google/wiki40b huggingface dataset:
Valgevene keel

Ajalugu

Vanavalgevene keel oli Leedu suurvürstiriigis kasutusel asjaajamiskeelena, milles muuhulgas pandi kirja ka seadusi (Leedu statuudid).

Keelereformid 20. sajandil

20. sajandi I poolel toimus Valgevenes kaks keelereformi. Neist esimene lähendas kirjakeelt valgevene kõnekeelele – sellist (klassikalist) kirjakeelt (тарашкевіца (taraškievica)) kasutati ametlikult kuni 1933. aastani. Tänapäeval on klassikalise kirjakeele kasutamine levinud rahvuslikult meelestatud valgevenelaste seas. 
Teine, 1933 toimunud reform lähendas valgevene kirjakeelt tugevasti vene keelele (наркамаўка, vabas tõlkes 'rahvakomissarikeel'). 
Suur osa tänapäeva Valgevene elanikest kasutab vene-valgevene segakeelt, mille sõnavara pärineb vene keelest, aga grammatika valgevene keelest. Seda keelt nimetatakse trasjankaks (трасянка).
Ilves-Extra

Ilves-Extra oli spordirõivaste tootmisele ja müügile spetsialiseerunud Eesti aktsiaselts.
Ettevõtte asutas 1987 Arvo Kivikas.
Ettevõte läks 2016 pankrotti.
Ettevõtte kasutatud kaubamärki ISC kasutab tänapäeval edasi ettevõte ISC International.
Marstal

Marstal on  väikelinn Taanis Ærø saarel.
Linnas tegutseb aastast 1860 Marstali Meresõidukool (Marstal Navigationsskole).
Illuka vald (1939)

Illuka vald oli vald Virumaal aastail 1939–1949 ja Jõhvi maakonnas aastail 1949–1950.
Vald moodustati senise Illuka valla maa-alast; senise Vasknarva valla Tuusna küla maa-alast; senise Jõhvi valla Karataja nr. A-92 talu piirkonnast.
1. aprillil 1939 oli vallas 1943 elanikku.
Vald kuulus Riigivolikogu 72. valimisringkonda, kust valiti Hugo Kukke.
Vihterpalu külanõukogu

Vihterpalu külanõukogu oli külanõukogu Haapsalu rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Risti külanõukoguga.
Aarend Sepp

Aarend Sepp (Jüri-Aarend Sepp) (sündinud detsember 1943), eesti karikaturist ja multifilmide operaator.
Töötas Tallinnfilmis multifilmide operaatorina. Tema karikatuure avaldati ajakirjas "Pikker".

Isiklikku

Tema poeg on kunstnik Meeland Sepp
Saarde kirikumõis

Saarde mõis (saksa keeles Pastorat Saara) oli kirikumõis Saarde kihelkonnas Pärnumaal. Nüüdisajal jääb mõis Pärnu maakonda Saarde valda.
Marcelo Antônio Guedes Filho

Marcelo Antônio Guedes Filho (tuntud lihtsalt kui Marcelo; sündinud 20. mail 1987 São Vicentes) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Prantsusmaa kõrgliiga klubis Lyoni Olympique.
Ta alustas klubikarjääri 2007. aastal Brasiilia klubis Santos. Klubikarjääri jooksul on ta mänginud veel Poola kõrgliiga klubis Krakówi Wisła (2008–2010), Hollandi kõrgliiga klubis PSV Eindhoven (2010–2013), Saksamaa kõrgliiga klubis Hannover 96 (2013–2016), Türgi kõrgliiga klubis Beşiktaş ja alates 2017. aastast Lyoni Olympique'is. Krakówi Wisłaga tuli ta hooajal 2008–09 Poola meistriks ning Beşiktaşega Türgi meistriks hooaegadel 2015–16 ja 2016–17.
Jaroslav Rõbakov

Jaroslav Rõbakov (sündinud 22. novembril 1980 Mahiloŭs) on Venemaa kõrgushüppaja.
Nancy Cartwright (filosoof)

Nancy Cartwright (sündinud 24. jaanuaril 1944 Pennsylvanias) on ameerika teadusfilosoof.

