google/wiki40b huggingface dataset:
Ljudmilla Priimägi

Ljudmilla Priimägi (aastani 1958 Haenko; sündinud 9. juulil 1937 Tšapajevskis Saraatovi oblastis Venemaal) on Eesti arstiteadlane ja viroloog.

Elulugu

Ljudmilla Priimägi on keemiku tütar.
Lõpetas 1954 Leningradi 89. Keskkooli, 1959 Leningradi Keemia-Farmakoloogia Instituudi mikrobioloogia osakonna, 1965 aspirantuuri Moskvas Meditsiiniakadeemia Ivanovski nimelises Viroloogia Instituudis, bioloogiakandidaat (1965, samas), väitekiri "Получение тканевых интерферонов и определение спектра действия их на вирусы", bioloogiadoktor (1972, samas), väitekiri "Изучение феномена индукции интерферона стимуляторами различного происхождения".
Oli 1959–1967 EMHI noorem- ja vanemteadur, 1967–1977 labori juhataja, 1977–1997 instituudi (aastast 1988 PMI) direktor, aastast 1997 EKMI (aastast 2003 Tervise Arengu Instituut) viroloogia osakonna juhataja.

Teadustöö

Uurimisvaldkonnad: respiratoorsed viirusnakkused, immuun- ja interferoonsüsteem lastel; haigused enteroviirustest; tsütokiinid B- ja C-hepatiidi korral, HIV-nakkus Eestis ja labori diagnostika (üks AIDSI-i profülaktika riikliku programmi autoreid, WHO programmi Eesti koordinaator). Korraldanud 38 mitmesugust teadusüritust, 14 kogumiku tegevtoimetaja, 18 teadusprojekti juhataja; Euroopa Kliinilise Viroloogia Seltsi liige (1992), nõukogu liige (1997), Interferooni ja Tsütokiinide Uurimise Rahvusvahelise Seltsi liige (1993), Eesti Assotsiatsiooni "Anti-AIDS" asutajaid (1990), juhatuse esimees (aastast 1997). Üle 200 teadustrükise, 1 monograafia.
Henri Hang

Varia

Kogu senine mängijakarjäär on kulgenud kohaliku Rakvere jalgpalliklubis. Vaid 24. märtsil 2009 mängis ta 26 minutit U-19 Eliitliigat Valga FC Warrioris, lüües ka ühe värava. (U-19 Valga FC Warrior – U-19 TJK Legion 4:1)
Urvaste kirikuaed

Urvaste kirikuaed on kirikuaed Urvaste kihelkonnas Võrumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Kirikuküla külas Antsla vallas Võru maakonnas. 
Kirikuaed on olnud kasutusel kalmistuna arvatavasti alates 13. sajandi algusest (kiriku rajamisest). Matmine kirikuaeda lõpetati üldiselt millalgi pärast 1772. aastat ning edaspidi maeti kihelkonna surnud vanale kalmistule, pärast 1799. aastat aga uuele kalmistule.
Kirikuaias üldiselt pole hauatähiseid, samuti pole sellel piirdeid. Arvatavasti muutus kirikuaia välisilme kiriku rekonstrueerimistööde käigus 1889. aastal, kui kirikut laiendati oluliselt ja lammutati vana kehandit. Kirikuaeda maetud inimeste üldarv ei ole teada. Praegu (jaanuaris 2015) on see üldiselt hooldatud.

Mälestis

Urvaste kirikuaed on 1997. aastast riiklik arheoloogia- ja ehitismälestis. Selle alal asub mälestisena veel Urvaste kirik.
Tõnismägi (mägi)

Tõnismägi on Tallinna keskosas asuv kõrgendik. See on 30,9 m üle merepinna. Kõrgendikul paikneb Tõnismäe asum.

