes Joukahaise relvituks, lauldes tal seljast sõjarüü, ning sõnudes ta viimaks kaenlast saadik sohu. Mõistes, et ta oma jõuga soost ei pääse, asub Joukahainen Väinämöiselt enda vabastamist paluma. Ta pakub Väinämöisele tasuks uhket ambu, kiiret venet, uhket hobust, suure hulga kulda ja hõbedat, viljakuhjasid ja oma kodupõlde, kuid Väinämöinen keeldub kõigest pakutust. Viimases hädas lubab ta oma õe Aino Väinämöisele naiseks, millega Väinämöinen rõõmustades nõustub.
Joukahainen sõidab roidununa koju tagasi ja räägib emale juhtunust. Ema rõõmustab, et Aino saab viimaks suursugusele mehele, kuid Aino ise itkeb ja kurvastab pikalt, uputades end viimaks abielu vältimiseks merre. Joukahainen vihastub sellest väga ja otsustab kättemaksuks Väinämöise tappa. Ta voolib tupetäie ammunooli, karastab neid ussimürgis ja asub Põhjalasse uut naist otsima ratsutavat Väinämöiset jälitama. Märgates Väinämöiset jõge ületamas, laseb Joukahainen teda ammust, kuid tabab Väinömöise hobust. Väinämöinen kukub jõkke ja kõva tuul kannab ta merele. Joukahainen, arvates et on lauliku tapnud, läheb rõõmustades koju ja hoopleb tehtust emale, kes teda targa Väinämöise tapmise pärast hurjutab.
River Below

Video

Laulu video lavastaja on Sean Michael Turrell. Video peategelaseks on skisofreenikust mees, kes kuuleb oma peas hääli, mis ütlevad talle, et ta ehitaks pommi ja õhiks selle. Temast on seinal foto, mis näitab, et ta on osalenud sõjas. Telerit vaadates näeb ta pomme, mis kukuvad linnale peale. Billy Talent mängib samal ajal garaažis, mis on üle tee tema majast. Arvatakse, et video sündmustik leiab aset aastal 1960, võttes arvesse tegelaste riietusstiili. Video lõpeb sellega, et mees teeb pommi valmis ja laseb ennast õhku, tappes kõik enda rajoonis.
See video tõusis edetabelite tippu, kuid sai ka negatiivset vastukaja, kuna ilmus veidi aega pärast pommiplahvatust Madridi rongis.