google/wiki40b huggingface dataset:
Indrek Jääts

Indrek Jääts (sündinud 2. novembril 1971 Tallinnas) on eesti etnoloog ja ajaloolane.
Ta õppis Tallinna I Keskkoolis (1990). Lõpetas 1995. aastal Tartu Ülikool ajaloo teaduskonna cum laude. 1998 Tartu Ülikooli etnoloogiamagister, 2005 Tartu Ülikooli filosoofiadoktor. Töötanud teadurina Tartu Ülikoolis (1998–2006) ja Eesti Rahva Muuseumis (1999–).
Peamiseks uurimissuunaks on etnilised protsessid, rahvuslus ja rahvuspoliitika Ida-Euroopas. Põhjalikumalt tegelenud setude, komide ja permikomidega. Uurinud ka maaelu muutusi Eestis pärast Teist maailmasõda.
Leila Säälik

Leila Säälik (sündinud 4. detsembril 1941) on eesti näitleja.
1963. aastal lõpetas ta Viljandi Kultuurikooli. Aastatel 1962–2008 oli ta Ugala teatri näitleja, kuid vabakutselise näitlejana tegutseb ta jätkuvalt.
Ta on mänginud filmides "Tuuline rand", "Maaletulek", "Teenijanna", "Vana daami visiit", "Klass" ja "Kertu". Ta on mänginud ka telesarjas "Pilvede all".
2005. aastal lavastas ta Ugalas Enn Vetemaa komöödia "Püha Susanna ehk Meistrite kool".
Tuhande laiba maja

Sisu

Neli teismelist rändavad ringi mööda Texast ja püüavad kontrollida linnalegendide tõesust dr. Satan'i suhtes. Filmis on rohkelt mõrvu ning kannibalismi ja satanismi kujutavaid stseene.
Europa Nostra

Europa Nostra (ladina keeles 'meie Euroopa') on üleeuroopaline kultuuripärandi föderatsioon, mis esindab Euroopa organisatsioone, mis tegutsevad Euroopa kultuuri- ja looduspärandi kaitsmise valdkonnas. Neid organisatsioone on 250 ja need tegutsevad 45 Euroopa riigis.
Föderatsioon asutati 1963.
Föderatsioon annab välja Europa Nostra auhinda (inglise Europa Nostra Award).
Eestis teeb föderatsioon koostööd Eesti Muinsuskaitse Seltsi ja Eesti Arhitektuurimuuseumiga.
Polybios

Polybios (kreeka keeles Πολύβιος, Polýbios; umbes 201 eKr Megalopolis Peloponnesosel – umbes 120 eKr) oli Vana-Kreeka ajaloolane ja kirjanik. Ta oli pärit aristokraatlikust suguvõsast, oli juhtivaid tegelasi Ahhaia Liidus ning juhtis võitlust Rooma vastu. Ta vangistati roomlaste poolt 166. aastal eKr ning toodi Rooma, kus ta saatis mööda 16 aastat. Seal sõbrunes ta Scipio Nooremaga. Ta oli Kartaago hävitamise tunnistaja 3. Puunia sõjas ning viibis ka Korinthose hävitamise juures.
Oma peateoses "Maailma ajalugu" (säilinud osaliselt) kujutas ta Rooma muutumist maailmariigiks. Ta arvas, et ühiskonna ajalugu kulgeb ringskeemis, kus vahelduvad monarhistliku, aristokraatliku ja demokraatliku korraga riigid. Ta pidas kõikidest riigivormidest õigeimaks Rooma riigikorda, sest selles olevat tasakaalustatud monarhistlikud (konsulid), aristokraatlikud (senat) ja demokraatlikud (rahvakoosolek) elemendid.
Gustav Adolf Strömfelt

Gustav Adolf Strömfelt (1640 – 6. aprill 1717) oli Rootsi riigitegelane.
Põhjasõja ajal oli ta Liivimaa majandusasehaldur ja ka Liivimaa Eesti ala asehaldur.
Ta oli Strömhulti, Luunja ja Paasvere mõisnik.
Algkool

Soome

Soomes nimetatakse algklasse põhikooli alamastmeks (peruskoulun ala-aste). Sinna kuuluvad 1.–6. klass.
Jäneda linnamägi

Jäneda linnamägi on oosi tüüpi linnamägi Lääne-Viru maakonnas Tapa vallas Jäneda külas.
See on seljandik muistsete Järva-, Harju- ja Virumaa ühinemiskohas Piibe maantee ääres Kalijärve idakalda ja Jäneda jõe vahel.
Sellel asus linnus, mida kasutati aktiivselt 10.–12. sajandil.

