google/wiki40b huggingface dataset:
Lauto

Ajalugu

Lauto arvatakse pärinevat Mesopotaamiast. 17. sajandil eKr valmistatud keraamilisel plaadil on leitud varaseima algelise 2-3 keelega lautosarnase muusikariista kujutis. See plaat asub tänapäeval Bagdadis muuseumis.
See muusikariist jõudis peagi Vana-Egiptusesse. Seal kasutati 2 keelega lautosid, mis olid valmistatud kilpkonna kilbist ja kaetud pealt nahaga, milles oli 6 kõlaava. Pillikael oli umbes 32 cm pikk ja mõnikord oli selle otsa nikerdatud hane- või pistrikupea. Seda pilli mängiti lipitsaga.
Pika kaelaga lauto ilmus Vana-Kreekasse 4. sajandil eKr. Vanad kreeklased nimetasid lautot panduuraks. Kreekast levis lauto Etruuriasse ja Rooma. Roomlased hindasid lautosid nagu teisigi keelpille kõrgelt. 5. sajandil mängiti lautot Bütsantsis ja Liibüas. 10. sajandil jõudis see Indiasse.
Tänapäeva lauto on otseselt arenenud araabia pillist, mille nimi oli uud. See oli lühikese kaela ja 4 keelega pill, mida mängiti lipitsaga. Mekas tunti seda juba 6. sajandil. See oli häälestatud kvartidesse. Mekas lisati pillile veel 2 keelt. Euroopasse tõid udi maurid Hispaania vallutamise ajal, kuid teistesse Euroopa maadesse jõudis see alles 13. sajandil.
Araabia keelest tuleb ka pilli nimi. Nii sõnad "ud" kui "lauto" pärinevad araabia sõnast العود (al'ud), mis tähendab puitu.
Keskaegne lauto oli meloodiline muusikariist. Seda mängiti hanesulest lipitsaga. Mängida sai üht muusikaliini, akordidega kadentsides ja fraaside lõpul. Ent 15. sajandil hakati lautot mängima sõrmedega ja see võimaldas mängida mitut partiid korraga. Nii kujunes lauto polüfoonilise häälega sooloinstrumendiks.
16. sajandi lautol oli 6 keelt, aga sajandi lõpuks koguni 10. Kasutati 7 liiki lautosid. Renessansi ajal tunnustati lautot teistest muusikariistadest rohkem, ta oli populaarseim soolopill ja suurepärane partner laulu saateks. Enne 16. sajandit oli lauto tavaliselt ansamblipill, aga 16. sajandil sai ta soolopilliks.
18. sajandil hakkas huvi selle pilli vastu raugema ja alates 19. sajandist on seda mängitud harva.
Mees La Manchast

"Mees La Manchast" (originaalpealkirjaga "Man of La Mancha") on 1964. aastal loodud muusikal, mille autorid on Dale Wasserman (käsikiri), Joe Darion (laulusõnad) ja Mitch Leigh (muusika).
1964. aastal valminud muusikal on kohandus Dale Wassermani 1959. aasta mittemuusikalisest telenäidendist "I, Don Quixote" ('Mina, don Quijote'), mis sai omakorda inspiratsiooni Miguel de Cervantese romaanist "Don Quijote".
Muusikali on lavastatud ka Eestis.
Paldiski raamatukogu

Paldiski Linnaraamatukogu on raamatukogu Harju maakonnas,Lääne-Harju vallas, Paldiski linnas aadressil Rae tänav 38.
Raamatukogu asutati 1920. aastatel.
Vene-Poola sõda (1632–1634)

Sõjaeelne olukord

16. sajandil, Moskva-Leedu sõja tulemusel liitis Moskva suurvürstiriik alad suurvürstiriigiga 17. sajandi alguses Venemaa tsaaririigis toimunud Segaduste ajal ning Rzeczpospolita vägede invasiooni Venemaale, liitis Rzeczpospolita Smolenski alad oma riigiga. 1632. aastal suri Poola kuningas Zygmunt III Waza ning uue kuninga valimise ajal otsustas Moskva kasutada olukorda ning alustada sõda piirkondade taasvallutamiseks, vaatamata veel kehtinud Deulino vaherahule.

