google/wiki40b huggingface dataset:
Reet Lohuaru

Reet Lohuaru (sünninimi Grete Pauline ; 21. märts (vkj)/3. aprill 1906 Kudina vald, Maarja-Magdaleena kihelkond, Tartumaa – 13. aprill 1974 Tallinn) oli Eesti õpetaja, rahvatantsupedagoog ja noorsooliikumise tegelane.
Ta lõpetas 1926. aastal Tartu Linna Tütarlaste Gümnaasiumi ja 1931. aastal Tartu Ülikooli arstiteaduskonna Kehalise Kasvatuse Instituudi. Akadeemiliselt kuulus ta Eesti Naisüliõpilaste Selts Ilmatari.
Oli aastatel 1928–1932 Äksi Maanoorte Ühingu eestvedaja. Ta töötas aastatel 1932–1935 õpetajana gümnaasiumides Tartus ning oli naisüliõpilasselts Ilmatari võimlemisjuht ja õpetas rahvatantse. Aastatel 1935–1944 oli ta õpetaja Petseri Ühisgümnaasiumis ning oli aastatel 1933–1940 kodutütarde Petseri ringkonna vanem.
Aastatel 1944–1951 oli ta Tallinna 4. Keskkooli kehalise kasvatuse õpetaja ja õppealajuhataja ning oli 27. juunil 1947 Tallinnas toimunud III üldtantsupeo üldjuhtide seas jõu- ja osavusmängude juht.
19. märtsil 1951 arreteeriti ta süüdistatuna 1941. aastal Petseri kommunistide ja hävituspataljonlaste hukkamisele kaasaaitamises Saksa teise okupatsiooni ajal. Talle mõisteti algul 25 aastat vabadusekaotust, hiljem seda aega lühendati. Vabastati 28. oktoobril 1959, töötas hiljem Tartus koduabilise ja lasteaiakasvatajana.
Akadeemia tänav (Pärnu)

Akadeemia tänav on tänav Pärnus, mis on nimetatud Academia Gustavo-Carolina järgi, mis paiknes praeguse Pärnu keskraamatukogu ehitise nurga juures.
See kulgeb Lõuna tänavast ristmikuni, kus kohtuvad Lai ja Vee tänav ning Tallinna maantee ja kust algab Pärnu Vana sild ehk Võidu sild. Akadeemia tänav ristub Kuninga ja Rüütli tänava, Õhtu põigu, Õhtu ja Laia tänavaga.
Akadeemia tänava äärde jäävad Pärnu keskraamatukogu, Endla teater ja teatriesine Keskväljak. Tänav on ühesuunaline.
Krimmi poolsaar

Krimmi poolsaar on poolsaar Euroopa kaguosas Musta mere põhjarannikul. Poolsaarel asub de iure Ukraina koosseisu kuuluva Krimmi Autonoomse Vabariigi põhiosa ja eraldiseisev Sevastopoli linn. Alates 18. märtsist 2014 peab Venemaa neid oma territooriumi osadeks ja nad on de facto Venemaa Föderatsiooni subjektid (vt 2014. aasta Krimmi kriis). Arabati sääre põhjaosa jääb Ukraina Hersoni oblastisse.
Pindala 26 200 km², elanikke 2,4 miljonit (2001).
Krimmi lõunarannik on tuntud kuurortpiirkond. Suuremad linnad on Sevastopol, Simferopol, Kertš, Jevpatorija, Jalta, Feodossija, Džankoi, Alušta, Bahtšisarai, Sakõ, Armjansk ja Sudak.
Aaron Burckhard