Ajalugu

Varasemal ajal on kasutatud ka nime Antoniuse mägi, Tõnismägi olnud tunduvalt kõrgem kui praegu, kuid kõrgendikku on Tallinna kaitse huvides mitme sajandi kestel madalamaks kaevatud.
Fatima Lačević

Fatima Lačević (sündinud 22. mail 1943 Sarajevos) on Bosnia ja Hertsegoviina bosnialasest filosoof, filosoofia pedagoogika metodoloog ja esteetik.
1966. aastal lõpetas Lačević Sarajevo Ülikooli filosoofiateaduskonna. 1986. aastal kaitses ta samas magistrikraadi Danko Grlići kunsti ja esteetiliste seisukohtade seoste teemal ning 1990. aastal doktoriväitekirja Danko Grlići esteetikast. Ta töötas Sarajevo 2. gümnaasiumis. 1974. aastast oli ta Sarajevo Ülikooli filosoofia ja sotsioloogia teaduskonna õppejõud filosoofia pedagoogika metodoloogia vallas. 1994. aastal valiti ta abiprofessoriks, 1998. aastal dotsendiks ning 2004. aastal esteetikaprofessoriks. Ta õpetab Sarajevo Ülikooli muusikaakadeemias kunsti sotsioloogiat ja muusikaesteetikat. Ta on avaldanud artikleid teadusajakirjades nagu Dijalog, Znakovi vremena, Pregled, Muzika ja Znak Bosne).
Pindi Kinnisvara

OÜ Pindi Kinnisvara on Eesti kinnisvarafirma, mis tegeleb peamiselt kinnisvaratehingute vahendamise, kinnisvara hindamise ja haldusega. Firma on asutatud 1. mail 1995, ehkki kontserni kuuluvad juriidilised isikud on vahetunud. 2015. aastal kuulus Pindi Eesti suurimasse kinnisvarateenuste kontserni Realia Group
Ettevõtte peakontor asub Tallinnas aadressil Tartu maantee 16. Ettevõtte tegevjuht oli 2017. aasta mais Elari Udam, firma eelmine tegevjuht oli 2015. aasta novembrist varasem sisekaitseakadeemia rektor Lauri Tabur.
Pindi Kinnisvara on võimaldanud oma kaubamärgi kasutamist ka teistel kinnisvarafirmadel frantsiisilepingu alusel, niisugune leping sõlmiti näiteks Pindi esindamiseks Valgas Margus Henningu Kinnisvarade OÜ-ga 2005. aastal, samas loobuti frantsiisist Lõuna-Eestis 2007. aastal.
2004. aastast koostab Pindi Eesti suuremates linnades toimuvate kinnisvaratehingute alusel igakuist hinnaindeksit. 2006. aastal avas juba varem Lätti laienenud firma kontori ka Leedus, tütarfirma nimeks sai UAB Realia; plaanis oli luua haru ka Peterburis. 2008. aasta kinnisvarakrahhi ajal avas Pindi Kinnisvara õigusbüroo, et nõustada kinnisvaratehingutes kannatada saanud ostjaid.
2009. aastal ühines Pindi ERI Kinnisvaraga, jättes ettevõtted küll eraldi juriidilisteks isikuteks, kuid luues ühise valdusfirma Realia Group. 2012. aastal omandas Pindi ja ERI Kinnisvara omanik Realia Group osaluse kindlustusfirmas Balti Kindlustusmaakler OÜ, et pakkuda kinnisvaraklientidele ka kindlustust.
2015. aastal oli Pindi Kinnisvara müügiportfellis üle 3000 objekti koguväärtusega 250 miljonit eurot, aastas koostati umbes 4400 eksperthinnangut ning Eestis oli ettevõttel 13 kontorit.
Gaasivabrik

Gaasivabrik (ka: gaasitehas) on gaasivärgiga tegelev ettevõte või selle ettevõtte käitis.
Boney M.