Tunnustused

Nancy Cartwright valiti 2004. aastal Ameerika Filosoofiaseltsi liikmeks.
Joey Dunlop

Joey Dunlop (kodanikunimega William Joseph Dunlop, 25. veebruar 1952; Ballymoney, Antrimi krahvkond, Põhja-Iirimaa – 2. juuli 2000; Tallinn) oli Põhja-Iirimaa mootorrattur, mitmekordne maailmameister ringrajasõidus.
Dunlop tuli aastail 1982–1986 viis korda järjest maailmameistriks Vormel TT sarjas. Ta on läbi aegade ainus, kes on viis korda Vormel TT maailmameistriks tulnud. Kõik tema maailmameistritiitlid tulid kõige võimsamas masinaklassis (neljataktiliste 600–1000 cm³ ja kahetaktiliste 300–500 cm³ mootoritega).
Dunlop võitis Mani saarel peetava Isle of Man TT sõidu kõikides klassides kokku 26 korda, mis on kõikide aegade rekord (teine koht 2009. aasta seisuga on 15 korda). Kolmel aastal (1985, 1988 ja 2000) võitis ta kolmes masinaklassis.
Oma kodukohas peetava Ulster Grand Prix võitis Dunlop 24 korda.
Dunlop jäi apoliitiliseks ja mittereligioosseks, mistõttu teda austasid nii katoliiklased kui ka protestandid.
Väga ebausklikuna kandis ta igal võistlusel punast särki ja kollast kiivrit.
Väljaanne "Motorcycle News" valis 2005 Dunlopi kõigi aegade paremuselt viiendaks mootorrattasportlaseks.
Sportlike saavutuste eest sai Dunlop 1986 Briti Impeeriumi ordeni (MBE) ja heategevuse organiseerimise eest 1996 selle ordeni kõrgema järgu (OBE). Heategevus seisnes riiete ja toidu viimises Rumeenia ja Bosnia lastekodudele. Humanitaarabi viis ta sageli ise enne võistlushooaja algust oma kaubikuga kohale, üritamata saada sellele avalikkuse tähelepanu.
Dunlop oli abielus oma lapsepõlvesõbra Lindaga. Neil oli viis last: Julie, Donna, Gary, Richard ja Joanne. Kõik lapsed töötavad endiselt Ballymoney's Joey baaris, kus on kaks superbike'i laest alla riputatud.
Ka tema noorem vend Robert oli mootorrattur, kes aastal 2008 samuti võistlustel hukkus.
4. juulil 2006 nimetas Ulsteri Ülikool Joey ja Robert Dunlopi oma audoktoriteks. Joey eest võttis autasu vastu tema poeg Gary.

Hukkumine

Joey Dunlop hukkus 2000. aastal Tallinnas Kalevi suursõidul, kihutades Pirita-Kose-Kloostrimetsa ringraja märjal ja libedal teel viimases kurvis vastu puud, mille tagajärjel ka kohe hukkus . Ta oli kolmandal positsioonil 125 cm³ masinaklassis, juhtisid Hanno Velt ja Lembit Teesalu. Võimalik, et  tahtis oma  positsiooni parandada ja eksis. Veerand tundi  varem oli Dunlop võitnud superbikede sõidu.
Eesti valitsuse veebisait avaldas selsamal päeval Dunlopile austust. Iirimaal saatis Dunlopit viimasele teekonnale 50 000 leinajat üle Briti saarte. Põhja-Iiri televisioon tegi matustest otseülekande. Matusetalitus toimus Garryduffi presbüteri kirikus ja selle kiriku aeda on Dunlop ka maetud.
Aasta hiljem avati Kalevi 40. suursõidu eel Pirita-Kose-Kloostrimetsa ringraja viimases kurvis Dunlopi mälestuskivi.
Kiek in de Kök