Aaron Burckhard on Ameerika Ühendriikide trummar. Ta mängis koos Nirvanaga aastal 1987.
Burckhard mängis Nirvana esimeses otseesinemises Washingtoni osariigis Raymondi linnas aastal 1987. Ta ei olnud enam koos Nirvanaga, kui bänd oma esimese demo 1988. aasta jaanuaris lindistas. Burckhardi puudumine tulenes tema alkoholiprobleemidest ja agressiivsusest. Samuti ei harjutanud ta piisavalt koos bändiga. Tema trummimängu võib kuulda Nirvana plaadilt "With the Lights Out".
Pärast Nirvanast lahkumist mängis ta bändis Attica, bändil ilmus album aastal 2005.
Fuji Dream Airlines

Fuji Dream Airlines (jaapani 株式会社フジドリームエアラインズ, Kabushiki-gaisha Fuji Dorīmu Earainzu) on Jaapani lennukompanii, mis asutati 2008. aastal.
Ettevõte teenindab Jaapani siseliine ja selle kodulennujaam on Shizuoka lennujaam.
Juuni 2010 seisuga on firmal kaks lennukit Embraer 170 ja üks lennuk Embraer 175.
Get Down (Gilbert O'Sullivani laul)

"Get Down" on Gilbert O'Sullivani laul tema 1973. aasta albumilt "I'm a Writer, Not a Fighter". 
Singlina avaldatuna oli laul 1973. aastal kaks nädalat Suurbritannia singlimüügi edetabeli esikohal. 
Pealkirjaga "Tooli kõrval tool" esitas seda eesti keeles Jaak Joala. Eestikeelsete sõnade autor on Vally Ojavere. Eesti keeles on laulu esitanud veel Lea Liitmaa ja Kammerkoor A. Le Coq (telesaates "Laululahing").
Autogramm

Autogramm (kreeka keeles autos "ise" ja gramma "täht, kirjutis") on omakäeline nimekirjutus.
Vormsi valla vapp

Vormsi valla vapp on Lääne maakonnas asuva Eesti haldusüksuse Vormsi valla vapp.
Vapp võeti kasutusele 2013. aastal.

Vapi kirjeldus

Vormsi valla vapiks on sinine kilp, mille keskel on kuldne rõngasrist. Rõngasristi kõrgus moodustab 1/2 vapikilbi kõrgusest. Vapi värvikoodid on sinine C100 M40 Y0 K10 ja kuldne/kollane C0 M10 Y100 K0.

Põhjendus

Vapi värvid viitavad saare põlisele rannarootslaste alale. Rõngasrist sinisel taustal sümboliseerib päikeselist ja puhta loodusega saart mere keskel. Lisaks on Vormsi saarel säilinud maailma suurim rõngasristide kogum ning rõngasrist on päikesemärk ja saare kaitsesümbol.

Vapi ajalugu

2007. aastal korraldati lipu ja vapi kavandite konkurss, kuhu laekus 7 tööd. Laekunud kavandid pandi arvamuste ja eelistuste teadasaamiseks välja valla koduleheküljele ja raamatukokku. Konkursitööde hindamisest võtsid väga innukalt osa koolilapsed, kes pidasid konkurentsitult parimaks Aare Bergmani tööd, millel oli kujutatud madu Vormsi saare kohal. Konkursi võidutööks valiti aga Ain ja Ege Strengi töö, millest on edasi arendatud ka tänased lipp ja vapp. Kavandite kooskõlastamine riigikantseleiga aga ei sujunud plaanipäraselt, sest tööd ei vastanud kehtivatele heraldikanõuetele ning esialgsed kavandid ei saanudki riigikantseli poolt kooskõlastust. Kavandid tehti ümbere ning kõik huvilised said valla kodulehel või hääletuskasti kasutades valla sümboolika valimisel kaasa rääkida kuni 2012. aasta oktoobri lõpuni.
Lazo rajoon

Geograafiline asend

Lazo rajoon asub Primorje krai lõunaosas Jaapani mere ääres.

Reljeef

Rajooni reljeef on mägine, osa rajoonist hõlmab Sihhote-Alini mäestik. Umbes neljandiku rajoonist hõlmab Lazo looduskaitseala.

