google/wiki40b huggingface dataset:
Hilda Kamdron

Looming

1930. aastail hakkas Kamdron looma assamblaaže, kasutades koos mitmesuguseid materjale, puutükke, kive ja klaasikilde, luues neist terviklikke kompositsioone, mis jäid siis, aga kaua aega hiljemgi, eesti kunstis erandlikuks. Tollest ajast pole paraku ühtki säilinud näidet teada. Hilisem assamblaažilooming seostub 1950. aastate lõpu ja 1960. aastate alguse otsingutelainega kollaažitehnikas.
Loonud arvukalt akvarellportreid, puulõike- ja kuivnõelalehti, pliiatsijoonistusi ning ekspressiivse värvilahendusega õlimaale. Kamdroni tähelepanuväärseteks iseärasusteks olid peen, graafiline joonistusmaneer ja võrratu imiteerimisoskus. Kamdronil oli muu hulgas ka silmapetteni küündiv võime jäljendada akvarellis nii kirju, ajalehtede väljalõikeid, dokumente, postkaarte, maakaarte kui ka isegi rahatähti, mistõttu on tema loomingut nimetatud maagiliseks realismiks. Ta võis paberrahad, mängu- või maakaardid, ajalehetükid, vanad gravüürid edasi anda pisimagi finessini, kaasa arvatud kulumus, narmendavad ääred, ajaga koltunud paber – kõike seda täpselt kaalutletud kompositsioonis, kuid langemata naturalistlikku kopeerimisse. Seda oskust, või pigem andi, oli tal pärast kooli võimalus rakendada Tartu ülikoolis professor Valdese juhendamisel, tehes mitmesuguseid mikro- ja makrojoonistusi, ning "Eesti Entsüklopeedia" ja Eesti Rahva Muuseumi tarbeks. Samuti on Kamdron teinud rohkesti täppisjooniseid arsti- ja loodusteaduslikele töödele ning teatmeteostele.
Juta Lember

Juta Lember (sündinud 29. aprillil 1943 Tallinnas) on eesti sisearhitekt, disainer ja purjetaja. 
Ta lõpetas 1961. aastal Tallinna 22. Keskkooli, õppis aastatel 1963–1969 Eesti Riiklikus Kunstiinstituudis ning lõpetas selle ruumi- ja mööblikujunduse erialal. 
Aastatel 1968–1973 töötas ta Standardis, 1975–1980 Eesti Projektis, 1980–1992 Arsis ja seejärel firmas LLP. Juta Lember on Eesti Kunstiakadeemia õppejõud ning Eesti Sisearhitektide Liidu juhatuse liige ja peasekretär.
Juta Lember on mitmeid aastaid edukalt purjetanud folkboodil Vana Arm.
Mateus Uribe

Andrés Mateus Uribe Villa (sündinud 21. märtsil 1991 Medellínis) on Colombia jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Portugali kõrgliiga klubis Porto ja Colombia jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri 2010. aastal Colombia esiliiga klubis Deportivo Español. 2012. aastal liitus ta Colombia kõrgliiga klubiga Envigado. Seejärel jätkas ta karjääri riigi kõrgliiga klubides Deportes Tolima ja Atlético Nacional. 2017. aasta kevadhooajal tuli ta Atlético Nacionaliga Colombia meistriks. Lisaks võitis ta Atlético Nacionaliga 2016. aastal Lõuna-Ameerika klubide meistrivõistlused Copa Libertadorese ja 2017. aastal Lõuna-Ameerika superkarika Recopa Sudamericana.
2017. aasta augustis liitus Uribe Mehhiko kõrgliiga klubiga Club América. Hooajal 2017–18 lõi ta Mehhiko liigas 11 väravat. 2017–18 kevadhooajal valiti ta liiga sümboolsesse koosseisu. 2018–19 sügishooajal tuli ta klubiga Mehhiko meistriks.
Debüüdi Colombia jalgpallikoondises tegi Uribe 26. jaanuaril 2017 sõprusmängus Brasiilia vastu. Koondisekarjääri kaks esimest väravat lõi ta 9. juunil 2019 sõprusmängus Peruu vastu. Ta on kuulunud Colombia koondisse 2018. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2019. aasta Copa Américal. 2018. aasta maailmameistrivõistluste kaheksandikfinaalis Inglismaaga oli ta üks kahest Colombia mängijast, kes penaltiseerias eksis.
Call of Duty: United Offensive

