google/wiki40b huggingface dataset:
Eesti rahapoliitika

Eesti rahapoliitika on 2011. aasta 1. jaanuarist saati osa euroala ja seega Eurosüsteemi keskpankade rahapoliitikast.
Euroala rahapoliitika eesmärk on hinnastabiilsus, täpsemalt euroala keskmise inflatsiooni hoidmine keskpikas perspektiivis kahe protsendi lähedal, kuid mitte kõrgemal kui kaks protsenti. Põhilise poliitikakujundamise vahendina kasutatakse selleks Euroopa Keskpanga baasintressimäärade määramist.
Eesti keskpanga ehk Eesti Panga president kuulub hääleõigusliku liikmena Euroopa Keskpanga nõukogusse, mis määrab euroala baasintressimäärad.
Eesti Pank osaleb Eurosüsteemi kaudu rahapoliitika kujundamises ja ülekandmises, samuti euro rahatähtede ning müntide ringluse korraldamises. Eesti Pank väljastab krediidiasutustele rahapoliitilisi laene ja pakub neile hoiustamisvõimalusi.
Koos teiste Eurosüsteemi keskpankadega osaleb Eesti Pank erakorralistes meetmetes, näiteks riikide võlakirjade turult ostmise programmis.
Eesti Pank tegutseb muudest riigiasutusetest sõltumatult ega allu Eesti Vabariigi Valitsusele.
Eesti Pank annab aru Riigikogule.
Eesti Pangal on keelatud otseselt või kaudselt krediteerida riigi- ja kohalikke eelarveid ning osta täidesaatva võimu organite poolt emiteeritud väärtpabereid.

Rahapoliitika enne euro kasutuselevõttu

Eesti riigi rahapoliitika alused olid määratud Eesti põhiseaduse, Eesti Panga seaduse ja teiste õigusaktidega.
Eesti krooni emissiooni ainuõigus oli Eesti Pangal. Krooni raharinglust korraldas Eesti Pank.
Kõik käibele lastud kroonid olid täielikult tagatud Eesti Panga kulla- ja konverteeritava välisvaluuta reservidega. Eesti Pangal puudus õigus krooni devalveerida.
Eesti rahapoliitika baseerus valuutakomitee süsteemil.
Eesti TA Ökoloogia ja Mereuuringute Instituut

Eesti TA Ökoloogia ja Mereuuringute Instituut (lühendina ÖMI) oli Eesti Teaduste Akadeemia juures 1990–92 tegutsenud instituut, mis tegeles ökoloogia ja mereuuringutega.
Selle instituudi eelkäijaks oli Läänemere Kalamajanduse Teadusliku Uurimise Instituudi Tallinna osakond.
1992. aastal jaotati see Eesti TA Ökoloogia Instituudiks (ÖI) ning Eesti Mereinstituudiks, mis jäi Eesti TA ja EV Keskkonnaministeeriumi ühisalluvusse.
Nurmsi lennuväli

Ajalugu

Nurmsi lennuväli oli Nõukogude Liidu sõjaväe lennuväebaas, kus hakati toimetama Teise maailmasõja lõpuaastal. Sõdurid alustasid lennuvälja rajamist riigile kuulunud Huuksi metskonna metsas. 1945. aastal maandus lennuväljale ja tõusis sealt õhku raskes lastis lennukeid. Aastaid hiljem muutus sõjaväelaste tegevus vaiksemaks. Lennuväli oli Ameerika Ühendriikide Kaitseministeeriumi 1974. aastast pärineval globaalsel navigatsioonikaardil nr 3 (Global Navigation Chart No. 3) märgitud kui lennuväli, millel olid reaktiivlennukite jaoks vajalikud rajatised. Külma sõja järel, pärast Eesti taasiseseisvumist, tagastati omanikele osa lennuväljaalust põllumaad. Lennuvälja rajatistest ja sealsetest sõduribarakkidest on tänapäeval vähe järele jäänud.
Priimetsa kalmistu

Priimetsa kalmistu asub Valga linnas Metsa tänaval. Kalmistul asub Eesti Vabadussõjas langenute mälestussammas. Priimetsa kalmistul asus Saksa sõjavangide laager Stalag 351, mis rajati sinna 1941. aastal. Hukkunute mälestuseks on püstitatud Anton Starkopfi mälestusmonument "Lein".
Indrek Oro

Indrek Oro (sündinud 23. juulil 1960 Kilingi-Nõmmes) on Eesti arstiteadlane ja onkoloog.