Maavarad

Rajoonis on kulla leiukohti ja mineraalveeallikaid, kaevandatakse ka tina.

Loomastik

Rajoonis on esindatud sellised haruldased imetajad nagu amuuri tiiger, amuuri goral, tähnikhirv, hiigelmets-karihiir, harilik pikktiib.

Kliima

Lazo rajoonis on mussoonparaskliima külma kuiva talve ja sooja niiske suvega.
Kodanikuühiskonna Sihtkapital

Kodanikuühiskonna Sihtkapital (lühend KÜSK) on sihtasutus, mis püüab kaasa aidata Eesti avalikes huvides tegutsevate mittetulundusühingute ja sihtasutuste suutlikkuse suurendamisele kodanikuühiskonna arendamisel ning kodanikuaktiivsust soodustava keskkonna kujundamisel.
KÜSK-i asutas Vabariigi Valitsus, sihtasutus kanti registrisse 2008. aasta veebruaris.
Elgi Kurul

Isiklikku

Ta on olnud abielus treener Jüri Kuruliga.
Kihelkonna (laev)

Kihelkonna oli Eesti kaljas. Laev ehitati 1928 Saaremaal Papisaares ja uppus 1942/1943. Laevavrakk leiti 1996. Vrakk on arvele võetud kultuurimälestisena.
Laeva hukkumine on ebaselge. Ühe versiooni kohaselt tuli laev 1942 või 1943 Rammu saarele, kus laev ankurdati. Pärast seda kui laevameeskond tuli maale läks laeva põlema ja uppus sealsamas ankrukohas.
Koerhai

Kirjeldus

Koerhai on pika saleda kehaga, mida katavad väiksed tumedamad täpid. Nahk on kaetud pisikeste soomustega, mis katsudes meenutab liivapaberit, silmad on suured ja musta värvi. Seljauim on väike ja asub keha tagaosas. Viiest ribast koosnevad lõpused asetsevad keha allosas ja on raskesti märgatavad. Kasvab kuni 100 cm pikkuseks, enamasti siiski 60–80 cm, ja kaalub 1–1,5 kg.

Levik ja eluviis

Koerhai on levinud Vahemeres, Põhjameres ja Atlandi ookeani idakaldal Norra rannikust Senegalini.
Koerhai on enamasti erakliku eluviisiga ööaktiivne kõhrkala, kes elutseb kuni 150 m sügavusel. Harvem nähakse neid ühesoolistest isenditest koosnevate parvedena. Nooremad koerhaid hoiavad rannikule lähemale. Toituvad enamasti vähilaadsetest, tintidest, limustest, kaheksajalgsed ja teistest väiksematest kaladest.
Balduin Kusbock

Balduin Kusbock (1892 – 25. jaanuar 1933 Tartu) oli Eesti lavastaja, näitleja ja produtsent; Eesti filmikunsti pioneere.
Ta on kirjutanud kahele filmile stsenaariumi: "Esimese öö õigus", "Pühapäevakütid".
Mäng sõiduplaaniga

Sisututvustus

Jutustuse sündmused leiavad aset Fukuoka linnas. N. ministeeriumi ühe osakonna juhataja abi Kenichi Sayama ja tema armuke on sooritanud enesetapu. Uurimise edenedes avastab peategelane end peagi valitsuse ja N. ministeeriumi vahelisest altkäemaksuafäärist.

Eestikeelsed väljaanded

Eesti keeles ilmus teos Eesti Raamatu kirjastuselt sarjas "Mirabilia" 1974. aastal Agu Sisaski tõlkes.
Hallvesi

Hallvesi on majapidamisreovesi (sh pesu-, kümblus- ja köögireovesi) ilma WC-st pärit reoveeta. Hallvesi ei sisalda inimeste fekaale.
Hall vesi erineb vesiklosettidest tulevast veest, sest sisaldab väga vähe tahkeid aineid ja teatud juhtudel võib seda kasutada korduvalt (kastmisveeks; haljasalade niisutamiseks; eriti harva ka peale töötlemist WC loputuseks). Tavaliselt on halli vee kasutamine siiski problemaatiline ja seda on mõistlik kasutada pidevas veepuuduses olevates piirkondades.

