google/wiki40b huggingface dataset:
Aiavoolik

Aiavoolik on painduv toru, mida kasutatakse vee edasikandmiseks. Aiavoolikud jagunevad kaheks: tavalised ehk vett transportivad voolikud ning erivoolikud, mis võimaldavad mitmeid kastmisviise. Vooliku lõpu on võimalik kinnitada erinevaid liitmikke, nagu näiteks pihustid ja sprinklerid ja voolikud kinnitatakse tavaliselt voolikuklambri või toruliitmiku külge. Aiavoolikud on tavaliselt valmistatud sünteetilistest kummist või pehmetest plastist, mida tihti tugevdatakse sisemise kiudude võrguga. Nende materjalide tulemusena on aiavoolikud paindlikud ja kerged. Aiavoolikud on ka üldiselt tugevad, et püsida kivimite kriimustuste eest ja vältida lekkeid.

Vihmutusvoolik

On kujult lapik ning mitme kambriga. Seda saab kasutada ülevalt kastmiseks kui ka taime juurte kastmiseks (siis on voolik keeratud nii, et augud jäävad allapoole vastu mullapinda). Lühematest vihmutusvoolikutest võib kokku panna kuni üle 20-meetrise vooliku.

Imbvoolik

On tehtud hästi poorsest materjalist, mis laseb vett kogu ulatuses läbi. Üksteise külge ühendatud voolikute kogupikkus võib olla kuni 30 meetrit

Tilkkastmisvoolik

Tilkkastmisvoolik võimaldab doseerida taimedele vett täpsetes kogustes. Selline lahendus sobib eriti hästi näiteks äsjaistutatud hekkidele, et taimed esimesel kuumal kuul veepuudusest ära ei sureks.
Jakob Kents

Jakob Kents (3. veebruar 1883 Lehtse vald, Järvamaa – 22. september 1947 Tartu) oli eesti geograaf, pedagoog ja haridusjuht.

Haridustee

Kents õppis aastail 1892–1896 Läpi vallakoolis, 1900–1901 Aruküla õigeusu kihelkonnakoolis ja 1901–1902 Liiguste ministeeriumikooli pedagoogikaklassis, kus omandas vallakooliõpetaja kutse. 1924. aastal andis gümnaasiumi küpsuseksamid Hugo Treffneri Gümnaasiumis.
1925–1930 õppis Tartu Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonnas, mille lõpetas gümnaasiumi ja kutsekooli loodusloo- ja matemaatikaõpetaja kutsega. 1935. aastast magister.

Teenistuskäik

Töötas aastail 1902–1906 Ambla valla Raka vallakooli õpetajana, 1906–1909 Ufaa kubermangus Krõmski eesti asunduses köster-kooliõpetajana, 1909–1911 Orenburgi kubermangus Beloretski linnakoolis õpetajana. Oli aastail 1911–1915 Kadrina Hariduse Seltsi kooli ja 1915–1917 Narva-Jõesuu Kooliseltsi kooli juhatajana. 1917–1918 õpetaja Tallinna 13. Algkoolis. Osales 1918–1919 Vabadussõjas.
Töötas 1919–1931 Tallinna Õpetajate Seminaris ja Tallinna Pedagoogiumis maateaduse- ja looduslooõpetajana. Lisaks sellele töötas õpetajana Tallinna Linna Poeglaste Gümnaasiumis (1920–1921), Jakob Westholmi Gümnaasiumis (1920–1925), Riigi Tehnikagümnaasiumis (1926–1929), Tallinna Tehnikumis (1929–1934), Tallinna Linna Poeglaste Kaubanduskoolis (1930–1934) ning Kõrgema Sõjakooli topograafiaosakonnas (1935–1937).
Oli aastail 1920–1935 Tallinna linnanõunik ja 1934–1940 ja 1941–1942 Tallinna Linnavalitsuse haridusosakonna juhataja. 1940. aastast oli õpetaja Tallinna 10. Keskkoolis ja Tallinna 12. Keskkoolis. 1944. aastal õpetaja Jäneda Põllundustehnikumis.
Oli aastail 1945–1947 Tartu Riikliku Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonna õppejõud, dotsent ja geograafiakateedri juhataja.

