google/wiki40b huggingface dataset:
Rudolf von Beverförde

Rudolf von Beverförde (ka Rottger) oli Liivi ordu liige ja Dobele komtuur aastal 1546.
Rudolfi vanemad olid Gerhard von Beverförde zu Oberwerries ja Sophia von Torck zu Nordherringen. Tema vend Johann oli samuti Liivi ordu liige. Ta pärines Oberwerriesist Hammi lähedalt. Tema suguvõsa pärines Hollandi Bevervoorde suguvõsast, ent see haru oli 16. sajandiks saksastunud.
1533. aastal oli Beverförde kumpan Ruhjas ja 1546. aastal on ta märgitud Dobele komtuurina. Et ta oli komtuuriks vaid ühe aasta, võis ta olla ka selle kohusetäitja. 1550. aastal on ta märgitud ilmselt tavalise orduvennana.
Pomo keeled

Pomo keeled moodustavad hoka hõimkonnas eraldi haru, mida kutsutakse pomo keelkonnaks. Sõnavaralised ja grammatilised sarnasused osutavad pomo keelte suhtelisele lähedusele tšimariko ja jana keelele.

Leviala

Pomo keelte ajalooline leviala on Põhja-Ameerika läänerannikul, tänapäeva California osariigi põhjaosas Santa Rosa linnast põhja pool. Kirdepomo keele leviala oli teiste pomo keelte levialast eraldatud vintu keelte kõnelejatega.

Nimi

Euroopa keeltes kasutatava etnonüümi ‘pomo’ etümoloogia kohta on kaks versiooni, mis mõlemad põhinevad põhjapomo keelel. Esimene neist põhineb kohanimel pʰo:mo: ‘ookriaugulised’ (st. augu juures, kust ookrit leitakse); teise versiooni kohaselt on ‘pomo’ otselaen tavalisest põhjapomo etnonüümides kasutatavast tüvest pʰoʔmɑʔ ‘(mingi koha) rahvas’ (nagu näiteks Willitsis asuva hõimukese nimi miṭʰo:m-pʰoʔmɑʔ ‘Väikese Järve rahvas’).
Pomodel, välja arvatud kašajadel, oma keelte kohta omanimetus puudub. Ilmakaartel põhineva nomenklatuuri võttis omakeelsete nimedeta keelte kohta 1908. aastal kasutusele Samuel Barrett.

Kirjeldus

Kuigi kõik pomo keeled on sarnase grammatilise ehitusega, on nii fonoloogias kui ka tarindites küllalt palju erinevusi.
Pomo keeli on uurinud eesti päritolu ameerika keeleteadlane Eero Vihman.

Fonoloogia

Konsonante on võrdlemisi palju. Sulghäälikuid ja afrikaate on moodustamiskoha järgi seitse (p, t, ṭ, č, k, q, ʔ), millest esimesed kuus võivad esineda lihtkujul, aspireeritult ja glotaliseeritult. Lisaks on kaks helilist sulghäälikut (b ja d). Ahtushäälikuid on vähemalt kaks (s ja š) pluss üks pseudoahtushäälik (h). Kagupomo keeles vastavad aspireeritud sulghäälikutele pʰ, kʰ ja qʰ ahtushäälikud ƒ, x ja x̣. Idapomo keeles vastab muude keelte aspireeritud sulghäälikule qʰ ahtushäälik x. Kõikides pomo keeltes on vähemalt kaks ninahäälikut (m ja n) ning sonorandid l, w ja j. Kirdepomo keeles on veel r ning idapomo keeles on kõik sonorandid olemas helitul kujul (kirjutatakse amerikanistlikus traditsioonis suurtähtedega M, N, L, W, ja J).
Vokaale on kõigis pomo keeltes viis (a, e, i, o, u), mis võivad olla kas lühikesed või pikad. Rõhuasetus erineb keeleti ning põhjapomo ja kahšaaja keeled on üksteisest sõltumatult arenenud tooniaktsentkeelteks.