Reoveepuhastus

Puhastamata reovesi on tavaliselt hallikat värvi, väga sogane ning sisaldab tahkeid võõriseid. Reoveekäitluse eesmärgiks on reovesi ohutult keskkonda laskmiseks piisavalt puhtaks muuta.
"Reoveepuhastus ehk reoveekäitlus on veepuhastuse liik, mille korral reoained ja soovimatud organismid kõrvaldatakse reoveest, kasutades mehaanilisi, bioloogilisi, füüsikalisi ja keemilisi võtteid ning sageli ka desinfektsiooni."

Mehaaniline puhastus

Reoveepuhastuse esimeseks etapiks on mehaaniline puhastus, mis on vajalik pumpade ja teiste seadmete korrasoleku tagamiseks ning mille tõttu järgnevate etappide efektiivsus suureneb.

Bioloogiline puhastus

Teiseks etapiks on bioloogiline puhastus, mis lagundab bakterite abil suure hulga orgaanilisest reostusest. Reoveepuhastiteks on biokilepuhasti ja aktiivmudapuhasti.

Desinfitseerimine.

Viimaseks etapiks on elavate mikroorganismide keskkonda sattumise vähendamine desinfitseerimise läbi. Selleks kasutatakse osooni, kloori või UV-kiirgust.

Suubla

Reoveepuhastus lõpeb suublas isepuhastumisega. Suublaks on tavaliselt mõni veekogu (jõgi, järv, meri) või muu koht (puurauk), kuhu juhitakse reovesi.

Hajaasustusala

Hallvesi juhitakse pärast kahe- või kolmekambrilist septikut pinnaspuhastisse ning WC-vesi kogutakse eraldi mahutisse ja veetakse asula reoveepuhastisse.

Puhastusvahendid

Vett kasutatakse üha rohkem ning ajaga on juurde tulnud hulganisti keemilisi puhastusvahendeid, mistõttu surve loodusele on suur ning sellega toime tulemine keeruline. Üheks võimaluseks vee reostumisest hoidumiseks on loodussõbralike ja looduses lagunevatest koostisosadest valmistatud seepide kasutamine. Loodussõbralikes toodetes ei kasutata ohtlikke aineid, mistõttu ei kahjusta need taimestikku, loomastikku ega inimese tervist. Eelistada tuleks ka pesupulbreid, mis ei sisalda fosfaate.

Köögireovesi

Kanalisatsiooni ei tohi visata ega valada midagi, mis võib torusid ummistada või puhasti toimet rikkuda. Reovee bioloogiline puhastus tugineb elusolenditel, kes toituvad reovees leiduvatest orgaanilistest ainetest. Mürgid, happed ja muud kemikaalid võivad need olendid tappa, mistõttu jääb reovesi puhastamata.

Mustvesi

Majapidamisreovett, mille hulgas on inimese väljaheited ja uriin, nimetatakse mustveeks.
Animas Forks Pioneer

Animas Forks Pioneer oli USAs Animas Forksis ilmunud ajaleht.
See hakkas ilmuma 1882 ja lõpetas tegevuse neli aastat hiljem; viimane number avaldati oktoobris 1886.
Erik Saare

Erik Saare (3. september 1916, Tartu – 19. märts 1999, Stockholm) oli eesti päritolu Rootsi tehnikateadlane ja ehitusgeoloog.

