google/wiki40b huggingface dataset:
Harri Paves

Elulugu

Harri Paves on äriteenija poeg, Aino Pavese abikaasa ja Heiti Pavese isa.
Lõpetas 1949 Valga 1. Keskkooli, 1954 EPA metsanduse ja maaparanduse teaduskonna, aspirantuuri 1962, põllumajanduskandidaat (1964, ZBI), väitekiri "Lehis Eesti NSV-s". 
Oli 1954–1959 EPA metsandusteaduskonna vanemlaborant, 1963–1970 Eesti Metsamajanduse ja Looduskaitse Teadusliku Uurimise Instituudi (EMI) labori vaneminsener ja nooremteadur, 1970–1971 EMI Katse-Puukooli direktor, 1972–1994 EMI vanemteadur, 1994–1996 Eesti Metsaaretuskeskuse insener.

Teadustöö

Uurimistegevuse põhisuund: võõrpuuliikide, eeskätt lehiseliikide introduktsioon ja kasvatamine Eestis, vegetatiivsete (poogitud) okaspuuseemlate rajamine ja majandamine. Juhendanud suuremahuliste geograafiliste okaspuukatsekultuuride istutamist. Oli 1976–1995 Metsamajandusee ja Looduskaitse Ministeeriumi dendroloogiaringi (aastast 1993 Eesti Dendroloogia Selts) teadussekretär, 1991–1997 Eesti Looduseuurijate Seltsi (LUS-i) presiidiumi liige.
Alexander von Keyserling

Krahv Alexander Friedrich Michael Lebrecht Nikolaus Arthur von Keyserling (vene: Александр Андреевич Кейзерлинг) (15. august 1815 Kabile mõis, Kuramaa – 8. mai 1891 Raikküla mõis) oli baltisaksa geoloog ja paleontoloog ning poliitik.
Alexander von Keyserling sündis Kuramaal Kabile mõisas krahv Heinrich Dietrich Wilhelm von Keyserlingki ja Anna Amalia Benigna von Nolde pojana.
Kuni 19-aastaseks saamiseni õppis koduõpetaja Adolph Wilhelm Riemschneideri käe all.
Aastal 1834. asus ta Berliini Ülikoolis õigusteadust õppima kuid peagi vahetas selle loodusteaduste vastu. Keyserling kaitses 1841. aastal seal doktorikraadi.
1840–1843 osales ta mitmel teaduslikul uurimisreisil Siberisse. 1843. aastal sai ta kammerjunkru tiitli.
1846–1847 oli ta suurvürstinna Jelena reisikaaslane.
1847. aastal asus ta elama naise kaasavarana saadud Raikküla mõisa.
1848–1857 ja 1876–1879 oli ta Eestimaa Põllumajandusseltsi president.
1857–1862 oli Keyserling Eestimaa rüütelkonna peamees ja 1861–1862 ja 1873–1891 Eestimaa maanõunik.
Aastast 1858. oli Peterburi Teaduste Akadeemia kirjavahetajaliige ja aastast 1887 auliige.
1859–1862 ja 1890–1891 oli ta Eestimaa Kirjanduse Ühingu president. 1859. aastal sai Keyserling kammerhärra tiitli.
1862–1869 oli ta Tartu Ülikooli kuraator. 1869 sai ta Tartu Ülikooli audoktoriks.
Charles Darwin märkis oma teoses "Liikide tekkimine" Keyserlingi kui üht oma eelkäijat evolutsiooniõpetuse väljatöötamisel.

