google/wiki40b huggingface dataset:
Riia

Kliima

Riias on aasta keskmine sademete hulk 633 mm. Kõige vihmasem kuu on juuli (85 mm), kõige kuivem veebruar (27 mm).

Kultuur

Riias asuvad Läti Rahvusooper (asutatud 1918), Läti Rahvusteater (asutatud 1919), Riia Vene Teater (asutatud 1883), Daile Teater (asutatud 1920), Läti Riiklik Nukuteater (asutatud 1944) ja Uus Riia Teater (asutatud 1992).
Muuseumidest on siin Läti Rahvuslik Kunstimuuseum ja Läti Etnograafiline Vabaõhumuuseum.
2003. aastal toimus Riias 2003. aasta Eurovisiooni lauluvõistlus. Riia oli 2014. aastal Euroopa kultuuripealinn.
Riias ja Lätis on populaarseteks spordialadeks jäähoki ning jalgpall ja korvpall ja linnas asuvad suured spordikeskused: Skonto Arēna ja tegutsevad spordiklubid Skonto FC ja JFK Olimps.

Transport

Riia on oma keskse asendi ja rahvastiku kontsentratsiooni tõttu olnud alati Läti transpordikeskus.
Riiat läbivad maanteed E22 ida-lääne suunal ja E67 (Via Baltica) põhja-lõuna suunal.
Riia sadamal on parvlaevaühendus Lübecki ja Stockholmiga. Seal tegutsevad laevandusettevõtted Tallink ja DFDS Tor Line. Läti lipu all sõidavad reisilaevad "Romantika" ja "Isabelle", mis väljuvad Riia reisiterminalist Riia vanalinna lähedalt.
Riia lennujaama liiklustihedus kahekordistus ajavahemikus 1993–2004. Riia lähedal Rumbulas ja Spilves on ka kaks endist Nõukogude sõjaväelennuvälja.
Reisirongid ühendavad Riiat kogu ülejäänud Lätiga, samuti Venemaa ja Eestiga.
Chaos

Maailma loomine

Vastavalt vendade Stephanideste jutustusele ei olnud aegade alguses maailma. Oli vaid üks jumal – Kaos, kes elas täielikus pimeduses. Olles elanud kaua aega üksinda, otsustas ta luua maailma.
Ta lõi maailma ja piiritu Tartarose, kõleda ja kottpimeda paiga, mis asus sügaval maakera sees. Ta lõi särava Päeva ja Öö (jumalanna Nyx) ning jumalanna Maa (Gaia). Seejärel alustas Gaia maailma täiustamisega. Ta sünnitas helesinise taeva (Uranos), mäed (Oroi) ja mere (Pontos).
Piret Räni

Piret Räni (sündinud 13. aprill 1974) on eesti illustraator ja lastekirjanik, kunstnik, kuraator, fotograaf, graafiline disainer ning keskkonnaaktivist. 
Piret Räni lõpetas 1998. aastal Eesti Kunstiakadeemia stsenograafia erialal ning on loonud arvukalt lavakujundusi Eesti teatrites. 2002. aastal kaitses ta Eesti Kunstiakadeemias Vabade kunstide magistrikraadi. 
Aastatel 1994–2011 tegutses aktiivselt kunstnikuna, viljeldes eeskätt kontseptuaalset lavastusfotograafiat ning graafikat.
Aastatel 1994–2012 on ta olnud mitmete kunstirühmituste eestvedajaks. 1994–1997 oli Piret Räni Eesti Kunstiakadeemia tudengite kunstirühmituse [mobil]galerii aktiivne liige ja kuraator. [mobil]galerii põhisuunaks oli leidmaterjalidest installatsioonide ning fotolavastuste esitamine linnaruumis ning kunstiinstitutsioonidevälistel pindadel, tühjades majades ning ootamatus kontekstis. 1998–2002 oli ta ökofeministliku kunstirühmituse Naiskunstnike Laulu- ja Mänguselts Puhas Rõõm ning ühiskonnakriitilise fotokunstigrupeeringu Infotankistid eestvedaja. 
Illustreerinud ja kujundanud kümneid raamatuid, CD-ümbriseid, teinud kaanepilte ning sarjade kujundusi. Ta on joonistanud ka karikatuure. 
2014. aastast on Piret Räni Tallinna Ülikooli turundus- ja kommunikatsiooniosakonna kujundaja ning fotograaf. 
Alates 2018 kuulub Elurikkuse Erakonna loomingulisse aktiivgruppi.
Eduard Ahas