Elulugu

Õppis 1936–1940 ja 1942–1944 TTÜ-s masinaehituse erialal. Põgenes 1944 Rootsi, lõpetas 1956 Stockholmi Ülikooli loodusteaduskonna, filosoofiakandidaat (loodusteadused, 1954, samas), phil. lic. (geoloogia, 1956, samas). Oli 1938–1944 TTÜ vee-ehituse labori assistent, 1944–1945 Rootsis insener, 1945–1957 Rootsi Teedeinstituudi teedegeoloog, 1957–1961 Riigi Ehitusuuringute Nõukogu teadussekretär, 1961–1981 Riigi Katsekoja peainsener, ühtlasi 1960–1991 Rootsi kuningliku tehnikaülikooli õppejõud ja ehitusgeoloogia osakonna juhataja ning 1957–1978 Stockholmi Ülikooli lektor. Koostanud õppevahendeid.

Teadustöö

Uurimusi ehitusfüüsikast ja -geoloogiast. Eesti Õpetajate Keskühingu väljaande Bulletin of the Estonian Teachers Association in exile toimetaja (1952–1960), mitme erialaühingu (Rootsi Geoloogide Ühing, Ehitusinseneride Ühing jt) liige ning Rootsi Ehitusgeoloogia Seltsi auliige.

Tunnustus

Erik Saare valiti 1980. aastal Rootsi kuningliku tehnikaülikooli audoktoriks.
Hugo Roostalu

Hugo Roostalu (sündinud 27. detsembril 1941 Väätsa vallas Järvamaal) on Eesti mullateadlane.

Elulugu

Lõpetas 1960 Olustvere Põllumajandustehnikumi ja 1965 EPA agronoomiateaduskonna; põllumajanduskandidaat (1974, Riia, Läti Põllumajandusakadeemia), väitekiri "Водно-воздушный и температурный режимы почв буроземного и псевдоподзолистого типов Эстонской ССР". 1965 Vabariikliku Agrokeemia Labori agrokeemik. 1970 EPA mullateaduse ja agrokeemia kateedri teadur, 1970–71 assistent, 1971–77 vanemõpetaja, 1977–79 dotsendi kohusetäitja, 1979–96 dotsent, 1996– EPMÜ mullateaduse ja agrokeemia instituudi professor, 2005– Eesti Maaülikooli põllumajandus- ja keskkonnainstituudi mullateaduse ja agrokeemia osakonna juhataja, 1996–98 ja 2001–02 õppeprorektor ja 2002 rektori kohusetäitja.

Teadustöö

Uurimisvaldkond: põllu- ja metsamuldade hüdrofüüsikalised omadused, veega varustatus ja režiimid; muldade kasutussobivus ja viljakus; muldade fütoproduktiivsuse ja põllumajandusliku maakasutuse agroökoloogia ja majandusanalüüs; väetiste efektiivsus ja ratsionaalne kasutamine; riskianalüüs põllumajanduses.
Põhja-Eesti Romade Ühing

Põhja-Eesti Romade Ühing on Eesti mustlaste organisatsioon. Organisatsiooni kontor asub Tallinnas aadressil Majaka tänav 11. Organisatsiooni juhatuse esimees on Roman Lutt.
Organisatsioon asutasid 18. veebruaril 2000 Eestimustlaste Kultuuriseltsi üks osa liikmeid.
Virtsu raudteejaam

Virtsu raudteejaam oli raudteejaam Virtsus, mis oli kasutusel aastail 1931–1968. Jaam asus Rapla raudteejaamast 95,3 km kaugusel.
Jaam teenindas ronge Rapla–Virtsu raudtee lõpp-peatusena. Virtsust sai sellal sõita kitsarööpmelisel raudteel Tallinna. Kuigi tegemist oli lõppjaamaga, jätkus raudtee sealt veel Virtsu sadamasse.
Algne jaamahoone asus hilisema jaamahoone vastas, kuid hävis sõjategevuse kõigus aastal 1944. Hiljem võeti jaamahoonena kasutusele algselt raudteelaste elamuks kavandatud hoone, mis täitis seda funktsiooni raudtee sulgemiseni.
Lisaks raudteelaste elamule on säilinud veel ka depoo ja kauba ümberlaadimisjaama hoone.
Alexander Karl Abraham von Üxküll-Güldenband