Isiklikku

Alexander von Keyserling on maetud Raikküla mõisa lähedal asuvale perekonnakalmistule.
Tema poeg oli Leo Keyserling ja pojapoeg oli filosoof Hermann Keyserling.
Daggeri auhind

Daggeri auhind on kirjandusauhind, mida annab välja Suurbritannia krimikirjanikke ühendav organisatsioon Crime Writers' Association. Auhinda hakati välja andma 1955. aastal.
Auhinna ingliskeelne nimi Dagger tähendab pistoda.
Make müür

Make müür (ka Möldre müür) on kuni 12 meetri kõrgusele ulatuv liivakivipaljand Piusa jõe kaldal, kalda kõrgus on kuni 17 meetrit.
Make müür on Piusa jõe ürgoru maastikukaitseala üks kaitstavatest loodusobjektidest. Paljand asub Vastseliina vallas Möldri külas asuvast Make veskist 300 meetrit allavoolu. Make veski on oma nime saanud Hendrik Make järgi, kes 1883. aastal rajas selle vesiveski ja saekaatri. Aastast 1900 töötas veski teisel korrusel ka villatööstus. Make müür on üks kõrgemaid ja kaunimaid paljandeid kaitseala lõunapoolses osas .
Make müür on ülemdevoni liivakivi, Gauja lademe paljand. Gauja lademe paksus on kuni 183 meetrit ja see koosneb kvartsliivast, kirjudest savidest ja peeneteralistest kobedatest purdkivimitest, milles leidub ka kala- ja taimejäänuseid. Gauja lademe liivad settisid 50–70 miljoni aasta jooksul Devoni ajastul (algas 410 miljonit aastat tagasi) toonasesse madalmerre. Kuna devoni liivakivi on suhteliselt mureda struktuuriga, alluvad liivakivi paljandid kergesti erosioonile.
Vittorio Emanuele, Napoli prints

Vittorio Emanuele di Savoia (täisnimega Vittorio Emanuele Alberto Carlo Teodoro Umberto Bonifacio Amedeo Damiano Bernardino Gennaro Maria; sündinud 12. veebruaril 1937 Napolis) on Napoli prints. Ta on viimase Itaalia kuninga Umberto II ja kuninganna Maria José ainus meessoost järglane.
11. jaanuaril 1970 sõlmis ta Las Vegases tsiviilabielu endise Itaalia ujumis- ja tennisemeistri Marina Ricolfi Doriaga. 7. oktoobril 1971 pidas paar kirikliku laulatuse Teheranis. Umberto II ei kiitnud poja abielu mitteaadlisoost isikuga heaks.
Vittorio Emanuelel ja Marina Dorial on üks poeg, Emanuele Filiberto di Savoia, kes sündis 22. juunil 1972 Genfis.
Boliivia lipp

Boliivia lipp on Boliivia riigi ametlik lipp.

Rahvuslipp

Praeguse Boliivia rahvuslipp võeti vastu 31. oktoobril 1851 ja kinnitati 14. juulil 1888. aastal. Lipp on horisontaalsete väljadega trikoloor, puna-kolla-roheline. Ka Boliivia järgib Simón Bolívari ülestõusnute tunnust, Lõuna-Ameerika trikoloori, kuid sinise, merd sümboliseeriva laiu asemel on roheline. Lipu proportsioonid on 2:3.
Punane sümboliseerib rahva kangelaslikkust ning sõdurite valmisolekut kangelasteoks, kui ka loomariiki.
Kollane tähistab maavarade rikkust.
Roheline aga loodust.

Wiphala

2009. aasta põhiseaduse järgi on Boliivia teiseks rahvuslipuks inkade ruudukujuline embleem wiphala.

Riigilipp

Boliivia riigilipuks on rahvuslipp, mille kollase laiu keskele on lisatud Boliivia vapp.

Riigipea lipp

Boliivia riigipeaks on president ning tema lipuks on riigilipp, ainult proportsioonid erinevad, nimelt presidendi lipu proportsioonid on 1:2.

Boliivia ajaloolised lipud

Aastatel 1825 - 1826 oli riigi tunnuseks rohe-puna-roheline trikoloor, mille punane laid oli tunduvalt laiem kui rohelised. Punasele laiule olid paigutatud viis kollast õlipuu- ja loorberipuu lehtedega ümbritsetud viisnurkset tähte, need tähistasid viit vana Boliivia departemangu.
1826. aastal muudeti lippu, nimelt kolla-puna-roheliseks. Kollane sümboliseeris maavarasid, punane loomastikku ja roheline taimestikku. Kasutati ka lippe, millel keskel oli vapp ja ka selliseid mille keskmine punane väli oli laiem.
1836. aastal loodud Peruu-Boliivia liitriigi lipuks oli punane kangas, millel olid loorberipärjaga ümbritsetud ühinenud maade vapid. Keskel oli Peruu vapp, lehvi pool Boliivia vapp ja varda pool oli kollase päikese kujutis.
Frits Oja

Frits Oja (1. veebruar 1887 Vorbuse vald, Tartumaa – 16. jaanuar 1954 Tallinn) oli Eesti tehnikateadlane, topograaf, sõjaväelane (kolonel, 1938).

