Fernando Alonso

2001: Minardi

Fernando Alonso debüteeris Vormel 1-sarjas 2001. aasta Austraalia Grand Prix'l Minardis. Auto polnud kiire ega vastupidav. Sellegipoolest näitas Alonso head minekut, oma esimesel kvalifikatsioonisõidul edestas ta oma meeskonnakaaslast Tarso Marquesi koguni 2,6 sekundiga. Siiski saavutas Marques kaks 9. kohta, aga Alonso parimaks jäi 10. koht. Meeskondlikult oli Minardi viimane, 11. Septembris pakkus Benettoni (praegune Renault) juht Flavio Briatore Alonsole testisõitja kohta 2002. aastaks.

2003–2006: Renault

2003 sai Alonso Renault' teiseks numbriks Jarno Trulli kõrval, kuid tõusis kiiresti meeskonna esisõitjaks. Juba teisel MM-etapil Malaisia Grand Prix'l sai ta noorimaks Vormel 1 piloodiks, kes võitnud kvalifikatsiooni. Samal aastal sai ta kolmanda koha ja kordas seda järgmisel etapil Brasiilia Grand Prix'l. 5. etapil Hispaania Grand Prix'l tuli ta juba teiseks ja 13. etapil Ungari Grand Prix'l sai temast läbi aegade noorim etapivõitja. Hooaja lõpetas ta 6. kohal 55 punktiga. Trulli oli 33 punktiga 8., Renault meeskondadest 4.
2004 jäi Alonso hooaja algul Trulli varju, too võitis etapigi, aga hooaja teine pool Trullil ebaõnnestus ja Alonso saavutas 59 punktiga 4. koha, Trulli oli 46 punktiga 6. Meeskondlikult oli Renault 3. Trulli ja Briatore vahel tekkis tüli, mille tulemusena Trulli 2005. aastaks Toyotasse kolis. Teda asendas Giancarlo Fisichella.
2005. aasta esimese etapi Austraalias lõpetas Alonso kolmandana, sõites kiireima ringi. Fisichella seevastu võitis kvalifikatsiooni ja etapi, kuid see etapivõit jäi talle ka ainsaks hooajal. Alonso seevastu võitis 7 etappi. Ainus sõit, kus ta lõpetas väljaspool punktikohti, oli Ungaris, kus esitiiva lõhkumine esimeses kurvis jättis ta 11. kohale. Meistritiitli tagas ta 2 etappi enne hooaja lõppu, viimasel etapil kindlustati ka meeskondlik meistritiitel. Alonsost sai läbi aegade noorim Vormel 1 meister, olles 24 aastat ja 59 päeva vana. Varem oli rekord Emerson Fittipaldi käes.
2006 lõpetas Alonso 9 esimest etappi esimese või teisena. Oma kodurajal Hispaanias suutis ta võita, olles esimene hispaanlane, kes kodurajal võidutseb. Seevastu järgmisest 7 etapist võitis Schumacher 5 ja Alonso mitte ühtki. Enne Ungari-etappi oli nende kahe vahe 11 punkti. Mõlemad said Ungaris karistada ning startisid vastavalt 15. ja 11. kohalt. Alonso suutis tõusta märgades oludes liidriks, kuid boksipeatuse ajal kehvasti kinnitatud ratas tuli alt ja hispaanlane lõpetas sõidu rehvibarjäärides. Kuid Schumachergi ei saanud punkte enne, kui Kubica diskvalifitseeriti. Sakslasele 1 punkt ning vahe 10 punkti. Türgi Grand Prix'l suutis Alonso Schumacheri kolmandal kohal hoida, lõpetades ise teisena. Edu kadus aga Itaalia Grand Prix'l, kus Schumacher võitis ja Alonso katkestas mõned ringid enne lõppu suitseva mootori tõttu. Hiina Grand Prix'l võitis Alonso kvalifikatsiooni ja sõitis kiireima ringi, kuid lõpetas ebaõnnestunud boksipeatuse tõttu Schumacheri järel teisena. Jaapani Grand Prix' eel olid nende punktid võrdsed. Siis oli aga aeg ebaõnne taluda Schumacheril, kelle Ferrari mootor vastu ei pidanud. Alonso võitis ning saavutas teise kohaga Brasiilias teise järjestikuse meistritiitli ja ühtlasi meeskondliku tiitli vaid 5-punktilise eduga Ferrari ees.

2007: McLaren

2007 liikus Alonso McLarenisse, kus tema paariline oli uustulnukas Lewis Hamilton. Pärast Ungari GP-d aga hakkasid tema suhted meeskonnaga halvenema, sest meeskond keskendus rohkem Hamiltonile. 13. septembril tuli pommuudis: McLarenile määrati 100 miljoni dollari suurune rahatrahv. McLaren jäi süüdi spiooniskandaalis, kus Ferrari ja McLareni töötaja vahetasid andmeid. Hooaja lõpul McLareni meeskondlikud punktid tühistati. Hooaja viimase, Brasiilia etapil võttis Kimi Räikkönen, kogudes 109 silma, ja tuli sellega maailmameistriks. 108 silma peale jäid nii Alonso kui ka Hamilton ning kunagi varem ega hiljem pole esimese ja kolmanda koha vahe nii väike olnud.

2008–2009: Renault

2008. aastal sõitis Alonso taas Renault's, seekord koos Nelson Piquet juunioriga. Kunagisest võitjameeskonnast oli vähe järel, esimest korda suutis end poodiumile sõita alles Piquet 10. etapil. Hooaja lõpupoole lugu paranes ja Alonso suutis võita kaks etappi järjest, Singapuris ja Jaapanis. Hooaja viimase etapi teine koht Brasiilias tõstis ta isegi 61 punktiga 5. kohale. Piquet oli 19 punktiga 12. ja meeskond 4. Maailmameistriks tuli Hamilton, kes tõusis kõigi aegade noorimaks maailmameistriks (seni oli seda olnud Alonso).
2009. aastal oli olukord veelgi halvem. Alonso suutis Singapuris sõita 3. kohale, saades ühtlasi kiireima ringi, Ungaris võitis ta kvalifikatsiooni ja kokku jäi ta 26 punktiga alles 9. kohale. Piquet parimaks jäi 10. koht, mistõttu pärast 10 etappi vahetati ta välja Romain Grosjeani vastu, kes aga sõitis veelgi halvemini (parim koht 13.). Meeskondlikult jäädi 10 meeskonna seas 8. kohale, kusjuures Alonso oli toonud kõik meeskonna punktid.

2010-2014: Ferrari

2010. aastaks sai Alonso lepingu Ferrariga, kus tema kõrval sõitis Felipe Massa. Seevastu Piquet' ja Grosjeani vormelikarjäär sai läbi. Alonso alustas võiduga kohe avaetapil (Massa tagas kaksikvõidu) ja kokku võitis ta 5 etappi. Veel enne viimast etappi Abu Dhabis oli ta liider, aga jäi sel sõidul 7. kohale ja maailmameistriks tuli 256 punktiga Sebastian Vettel (Alonso 252), kes võitis viimase etapi ja tõusis kõigi aegade noorimaks maailmameistriks. Massa oli 144 punktiga 6., aga Ferrari jäi meeskonnaga alles kolmandaks Red Bulli ja McLareni järel.