Abasiinid

Traditsioonilised elatusalad

Enne 1860. aastaid, kui abasiinid elasid mägedes, kus on palju karjamaid, tegelesid nad põhiliselt karjakasvatusega. Nad kasvatasid lambaid ja kodukitsi ning mõningal määral ka veiseid. Abasiinid olid ka kuulsad tõuhobusekasvatajad.
Tasasemal maal elavad tapanta abasiinid tegelesid rohkem põlluharimisega. Kasvatati põhiliselt hirssi; 19. sajandil tõrjus selle välja mais. Et vaba maad oli palju, siis kasutati ühte põldu tavaliselt kaks-kolm korda ning seejärel künti üles uus maalapp.

Päritolu

Abasiinide ja abhaaside esivanemad protoabhaasi hõimud elasid 1. aastatuhandel eKr Taga-Kaukaasias Musta mere lähedal tänapäeva Tuapsest kuni Suhhumini. Neljast hõimurühmast (apsil, abazg, svanig, misimian) tekkisid abhaasid ning 8.–9. sajandiks abasiinid.
Arvatakse, et abasiinid pärinevad peamiselt abazgi hõimust, kes elas Edela-Abhaasias Bzõbi jõest kuni tänapäeva Tuapseni. Abasiinid jäid sinna kuni 13. sajandini, mil nad rändasid Põhja-Kaukaasiasse. Arheoloogia andmetel on sellesuunalist liikumist olnud juba 8. sajandist alates, kuid 13.–14. sajandil asus ümber kogu tapanta murret kõnelev tapanta hõim, kellele järgnes ašhari murret kõnelev šharaua (ašharua) hõim.
Oma praegusele asualale jõudsid abasiinid 17.–19. sajandil.

Ajalugu

18. sajandi kirjeldused Põhja-Kaukaasiast mainivad juba kõigi abasiini hõimude nimesid. Osa škaraua abasiinidest jäid siiski elama Musta mere rannikule ning assimileerusid abhaaside ja tšerkessidega.
15.–16. sajandi allikad kujutavad abasiine tugeva ja sõjaka rahvana. Pidevate sisetülide tõttu sattusid nad 17. sajandil sõltuvusse Kabardi valitsejatest.
18.–19. sajandil oli abasiinide asuala tüliõunaks Venemaa ja Türgi vahel. Mõlemad riigid kasutasid abasiinide vastupanu mahasurumiseks relvi ning küüditasid abasiine oma territooriumile. Terved abasiini külad asustati ümber Türgisse või Venemaale. Vaidlusaluse territooriumi sai lõpuks endale Venemaa, kuid paljud abasiinid eelistasid asuda ümber Türgisse.
1862 andsid Vene võimud korralduse, et abasiinid peavad lahkuma Laba ja Belaja jõe vaheliselt alalt ning siirduma kas Kubani jõe äärde või välismaale. Järgnes massiline väljaränne. Abasiinide asualale oli 1880. aastaks jäänud algse 50 000 asemel ainult 9000. Kaudsetel kaalutlustel on Türgisse rännanud abasiinide arvuks hinnatud 30 000–45 000.
Kubani-äärsetel aladel, mis Vene valitsus abasiinidele andis, oli 9921 abasiini, kellest 2/3 kuulus tapanta hõimu. Ainult neli küla jäid monoetniliseks. Abasiinide poolt maha jäetud küladesse asusid elama väljarändajad Venemaalt, peamiselt slaavlased.
Kui Kubani-äärsed alad ühendati Venemaaga, hakkas sisse rändama palju slaavlasi. 1897. aastaks oli piirkonnas, mille keskuseks oli Batalpašanskaja staniitsa (praegune Tšerkessk), 69,3% elanikkonnast venelased. Maareformiga said endistel abasiinide aladel asunikud ligi miljon hektarit maad. Abasiinid koondusid kogukondadeks, millele anti maad samadel alustel nagu uusasunikele. See reform tegi karjakasvatuse perifeerseks, sest karjamaad läksid erakätesse ja nende rent oli liiga kõrge. Selle asemel levis põlluharimine. Aastal 1866 seati sisse riigimaks rahas, mis kiirendas finants- ja kaubasuhete arengut maal. Muutus ka abasiini küla struktuur. Riiklike standardite järgi pidi kogukonnas olema vähemalt 200 majapidamist. Seetõttu ühines mitu väikest küla. See lõhkus sugulussüsteemid ning tekkisid segakülad. Tekkis kaheksa abasiini küla: Kuvin, Loov-Kuban, Šahgirejev, Kuma-Abazin, Loov-Zelentšuk, Dudarukov, Klõtšev ja Biberdov. Neist ainult neli esimest olid monoetnilised abasiini külad.

Rass

Abasiinid kuuluvad balkani-kaukaasia rassi. Neil on mustamere ja kaukaasia tüübi tunnuseid.
Nahk on suhteliselt hele, pea on ümar, kasv keskmine.

Keel ja usund

Abasiinid kõnelevad abasiini keelt ja tunnistavad sunniitlikku islamit.
93% Karatšai-Tšerkessia abasiinidest kõneleb abasiini keelt.
Kuni 17.–18. sajandini olid abasiinid kristlased. Nagu varem kristlus, nii on ka islam abasiinidel olnud läbi põimunud paganlike kommete ja uskumustega, mille mõju on säilinud tänapäevani.
Abasiinid hoiavad kiivalt oma kultuurilist identiteeti.

Esindatus võimuorganites

Abasiinid olid seisuga 1. juuli 1999 Karatšai-Tšerkessi Vabariigi võimuorganites esindatud järgmiselt.
Rahvakogu 71 saadikust olid 3 abasiinid, ministritest oli abasiine 6,7%. Rajoonide ja linnade administratsioonijuhtide seas abasiine ei olnud.