Morfoloogia

Võrreldes muude piirkonna keeltega ei ole pomo keelte morfoloogia kuigivõrd sünteetiline. Indiaani keeltes tüüpiliste asesõnaliste eesliidete asemel on tavalised iseseisvad asesõnad. Nii asesõnad kui nimisõnad käänduvad. Tegusõnadele liituvad lokatiivsed järelliidikud ning tegusõnatüvele lisatakse instrumentaaleesliited. Tuletusjärelliidetega tähistatakse mitmesuguseid modaal- ja määrsõnalisi kategooriaid. Sõnalõpuliidetega tähistatakse aspektierinevusi, millest kõige põhilisemateks on perfektiivne ja imperfektiivne aspekt. Evidentsiaalsust tähistatakse evidentsiaaljärelliidikutega. Viitevahetus on tavaline kõikides pomo keeltes.
Vana-Otepää mõis

Vana-Otepää mõis (saksa keeles Schloß Odenpäh) oli riigimõis Otepää kihelkonnas Tartumaal.
Mõis rajati 13. sajandil.
Koluvere (Väike-Maarja)

Ajalugu

1639. aastal jagati Liigvalla mõis kaheks. Teine mõis moodustati Piipe, kuhu kuulus Koluvere.
Mina, supervaras

"Mina, supervaras" (inglise keeles "Despicable Me") on 2010. aastal valminud Ameerika Ühendriikide animafilm. 
Filmi režissöörid on Pirre Coffin ja Chris Renaud, stsenarist Sergio Pablos. Filmi tootsid Universal Pictures ja Illumination Entertainment. 
Filmile on tehtud järjed "Mina, supervaras 2", mis esilinastus 12. juulil 2013 ja "Mina, supervaras 3", mille esilinastus oli 30. juunil 2017. 
Filmist on tuntuks saanud käsilased (minions).
Film esilinastus Eestis 15. oktoobril 2010.

Sisu

Gru on supervaras, kes tahab olla parim nii maailmas kui ka universumis. Tema plaan on varastada kuu, sest tema konkurent Viktor "Vektor" Perkins varastas Giza püramiidid enne kui tema. Sellega saab tema uhkus riivata. Grul on käsilased, kes üksteistele nalja ja vempe viskavad. Enne kuu varastamist on Grul puudu aga relv, mis kuu kahandaks, et ta selle oma kollektsiooni saaks lisada. Selline relv on olemas Viktoril ja Gru püüab seda igal moel varastada. Ühel päeval märkab Gru kolme orvust tüdrukut: Margot, Edithit ja Agnest, kes lähevad Viktori ukse taha küpsiseid müüma. Gru otsustab tüdrukud lapsendada tagamõttega, et samal ajal kui tüdrukud Viktori majas viibivad, varastab Gru kahandusrelva. Gru plaan õnnestub, kuid kuu röövi ettevalmistamise asemel tegeleb Gru hoopis tüdrukutega: käib nendega lõbustuspargis, viib balletitundi, mängib ja loeb õhtuti unejutte. Hiljem teatab Gru hr Perkinsile (Viktori isale), et kahandusrelv on tema käes ning hr Perkins ei tahagi enam Gruga koostööd teha. Peale kuuldud uudist on nii tüdrukud, Gru kui ka käsilased väga kurvad, et kuu röövimine jääb ära. Kuid Margotil, Edithitil ja Agnesel tuleb mõte anda küpsisemüügist teenitud raha kosmoselaeva ehitamiseks, oma toetuse annavad ka käsilased. Samal päeval kui Gru kuu kahandab, on tüdrukutel balletietendus, ning Gru saab teada, et ta peab mingil põhjusel tüdrukud tagasi andma. Kui Gru balletietendusele hilineb, mõistab ta, et Viktor on tüdrukud röövinud ning on nõus tüdrukud kuu vastu vahetama. Gru annabki kuu Viktorile, kuid Viktor tüdrukuid Grule tagasi ei anna. Viktor saab kuu kätte, kuid avastab järsku, et kuu hakkab oma algsesse suurusesse tagasi muunduma. Gru päästab tüdrukud enne kui kuu Viktori masina hävitab ja taevasse naaseb. Viktor lendab orbiidile ja jääbki sinna. Hiljem adopteerib Gru tüdrukud ning kirjutab raamatu, mis on väga sarnane tema kogemustega. Filmi lõpus esinevad tüdrukud Grule ja tema emale ning ema on poja üle uhke, et too on millegagi hakkama saanud.
Harfist