Ajalugu

Esimene torn ehitati millalgi enne 1475. aastat, see oli praegusega võrreldes palju väiksem ja selle nime ei teata. Uut torni on esimest korda mainitud 1475. aastal, siis nimetati seda "uueks torniks Bolemanni sauna taga". Torni ehitati 1483. aastani ja see oli Tallinna linnamüüri üks võimsamaid torne.
Tornil oli algselt kuus korrust, torni kõrgus oli umbes 38 m. Torn on sõõrja põhiplaaniga ning selle läbimõõt oli jalamil umbes 17,3 m ja eenduvas ülaosas umbes 18,5 m. Kiek in de Kök on Tallinna linnamüüri kõige kõrgem torn.
Torn sai kõvasti kannatada, kui Moskva tsaaririigi väed 1577. aastal Tallinna piirasid, Liivi sõja mälestuseks müüriti tornipaigale suured suurtükikuulid sisse.
Torn taastati tõenäoliselt aastatel 1601–1602. Seoses uute kaitsebastionide ehitamisega ehitati torn aastatel 1693–1697 põhjalikult ümber. Torni jalam jäi uue Ingeri bastioni kehandi sisse ning uus sissepääs tehti 3. korrusele (see on ka tänapäeval alles). Torni ülaosa ehitati paksemaks, tornile lisati seest kupli- ja väljast koonusekujuline kuni 3,5 meetri paksune paest katuslagi, mis kaeti katusekividega. Esimese korruse põranda keskel olevast sepisvõrega kaetud luugist pääses keldris asuvasse soolalattu.
Torni kasutati püssirohuhoidlana. Kui Tallinna kindlus Venemaa maakindluste nimekirjast välja arvati, andis Vene keiser Aleksander II 1864. aastal Kiek in de Kök torni ja kõrval asunud Komandandi maja (Kaarli tänav 1) koos suure viljapuuaia ja linnatorniga Toompea Kaarli kogudusele. Endine sõjahiiglane omandas nüüd hoopis rahumeelsema funktsiooni, siia asusid käsitööliste töökojad, elukorterid ja raskejõustikusaal. 
1938. aasta sügisel tegi Vabariigi President Konstantin Päts Vabariigi Valitsusele ettepaneku asutada Kiek in de Köki tornis riiklik ajaloomuuseum, kuhu oleksid koondatud kõik dokumendid ja esemed, mis annaksid ülevaate Eesti iseseisvuse sünnist ja selle hilisemast arengust. Muuseum pidi olema korrastatud 1943. aastaks.
Kui Tallinna Toompea Kaarli kogudus hakkas 1939. aastal aadressile Toompuiestee 4 uut kogudusehoonet ehitama, müüdi torn ja komandandimaja selle ehitise rahastamiseks riigile.
Lagunenud torni hakati korrastama 1958. aastal. Aastatel 1966–1968 tehti tornis ulatuslikke rekonstrueerimistöid, juurde ehitati esimese korruse sissepääs, esimeselt korruselt teisele viiv lai trepp, küttesüsteem. Osaliselt restaureeritud ja osaliselt ümber ehitatud ning juurdeehitistega täiendatud tornis avati 1968. aastal Tallinna linnamuuseum.

Torni tänapäev

Aastatel 2008–2010 uuendati Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuse toetusega Kiek in de Köki ekspositsiooni ja Euroopa Regionaalarengu Fondi toetusel renoveeriti bastionikäike. Pärast renoveerimist on Kiek in de Köki torn ühenduses Ingeri ja Rootsi bastioni kasematikäikudega.
Atsimo-Andrefana piirkond

Atsimo-Andrefana piirkond on 1. järgu haldusüksus (piirkond) Madagaskaril saare edelaosas.
Piirkonna keskus on Toliara.
2004. aastal oli piirkonna rahvaarv hinnanguliselt 1 018 500. Piirkonna pindala on 66 236 km² ning see on Madagaskari piirkondadest suurim.
Colin Jackson