Kirjeldus

Jäneda linnamägi on sadakond meetrit pikk, mitmeosaline küngas. Seal on olnud kaheosaline ja osaliselt valliga piiratud linnuseõu, mis kitseneb põhja suunas.
Esimene lõunapoolne linnamäe osa on kolmnurkse kujuga. Lõunaosas jaguneb oos kaheks haruks. Mõlema haru suunas on 2,5–3 meetri kõrgune vall. Põhjapoolse valli kõrgus on 3–3,5 meetrit ja valli välisküljel on kuni 4,5 meetrit lai vallikraav. Valli välisjalami ja kaitsekraavi vahel on 4–5 meetri laiune vöönd, kus linnus külgneb oosi järskude nõlvadega. Selles osas puudub linnusel kaitsevall. Arvatavasti olid seal puust kaitseehitised.
Teine suurem põhjapoolne osa on ebatasane. Kaitsevall on ainult põhjapoolses otsas, mis viitab võimalikule tornile. Selle välisjalamilt 6–7 meetri kaugusel on kuni 2,5 meetri sügavune vallikraav. Kõrgendikud asuvad ka linnuse lõunaosas, kus selle lõunakülje nurkades kõrgus oletatavasti koguni kaks kaitsetorni. Linnuse põhjaküljel pealinnusest eraldatuna on asunud eeslinnus.
Gyrodactylus salaris

Gyrodactylus salaris on lameusside hõimkonda imiusside klassi kuuluv liik. Ta on kuni 3 mm pikkune ektoparasiit, kes kinnitub lõhe nahale või lõpustele.
Jon Robert Holden

Jon Robert Holden (vene Джон Роберт Холден; sündinud 10. augustil 1976 Pittsburghis) on ameerika päritolu mustanahaline endine Venemaa korvpallur, kes mängis 2002–2011 klubis Moskva CSKA. 
Holden sai Venemaa kodakondsuse 2003. aastal Vladimir Putini korraldusel. Selle põhjuseks olid uued reeglid Venemaa korvpalli Superliigas, mis ei lubanud ühes klubis pidada üle 5 välismaalasest mängija (neist kuni 2 ameeriklast). Moskva AKSK-s oli juba viis välismängijat ning neist 2 olid ameeriklased. Tollal ei osanud Holden üldse vene keelt. Holden säilitas ka USA kodakondsuse, kuid mängis Venemaa korvpallikoondises.

Karjäär

Holden tuli 1998. aastal Euroopasse, hakkas mängima Läti klubis ASK/Brocēni/LMT ja tuli Läti meistriks. 1999–2001 mängis ta Belgia klubis Telindus Oostende ja tuli Belgia meistriks. 2001–2002 mängis ta Kreeka klubis Ateena ASK ja tuli 2002 Kreeka meistriks. Moskva CSKA ridades on ta tulnud 6 korda Venemaa meistriks (2003–2008).
Koos Venemaa korvpallikoondisega tuli Holden Euroopa meistriks 2007. aastal.
Ta on 1,85 m pikk ja kaalub 84 kg.
Katie Melua

Elukäik

Katie Melua sündis Gruusias. Kaheksa-aastaselt, aastal 1993, asus ta koos perega elama Põhja-Iirimaale Belfasti, kus tema isa sai tööd arstina. Kui ta oli neljateistkümnene, kolis pere Inglismaale Londonisse.
10. augustil 2005 sai Melua Briti kodakondsuse.

Karjäär muusikuna

Melua sõlmis lepingu väikese plaadifirmaga Dramatico. Mike Batti käe all tegi ta oma muusikalise debüüdi 2003. aastal. Aastal 2006 oli ta Suurbritannia suurima plaadimüügiga naisartist ning Euroopa suurima läbimüügiga naissooloartist Euroopas.
2010 välja antud stuudioalbumi The House produtsendiks oli William Orbit.
25. märtsil 2014 esines Katie Melua Tallinnas Nokia kontserdimajas oma "Simplified" turneega.