Call of Duty: United Offensive on lisapakk FPS-mängule Call of Duty. Selle tootis Gray Matter Interactive koos Pi Studios-ga ning avaldajaks oli Activision. PC versioon avaldati 14. septembril 2004. aastal. Sõjamäng simuleerib relvavõitlust Teises maailmasõjas.

Nõuded arvutile

Intel Pentium III või AMD Athlon 800 MHz protsessor.
Operaatorarvutus

Operaatorarvutus on lineaarsete süsteemide (näiteks elektriahelate ehk -sidude) dünaamiliste omaduste arvutuste teostamise meetod.
Operaatorarvutuse võttis kasutusele Oliver Heaviside. Ta lähtus diferentseerimisoperaatori p kasutusevõtmisel seisukohast, et lineaarsest konstantsete kordajatega diferentsiaalvõrrandist saab asendustega dx/dt=px ja ʃx·dx=x/p süsteemi kirjeldava polünoomi.
Samadele tulemustele jõutakse ka kompleks-sageduskarakteristikutest lähtudes, kui nendes asendada jω=p.
Olemuselt on operaatorarvutus Lapalace'i teisendusele vastav arvutus, mille puhul kompleksmuutuja s=σ+jω on asendatud tema imaginaarosaga s=jω (võttes muutujas s reaalosa σ=0), ja kasutades selle tähistamiseks tähte p (p=jω). Seega sarnaneb lähenemine operaatorarvutuse puhul sellega, mida kasutatakse Fourier' teisenduse puhul.
Trinity Church (Lower Manhattan)

Trinity Church ('kolmainu kirik') on Ameerika Ühendriikide Episkopaalkiriku New Yorgi piiskopkonna ajalooline ja siiani tegutsev kogudusekirik. See asub Lower Manhattani ärikeskuses Wall Streeti ja Broadway tänava ristmikul.
Suurbritannia kuningriigi poolt kogudusele eraldatud krundil valmis tänane 85 meetri kõrgune kolmas kirik 1846. aastal historitsistlikus uusgooti stiilis. Kuni Vabadussamba valmimiseni 1886. aastal, oli Trinity Church kõrgeim ehitis New Yorgis. Veel aastaid oli see linna domineeriv maamärk, kuni selle varjutasid ümbritsevad kõrghooned 20. sajandi alguses.
16. augustil 1966 määras New York City Mälestusmärkide Säilitamise Komisjon ehitise kaitsealuseks mälestusmärgiks (New York City Landmark). 8. detsembril 1976 kanti kirik Ameerika Ühendriikide Ajalooliste Paikade Riiklikusse Registrisse (National Register of Historic Places) kui Ameerika Ühendriikide riiklik ajaloomälestis (National Historic Landmark).
Totleben

Totleben (ka Todleben) oli Tüüringist Gerast pärit kaupmehe- ja aadlisuguvõsa.

Ajalugu

Totlebenite kohta on esimesi teateid XVII sajandist, mil Geras elas parkal Theodorus Todtleben (suri pärast 1688). Tema pojapoeg Adam Heinrich Totleben (1714−pärast 1773) rändas Tüüringist Ida-Preisimaale Insterburgi, kus võeti linnakodanikuks. Poeg Theodor Friedrich Totleben (1749−1804) asus elama Kuramaale Sabilesse, kus oli kaupmees; ta oli suguvõsa Balti liini rajaja. Tema pojapoeg Franz Eduard Totleben (1818−1884) tegi Venemaa teenistuses hiilgavat sõjaväelist karjääri ja ülendati 1869. aastal insener-kindraliks. Ta tõusis oma teenistuse kaudu aadlikuks ja Venemaa keiser andis talle 1879. aastal krahvitiitli. Kindrali poeg krahv Nikolai Georg Eduard Totleben (1874−1945) teenis samuti sõjaväes ja läks erru kindralmajori auastmes (1917). Tema surmaga kustus Totlebenite suguvõsa meesliinis.