Colin Ray Jackson (sündinud 18. veebruaril 1967 Cardiffis) on Suurbritannia kergejõustiklane (110 m tõkkejooksja).
1988. aastast on Colin Jackson osalenud enamiku suurvõistluste finaalides. 1988. ja 1989. aastal jäi ta alla tolle aja liidrile Roger Kingdomile. Aastal 1990 tuli Jackson jaanuaris Briti Ühenduse mängude võitjaks ja suve lõpus ka Euroopa meistriks. 1991. aasta MM-il Tokyos alustas eeljooksus suurepärase 13,25-ga, kuid poolfinaalis katkestas vigastuse tõttu. 1992. aastal jooksis Colin hooaja 6 parimat aega ja 15 korda alla 13,20. Kaotas aasta jooksul ainult kolm jooksu 21-st, millest üks kaotus tuli kahjuks OM-i finaalis Barcelonas, kus jäi seitsmendaks. 1993. aastal õnnestus peaaegu kõik, väljaarvatud allajäämine Mark McKoyle sise MM-il Torontos. Juulis Sestrieres püstitas järjekordse uue Euroopa rekordi ja jooksis esimese eurooplasena alla 13 sekundi. Stuttgardi MM-i kuldmedal tuli juba uue maailmarekordiga 12,91. 1994. aastal ületas ta 7 aastat Greg Fosterile kuulunud sisetingimustes joostud maailmarekordi 60 m tõkkejooksus, saades ajaks 7,35.

Isiklikud rekordid

100 m – 10,29 (1990)
200 m – 21,19 (1988)
Kõrgushüpe – 1.81(1982)
Kaugushüpe – 7.56 (1985)
110 m tõkkejooks – 12,91 (1993)

Olümpiamängud

1988 hõbemedal Soul

Maailmameistrivõistlused

1986 juunioride maailmameister
1987 pronksmedal 110 m tõkkejooks 13,38 (3. september Rooma)
1989 hõbemedal 60 m tõkkejooks sisemeistrivõistlused (Budapest)
1993 hõbemedal 60 m tõkkejooks sisemeistrivõistlused (Toronto)

1993 maailmameister 110 m tõkkejooks 12,91 (MR) (20. august Stuttgart)
1997 hõbemedal 60 m tõkkejooks (Pariis)

1997 hõbemedal 110 m tõkkejooks 13,09 (7. august Ateena)
1999 maailmameister 60 m tõkkejooks sisemeistrivõistlused 7,38 (Maebashi)

1999 maailmameister 1999 110 m tõkkejooks 13,04 (25. august Sevilla)

Euroopa meistrivõistlused

1990 Euroopa meister 110 m tõkkejooks 13,18 (Split))
1994 Euroopa meister 110 m tõkkejooks 13,08 (Helsingi

1998 Euroopa meister 110 m tõkkejooks 13,02 (Budapest)

Rahvaste Ühenduse mängud

1986 hõbemedal 110 m tõkkejooks (Edinburgh)

1990 kuldmedal 110 m tõkkejooks (Auckland)

1994 kuldmedal 110 m tõkkejooks (Victoria)
2002 hõbemedal 110 m tõkkejooks

Rekordid

200 m tõkkejooks maailma tipptulemus 22,63 1991
110 m tõkkejooks maailmarekord 12,911993

60 m tõkkejooks sisetingimustes maailmarekord 7,35 1994

Isiklikku

Colin Jackson on 182 cm pikk ja 74 kg.
Kütid-korilased

Kütid-korilased on rahvad, kes saavad oma peatoiduse küttimisest ja korilusest, mitte ei tegele põllupidamisega. Suur osa tuntud kütte ja korilasi on rändrahvad ehk nomaadid. Tänapäeval on selliste eluviisidega rahvaid säilinud vähe, kuid enne põllumajanduse leiutamist olid kõik inimesed kütid ja korilased.
Berend tor Beke

Berend tor Beke (surnud 1606. aastal; maeti 9. aprillil 1606 Tallinnas) oli Tallinna majaomanik, Rosenbachide aadlisuguvõsa esiisa.
Ta ostis 1579. aastal maja koos aiaga Pikal tänaval.
Tema poeg Bernhard zur Beck oli Tallinna bürgermeister ja ülendati 1643. aastal aadlikuks Bernhard von Rosenbachi nime all.
Haiba külanõukogu