Sõjategevus

Tsaaririigi väed (32 000 meest, 151 kahurit ja käsikahurit, 7 suurtükki-müüsrit) bojaar Mihhail Šeini ja okolnitši Artemi Izmailovi juhtimisel asusid 3. augustil sõjakäigule Moskvast, 110 km läänes asunud piirilinna Možaiskisse. Kohtamata piirialadel vastupanu, vallutasid nad teel Kritševi, Serpeiski, Dorogobuži, Neveli, Roslavli, Starodubi, Potšepi, Sebeži, Krasnõi, Trubtševski ja teised linnad ning jõudsid 1632. aasta detsembris Smolenski linna alla, mida asusid piirama. 
Moskva tsaaririigi väed piirasid Smolenski sisse, kuid piiramissuurtükkide puudumise tõttu piirdusid piiramisrajatiste ja kantside ehitamise ning linna blokeerimisega. 1633. aasta märtsis jõudsid linna alla piiramissuurtükid ning algas linna pommitamine. Tsaaririigi väed tegid linnale kaks tulemusteta tormijooksu (26. mail ja 10. juunil).
1633. aastal alustas Krimmi khaaniriik Moskva tsaaririigi vastu sõda ning laastas Rjazani, Tula, Kolomna ja Kaluuga piirkondi. Smolenski piiramisel ja sõjakäigul osalenud maakaitseväe aadlikud lahkusid Šeini väest ning suundusid oma pärus- ja teenismõisu kaitsma.
28. augustil saabusid Smolenski alla Rzeczpospolita väed Poola kuninga Władysław IV Waza juhtimisel. Septembris-oktoobris toimunud linna blokaadist vabastamise lahingute järel piirasid Rzeczpospolita väed 18. oktoobril piiramisrajatistes asunud Moskva väed sisse ning need alistusid 15. veebruaril 1634. Moskva vägede alistumise ja Smolenski alt lahkumise järel suundusid Rzeczpospolita väed Loode-Venemaa poole, kus asusid piirama 1634. aasta Belõi kindlust. Kindluse edutu piiramine toimus veebruaris-märtsis.

Sõja lõpp ja rahuleping

Sõja lõpetas Smolenski lähedal Poljanovka jõe juures sõlmitud Poljanovka rahuleping, millega Poola kuningas Władysław IV Waza loobus kõigist Segaduste aegsetest nõuetest Moskva tsaaririigi troonile. Territooriumid, mille nimel Moskva tsaaririik sõda alustas, jäid aga Rzeczpospolita valdusse.
Laine Turja

Laine Turja (kuni 1948 Laine Hein; 27. jaanuar 1926 Tallinn – 25. juuli 1996 Tallinn) oli Eesti kergejõustiklane.
Ta õppis Tallinna Linna 2. Tütarlaste Gümnaasiumis. 
Töötas mitmel pool (J. Tombi nimeline Klubi, Tallinna Vineeri- ja Mööblikombinaat) sekretäri-masinakirjutajana, sealhulgas ka Tallinna Kalevis ja Tallinna spordikomitees; aastatel 1967–1988 oli ta Kalevi kilehalli (selle kohal on praegu Tallinna Spordihall) komandant.

Sportlasena

Kergejõustikutreeninguid alustas kevadel 1940, tema juhendaja oli Ilse Uus. 
Võistles 1940. aastal ÜENÜ Tallinna osakonna, aastatel 1942–1944 Tallinna Spordiklubi ja aastatel 1945–1948 Tallinna Kalevi liikmena. 
Tuli aastatel 1940–1948 100 m-s kaks korda, teatejooksudes 10 korda ja 1 km murdmaajooksus 1 korral Eesti ja Eesti NSV meistriks. Kuulus 5 korral teatejooksus Eesti rekordi püstitanud naiskonda. Kuulus 4 korda Eesti ja Eesti NSV koondisse.