Elulugu

Lõpetas 1978 Tallinna 37. Keskkooli, 1984 Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna. Täiendas end 1985 Kiievis, 1990 Berliinis, 1996 Washingtonis. Oli 1985–1999 Eesti Onkoloogiakeskuse arst, 1999–2002 peaarst, 2002– SA Põhja-Eesti Regionaalhaigla onkoloogiakeskuse kiiritusravi ülemarst. Alates 2015. aastast on ta SA Eesti Antidopingu nõukogu esimees.

Isiklikku

Nii tema ema Jane Oro kui ka isa Rein Oro on/olid arstid.

Teadustöö

Uurinud kiiritusravi meetodeid, Eesti tervishoiukorraldust ja ajalugu. Eesti Arstide Liidu asutajaliige ja 1995–1999 president, Eesti Ravikindlustusnõukogu esimees (1996–2000), Eesti esindaja Euroopa Arstide Liitude Foorumil (1994–1999), Eesti esindaja Euroopa Arstide Alalises Komitees (aastast 2000).
Danny Boyle

Danny Boyle (tegelikult Daniel Boyle; sündinud 20. oktoobril 1956 Manchesteris) on inglise filmi- ja teatrilavastaja. Samuti on ta tuntust kogunud filmistsenaristi ja -produtsendina.
Rahvusvaheliselt tuntakse Boyle'i eelkõige tema lavastatud filmide "Trainspotting" (1996), "Rand" (2000), "28 päeva hiljem" (2002) "Päikesepaiste" (2007), "Rentslimiljonär" (2008), "127 tundi" (2010) ja "Transs" (2013) järgi. Filmile "127 tundi" kirjutas ta ise ka stsenaariumi.
Kõige enam tunnustust kogus ta filmiga "Rentslimiljonär", mis kandideeris 10 Oscari auhinnale ja võitis neist 8, sealhulgas nii parima filmi kui ka parima režissööri auhinna.
Zhaoqin Peng

Zhaoqin Peng (sündinud 8. mail 1968 Guangzhous) on hiina päritolu Hollandi maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2004).
Peng on kolmekordne Hiina naiste malemeister (1987, 1990, 1993). 1996. aastal asus ta elama Hollandisse. Ta tuli 14 korral Hollandi naiste malemeistriks (1997, 2000–2011, 2018). 2004. aastal Dresdenis võitis ta hõbemedali Euroopa naiste meistrivõistlustelt.
Ta mängis naiste maailmameistrivõistlustel. 1990. aastal MM-i tsoonidevahelisel turniiril Azovis jagas ta 5.–8. kohta ja pretendentide turniirile ei pääsenud. Järgmises kolmes MM-tsüklis pääses ta pretendentide turniirile: 1992. aastal Shanghais jagas Peng 9 osavõtja seas 7.-9. kohta, 1994. aastal Tilburgis sai Peng 9 osavõtja seas 6. koha ja 1997. aastal Groningenis jagas Peng 10 osavõtja seas 5.–7. kohta.
2000. aastal nokautsüsteemis mängitud MM-i turniiril New Delhis (64 osavõtjat) jõudis Peng veerandfinaali, kus kaotas Jekaterina Kovalevskajale. MM-i turniiril 2001. aastal Moskvas sai ta turniiritabelis 15. asetuse. Ta mängis end taas veerandfinaali, kus aga kaotas Maia Tšiburdanidzele. 2004. aastal MM-i turniiril Elistas kaotas ta teises ringis Humpy Konerule ja 2006. aastal MM-i turniiril Jekaterinburgis kaotas kaheksandikfinaalis Kovalevskajale.
Peng mängis 13 naiste maleolümpial – Hiina (1988–1994) ja Hollandi (1998–2014) võistkonna koosseisus. Ta sai maleolümpiatel kolm võistkondlikku pronksmedalit (1990, 1992, 1994).
Ta sai FIDE-lt 1989. aastal naiste rahvusvahelise meistri, 1992. aastal naiste suurmeistri, 1995. aastal rahvusvahelise meistri ja 2004. aastal rahvusvahelise suurmeistri nimetuse.
Samal planeedil