Harfist ehk harfimängija on instrumentalist, kelle mängitavaks pilliks on harf.
Sipelga tänav (Tallinn)

Sipelga tänav on tänav Tallinnas Mustamäe linnaosas Sääse asumis.
Ajalooliselt asus asumis samanimeline tänav juba aastast 1935.
Sipelga tänav algab Kiili tänavast ja ristub Kuklase tänavaga. Seejärel ristub nii Sõpruse puiestee kui ka Tammsaare teega.

Asutused Sipelga tänaval

Eesti Statoil AS Tallinna Mustamäe teenindusjaam. Sipelga 1
Alfa Romeo MiTo

Alfa Romeo MiTo on Alfa Romeo väikeauto. 2014. aastal tehti esimene mudeliuuendus. Sellega muutusid iluvõre, armatuurlaud, istmete disain ja materjalid ning lisandus uus 5-tolline infolustisüsteem.
Kes koputab mu uksele

Süžee

Näitleja Gera juures on koos sõpruskond. Parajasti ennustatakse vaha valamisega tulevikku, kui korraga heliseb uksekell. Sisse tormab tüdruk Alja, kes väidab, et pätid ajavad teda taga. Hoovil ongi näha kahte kahtlast tüüpi, kes varsti ära lähevad. Alja räägib, et ta läinud külla ühtedele poistele, keda ta pealiskauselt tundnud. Nende juures aga läinud jamaks, üks poiss võtnud noa välja ning Alja pidanud põgenema, nii et isegi ta jope jäänud nende juurde ja koduvõtmed jope taskusse. Alja jääb seetõttu Gera korterisse ööbima. Hommikul käib Gera vastasmajast asuvast korterist Alja jopet ära toomas.
Varsti ilmub näitleja korteri ukse taha tundmatu tüüp, kes küsib Alja järele. Niina vastab, et ei tea Aljast midagi. Mõni aeg hiljem küsivad ühed kahtlased tüübid kodumaja lähedalt Gera käest Alja järele. Nad tahavad teada ta elukohta. Nad teavad, et Alja olevat ühele Gera külalisele oma aadressi öelnud. Selgub, et arst Viktor Pavlovitš küsiski Aljalt aadressi. Niina läheb koos sõbranna Lauraga sellelt aadressilt Aljat otsima, et selgust saada, miks teda taga otsitakse ja milles probleem üldse on. Korteriperenaine laseb nad sisse, seejärel aga lukustab ukse ja kutsub miilitsa. Selgub, et Alja oli oma üüritoast lahkunud, jättes kahe kuu üüri maksmata. Samuti viis ta kaasa korteriperenaise asju. Saabuvad miilitsad ja viivad Niina ja Laura jaoskonda, kust nad küll Igori sekkumisel varsti vabastatakse.
Aljale aga meeldib Gera ja ta käib mitmel korral teatris, et teda näha. Ühel õhtul läheb Gera pärast etendust Alja juurde ja alustab temaga juttu. Lõpuks räägib Alja, et ta sai tuttavaks kurjategijatega ning abistas neid. Põhiliselt müüs edasi varastatud ja röövitud asju. Lahkuda aga nende juurest ei saa, see neile ei meeldiks. Alja oleval tehnikumi pooleli jätnud ja ühiselamust oli ta välja visatud. Gera on kuuldust vapustatud. Korraga ilmuvadki pätid kohale. Keegi olevat neile rääkinud, et Alja käib viimasel ajal palju teatris. Pätikamp lahkub koos Aljaga. Gera jääb küll esialgu vaatama, kuid läheb neile siis järele. Tal tekib ühe pätiga rüselus ja see pussitab teda.
Gera sattub haiglasse. Alja käib arsti juures ja küsib, et kas ta ei saaks verd anda. Arst vastab, et neil pole seda vaja. Filmi lõpus tulevad Gera ja Alja kohtuhoonest välja ja vaatavad, kuidas militsionäärid pätid ja Alja ära viivad.
Puhja kirikumõis