Varia

Katie Melua on kantud Guinnessi rekordite raamatusse kui kõige sügavamal vee all esinenud muusik. 2. oktoobril 2006 esines Melua koos oma bändiliikmetega Norra firma Statoil Põhjameres asuva naftapuurtorni jalas 303 meetrit allpool merepinda. Sellest ettevõtmisest ja kontserdist anti 2007 välja DVD Concert Under the Sea.
Raivo Plumer

Raivo Plumer (sündinud 24. detsembril 1961 Tallinnas) on eesti alpinist ja mägimatkaja, kes on tõusnud kahe kaheksatuhandelise mäe tippu.
Ta võttis osa Baltikumi aasta parimaks kõrgtõusuks tunnistatud  tipputõusust Denalile (1999). 
Ta on 2001. aastast MTÜ Mägiekspeditsioonide Klubi esimees. 2000. aastatel  tegutses ta Eesti Matkaliidu asepresidendina. Ta on teinud kaastööd  "Matkaseletussõnastiku" (2002) ja "Matkaspordi käsiraamatu" (2004) koostamisel. 2000. aastal oli ta kirjastuses Karrup ilmunud Reinhold Messneri raamatu "Mallory teine surm" eestikeelse tõlke konsultant.

Haridustee

Ta lõpetas 1985 Tallinna Polütehnilise Instituudi mehaanikateaduskonna.

Alpinism ja mägimatkamine

Matkamist ja  mägironimist harrastab ta 1982. aastast.  Ta on tulnud Eesti meistriks mägimatkatehnikas (1986–1988) ja mägimatkamises (1987, 1999). Ta on roninud Alpides, tõusnud 1995. aastal Matterhorni (4478 m) ja Mont Blanci (4807 m) tippu. 2000. aastal tõusis ta Kaukasuses Elbruse (5642 m) tippu.
Ta on tõusnud kahele üle 8000 meetri kõrgusele mäele: 11. oktoobril 1998 Cho Oyu tippu ja 23. juulil 2001 Broad Peaki eeltippu.
Sauensiek

Ajalugu

Sauensiek kuulus ilmalikus mõttes 1180. aastal loodud vürstlikku Bremeni peapiiskopkonda. Kuid vaimulikus mõttes kuulus Sauensiek Verdeni piiskopkonda. 1648. aastal muudeti vürstlik peapiiskopkond Bremeni hertsogkonnaks, mida valitseti esmalt personaalunioonis Rootsi – mille katkestas Taani okupatsioon (1712–1715) – ja 1715. aastast Hannoveri krooniga. Hannoveri kuningriik liidendas hertsogkonna reaaluniooni ja hertsogkonna territooriumist sai 1823. aastal loodud Stade regiooni osa.
Galina Kulakova

Galina Aleksejevna Kulakova (vene keeles Галина Алексеевна Кулакова; sündinud 29. aprillil 1942 Logatšis Udmurtias) on endine Nõukogude Liidu murdmaasuusataja. Rahvuselt udmurt.
Kulakova oli 1970ndate alguses parim naissuusataja 10 kilomeetrist lühematel distantsidel. Ta võitis neli olümpiakulda, millest kaks tuli individuaaldistantsidelt 1972. aasta ja 1976. aasta olümpiamängudelt. Maailmameistrivõistlustel võitis Kulakova kolm individuaalset- ja kaks teatevõistlusekulda. Lisaks on ta tulnud 39 korda Nõukogude Liidu meistriks aastatel 1969–1981. 1976. aasta olümpiamängudel pärast 5 km pronksmedali võitu jäi Kulakova dopingu kasutamisega vahele. Medalist pidi ta loobuma, kuid mingit karistust sellele ei järgnenud.
Kulakova lõpetas tippsportlasekarjääri 1982. aastal.
Leonid Kravtšenko