Ühiskondlik tegevus

Kuulus aastail 1919–1920 ja 1922–1934 Eesti Õpetajate Liidu juhatusse. Oli Loodusuurijate Seltsi, Eesti Turistide Ühingu ja Eesti Lauljate Liidu liige. Oli tegev koolikirjastuses Töökool.
On avaldanud arvukalt geograafiaõpikuid, artikleid koolist ja kasvatusest ning uurimusi geograafia alalt.
Pielavesi vald

Haldusajalugu

Vald asutati 1811.

Loodus

Vallas on Pielavesi järv, mille pindala on 110,1 km² ja kaldajoone pikkus 419,7 km. Järve ääres on 1500 suvilat. Ka osa Nilakka järvest jääb Pielavesi valla territooriumile.

Omavalitsus

Halduskeel on soome keel.

Rahvastik

31. detsembril 2016 oli elanike arv 4694, nendest 2430 meessoost ja 2264 naissoost. Vald oli Soome omavalitsusüksuste seas elanike arvult 187. kohal. Rahvastiku tihedus oli 4,07 in/km².
31. detsembril 2014 oli kuni 14 aastasi 14,3%, 15–64-aastasi  54,1% ja üle 64 aastasi 31,6%. 
31. detsembril 2014 oli 98,2%-l elanikest emakeel soome keel, 0,1%-l rootsi keel ja 1,7%-l muu keel. 
Vallas on järgmised külad:  Heinämäki, Joutsenniemi, Jylhä, Jylänki, Karjala, Koivujärvi, Kotaniemi, Kuivaniemi, Kurolanlahti, Lammassalo, Lampaanjärvi, Lappetelä, Laukkala, Leppämäki, Löytynjärvi, Löytynmäki, Niemisjärvi, Pahkamäki, Pajumäki, Pappila, Pauha, Pielavesi ehk Pielavesi kirikuküla, Pukara, Saarela, Sulkava, Säviä, Taipale, Tallus, Tommanmäki, Tuovilanlahti, Vaaraslahti ja Venetmäki.

Tuntud pielavesilasi

Tuntuim Pielavesi vallast pärit inimene oli Urho Kekkonen, kes oli 1956–1982 Soome president. Ta sündis 3. septembril 1900 Lepikko torparimajas (Lepikon torppa). 
9. augustil 1918 sündis Pielavesi vallas kirjanik Lauri Kokkonen, kelle näidendi järgu kirjutas tema sugulane Joonas Kokkonen oma ainsa ooperile "Viimeiset kiusaukset". Helilooja suvitas Pielavesi vallas. 
Pielaveden Sampo on tulnud kaks korda Soome meistriks  võrkpallis. Sellesse spordiühingusse kuulub ka 1984. aastal Pielavesi vallas sündinud  odaviskaja Antti Ruuskanen.
Pielavesi vallast on pärit ka klassikaline filoloog Paavo Castrén, kristlik kirjanik Tapio Nousiainen, skulptor Elsa Mäkelä, kunstnik Saila Niskanen, fotograaf Aino Ikäheimo, rahvamuusik Antti Ruuskanen,    odaviskaja Juha Laukkanen ning peapiiskop Leo.
Jaak Aab tegi 1991–1994 Pielavesi vallas maatööd.

Ajalugu

17. sajandil oli tegu hõredalt asustatud alaga, kus elasid järveäärsed kalurid ja alepõllumehed ning mis kuulus osalt Iisalmi kihelkonda, osalt Rautalampi kihelkonda. Esimene kirik oli Lammassalos. Aastal 1683 rajati praegusesse Pielavesi valda Kirkkosaari saarele Iisalmi koguduse kabel ja rajati kabelikogudus. Aastal 1692 valmis samas kohas kirik, mille torn aastast 1754 on säiinud. Aastal 1878 valmis lääniarhitekt Ferdinand Öhmani kavandatud puidust Pielavesi kirik Pielavesis, mida Pielavesi kogudus kasutab seniajani.
Sellest umbes 30 km põhjas asuv Laukkala kirik ehitati  1939–1940.
Taimo Rea

Taimo Rea (15. juuni 1929, Võru – 10. oktoober 1970, Tallinn) oli Eesti majandusgeograaf.