Elulugu

Lõpetas Pihkva maamõõdukooli ja Peterburi Sõjaväetopograafia Kooli. Oli Kaitseväe Ühendatud Õppeasutuste (KVÜÕA) lektor, 1935–38 Sõjavägede Staabi topograafia-hüdrograafiaosakonna ülem, 1926–40 õpetas Riigi Tehnikagümnaasiumis maamõõtmise kursust, ühtlasi oli 1928–32 Tallinna Tehnikumi õppejõud, luges kõrgemat geodeesiat ja vigade õpetust. 1940 määrati Tallinna sõjakooli õppejõuks, evakueeriti koos kooliga Tjumeni, kus demobiliseeriti. 
Pärast sõda oli Tallinna Polütehnikumi ning Saku Maakorraldus- ja Maaparandustehnikumi geodeesia, vigade paranduse ja matemaatika õppejõud. Koostas valemid, mille järgi saab geograafilisi koordinaate ümber arvutada Gaussi-Lamberti koonilise projektsiooni ristkoordinaatideks, ja kohandas need Eesti ala kaardistamise vajadustele. Oli Eesti Geodeetide Ühingu asutajaid ja juhatuse liige. Teadustrükiseid geodeesiast ja topograafiast.
Aizpute

Ajalugu

Esmakordselt on Aizpute asulat (saksa keeles Hasenpoth) kirjalikult mainitud 1253. aastal, mil see läks Kuramaa piiskopkonna valdusse. Linna kohta on kasutusel olnud ka nimekujud Asimputte, Acciputten, Asenputt kui variandid kurakeelsest nimekujust Āspute, mis tähendab tõlkes 'vaade mäelt'. Tegemist oli tähtsa asulaga kuralaste Bandava muinasmaakonnas, mille juurde aastal 1248 rajati Aizpute ordulinnus (ladina keeles castrum Asenputten, saksa keeles Hus zu Hasenpothe; 'Vrundenborgh; Ordensburg Hasenpoth). Linnaõigused sai Aizpute 1378. aastal.
Keskajal oli siin üks Kuramaa piiskopi residentse. Kuramaa hertsogiriigis oli Aizpute eristaatusega Piltene piirkonna keskuseks.
Aastal 1795 läks Aizpute Venemaa koosseisu, kus hakkas kuuluma Kuramaa kubermangu. Seal sai sellest Aizpute kreisi keskus. Aastal 1900 valmis Liepāja–Aizpute kitsarööpmeline raudtee, mis suleti aastal 1964.
Aizputes on sündinud helilooja Pēteris Vasks ja laulja Andris Erglis. Laulja Mārtiņš Freimanis käis Aizputes koolis.

Vaatamisväärsused

Aizpute ordulinnus, Aizpute vanalinn, Misiņkalna muinaskalmed ja asulakoht, Kirikumäe linnamägi, Aizpute luteri kirik, selle orel, kirikuaias asuv H. Bazdori hauasammas, Aizpute loss, selle müürid ja nende dekoratiivmuster, Kuldīgas iela 5a uksed ja laevalgustid, Jāņa iela 7 uksed, Atmodas iela 31 maja välisuksed ja nende hinged ning Atmodas iela 22 portaal ja uksed on riikliku kaitse all olevad muinsusmälestised. Kohaliku kaitse all on Tumšase kõrts ja Atmodas iela 31 trepikoja uks ning selle kaks tugipalki.
Looduskaitse all on pärn aadressil Liepājas iela 19 ja valgepöök aadressil Jāņa iela 4.
Segustamine