Boney M. on pop- ja diskogrupp, mis loodi 1975. aastal.
Kink-aruhein

Kirjeldus

Kink-aruheina pööris on 8 cm pikkune, hallikasroheline ja sinaka kirmega. Pähikud 5-9 mm pikad, 4-8 õielised. Lehed sinaka kirmega, tipu osas karedad, alt läikivad. Alumised noored lehetuped või mõned neist väga lühikarvased. Alumised vanad lehetuped tume-või kollakashallid.  Kink-aruhein kasvab 30 kuni 60 cm kõrguseks. Õitseb mais-juunis.

Kasvukoht

Kasvab kõrgendike lõunanõlvadel, männimetsade servaaladel, teede ja raudteede ääres.

Levik

Eestis harvaesinev.
Septfontainesi loss

Septfontainesi loss (letseburgi keeles: Buerg vu Simmer, prantsuse keeles: château de Septfontaines) on Kesk-Luksemburgis Seitsme lossi orus asuv loss. Septfontainesi küla kohal asuv keskaegne loss on praegu eraomandis ja seda külastada ei saa.

Ajalugu

Ei ole teada, millal esimene kindlus Septfontainesi (Simmernisse) rajati. 1192. aastast on teada, et Septfontainesi isand oli keegi Tider. Aastal 1233 andis Johann von Simmern (Jean de Septfontaines) Simmerni küla ja lossi Luksemburgi krahvinna Ermesinde kaitse alla. 14. sajandi alguses oli lossi isand keiser Heinrich VII sõber Thomas de Septfontaines.
Renessansiaegse nelinurkse torni lossi põhjasissekäigu juurde ehitas 1600. aastal Christoph von Criechingen. 
1779. aastal hävis üha halvemas seisus olev loss tulekahjus. 
1919. aastal loss osaliselt lammutati, kuid 1920. aastal otsustasid omanikud hakata lossi restaureerima. Kahjuks ei pööratud tollal ajaloolisele arhitektuurile erilist tähelepanu ega hoolitud sellest.
2. detsembril 1937 kanti Septfontainesi lossi varemed Luksemburgi ehistis- ja kultuurimälestiste registrisse.

Nimi

Nimi Septfontaines on prantsuse neologism (kohalik elanikkond on peaaegu täielikult letseburgikeelne), mis on tuletatud 19. sajandil ja varem ladina- ja saksakeelsetes dokumentides kasutusel olnud linna vanast nimest Siebenborn (otsetõlkes seitse kevadet). Linnas asuva purskkaevu järgi on kasutusel olnud ka Siewebueren. Nime Siebenborn on sageli lühendatud kui 7born.
Hermann Ronneberg

Hermann Ronneberg (surnud enne 17. novembrit 1539) oli Kuramaa piiskop (Hermann II nime all) aastatel 1524–1539.
Ronneberg pärines Hildesheimist kodaniku perekonnast. Tema varasema elukäigu kohta pole eriti midagi teada, 1501. aastal on teda mainitud Königsbergis viibivana, kui ta oli teel Liivimaale. Selleks ajaks oli ta juba Saksa ordu liige ning saabus mõni aeg hiljem Liivimaale. 1505. aastal sai temast Liivimaa indulgentsikomisjoni alamkomissar Saksamaal, kelleks ta jäi 1510. aastani. 1506. aastal sai ta endale ka Pöide jutlustajakoha. Tõenäoliselt ta aga tegelikkuses Liivimaal toona ei viibinud, sest ta sai 1506. aastal Leipzigist kanoonilise õiguse doktori kraadi.
1508–1509 ja võib-olla ka hiljem oli Ronneberg Volmari jutlustaja, selleks ajaks oli ta ka Liivi ordumeistri Wolter von Plettenbergi sekretär, 1512. aastal sai ta Plettenbergi kantsleriks. Kaks aastat hiljem osales ta Plettenbergi saadikuna (oraatorina) Lateraani kirikukogul, mille ajal paavst nimetas ta enda notariks ja asepfaltskrahviks. 
1518. aastal on Ronnebergi mainitud Riia toomhärrana, aasta hiljem sai temast Ruhja jutlustaja ning 1523–1524 oli ta tõenäoliselt Riia toomdekaan. Sellel ametikohal polnud ta aga kuigi kaua, kuna Kuramaa toomkapiitel valis ta kas 1523. aasta lõpus või 1524. aasta alguses uueks Kuramaa piiskopiks, 1524. aasta 3. märtsil kinnitas tema piiskopikoha ka paavst Clemens VII. Selle vastu protesteeris kõrgmeister Albrecht von Hohenzollern, kellega Ronneberg oli juba 1520. aastal vastuollu sattunud ning kes soovis piiskopikohale oma soosikut. Kuid et Albrecht oli paavsti silmis juba suure kahtluse all ning temast sai aasta hiljem luterlasest Preisimaa hertsog, siis ei suutnud ta Ronnebergi ametissekinnitamist takistada. Karl V poolt antavad riigivürsti regaalid sai ta kätte alles 1526. aastal, samaaegselt ordumeister Plettenbergile riigivürsti staatuse andmisega. 
Ronneberg jäi ka piiskopina ordu toetajaks. Ta jäi kindlalt truuks ka katoliiklusele ja seetõttu tekkis tal konflikte Riia peapiiskopi koadjuutori ja hilisema peapiiskopi Wilhelm von Hohenzollerniga, kes formaalselt katoliiklaseks jäädes toetas tegelikult protestantlust. Ronnebergi täpne surmaaeg pole teada, viimast korda oli ta kindlasti elus 1539. aasta 9. oktoobril, kuid ta suri enne 17. novembrit.
SmartFTP