Totlebenid rüütelkonna matriklis

Krahv Franz Eduard Totleben (1818−1884) võeti 1856. aasta 3. märtsil (vkj) Eestimaa, 1857. aasta 3. mail Kuramaa, sama aasta 31. detsembril Liivimaa ja 1858. aasta 5. märtsil Saaremaa matriklisse. Läänemereprovintsides suguvõsa mõisavaldusi ei evinud.
Jaotuskromatograafia

Jaotuskromatograafia hõlmab ainete segude kromatograafilise lahutamise neid meetodeid, milles korduvad sorptsiooni ja desorptsiooni protsessid toimuvad õhukeses vedeliku kihis (statsionaarne faas), mis on kantud kromatografeerimiseks kasutatavale tahkele adsorbendile või kapillaarkolonni seinale või kromatograafilisele paberile. Spetsiaalselt vedelikuga töötlemata adsorbendi või paberi korral on enamasti tegemist sellel adsorbeerunud veega ja sel juhul realiseerub ainete jaotuskromatograafiline lahutamine.
Ainete segu kantakse eluendiga läbi kolonni ja komponentide spetsiifilise interaktsiooni tõttu täidise pinnal oleva vedelikuga liiguvad komponendid edasi erinevate kiirustega ja väljuvad kolonnist eri aegadel.
Kui segada aine vesilahus vedelikuga, mis veega ei segune (vastastikku lahustumatud), siis võib osa vees lahustunud ainest lahustuda teises lahustis. Seega lahustunud aine jaotub kahe solvendi vahel. Näiteks molekulaarne jood I₂ lahustub vees väga halvasti, kuid tetraklorometaanis (CCl₄) väga hästi ning vesi ja CCl₄ teineteises ei lahustu. Aine jaotumist kahe lahusti vahel nimetatakse solventekstraktsiooniks.
Johannes Imelik

Johannes Imelik (30. august 1889 Päidla vald – 12. juuli 1957 Tartu) oli eesti arst.
Ta õppis Päidla vallakoolis ning Tartu 4-klassilises linnakoolis ja lõpetas aastal 1913 Hugo Treffneri Gümnaasiumi. Samal aastal astus ta Tartu Ülikooli arstiteaduskonda, kus õppis aastani 1918. Akadeemiliselt kuulus ta aastast 1913 korporatsiooni Ugala (olles korporatsiooni asutajaliige). Juba aastatel 1916–1917 töötas ta ülikooli hospitaal-sisehaiguste kliinikus subassistendina professorite Jarotsky ja Leporski juures. Esimeses maailmasõjas töötas ta Punase Risti laatsarettides Petrogradis ja Tartus. Vabadussõjas osales ta detsembrist 1918 septembri alguseni 1920, alguses vabatahtliku reamehena, siis suurtükiväepolgu 3. pataljoni velskri kohusetäitjana, 9. polgu nooremarstina ja 2. suurtükidiviisi vanemarsti kohusetäitjana, lahkudes teenistusest kapteni auastmes. Aastal 1921 sooritas ta arstiteaduskonna lõpueksamid, omandades arsti astme.
Ta praktiseeris aastatel 1920–1921 Tartu Ülikooli Kliinikumi Silmakliinikus (professor Ernst Blessigi juures). Aastatel 1922–1927 töötas ta Tartu 2. divisjoni laatsaretis naha-suguhaiguste osakonnas noorem-ordinaatorina ja suguhaiguste osakonna juhatajana, samuti oli ta kutsealuste vastuvõtukomisjonis Tartu- ja Petserimaal. Lisaks avas ta aastal 1924 erapraksise Tartus naha- ja suguhaiguste alal. Aastatel 1927–1940 oli ta ka Tartu Ühendatud Haigekassa arst naha-suguhaiguste alal.
Aastatel 1941–1944 oli ta Tartus erapraktiseeriv arst, aastal 1944 Tartu Lastepolikliiniku arst. Aastast 1945 töötas ta Tartus naha- ja suguhaiguste dispanseris, seejuures 1945. aasta lõpust aastani 1948 ja 1949–1951 peaarstina ning aastast 1951 ordinaatorina. Aastatel 1948–1949 töötas ta Tartu 1. Polikliinikus arst-konsultandina nahahaiguste alal.
Dr. Johannes Imelik suri 12. juulil 1957 Tartus ja ta maeti Vana-Jaani kalmistule.

