Aleksander Raudsepp

Hariduskäik

Alghariduse omandas ta 1900. aastal Aru ministeeriumikoolis ning kesk- ja kutsehariduse Tartu Õpetajate Seminaris, mille lõpetas 1905. aastal. 
Ta tegi 1910. aastal Pärnus nõutavad eksamid ja astus 1911. aastal Tartu Ülikooli füüsika–matemaatika teaduskonda, mille lõpetas 1915. aastal. Akadeemiliselt kuulus ta Eesti Üliõpilaste Seltsi.

Tsaariajal

Aastatel 1905–1909 oli ta õpetaja Kodaveres kihelkonna- ja Kokora ministeeriumikoolis. Aastatel 1909–1910 õpetas ta Pärnu linnakoolis. Sealt viis ta rühma noori lauljaid 1910. aasta laulupeole Tallinna. 
1915. aastal mobiliseeriti ta Esimesse maailmasõtta. Läbis Petrogradis sõja-aja inseneriväe kursuse ning saadeti ohvitserina rindele. Revolutsiooni segadustes pääses kodumaale, kus asus Viljandi Poeglaste Gümnaasiumi matemaatikaõpetajaks.

Eesti Vabariigis

Sügisel 1918 oli ta Võru Poeglaste Gümnaasiumi asutaja. 
Teenis Vabadussõjas lõunarindel 8. polgu insenerikomando ülemana. 
Suvest 1919 kuni 1920. aastani oli ta Võru Poeglaste Gümnaasiumi direktor. Ta õpetas samal ajal ka Võru Tütarlaste Gümnaasiumis ning juhatas Võru linna volikogu. Aastatel 1920–1921 oli ta Eesti Noorsoo Kasvatamise Seltsi Tütarlaste Gümnaasiumi direktor Tartus ja kuni 1924. aastani sama kooli matemaatika ja kosmograafia õpetaja. 
Ta oli aastatel 1922–1925 Tartu maavalitsuse haridusosakonna juhataja. Peamine tegevus oli sõja pool laastatud koolivõrgu taastamine, koolimajade, õppeabinõude, õpikute ja õpetajate leidmine. 1925–1928 oli ta Tartumaa ja ka Tartu linna koolinõunik. 
Aastatel 1928–1932 oli ta Tartu Tehnikagümnaasiumi direktor. 1931. aasta suvel võttis linna haridusnõukogu vastu otsuse likvideerida Tartu Tehnikagümnaasium ja Reaalgümnaasium ning luua nende baasil Tartu Poeglaste Gümnaasium. Kooli direktoriks sai Tehnikagümnaasiumi direktor Raudsepp ning inspektoriks Reaalgümnaasiumi inspektor Karl Maasik. Raudsepp juhtis Tartu Poeglaste Gümnaasiumi kuni 1934. aastani ja asutas seal ka õhtuse täienduskooli.   
Ta oli aastatel 1934–1939 Valga Gümnaasiumi direktor. Ta asutas sama kooli juurde Valga Kaubanduskooli ja oli selle esimene juhataja. Ta oli aastatel 1939–1944 Petseri Gümnaasiumi direktor.

Okupatsioonide ajal

Nõukogude teise okupatsiooni ajal vallandati ta 1941. aastal sellelt ametikohalt, kuid jätkas seal õpetajana. Saksa teise okupatsiooni ajal sai ta uuesti direktoriks. 1943. aastal nimetati ta Petseri maanõunikuks.

Paguluses

1944. aastal põgenes ta koos perekonnaga Saksamaale. Oli Lübeckis ja Lingenis põgenikelaagi Eesti Gümnaasiumi õpetaja. Aastatel 1950–1952 elas ta Inglismaal.  
1952. aastal emigreerus ta koos perekonnaga Kanadasse, Töötas mõnda aega õunafarmis ja lühikest aega ka suurkaubamaja kataloogide pakkimise osakonnas. Ta elas hiljem oma noorema tütre Eevi Liis Jõgi-Jaaguste perekonnas. 
Oli Eesti Abistamise Komitee algpäevadel tegev selle organisatsiooni sekretärina.

Isiklikku

Tema isa oli Aru mõisa puusepp Mihkel Raudsepp. Perekonnas oli 10 last, kellel tuli juba varakult tööle asuda. 
Ta suri 28. septembril 1982 Torontos ajurabanduse tagajärjel. Ta tuhk maeti Toronto Yorki kalmistule abikaasa ja poja kõrvale. Hiljem maeti ka noorema tütre tuhk nende kõrvale.