Elulugu

Lõpetas 1952 TÜ; geograafiakandidaat (1962, TÜ), väitekiri "Eesti NSV linnaliste asulate geneetilisest klassifikatsioonist sotsialismieelsel perioodil". 1952–53 ja 1956–64 TÜ geograafia kateedri vanemõpetaja ja 1953–56 aspirant. Töötanud 1964–70 kirjastuses Valgus ENE toimetuses, Eesti Teaduste Akadeemia Tallinna Botaanikaaias jm. Avaldanud töid linnauurimise, kultuurmaa leviku jm aladelt.
Mustajõe külanõukogu

Mustajõe külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s.
Külanõukogu moodustati 1945 septembris Võrumaal Laheda vallas. Külanõukogu keskus asus algselt Mustajõe külas.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Mustajõe külanõukogu 1950 septembris Põlva rajooni koosseisu.
1954 juunis liideti Mustajõe külanõukoguga likvideeritud Vardja külanõukogu territoorium. 1954. aasta seisuga tegutsesid külanõukogus "Aurora", M. I. Kalinini nimeline ja Hans Valli nimeline kolhoos.
1966 märtsis liideti Mustajõe külanõukogu territooriumiga osa Peri külanõukogu territooriumist, millel asus "Aurora" kolhoosi maakasutus.
1970. aastatel asus külanõukogu keskus Joosu-Suurekülas. Külanõukogus tegutses kolhoos "Koit". 
6. detsembril 1990 kinnitati Laheda valla omavalitsuslik staatus ja Mustajõe külanõukogu lõpetas tegevuse.
Subway Surfers

"Subway Surfers" on telefonipõhine mäng.
Hollern-Twielenfleth

Ajalugu

1059. aastal asutati Twielenflethi kreis. Siis kuulus see vürstlikku Bremeni peapiiskopkonda. 1648. aastal muudeti vürstlik peapiiskopkond Bremeni hertsogkonnaks, mida valitseti esmalt personaalunioonis Rootsi ja 1715. aastast Hannoveri krooniga. 1807. aastal annekteeris hertsogkonna üürike Vestfaali kuningriik, 1810. aastal annekteeris selle Prantsusmaa. 1813. aastal anti hertsogkond tagasi Hannoveri kuurvürstkonnale, mis – pärast ülendamist Hannoveri kuningriigiks 1814. aastal – liidendas hertsogkonna reaaluniooni ning hertsogkonna territooriumist, sealhulgas Hollernist ja Twielenflethist, sai 1823. aastal loodud Stade regiooni osa. 1976. aastast on olemas kogukond Twielenfleth, mis toetab linna nime säilitamist.

Geograafia

Kogukond paikneb Altes Landis (vana maa), Euroopa suurimas puuviljaaias, otse Elbe alamjooksu ääres (saksa: Unterelbe) Stade ja Hamburgi vahel. Hollerni ja Twielenflethi kõrval on veel Bassenfleth.
Runde

Akerendami laevahukk

Hollandis äsja ehitatud laev Akerendam jäi 1725 Põhjamerel tormi kätte ja kanti põhja suunas. See oli kaubalaev, mis oli teel Bataaviasse, ning täis kuld- ja hõbemünte, mille eest sooviti Indoneesias kaupu osta. 19. jaanuaril läks ta Runde põhjakaldal põhja. Kõik laeval olnud kakssada inimest hukkusid.
1972 avastasid Akerendami vraki sukeldujad Bengt Olof Gustafsson ja Stefan Persson Rootsist ning Eystein Krohn-Dale Norrast. Järgmisel aastal korraldati päästeekspeditsioon. Laevast oli vähe järele jäänud, aga mere põhjast toodi üles üle 500 kg kulda ja hõbedat, kokku 57 tuhat münti, neist 6600 kullast. Viimased olid peamiselt 1724 Utrechtis münditud kuldtukatid, mida varem oli teada üksnes peotäis. Kõik mündid olid niisuguse kvaliteediga, nagu oleksid nad täiesti kasutamata. Leidjad said varandusest endale kaks kolmandikku, Norra riik sai veerandi ja Holland 7%. Utrechti kuldtukatite hind oli umbes 750–1000 USA dollarit tükk.
Pärast seda juhtumit võeti Norras vastu seadus, mis kõik rohkem kui 100 aasta vanused laevavrakid automaatselt kaitse alla võtab.
Fox News Channel