Süžee

Filmis kujutatakse Vladimir Lenini elu ühe ööpäeva jooksul 1917. aasta 31. detsembri õhtust kuni 1918. aasta 1. jaanuari õhtuni. Kuid see lühike ajavahemik on täidetud paljude sündmustega. Lenin koos Krupskajaga tähistab töölisklubis uue aasta saabumist ja võtab seejärel vastu välisriikide diplomaate, kes protesteerivad Rumeenia saadiku vahistamise vastu. Lenin kohtub ka oma vana sõbra šveitslase Fritz Platteniga ning manitseb Stalinit. Filmi lõpu poole elab Lenin üle ka atentaadi, kui tema autot tulistatakse.
Dideba zetsith kurtheuls

"Dideba zetsith kurtheuls" on laul, mis oli Gruusia riigihümnina kasutusel 1918–1920. See hümn taastati seadusega 14. novembrist 1990 ja oli kasutusel 1991. aastast 23. aprillini 2004, mil selle asendas "Tavisupleba".
Nii muusika kui sõnade autor on Kote Potskhverašvili (1889–1959), kes on kogunud ja avaldanud palju gruusia rahvalaule.

Hümni sõnad

დიდეგა ზეცით კურთეულს,

დიდეგა ქვეყნად სამოთხეს,

თურფა ივერსა,

დიდეგა ძმობას, ერთრბას,

დიდეგა თავისუფლებას,

დიდეგა სამარადისო

ქართველ მხნე ერსა!
დიდეგა ჩვენსა სამშობლოს,

დიდეგა ჩვენი სიცოცხლის

მიზანს დიადსა;

ვაშა ტრფრბასა, სიყვარულს,

ვაშა შვებასა, სიხარულს,

სალამი ჭეშმარიტების

შუქ-განთიადსა!
Dideba zetsith kurtheuls,

dideba khveknad samothhes,

thurpha iversa,

dideba dzmobas, erthobas,

dideba thavisuphlebas,

dideba samaradiso

kharthvel mhne ersa!
Dideba tšvensa samšoblos,

dideba tšveni sitsotshlis

mizans diadsa;

vaša trphobasa, sihvaruls,

vaša švebasa, sihharuls,

salami tšešmaritebis

šukh-ganthiadsa!

Ligikaudne tõlge

Au olgu taevasele Õnnistuste Andjale,

au olgu paradiisile maa peal,

säravatele grusiinidele,

au olgu vendlusele ja ühtsusele,

au olgu vabadusele,

au olgu igikestvale, erksale gruusia rahvale!
Au olgu meie isamaale,

au olgu meie elu suurele ja helgele eesmärgile;

ole tervitatud, rõõm ja armastus,

ole tervitatud, abivalmidus ja õnn,

tervitused tõele, mis on koiduvalgus!
Virge Naeris

Virge Naeris (sündinud 12. detsembril 1969 Tallinnas) on endine eesti kergejõustiklane. 
Ta lõpetas aastal 1987 Tallinna 46. Keskkooli ja aastal 1994 Tallinna Pedagoogikaülikooli kehakultuuriteaduskonna.
Tema tugevaim ala oli kolmikhüpe, kuid ta oli edukas ka seitsmevõistluses, sprindis, tõkkejooksus, kõrgus- ja kaugushüppes.
Ta osales 1996. aastal Atlanta OM-il, kus sai kolmikhüppes 14. ja kaugushüppes 26. koha.

Elu pärast tippsporti

Pärast sportlaskarjääri lõppu töötab ta jooga- ja qigong'iõpetajana ning psühholoogilise nõustajana  ning mängib golfi.