Elukäik

Eduard Ahas sündis talupidajate Mihkli ja Miina kaheteistkümnelapselises peres. Õppis Ervu külakoolis 1911–1914, Rõngu
kihelkonnakoolis 1914–1917 ja Hugo Treffneri Gümnaasiumis 1917–1923.
Kunstiõpinguid alustas 1917 Rudolf Lepiku ateljees. Õppis (vaheaegadega) 1919–1926 Kõrgemas Kunstikoolis Pallas, kust sai joonistusõpetaja kutse. Lõpetas Pallase 1932. aastal Nikolai Triigi maaliateljees maalikunstnikuna. 1923–1931 õppis Tartu Ülikoolis kunstiajalugu. Korporatsiooni Ugala buršvilistlane.
Eduard Ahas osales Vabadussõjas kooliõpilaste pataljonis 1919–1920.  
1922–1923 töötas Eesti Rahva Muuseumis ja käis joonistajana soome etnograafi Ilmari Mannisega vanavara kogumas ning illustreeris tema "Etnograafilise sõnastiku". 
Töötas 1924–1926 joonistusõpetajana Ambla Põllumajandusgümnaasiumis, alates 1926 Hugo Treffneri Gümnaasiumi, 1928–1930 Tartu Ühiskommertsgümnaasiumi õpetaja. 1936 Riigikogu kantselei stenografist, kunstiühingu Pallas juhatuse sekretär 1936–1939.
Eduard Ahas juhtis teise maailmasõja ajal Tartus kunstivarade päästmist ja kogumist purustatud hoonetest. 
Kuulus aastatel 1933–1944 Aakre valla Pühaste Mulgi omakaitsesse. Ta mobiliseeriti 1944. aastal ning sai 17. septembril Emajõe dessandil surmavalt haavata. 2. novembril 1998 avati Tartumaal Sääsekõrva ja Sava lähedal Kangro talu hoovis tema mälestustahvel.

Looming

Eduard Ahas on loonud kergelt stiliseerivad laadis, maheda koloriidiga, õlimaali-, tempera- ja pastellitehnikas maastiku- ja olustikumaale. Ta maalis paljude oma kaasaegsete tuntud avaliku elu tegelaste, sh riigivanem Jaan Tõnissoni, piiskop Hugo-Bernhard Rahamäe, ülikooli rektorite, ministrite, kirjanike jne portreid.
Esines näitustel 1921. aastast.
Tegi koostööd ajalehtedele, kirjutas kunsti käsitlevaid artikleid, illustreeris lasteraamatuid, tegi lavakujundusi ning isegi elamuprojekte. Tema kirjutatud on "Vabadussõja kangelaste mälestussambad I", "Stenograafiakool I, II, III" ja tema toimetusel ilmus kunstiühing Pallase 15. juubelialbum.

Isiklikku

Eduard Ahase vennad olid Vabadusristi II liigi 3. järgu kavalerid August Ahas ja Oskar Ahas ning "Nimed marmortahvlil" autori Albert Kivikase klassivend ja Henn Ahase tegelaskuju prototüüp Hermann Ahas.
India klassikaline muusika