Fox News Channel (FNC) on Ameerika Ühendriikide uudistekanal. Kanal kuulub Fox Entertainment Groupile, mis on News Corporationi tütarettevõte. Alates aprillist 2009 on see kanal nähtav 102 miljonis Ameerika Ühendriikide majapidamises ja ka välismaal. Saateid tehakse peamiselt kanali New Yorgi stuudios. Kanali asutas Austraalias sündinud Ameerika Ühendriikide meediaärimees Rupert Murdoch.

Ajalugu

Pärast seda kui NBC ametnik Roger Ailes lahkus 1996. aasta veebruaris kanalist America's Talking (hilisem MSNBC), kutsus Murdoch ta Fox Newsi. Kanal läks esmakordselt eetrisse 7. oktoobril 1996.

Loosung

Kanali loosungiks on "Fair & Balanced" (Õiglane ja tasakaalustatud), mida kasutati enne koos fraasiga "Real Journalism" (Tõeline ajakirjandus).

Tuntud saatejuhid

Kanalil on erinevad saatejuhid, uudistediktorid, korrespondendid ja kaastööliised, kes esinevad kõigis saadetes. Tuntud nimed on Bill O'Reilly, Sean Hannity, Greta Van Susteren, Geraldo Rivera, Chris Wallace ja Neil Cavuto, kelle saated on kaabeltelevisiooni enimvaadatud saated. 2008. aastal teatas kanal endise presidendikandidaadi Mike Huckabee värbamisest. 2009. aasta jaanuaris tõusis esile ka kommentaator Glenn Beck.

Reitingud

Fox Newsi vaadatavust tõstsid konservatiivsete vaadetega reporterid, kes andsid patriootiliku sisuga ülevaateid Iraagi sõjast. Kanali väitel suurenes päevase aja vaatajate hulk 92%, mis kindlustas kanali liidripositsiooni CNN-i suhtes. Osadel andmetel suurenes vaatajate hulk isegi 300%. 2010. aasta jaanuaris oli kanal reitingute poolest primetime'i kategooria parim.

Poliitilise kallutatuse süüdistused

Fox Newsi on süüdistatud vabariiklaste poliitiliste seisukohtade väljendamises ning neutraalsuse puudumises. Aastal 2004 tegi režissöör Robert Greenwald dokumentaalfilmi "Outfoxed", mis väidab, et Fox News on konservatiivide poole kallutatud, sealhulgas püütakse sisememode põhjal tõestada, et asepresident John Moody püüab muuta uudiste sisu.
2005. aasta alguses süüdistas CNN-i juht Ted Turner kanalit propaganda tegemises, sest kanal ei kritiseerinud tema arvates piisavalt president George W. Bushi administratsiooni. Fox News vastas selle peale, et Turneri väljaütlemise põhjuseks oli CNN-i reitingute langus.
2009. aasta oktoobris süüdistas Valge Maja kommunikatsioonidirektor Anita Dunn kanalit vabariiklaste tiivaks olemises. Kanali asepresident Michael Clemente vastas selle peale, et on hämmastav, et Valge Maja ametnikud ei suuda eristada uudistesaateid näiteks arvamussaatest.