Tunnustus

Aastatel 1993–1996 ja 1998 oli ta Eesti parim naiskergejõustiklane.
Igitee (film)

Süžee

Soome mees Jussi Ketola naaseb Ameerikast, püüdes põgeneda Suure depressiooni virelemisest. Ta leiab oma kodumaalt eest aga suure poliitilise segaduse. Ühel õhtul röövivad natsionalistid Ketola tema kodust ja ta on sunnitud asuma igavesele teele Nõukogude Venemaale. Filmi ainestik põhineb tõsielulool, kui tuhanded soomlased müüsid oma vara, kogusid raha ning siirdusid Uues Maailmas pettununa Nõukogude Karjalasse, et seal proletaarset ühiskonda rajada.
Júnior Alonso

Júnior Osmar Ignacio Alonso Mujica (sündinud 9. veebruaril 1993 Asunciónis) on Paraguay jalgpallur, kes mängib kesk- või vasakkaitsjana Argentina kõrgliiga klubis Boca Juniors.
Ta alustas klubikarjääri Paraguay klubis Cerro Porteño, mille põhimeeskonnas debüteeris ta 2013. aastal. Cerro Porteñoga tuli ta kaks korda Paraguay meistriks.
2016. aastal liitus ta Prantsusmaa kõrgliiga klubiga Lille. 2018. aasta augustis suundus ta laenule Hispaania kõrgliiga klubisse Celta de Vigo. 2019. aasta jaanuaris liitus ta laenulepingu alusel Boca Juniorsiga.
Paraguay jalgpallikoondises tegi Alonso debüüdi 2013. aastal. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 23. märtsil 2017 MM-i valikmängus Ecuadori vastu. Ta valiti 2019. aasta Copa Américal osalevasse Paraguay koondisse.
Harburg-Wilhelmsburg

Harburg-Wilhelmsburg oli aastatel 1927 kuni 1937 lühikest aega linn Preisimaa Hannoveri provintsis, kui ühendati Harburgi ja Wilhelmsburgi linnad. 1937. aasta Suur-Hamburgi seadusega annekteeriti Harburg-Wilhelmsburg koos Preisimaa Schleswig-Holsteini provintsi linnade Altona ja Wandsbekiga Hamburgi. Vaatamata Hamburgiga liitmisele jäi Harburg Hannoveri Harburgi kreisi keskuseks. 1944. aastal viidi kreis keskus Winsenisse.
Täna hõlmab endine linn suurema osa Harburgi linnaosast.
Hematoentsefaalne barjäär

Psühhostimulandid

Tänapäeval arvatakse, et psühhostimulantide arstide ettekirjutuste kohane tarvitamine ja kuritarvitamine eri vanuses inimeste poolt sekkub vere-aju barjääri talitlusse ja aitab kaasa aine neurotoksilisele toimele. Psühhostimulandid (sh metamfetamiin, MDMA, kokaiin, nikotiin) on nii eelkliinilistes kui ka kliinilistes uuringutes esile kutsunud nimetatud tõkke düsfunktsionaalsuse, kaldudes neuroinflammatoorsele rajale ja muutudes nendele ainetele ja/või metaboolsetele saadustele läbitavaks. Sarnaselt on teatatud proinflammatoorsest toimest ka amfetamiinil, lisaks sekkuvad psühhostimulandid peaaju närvirakkude geneesi.

Selgrootute hematoentsefaalse barjääri mudel

Hematoentsefaalne barjäär moodustab normaalse füsioloogiaga organismidel tõkke osade toitainete, erütrotsüütide ning keemiliste ainete sisenemiseks peaajju, see aga valmistab raskusi paljude uute ravimite väljatöötamisel ja olemasolevate katsetamisel. Seetõttu kasutatakse osaliselt selgrootute hematoentsefaalse barjääri väljatöötatud mudelit.
Hematoentsefaalse barjääri (ingl k blood-brain barrier) kontseptsiooni alusepanijateks biokeemia kaudu olid teadlased Paul Ehrlich (1885; Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhind, 1908), Max Lewandowsky (1900) ja Edwin Goldman (1913) jpt.
Irja Piirma

Irja Piirma (aastani 1943 Tiits; 4. veebruar 1920 Tallinn – 5. detsember 2009 Stow, Summiti maakond, Ohio, USA) oli eesti päritolu USA keemik.