Segustamine on signaalitehnikas kasutatav mõiste, mille all mõeldakse kahe või enama signaali summeerimist (liitmist) või korrutamist.
Signaalide segustamine nende summeerimise kujul on kasutusel helitehnikas ja on tuntud kui helisignaalide miksimine (sound signal mixing). Vastavaid seadmeid nimetatakse helitehnikas mikseriteks ehk mikserpultideks. Samalaadset tehnikat kasutatakse ka videosignaalide puhul (video signal mixing).
Signaalide segustamine nende omavahelise korrutamise teel on kasutusel peamiselt raadiotehnilistes seadmetes ja elektroonsetes mõõtevahendites. Tüüpiliseks raadiotehniliste signaalide segustamise näiteks on segustamine superheterodüünvastuvõtjas, mis toimub vahesagedusega signaali saamiseks.
Signaalide segustamiseks saab lugeda ka sünkroondetekteerimist.
Arwed Brock

Arwed Robert Arthur Brock (29. juuni 1895 Pihkva – surma aeg ja koht teadmata) oli Eesti advokaat.
Ta lõpetas aastal 1917 Novgorodi Aleksandri Gümnaasiumi, õppis aastal 1917 Peterburi Ülikoolis ja aastatel 1920–1924 Tartu Ülikooli õigusteaduskonna, mille lõpetas. Ta oli Korporatsioon Neobaltia vilistlane.
Ta osales Esimeses maailmasõjas ja Vabadussõjas, oli aastatel 1924–1931 vandeadvokaat Max Wohlfeili ja aastatel 1931–1933 vandeadvokaat Erich Beicki abi, aastatel 1933–1940 oli ta vandeadvokaat Tartus. 1940. aastal asus ta Saksamaale, oli 1940–1944 kohtuametnik Stargradis, 1944–1945 teenis Saksa sõjaväes. 1945–1954 oli ta Nõukogude sõjavang, hiljem kohtuametnik Münchenis.
Sabinianus

Paavstiks saamine

Sabinianus pühitseti paavstiks 13. septembril 604, kui Bütsantsi keiser Phokas oli teda tunnustanud.

Suhted langobardidega

"Liber Pontificalise" järgi vahendas Sabinianus eksarh Smaragduse ja langobardide kuninga Agilulfi vahelise rahu sõlmimist.

Suhtumine munklusesse

Sabinianus ei soosinud munklust, vaid ilmikvaimulikke. Traditsiooni järgi ilmutanud ühel ööl talle end unes Gregorius I, kes manitsenud paavsti paremini käituma. Gregorius ilmunud veel kahel ööl, kuid paavst ei teinud sellest välja. Neljandal ööl noominud Gregorius paavsti karmilt ja löönud talle sauaga pähe, mille tulemusena tabasid Sabinianust mõne päeva pärast rängad peavalud.

Majanduspoliitika

Sabinianus sai paavstiks ajal, kui Roomat tabas näljahäda ja toimusid rahutused. Kuna paavsti rahaline olukord oli raske, otsustas ta erinevalt Gregorius I-st jagada vilja mitte tasuta, vaid raha eest.

Liturgilised otsused

Ajaloolane Onofrio Panvinio omistas Sabinianusele sätte kehtestamise, mille järgi tuli kirikukelli helistada kanoonilistel tundidel ja armulaua sakramendi ajal.
Ta ordineeris 26 piiskoppi.