Omadused

SmartFTP toetab protokolle SSL/TLS ja IPv6, FXP-d, proxy-t, tulemüüri, samuti chmod võimalusi. Programmil on graafiline kasutajaliides, mis on tõlgitud rohkem kui kümnesse keelde, sh eesti, hiina, inglise, prantsuse, saksa ja soome keelde. On saadaval versioonid nii 32- kui ka 64-bitise Windowsi jaoks.

Litsentsid

Enne 2008. aasta juulit oli see programm tasuta, kui seda kasutati isiklikuks, hariduslikuks või mittetulunduslikuks tarbeks või tegevuseks. Kuid 7. juulil 2008 teatati SmartFTP foorumis, et litsentseerimise mudelit muudeti ja SmartFTP kasutamine ei ole enam tasuta.
Home-versiooni kasutuslitsents maksab 36,95 USD. On olemas ka lisavõimalusi (nagu skriptimise, krüpteerimise, SFTP protokolli tuge) pakkuv Professional-versioon, mille kasutuslitsents maksab 49,95 USD. Kui soovitakse omandada korraga palju litsentse, kehtib soodushinnakiri (seda nii Home- kui ka Professional-versiooni puhul).
Lumekakk

Lumekakk kultuuris

Harry Potteril oli lumekakk Hedwig. Raamatus ja filmis nimetati Hedwigit emaseks, aga filmis mängis teda isane lumekakk, sest emaste seas ei ole täiesti valgeid. Raamatu autor J. K. Rowling valis lumekaku oma raamatusse sellepärast, et tema meelest on lumekakud kõige ilusamad kakud.
Johannes Kaubi

Saavutused

Johannes Kaubi tuli 8 korda Eesti meistriks: aastatel 1948, 1945, 1947, 1950, 1951, 1954 ja 1955 Kreeka-Rooma maadluses ning 1948. aastal vabamaadluses.
NSV Liidu meistersportlane Kreeka-Rooma maadluses – 1947.

NSV Liidu meistrivõistlused

1944. aasta NSV Liidu meistrivõistlused  – 3. koht;
1945. aasta NSV Liidu meistrivõistlused  – 1. koht;
1946. aasta NSV Liidu meistrivõistlused  – 2. koht;
1947. aasta NSV Liidu meistrivõistlused  – 3. koht (vabamaadlus).