Leonid Kravtšenko (vene Леонид Петрович Кравченко, 10. mai 1938 Turejevka Dubrovka rajoon — 2. juuli 2018 Moskva) oli vene nõukogude ajakirjanik, meediamänedžer ning partei- ja riigitegelane.
Aastal 1961 lõpetas ta Moskva Riikliku Ülikooli ajakirjanduskateedri ning temast sai ajalehe «Строительная газета» majandustoimetaja asetäitja. 
Seejärel töötas ta Kesktelevisiooni Moskva piirkonna saadete toimetaja 1. asetäitjana.
1975-1980 oli ta «Строительная газета» peatoimetaja, tema juhtimise ajal kasvas ajalehe tiraaž enam kui kümnekordselt (62 000-lt 670 000 eksemplarini). 
1980-1985 oli ta ajalehe «Труд» peatoimetaja, mille tiraaž kasvas ligi kahekordseks (19,7 miljoni eksemplarini, mis on kajastatud ka Guinnessi rekordite raamatus).
1985. aastal määrati ta NSV Liidu Tele-Raadiokomitee esimehe 1. asetäitjaks ja 1989. aastal sai temast uudisteagentuuri TASS peadirektor. 
1990. aastal nimetas NSV Liidu president Mihhail Gorbatšov Kravtšenko NSV Liidu Tele-Raadiokomitee esimeheks. 
19. augustil 1991 allus ta riigipöörde korraldanud putšistide korraldustele ja kehtestas televisioonis range poliitilise tsensuuri. 26. augustil, pärast putši mahasurumist, võeti Kravtšenko ametist maha.
1989-1991 oli ta NSV Liidu rahvasaadik ja NSV Liidu Hokiföderatsiooni president ning 1990-1991 NLKP Keskkomitee liige.
Aastast 1993 töötas ta ajalehe «Российская газета» peatoimetaja 1. asetäitjana ning alates 1998. aastast oli ta Vene Föderatsiooni parlamendi ajalehe peatoimetaja.
Alates 2007. aastast töötas taas ajalehes «Строительная газета».
Važa-Phšavela mäetipp

Asukoht ja kõrgus

Mäetipp asub Kõrgõzstani ja Hiina piiril.
Važa-Phšavelast 2,5 km idakagu suunas jääb Džengiši peatipp (7439 m), vastassuunas – 1,9 km loode suunas asub Nehru mäetipp (6740 m).
Važa-Phšavela mäetipu kõrgus on 6918 m

Alpinism

Džengiši peatipp esmavallutati 1956. aastal põhja küljelt. 1961. aastal jõudsid Gruusia alpinistid peatippu (7439 m) uut marsruuti mööda. Marsruut sai alguse Diiki liustikult, sealt tõusti Toxgan Tau mäeaheliku harjale üle 6918-meetrise nimeta mäetipu, millele anti nimeks Važa-Phšavela. 
Hiljem sai marsruut üle Važa-Phšavela tipu kõige populaarsemaks marsruudiks Džengiši peatippu tõusmisel. Baltimaade alpinistid on eranditult kõik just seda klassikalist marsruuti kasutanud. 
Ainuüksi tõusuga Važa-Phšavela tippu piirdutakse vaid juhtudel, kui ilmaolud ei võimalda edasi peatipu suunas liikuda, nii nagu näiteks juhtus see Eesti alpinistide ekspeditsioonis 2008. aastal, kui Priit Joosu ja Hannes Oja jäid vahelaagris Važa-Phšavela juures neljaks ööpäevaks lumetormi kätte.
Hollandi Vabariik

Ajalugu

Habsburgide dünastiast Karl V, kes oli Saksa-Rooma keiser ja Hispaania kuningas, valitsusajal olid Madalmaade ajalooline piirkond tema võimu all ja jagunesid 17 provintsiks.
1568, mil Hispaaniat valitses Felipe II, puhkes Madalmaades ülestõus Hispaania keskvalitsuse vastu, mida nimetatakse Hollandi iseseisvussõjaks ehk Kaheksakümneaastaseks sõjaks.