Isiklikku

Tema abikaasa oli poksija Raimond Turja.
AS Coca-Cola HBC Eesti

AS Coca-Cola HBC Eesti (varasem nimi: Eesti Coca-Cola Joogid) on Eestis aastast 1991 tegutsev ettevõte, mis toodab ja müüb Eestis kokakoolat. Ettevõte on rahvusvahelise kontserni Coca-Cola HBC tütarettevõte.
Jaanusjärv

Jaanusjärv on järv Võru vallas.
See asub Haanja looduspargis.
Virgin Group

Virgin Group Ltd. on Suurbritannia rahvusvaheline riskikapitali konglomeraat, mille asutajateks on ettevõtjad Sir Richard Branson ja Nik Powell. 
Virgin Groupi asutamise kuupäevaks on Companies House noteeritud 1989. aasta, mis liigitab selle valdusettevõtteks; Virgini äri- ja kaubandustegevus sai alguse 1970. aastatest. Virgin Groupi netoväärtuseks hinnati 2014. aasta novembri seisuga 5–5,5 miljardit naela.
Räpina raamatukogu

Räpina raamatukogu on raamatukogu Põlva maakonnas Räpina linnas. Raamatukogu juhataja on Kiira Kazakova.
Alexander Rossi

Alexander Rossi (sündinud 25. septembril 1991 Californias) on Ameerika Ühendriikide vormelisõitja.
2015. aastal osales ta alates Singapuri GP-st Manor Marussia Vormel 1 meeskonnas 5 võistlusel.
Henno Kirikmäe

Henno Kirikmäe (3. september 1921 Auvere vald – 28. jaanuar 2014 Stockholm) oli eesti pedagoog ja koolijuht, Stockholmi Eesti Algkooli direktor.
Ta on õppinud Tallinna Õpetajate Seminaris, kus ta omandas matemaatikaõpetaja kutse; aastal 1941 lõpetas ta Tartu Õpetajate Seminari. Aastail 1942–1943 õppis ta Tartu Ülikooli majandusteaduskonnas. Et mitte lasta end mobiliseerida Saksa sõjaväkke, siirdus ta aastal 1943 Soome, kus tast sai soomepoiss ehk 200. jalaväerügemendi võitleja. Aastal 1944 naasis ta Eestisse ja ta põgenes Kihnu kaudu purjekaga Rootsi, kus elas alguses Gotlandil põgenikuelu. Aastatel 1945–1946 jätkas ta õpinguid Stockholmi Ülikoolis.

Õpetaja ja koolidirektor

Ta on töötanud õpetajana Tartu 16. Algkoolis. Aastatel 1946–1949 oli ta Rootsis eesti laste suvekodus kasvatajaks. Aastatel 1950–1975 töötas ta õpetajana Stockholmi Eesti Algkooli vanemates klassides, õpetades matemaatikat, geograafiat, võimlemist ja puutööd. 1975. aastal valiti Henno Kirikmäe sama Stockholmi Eesti Kooli juhatajaks ning töötas selles ametis kuni pensionile minekuni 1985. aastal. Ta pidas kooliga sidet ka hiljem ning külastas kooli viimast korda augustis 2013.
Lisaks töötas ta aastail 1956–1966 õpetajana Stockholmi Linna Majapidamiskoolis.

Muu pedagoogiline töö

Alates 1946. aastast ja koolivaheaegadel aitas Henno Kirikmäe mitmel pool Rootsis eesti laste suvekodusid korraldada ning oli aastail 1950–1962 Gotlandil Ojamaa suvekodu juhataja.
Ta oli Eesti Algkooliõpetajate Ühingu ja Eesti Õpetajate Keskühingu liige ning mõnd aega ka mõlema ühingu esimees. Toimetas õpetajate häälekandjat Bülletään ja avaldas artikleid nii õpilaste koolivälisest tegevusest kui ka õpetajate kutseorganisatsioonidest.
Henno Kirikmäe oli ka aktiivne sportlane ja laulis palju aastaid Stockholmi Eesti Meeskooris.
Tartu Veevärk