NSV Liidu meeskondlikud meistrivõistlused

1945. aasta NSV Liidu meeskondlikud meistrivõistlused  – 2. koht;
1948. aasta NSV Liidu meeskondlikud meistrivõistlused  – 1. koht;
1951. aasta NSV Liidu meeskondlikud meistrivõistlused  – 3. koht;

Euroopa meistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses

1947 Praha  – 4. koht.

Turniirid

Moskva meistrivõistlused
1943. aasta – 1. koht;
1944. aasta – 1. koht
Briti farmakopöa

Briti farmakopöa (lüh BP) on Suurbritannias regulaarselt välja antav ametlik kogumik kohustuslikke eeskirju, mis puudutavad nii humaan- kui veterinaarravimite, ravimainete, - preparaatide ja - vormide valmistamist, säilitamist ja kvaliteedi määramist ning annuseid.
Briti farmakopöad koostatakse ja antakse välja British Pharmacopoeia Commission Secretariat of the Medicines and Healthcare Products Regulatory Agency poolt.

BP 2014

Alates 1. jaanuarist 2014 kehtivas versioonis on üle 3500 monograafia.
Briti farmakopöasse (ISBN 9780113229352) on lisatud ka kõik Euroopa farmakopöas sisalduvad monograafiad.
Dnipropetrovski oblast

Nimi

2019. aasta aprilli alguses otsustas Ukraina Konstitutsioonikohus, et Dnipropetrovski oblasti Sitšeslavi oblastiks ümbernimetamise seaduseelnõu on põhiseaduspärane. Sitšeslav oli Dnipro mitteametlik nimi Ukraina iseseisvussõja ajal 1918–1921.
Tenkodogo

Tenkodogo on linn Burkina Fasos, Kesk-Ida piirkonna ja Boulgou provintsi halduskeskus.
Tenkodogo geograafilised koordinaadid on 11° 47′ N, 0° 22′ W. Linn asub 185 km Ouagadougoust kagu pool, Koupéla ja Bittou vahelise maantee ääres. Ta on Togoga peetava kaubavahetuse sõlmpunkt.
Aastal 2006 elas Tenkodogos 40 839 inimest.
Kuni prantslaste saabumiseni 19. sajandi lõpus oli Tenkodogo piirkonnas mosside 1120. aastal rajatud Tenkodogo kuningriik.
Kosjad

Kosjad olid nõusoleku saamine abieluks neiult ja neiu vanemailt. 
Eesti pärimuslikele kosjadele eelnes tavapäraselt kuulamine. Kuulamas käis nn. kuulueit, vanem naine, kes oli isamehe naine või peiu ema, kaasas pudel viina. Nõusoleku märgiks seoti tühja pudeli külge vöö või kindad . 
Järgnesid kosjad, nn. suured viinad. Kosjas käidi üldiselt sügisel või sügistalvel, sest kevadel polnud aega ega ka raha pikkade pulmade pidamiseks. Kosjade ja pulmade vahe oli umbes 2-3 kuud. 
Kosja mindi pimedas, noore kuuga, enamasti neljapäeva (ka teisipäeva ja laupäeva) õhtul, kohati mindi uuemal ajal kosja reede õhtul (ja laupäeva hommikul kirikusse üleslugema ehk üleskirjutama). Vanemal ajal mindi kosja ratsa, hiljem saani või vankriga, üldiselt täkkhobusega pidulikus rakmes (kellad, kuljused). Kosja läksid peigmees isamehega, kes pidi olema abielus . Kosjajutu eest hoolitses isamees, peiu vaikis. Kosimisjutt oli mõistukõneline, sooviti osta mullikat või muud looma. Vahel toodi sellepeale näha ka ebamõrsjaid. 
Kaasas oli kihlaraha, mis anti hõbemüntides, mitte paberrahas.  Lisaks olid kaasas kihlad, kosjaviin (varasemal ajal õlu v. mõdu), mis pidi olema punane ja kosjakakk. Kui kõik olid kosjaviina rüübanud ja kosjakakku maitsnud, olid kosjad vastu võetud. Vahetati kingitusi, peiu andis üle kihlaraha. Kosilastele pakuti süüa (kindlasti keedetud mune), kosilased lahkusid tavaliselt alles hommikul.
Kihlade vastuvõtmine tähendas abielu eellepingu kinnitamist. Kihlad tuli tagastada, kui mõrsja hiljem abielust keeldus. Peiu keeldumisel jäid need mõrsjale. 20. sajandil on kihladest jäänud ainult kihlasõrmuse kinkimise komme.
Tristan Tumeroheline