Puhja kirikumõis (saksa keeles Kawelecht) oli kirikumõis Puhja kihelkonnas Tartumaal. Nüüdisajal jääb mõis Tartu maakonda Elva valda.
1923. aasta Eesti jalgpalli meistrivõistluste A-klass

1923. aasta Eesti jalgpalli meistrivõistluste A-klass oli Eesti jalgpalli meistrivõistluste 3. hooaeg. Eesti meistriks tuli Tallinna ESS Kalev.
Hooaeg mängiti karikasüsteemis. Eesti kõrgeim tase oli A-klass, teine tase B-klass ja kolmas tase C-klass.
Pavel Vorožtsov

Pavel Vorožtsov (vene Павел Владимирович Ворожцов; sündinud 30. aprillil 1980 Tallinnas) on Eesti ja Venemaa teatri- ja filminäitleja.
Ta lõpetas aastal 2002 Tallinna Pedagoogikaülikooli. Aastal 2006 lõpetas ta Moskva Kunstiteatri stuudiokooli.
Ta on töötanud Tallinnas Vene Teatris. 2007 kutsuti ta Moskva Kunstiteatrisse.
2019. aasta Soome parlamendivalimised

2019. aasta Soome parlamendivalimised olid Soome parlamendi Eduskunna 38. koosseisu valimised. 
Valimised toimusid 14. aprillil 2019. Eelhääletamine toimus 3.–9. aprillil, välismaal 8.–11. aprillil.
Valimistel osales 16 erakonda ja valimisliitu.
2468 kandidaadi seast valiti 13 valimisringkonnas 200 parlamendiliiget, sealhulgas üks Ahvenamaa esindaja.
Satelliitöölane

Satelliitöölane (Eupsilia transversa) on öölaste sugukonda kuuluv liblikaliik.
Satelliitöölase levila ulatub Briti saartest Jaapanini. Levila ulatub lõunas Põhja-Hispaania, Sardiinia, Kesk-Itaalia, Makedoonia, Bulgaaria, Väike-Aasia, Kaukaasia ja Kesk-Aasiani. Põhjas ulatub levila Fennoskandias põhjapolaarjooneni ja teda on leitud ka Islandil. Ta talub hästi külma, suudab elada tundras metsapiirist kaugemal, aga Alpides ei tõuse ta kõrgemale kui 1800 m merepinnast.
Satelliitöölane on üsna muutliku välimusega. Tal on hallikad või punakaspruunid eestiivad, mis on sageli tumedate ribadega. Tiivatäpp on silmatorkav ning valget, kollast või punast värvi. Tagatiivad on pruunid ja kahvatuma äärisega. Tiibade siruulatus on 40–48 mm.
Briti saartel lendab satelliitöölane peamiselt öösiti septembrist kuni aprillini, sealhulgas isegi pehmetel talveöödel. Teda tõmbab ka valgus ligi, aga veelgi tugevamini tõmbavad teda ligi suhkur ja mitmesuguste lilleõite lõhn.
Satelliitöölase röövikud on polüfaagid. Nad toituvad mitmesuguste puude ja põõsaste lehtedel, kuid neid on leitud toitumas ka võilillel ja isegi teiste liikide röövikuid söömas. Üldse on tema toidutaimede ring lai: sinna kuuluvad näiteks vaher, Amelanchier, kask, kastanipuu, harilik sarapuu, viirpuu, harilik angervaks, harilik saar, kuslapuu, õunapuu, toompuu, pirnipuu, tamm, punane sõstar, murakas, paju, pihlakas, võilill, pärn, jalakas ja lodjapuu.