Isiklikku

Ta oli abielus dr. Mihkel Ostrovi tütre Lindaga.
Uulu rannamännikud

Uulu rannamännikud (ka: Surju rannametsad) on kaitsealused männikud rannamaastikul Pärnu maakonnas Häädemeeste vallas. Ala asub Uulu-Võiste loodusalal.
Männikud võeti kaitse alla 1958. aastal (Uulu rannamännikute kaitseala; pindala 307 ha).
Kõrisõlm

Kõrisõlme kujunemine

Poistel kasvab kõri puberteedieas meessuguhormoonide tõttu tunduvalt rohkem kui tüdrukutel, mistõttu aadamaõun on täiskasvanud meestel palju silmatorkavam kui naistel ning puberteedieelsetel tüdrukutel ja poistel. See kõri kasvamine tekitab teismelistel poistel ka häälemurde.

Esteetiline ja erootiline mõju

Transseksuaalsetel naistel võib aadamaõun jääda silmatorkavaks. Aadamaõuna vähendamiseks tehakse mõnikord plastiline operatsioon. Seda operatsiooni (trachea shave) tehakse mõnikord ka meestele kosmeetilise operatsioonina. Teisalt võib silmatorkav aadamaõun mõjuda ka erootiliselt, eriti homoerootiliselt erutavana ning seda kiputakse seostama seksuaalse võimekusega.

Pulsi leidmine

Kui esmaabi vajaval haigel ei õnnestu leida pulssi randmelt, siis otsitakse seda kolme keskmise sõrmega aadamaõuna ühelt küljelt.

Aadamaõun võitluskunstides

Jaapani võitluskunstis on aadamaõuna ründamine üks võtteid.

Nime päritolu

Arvatakse, et aadamaõuna nimetus tuleb kujutlusest, et selle põhjuseks on keelatud vili, mis Aadamale kurku kinni jäi.

Aadamaõun primaatidel

Aadamaõun esineb ka teiste primaadiliikide isasisenditel.
Rahvusvaheline Kabeföderatsioon (IDF)

Rahvusvaheline Kabeföderatsioon (inglise keeles International Draughts Federation; lühend IDF; vene keeles Международная Федерация Шашек) on rahvusvaheline spordiorganisatsioon 64-ruudulise kabe edendamiseks.
IDF asutati 2012. aasta septembris Balčikis Dobriči piirkonnas Bulgaarias. Föderatsiooni peakorter asub Peterburis. Koduleht on kakskeelne (vene ja inglise keeles). Juhatusse kuulub 9 liiget: 7 liiget Venemaalt, 1 liige Valgevenest ja 1 Usbekistanist.
IDF-i liikmeskonda kuulub 25 riiki Euroopast (sealhulgas Eesti), 17 riiki Aasiast, 15 riiki Aafrikast, 5 riiki Ameerikast (sealhulgas USA ja Brasiilia) ning Austraalia.
IDF korraldab üle aasta (paaritutel aastatel) maailmameistrivõistlusi ja paarisaastatel Euroopa meistrivõistlusi. Juunioride ja noorte meistrivõistlused toimuvad igal aastal.

Rahvusvaheline suurmeister

Seisuga 2017. detsember on rahvusvahelise suurmeistri (IGM) nimetuse saanud 59 meeskabetajat, sealhulgas Arno Uutma Eestist (1998). Võrdluseks: Lätist 1, Leedust 4, Brasiiliast 1, Portugalist 1, Aafrikast 1.
Naiste seast on rahvusvahelise suurmeistri nimetuse saanud 19 naiskabetajat, sealhulgas Lätist 1 ja Leedust 1 sportlane (Eesti naiskabetajate seas suurmeistreid ei ole, kuid Kaari Vainonen on saanud 2014. aastal rahvusvahelise meistri nimetuse).