Surm

Sabinianus suri 22. veebruaril 606 Roomas ja maeti Rooma Peetri kirikusse.
Tema surma ajal tabas Roomat taas näljahäda ja paavsti süüdistati ahnuses. Rahutuste vältimiseks toimus tema matuseprotsessioon poolsalaja.
Apu

Apu (soome 'Abi') on soome pere- ja üldajakiri, mis ilmub alates 1933. aastast. Ajakiri asutati töötute aitamiseks.
2006. aastal oli ajakirja trükiarv 224 545.
Jewelli maakond

Ajalugu

Maakond moodustati 1867. aastal.
Tomas Tranströmer

Tomas Gösta Tranströmer (15. aprill 1931 Stockholm – 26. märts 2015 Stockholm) oli rootsi luuletaja ja psühholoog.
Ta sai 2011. aastal Nobeli kirjandusauhinna.
Ta pälvis mitmeid teisi kirjandusauhindu, sealhulgas Põhjamaade Nõukogu kirjandusauhinna ja Neustadti auhinna.
Pärast aastal 1990 üle elatud insulti oli tema parem kehapool halvatud ja kõne häiritud.
Dobroflot

Dobroflot Eestis

Eestis asutati Dobrofloti allorganisatsioon läbi Eesti sadamate transiitvedusid teostavate nõukogude kaubalaevade teenindamiseks ning sellesse koondusid eesti kommunistlikult meelestatud sadamatöölised, kes 1924. aasta 1. detsembri riigipöördekatse ajal osalesid aktiivselt 1. detsembri riigipöördekatses.
Kalev Nõmm

Kalev Nõmm (12. oktoober 1921 Allmäe küla, Stavropoli krai, Vene SFNV – 12. aprill 1994 Tallinn) oli Eesti NSV riigi- ja parteitegelane.
Kalev Nõmm oli aastatel 1963–1978 EKP Põlva Rajoonikomitee I sekretär.
Fundamentalism

Religioosne fundamentalism

Enamasti kasutatakse mõistet religiooni kontekstis  (näiteks piiblifundamentalism, islamifundamentalism), harvem muus seoses (näiteks turufundamentalism).
Kõige sagedamini mõistetakse fundamentalismi all traditsioonilisi ja modernismivastaseid usulisi liikumisi (usuline ekstremism). Enamasti tekivad need püüdest säilitada oma eristuvat identiteeti ja vältida sulandumist ümbritsevasse (võõrasse) keskkonda. 
Termin ise pärineb protestantliku kiriku rüpes 20. sajandi algul kujunenud fundamentalistide ja modernistide debatist.
Religioosse fundamentalismi sisuks on uskumus, et usulised tekstid või dogmad on paikapidavad ja veatud, vaatamata nende vastuolule nüüdisaegse teadusliku maailmapildiga, või püüe pöörduda tagasi õigete ja rikkumata aluspõhimõtete juurde, millest suurem grupp on väidetavalt eemaldunud või kõrvale kaldunud. 
Erinevate usundite fundamentaliste ühendab rahulolematus ühiskonna sekulariseerumisega, tihti on nad aktiivsed osalised poliitikas. Ameerika Ühendriikides on kristlikud fundamentalistid püüdnud avaldada mõju kooli õppekavade sisule, eriti seoses evolutsiooniteooria ja seksuaalküsimuste käsitlemisega.
Mitmed religioossed grupid, keda nimetatakse fundamentalistlikeks, vastustavad seda erinevatel põhjustel. Leitakse, et mõistele on kujunenud teatud negatiivne varjund. Mõned grupid võivad olla arvamusel, et eristavat terminit ei tule kasutada mitte nende kui algse õpetuse järgijate, vaid sellest kõrvale kalduva nn peavoolu kohta. 
Fundamentalism on usuliste alusõpetuste (doktriinide) ja reaalse elu üha suurema ebakõla tagajärg. Fundamentalism on religioossete arusaamade ja reaalse elu vahelise lõhe suurendamine, mitte sild selle lõhe ületamiseks. Staatilise dogmaatilise religiooni ja areneva ning muutuva maailma konflikt on seda paratamatum, mida kaugemale reaalsest maailmast jäädakse. Fundamentalism väljendab usulist ja ideoloogilist oskamatust oma tõekspidamisi kohandada reaalse maailma ja selle üha kiirema muutumisega. Inimesel on vaja alust, millest lähtuda, et end kindlana tunda. Maailmavaate avardumise asemel toimub "tagasipöördumine oma juurte juurde", hakatakse viljelema mingit rahvuslikku iidset kultuuri, šamaanluse kaasaegseid vorme, müstikat, horoskoope, maausku, taarausku jms, lootes leida üha keerulisemale ja segasemale elukaosele alust või pidet. See võib osutuda vaimse taandarengu tee valimiseks, sest vastuolude ületamise asemel neid hoopis suurendatakse.