Haiba külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954. 
Külanõukogu moodustati 1945 augustis Harjumaal Kernu vallas. Külanõukogu keskus asus Nurme külas.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Haiba külanõukogu 1950 septembris Keila rajooni koosseisu.
1954 juunis Haiba külanõukogu likvideeriti ja selle territoorium liideti Nissi külanõukoguga.
Varesjalg

Varesjalg  (Consolida) on taimeperekond tulikaliste sugukonnast.
Varesjalad on üheaastased võrdlemisi suurte õitega taimed. Mõnes süsteemis moodustab see liikiderühm osa perekonnast Delphinium, kus aga ülejäänud liigid on mitmeaastased.

Liigid

Perekonda kuulub umbes 40 liiki.

Eesti liigid

Eestis kasvab looduslikult üks liik – põld-varesjalg (Consolida regalis). See on võrdlemisi tavaline üheaastane põlluumbrohi.
Mõnda muud liiki võidakse kasvatada aias.
Metskond

Metskond on metsa majandamise üksus. Metskonnaks nimetatakse ka selle üksuse keskust.
Metskonnast kõrgem üksus on metsamajand.

Eesti metskonnad

Esimesed metskonnad loodi Liivimaal 1827. aastal.
2000. aastal oli Eestis 92 metskonda. Aasta lõpuks vähendati metskondade arvu 74-le. 1. jaanuariks 2002 vähenes metskondade arv 67-le.
1. juulist 2008 otsustas RMK üle minna funktsionaalsele juhtimisstiilile ning kaotada senisel moel tegutsenud metskonnad. Praegu on Eestis 18 metskonda: igas maakonnas üks ning Harjumaal, Pärnumaal ja Ida-Virumaal kaks. Igas metskonnas töötavad metsaülem, spetsialist ja territoriaalsed metsnikud.
Eestis on metskonnad jaotatud metsandikeks. Eestis on 17 metskonda ja 76 metsandikku, igas metskonnas 2–7 metsandikku.

Metsade majandamise algus ja metskondade loomine

Toivo Meikari andmetel pärinevad metsandusloo vanimad kirjalikud teated Sõrve metsakorralduse kohta 1795. aastast. Metsamajandus kui majandusharu tekkis 18. sajandi lõpul, riigimetsad korraldati üldjoontes 19. sajandi teisel poolel. Erametsa üle otsustas omanik. 20. sajandi alguses olid siiski kõik metsad üldjoontes korraldatud. Nõukogude ajal tehti metsakorraldust reeglipäraselt iga 10 aasta järel.
Madliena kirikumõis

Madliena kirikumõis (saksa keeles Pastorat Sissegal-Altenwoga, läti keeles Madlienas mācītājmuiža) oli kirikumõis Liivimaal Riia kreisis Madliena kihelkonnas. Nüüdisaegse haldusjaotuse järgi asub mõisasüda Lätis Ogre piirkonnas Madliena vallas.
Mike Auksi

Michael Mahkwa Auksi (sündinud 18. detsembril 1981 Torontos Kanadas) on eesti päritolu Kanada hokimängija (kaitsja).
Nooruses ja juuniorina mängis ta Kanadas.
2013. aastast mängib ta Eesti klubis HC Panter Tallinn.
Aksel Kriisa

Aksel Kriisa (19. oktoober 1904 Kokemäe – 15. august 1949 Sevurallag, Sverdlovski oblast) oli eesti vaimulik ja orelimeister.
Ta sündis Kokemäel, Haanja vallas orelimeister Tannil Kriisa pojana. Ta lõpetas aastal 1925 Võrus gümnaasiumi. Aastatel 1925–1931 õppis ta Tartu Ülikoolis teoloogiat. Vaimulikukutseks valmistudes töötas prooviaastal Otepää Maarja koguduses. Ordineeriti 5. veebruaril 1933 Tallinna toomkirikus õpetajaks.
Ta oli aastatel 1933–1934 Saaremaa praostkonna vikaarõpetaja, aastatel 1934–1941 Mustjala Anna koguduse õpetaja.
Aastal 1941 ta arreteeriti. Ta suri vangilaagris.