Tartu Veevärk on aktsiaselts, mis tegeleb Tartu ja selle lähiümbruse elanikkonna joogivee varustamisega ja ühtlasi osutab kanalisatsiooniteenuseid. Ettevõtte juhataja on Toomas Kapp.
Ettevõtte eelkäija oli Eesti NSV ajal tegutsenud ettevõte Tartu Linna Veevarustuse ja Kanalisatsiooni Kontor. 1990. aastate algul korraldati kontor ümber ASiks Tartu Veevärk.
Barbagia di Seùlo

Barbagia di Seùlo (sardi keeles Barbàgia 'e Seùlu) on ajaloolis-geograafiline piirkond Itaalias Sardiinia saare keskosas.
Piirkonnas on viis Cagliari provintsi valda: Esterzili, Sadali, Seui, Seulo ja Ussassai. Barbagia di Seùlo piirneb Ogliastra, Trexenta ja Barbagia di Belvì piirkonnaga.
Sardiinia ajaloolised piirkonnad (subregioni) 
Anglona · Barbagia di Belvì ·  Barbagia di Nuoro · Barbagia di Ollolai · Barbagia di Seùlo · Barigadu · Baronie · Campidano di Cagliari · Campidano di Oristano · Gallura · Goceano · Guilcer  · Guspinese · Iglesiente  · Logudoro · Mandrolisai · Marghine · Marmilla · Meilogu · Monreale · Monteacuto · Montiferru · Nurra · Ogliastra · Parteòlla · Planargia · Quirra · Romangia · Sarcidano · Sarrabus-Gerrei · Sassarese · Sulcis · Sulcis-Iglesiente · Trexenta
Aron Gurevitš

Aron Gurevitš (vene Арон Яковлевич Гуревич; 12. mai 1924 Moskva – 5. august 2006 Moskva) oli juudi päritolu Vene ajaloolane (medievist).

Elu

Gurevitš sündis Moskvas juudi perekonnas, õppis ajalugu Moskva Riiklikus Ülikoolis, 1950. a-l kaitses oma kandidaadiväitekirja varakeskaegse Inglismaa agraarajaloost. Ajaloodoktor 1962 a-l väitekirjaga Norra sotsiaalajaloost 9.–12. sajandil. 1950–1966 töötas õppejõuna Kalinini riiklikus pedagoogilises instituudis, 1966–1969 vanemteadurina NSVL TA Filosoofia Instituudis, 1969–1992 NSVL TA Üldajaloo Instituudis. 1989 valiti Moskva Riikliku Ülikooli filosoofia osakonna professoriks, 1993 sama ülikooli Üldajaloo Instituudi juhatajaks. Enne perestroika aega ei lubatud teda välismaale, kuid tema tööd olid Läänes laialt tuntud.

Looming

Gurevitš alustas keskaja Lääne-Euroopa agraarajaloolasena, seejärel pühendus keskaegse Skandinaavia ajaloole, kuni asus tegelema keskaja Euroopa kultuuriajaloo ja ajaloolise antropoloogiaga. Viimases valdkonnas, mis tõi talle rahvusvahelise tuntuse, on tema olulisemad teosed "Keskaja kultuuri kategooriad" (1972), "Keskaja rahvakultuuri probleeme" (1981), "Indiviid ja ühiskond keskaja Lääne-Euroopas" (2005).
Ta oli mõjutatud Annaalide koolkonnast, mille töid tutvustas ta aktiivselt vene keeles. Teda mõjutas ka Mihhail Bahtin, kellega ta ühtlasi polemiseeris. Gurevitš osales samuti aktiivselt Tartu-Moskva semiootikakoolkonna tegemistes ja avaldas artikleid ajakirjas "Töid märgisüsteemide alalt".