India klassikaline muusika on India muusika professionaalne traditsioon, mida on ajaloo jooksul kultiveerinud peamiselt õukonnamuusikud. Alates 20. sajandist kuulatakse ja praktiseeritakse seda laiades haritlaste ringkondades. Selle muusika teooriat on põhjalikult arendatud hinduismi alustekstide ajast saadik. 
Alates keskajast jaguneb India klassikaline muusika kaheks suunaks: Hindustani muusika (India põhja- ja keskosas, Pakistanis ja Bangladeshis) ning Karnataka muusika (Andhra Pradeshi, Karnataka, Kerala ja Tamil Nadu osariigis). Erinevused puudutavad termineid, pille ja mänguviisieelistusi. Karnataka muusikas on rohkem ornamente ja laulu ning vähem improvisatsiooni.
India klassikaline muusika on põhimõtteliselt monofooniline ja seda mängitakse väga väikestes ansamblites. Harmooniat ega akordide vaheldumist ei ole, muusika areneb staatiliste heliridade alusel. Heliread koos ornamentide ja meloodiaprogressioonide reeglitega moodustavad arvukalt raagasid.  
India klassikaline muusika sai läänes tuntumaks 1950ndatel. Lääne muusikud on India muusikutega koostööd teinud. Läänes tuntumad India klassikalise muusika mängijad on Hindustani muusikutest sitarimängija Ravi Shankar, sarodimängija Ali Akbar Khan ja tablamängija Zakir Hussain ning Karnataka mängijatest viiuldaja Lakshminarayana Subramaniam ja vinamängija Sundaram Balachander.
Malnava kolledž

Malnava kolledž (läti Malnavas koledža) on 10. oktoobril 1921 Malnavas asutatud rakenduskõrgkool. Peahoone asub endise Malnava mõisa peahoones Kārsava piirkonnas Malnava vallas Malnavas.

Ajalugu

10. oktoobril 1921 alustas Malnavas tegevust põllumajanduskool. Algselt kandis see nime Latgale Põllumajanduskeskkool.
Aastatel 1936–1944 kandis kool nime Malnava Riiklik Põllumajanduskeskkool.
Kooli järgmine nimi oli Malnava põllumajandustehnikum (1944–1964). Seejärel kandis see mõnda aega nime Malnava sovhoostehnikum (1964–1990), siis oli see taas kuni aastani 1992 Malnava põllumajandustehnikum. Aastal 1992 sai kooli nimeks Malnava riiklik põllumajandustehnikum, aastast 2003 kannab see nime Malnava kolledž.
Koolis valmistatakse ette automehaanikuid ja agronoome, osalise õppeajaga ka raamatupidajaid.
Ann Elen Skjelbreid

Olümpiamängud

1994. aasta taliolümpiamängudel Lillehammeris oli ta 7,5 kilomeetris 17. ja teatesõidus 4.
1998. aasta taliolümpiamängudel Naganos oli ta 7,5 kilomeetris 37., teatesõidus 3. ja 15 kilomeetris 34.
2002. aasta taliolümpiamängudel Salt Lake Citys oli ta 7,5 kilomeetris 38., teatesõidus 2., jälitussõidus 39. ja 15 kilomeetris 22.

Maailmameistrivõistlused

1995 Itaalias Anterselvas oli ta 7,5 kilomeetris 28. ja 15 kilomeetris 13.
1996 Saksamaal Ruhpoldingis oli ta 7,5 kilomeetris 2., teatesõidus 4. ja 15 kilomeetris 31.
1997 Slovakkias Osrblies oli ta 15 kilomeetris 71.
1999 Soomes Kontiolahtis oli ta 7,5 kilomeetris 8., teatesõidus 4. ja jälitussõidus 12.
2000 Norras Holmenkollenis oli ta 10 kilomeetris 16., teatesõidus 5., jälitussõidus 16. ja 15 kilomeetris 39.
2001 Sloveenias Pokljukas oli ta 7,5 kilomeetris 10., jälitussõidus 9., ühisstardis 13. ja 15 kilomeetris 41.

Maailma karikas

Maailma karika etappidel on ta 17. märtsi 2002 seisuga olnud 63 korda 25 parema seas. Ta on 3 etappi võitnud (kõik võistkondlikult), olnud 7 korda teine (neist 5 individuaalselt) ja 2 korda kolmas (mõlemad võistkondlikult).
Tabavus lamades 73% ja püsti 76%.