Isiklikku

Tema isa Tannil Kriisa ning isa vennad Jakob ja Juhan olid eesti orelimeistrid. Rohkem või vähem orelimeistrid oli ka tema vennad Eduard, Harry, maalikunstnik Rudolf, ka tema ise.
Marshmello

Välimus

Marshmello kannab publiku ees esinedes kohandatud kiivrit. Kes ta tegelikult on, pole teada. On arvatud, et Marshmello võib olla Ameerika DJ Chris Comstock, kes on tuntud ka esinejanimega Dotcom, sest tema stiil sarnaneb väga Marshmello omaga. Skrillex on samuti viidanud Marshmellole intervjuus nimega "Chris". Lisaks on mõlema mänedžeriks Moe Shalizi ja väidetavalt on mõlemal ka sama tätoveering ja sünnikuupäev.

Lavapersoon ja identiteet

Marshmello lavanimi versioon sõnast marshmallow ja tema vahukommi maskott on mõlemad inspireeritud elektroonilise house-muusika produtsendist ning DJ-st deadmau5, kes samuti kasutab alternatiivset kirjapilti oma lavanimena ja esineb surnud hiire maskotti kandes. Teadmine, et deadmau5 on panustanud Marshmello persooni, on ilmne pala "Alone" muusikavideos, kus Marshmellol on lemmikloomaks hiir Joel (Joel Zimmerman on deadmau5 tõeline nimi). Ajakirjanikud on spekuleerinud, et Marshmello võib olla ka Martin Garrix, Jauz või DJ-de ning produtsentide kollektiiv, kelle mänedžeriks on Shalizi. 4. märts 2017 Feed Me postitas Instagrami loo Dotcomist Marshmello kostüümis ja teisest inimesest Marshmello kiivriga. 
Pärast esinemist muusikafestivalil Electric Daisy Carnival 2016 Marshmello paljastas oma isiku, võttes peast kiivri. Selgus, et see esineja oli hoopis Hollandi produtsent Tiësto. Üritust kirjeldati laialdaselt kui "trollimist", sest mõlemat artisti oldi nähtud koos teiste piltide peal ning nad ühendasid oma esinemiste ajakavad, mistõttu on ebatõenäoline, et Marshmello oleks tegelikult Tiësto. 8. juuli 2017 postitas India näitlejanna Urvashi Rautela Instagrami endast pildi koos Chris Comstocki, Maejori ja Moe Shaliziga, kus ta väitis, et Comstock on tema pildil Marshmello, märgistades Marshmellot Comstocki isikliku konto või aliase Dotcomi asemel. Ainsate osalistena on ASCAP maininud Comstocki laulukirjutajana Marshmello laulus "Silence" ja Khalidi, kes külalisena laulab.
Wenzel I (Saksi-Wittenberg)

Wenzel I (umbes 1337 – 15. mai 1388 Celle) oli Saksi-Wittenbergi hertsog Askania dünastiast. Ta valitses aastatel 1370–1388 ning oli Saksa-Rooma riigi kuurvürst ja Lüneburgi vürst.
Peep Kalv

Peep Kalv (25. november 1934 Tallinn – 1. jaanuar 2002 Tallinn) oli eesti astronoom.

Teadustöö

Füüsika-matemaatikakandidaadi väitekirja astrofüüsikas "Valitud pikaperioodiliste varjutuslike kaksiktähtede uurimine fotoelektriliste vaatluste teel", juhendaja Izold Pustõlnik, kaitses Kalv 1980 AAI-s Tõraveres.
Ta tegeles muutlike tähtede ja varjutusmuutlike kaksiktähtede fotograafilise ja fotoelektrilise astrofotomeetriaga, on uurinud üksteist tugevasti mõjutavate komponentidega lähiskaksiktähtedes toimuvaid protsesse.
Luges TPÜ-s ja TTÜ-s astrofüüsika üldkursust.
Oli Rahvusvahelise Amatöör- ja Professionaalse Fotoelektrilise Fotomeetria Ühingu Eesti osakonna koordinaator.
Avaldanud üle 30 teadustrükise ja umbes 300 aimekirjutist.
Kookospähkel

Kookospähkel on kookospalmi (Cocos nucifera) vili. Botaanilises mõttes ei ole tegu mitte pähkliga, vaid luuviljaga. Kookospähkli kesta kutsutakse kookoseks.