Elulugu

Ta lõpetas 1939. aastal Tallinna Prantsuse Lütseumi ja õppis aastatel 1940–1943 Tallinna Tehnikaülikoolis keemiat.
Ta lõpetas 1949. aastal Darmstadti Tehnikaülikooli keemikuna ja emigreerus samal aastal Lääne-Saksamaalt USA-sse.
Keemiamagister (Akroni Ülikool, Ohio), Ph.D. (polümeeride keemia, 1960, samas). Oli 1952–1956 Akroni Ülikooli kummiuuringute labori ja 1956–1960 kummiuuringute instituudi teadur, 1960–1963 sama instituudi keemia osakonna lektor / res. assoc., 1963–1967 keemilise osakonna ja polümeeride instituudi instruktor / res. assoc., 1967–1976 polümeeride osakonna assistent. professor, 1976–81 associate professor. Aastast 1981 professor polümeeride alal, ühtlasi 1982–1985 osakonnajuhataja.

Teadustöö

Uurimisvaldkond: polümeeride keemia – polümerisatsiooni kineetika emulsioonides. Acad. Chem. Society liige.
Paide kreis

Paide ja Järva kreisi kiriklik jaotus

Kreisi territooriumil asusid järgmised 1627. aastal moodustatud Järva praostkonna kirikukihelkonnad: Ambla kihelkond, Järva-Madise kihelkond, Järva-Jaani kihelkond, Koeru kihelkond, Peetri kihelkond, Paide kihelkond, Anna kihelkond, Türi kihelkond.
Aivar Leito

Aivar Leito (24. august 1954 – 21. september 2018) oli eesti ornitoloog.
Ta lõpetas 1972. aastal Haapsalu 1. Keskkooli ja 1981. aastal Tartu Riikliku Ülikooli bioloogia-geograafiateaduskonna.
Töötas Eesti Maaülikoolis juhtivteadurina.
Tema põhilisteks uurimissuundadeks olid laglede ja sookurgede bioloogia.
On avaldanud kokku 200 teaduslikku ja populaarteaduslikku kirjutist ning on kolme ornitoloogilise raamatu autor ja populaarteadusliku filmi "Valgepõsk-lagle" (Tallinnfilm, 1993) käsikirja autor.

Isiklikku

Tema vennad on Vello Leito, Toomas Leito ja ornitoloog Tiit Leito, õde oli sotsioloog Aili Kelam (1935–2017).
Marget Tafel

Marget Tafel (sündinud 30. jaanuaril 1946 Tallinnas) on eesti keraamik.
Ta lõpetas Tallinna 21. Keskkooli ja ERKI 1972 keraamika erialal. Kuulub Eesti Kunstnike Liitu, Eesti Keraamikute Liitu ja Kunstihariduse Ühingusse (EstSEA).
Näitustel osaleb ta alates 1973. aastast.
James Forrest

James Forrest (sündinud 7. juulil 1991 Prestwickis) on Šotimaa jalgpallur, kes mängib äärepoolkaitsjana Šotimaa kõrgliiga klubis Celtic ja Šotimaa jalgpallikoondises.
Ta liitus Celticu akadeemiaga 2003. aastal ja tegi klubi põhimeeskonnas debüüdi hooajal 2009–10. 2012. aastal valiti ta Šotimaa liiga hooaja noormängijaks. Alates hooajast 2011–12 on ta tulnud Celticuga kaheksal korral järjest Šotimaa meistriks. Hooajal 2018–19 valiti ta Šotimaa liiga hooaja parimaks mängijaks.
Debüüdi Šotimaa jalgpallikoondises tegi Forrest 29. mail 2011 mängus Iirimaa vastu. Koondisekarjääri esimese ja teise värava lõi ta UEFA Rahvuste Liiga mängus Albaania vastu. Kolm päeva hiljem tegi ta mängus Iisraeli vastu kübaratriki.
Opisthotropis