Isiklikku

Kasv 172 cm, kaal 60 kg. Elab Eikelandsosenis. Vallaline. On murdnud käe ja jala. Hobiks nimetab muusikat. Räägib saksa ja inglise keelt. Laskesuusatab alates 1987.
N'Golo Kanté

Leicester City

Debüüdi Premier League'is tegi ta hooaja 2015–2016 esimeses mängus Sunderlandi vastu, sekkudes mängu teise poolaja lõpus. Hooaja ainsa värava lõi ta Premier League'is 7. novembril 2015 kodumängus Watfordi vastu.

Chelsea

2016. aasta juulis suundus Kanté 32 miljoni naelsterlingi eest Chelseasse. Ta sõlmis klubiga lepingu viieks aastaks.
Premier League'i hooaja 2016–2017 debüüdi tegi ta hooaja esimeses mängus 15. augustil West Ham Unitedi vastu, kus teenis kollase kaardi juba mängu kolmandal minutil. Esimese värava lõi ta Premier League'is Chelsea meeskonnas sama aasta 23. oktoobril mängus Manchester Unitedi vastu.
Ta valiti Premier League'i hooaja 2016–2017 parimaks mängijaks. Teist hooaega järjest valiti ta Premier League'i sümboolsesse koosseisu.
2018. aastal valiti ta Chelsea aasta jalgpalluriks.
Vene ääremaad

"Vene ääremaad" (originaalpealkirjaga "Окраины России") on 1868-1876 ilmunud Juri Samarini 6-köiteline sari Venemaa keisririigi ääremaade (see tähendab Baltikumi) kohta.
1. köites "Русское Балтийское поморье в настоящую минуту" kritiseeris Samarin Balti erikorda ja privileege, nõudes nende kaotamist ja pooldades Baltimaade tugevamat sidumist Venemaaga.
3. köites käsitles Samarin Liivimaa talupoegade astumist õigeusku (usuvahetusliikumine).
4. ja 5. köites käsitles Samarin võitlust õigeusklike talupoegade õiguste eest Baltikumis. 
6. köites käsitles Samarin Liivimaa talurahvaküsimust laiemalt.
Parheelia

Parheelia (kreeka keelest παρά pará – 'kõrval' ja ήλιος hélios – 'päike') ehk kõrvalpäiksed ehk ebapäiksed ehk päikesesapp on halode hulka kuuluv atmosfäärinähtus. Parheelia kujutab enesest Päiksest 22 kraadi paremal, vasakul või mõlemal pool asetsevaid valguslaike. Vaatlejal on seejuures mulje, nagu Päikse kõrval asuks teised, nõrgema valgusjõuga Päiksed.
Kuigi parheelia puhul on tihti nähtavad ka vikerkaarevärvid, on parheelia tekkemehhanism vikerkaarest erinev. Parheelia tekib taevas Päikse läheduses, vikerkaar seevastu Päiksele vastupidises suunas. Samuti on erinevuseks, et parheelia tekib päiksekiirte peegeldumisel jääkristallidelt ning vikerkaar veepiiskadelt.
Parheeliale sarnast atmosfääri valgusnähtust võib täheldada ka Kuu puhul. Kõrvalkuud võib näha teatud valgustugevuse puhul ning üldiselt ainult täiskuuga.
Luunja valla vapp

Luunja valla vapp on Tartu maakonnas asuva Eesti haldusüksuse Luunja valla vapp.
Vapp kinnitati 29. septembril 1994.

Vapi kirjeldus

Rohelisel kilbil rukkihakk ja lainelõikeline langetatud varras, mõlemad kuldsed; vapitüvi sinine.