Vaadatavus väljaspool Ameerika Ühendriike

Eestis näitas Fox Newsi Viasat, kuid 4. septembril 2006. vahetas ettevõte Fox Newsi Deutsche Welle vastu.
Harilik käokann

Kirjeldus

Käokanni varrelehed on kitsassüstjad, varre alumised lehed moodustavad kodariku, ja need on piklikmunajad. Käokanni kõik 5 kroonlehte on lõhestunud neljaks hõlmaks, mistõttu õis näib "rääbakana". Õie keskosas on lisakroon. 
Taime maapealse varre kõrgus on 30–80(90) cm. Õitseaeg juunist juulini (harva ka kuni augustini).
VKG Elektrivõrgud

VKG Elektrivõrgud OÜ on Eesti elektrijaotusettevõte; ühtlasi valdusettevõtte Viru Keemia Grupp üks tütarettevõtteid. 
Enne 2006. aasta juulit kandis ettevõtte nime AS Narva Elektrivõrk (ka Narva Elektrivõrgud).
Harald Tammur

Harald Tammur (5. jaanuar 1917 Varnja – 12. mai 2001 Tartu) oli eesti vaimulik.

Elulugu

Harald Tammur õppis Tartu Ülikoolis teoloogiat 1936–1940, filosoofiat 1940–1943 ja uuesti teoloogiat 1943.
1943. aasta suvel peitis koos kahe teise EÜSi liikmega esimese Eesti rahvuslipu võõra võimu eest.
Ta arreteeriti 1944. aastal Saksa Julgeolekupolitsei poolt ja viidi Stutthofi koonduslaagrisse. Vabanes 1945 ja pärast Tartusse naasmist arreteeriti NKVD poolt ja saadeti Kemerovo oblastisse Južkuzbasslagi, seejärel Karaganda oblastisse Steplagi. Vabanes vangistusest 1950. aastal ning asumiselt Krasnojarski krais juunis 1954. 
1954–1979 oli ta EELK Nõo koguduse õpetaja, samas ka 1965–1979 Rannu koguduse ja 1972–1979 Elva koguduse hooldajaõpetaja. 1979–1997 oli Tartu Pauluse koguduse õpetaja ning samas ka Nõo koguduse (1979–1996) ja Kambja koguduse (1979–1995) hooldajaõpetaja. 1981–1996 oli ta Tartu praost.
Ta on maetud Tartu Raadi kalmistule.
Velbert

Geograafia

Velbert asub 'Niederbergi' mägedel (Alam-mägi), mis on osa Bergi piirkonnast, umbes 20 kilomeetrid kirdes Nordrhein-Westfaleni liidumaa pealinnast Düsseldorf ja 12 kilomeetrid Wuppertalist lääne poole Ruhri jõe vasakul kaldal. Velbert seisab Niederbergi piirkonna kõrgeimas osas ja ka selle keskel. Selle keskmine kõrgus merepinnast on umbes 230 meetrit; selle kõrgeim punkt, 303 meetrit, on Hordt-Berg ja selle madalaim, umbes 80 meetri kaugusel, asub Nierenhof am Deilbachis. Velberti kõrgeim punkt on 263 m kõrgusel merepinnast, Friedrichstraße ja Langenberger Straße tänava nurgal.

Vapp

Esimene vapp loodi 1882. aastal ja tühistati 1975. aasta kohaliku omavalitsuse reformis. 
See näitas Bergi (esialgselt Limburgi sümbol) Counts'i, hiljem Dukes'e lõvi ja võtmeid, mis viitasid lukksepadusele, traditsioonilisele tööstusele Velbertis.
Pärast 1975. aastat loodi uus vapp, mis sisaldas heraldilisi sümboleid kõigile kolmele varem iseseisvale linnale. Võti, viidates Velberti peamisele traditsioonilisele tööstusele, säilitati lihtsama kujundusega. Langenbergit esindab tammepuu, mis viitab Langenbergi vanade käte tammele. Võtme otsas olevad viilud viitavad Hardenbergi isandate vappile Nevigese vappilt.

Majandus

Velberti peamine traditsiooniline tööstus on tootmine, peamiselt metallpõhised, tüüpilised tooted on lukud, hinged, väikesed tööriistad, voolikuklambrid. Enamik ettevõtteid on keskmise suurusega. On ka ettevõtteid, mis toodavad osad autotööstusele, näiteks sõidukite juurdepääsu süsteemide tarnijad Witte Automotive ja Huf. Lisaks sellele linnas asub Stein & Co Gmbhile, Sebo tolmuimejate tootja.