Levila

Neid võib kohata Aasias.
Eesti-Jaapani Assotsiatsioon

Eesti-Jaapani Assotsiatsioon (lühendatult EJA) on Tallinnas tegutsev mittetulundusühing, mis tutvustab jaapani kultuuri Eestis, korraldades selleks muu hulgas näitusi ja loengusarju. EJA esimees on Heikki Vallaste.
EJA juures tegutseb muu hulgas ikebanasektsioon.
Baal-Samem

Baal-Samem ehk Ba'al Shamîm (aramea ܒܥܠ ܫܡܝܢ, 'taeva isand') oli Foiniikia peajumal, taeva käskija ja tähtede valitseja, vihma ja kõue peremees. Tema kultus levis üle Kartaago, Küprose, Süüria ning Põhja-Mesopotaamia. Teda kujutatakse poolkuuga otsmikul. Tema sümbol on kotkas.
Esimest korda mainitakse teda 14. sajandil eKr hetiidi kuninga Suppiluliuma I ja Ugariti kuninga Niqmadu I vahelises lepingus.
Palmyras on kaevatud välja suur tempel Ba'al Shamîmile.
Kopsurohi

Levila

Kopsurohud kasvavad Euroopas ja Lääne-Aasias. Üks liik (Pulmonaria mollissima) kasvab Kesk- ja Ida-Aasias. Eri hinnangutel kuulub perekonda 10–18 liiki ja täpses arvus ei ole üksmeelt. Eestis esineb pärismaisena kaks liiki sinine kopsurohi (väga haruldane) ja harilik kopsurohi, tavaline kevadel õitsev taim. Kultuurtaimena kasvatatakse aedades kirjulehist kopsurohtu.

Nimi

Kopsurohu teaduslik nimi tuleb kopsu ladinakeelsest nimest pulmo. Nimelt meenutasid hariliku kopsurohu lehed kopsu. Sel põhjusel kasutati kopsurohtu rahvameditsiinis kopsude ravimiseks. Tänapäeva meditsiinis kopsurohtu ravimtaimeks ei peeta. Ka paljudes teistes keeltes tuleb kopsurohu nimetus kopsust, näiteks inglise keeles lungwort ja saksa keeles Lungenkraut.
Seevastu mitmes slaavi keeles on kopsurohi saanud nime mee järgi, näiteks vene keeles медуница ja poola keeles miodunka.

Kirjeldus

Kopsurohud on puhmikuid moodustavad püsikud. Nende vars on kaetud karvadega, mis mõnikord on näärmelised. Maa-alune risoom moodustab lisajuuri. Vars ei ole tavaliselt üle 25–30 cm pikk, kuigi on ka erandeid (P. mollis, P. vallarsae). Vars on tavaliselt püstine.
Lehed asuvad männastes. Lehelaba on suur, kujult alates süstjatest kuni ovaalseteni. Mõned lehed on otsast terava tipuga. Leherootsu poolsest otsast on lehed alates südamekujulistest kuni väga aeglaselt kitsenevateni. Leheserv on alati terve, aga mõnel liigil ja vormil võib olla lainjas. Lisaks on taimel juurmised lehed, mille vars võib olla ülejäänud lehtede leherootsust nii pikem kui lühem, olenevalt liigist. Kõik lehed on kaetud karvadega ja need on tavaliselt tüükalised, mõnikord ka pehmed. Lehtedel on sageli selged mustad või sinised täpid. Harvem on täpid kahvaturohelised, vahel ka puuduvad.
Vili on pähklike. See on sile, munajas, pruun, kuni 4,5 mm pikk ja 3 mm lai. Igast õiest kasvab kuni 4 pähklikest ja igaühes neist on üks seeme. Viljad valmivad tavalisel suvel.
Ain Särg

Ain Särg (23. veebruar 1932 – 28. aprill 1997) oli eesti arstiteadlane, meditsiinikandidaat.