Isiklikku

Elu viimased 14 aastat oli Gurevitš praktiliselt pime, kuid jätkas jõudumööda loometööd: kolleegid ja õpilased lugesid talle tekste ette ning panid kirja tema dikteeritud tekstid. Ta jätkas ka viimastel eluaastatel teadustööde avaldamist.
Tema tütar Jelena Gurevitš on skandinavist, filoologiakandidaat (1984)
Eduard Schults

Eduard Schults (7. jaanuaril 1932 Leningrad – 11. detsember 2015) oli eesti raadiotehnikateadlane ja alpinist, Tallinna Tehnikaülikooli emeriitprofessor.
Tema peamised uurimisvaldkonnad olid raadioelektroonika ja raadiotehnilised seadmed; raadiosignaalide töötlemine; televisioonitehnika. Ta on loonud signaalide ja ruumiliste objektide näitajate mõõtmise
meetodeid ja vahendeid, optiliste impulsskujutiste televisiooniregistraatoreid ning ringhäälingu- ja telekommunikatsioonisüsteemide näitajate standardimise metoodilisi aluseid.
Schults on esimesi eesti alpiniste, kes on tõusnud kuuetuhandelise mäe tippu (1960).

Haridus ja töökäik

Schults lõpetas 1946. aastal 7 klassi Pärnu 1. Keskkoolis, 1950. aastal Tallinna Elektromehaanika Tehnikumi raadiotehnika erialal kiitusega ja 1956. aastal Leningradi Bontš-Brujevitši-nimelise Elektrotehnika Sideinstituudi raadioside ja raadiolevi erialal kiitusega. 1963. aastal kaitses ta tehnikakandidaadi kraadi.
Ta oli teaduslikul tööl 1963. aastast. Dotsendi teadusliku kutse sai ta 1970. aastal. Tallinna Polütehnilises Instituudis alustas ta tööd 1965. aastal, algul automaatika kateedris ning hiljem raadiotehnika kateedris selle loomisest 1966. aastal vanemõpetaja ja dotsendina.
Aastatel 1981–1986 oli ta raadiotehnika kateedri juhataja. Schults on käinud erialaliselt stažeerimas Suurbritannias, Prantsusmaal, Itaalias ja Saksamaal.
Aastatel 1995–2000 oli Schults Tallinna Tehnikaülikooli professor, juhatades nii raadio- ja sidetehnika instituuti (1996–2000) kui telekommunikatsiooni õppetooli. 2000. aastal Schults emeriteerus.

Alpinism

1957. aastal tõusis ta koos Bruno Sauliga Kaukasuses Lagan-Hohi (5033 m) tippu mööda 4. raskuskategooria marsruuti.
1960. aastal võttis ta osa ekspeditsioonist Pamiiris Taga-Alai ahelikus. Selle käigus 30. juulil esmavallutati Hillar Kaalu juhtimisel 6211 meetri kõrgune seni veel vallutamata mäetipp. Tipp nimetati Estonia mäetipuks. Esmatõusjate seas tõusis tippu ka Eduard Schults See oli eestlaste esimene kõrgtõus.

Isiklikku

Tema isa oli Aleksander Schults, ema Helene Schults (sünninimi Hendrikson) ja abikaasa Milvi-Lien Schults (sünninimi Murumets). Lapsed Margus ja Kristiina.
Schults harrastas lisaks alpinismile kergejõustikku ja suusatamist.
Valgustaja (auhind)

Valgustaja (vene keeles "Просветитель") on Venemaa kirjandusauhind populaarteadusliku kirjanduse valdkonnas.
Auhinna asutas 2008. aastal ettevõtja ja fondi Dinastija juht Dmitri Zimin. Auhinda jagatakse kahes kategoorias: loodus- ja täppisteadustes ning humanitaarteadustes. Lisaks antakse välja eriauhind.
2019. aasta 8-liikmelise žürii esimees on füüsika-matemaatikateaduste doktor Aleksei Semihatov. Žüriisse kuuluvad teiste seas Dmitri Zimin ja Venemaa Teaduste Akadeemia professor Aleksandr Markov. Varasematel aastatel on žürii töös osalenud astronoom Vladimir Surdin, akadeemik Juri Rõžov, Rutgersi ülikooli professor Konstantin Severinov, Tartu Ülikooli dotsent Roman Leibov ja teised.
Piirsalu kirik