Vabahärra Alexander Karl Abraham von Üxküll-Güldenband (ka Uexküll-Gyllenband, Yxkull-Gyllenband; vene Александр Александрович Икскуль фон Гильденбандт; 20. veebruar 1840 Peterburi – 10. juuli 1912 Peterburi) oli baltisaksa päritolu Venemaa riigitegelane. 
Ta oli suurvürstinna Jelena Pavlovna õuemeister (1866–1872), kammerhärra (1868), Liivimaa asekuberner 11. veebruarist 1872 kuni 6. detsembrini 1874 ja Liivimaa tsiviilkuberner 6. detsembrist 1874 kuni 6. novembrini 1882. Seejärel Harkovi (24. mai 1884–30. jaanuar 1886) ja Pihkva (30. jaanuar 1886–2. märts 1888) tsiviilkuberner, senaator (1888), Venemaa Evangeeliumi Luteriusu Kiriku Peakonsistooriumi president (1891–1896), siseministri abi (1896–1899), alates 1899 Riiginõukogu liige, tõeline riiginõunik (1901), tõeline salanõunik, Briljantidega Püha Aleksander Nevski ordeni kavaler. 
Talle kuulus Viiburi lähedal Pikiruukkis Augustenhof-i nimeline mõis.
Orange S.A.

Orange S.A., endine France Télécom S.A., on Prantsuse rahvusvaheline telekommunikatsiooniettevõte. Sellel on 256 miljonit klienti kogu maailmas ning see annab tööd Prantsusmaal 95 000 ja mujal 59 000 inimesele. See on maailmas suuruselt kümnes ning Vodafone, Telefónica ja VEON järel suuruselt neljas mobiilvõrgustiku operaator Euroopas. 2015. aastal oli kontserni käive 40 miljardit eurot. Ettevõtte peakorter asub Pariisi 15. linnaosas. Praegune tegevjuht on Stéphane Richard. Ettevõte on osa Euro Stoxx 50 börsiindeksist.
Orange on olnud ettevõtte peamine mobiilside-, lauatelefoni-, Interneti- ja IPTV-teenuste kaubamärk alates 2006. aastast. See sai alguse 1994. aastal, kui Hutchison Whampoa omandas 1990. aastate alguses kontrollpaki Microtel Communications'is ja pani sellele uue nime. See sai Mannesmanni tütarettevõtteks 1999. aastal ja selle omandas France Télécom 2000. aastal. Ettevõtte kaubamärgi nimi muudeti Orange'iks 1. juulil 2013.
Triitium

Triitium (kr tritos 'kolmas') ehk üliraske vesinik (keemiline sümbol T või ³H) on vesiniku isotoop, mille tuumas on lisaks ühele prootonile kaks neutronit.
Triitiumi aatommass on 3,01686.
Triitium on radioaktiivne poolestusajaga 12,32 aastat. Radioaktiivsel lagunemisel emiteerib triitium nõrka beetakiirgust.

Ühendid

Triitiumi reageerimisel  hapnikuga moodustub vesi T₂O (üliraske vesi).

Levik

Looduses esineb triitiumi väga väikestes kogustes. Ta tekib enamasti atmosfääri ülakihtides kosmilise kiirguse mõju tõttu atmosfääris leiduvatele gaasidele.
Levinuim  triitiumi tekke mehhanism toimib, kui lämmastiku molekulid on avatud kosmilisele neutronivoole. Saades juurde ühe neutroni, laguneb lämmastiku tuum  süsiniku ja triitiumi tuumaks. Triitiumi lühike poolestusaeg (12,32 aastat) ei võimalda looduslike varude kogunemist.