Rahvusvahelised suhted

Velberti Kaksiklinnad on: Châtellerault, Prantsusmaa, alates 1965. aastast ja Corby, Inglismaa, alates 1966. aastast.
Alates 1979. aastast on need kolm linna ühinenud haruldaseks kolmepoolseks partnerluseks.
Velbertil on ka ühendused Thesprotiaga Kreekas ja Hacibektas Türgis.
Esmased lümfoidorganid

Esmased lümfoidorganid ehk primaarsed lümfoidorganid (ka esmased lümfoidelundid, primaarsed lümfoidelundid; lad organa lymphoidea primaria) on paljude selgroogsete loomade lümfoid(-immuun)süsteemi kuuluvad elundid, mille funktsioonideks on hematopoeetiliste tüvirakkude jagunemise, naiivsete B- ja T-rakkude valmimise ja küpsemise tagamine ning nende lähetamine teisestesse lümfoidorganitesse. 
Inimlootel on esmasteks lümfoidelunditeks rebukott (saccus vitellinus), loote maks ja põrn, luuüdi ja embrüonaalne tüümus.  
Esmasteks lümfoidorganiteks täiskasvanud inimestel on punane luuüdi ja tüümus.
Lindudel on esmaseks lümfoidelundiks ka kloaagipaun.
Esmaste lümfoidelundite närvistuse tagab autonoomne närvisüsteem.
Köthen (Anhalt)

Ajalugu

Tänu viljakale pinnasele on Kötheni ala ebatavaliselt rikas arheoloogiliste leidude poolest. Varaseimad märgid inimasustusest viivad tagasi varajasse kiviaega umbes 250 000 aastat tagasi ning tõendeid iga järgneva ajalooperioodi kohta võib leida kohaliku eelajaloo muuseumi kollektsioonidest.
"Cothene", esimene dokumenteeritud ülestähendus, on aastast 1115; aastast 1194 oli see tuntud ka laadalinnana, saades Anhalti vürstide residentsiks. Köthen sai linnaõigused aastal 1200. Üle kahe sajandi (1603–1847) oli see iseseisva Anhalt-Kötheni vürstkonna (aastast 1806 hertsogkonna) pealinn.
Linn on llassikalise muusika entusiastidele ammu teada Johann Sebastian Bachi hästituntud ilmalike tööde sünnipaigana, sealhulgas Brandenburgi kontserdid ja Hästitempereeritud klaviir. Bach töötas Köthenis aastatel 1717–1723 Anhalt-Kötheni vürsti Leopoldi kapellmeistrina. Linn on ka helilooja Karl Friedrich Abeli sünnipaik, kes üheskoos Johann Christian Bachiga asutas Londonis populaarsed "Bachi-Abeli kontserdid", esimesed tellitud kontserdid Inglismaal.
Kötheni loss on täielikult taastatud, välja arvatud väike küljetiib, mis pommitati puruks aastal 1944. Selle peeglisaal, kus praegu esitatakse sageli Bachi muusikat, on populaarne tõmbenumber. Freiburgi Barokkorkestri esituses on Brandenburgi kontserdid salvestatud DVD-le. Aastast 1967 toimuvad Köthenis, lossi mitmetes saalides, samuti kohalikes kirikutes, kaks korda aastas Bachi festivalid. Aastal 2008 avati lossikompleksis veel üks kontserdisaal.
Samuel Hahnemann, homöopaatia asutaja, praktiseeris Köthenis aastatel 1821–1834, ja sel ajal avaldas ta paljud oma hästituntud tööd. Aastal 1855 avas tema õpilane Arthur Lutze suurejoonelise homöopaatilise kliiniku. Nüüd on Hahnemanni avatud turistidele ja sisaldab töötavat homöopaatiapraksist. Linnast on saanud homöopaatia rahvuslik keskus, kongresside toimumispaik ja uue Euroopa Homöopaatilise Raamatukogu asukoht.
Tarmo Noop