Piirsalu kirik on Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas Piirsalu külas asuv kirik. 
Kirikus tegutseb Piirsalu kogudus.
Kiriku ehitus algas 1859. aastal Piirsalu mõisniku Arthur von zur Mühleni eestvõttel ja valmis 1863. Enne seda asus Piirsalus puukirik, mis asus praeguse Piirsalu kalmistu kohal. Aastani 1926 oli Piirsalu kirik Kullamaa kiriku abikirikuks. 
Kirikut kasutab EELK Piirsalu kogudus, mille hooldajaõpetaja on Peeter Krall ja juhatuse esimees Maie Hinno. Korralised jumalateenistused toimuvad Piirsalu kirikus iga kuu 2. ja 4. pühapäeval algusega kell 13.30
Kirikus on mitmeid kultuurimälestisteks arvatud objekte.
Nullsoft Scriptable Install System

Ajalugu

NSIS oli loodud Winampi levitamiseks. See põhineb varasemal tootel Nullsoft – PiMP (plugin Mini Packager), mis on tuntud ka kui SuperPiMP. Pärast 2.0a0 versiooni koliti projekt SourceForge.net keskkonda, kus arendamisega liitusid ka välised arendajad. NSIS 2.0 anti välja 2 aastat hiljem.
Esimese versiooni NSIS oli väga klassikalise Windows Installeri sarnane, aga see oli tänu skriptidele juhitavam ning see toetaks ka teisi arhiivimisvorminguid. Teise versiooni NSIS toetas uut graafilist kasutajaliidest,LZMA- tihendust, mitmekeelsust ja omas head pluginasüsteemi.

Posix

Versioon 2.01 oli esimene versioon, mis toetas kompileerimist igal POSIX-platvormil. See võimaldas luua Windowsi installereid GNU/Linux ja FreeBSD jaoks, kasutamata Wine emulaatorit. Seni toetati kompileerimist ainult Windowsis.

Skript

NSIS kompilaator – ’’makensis’’ programm – kompileerib skripte kasutatavasse koodi. Iga skripti rida sisaldab üht käsku.
Näide:
 # Skripti näide
 Name "Example1"
 OutFile "example1.exe"
 InstallDir "$PROGRAMFILES\Example1"
 Page Directory
 Page InstFiles
 Section
   SetOutPath $INSTDIR
   File ..\makensis.exe
 SectionEnd

Modern User Interface

Versioonis 2.0 oli võetud kasutusele uus graafiline kasutajaliides, mille nimeks sai Modern UI (MUI). MUI on masterite liidesega sarnane, ta toetab splash-avakuva, keele valikut, installitavate komponentide valikut ning palju laialdasemaid seadistamise võimalusi võrreldes oma eelkäijaga.
Näide:
 # Skripti näide Modern UI-ga
 !include MUI.nsh
 Name "Example 2"
 OutFile Example2.exe
 !insertmacro MUI_PAGE_WELCOME
 !insertmacro MUI_PAGE_LICENSE "license.rtf"
 !insertmacro MUI_PAGE_DIRECTORY
 !insertmacro MUI_PAGE_COMPONENTS
 !insertmacro MUI_PAGE_INSTFILES
 !insertmacro MUI_PAGE_FINISH
 !insertmacro MUI_LANGUAGE "English"
 !insertmacro MUI_LANGUAGE "German"
 !insertmacro MUI_LANGUAGE "French"
 Section "Extract makensis"
  SetOutPath $INSTDIR
  File ..\makensis.exe
 SectionEnd

Pluginad

NSIS-st on võimalik täiendada mitmesuguste pluginatega, mis võivad olla kirjutatud C++, C-s ja Delphis. Pluginaid võib kasutada installeri liidese ja funktsionaalsuse parendamiseks ning neid võib välja kutsuda igas NSIS-i skripti osas.
NSIS-i paketiga tarnitakse mitmeid pluginaid, mis võimaldavad lisada uusi lehekülgi, vahetada tausta, Internetist faile alla laadida, teha matemaatikatehteid, uuendada faile ja teha palju muudki.