Triitiumi tootmine

Kuna looduses leidub triitiumit väga vähe siis toodetakse teda rakenduslikuks otstarbeks  tuumareaktsioonide abil. Triitiumit kasutatakse muu hulgas reageeriva ainena vesinikupommis, radioaktiivse indikaatorina bioloogias ja keemias. Relvadel kasutatakse helendavat triitiumit öösihikutel.

Ohtlikkus

Triitium on ohtlik oma radioaktiivsuse tõttu. Väikese energia (maksimaalselt 18 keV) tõttu ei läbi ³H beetakiirgus nahka, aga omastatuna on triitium ohtlik.
Luide-aruhein

Kirjeldus

Luide-aruheina pööris on kuni 7–8 cm pikk, piklikmunajas, kahe alumise haruga, helehallikas või roosakas. Pähikud on keskmiselt 1,5 cm pikad, 6–7 õiega ja karvased. Välissõkal 0,5-2 mm pikkuse ohtega tipus, tihedalt pikakarvane. Keeleke kuni 1 mm pikkune. Lehed on luide-aruheinal kokku rullunud, hallikasrohelised ja ristlõikes ovaalsed. Luide-aruhein kasvab 25 kuni 60 cm kõrguseks. Taimed õitsevad mais-juunis.

Kasvukoht

Luide-aruhein kasvab peamiselt rannaluidetel.

Levik

Eesti paiguti.
Garabogazi laht

Garabogazi laht (türkmeeni keeles Garabogazköl, 'musta loomasuu järv') on laht (laguun) Türkmenistanis Kaspia mere idaosas. Kaspia merega ühendab teda kitsas (kuni 200 m) väin. Tugeva aurumise tõttu on veetase lahes ja lahe rannajoon muutlikud. Mõnikord tõuseb Garabogazi lahe veetase Kaspia mere tasemeni, vahel on ta sellest madalamal. Merest voolab läbi väina lahte vett.
Pindala 18 400 km², keskmine sügavus 7 m. Soolsus kuni 34%. Suure soolsuse tõttu elu lahes peaaegu puudub.
Talvel kristalliseerub lahe kaldale mirabiliit. Laht on üks maailma suurimaid mirabiliidi allikaid. Seetõttu kutsutakse Garabogazi lahte ka valge kulla mereks. Alates 1920. aastatest korjatakse lahekaldalt mirabiliiti, alates 1930. aastatest tehakse seda masinatega. Esialgu koguti soola ainult kindlal hooajal, 1973 valmis kaasaegne soolatootmisettevõte, mis võimaldab soola toota aasta ringi, olenemata vee looduslikust aurumisest.
Nõukogude ajal kahtlustati Garabogazi lahe suurt aurumist Kaspia mere veetaseme languse põhjustamises. Seetõttu valmis 1980 tamm, mis blokeeris täielikult lahte ja merd ühendava väina. 1984. aastaks oli laht täielikult ära kuivanud. Kaspia mere tase hakkaski tõusma, kuid tuul hakkas Garabogazi lahe põhjast soola välja kandma, mürgitades pinnast isegi mitmesaja kilomeetri kaugusel ja põhjustades inimestele tervisekahjustusi. Aastal 1992, pärast Nõukogude Liidu lagunemist, tamm lõhuti ja laht täideti taas veega.
Valgevene järved