Tarmo Noop (sündinud 24. aprillil 1968 Tartus) on Eesti ärijuht.
1986. aastal lõpetas ta Elva Keskkooli. 1991. aastal lõpetas ta Tallinna Polütehnilise Instituudi tööstuse juhtimise ja planeerimise eriala.
Töötas restoranis Carina šveitserina ja mööblitööstusettevõtte Tarmeko välissuhete spetsialistina.
Aastatel 1994–1998 oli ta AS ETK Hulgi kaubandusdirektor. 1998. aastal sai ta Tartu Õlletehase juhiks, A. Le Coq AS juhatuse liige. Ta on ka Saare Õlu OÜ ja Eesti Õlletootjate Liidu juhatuse liige.
Ta on olnud erinevatel perioodidel ka AS Estiko ja AS Sangar nõukogu liige.
1999. aastast on ta Tartu Rotary Klubi liige.
Aastatel 1993, 1996, 1999, 2002 kandideeris ta kohalike omavalitsuste valimistel Elva linnavolikokku ning oli Elva linnavolikogu liige. 2013. aastal kandideeris ta Reformierakonna nimekirjas Tartu linnavolikokku ja osutus valituks, oli volikogu liige 2015 septembrini, kuid siis lahkus volikogust omal soovil.
Basket Case

"Basket Case" on USA rokkbändi Green Day seitsmes laul ning kolmas singel albumilt "Dookie".

Laulu sünnilugu

Green Day solist Billie Joe Armstrong võitles närvihaigusega ning tema meelest ainus viis seda mõista oli see, et ta kirjutas laulu selle kohta.

Kontsertesitused

Laulu on esitatud sageli bändi tavakontsertidel alates 1992. aastast. Märkimisväärne juhtum oli 21. septembril 2012 Las Vegases üritusel iHeartRadio, kus kärbiti Usheri jaoks Green Day esinemisaega 15 minuti võrra. Märgates, et esineda on jäänud üks minut, lõpetas Armstrong poole pealt laulu ning vihastas, kukkudes ropendama ja karjuma. Lõpuks lõhkus ta kitarri ära, virutades selle vastu maad.
Tekst kõlas järgmiselt: "Oh, p****e küll. Ma mängin teile uue kuradi laulu, p****e küll. Laske mul puhata, kurat! Üks minut jäänud. Üks minut jäänud, kurat. Annate mulle ühe kuradi minuti? Vaadake seda s**ast silti seal - üks minut. Las ma kurat ütlen teile midagi, las ma ütlen teile midagi. Ma olen olemas olnud juba aastast 1988, kurat! Ja te annate mulle ühe s**ase minuti?! T*ra, te vist teete minuga nalja! T*ra, te teete minuga nalja! Mida v***u! Ma ei ole mingi kuradi Justin Bieber, te litapojad! T*ra, see peab olema mingi nali. See on mingi kuradi nali. Mul on üks minut, üks minut jäänud. Nüüd pole enam midagi mul jäänud. Las ma näitan teile, mis kuradi tähtsus on ühel s**asel minutil!" Nende sõnadega võttis ta kaelast kitarri ja hakkas seda vastu maad peksma. Kohe liitus temaga bassist Mike Dirnt. Viienda löögi järel purunes kitarri kael. Seejärel tõstis Armstrong kitarri kaela kõrgemale ja karjus: "Üks minut. Jumal armastagu teid, kurat. Me tuleme tagasi!" Samas, kui Armstrongi kitarril purunes kael, läks Mike Dirnti basskitarr hoopiski pikuti pooleks.
Veera Ruoho

Veera Marita Ruoho (neiuna Liukkonen; sündinud 4. augustil 1969 Hirvensalmil) on Soome politseinik, poliitik ja sportlane (taekwondo). Ta on aastast 2015 Eduskunna liige.
Ta sai aastal 1991 politseinikuks. Ta on töötanud liikluspolitseis ja Helsingi politseiosakonna välismaalaste üksuse juures.
2015. aasta Soome parlamendivalimistel valiti ta Eduskunna liikmeks. Aastatel 2015–2017 kuulus ta Põlissoomlaste parlamendirühma. Aastast 2017 kuulub ta Koonderakonna parlamendirühma.
Ta on võitnud taekwondos ühe maailmameistrivõistluste pronksmedali (aastal 1993) ja kaks euroopa meistrivõistluste pronksmedalit (aastatel 1990 ja 2000).