NSIS Media Malware

NSIS-i nime kannab ka ettevõte, mis tegeleb kuritahtliku tarkvara levitamisega (kahjulikud programmid). Eeldatavalt võttis ettevõte sellise nime, et näida soliidsem ja legaalsem, aga see osutus kahjulikuks NSIS-i installeri reputatsioonile, millel pole kuritahtliku tarkvaraga mingit pistmist. Osa kasutajatest kinnitas, et kõik NSIS-iga tehtud distributsioonid sisaldavad vastavat pahavaralist kahjulikku programmi. Tegelikult sõltub kahjuliku koodi olemasolu distributsiooni loojast ja levitamise kanalitest.
Euroopa Majanduspiirkond

Euroopa Majanduspiirkond (EMP) on 1994. aastal Euroopa Majanduspiirkonna lepinguga loodud ühine majanduspiirkond, mis hõlmab Euroopa Liidu liikmesriike (v.a Horvaatia) ja kolme Euroopa Vabakaubanduse Assotsiatsiooni (EFTA) riiki (Norra, Island ja Liechtenstein).   
Horvaatia saab EMP liikmeks pärast seda, kui kõik osalisriigid on tema ühinemislepingu ratifitseerinud. EMP eesmärk on kaupade, teenuste, kapitali ja isikute vaba liikumine (nn neli vabadust) ühisel turul. Sisuliselt võimaldab EMP EFTA riikidel osaleda Euroopa Liidu siseturul ilma ELi liikmeks astumata. Nad on kohustatud vastu võtma peaaegu kõik ELi ühtset turgu käsitlevad õigusaktid, välja arvatud põllumajanduse ja kalanduse valdkonnas, mida lepinguga ei reguleerita. EFTA riikidel on aga ametliku otsustusprotsessi kaudu võimalus varakult suunata ja mõjutada EMPga seotud poliitika kujundamist ja uute õigusaktide vastuvõtmist.
Inimene kadus

Sisu

Igal aastal jääb Eestis kümneid inimesi kadunuks. Film räägib, mida tunnevad inimesed, kelle lähedane kaob jäljetult. Filmi keskmes on kolm sündmust: neljalapselise Eljo salapärane kadumine, vene rahvusest noormehe Jura otsingud ning kadunuks jäänud ja tavatut meediahuvi tekitanud Heidi lugu.
Yimmi Chará

Koondisekarjäär

Debüüdi Colombia rahvuskoondises tegi 31. augustil 2017 mängus Venezuela vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 7. septembril 2018, kui sõprusmängus kohtuti taas Venezuelaga.
Gregorius IV

Paavstiks saamine

Gregorius IV valiti paavstiks Rooma aadli toetusel 827. aasta viimastel kuudel, Salvador Miranda arvates sama aasta septembris. Ta pühitseti kirikuajaloolase J. N. D. Kelly väitel ametisse 29. märtsil 828, kui Frangi keiser Ludwig Vaga oli teda tunnustanud.

Suhted Frangi riigiga

Gregorius IV andis paavstiks saades Frangi keisrile Ludwig Vagale lojaalsusvande.
Kui Ludwigi pojad alustasid 832. aastal taas oma isa vastu kodusõda, saatis paavst esmalt osapoolte juurde delegatsiooni, kuid toetas seejärel kaaskeiser Lotharit, kellega koos siirdus ta Frankimaale, et olla kodusõja osapooltele vahendajaks. Frangi piiskopid mõistsid paavsti sammu hukka ja märkisid, et paavst oli andnud keisrile lojaalsusvande. Piiskopid ähvardasid paavsti ekskommunitseerida, kuid paavst vastas neile Lyoni piiskopi Agobardi ja munk Wala mõjutusel, et Peetruse järglase autoriteet on ülim, paavstlus on keisrivõimust kõrgem ja paavsti mureks on impeeriumis rahu ja ühtsuse säilitamine.
Paavst siirdus suvel 833 Rothfeldi lahinguväljal Lothari pealekäimisel Ludwigi leeri, kus ta püüdis kohtumisel keisriga teda poegadega lepitada. Kui aga Ludwigi sõdurid deserteerisid, pidi keiser alla andma, kuid 834. aastal pääses ta taas võimule ja 837. aastal taastas suhted paavstiga. Paavst saatis keisri juurde saadiku, kes aga peeti Lothari poolt Bolognas kinni.
Kui Ludwig 20. juunil 840 suri, puhkes tema poegade vahel äge võimuvõitlus, mida paavst üritas tulutult oma vahendustegevusega lõpetada.