Turufundamentalism

Turufundamentalism on veendumus, et turumajanduse ja sellega seotud seaduspärasused peaks olema aluseks kogu ühiskonna korraldamisele.
Heldur Harry Põlda

Heldur Harry Põlda (sündinud 18. septembril 1996 Kuressaares) on Eesti ooperilaulja (tenor).
Heldur Harry Põlda on 2015. aastal lõpetanud Tallinna Muusikakeskkooli. Ta on olnud Rahvusooper Estonia Poistekoori pikaaegne solist ja tunnustatud poiss-sopran erinevates muusikalistes projektides. Praegu õpib ta klassikalist laulu mainekas Guildhall School of Music & Drama’s.
Heldur Harry Põlda on laulnud ühendkooride solistina XXV üldlaulupeol (Aare Kruusimäe "Maailma avastamine"); 2011. aasta suvel esines ta koos helilooja Arvo Pärdiga Vatikanis paavst Benedictus XVI-le (Arvo Pärt "Vater Unser"). 2019. aasta suvel etenduvas Rahvusooper Estonia muusikalis West Side Story (lavastaja Georg Malvius) on Heldur Harry Põlda Tony osatäitja “”.
Eesti Segakooride Liit

Eesti Segakooride Liit on mittetulundusühing, mille eesmärk on segakoorilaulu edendamine. Organisatsioon ühendab 69 segakoori ja kuulub Eesti Kooriühingusse.
Liit korraldab mitmeid regulaarseid muusikaüritusi, seahulgas iga-aastast segakooride võistulaulmist, mida tuntakse ka Tuljaku konkursi nime all.
Electronica 2: The Heart of Noise

"Electronica 2: The Heart of Noise" on Prantsuse muusiku ja helilooja Jean-Michel Jarre'i kaheksateistkümnes stuudioalbum. Albumi andis 6. mail 2016 välja plaadifirma Columbia Records. See teine osa tema kaheosalisest albumist (esimene oli "Electronica 1: The Time Machine"), millel on tema koostöö erinevate elektroonilise muusika esitajatega mitmes stiilis. Albumil on kaastegevad Pet Shop Boys, Rone, Julia Holter, Primal Scream, Gary Numan, Hans Zimmer, Edward Snowden, Peaches, Sébastien Tellier, The Orb, Siriusmo, Yello, Jeff Mills, Cyndi Lauper ja Christophe.
Ivar Kosenkranius

Ivar Kosenkranius (sündinud 10. juuni 1937) on Eesti stsenarist.
1950. aastatel töötas ta sekretärina ja hiljem filmikriitikuna. Ta on kirjutanud stsenaariume dokumentaal- ja mängufilmidele. 
Pärast Eesti taasiseseisvumist ei kirjutanud ta enam ühtegi mängufilmi käsikirja. Temast sai Hansapanga aktsionärina miljonär. 
Ta on kirjutanud ka mitu raamatut ja kinoteemalist tarbekirjandust.

Isiklikku

Ivar Kosenkranius on abielus Lilian Kosenkraniusega, kes oli (1971. aastast 1990. aastateni) Eesti Televisiooni populaarse telesaate "Vaata kööki" saatejuht.
Taktikaline veoauto

Taktikaline veoauto on hea maastikuläbivusega veoauto, mis on valmistatud või kohandatud militaarülesannete täitmiseks.

Kirjeldus

Taktikalised veoautod peavad suutma järgneda maastikul ratas- ja ka roomiklahingutehnikale, samuti läbida madalaid (reeglina kuni 1,2 m sügavusi) veekogusid. Suhteliselt pehme vedrustus suurendab maastikuläbivust, kuid vähendab osaliselt kandevõimet. Enamikul tänapäeva taktikalistest veoautodest on vints, kõik teljed on vedavad ja vähemalt ühel teljel on diferentsiaali lukk. Taktikalisi veoautosid rühmitatakse ümardatud kandevõime järgi, näiteks 5300 kg kandevõimega veokit nimetatakse viietonniseks taktikaliseks veoautoks.
Paljud tänapäeva taktikalised veoautod on kriisipiirkondadesse saadetuna kaitstuse suurendamiseks tugevdatud soomusplaatidega ning neid nimetatakse soomustatud autodeks.