Hollandi iseseisvussõda

1579. aastal moodustasid Habsburgide Madalmaade põhjapoolsed Seitseteist provintsi Utrechti uniooni, milles lubasid üksteist toetada sõjategevuses Hispaania kuninga Felipe II vastu. Seda lepingut peetakse ka tänapäevase Hollandi riigi asutamiseks. 22. juulil 1581 leppisid kõik Utrechti liidu provintsid kokku Hollandi iseseisvusdeklaratsiooni teksti, mille formaalsed allkirjastasid Hollandi generaalstaadid 16. juulil 1581 Antwerpenis. Selle lepinguga loeti lõppenuks Felipe II-le antud truudusevanne ja Hollandi Vabariik kuulutati formaalselt iseseisvaiks. Lõuna-Madalmaad jäid aga Habsburgide võimu alla.
Iseseisvussõda venis pikale, mida katkestas ka 1609. aastal sõlmitud Kaheteistaastane vaherahu. Hispaania võitis sõjas enamiku lahinguid, aga lõpuks viis oma väed Hollandist välja. Hispaania pidas sel ajal sõdu mitmel pool maailmas, sealhulgas Inglismaa ja Portugaliga, ega saanud Hollandi vallutamisele keskenduda. Hispaania majandusliku võimsuse kahjustamiseks kandsid hollandlased sõjategevuse ka Hispaania koloniaalvaldustesse rünnates Hollandi Ida-India Kompanii ja Hollandi Lääne-India Kompanii laevastike ja palgasõduritega Vaikse ookeani pool Peruu, Callao aladel ja Atlandi ookeani poolt Pernambuco, Recife ümbruse suhkrurookasvatuspiirkonda Brasiilia aladel, mille vallutasid ja mida valdasid aastatel 1630–1654. Hollandi laevad kaaperdasid ka Hispaania laevu, mis vedasid kolooniatest hangitud hõbedat Hispaaniasse.
1648. aastal sõlmiti Münsteri rahu, millega Hispaania lõpuks tunnustas Hollandi iseseisvust. Münsteri rahuleping oli osa Vestfaali rahust, mis lõpetas ühtlasi Kolmekümneaastase sõja.

Hollandi kaubandus

16. sajandi teisel poolel kasvas Hollandi sõjaline jõud väga kiirelt, hollandlased domineerisid globaalses kaubandusvõrgustikus 17. sajandi teises pooles. 17. sajandi jooksul suurenes Hollandi elanike arv 2 miljonile. 17. sajandi I poolel kuulus 75% kaubalaevastiku mahust Hollandile, sajandi keskel oli Hollandil 16 tuhat kaubalaeva. Juba 16. sajandil läks enamik Rzeczpospolitast ja Vana-Liivimaalt eksporditud vilja Madalmaadesse, kust see toimatati Lääne-Euroopasse ja tarvealad ulatusid Lissabonigi. 17. sajandi alguses avasid hollandi kaupmehed uue kaubatee läbi Põhjamere Põhja-Venemaale Arhangelskisse, et vältida Taani-Norra domineerimist Läänemerel ja Øresundi tollimakse. 17. sajandil tõi kaubavahetus Arhangelski kaudu 60% Moskva tsaaririigi sissetulekutest.
Ḩāfez̧

Khwājah Shamsoddīn Moḩammad Ḩāfez̧-e Shīrāzī (خواجه شمس‌الدین محمد حافظ شیرازی; tuntud pseudonüümi Ḩāfez̧ all; umbes 1325 – umbes 1389) oli kuulsaim Pärsia luuletaja. Sageli on teda nimetatud poeetide poeediks. Varasemas eesti ortograafias transkribeeriti tema nimi kujul Hafiz.
Ḩāfez̧i kogutud teosed (Diivan) võib leida enamiku iraanlaste kodudest. Tänini õpitakse ta luuletusi pähe ning kasutatakse vanasõnadena. Tema elu ja luulet on ohtralt analüüsitud, kommenteeritud ja tõlgendatud. 14. sajandile järgnenud pärsia kirjandust pole keegi ulatuslikumalt mõjutanud kui tema.
Ḩāfez̧i gaseelide põhiteemad on armastus, veini ja joobumuse ülistus ning nende silmakirjalikkuse paljastamine, kes on seadnud end teiste üle kohtumõistjaiks ja moraalivalvureiks.
Tema mõju iraanlaste elus võib näha ta luuletuste sagedas kasutuses Pärsia klassikalises muusikas, kujutavas kunstis ja kalligraafias. Ḩāfez̧i haud Shirazis on Iraani arhitektuuri meistriteos, mida sageli külastatakse. Ḩāfez̧i luulet on tõlgitud, mugandatud ja jäljendatud kõigis levinumates keeltes.
Paide Sillaotsa kalmistu

(Paide) Sillaotsa kalmistu on kalmistu Järva maakonnas Paide linnas Sillaotsa külas. Kalmistu on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks.
Sillaotsa kalmistule on maetud 1994. aastal Mäo tulistamises hukkunud politseinikud Argo Kivi ja Marek Lemming.
Hermandad

Santa Hermandad (hispaania keeles püha vennaskond) oli korravalve ühing keskaegses Hispaanias (eriti Kastiilias), mis tegeles palverändurite turvamisega.
Nad tegutsesid kuni 1835. aastani kui kohalik politsei. Hollandis on sõna hermandad tänaseni üheks politsei hüüdnimedest.
Holmebåen