Suhted kiriku institutsioonidega

Gregorius IV ühendas Orange’i ja St.Paul-Trois-Châteaux piiskopkonnad.
829. aastal langetas Frangi ülemkohtunik Farfa kloostri vaidluses Roomaga otsuse kloostri kasuks.

Suhted Le Mans’i piiskopiga

Le Mans’i piiskop Aldric toetas Frangi kodusõja ajal Karl Paljaspead, mille tõttu pidi ta siirduma Rooma. Paavst saatis 8. juulil 833 talle bulla, kuid mõnede kirikuajaloolaste arvates on tegu võltsinguga.

Uued kardinalid

Gregorius IV ajal said kardinalideks hilisem paavst Hadrianus II, San Eusebio preester Luciano, diakon Lucino ja Santa Prassede kiriku vaimulik Elario.
Tema ajal sai ülempreestriks hilisem paavst Sergius II.
Gregorius IV andis 831. või 832. aastal palliumi Hamburgi piiskopile Ansgarile. Ta andis palliumi 31. mail 837 Salzburgi peapiiskopile Leutramile, Canterbury peapiiskopile ja 828. aastal Grado patriarhile Veneriusele.

Liturgilised otsused

835 kehtestas Ludwig Vaga Gregoriuse ettepanekul Frangi riigis kõigi pühakute suurpüha pidamise 1. novembril.

Misjon

Gregorius IV määras 831. või 832. aastal Hamburgi piiskopi Ansgari legaadiks Skandinaavias ja slaavi hõimude aladel.

Gregorius IV kultuuriloos

Gregorius IV ajal rajati Itaaliasse tunginud saratseenide kaitseks Ostiasse kindlus, mis nimetati tema järgi Gregoriopoliseks.
Tema ajal renoveeriti Roomas San Marco kirik ja taastati Ianiculumi akvedukt. Ta kinkis Rooma kirikutele altarikatteid.
Tema ajal saabus Rooma Metzi Amalarius, kes õppis paavsti korraldusel liturgiat.
Frangi munk Rabanus Maurus kinkis paavstile raamatu.

Surm

Gregorius IV suri 25. jaanuaril 844 Roomas ja maeti Rooma Peetri kirikusse.
2013. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlused

XIV kergejõustiku maailmameistrivõistlused toimusid 10.–18. augustini 2013 Moskvas Venemaal.
Loodusala

Loodusala ehk ühenduse tähtsusega ala (inglise site of community importance, lühendatult SCI, special area of conservation, lühendatult SAC) on Euroopa Nõukogu loodusdirektiivi 92/43/EMÜ alusel loodud kaitseala direktiivi I lisa looduslike elupaigatüüpide ja II lisa liikide elupaikade kaitseks.
Port Isaac

Port Isaac (korni keeles Porthysek) on väike maaliline kaluriküla Suurbritannias Edela-Inglismaal Cornwalli rannikul.
Alates 1980ndatest on küla kasutatud taustana mitmesuguste telesaadete lavastamisel, kaasa arvatud telesari "Doc Martin".
Vana-Liivimaa

Hansalinnad

Hansalinnade Riia, Tallinn, Tartu jt haldusalaks oli maaisanda määratletud linnasarase piirid ja kinnitatud linnaõigus (Lübecki või Riia linnaõigus).
Aasta Rosin

Aasta Rosin on Eesti Lastekirjanduse Keskuse välja antav auhind aasta kõige üllatuslikumale ja erilisemale eestikeelsele lasteraamatule. Auhinda antakse välja aastast 2004.