Põhjendus

Vapikilbi roheline värvus ja kuldne rukkihakk sellel sümboliseerivad eestlaste põlist tegevusala - põlluharimist ning nende peatoitu - rukkileiba. Need kuuluvad ka valla elanike elulaadi koostisse. Kuldne lainelõikeline varras ja sinine vapitüvi viitavad asjaolule, et vald asub Emajõe läheduses.
Bourbonid

Bourbonid on dünastia, mis valitses Prantsusmaad (1589–1792 ja 1814–1848), Hispaaniat (Borbónid, 1700–1808, 1814–1868, 1874–1931 ja alates 1975), Mõlema Sitsiilia kuningriiki, Luksemburgi (alates 1964) ja teisi piirkondi Euroopas.
Tantillita

Levila

Need maod on levinud Kesk-Ameerikas.
Zyzzyva (ajakiri)

Zyzzyva on kirjanikele ja kunstnikele mõeldud ingliskeelne ajakiri, mida antakse välja USAs Californias alates 1985. aastast.
Ajakiri avaldab ainult USA lääneranniku autoreid. Sellest ajakirjast on tuule tiibadesse saanud mitmed California kirjanikud, sealhulgas Robert Clark Young.
Zyzzyva avaldab ka romaane ja luuleantoloogiaid.
Gennadi Korban

Nõukogude Liidu meistrivõistlused

1977. aasta – 3. koht (2. koht – Avo Talpas);
1979. aasta – 1. koht;
1980. aasta – 1. koht;
1981. aasta – 3. koht;
1982. aasta – 2. koht;
1983. aasta – 1. koht;
1991. aastal asus ta elama Saksamaa Liitvabariiki, kus veel neljakümneaastasena maadles Saksamaa Bundesliga maadlusklubis KSV Köllerbach.
Engelsis peetakse temanimelist ülevenemaalist maadlusturniiri õpilaste vanuseklassis.
Lockheed F-117 Nighthawk

Peitetehnoloogia

F-117 kasutas peamise peitetehnoloogiana Nõukogude Liidu matemaatiku Pjotr Ufimtsevi tehtud avastust, mis võimaldas objekte radaritele nähtamatuks muuta. Kuigi mitmeid peitetehnoloogiaid kasutati ka juba varem, näiteks SR-71 Blackbirdi puhul, oli Ufimtsevi töö revolutsiooniline, kuna lubas nähtamatuse astet vähendada suurusjärgus kümneid komakohti. See tehnoloogia avaldati vene keeles 1962. aastal Moskvas avalikes allikates, kuna Nõukogude Liidu sõjaväejuhtkond ei mõistnud selle avastuse suurt potentsiaali ning pidas seda sõjaliselt kasutuks. 1971. aastal tõlgiti need artiklid Ameerika Ühendriikides õhujõudude jaoks inglise keelde. Tõlkeversiooni lugenud Lockheedi insener Denys Overholser taipas avastuse tähtsust ning sellest sai alguse ülisalajane projekt, mille jooksul ehitati alguses täismõõduline puidust makett, seejärel lendav prototüüp Have Blue ja lõpuks F-117.

Sõjas kasutamine

F-117 hoiti võimalikult kaua saladuses, kuna selline eriline lennuk andis riigi kaitsele suure strateegilise eelise. Võis arvata, et saladuse avalikuks saamise järel hakatakse F-117 võimaliku rünnaku vastu aktiivselt otsima vahendeid ning aja jooksul need ka leitakse. Seetõttu ei kasutatud seda lennukit üheski sõjalises konfliktis enne 1991. aasta Lahesõda.
Artur Peetre

Elulugu

Artur Peetre oli mõisavalitseja poeg ja Jaak Peetre isa.
Lõpetas 1925 Valga Vene Eraühisgümnaasiumi, 1929 Tartu Ülikooli õigusteaduskonna. Oli 1930–1935 vandeadvokaat Jaan Leesmenti abi, aastast 1935 Pärnus vandeadvokaat. Aastatel 1941–1942 oli ta Pärnu linnapea. 
Põgenes 1944 Rootsi; phil. cand. (1952, Lundi Ülikool), fil. mag. eksam (1955, samas), lic. phil. ajaloos (1959, samas). 1945–1964 Lundi Ülikooli ajalooinstituudi uurimisassistent, 1965–1972 arhivaar, mikrofilmide osakonna juhataja.

