Beauveria bassiana

Ajalugu

Liik on saanud nime Itaalia entomoloogi Agostino Bassi järgi. Bassi avastas ta 1835. aastal, uurides siidiussidel levivat haigust nimetusega valge muskardiin ning nimetas seene Botrytis paradox'aks. Sarnaselt Louis Pasteuriga näitas ta, et nakkushaigusi tekitavad organismivälised elusolendid. Mikroskoobi omamisele vaatamata ei kirjeldanud Agostino Bassi B. bassiana't morfoloogiliselt, arvatavasti halva nägemise pärast. Liik oli varem tuntud kui Tritirachium shiotae. B. bassiana't on pikalt kasutatud morfoloogiliselt sarnaste ja geneetiliselt lähedaste liikide kompleksi kirjeldamiseks. Rehner ja Buckley näitasid, et B. bassiana koosneb paljudest eraldiseisvatest põlvnemisliinidest, mida tuleks käsitleda erinevate fülogeneetiliste liikidena, ning 2011. aastal kirjeldati B. bassiana ümber.

Ökoloogia ja levik

Kultuuris kasvab Beauveria bassiana ühtlase valge seeneniidistikust „mättana“. Ta toodab arvukalt kuivi, pulberjaid koniide (lühieoseid) sisaldavaid valgeid eoskotte. Iga askus koosneb eoseid moodustavate rakkude kogumikest, mis on väikesed ning ovaalsed. Eosed ise on üherakulised, haploidsed ja hüdrofoobsed.
Looduses tekitab Beauveria bassiana putukatel haigust nimetusega valge muskardiin. Seen siseneb putukasse läbi kutiikulast koosneva välisskeleti, millesse ta "puurib" augu, eritades lagundavaid aineid ning avaldades kutiikulale survet. Üheks selliseks aineks on näiteks ensüüm Prl, mis hüdrolüüsib elastiini, kaseiini ja želatiini. Putukas olles eritab seen toksiine, tappes lõpuks oma peremeesorganismi. Pärast surma kasvavad valged seeneniidid putuka kehaõõnsustest välja ning hakkavad uusi eoseid tekitama. Tüüpiline Beauveria bassiana võib nakatada paljusid erinevaid putukaliike, erinevad isolaadid erinevad ka peremeesorganismide valiku poolest. Sellise vastuvõtlikkuse põhjused on hetkel teadmata. Telemorfi staadiumis esineb Beauveria bassiana mõnel taimel ja mullas peenikeste hüüfidena, mis produtseerivad koniide. Putukat nakatades kasvab Beauveria bassiana hemolümfis pärmilaadsete hüüfikogumikena ning paljuneb pungudes. Pärast putuka surma lülitub Beauveria bassiana tagasi hüüfistaadiumi ning kasvab ka teistesse putuka kudedesse. Kui aeg on sobilik, kasvavad hüüfid putuka pehmetest osadest välja ning moodustavad koniide.
Kartulimardikal parasiteerival Beauveria bassianal on leitud teda ennast parasiteeriv Syspastospora parasitica. Antud organism nakatab veel putuka-patogeenseid liike sugukonnast tungalteralised.
Beauveria bassiana on kosmopoliitse (ülemaailmse) levikuga.

Seosed teiste seentega

Beauveria bassiana on Cordyceps bassiana anamorf (mittesugulise paljunemise etapp). Tema telemorfi (sugulise paljunemise vormi) ehk Cordyceps bassianat on leitud ainult Ida-Aasiast.

Toksiinid

Beauveria bassiana eritab mitmeid mürke, mille funktsiooniks on putukasse tungimine, võitlus putuka immuunsüsteemiga või mis on lihtsalt seene ainevahetuse jäägid.
Beauveritsiin on kolesterool transferaasi inhibiitor, mis põhjustab apoptoosisarnast programmeeritud rakusurma, mille tagajärjel tsütosool laguneb ning raku DNA laguneb 200 nukleotiidipaari pikkusteks lõikudeks. Lisaks moodustab beauveritsiin Na ja K katioonidega komplekse, mis suurendavad looduslike ja tehislike membraanide läbilaskvust. Beauveritsiini mürgisus säilib steriilses merevees 3–8 nädalat.
Bassianoliid on nagu beauveritsiingi membraani lagundamist soodustav antibiootikum, mis erineb ainult teiste katioonidega reageerimise poolest. On näidatud, et väikestes kogustes pole siidiussidele surmav.
Bassianoliidi ja beauveritsiini mürgisust taimedele või imetajatele pole tõestatud.
Oosporeiin mõjutab erütrotsüüdi ATPaaside aktiivsust, lõppedes raku lõhkemisega. Oosporeiin on efektiivne antibiootikum gramnegatiivsete bakterite vastu, aga omab vähest efekti grampositiivsete bakterite vastu. Oosporeiin reageerib valkude ja aminohapete SH otstega läbi redoksreaktsiooni, põhjustades ensüümides vigu. Oosporeiin on tekitanud neerupuudulikkust kalkunitel ja kanatibudel. Kui oosporeiini süstiti hiirtele ja hamstritele, oli mürgine kogus 0,5 milligrammi iga keha kilogrammi kohta, põhjustades 50% suremust. Samas selle aine söötmine hiirtele 7 milligrammi iga keha kilogrammi kohta päevas üle 47 päeva ei põhjustanud surma. Ka oosporeiini lisamine in vitro hamstri vähirakkudele ja hamstripoegade neerurakkudele ei tekitanud mingit reaktsiooni.

Putuka-seene inetraktisoonide uurimine

Tänu mitmetele sobilikele omadustele on Beauveria bassiana üks põhilisemaid seene-putuka vaheliste patogeensete suhete uurimisobjekte. Beauveria bassiana on ülemaailmse levikuga, teda on lihtne määrata ning teda kohtab looduses palju. B. bassiana'l on väga palju peremehi, üle 700 liigi. Lisaks on Beauveria bassiana't lihtne mullast erinevate antibiootikumidega isoleerida ja kasvatada. Beauveria bassiana kasvab väga hästi lihtsatel söötmetel ning teda saab säilitada glütserooli lahustes väga madalatel temperatuuridel.