Levik Eestis

Satelliitöölane on Eestis tavaline. 
Satelliitöölane on üks vähestest liblikaliikidest, kes Eestis talvituvad valmikuna.
Eesti noorte olümpiamängudel

Eesti on noorte olümpiamängudel osalenud alates esimestest mängudest 2010. aastal.
Seni on Eesti sportlased võitnud mängudelt kaks hõbemedalit (mõlemad laskesuusataja Rene Zahkna 2012. aasta talimängudelt) ja ühe pronksmedali (sõudja Greta Jaanson 2018. aasta suvemängudelt).
Jane Riga

Jane Riga (neiuna Jane Käärmann; 11. august 1973 Tartu – 7. juuni 2015 Huarazi linna lähedal Peruus) oli eesti alpinist, giid ja tõlk.  
Ta oli koos Tarmo Rigaga esimesi eestlasi seitsmetuhandelise Nuni tipus.

Haridustee

Ta on lõpetanud Tallinna Ülikooli inglise filoloogina, töötas inglise keele tõlgi ja giidina.

Alpinism

Ta alustas matkamise ja mägimatkamisega 1989. aastal Võru Matkaklubis. 
Ta oli 2007. aastal esimese eestlannana Antarktises Vinsoni tipus. 
Ta käis koos Tarmo Rigaga 2008 Ecuadoris ja 2009 Argentinas mägimatkal; tõusti ka mitmesse tippu, kus eestlased ei olnud varem käinud. 
2011. aastal tõusis ta koos Tarmo Rigaga Indias Nuni (7135 m) tippu.

Hukkumine

Eesti alpinistide neljaliikmeline grupp koosseisus Tarmo Riga, Jane Riga, Allan Valge ja Annemai Märtson üritas 2015. aasta juunis tõusta klassikalist marsruuti mööda Andides Cordillera Blanca mäeahelikus Tocllaraju (6034 m) tippu. Ootamatu lumesilla varisemise tõttu 7. juunil hukkusid lume- ja jäärusude all Tarmo Riga, Jane Riga ja Allan Valge.

Isiklikku

Tema abikaasa oli alpinist Tarmo Riga.
Metshobune

Metshobune (Equus ferus) on liik kabjalisi hobuse perekonnast.
Eestis elas metshobune kiviajal.
Metshobuse alamliikide seas on koduhobune, väljasuremisohus Prževalski hobune ja väljasurnud tarpan.
Georgij Alafuzoff

Georgij Alafuzoff (sündinud 15. septembril 1953 Helsingis) on Soome endine mereväelane, kontradmiral (kontra-amiraali). Alates aprillist 2013 on ta Euroopa Liidu sõjaväeluure juht.
2007–2013 oli ta Soome kaitseväe luurejuht. Ta on üks Soome mõjuvõimsamatest ohvitseridest ja tähtsamaid Venemaa sõjanduse asjatundjaid.
Columbus Park

Columbus Park, varem tuntud kui Mulberry Bend Park, Five Points Park ja Paradise Park, on park New Yorgis Manhattani linnaosas Chinatowni naabruskonnas.
19. sajandil peeti parki ümbritsevat ala üheks New Yorgi kõige ohtlikumaks getoks.
Christopher Kolumbuse auks nimetati park 1911. aastal ümber Columbus Parkiks.
Adolf Šapiro

Adolf Šapiro (vene keeles Адольф Яковлевич Шапиро Adolf Jakovlevitš Šapiro; sündinud 4. juulil 1939 Harkovis) on juudi päritolu teatrilavastaja ja -pedagoog.
2003. aastal otsustati talle anda Maarjamaa Risti III klassi teenetemärk, tunnustades tema tööd lavastajana ja Eesti lavakunsti edendajana.
2011. aastal pälvis ta Läti Kolme Tähe ordeni.
Soomusautode Kolonn

