google/wiki40b huggingface dataset:
Lagedi Põhikool

Lagedi põhikool tegutseb Harjumaal Rae vallas Lagedil. Kool asub aadressil Kooli tn 18.
Lagedi Põhikooli direktor on alates 2014. aastast Imbi Orav.

Ajalugu

Kooli asutamise täpne aeg on teadmata. 1983. aastal leidis Lagedi kooli kauaaegne direktor Sven-Allan Sagris ajalooarhiivist Jüri kirikuõpetaja Jacob Johann Höppeneri 1785. aastal kirjutatud aruande Tallinna Keiserlikule Provintsiaalkonsistooriumile, kus on üteldud: "Kihelkonnas on üksainuke talurahvakool ja nimelt Lagedi kroonumõisa all, milles ametis tubli koolmeister." Järgmised andmed kooli tegevuse kohta pärinevad 19. sajandi teisest poolest.
19. sajandi kolmandal veerandil õpetati Lagedi lapsi lugema ja kirjutama Hindreku talus. 1871. aasta jaanuaris otsustas Lagedi valla volikogu ehitada nüüdse kooli staadioni põhjapoolse otsa kohale. Sama aasta sügisel algas uues hoones õppetöö, mis kestis 1939. aastani, mil ehitati järgmine koolimaja.
Ontšõko

Ontšõko (mari keeles Ончыко, 'edasi') on Mari Eli Vabariigis Joškar-Olas ilmuv marikeelne kirjandus-ja kultuuriajakiri.
Ajakiri ilmub alates 1926. aastast. Ajakiri on kandnud ka nimesid U vii, Rodina vertš, Marii almanah.
Ajakirja tiraaž on 2100 eksemplari.
Maali Vispel

Maali (Maali Vispel) on tegelane Oskar Lutsu teostes "Argipäev" ja "Sügis".
Maali on kampsunikuduja. Ta kolib Paunverre oma õmblejannast õe Juuliga ning koos asutakse elama pagarimajja. Õed satuvad peagi rätsepate perekonna Kiire viha alla, kuna haaravad üha uusi kliente. Hiljem suhted Jorh Aadniel Kiire ja õdede vahel paranevad ning ühistel teeõhtutel arutatakse kõikvõimalikke maailma asju. 
Oskar Luts kirjeldab Maalit kui matsakat, lühikest ja alatihti naeru lagistavat tütarlast. Paunverelased panevad talle hüüdnimeks Klodvig, kuna keegi olevat ühes raamatus näinud kuningas Clovig I pilti ning too olevat sarnanenud Maaliga. Kõigest hoolimata suudab Maali igas eluhetkes leida positiivset ning noomib ka õde Juulit, kui see taas kurvameelsusse kaldub. 
Hiljem, kui Kiir on abiellunud Maali õe Juuliga, lööb rätsepmeister temaga üleaisa. Kirjandusteoses mainib Luts, et Kiire eostatud laps on sündinud surnult; filmis "Sügis" aga sünnitab Maali kaksikud, poisi ja tüdruku, kes saavad nimeks Endel ja Endla.
Kinolinal kehastas Maalit näitlejanna Anne Reemann, 1986. aasta valminud Eesti Televisiooni telelavastuses "Pildikesi Paunverest" Eva Vilt-Malleus.
Valga raudteejaam