Ülesanded

Taktikalised veoautod täidavad peamiselt lahinguteenindustoetuse või üldisi logistilisi ülesandeid lahingupiirkondade vahetus läheduses. Neid kasutatakse ka jalaväeüksuste transportimiseks, relvasüsteemide vedukitena ja kandemasinatena.
Soolikaoja

Soolikaoja (ka Linnaoja) on Rakvere linna läbiv oja.
Oja pikkus on 7,5 km. Oja suubub paremalt Selja jõkke. Rakvere linna läbides on ta suures ulatuses (ca 1,5 km) viidud maa alla.
Soolikaoja on legendi järgi sündinud Vanapagana koera Raki soolikast, kui Kalevipoeg Raki maha lõi.
Valencia

Sport

2007. aastal korraldati Valencias 32. America karika (America's Cup) regatt ja osa selle eelvõistlustest.
2010. aastal korraldati Valencias 33. America pokaali purjeregatt, mille võitis BMW-Oralcle meeskond.
Linnas tegutsevad kõrgliiga jalgpalliklubid Valencia CF ja Levante UD.
Galenos

Elulugu

Galenos sündis rikka arhitekti lapsena ja sai väga hea hariduse. Ta oli imelaps, kes 13-aastaselt oli kirjutanud juba 3 raamatut. Ta õppis arstiteadust Korintoses ja Aleksandrias. Aastal 157 asus ta tööle Pergamoni gladiaatorite peaarstina. Kolm aastat töötas gladiaatorite arstina uurides haavu, mis olid aknaks inimese kehasse. 
Aastal 162 läks Galenos Rooma linna, kus saavutas peatselt tuntuse. Suure oskuse ja vilumusega lahkas ta publiku ees sigu, demonstreerides publikule, kelle seas oli tähtsaid persoone, mis peitub organismi sisemuses. Eriliseks tõmbenumbriks oli elaval seal kaelanärvide ükshaaval läbilõikamine. Kui Galenos lõikas närve ükshaaval läbi, jätkas siga ruigamist. Alles kui Galenos lõikas efektiga läbi larüngaalnärvi (Galenose närvii), jäi siga publiku suureks hämminguks täiesti vait. Galenose kuulsus kasvas, sedavõrd suurenes ka klientide arv. Ta sai mõtleja ja filosoofina tuntud keiser Marcus Aureliuse ihuarstiks.
Mõningate vaheaegadega veetis Galenos kogu oma järele jäänud elu Rooma õukonna juures.
Alf Henrikson

Alf Henrikson (9. juuli 1905 Huskvarna, Jönköpingi lään – 9. mai 1995 Bromma, Stockholmi lään) oli rootsi proosakirjanik, poeet, tõlkija ja ajakirjanik.
Ta kirjutas üle saja raamatu, mille seas on luulekogud, ajalooraamatud, mis on seotud Rootsi, Taani, Islandi ja Hiina ajalooga, aga ka Vana-Kreeka ja Vana-Rooma ajalooga. Tema Wolfgang Amadeus Mozarti "Võluflöödi" 1968. aasta tõlge saksa keelest rootsi keelde sai klassikaks ja selle järgi väntas aastal 1975 filmi Ingmar Bergman.
Ta töötas muu hulgas ajakirjanikuna ajalehes Dagens Nyheter.
Eesti keeles on temalt ilmunud aastal 2015 Loomingu Raamatukogus "Saatuse sõrmed: ajalooline mõttemäng", rootsi keelest tõlkinud (ja saatesõna kirjutanud) Anu Saluäär.
Jabloko