Ajalugu

Kui esimesed soomusautod valmisid, saadeti need kohe rindele ja allutati operatiivselt polguülemale, kelle juures tegutseti ning administratiivne alluvus jäi lahtiseks. Hiljem allutati need formaalselt Soomusrongide Divisjonile ja 14. aprillil 1919 moodustati iseseisev üksus Soomusautode kolonn, mille alluvusse kõik soomusautod koondati. Reaalselt tegutsesid soomusautod ka edaspidi üksikult erinevate jalaväeüksuste juures. Väeosa peamiseks ülesandeks sai lahinguüksuste varustamise ja remondiga tegelemine. 
Üksuse esimeseks ülemaks sai alamkapten August Nieländer, kes oli küll Vene armees läbinud soomusautode kursuse, kuid oli seal tegelikult sõjavõemuusik. Nieländer polnud paraku oma ülesannete kõrgusel ega saanud väeosa formeerimise ja juhtimisega reaalselt hakkama. Ta asendati 10. oktoobril 1919 leitnant Albert Ojassoniga. Ojassoni juhtimisel hakkas väeosa tõeliselt arenema: staabi juurde moodustati tehnika- ja majandusosakond. Tehnikaosakonna ülemaks sai varem Tallinnas soomusautode ehitamist organiseerinud kapten Uus, kes moodustas väeosa oma töökoja soomusautode remontimiseks. Varem oli remonti teostatud Soomusrongide Diviisi liikuvas töökojas, kus n-ö võõra üksuse tehnikat remonditi viimases järjekorras. Iga soomusauto meeskond oli ise varuosi kogunud ja püüdis neid teiste meeskondade eest varjata.
Soomusautode arvu suurenedes jagati need rühmadeks. Vahetult enne Vabadussõja lõppu oli kolm soomusautorühma, igaühes kolm soomusautot. Pärast vabadussõda 25. veebruaril 1920 moodustati veel neljaski, kuhu kuulus 2 soomusautot. Veidi enne Vabadussõja lõppu jõuti soomusrongide diviisi välipatareist nr 12 moodustada soomusautode kolonni suurtükirühm, kuhu kuulusid soomusveokid Puuk ja Sorts, millel paiknesid 1902. aasta 76 mm vene välikahurid Vemmal ja Müristaja.
Karometer

Karometer on eesti perekonnanimi.
Perekonnanime Karometer (Karrometer) on pandud Salutaguse mõisas Hageri kihelkonnas Harjumaal.
1. jaanuaril 2019 oli perekonnanimega Karometer Eestis 12 inimest.
Álex Grimaldo

Alejandro Grimaldo García (sündinud 20. septembril 1995 Valencias) on Hispaania jalgpallur. Ta mängib vasakkaitsjana Portugali kõrgliiga klubis Lissaboni Benfica.
Grimaldo liitus 2008. aastal Barcelona noortesüsteemiga. Ta klubi reservmeeskonnas debüüdi 4. septembril 2011, saades 15 aasta ja 349 päeva vanuselt kõige nooremaks debütandiks Hispaania esiliigas. Barcelona reservmeeskonnas mängis ta kuni 2015. aastani.
2015. aasta lõpus sõlmis ta lepingu Benficaga. Üleminekusumma oli 1,5 miljoni eurot. Debüüdi Portugali kõrgliigas tegi ta 29. veebruaril 2016 mängus União vastu. Esimese värava lõi ta klubi meeskonnas 2. oktoobril 2016 mängus Feirense vastu.
2. oktoobril 2018 lõi ta UEFA Meistrite Liiga alagrupimängus värava AEK Ateena vastu. Sama aasta 12. detsembril lõi ta sama vastase vastu värava 30 meetri kauguselt karistuslöögist, tuues Benficale 1:0 võidu. Hooajal 2018–2019 tuli ta Benficaga Portugali meistriks ja ta valiti samal hooajal Portugali kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu.
2012. aastal tuli ta Hispaania kuni 20-aastaste koondisega omavanuseliste Euroopa meistriks.
Kuninganna (kuninga abikaasa)