Ukraina kabetaja diskvalifitseerimine ja selle otsuse tühistamine arbitraažikohtus

2016. aasta detsembris diskvalifitseeris IDF Ukraina kabetaja eksmaailmameistri Juri Anikjejevi kolmeks aastaks korduva IDF-i eetikakoodeksi rikkumise eest. Ukraina spordiminister Igor Ždanov nimetas Anikjejevi diskvalifitseerimist sportlikuks terrorismiks. Ukraina Kabeliidu president Anatoli Jatsenko väitel heideti Anikjejevile ette väljaütlemisi Vladimir Putini kohta ja seda, et Anikjejev ilmus autasustamise tseremooniale ukraina tikkesärgis. Anikjejev pöördus hagiga Spordi Arbitraažikohtusse. 2018. aasta juuli algul sai teatavaks, et CAS annulleeris Rahvusvahelise Kabeföderatsiooni Anikjejevi kolmeaastase diskvalifitseerimisotsuse ning kohustas föderatsiooni Anikjejevile välja maksma 5000 Šveitsi franki kompensatsioonitasu ja katma kohtukulud.
Hardi Tullus

Hardi Tullus (sündinud 14. augustil 1956) on eesti metsateadlane.
Ta lõpetas 1979. aastal Eesti Põllumajanduse Akadeemia metsamajanduse erialal.
Ta on Üliõpilasselts Liivika vilistlane.
Taimi Piin-Aaspõllu

Taimi Piin-Aaspõllu (aastani 2002 Piin; 3. september 1940 – 2. september 2012) oli eesti lihhenoloog.
Ta töötas Tartu Ülikoolis ja Tallinna Botaanikaaias.
Ta oli muuhulgas lumisamblike (Pertusaria) spetsialist.

Elulugu

Taimi Piin-Aaspõllu oli inseneri tütar.
Lõpetas 1959 Tallinna 10. Keskkooli, 1969 TÜ bioloogiaosakonna, õppis 1969–TÜ aspirantuuris.
Oli 1964–66 NSVL TA Polaar-alpiinse Botaanikaaia (Koola poolsaarel) vanemlaborant. 1966–67 TÜ taimesüstemaatika ja geobotaanika kateedri vanemlaborant ja 1971–75 insener, 1968–69 TÜ bioloogiabaasi juhataja, 1975–95 Tallinna Botaanikaaia nooremteadur ning 1996. aastast herbaariumi kuraator.

Teadustöö

Uurimisvaldkond: samblike floora, levik ja ökoloogia. Osalenud paljudel ekspeditsioonidel Venemaa arktilistel aladel (Koola, Taimõr, Tšukotka). Lihhenoloogide Rahvusvahelise Assotsiatsiooni ja Eesti Looduseuurijate Seltsi Eesti Mükoloogiaühingu liige. 55 teadustrükist.
Otto Etzold

Isiklikku

Tema Viljandis sündinud isa Ernst Heinrich Etzold (1858–1939) oli Saksi-Altenburgist pärit Gustav August Etzoldi (1807–1885) ja Viljandist pärit Emilie Spechti (1830–1887) poeg, kes õppis Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas ja tegutses muuhulgas kihelkonnaarstina Helmes ja Voltveti mõisa lähedal Allikukivil (Quellenstein).  Arst oli ka tema vend Friedrich Wilhelm Etzold (1906–1979).
Otto Wilhelm Etzold oli abielus Hageri pastori Konstantin Thomsoni tütre Doraga. Tema naisevennad olid Hageri õpetaja Helmut Thomson, Pärnu Nikolai koguduse õpetaja Waldemar Thomson ja loodusteadlane Paul Thomson.
Kalver Tammik