Partei esimehed ja juhtorganid

Jabloko esimene esimees oli Grigori Javlinski (1993–2008). Aastatel 2008–2015 juhtis parteid Sergei Mitrohhin. Alates 2015. aastast on partei esimees Emilija Slabunova. 
Partei kollegiaalseks juhtimisorganiks on 16-liikmeline föderaalne poliitkomitee. Selle koosseisus on teiste seas Lev Šlosberg, Viktor Šeinis, Boriss Višnevski, Igor Artemjev ja Aleksei Arbatov. Poliitkomitee esimees on Grigori Javlinski. 
Partei töö igapäevaseks juhtimiseks on föderaalne poliitkomitee moodustanud 17-liikmeline föderaalbüroo eesotsas partei esinaise Emilija Slabunovaga. Büroo koosseisu kuuluvad ka kõik kolm partei aseesimeest, sealhulgas Nikolai Rõbakov.
Juhan Kreem

Juhan Kreem (sündinud 26. juunil 1971) on eesti ajaloolane.
Kreem omandas keskhariduse Tallinna Nõmme Gümnaasiumis ja õppis Tartu Ülikoolis ajalugu aastatel 1989–1993. Seejärel täiendas ta end Kesk-Euroopa Ülikooli keskaja osakonnas Budapestis, kust sai 1995. aastal magistrikraadi. 2002. aastal sai Kreem Tartu Ülikoolist ajaloodoktori kraadi, tema dissertatsiooni teemaks oli Tallinna ja Liivi ordu suhted 15. sajandil. Kreem tegelebki peamiselt Liivimaa keskaja, eriti Liivi ordu ajaloo uurimisega.
1994–1996 töötas Kreem teadurina Eesti Meremuuseumis, alates 1996. aastast töötab ta samal ametikohal Tallinna Linnaarhiivis. 2010. aastast alates on ta ka Tallinna Ülikooli erakorraline vanemteadur.
Alates 2003. aastast on Kreem rahvusvahelise Linna-ajaloo komisjoni liige, 2006. aastast Balti Ajaloo Komisjoni kirjavahetajaliige. Lisaks kuulub Kreem ka Akadeemilisse Ajalooseltsi ning Meremuuseumi nõukokku.

Isiklikku

Antarktika uurija ja ajakirjanik Enn Kreem on ta isa, näitleja Anni Kreem on ta ema. Juhan Kreemi noorem vend on muusik Jaagup Kreem. Juhan Kreemi abikaasa on kunstiajaloolane Tiina-Mall Kreem.
Lisaks tegevusele ajaloorindel on Juhan Kreem koos oma venna Jaagupi ning tädipoegade Indrek ja Kaarel Tarandiga esitanud Juhan Viidingu laule albumil "No tere Juhan".
Ludomił Rayski

Ludomił Rayski (29. detsember 1892 – 11. aprill 1977) oli Poola insener, lendur, sõjaväelane.
1932 otsustati talle anda Kotkaristi II klassi teenetemärk.
Marija Pinigina

Marija Džumabajevna Pinigina, sünninimi Marija Kultšunova, (vene keeles Мария Джумабаевна Пинигина; ukraina keeles Пінігіна Марія Джумабаївна; sündinud 9. veebruaril 1958 Tšüj oblastis Kirgiisi NSV-s) on kirgiisi päritolu  Ukraina ja  NSV Liidu kergejõustiklane ning Sahha treener, olümpiavõitja.
Ta töötab Jakutski kõrgema spordimeistelikkuse kooli kergejõustiku vanemtreenerina. 
Ta võitis kergejõustikus naiste 4x400 m teatejooksus 1988. aasta suveolümpiamängudel Soulis kuldmedali 
maailmarekordiga, mis on tänaseni ületamata. Maailmameistrivõistlustelt on ta saanud kolm medalit: 1983. aastal Helsingis kaks pronksmedalit ja 1987. aastal Roomas hõbemedali.

Isiklikku

Tema abikaasa on Pavel Pinigin. Peres on kolm poega – Pavel, Timir ja Šamil. Kui abikaasa tippspordi karjäär läbi sai, kolis pere Jakutskisse.