Kuningannaks ehk konsort-kuningannaks võidakse nimetada valitseva kuninga abikaasat.
Kuigi kuninganna on kuningaga aadlihierarhias võrdsel astmel, ei oma ta reeglina kuningriigis reaalset võimu.
Mõnel juhul ei kanna valitseva kuninga abikaasa kuninganna tiitlit. Konsort-kuninganna (ajalooliselt ka keisri, konsort-keisrinna)le laienes tema abikaasa kuninga, sotsiaalne staatus, kuid tal ei olnud monarhi poliitilist ja sõjalist võimu.
Kuningannast kui kuninga abikaasast erineb valitsev kuninganna, kes on ise trooni pärinud.
Fabian von Aderkas

Fabian von Aderkas (surnud 1683) oli baltisaksa päritolu Rootsi sõjaväelane.
Fabian von Aderkasi on esmakordselt mainitud 1619. aastal, mil talle läänistati mõis Soomes.
1625. aastal sai Fabian von Aderkas rittmeistri, 1656. aastal oobersti ja 1659. aastal kindralmajori auastme.
Aderkasile kuulusid mitmed mõisad Eestis, Lätis ja Soomes, sealhulgas Salajõe mõis.
Fabian von Aderkas suri 1683 ja maeti sama aasta 9. aprillil Tallinna Niguliste kirikusse.
Soome Kristlikud Demokraadid

Soome Kristlikud Demokraadid (soome keeles Suomen Kristillisdemokraatit; rootsi keeles Kristdemokraterna i Finland) on Soome kristlik-demokraatlik ja konservatiivne erakond.
Erakond asutati 6. mail 1958. Varem oli erakonna nimi Soome Kristlik Liit (Suomen Kristillinen Liitto).
Erakonna esimees on alates 2015. aastast Sari Essayah. Enne teda oli esimees alates 2004. aastast Päivi Räsänen.
Kristlikel demokraatidel on üle 10 000 liikme. Eduskunnavalimistel on erakond viimastel aastatel saanud 4–5 protsenti häältest ja kuni kümme kohta Soome 200-liikmelises parlamendis.
Seto Instituut

Sihtasutus Seto Instituut tegeleb Setumaa ja setu kultuuri alase teadustöö koordineerimise ja edendamisega ning selle tulemuste avalikustamisega. Instituut avaldab trükiseid, korraldab teadusteemalisi üritusi ja setu kultuuri alast õpet. Samuti tehakse koostööd teiste Setumaa asutuste ja inimestega.
Organisatsioon loodi 2010. aasta kevadel.
Süstelahus

Süstelahus (solutio pro injectionibus) on lahus, mis on ette nähtud parenteraalseks manustamiseks süstimise teel lihasesse, nahaalusi või nahasisesi, veeni, arterisse, liigeseõõntesse, elunditesse.
Müsiidilised

Süstemaatika

Müsiidiliste koht taksonoomias pole kindel, traditsiooniliselt on neid käsitletud seltsina, uuemates süstemaatikates aga tahetakse neid jagada kaheks seltsiks: Lophogastrida ja Mysida.
Kodanik Mats

Kodanik Mats oli huumoriajakiri, mis ilmus 192? aastal Tallinnas. Väljaandja A. Annus ja tegevtoimetajaks oli Hendrik Saar (ps. Kivilombi Ints).
Ajakirja trükiti trükikojas "Estotrükk". Ilmus üks number.
Mari köök

Mari köögis valmistatakse küllaltki palju toite piimast ja piimasaadustest, näiteks kohupiimast. Samuti on Mari köögi peajooneks suur jahu-, kaera-, odra-, tatra-, odrakruubi- ja hernetoitude osakaal. Toidu juurde kuulub ühe kindla komponendina kartul, mida marilased nimetavad oma "teiseks leivaks". Mari köögi eripäraks on toidud, kus hapu või soolakas maitse on tugevalt tunda. Ühed ja samad road erinevad üksteisest piirkonniti nii nime kui valmistusviisi poolest. Ühed ja samad road erinevad üksteisest piirkonniti nii nime kui valmistusviisi poolest.
Kõik soomeugrilased on usinad küpsetajad. Ahjus küpsetatavate pirukate kõrval on osadel rahvastel populaarsed ka keedutainapirukad. Maride rahvusroaks ongi just sellised poolkuukujulised nisujahust keedupirukad (Подко́гыльо) ehk pajakuklid (под, пад − pada, pott; когыльо, кагыль − kukkel, pirukas). Täidiseks kasutatakse erinevaid toiduaineid, üheks lemmikuks on kohupiim. Podkogõljo olulisest annab tunnistust tõik, et Marimaa pealinna Joškar-Ola rahvustoitude restorani nimi on Podkogõlnaja (Подкогольная).
Usma järv