Tootmine

2012. aastal toodeti maailmas kokku 62,1 miljonit tonni kookospähkleid ning istandike pindala oli 12,1 miljonit hektarit. Viljadest tarbitakse ja töödeldakse peaaegu kõik tootjariigis ning vaid tühine osa (alla ühe protsendi) läheb ekspordiks.

Kasutamine

Pärast kookospähklite koristamist raiutakse luuvilja pealt kiudkiht ära. Paljastunud luukest meenutab tõesti pähklit ja et eurooplased on näinud tavaliselt just sellist puhastatud luuvilja, siis ongi nad hakanud seda kookospähkliks nimetama. Vilja õõnsus on täidetud vedelikuga mida kutsutakse kookosveeks. Kääritanud kookosvett kasutatakse veinide, likööride ja kookosäädika valmistamisel.
Kookospähklid lüüakse pooleks ja pannakse päikese kätte kuivama. Mõne aja pärast tõmbub kõvaks kuivanud toitekude luukesta küljest lahti ja see on siis kopra. Igalt palmilt saadakse 5–30 kg koprat. Koprat kogutakse ja saadetakse maailmaturule, sellest pressitakse väärtuslikku taimeõli ning pressimisjäätmed on loomadele tunnustatud jõusöödaks.
Wevelgem

Ajalugu

Wevelgemi varaseim teadaolev mainimine pärineb 1197. aastast.
Vanasti oli Leie jõgi Wevelgemi jaoks väga tähtis. Inimesed leotasid seal linu enne töötlemist. Wevelgemis oli palju linatöötlemisettevõtteid ja Leiet hüüti kuldseks jõeks, viidates sellega lina värvile. Linavabrikuid leidub Wevelgemis tänini, kuigi linatööstus on tähtsust sealkandis kaotanud.
Esimese maailmasõja ajal ehitasid sakslased Wevelgemi lennujaama. See eksisteerib tänapäevani. Põhiliselt kasutatakse seda eralendudeks. Wevelgemi Saksa sõjaväekalmistule on maetud 47 864 sõdurit, kes kõik langesid Esimeses maailmasõjas. Wevelgemis on Belgia suurim Saksa sõjaväekalmistu. Selle lähedale rajasid sakslased valelennuvälja puulennukitega, tänapäeval on sellest järel raudtee lähedal üks suur ja üks väiksem punker.
Mäksa vald (1939)

Mäksa vald oli vald Tartumaal aastail 1939–1950.
Vald moodustati senise Mäksa valla maa-alast, välja arvatud Sootaguse küla ja Emajõe suudmes Emajõest põhja pool asuvate heinamaatükkide maa-alad; senise Kastre-Võnnu valla Võõpste küla ja Kastre asunduse ning osa Emajõe-Suursoo ja osa Jõmmsoo piirkonnast; mitme valla lahusheinamaatükkide maa-aladest Emajõest lõuna pool.
Zurab Nogaideli