Isiklikku

Katrin Tammiku (*Ots) abikaasa ning Eeri Tammiku vennapoeg.
Uljanovski oblast

Rahvastik

2002. aasta rahvaloenduse andmetel olid 72,65% elanikest venelased, 12,2% tatarlased, 8% tšuvašid ja 3,63% mordvalased.
2010. aasta rahvaloenduse andmetel oli Uljanovski oblasti elanikest venelasi 73,6%, tatarlasi 12,2%, tšuvašše 7,7%, mordvalasi 3,2%, ukrainlasi 0,9%, asereid 0,36% ja teistest rahvustest inimesi 1,6%.
Raamatukujundus

Raamatukujundus, ka raamatukunst, on raamatu kunstipärane kujundamine, ka raamatute kujundamisega tegelev kunstiharu. Raamatukujundus hõlmab illustratsiooni, kirja-, trüki- ja köitekujundust.
Raamatukujundusega tegelevat kunstnikku nimetatakse raamatukujundajaks, ka raamatukunstnikuks.
Esimene raamatukujunduse võistlus Eestis toimus 1958. aastal. Konkurss 25 kauneimat Eesti raamatut taaselustati praegusel kujul 1998. aastal Eesti Kujundusgraafikute Liidu, Eesti Kirjastuste Liidu ja Eesti Rahvusraamatukogu koostööna.
Dracula (hispaaniakeelne film 1931)

Süžee

Film põhineb Bram Stokeri 1897. aasta romaanil "Dracula".
Toomas Taimla

Toomas Taimla (30. august 1964 – 17. aprill 2012) oli eesti näitleja ja sporditegelane.

Haridus

1982. aastal lõpetas ta Tallinna 32. Keskkooli. 1986. aastal lõpetas Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri (XII lend).

Töö

Ta töötas aastatel 1986–1992 Ugala teatri näitlejana.
Hiljem tegeles ta peamiselt ettevõtlusega. Oma viimaseks jäänud näitlejarolli tegi ta teleseriaali "Kelgukoerad" kahes osas 2010. aastal.

Sporditegevus

Toomas Taimla oli maastikuvibulaskmise kui spordiala propageerija, rääkides sellest alast kire ja entusiasmiga. Ta oli ka esimeste selle ala võistluste korraldaja Eestis. Ta korraldas millenniumivahetusel Kajamaal esimesed pikkvibu võistlused. Tema eestvedamisel peeti 2002. aastal esimene kahepäevane loomaringidega pikkvibu suurvõistlus Estonian Open. 2004. aastast muutus Estonain Open rahvusvaheliseks võistluseks.
Toomas Taimla initsiatiivil asutati 2002. aastal Eesti Maastikuvibu Liit, tema teeneks oli ka Eesti Maastikuvibu Liidu saamine IFAA täisliikmeks 2003. aastal. Ta aitas maastikuvibulaskmise juurde mitmeid tänaseid tipplaskureid. Tema algatustest on käivitunud mitu vibuvõistluste sarja, milles osaleb enamus tänaseid maastikuvibu laskjaid. 2013. aastast peetakse Kajamaal Toomas Taimla mälestuseks iga-aastast maastikuvibu võistlust TOMs Memorial. Üritusest saadud tulu läheb Kajamaa Tomi Fondi.
Toomas Taimlat oli ka aktiivne pokkeri mängija ja organisaator. Ta käivitas pokkeriportaali www.pokkerikool.com ja populaarse võistkondliku turniirisarja ETS. Ta oli üks Wismari pokkeriklubi asutajaid. 2010. aastal asutas ta Playmakers Clubi, mis propageeris kodumänge üle Eesti ja tõi juurde palju uusi pokkerisõpru.
Ta oli üks Eesti Turniiripokkeri Föderatsiooni asutajatest ja ETFi juhatuse liige 2010. aasta märtsist kuni 2012. aasta aprillini. 2010. aastal valis Eesti Turniiripokkeri Föderatsioon Toomas Taimla aasta pokkeripersooniks.
Bear Lake'i maakond