Tristan Tumeroheline, kodanikunimega Peeter Tristan Valk, on eesti punkmuusik, peamiselt trummar.  
Mänginud punkansamblites Paha Värk, Noisemurder, Kurjam, Soterios jt.
Joséphine-Charlotte

Lapsepõlv

Charlotte sündis Brüsselis kuningapalees Léopold III ja Rootsi printsess Astridi tütrena ning kasvas üles Stuyvenbergi lossis. Charlotte'i ema hukkus 1935. aastal autoõnnetuses, olles vaid 39-aastane.

Haridus

Oma haridusteed alustas Charlotte kodus, kus spetsiaalselt tema jaoks pandi kokku väike grupp õpilasi. 1940ndate lõpul pandi ta internaatkooli, misjärel jätkus ta õpetamine taas eraõpetajate käe all. Stabiilse haridustee katkestasid liitlasväed, kes 7. juunil 1944 Prantsusmaal maabusid, misjärel Charlotte ja ta pere saadeti Saksamaale. Perekond vabastati 7. mail 1945, misjärel nad kolisid Šveitsi. Charlotte jätkas õpinguid Genfis École Supérieure de Jeunes Filles'i nimelises koolis, millele järgnesid lastepsühholoogia kursused Genfi Ülikoolis.

Ametlikud kohustused ja huvid

Charlottet huvitasid peamiselt laste, pere ja tervisega seotud valdkonnad ning aastatel 1959–1970 oli ta Luxembourgi Noorte Punase Risti president.
Vabal ajal tegeles ta meelsasti aianduse ja aiakunstiga. Lisaks nautis ta ka kalastamist, jahilkäimist, suusatamist ja veesporti.

Elu lõpuaastad

Elu viimastel aastatel põdes Charlotte kopsuvähki ning suri Fischbachi lossis 77-aastaselt.
Undu laht

Undu laht (ka Käärme laht) on järv Saare maakonnas Saaremaa vallas. Järvel on nõrk ühendus merega, mistõttu on ta käsitletav ka mereosana. Selle pindala on 225,7 ha.
Ajaania

Ajaania (Ajania) on korvõieliste sugukonda kuuluv õistaimede perekond.
Ajaaniad kasvavad peamiselt Ida-Siberis.
Perekonna autoriks on Pjotr Poljakov.
Veriora raudteejaam

Veriora raudteejaam on raudteejaam Põlvamaal Räpina vallas Verioral.
Veriora jaam asub Tartu–Koidula või selle suveperioodi pikendusena käigus oleval Tartu–Piusa raudteeliinil. 
Pärast renoveerimist on Veriora jaamas üks madal ja pikk perroon.
Veriora läbib kummaski suunas 2 reisirongi päevas. Rong sõidab Tartust Veriorale 57 minutit. Jaamas võib toimuda ka kaupade rongidele ning neilt maha laadimine.

Ajalugu

Jaam avati aastal 1931, seoses Tartu–Petseri raudteeliini rajamisega. Jaam jäi avamisel Veriora valda.
Veriora raudteejaam oli üks punkte, kust algas paljude selle piirkonna eestlaste teekond Siberisse.