Teadustöö

Uurimusi õigusteaduse ja ajaloo alalt. Entsüklopeedia Svensk Uppsalsbok (Malmö, 1947–1955) ja Bibliographie zur Osteuropäischen Geschichte (Berlin, 1972, 1983) kaasautor. Eesti Teadusliku Seltsi Rootsis ja De Skånska Landskapens Historiska & Arkeologiska Föreningi liige.

Isiklikku

Ta oli abielus advokaat Jaan Leesmenti tütre Linda-Emilie-Annaga (1903–1961). Nende pojad matemaatik Jaak Peetre ja hambakliiniku juhataja Jaan Peetre elavad Rootsis.
Kõnnu-Suru vald

Kõnnu-Suru vald (saksa keeles Könda-Surro) oli vald Harjumaal Kuusalu kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1867 ja seejärel moodustati Kõnnu vald ja Suru vald.
Gerhard von Tiesenhausen

Gerhard Diedrich Jakob von Tiesenhausen (26. märts 1878 Tartu – 26. oktoober 1917) oli juugendit viljelev Läti arhitekt.
Nothopsis

Levila

Need maod elavad Hondurases, Nicaraguas, Costa Ricas, Panamal, Colombias ja Ecuadoris.
Stella auhind

Stella auhind on auhind, mis antakse kõige kummalisematele Ameerika Ühendriikide kohtulahenditele.
Auhinna nimi pärineb Stella Liebecki nimest. Aastal 1992 kallas ta McDonaldsi söögikohas endale sülle tassitäie kuuma kohvi ning sai selle tagajärjel kolmanda astme põletuse. Liebeck kaebas söögikoha kohtusse ja kohus mõistis talle 2,9 miljoni dollarilise hüvitise.
Gaston Henry-Haye

Gaston Henry-Haye (6. veebruar 1890 Wissous – 16. oktoober 1983 Pariis) oli Prantsuse diplomaat ja poliitik.
Ta oli aastatel 1928–1935 Saadikutekoja, aastatel 1935–1944 Senati liige ja aastatel 1935–1944 ka Versailles' linnapea. 1940–1942 oli ta Prantsusmaa suursaadik USA-s, kuid arreteeriti USA võimude poolt. 1944. aastal lubati tal naasta Prantsusmaale, ähvarduste tõttu põgenes ta Lõuna-Ameerikasse, kuhu jäi kuni 1950. aastani.
Politsei- ja piirivalvekolledži Paikuse õppeüksus

Politsei- ja piirivalvekolledži Paikuse õppeüksus (ka Paikuse kool, varasema nimega Paikuse politseikool) on õppeasutus Pärnu maakonnas Pärnu linnas Paikuse alevis; Politsei- ja piirivalvekolledži üks kahest õppeüksusest (teine asub Harju maakonnas Murastes).
Kool asutati 5. juunil 1990 Paikuse politseikoolina. 1997 liideti Paikuse politseikool ja Tallinna politseikool ning uueks nimeks sai Politseikool, mis hakkas alluma Politseiametile. 2004 muudeti Politseikool Politseikolledži struktuuriüksuseks. 2010 ühendati Politseikolledž ja Piirivalvekolledž ning uueks nimeks sai Politsei- ja piirivalvekolledž.
Rocky Seto

Varajased aastad

Rocky Seto sündis Los Angeleses Californias. Ta käis Arcadia Keskkoolis, kus ta mängis kooli meeskonna eest mitmetel positsioonidel. Ta kirjeldas ennast kui "keskmist mängijat".
Jussi (auhind)

Jussi on Soome filmiauhind, millega tunnustatakse parimaid soome filme ja nende tegijaid. Jussi on üks Euroopa vanemaid filmiauhindu.

Ajalugu

Auhind on Jussi nime kandev 28,5 cm kõrgune kipskuju, mille autor on skulptor Ben Renvall.
Esimest korda jagati Jussisid 16. novembril 1944 Helsingi restoranis Adlon toimunud auhinnagalal.
Varasematel aastatel on Jussisid antud ka välismaalastele, näiteks aastal 1974 sai Jussi omanikuks Charlie Chaplin.