Zurab Nogaideli (gruusia ზურაბ ნოღაიდელი; sündis 22. oktoobril 1964 Khobulethis Gruusias) on Gruusia poliitik, Gruusia peaminister 17. veebruarist 2005 kuni 16. novembrini 2007.
Päritolult adžaar.
Lõpetanud Moskva Riikliku Ülikooli füüsikateaduskonna pooljuhtide optika erialal. Töötas aastatel 1988–1992(?) Gruusia Teaduste Akadeemia Geograafia Instituudi vanemlaborandina Bathumis ja 1989–1990 Eesti Teaduste Akadeemia Geoloogia Instituudis stažöörina.
1990–1991 töötas Bathumi arheoloogiainstituudis, kus tegeles arheoloogiliste leidude spektraalanalüüsiga. Tõusis laborijuhataja ametikohale.
Poliitikaga hakkas tegelema 1980. aastate lõpus. 1988. aastal asutas koos hea sõbra Zurab Žvaniaga Gruusia Rohelise Partei. 1992. aastal asus partei täitevdirektori ametisse ja valiti Ülemnõukogu liikmeks. Juhtis Ülemnõukogu keskkonna ja loodusressursside komisjoni.
1995. aastal valiti Gruusia parlamendi liikmeks. Juhtis maksude ja lõivude komisjoni ning parlamendi esimehe Zurab Žvanie sekretariaati. Ühtlasi pidas aastatel 1995–1996 Gruusia Kodanike Liidu (Eduard Ševardnadze partei) välissekretäri ametit. 1996. aastal valiti Adžaaria Autonoomse Vabariigi ülemnõukogusse.
1999. aastal valiti Gruusia parlamenti Gruusia Kodanike Liidu nimekirjas ja liitus samanimelise fraksiooniga. Juhtis maksude ja tulude komisjoni.
Aastatel 2001–2002 ning 2003–2005 oli Nogaideli Gruusia rahandusminister. 2002. aastal vabastati sellest ametist kas Riikliku Julgeolekunõukogu otsusega või teistel andmetel omal soovil, seoses lahkarvamustega valitsuse poliitika suhtes. Aastatel 2002–2003 töötas juhtivkonsultandina Ühendriikide ettevõttes PI Consulting Group, mis tegeles Gruusia energeetikaobjektide erastamisega.
2003. aastal osales aktiivselt Roosirevolutsioonis ning määrati Ševardnadze tagasiastumise järel presidendi kohusetäitjaks saanud Nino Burdžanadze volinikuks finantsküsimustes, 27. novembril aga taas rahandusministriks.
Nimetati peaministriks 2005. aastal pärast seda, kui senine peaminister Zurab Žvania segastel asjaoludel suri. Nogaidelit nähti tehnokraadina, kes võitleb agarasti korruptsiooniga.
Nogaideli astus valitsusjuhi kohalt tagasi pärast president Mihheil Saakašvili vastaste tänavarahutusi 2007. aasta sügisel, viidates tervislikele põhjustele. 2007. aasta kevadel oli talle Ameerikas tehtud südameoperatsioon.
Pärast 2008. aasta augustisõda kritiseeris Nogaideli teravalt Saakašvilit sõtta astumise pärast, nimetades seda kuriteoks, leidis, et Venemaaga tuleks suhted viivitamatult taastada ning lubas asutada uue opositsioonijõu. Detsembris asutas Nogaideli ühenduse nimega Liikumine Õiglase Gruusia Eest, millest hiljem kujunes partei. Muuhulgas on opositsiooni läinud Nogaideli avaldanud arvamust, et Gruusia tuleb muuta parlamentaarseks vabariigiks.
9. veebruaril 2010 kirjutas Nogaideli alla koostöölepingule Venemaa võimuparteiga Ühtne Venemaa. Selle sammuga langes ta nii Gruusia võimude kui mitme suurema opositsioonijõu terava kriitika alla. Märtsis lasi telekanal Imedi eetrisse paanikat külvanud libareportaaži Venemaa rünnakust Gruusiale, kujutades Nogaidelit ja Nino Burdžanadzet kollaborantidena.

Isiklikku

Abielus, kaks last.
Bouquet garni

Valmistamine

Ürdid seotakse kimbuks kokku või pannakse väikesesse marlist kotikesse. Kokkusidumine võimaldab ürdid enne serveerimist toidust kergesti välja võtta. Marlikotikese kasutamisel võiks lisada ka mõnda peenemat vürtsi, mida kimpu siduda ei saa - näiteks apelsinikoort või vürtsnelki või apteegitilli või sellerilehti või majoraani või paar musta pipra tera.

Kasutamine

Kasutatakse suppide, hautiste ja puljongite maitsestamiseks. Lisatakse toiduvalmistamisel kohe alguses ning eemaldatakse valmis toidust.