Külm sõda

Ida-Lääne külma sõja algus

Kuhjuvad pinged Moskva ja tema äsjaste lääneliitlaste vahel (Nõukogude Liidu mõju tugevnemine Iraani Azerbaidžanis ja Kurdistanis (vt Iraani kriis), Kreekas, Itaalias) kujunesid Nõukogude Liidu otseseks vastuseisuks Ameerika Ühendriikidega veebruaris 1946, kui Jossif Stalin teatas aja nõudest valmistuda igaks juhuks uueks sõjaks Läänega. 
Kuna lääneliitlased olid maailmasõja kestel jõudnud totalitarismi tundma õppida, siis aitas see kogemus luua Kremlile sobivaid vastumeetmeid, rakendada majanduslik-sotsiaalseid kaitsemeetmeid kõigis läänedemokraatlikes ühiskondades ning kindlustada oma sillapäid üle kogu vaba maailma. 
Teise maailmasõja lõpul NSV Liidu relvajõudude poolt Saksa, Kolmanda Riigi vägedele pealetungi käigus hõivatud Ida- ja Kesk-Euroopa riikides moodustatud koalitsiooni- ja rahvademokraatiavalitsused kukutati nõukogude võimu poolt ning kehtestati NSV Liidust sõltuvad valitsused – Poola Rahvavabariik, Ungari Rahvavabariik, Tšehhoslovakkia Vabariik, Rumeenia Rahvavabariik, Bulgaaria Rahvavabariik, Albaania Rahvavabariik, Jugoslaavia Föderatiivne Rahvavabariik. NSV Liidu diktaadist õnnestus pääseda vaid Jugoslaavial, Josip Broz Tito juhtimisel, kes oli pidanud lääneriikide ja NSV Liiduga abiga Teise maailmasõja ajal vabastussõda Saksa vägede poolt okupeeritud Jugoslaavia Kuningriigis. Erinevalt Nõukogude relvajõudude poolt okupeeritud Euroopa maadest konsolideeriti Jugoslaavia Tito võimu alla. Tito sõltumatus sundis Nõukogude juhtkonda üritama tema kukutamist. Kominform heitis 1948. aastal Jugoslaavia Kommunistliku Partei, kommunistlikust blokist välja.
Aastail 1945–1947 kahanes USA sõjaväe koosseis 12 miljonilt 1,4 miljonile mehele. Midagi taolist ei toimunud Nõukogude Liidus. Ameerika Ühendriigid lootsid tuumarelvastuse eelisarendamisega, kuid pärast USA tuumamonopoli kadumist 1949, sundis see külma sõja mõlemaid pooli kurnavale võidurelvastumisele.

Võidurelvastumine külma sõja aastail

1950. aastate alguses oli rahvusvaheliste suhete üheks peamiseks valuküsimuseks võidurelvastumine. Nii Nõukogude Liidus kui ka USA-s kardeti vastase võimalikku sõjalist rünnakut. Samas üritati hoida vastaspoolt pidevas hirmus. Külma sõja aastail täiustati võidu kõiki massihävitusrelvade liike. 1950. aastail hakati Nõukogude Liidus tootma esimesi kontinendivahelisi rakette, mis võisid saata tuumalõhkelaengu igasse maailma nurka. Kohe asuti ka USA-s selliseid rakette valmistama. Üha võimsamaks muutus tavarelvastus: tankid, suurtükid, lennukid jms. Võisteldi ka õhu- ja raketitõrjerelvade väljatöötamises.

Vaenupoolte erinevad tõlgendused

Kommunistlike kommentaatorite väitel oli külm sõda see aeg, mil lääneriigid võtsid omaks teooria, mis nõudis tugevatele positsioonidele asumist ning sotsialismi kukutamist.
Samal ajal püüdsid külma sõja metoodika ja ideoloogia kujundajad Läänes kaitsta end Moskva väidete eest lihtsalt, rakendades kõiki neidsamu võtteid, mida viimane ise mõlemal pool. USA rakendas: propagandat, sõjalist heidutust ning poliitilist ja majanduslikku toetust oma liitlastele. 
Moskva raadio paljudes keeltes Läände suunatud välissaadetele anti veebruaris 1947 vastus Ameerika Hääle venekeelsete saadete alustamisega. Kommunistlike parteide kihutustööle ja rahvamajanduse mahajäämusele sõjast kurnatud Euroopas vastas USA juunis 1947 Euroopa Taastamise Programmiga (Marshalli plaan).

Külma sõja lõpp

1980. aastate keskel sai Nõukogude juhid aru, et riik ei suuda enam USA-ga relvastumises võistelda. NSV Liit vajas uuendusi nii majanduses kui ka välis- ja sisepoliitikas. 1980. aastate teisel poolel alanud ümberkorraldused riigi olukorra päästmiseks kukkusid läbi. 1980. aastate lõpul ning 1990. aastate alguses lagunes NSVL kui ka kogu idablokk. Külm sõda oli selleks korraks lõppenud.