Elulugu

Sündinud Tartus Artur ja Riina Särje pojana. Artur Särg oli Tartu Ülikooli majandusteaduskonna üliõpilane ja töötas tsemenditooteid valmistanud firmas Jaan Särg ja Poeg. Ema Riina, luuletaja, ajakirjaniku ja karskusliikumise tegelase Rudolf Hanssoni tütar, oli koduperenaine.
Sõja ajal lahkus perekond Tartu linnast ja asus elama Peedule (Elva linnaosa) Jaan Särje ehitatud suvemajja, kuhu Ain Särg jäi elama oma elu lõpuni. Ain Särg õppis Ülejõe algkoolis (Tartu III algkool) ja aastatel 1943–1951 Elva Keskkoolis. Samal aastal asus õppima Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonda, mille lõpetas 1957. aastal ravi erialal. Aine Särje väitekiri oli teemal „Tupe ja nina limaskesta lameepiteelrakkudes, samuti emakakaela kanali limas ja ninaeritises toimuvatest muutustest bifaasilise menstruaaltsükli korral” (1974). Asus tööle Elva haiglasse, spetsialiseerudes günekoloogiale. Ülikooli ajal omandas ta arstitööks vajalikke kogemusi kiirabis velskrina töötades. Aastatel 1961–1962 töötas Särg Valga Raudteehaiglas günekoloogina ja 1963. aastast Tartu Kliinilises Sünnitusmajas günekoloogina, tehes ajuti lisatööd ka laboriarstina.
Ain Särg oli püssi- ja püstolilaskmises I järgu sportlane.

Isiklikku

Ain Särg abiellus 23. märtsil 1954 Tiiu Tombakuga, kes töötas Uderna 7-klassilises koolis ja hiljem Elva Keskkoolis vene keele õpetajana. Poeg Ilmar Särg sündis 11. märtsil 1955 ja Indrek Särg 26. aprillil 1966. Ilmar töötab arst-õppejõuna Tartu Ülikooli südamekliinikus. Indrek on hariduselt eesti filoloog. Ain Särjel on kaheksa lapselast ja kuus lapselapselast.

Kirjanduslik tegevus

Ain ja Ilmar Särg on avaldanud hulgaliselt "Looduse lugusid" Edasis, "Kapsaussi jutte" ajalehtedes Tartumaa ja Postipoiss, mälestusi ja ilukirjandust lisaks ka Sõnumilehes ja Maalehes. Oma elukogemustest on Ain Särg kirjutanud hulgaliselt meditsiinialaseid novelle, mis pidid ilmuma 1991. aastal Eesti Raamatu väljaandena pealkirjaga "Riivatud jutud". Paberipuudusel jäi see raamat siis ilmumata ja käsikiri tagastati autorile. Ilukirjandusliku loomingu andis välja poeg Ilmari asutatud kirjastus Lambri Raamat.
Paraneoplastilised sündroomid

Paraneoplastilised sündroomid on koondnimetus kasvajatega kaasnevate haiguste ja kliiniliselt väljendunud sümptomite kohta loomadel, mis ei ole otseselt põhjustatud primaarsest kasvajast ja metastaasidest ühes elundis või elundkonnas vaid mida kutsuvad esile kasvajarakkude (vähirakkude) poolt eritatud signaalmolekulid või mediaatorained (hormoonid, peptiidid, tsütokiinid, immunoglobuliinid jt) ja lümfoid(-immuun)süsteemi üsna võimsad vastused neile.

Inimestel

Paraneoplastilised sündroomid võivad avalduda igas elundis ja koes ning need liigitatakse onkoloogiliste haigestumiste alla, mida esineb nii uute vähijuhtude kui ka kasvaja retsidiivide korral.