Isiklikku

Ta on abielus ja ühe lapse ema.
Carrolli maakond (Illinois)

Ajalugu

Maakond moodustati 1839. aastal.
Otto von Budberg

Parun Otto von Budberg (täisnimi saksa keeles Otto Bernhard Freiherr von Budberg-Bönninghausen, vene keeles Отто́н Рома́нович Бу́дберг; 18. veebruar 1850 Reval – 17. veebruar 1907 Kivi-Vigala) oli Eestimaa kubermangust pärit ühiskonnategelane.
1893–1902 oli ta Eestimaa rüütelkonna peamees.
Ivanava

Ajalugu

Paiga algseks nimeks oli ilmselt Porchaŭ (Порхаў). Aastal 1465 sai Ivanavast alev, ühtlasi hakkas see kandma nime Janaŭ. Alev kuulus Bresti vojevoodkonda ning Pinski maakonda.
16. mai 1657 rüüstasid Ivanavat kasakad, sel ajal suri seal märtrisurma Andrzej Bobola. Tol ajal kuulus asula Kopaczitele, aga hiljem läks see Šuiskite valdusesse.
Alates kolmandast Poola jagamisest aastal 1795 kuulus asula Vene impeeriumi koosseisu. Ivanava hakkas kuuluma Hrodna kubermangu. XIX sajandil said asula omanikeks Oreszkad. Aastal 1884 rajati Ivanava lähedale raudtee, mis aastal 1926 toodi alevile lähemale.
Aastast 1921 oli Ivanava Poola koosseisus, ühtlasi sai asula linnaõigused. Kuni XX sajandi neljakümnendate aastateni rändas suur osa Ivanava mehi mööda ilma ringi, kogudes raha erinevate kirikute ehitamiseks. 1939. aastal liideti linn Valgevene NSV-ga. Ühtlasi venestati asula nimi ja sellest ajast peale kannab see tänapäevast nime Ivanava.
Heinrich von Hohenstaufen (Saksa kuningas)

Heinrich (VII) Hohenstaufen (1211–1242) oli keiser Friedrich II poeg ja Saksamaa kuningriigi kaaskuningas 1220–1235 ning Sitsiilia kuningas.
Heinrich oli Saksa-Rooma keiser Friedrich I ja Aragóni Constanza poeg. 1212. aastal lasi isa, Friedrich II Rooma paavstil Heinrichi Sitsiilia kuningaks kuulutada.
1217. aastal viis ta aga poisi Saksamaale ning lasi ta 1220, peale oma Saksa-Rooma keisriks valimist, Saksa kuningaks valida. Mõne aja pärast lahkus Friedrich II Itaaliasse, et keskenduda sealsetele probleemidele. Heinrich jäi Baieri hertsogi Ludwig I hoolde. Kuid varsti hakkas Ludwig Heinrichit süüdistama paavstimeelses poliitikas ja oma isa vastu vandenõu plaanitsemises. Heinrich aga suutis Ludwigi võimuringkondadest kõrvaldada ning hakkas iseseisvalt valitsema Saksamaa kuningriiki.
Ent kuna ta poliitika oli isale vastumeelne (Heinrich sõlmis liite Friedrich II vastastega), siis kuulutas Friedrich II 1234. aastal ta Saksa kuninga troonilt tagandatuks. Seepeale hakkas Heinrich isa vastu avalikult mässama ja liitus keisrivastase Lombardia Liigaga. Kuid 1235. aastal sai ta lüüa ning vangistati.
Isa, Friedrich II andis tema tiitlid (Saksa ja Sitsiilia kuningas) üle oma teisele pojale Konradile. Heinrich pandi vangi ning ta suri seal 1242. aastal.
Heinrich VII asutas Eestis Tartu piiskopkonna ja Saare-Lääne piiskopkonna.