Holmebåen on väike laid Norra meres Norras Sogn og Fjordane maakonnas Solundi vallas Sogne fjordi suudmest põhjas, Utværi saarest põhjas.
Sellel asub Norra põhiosa läänepoolseim punkt.
Uus turg

Uus turg (saksa keeles Neuer Markt) oli Tallinna kesklinnas aastatel 1896–1948 tegutsenud kaubanduspiirkond.
Uus turg asus Viru värava eesväravast ja Virumäest lõuna suunas, Jaani tänava ja Vene turu promenaadi vahel. See asutati Tallinna Linnavalitsuse korraldusel pärast turuplatsi likvideerimist Tallinna Raekoja platsil. 
Uue turu esimene turupäev oli 19. oktoobril (31. oktoobril) 1896.
Enne turuplatsi organiseerimist asus piirkonnas Rootsi-aegse kaitseehitise Strömbergi reduudi ja Vene-aegsee kaitseehitise Uue poolbastioni ja territoorium, mida kasutati linnakodanike haljasalana. 
Uus turg piirnes tänapäeval Pärnu maanteega kattuva, tolleaegse Jaani tänava osaga, Vene turu, Estonia puiestee, Estonia teatri hoone ja Saksa Teatri hoonega.
Rajamise ajal piirnes Uus turg idas Vene turuga, Uue ja Vene turu vahelisel alal tegutsesid pärast 1896. aastat ajutistes hoonetes mitmesugused lõbustusasutused.
Uuele turule ehitati vastu praegust Pärnu maanteed kivist vaekoda mõne äriruumiga, turu idaservale püstitati aastail 1898–1899 suurem turuhoone toiduainete müümiseks. 
Turu territooriumi ümbritsevate alade lääneossa, Uue turu äärsele haljasalale ehitati aastatel 1902–1903 Saksa Teatrile ajutine kerge puitteater, nn Interimstheater (Riia arhitekt Heinrich Scheel), mis süüdati 1905. aasta 15. oktoobril, ning aastatel 1908–1910 tänaseni säilinud Saksa Teatri hoone, aastatel 1911–1913 aga lõunaossa Estonia teatri hoone.
Uus turg likvideeriti 1948. aastal, kui Keldrimäe asumis asutati uus Tallinna Keskturg.
Uuel turul ajas sõjavägi 1905. aasta revolutsiooni ajal laiali Tallinnas toimunud meeleavalduse osalised. Sündmuse käigus hukkus 90 ja sai haavata üle 200 inimese. 1917. aastal püstitati sündmuse ja hukkunute mälestuseks Uuele turule aiaga piiratud puurist, mida ehiti pärgade ja punaste lilledega. 1931. aastal asendati algne puurist punasest graniidist bareljeefiga kaunistatud 1905. aasta revolutsiooni ohvrite monumendiga, mille autor oli kujur Juhan Raudsepp.
City Hotel Tallinn

City Hotel Tallinn on Tallinnas aadressil Paldiski maantee 3 asuv hotell.
Hotellis on 17 ühe-, kahe- ja kolmekohalist tuba.
Võru Järve Kool

Ajalugu

Võru linnas hakati intellektipuudega õpilasi õpetama aastal 1992, mil põhikooli- ja gümnaasiumiseadusesse viidi sisse muudatus, mis tagab kõigile lastele võimaluse omandada võimetekohast haridust. Neli aastat õppisid erivajadusega lapsed Võru Kreutzwaldi Gümnaasiumi arendusklassis, mille ruumid asusid Punamütsikese lasteaias. 1996. aastal rajati pedagoogide ja lastevanemate initsiatiivil Võrru Liiva tänavale eraldiseisev kool erivajadustega õpilastele. Esimesel aastal õppis koolis kaheksa õpilast, 2018/2019. õppeaastal oli koolis õpilasi 23.

Koostöö

Võru Järve Kool võtab aktiivselt osa rahvusvahelistest projektidest. Osaletud on viies "Comenius" ning kahes "Erasmus+" rahvusvahelises projektis. Projekti "Toetades tervislikku Euroopat" (2017–2020) eesmärk on suurendada intellektipuudega õpilaste sotsiaalset kaasamist kogukonda ja edendada tervislikke eluviise.  2014. aastal osaleti projektis "Are EU ready to life and work". Projektipartneriteks olid erivajadustega laste koolid Portugalist, Rumeeniast ja Lätist. Projekti raames töötati välja õppekava, mis valmistab intellektipuudega õpilasi paremini täiskasvanueluks ette ning võimaldab liikuda ühelt eluetapilt teisele võimalikult sujuvalt. Võru Järve Kooli õpilased on käinud projekti raames tööharjutusi tegemas Võru Kaubamajas, Kuningatalus ning ettevõttes KPG Kaubanduse OÜ.