Valgevene järved on osaliselt või täielikult Valgevene territooriumil asetsevad järved. Nende arv on ligikaudu 10 800. Suurem osa järvedest asub riigi põhjaosas, Nemunase ja Daugava jõgikonnas, etnograafilises piirkonnas, mida selle järverohkuse tõttu nimetatakse Paazierje. Sealsed järved on tekkelt uuemad. Riigi lõunaosas asuvad vanemad ja madalamad järved, ka on neid seal vähem. Järvede kogupindala on ligi 2000 km², kogumaht 6-7 km³.
Järvede poolest rikkaim on Viciebski oblast, kus asub 85 % Valgevene järvedest. Järverikkaimad rajoonid on (järvede all oleva osa põhjal järjestatuna) Brasłaŭ rajoon, Čašniki rajoon, Lepieli rajoon, Rasony rajoon ja Miadziełi rajoon. Kõige vähem on järvi Mahiloŭ oblastis.
Järvedest suurim on Narači järv, sellele järgnevad Asvieja järv, Čyrvonaje järv, Łukomli järv ja Dryviaty järv. Järvedest pikim on Sialava, teisel kohal on Sviri järv. Järvedest kõige laiem on Narači järv.
Kõige sügavam järv Valgevene territooriumil on Doŭhaje järv, teisel kohal on Läti piiril asuv Riča järv.
Raivo Uibo

Raivo Uibo (sündinud 21. detsembril 1948) on Tartu Ülikooli immunoloogiaprofessor (alates 1992) ning Eesti Teaduste Akadeemia akadeemik (alates 2003).

Haridus

Aastal 1967 lõpetas Raivo Uibo lõpetas Tartu 5. Keskkooli. Aastal 1973 lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna ravi erialal.

Teaduskraad

1978 meditsiinikandidaat Tartu Ülikooli juures, teema: "Значение гиперчувствительности немедленного и замедленного типов при хроническом гастрите"
1990 meditsiini- ja kirurgiadoktor Tampere Ülikooli arstiteaduskonna juures, teema: "Specificity and functional significance of gastric and hepatic autoantibodies"

Teenistuskäik

1973–1975 Tartu Ülikooli arstiteaduskonna meditsiini kesklaboratooriumi vanemlaborant ning 1975–1979 samas laboris nooremteadur
1979–1992 Tartu Ülikooli arstiteaduskonna üld- ja molekulaarpatoloogia instituudi immunoloogia laboratooriumi juhataja
1992–… Tartu Ülikooli arstiteaduskonna üld- ja molekulaarpatoloogia instituudi immunoloogia korraline professor
2002–2007 Tartu Ülikooli arstiteaduskonna molekulaarse ja kliinilise meditsiini keskuse (Euroopa Liidu ja Eesti teaduse tippkeskuse) juht

Uurimistöö peasuunad

Krooniliste haiguste immunoloogia ning nende vastavad autoimmuunsusaspektid (sh immuunmehhanismides osalevate märklaudmolekulide, samuti immunogeneetiliste ja välisfaktorite iseloomustamine)
Lehtmetsavöönd

Lehtmetsavöönd on loodusvöönd, mis on levinud peamiselt põhjapoolkeral, Põhja-Ameerikas ja Euroopas parasvöötme lääneosas üsna katkendlikult okas- ja segametsavööndist lõuna pool. 
Nende katkendliku leviku on tinginud paljuski inimtegevus. Kuna lehtmetsavööndis on väga viljakad mullad, on metsad suuresti maha võetud ning üles haritud.
Lehtmetsavööndis kasvavad lehtmetsad, mille hulka kuuluvad nii kitsalehised kui ka laialehised metsad. Selletõttu sõltuvalt loodusvööndite klassifikatsioonist eristatakse parasvöötmes mõnikord laialehiste metsade vööndit, teinekord moodustatakse aga vöönd laialehiste ja segametsade kokkuarvestamisel (laialehiste ja segametsade vöönd).
Aasta lind (Uus-Meremaa)

Uus-Meremaal valitatakse aasta lindu (Bird of the Year) alates 2005. aastast.
Metsavahi tee

Metsavahi tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Kloostrimetsa ja Pirita asumis.
Tänav algab Merivälja teelt ja lõppeb Kloostrimetsa teega ristudes.
Tänav sai nime 14. veebruaril 1958 ja nimetati Metsavahi teeks seepärast, et tollal viis tee Pirita metsavahi elamu juurde
Aadressil Metsavahi 51a on Pirita sõjavangide kalmistu.