Ajalugu

Maakond moodustati 1875. aastal.
Eesti Aleksandrikooli liikumine

Eesti Aleksandrikooli liikumine (ka Aleksandrikooli liikumine) oli eestlaste ärkamisaja olulisemaid rahvaaktsioone, mille eesmärgiks oli rajada eestikeelne kõrgem õppeasutus, mille kursus vastaks ligilähedaselt kreiskoolile.
Aleksandrikooli mõtte algatajaks olid kooliõpetajad Jaan Adamson ja Hans Wühner, kes leidsid, et eestlased pärisorjusest vabastanud keisri Aleksander I mälestust aitaks eestlaste seas kõige paremini jäädvustada temanimeline eestikeelne kõrgem õppeasutus. Mõte tekkis 1860. aastatel, kuid leidis suurema poolehoiu 1870. aastatel, pärast I üldlaulupidu. 6.–7. juulil 1870 moodustati Eesti Aleksandrikooli peakomitee, mis hakkas koordineerima linnades ja kihelkondades asuvaid abikomiteesid. Liikumise keskuseks kujunes Tartu ja selle juhiks, Peakomitee presidendiks, sai Jakob Hurt.
Aleksandrikooli komiteede eesmärgiks oli kooli avamiseks raha kogumine, peakomitee pidi aga hea seisma selle eest, et seda kasutataks sihtotstarbeliselt. Peale selle tegeleti komiteedes ja eriti peakomitees aga ka eesti rahvusküsimuste arutamisega, peakomiteed on nimetatud ka eestlaste esimeseks parlamendiks. Liikumise kõrgajal, 1883. aastal oli üle Eesti moodustatud 139 ning väljaspool Eestit 7 abikomiteed.
Liikumises tekkis lõhe 1883. aastal, kui Johann Köler soovis võtta Aleksandrikooli Peakomiteelt 20 000 – 30 000 rubla laenu Krimmis ostetud mõisa eest tasumiseks. Selleks ajaks oli peakomitee käsutuses juba üle 80 000 rubla ning peakomitee otsustas raha laenata, kuid president Jakob Hurt kartis, et Köleri kätte antud raha enam tagasi ei saada ning keeldus laenu andmast. Köleri pooldajad korraldasid seepeale Hurda tagandamise ja Köleri presidendiks valimise. Hurt keeldus aga presidendi kohalt lahkumast ning pöördus kaebusega Liivimaa kuberneri poole. Tüli lõppes sellega, et valitsus võttis Aleksandrikooli jaoks kogutud raha (enam kui 104 000 rubla) enda hoole alla, peakomitee ja abikomiteed aga saadeti laiali. 
Aleksandrikooli liikumine on ületähtsustatud hilisema kirikuvaenuliku historiograafia poolt, vaikides täiesti maha rahva annetused uute kirikuhoonete ehitamiseks 19. sajandil. Nii annetati ainuüksi Tallinna Kaarli kiriku ehitamiseks kuni 1885. aastani 88 300 rubla. Venekeelne Aleksandrikool suleti 1906. aastal, aga Tallinna Kaarli kirikus peetakse eestikeelseid jumalateenistusi tänapäevani.  
1888. aastal avati Eesti Aleksandrikool Põltsamaa lähedal Kaarlimõisas mitte eesti-, vaid venekeelsena. Võimudepoolseks järeleandmiseks oli vaid see, et eesti keel oli koolis kohustuslikuks õppeaineks. Rahvas hindas ka seda, et koolil oli põllumajanduslik kallak.
Maismaa

Maismaa eluareenina

Terrestriaali loetakse üheks kolmest eluareenist (teised kaks on okeanaal ja fluviolakustraal).
Halliste Püha Anna kogudus

EELK Halliste Püha Anna kogudus on luterlik kogudus Hallistes.
Kogudus kuulub EELK Viljandi praostkonda.
2011. aasta seisuga on koguduse hooldajaõpetaja Viljandimaa praost Marko Tiitus ning organist Reet Soosaar. Juhatuse esimees on Ene Staalfeldt.
Jumalateenistused on igal pühapäeval algusega kell 12.00 Halliste Püha Anna kirikus.
Väike Munamägi

Väike Munamägi on Otepää kõrgustiku kõrgemaid kupleid. Asub Otepääst 3 km lõunas.
Mäe kõrgus on 207,5 meetrit, suhteline kõrgus üle 70 m. Talvel on mäel avatud mäesuusa- ja lumelauakeskus.
Skulte raudteejaam