Tunnustused

Võru Järve Kooli õpilased on oma kooli esindanud nii rahvusvahelistel kui ka kodumaistel spordivõistlustel. 5.-6. veebruaril Otepääl toimunud Euroopa murdmaasuusatamise eriolümpial võideti neli medalit. Veebruaris esindas Võru Järve Kool Eestit Riias rahvusvahelisel ujumisvõistlusel, kus samuti kooli õpilased saavutasid poodiumikohad.
Orthodox Singers

Orthodox Singers on aastal 1989 Valeri Petrovi loodud vokaalansambel. Aastani 2003 kandis ansambel nime Õigeusu vaimuliku muusika kammerkoor.
Ansambli koosseisu moodustavad professionaalsed muusikud.
Ansambli repertuaaris on varajasi õigeusu kirikulaule, samuti viljeldakse nüüdisaegsemat õigeusu muusikat. Heliloojate seas on esindatud teiste seas Arvo Pärdi, Sir John Taveneri, Cyrillus Kreegi, Veljo Tormise muusikateoseid.
Ansambel on välja andnud kolm kassetti ja kaheksa laserplaati.
Elmar Luhats

Elmar Luhats (27. november 1908 Raadama, Räpina vald – 5. oktoober 1991 Tallinn) oli eesti rahvamuusik, orkestrijuht ja ooperilaulja.
Ta õppis Raadama Algkoolis, Räpina kihelkonnakoolis ja Räpina Reaalgümnaasiumis. Juba gümnaasiumis õppimise ajal juhatas ta lastekoori, mängis puhkpilli- ja sümfoniettorkestris, laulis segakooris, osales näidendites, lavastas operetti ja korraldas noorteüritusi.
Aastatel 1927–1937 õppis ta (vaheaegadega) Tartu Kõrgemas Muusikakoolis. Õpingute vaheaegadel näitles ta Tartu Töölisteatris ja oli ta sõjaväeteenistuses, kus ta mängis Ratsarügemendi orkestris.
1937. aastast mängis ta Vanemuise teatris orkestris kontrabassi. Vanemuises töötas ta kokku 25 aastat, sellest 15 aastat orkestrandina ja hiljem 10 aastat ooperisolistina.
1958. aastast töötas ta Tartu Muusikakoolis rahvapillide ja kontrabassi õpetajana. 
1950.–1960. aastatel juhatas ta Tartu Riikliku Ülikooli Rahvakunstiansambli rahvapilliorkestrit. Ta valmistas ja rekonstrueeris ise ka rahvapille, õpetas välja mängijaid ja tegi seadeid orkestrilugudele.

Isiklikku

Tema poeg on Toivo Luhats ja pojapoeg Toomas Luhats.
Indrek Põder

Indrek Põder on altkäemaksu võtmises süüdi mõistetud endine Kaitsepolitseiameti juhtivspetsialist. Indrek Põder vahistati 21. detsembril 2011 kahtlustatuna altkäemaksu võtmises. Vahistamise ajal oli ta Kaitsepolitseiameti sisekontrolli töötaja. Samas kriminaalasjas esitati kahtlustus ka Politseiameti sisekontrolli büroo endisele juhile Meelis Tanielile. Vahistatute hulgas oli ka ettevõtja Rene Keivsar, kelle onu oli kaitsepolitsei endine peadirektori asetäitja Fatislav Keivsar.
Umbes kuu enne vahistamist sai ta Politsei- ja Piirivalveameti teenetemärgi.
Indrek Põderi tabamise peaarhitektiks oli Kaitsepolitseiameti peadirektori asetäitja Aleksander Toots, keda peetakse ka Kaitsepolitseiameti sisuliseks juhiks.
Harju maakohus kinnitas karistuskokkuleppe, millega saatis Indrek Põdra korduva altkäemaksu võtmise eest neljaks aastaks vangi. Lisaks tuleb tal konfiskeerimise asendamiseks maksta riigituludesse altkäemaksuna saadud raha ligi 200 000 eurot.