Paraneoplastilised sündroomid kopsuvähi korral

Kopsuvähi korral esineb neoplastilisi sündroome sagedasti.
Jaan Kokk

Jaan Kokk (20. detsember 1903 Mõniste vald, Võrumaa – 10. aprill 1942 Sosva laager, Sverdlovski oblast) oli Eesti advokaat ja poliitik. 
Mõisteti surma.
Kamin

Metallist või malmist kaminasüdamiku baasil ehitatavad kaminad

Malmist või metallistkaminasüdamiku baasil ehitatava kaminaga on võimalik kütta pea kogu maja. Malmist või terasest südamiku peale ehitatakse soojakapp/kubu, mis on seest kaetud fooliumvillaga. Külm õhk juhitakse kaminasüdamiku ja kesta vahele, kus toimub õhu paisumine ning siis surutakse soe õhk torustikku, mille kaudu soojus jõuab teistesse ruumidesse. Kamin viimistletakse reeglina kas dolomiidi, marmori,graniidi või muu kattekiviga. Kaminakütet kasutatakse mitmetes uuselamurajoonides põhiküttena, miinuseks on vaid see, et sooja saab vaid siis, kui kaminas on tuli. On ka selliseid kaminasüdamikke, kus toimub topeltpõlemine ehk puugaasi järelpõlemine ning põletatavatest puudest on võimalik saada rohkem energiat. Tõmbe abil juhitakse õhk esmaseks põlemiseks läbi seinte ja tagumisest seinast juhitakse juurde lisaõhk ning leegis tekib kõrgemal temperatuuril veel järelpõlemine.

Valmiskaminad ehk disainkaminad

Valmiskamina võib paika panna ilma eelneva projektita. Sobivad just valmiskaminad korteritesse või valmismajadesse. Valmiskaminad on arvestatavad ainult lisakütteallikana, mitte põhiküttena. Valmiskaminate kolded on tavaliselt tunduvalt väiksemad, nende põlemisaeg ja küttevõimsus sellepärast ka piiratud. Kuid väikese kaminaga saab samuti luua õdusat meeleolu ning kaminasoojus on ikka midagi muud kui keskkütte oma. Keraamilise ümbrisega kaminad kiirgavad õhku, kasulikke negatiivseid ioone, mis annavad inimorganismile energiat.

Lahtise koldega kaminad

Lahtise tulekoldega kaminad on ilma metallist südamiku ning ilma klaasita. Lahtiste kaminate kasutegur on alla 20%, pigem viivad lahtised kaminad sooja õhku toast välja ning seega ei sobi need kaminad kütteallikana. Samuti on puidu põlemisaeg väga lühike (ca 30 minutit), kuna kamin saab liiga palju hapnikku peale. Samuti laseb lahtine kamin suitsu ruumi tagasi ning võib tuhka ning tahmagi sisse lüüa.

Soojust akumuleerivad kamin-ahjud

Kaminahi on olemuselt klaasuksega ahi. Efekt kaminahjul on tavalise ahjuga võrreldes lühem kütteperiood. Kaminahi eristub kaminast eelkõige oma kaalu poolest. Kaminahi on tegelikult traditsiooniline ahi, mille peamine erinevus seisneb selles, et kaminahjul on kaks siibrit ühe asemel. See tähendab, et kui ahju küttes läheb paratamatult soojaks terve ahi, siis kamin­ahju puhul saab näiteks suvel alumist siibrit sulgedes suitsu otse korstnasse juhtida ning sooja kogumist ei toimu.
Ene Sarap

Ene Sarap (neiuna Ene Kiis; 5. veebruar 1958 – 27. oktoober 2014 Viljandi) oli Viljandi Paalalinna Gümnaasiumi saksa keele õpetaja.
Ta kasvas üles Tallinnas, lõpetas Tallinna 8. Keskkooli ja aastal 1982 Tartu Riikliku Ülikooli filoloogiateaduskonna saksa filoloogia erialal.
27. oktoobril 2014 tulistas 9. klassi õpilane teda saksa keele tunni ajal revolvrist. Selle tagajärjel suri Sarap sündmuspaigal enne kiirabi saabumist. Tulistaja andis peale õpetaja pihta tulistamist vabatahtlikult relva koolitöötajatele ära ja kohale saabunud politseinikele kinnipidamisel vastupanu ei osutanud.
Endiste õpilaste sõnul oli Ene Sarap range kuid väga hooliv inimene, kellele läks korda, kuidas ta endistel õpilastel läheb.
Ene Sarap oli abielus ja tal oli kaks täiskasvanud tütart ja kaks lapselast.