Tänapäev

Pidulik auhinnatseremoonia toimub iga aasta alguses.
Praegu jagatakse auhindu 15 põhikategoorias.
Kui varem auhinnati vaid mängufilme ja nende tegijaid, siis 1985. aastal ja alates 2002. aastast siiani valitakse võitja ka parima dokumentaalfilmi kategoorias.

Auhinna saajate valimine

Auhinna saajad valib Soome elukutseliste filmindustöötajate ühing Filmiaura.
Võitjate väljaselgitamine toimub kahes voorus: kõigepealt valib 16 filmiasjatundjast koosnev kohtunikekogu iga kategooria kolm paremat, mille seast valib auhinnavõitjad Filmiaura ülejäänud liikmeskond ehk umbes 260-liikmeline žürii. Hääletus on salajane.
Ülo Paap

Ülo Paap (17. oktoober 1932, Tõravere, Tartumaa – 21. veebruar 1999, Ervistu, Pärnumaa) oli Eesti geoloog.

Elulugu

Ülo Paap oli talupidaja poeg.
Lõpetas 1960 Alatskivi Keskkooli, 1965 TÜ geoloogiaosakonna, 1972 aspirantuuri GI-s, geoloogia-mineraloogiakandidaat (1974, TA), väitekiri "О методах обработки и интерпретации данных гранулометрии (на примере четвертичных отложений Северо-Восточной Эстонии)". Töötas 1965–67 ENSV Geoloogia Valitsuses (EGV) Kohtla-Järve töökonnas geoloogilisel kaardistamisel, oli 1967–90 (vaheajaga) GI teadur, seejärel töötas teadusliku konsultandina Pärnu Kaluris ja AS-is Sapropeel.

Teadustöö

Uurimisvaldkond: kvaternaarsete setete granulomeetria ja mineraloogia ning orgaanilised järvesetted; põlevkivi genees. Juurutas GI-s elektronmikroskoopilise uurimismeetodi. 26 teadustrükist.
Galeer

Galeer (itaalia sõnast galera)  on aerude ja purjede abil liikuv puidust laev, mida kasutati alates 2. aastatuhandest eKr kuni 18. sajandini peamiselt sõja-, aga ka kaubalaevana.
Keskaegsel galeeril oli üks kuni kolm reeglina ladinapurjedega masti ja enamasti 16–32 paari ühes reas paiknevat aeru. Aerude pikkus oli kuni 15 meetrit ja ühe aeruga tegi tööd 3–9 meest. Galeeri pikkus oli kuni 60 meetrit, meeskonnas kuni 450 inimest. Sõudjateks olid harilikult orjad, sõjavangid või sunnitöölised. Venemaal 1696 rajatud galeerilaevastikus sõudsid sõdurid. Galeerid olid 7.–18. sajandil peaaegu kõigi Euroopa riikide laevastikus. Alates 15. sajandist olid relvastuses suurtükid.

Egiptuse sõjagaleer

Ramses III (vaarao u 1186–1155 e.m.a) valitsemisperioodiks olid egiptlased laevaehituse kohta oma naabritelt palju õppinud. Ramsese galeerid olid ehitatud kiilule ja varustatud rammiga ning kaitsereelinguga sõudjatele. Vööris ja ahtris oli platvormid võitlemiseks, küljekaitsed ja varesepesa täpsuslaskurile või vaatlejale. Töömahuka raa allalaskmise asemel sai nelinurkset purje hõlpsasti ülespoole kokku rullida. Varsti pärast seda perioodi egiptlaste laevaehitustehnoloogia areng peatus ning ülevõim merel läks teistele rahvastele.
Dmitri Bruns

Dmitri Bruns (sündinud 11. jaanuaril 1929 Riias) on eesti arhitekt ja arhitektuuriteoreetik.
Aastast 1959 oli ta Eesti NSV Arhitektide Liidu sekretär.
Aastatel 1960–1980 oli ta Tallinna peaarhitekt.
Mõigu kalmistu