Jaamahoone

Avamise aasta suvel valmis tüüpkavandi järgi ehitatud jaamahoone (analoogne Paeküla, Rumba, Tuudi jm jaamahoonetega). Koos abihoonete ja veetorniga moodustas see kauni ansambli, mis hävis Teises maailmasõjas.
Laane (Rasina)

Laane oli küla Tartumaal Rasina vallas.
1939. aastal, seoses Rasina valla likvideerimisega, liideti Laane küla Ahja vallaga. 1945. aastal moodustati Ahja valla koosseisus Laane külanõukogu. 1950. aastast kuulus Laane küla Põlva rajooni koosseisu. 1954. aastal likvideeriti Laane külanõukogu ja Laane küla allutati Rasina külanõukogule. 1964. aastal liideti Rasina külanõukogu Mooste külanõukoguga. 1959. aasta rahvaloenduse andmetel elas Mooste külanõukogu Laane külas 75 elanikku, 1970. aasta rahvaloenduse andmetel 79 elanikku.
Tänapäeval jagunevad endise Laane küla maad Põlva maakonna Põlva valla Kadaja ja Kastmekoja külade vahel.
Külas asus Laane Algkool.
Monte Carlo rahvusvaheline tsirkusefestival

Monte Carlo rahvusvaheline tsirkusefestival (prantsuse keeles Festival international du cirque de Monte-Carlo) on iga-aastane tsirkusekonkurss Monacos.
Rahvusvahelise tsirkusefestivali asutas 1974. aastal Monaco vürst Rainier III, kes oli tsirkusekunsti austaja. Festivali toimumiskohaks on Fontvieille (üks Monaco neljast kvartalist). Pärast Rainer III surma 2005. aastal sai tsirkusefestivali presidendiks (patrooniks) tema tütar printsess Stéphanie. 
Aastatel 1974–2001 jagati festivalil auhindu Kuldne Kloun ja Hõbekloun. 2002. aastal lisandus kolmanda auhinnana Pronkskloun, 2008. aastal lisandus Printsess Stéphanie eriauhind (jäi ühekordseks auhinnaks) ja Printsess Antoinette'i karikas (2011. aastast Printsess Antoinette'i mälestuskarikas). 2010. aastal lisandus žürii eriauhind. 2015. aastal lisandus arvukalt eriauhindu, sealhulgas Nikulini Moskva tsirkuse auhind.
2016. aastal peeti Monte Carlos 40. tsirkusefestival. Korraldajad otsustasid kutsuda sellest osa võtma vaid eelmiste festivalide laureaate.

Tsirkusefestival Uus Põlvkond

2012. aastast peetakse festivali raames eraldi konkursi noortele tsirkuseartistidele – Uus Põlvkond (New Generation). Parimatele jagatakse auhindu Kuldjuunior, Hõbejuunior ja Pronksjuunior, samuti arvukalt eriauhindu. Žürii esimees on Monaco vürstliku perekonna liige Pauline Ducruet
Will Rogers