Skulte raudteejaam on raudteejaam Riia–Skulte raudteeliinil Limbaži piirkonnas ja Skulte vallas.
Raudteejaam on selle raudteeliini lõpp-peatus. Jaam asub Riia raudteejaamast 56 km kaugusel ja on oma nime saanud Skulte küla järgi. Jaamas on üks ooteplatvorm ja kaks teed. Piletihinnalt kuulub jaam C tsooni.
Peatus rajati aastal 1934. Jaamahoone valmis aastal 1952, tänapäeval on see kasutusel elamuna. Aastal 1991 pikendati elektriraudtee Skulte peatuseni ja see muudeti raudteejaamaks. Algselt asus jaam Tallinna–Pärnu–Riia raudteel, kuid aastatel 2005–2006 võeti Läti poolelt metallivaraste rüüstatud raudtee kuni Skulteni üles ja jaamast sai lõppjaam. Selle protsessi käigus rajati ka uus ooteplatvorm vanast seitsesada meetrit Riia poole. Varem järgnes Skulte jaamale Ziediņi raudteepeatus.
Erastvere mõisa kalmistu

Erastvere mõisa kalmistu on kalmistu Kanepi kihelkonnas Võrumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Erastvere külas Kanepi vallas Põlva maakonnas. Kalmistu jääb Erastvere mõisa südamest linnulennult umbes 200 meetri kaugusele edelasse.
Kalmistu rajasid 1883. aastal mõisa tollased omanikud Ungern-Sternbergid. Samal ajal püstitati kalmistule ka kabel, mis lammutati 1948. aastal. Vana kabeli kohale püstitasid 1997. aastal kunagiste omanike järeletulijad Martha ja Gerd von Ungern-Sternberg uue kabeli.
Kalmistut piirab madal kivimüür. Kalmistule maetute üldarv ei ole teada. Praegu on kalmistu üldiselt hooldatud ja korrastatud.
Purpurhaigur

Purpurhaigur (Ardea purpurea) on haigurlaste sugukonda kuuluv linnuliik.
Teda võib näha ka Eestis.
Villem Jauram

Villem Jauram (kuni 1938 ka Villem Jõuram; 25. mai 1890 Laiuse vald, Tartumaa – detsember 1972 Tartu) oli eesti advokaat.
Ta õppis 1910–1915 ja 1920–1921 Tartu ülikooli õigusteaduskonnas, Üliõpilasselts Ühendus liige.
Ta osales Vene kodusõjas Koltšaki sõjaväes. Eraadvokaat, alates 1937 vandeadvokaat Tartus. Teise maailmasõja ajal oli Omakaitses, arreteeritud Nõukogude Liidu okupatsioonivõimude poolt 1945–1946. Hiljem oli ettevõtete juriskonsult.
Markdown

Ajalugu

Markdowni keele lõi 2004. aastal John Gruber, keda aitas oluliselt ka Aaron Swartz. Nende eesmärgiks oli võimaldada inimestel kasutada lihtsalt loetavat ja kirjutatavat lihtteksti ning seda vajadusel tõlkida ka XHTMLi või HTMLi.
Leheküljed nagu GitHub, reddit, Stack Overflow, OpenStreetMap ja SourceForge kasutavad Markdowni variatsioone kasutajatevahelise suhtluse lihtsustamiseks.
Alates 2016. aasta märtsist on Markdown RFC 7763 ja RFC 7764 avaldamisega standarditud. RFC 7763 määratleb MIME-tüübi text/markdown ja märgenduse variatsiooni original. RFC 7764 kirjeldab ning nimetab ära mh variatsioonid nagu MultiMarkdown, GFM, Pandoc, CommonMark ja Markdown Extra.
Ralf Mackenbach

Ralf Mackenbach (sündinud 4. oktoobril 1995) on Hollandi laulja ja tantsija.
Ta võitis Kiievis peetud 2009. aasta Laste Eurovisiooni lauluvõistluse.