Mõigu kalmistu on mahajäetud kalmistu Jüri kihelkonnas. Ala liideti Tallinnaga 1945. aastal ning kalmistu asub praegu Tallinnas Kesklinna linnaosas Mõigu asumis.
Mõigu kalmistu rajati Ülemiste järve äärsele Pühamäele 1774. aastal pärast seda, kui Venemaa keisririigis keelati kirikutesse ja elamute lähedusse matmine. Kalmistule andis krundi Tallinna Toomkoguduse lauamõis Mõigu mõis ja sinna maeti saksa Toomkoguduse liikmeid. Kalmistu pindala oli 2,1 hektarit.
1951. aastal kalmistu likvideeriti nõukogude võimuorganite poolt, kuid erinevalt teistest Tallinnas likvideeritud kalmistutest (Kopli kalmistu) jäi kalmistu füüsiliselt alles.
Rõugu talupark-dendraarium

Rõugu talupark-dendraarium on talupark-dendraarium Järva maakonnas Türi vallas Villevere külas Vahemetsa talus. Parki haldab Vahemetsa talus tegutsev MTÜ Rõugu park. Park on aastast 1959 looduskaitse all. Pargi pindala on 7,8 ha. Pargis kasvab 237 taksonit puid-põõsaid, millest võõrliike (sealhulgas sorte) on 177.
Pargi rajamist alustas Jaan Rõuk kohe pärast 1885. aasta Vahemetsa talu ostmist. Dendraariumile pani aluse Jaan Rõugu samanimeline poeg Jaan pärast I maailmasõda.
2007 rajati pargi juurde 150 taimega rosaarium.
Hiina-Tiibeti keeled

Hiina-Tiibeti keeled on keelkond, kuhu kuuluvad Tiibeti-Birma keeled, hiina keeled, miao-jao keeled ja kami-tai keeled.
Hiina-Tiibeti keelkond on kõnelejate arvult Indoeuroopa keelkonna järel teine.
Keelkonda kuulub 403 keelt, mida kõneldakse suurel territooriumil.
Keelkonna põhilised harud on hiina keeled ja Tiibeti-Birma keeled.
Voŭčyn

Ajalugu

Voŭčynit on mainitud esimest korda XVI sajandil, toona oli see Bresti vojevoodkonda ja Bresti maakonda kuuluv alev. Esimesed teadaolevad omanikud olid Sołtanid.
XVII sajandi alguses läks valdus Gosiewskite kätte. Aastal 1639 ehitas Aleksander Korwin Gosiewski sinna esimese kiriku. Aastal 1708 abiellus viimane pärija Sapiehade suguvõssa, tema surma järel (1710) müüdi valdus Flemingitele. Järgmiseks omanikuks oli Kazimierz Czartoryski. Tema tütar abiellus Stanisław Poniatowskiga. Üks nende lastest, hilisem poola kuningas Stanisław II, sündis selles alevis.
Poola jagamisel läks Voŭčyn aastal 1795 Venemaa koosseisu. Aastal 1828 läks valdus Czartoryskitelt üle Pusłowskitele, hiljem aga Marczewskitele. XIX sajandi lõpus oli asulas kaks kirikut ja heebrea palvemaja, kool, vesiveski, 24 laohoonet, alevis peeti kolm korda aastas laata.
Pärast Esimest maailmasõda kuulus Voŭčyn Poola koosseisu. Aastal 1938 maeti sinna ümber kuningas Stanisław II. 1939. aastast kuulus asula Nõukogude Liitu, ühtlasi sai Voŭčynist küla. Aastal 1995 viidi kuninga põrm Voŭčynist edasi Varssavisse.
1942. aastal hukkasid saksa sõjaväelased külas 350 juudi tsiviilisikut. Nende mälestuseks on küla servale püstitatud mälestussammas.
Siseelund

Siseelund (viscus, mitm viscera) on kolju-, rinna-, kõhu- või vaagnaõõnes paiknev suurem elund.
Toiduks tarvitatavat looma siseelundit nimetatakse näiteks lihatooteks või rupskiks.