Usma järv (läti keeles Usmas ezers) asub Lätis Kuramaal Ventspilsi piirkonnas Usma vallas. 
Järve pindala on 34,692 km², pikkus 13,5 m, keskmine sügavus 5,4 m, suurim 27 m.
Rūte mõis

Rūte mõis (saksa keeles Ruthenhof, varem Smaeling, läti keeles Rūtes muiža) oli rüütlimõis (fideikomiss) Liivimaal Volmari kreisis Astijärve kihelkonnas. Nüüdisaegse haldusjaotuse järgi asub mõisasüda Burtnieki piirkonnas Burtnieki vallas Andruvese külas.

Mõisa suurus

Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 5 ja 7/8 adramaad, sellele allus 145 mees- ning 178 naishinge.
1920. aasta agraarreformi ajal oli mõisa suurus 486 hektarit.

Karjamõisad

Aastal 1816 kuulus mõisale üks karjamõis:  Zahlit.
Iževsk

Meedia

Iževskis ilmuvad muu hulgas udmurdikeelsed ajakirjad Keneš ja Invožo.
Vladimir Jevdokimov

Vladimir Jevdokimov (26. märts 1961 Kustanai – 18. märts 2017) oli vene mehaanikainsener.
2016. aasta 12. oktoobril süüdistas Vene Föderatsiooni uurimiskomisjoni Jevdokimovi ametiseisundi kuritarvitamises ja organiseeritud kuritegelikku gruppi kuulumises, kuna väidetavalt olla ta ettevõttelt МиГ varastanud rohkem kui 200 miljonit rubla. Jevdokimov eitas oma süüd. Ta palus uurimise ajaks end koduaresti määrata ning palus vabastamise kautsjoniks 30 miljonit rubla.
2016. aasta 1. detsembril rahuldas Basmannõi kohus Jevdokimovi vahistamise otsuse.
2016. aasta 26. detsembril lükkas Basmannõi kohus tagasi Jevdokimovi advokaadi kaebuse, milles advokaat palus Jevdokimovi koduaresti määramist või 30 miljonilise rubla väärtuses kautsjoni vastu vabastamist ning jättis vahistamisotsuse jõusse.
Roskosmose peadirektor Igor Komarov palus Jevdokimovi vabastamist, kuna tema sõnul on Jevdokimov riigiettevõttele kasulik ning tema süü pole seotud Roskosmose ametikohustustega.
2017. aasta 27. jaanuaril pikendas Basmannõi kohus Jevdokimovi vahistamisotsust sama aasta 30. aprillini.
2017. aasta 18. märtsil leiti Moskva põhjaosa vangla kongist Jevdokimovi surnukeha. Ta suri rinda pussitamise tõttu.
Vardo (laev)

Ajalugu

Vårdö ehitati 1962. aastal Soomes Valkos Rauma-Repola tehases.  
Sõitis algul liinil Prästö-Töftö-Vargata Ahvenamaal. Alates 1981. aastast oli varulaevaks.
Vårdö oli esimene parvlaev, mis alustas Saaremaa Laevakompanii käsutuses 1995. aastal Saaremaa ja Hiiumaa vahelisel Triigi–Sõru (algul Triigi-Orjaku) liinil reisijate ja sõidukite vedu. Esimesel kahel aastal rentis firma laeva Soomest, kuid hiljem ostis laeva endale ja see sai nime Vardo. 
Vardo jäi Triigi–Sõru liini jaoks väikeseks ja 2005. aastal lõpetas liinisõidud. Vardo asemel pandi liinile suurem Kõrgelaid. Laev müüdi seejärel vanarauaks BLRT Grupile.