William Penn Adair Rogers (4. november 1879 Oologah, Indiaanlaste territoorium (praegune Oklahoma) – 15. august 1935 Barrow' neem, Alaska) oli USA näitleja, koomik ja kauboi.
Tema vanemad olid tšerokii päritolu. Rantšos üles kasvades õppis ta hobusega sõitma ja lassoga trikke tegema. Ta esines paljudel Metsiku Lääne meelelahutusetendustel USA-s ja välisriikides. Edasi töötas ta New Yorgis vodevillis. 1912. aastal esines ta Broadway lavastuses "The Wall Street Girl", kus esitles etteastete vahel oma lasso käsitlemise oskust. 1915. aastal esines ta Florenz Ziegfeldi varietees "Midnight Frolic".
Et oma esinemisi värskena hoida, hakkas Rogers nalja viskama publiku hulgas olevate kuulsate inimeste üle ja tegi märkusi päevakohaste teemade, eriti poliitiliste teemade kohta. 1916. aastal hakkas ta esinema prestiižsetel "Ziegfeld Folliesi" esinemistel Broadwayl. 1918. aastal tegi ta oma filmidebüüdi filmis "Laughing Bill Hyde". Rogers ei tunnistanud kunagi, et oli vaid harrastusnäitleja, kuid kriitikud tunnustasid tema loomulikku võlu ja lihtsat näoilmet. Järgmistel aastatel esines ta paljudes Samuel Goldwyni toodetud tummfilmides, samuti enda toodetud komöödiates ja Hal Roachi filmides. Rogers avaldas mitu raamatut ja artiklit, kirjutas ajalehtedes ning esines sageli raadios.
1929. aastal sõlmis ta lepingu filmitootjaga Fox Film Corporation. Samal aastal mängis ta oma esimeses helifilmis "They Had to See Paris". Helifilmid sobisid Rogersile paremini ning ta kogus nendega enam tuntust. Tema tuntumad helifilmid on "A Connecticut Yankee" (1931) ja "State Fair" (1933).
Poliitikas eelistas Rogers jääda vaatlejarolli, kuid 1926. aastal oli ta paar nädalat Beverly Hillsi aulinnapea, enne kui tema ametikoht California seadustega ebaseaduslikuks kuulutati. 1935. aastal toetas ta presidendikandidaat Franklin Delano Roosevelti. Rogers hukkus 1935. aastal lennuõnnetuses Barrow' neeme lähedal Alaskal, mil oli oma kuulsuse tipus.
Tema järgi on saanud nime USA allveelaev Will Rogers ja Oklahoma Citys asuv lennujaam. Tal on Hollywoodi kuulsuste alleel omanimeline täht. Maantee Route 66 on tuntud ka kui Will Rogers Highway.
Sosna

Sosna (vene Cосна, Быстрая Сосна) on jõgi Venemaal. Saab alguse Kesk-Vene kõrgustikult Orjoli oblastis ja voolab alguses lõunasse, pöörab siis itta ja kirdesse ning suubub paremalt Doni jõkke.
Pikkus 296 km, valgla 17 400 km².
Suuremad jõe ääres asuvad linnad on Livnõ ja Jelets.
Eesti toitlusminister

Eesti toitlus(tus)minister oli Eesti minister, kes juhtis Toitlusministeeriumit.
Eesti toitlusministrid olid Jaan Raamot ja Jaan Kriisa.
Partitsell

Partitsell (inglise keeles condensed score, saksa keeles Particell) on muusikas partituuri erivorm, milles kogu heliteoses esinev muusikaline materjal on tihendatud kujul võimalikult vähestel noodijoonestikel. 
Partitselli kasutatakse heliteose loomisel partituurieelse visandi või keeruka orkestriteose n-ö laiendatud klaviirina, milles reaalselt mängitavale klaveripartiile on informatiivsetel eesmärkidel lisatud keeruka partituuri muid olulisi partiisid.
Ingemar Stenmark

Ingemar Stenmark (sündinud 18. märtsil 1956 Joesjös) on Rootsi endine mäesuusataja. Teda peetakse üheks kõigiaegade parimaks mäesuusatajaks ja rootsi sportlaseks.
Stenmark oli slaalomis ja suurslaalomis aastatel 1974–1982 mäekõrguselt oma konkurentidest üle. Ta võitis 27 suurslaalomi võistlust 28-st aastatel 1977-1980 ja slaalomis 46 võistlust 52-st aastatel 1975–1981. Stenmark on võitnud enim etappe maailmakarikavõistlustel, kui keegi teine mäesuusataja, kuigi ta võistles siis, kui karikavõistluste etappe oli palju vähem hooaja jooksul, kui tänapäeval (võitis kokku 86 etappi 1974–1989). Ta võitis maailmakarika kolmel korral (1976, 1977 ja 1978). 
Stenmark võistles väga harva kiirlaskumises.
Tippvõistlustelt on Stenmark võitnud kümme medalit, millest seitse on kuldmedalid. 1976. aasta olümpiamängudel Innsbruckis sai ta suurslaalomis pronksmedali ja 1980. aasta OM-il Lake Placidis tuli ta kahekordseks olümpiavõitjaks, olles esimene nii slaalomis, kui ka suurslaalomis.
Endla raba

Endla raba on raba Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas; see on osa Endla soostikust.