Ajalugu

Valga raudteejaam rajati koos 1887. aastal valminud Tartu–Valga raudteega. 1889. aastal avati ka Valga–Petseri raudteelõik, mis omakorda oli osa Riia–Pihkva raudteest. 
Selle tulemusena sai Valga raudteejaamast oluline sõlmjaam.
Lisaks laiarööpmelisele raudteele said Valgast alguse ka kitsarööpmeline Valga–Ruhja–Pärnu raudtee, millel Valgale järgnes Pedele raudteepeatus ja kitsarööpmeline Valga–Mõniste–Ape–Aluksne–Gulbene raudtee, millel Valgale oli lähim Žuldiņi raudteejaam. Pärast Eesti iseseisvumist rajati läbi Läti kulgeva tee kõrvale uus raudteeharu, millel Valga järel tuli Kaagjärve raudteejaam. Kitsarööpmelise raudtee lõppjaam jäi Läti aladele ja hakkas kandma nime Valka raudteejaam.
Kuni 2001. aastani sõitsid reisirongid Valga–Petseri raudteelõigul (läbi Antsla ja Võru) ka liinil Valga–Veski. 
Sellel liinil järgnes Valgale Ratsimäe raudteepeatus.
Enne aastat 2008 eelnes Tartu suunal Valgale Raavitse raudteepeatus.

Jaamahooned

1890. aastatel valmis punastest tellistest historitsistlikus stiilis jaamahoone, mis hävis II maailmasõjas 1944. aastal. Samuti valmisid pöörddepoo ja töökojad. Erinevates raudteetöökodades töötas enne I maailmasõda kokku ligi 500 töölist.
Praeguse jaamahoone arhitekt on V. Tsipulin ja hoone valmis 1949. aastal .
Thomas Morgan

Thomas Hunt Morgan (25. september 1866 Lexington, Kentucky – 4. detsember 1945 Pasadena, California) oli ameerika geneetik, Nobeli auhinna laureaat.
Aastal 1933 pälvis ta Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhinna.
Naksurlased

Põllukahjurid

Eestis esineb ligi 70 liiki naksurlasi, kellest paljud on arvestatavad põllu- ja metsakahjurid. Vastsed toituvad taimejuurtest, seemnetest, mugulatest, aga ka kõdunevast puidust ja taimejäänustest, olles majanduslikult indiferentsed. Valmikud närivad noori võrseid ja õisi.
Eestis on naksurlastest ohtlikemad põllukahjurid tume viljanaksur (Agriotes obscurus), triibuline viljanaksur (Agriotes lineatus), valkjas nurmenaksur (Selatosomus aeneus) ja must lehenaksur (Athous niger). Taimi kahjustavad tõugud (traatussid), vigastades algul idanevaid seemneid, hiljem noorte taimede maa-aluseid osi, mille tagajärjel juba tärganud taimed kolletuvad ja tulevad kergesti mullast välja. Vähem vigastatud taimed känguvad. Tugevamini kahjustuvad liiga sügaval mullas olevad taimed.
Osa naksurite vastseid on aga röövtoidulised – nad toituvad putukate vastsetest ja nukkudest.
Inglise täisvereline ratsahobune

Ajalugu

Päris täpselt pole selle tõu algus teada, aga kusagil 17. sajandi lõpul ja 18. sajandi alguses hakati Inglismaal põliseid Inglise-päritoluga märasid ristama Lähis-Idast sissetoodud idamaiste täkkudega. Enamus tänapäeva Inglise täisverelisi pärineb kolme idamaise täku järglastest: Byerley Turk, Darley Arabian ja Godolphin Arabian.

Omapärad ja välimus

Loomult kirjeldatakse Inglise täisverelist kui tundlikku, närvilist ja tulist hobust. Täisverelised on atleetliku välimusega elegantsed hobused. Keskmine turja kõrgus on umbes 1,62 meetrit. Kael on pikk, turi väljapaistev, rind sügav ja selg lühike. Jalad on pikad ning tagakeha tugev. Liigesed on tugevad, et suurtele kiirustele vastu pidada.

Värvus

Kõrb, must, pruun, raudjas ja hall on kõige tavalisemad värvid. Ameerika Ühendriikides on palomino ja kimmel ka lubatud värvused. Valge on väga haruldane aga lubatud ja tunnustatud eraldi hallist. Täisverelised on alati ühtlase värviga, kirjusid värvuseid tavaliselt tõuraamatutesse vastu ei võeta aga valged märgised näol ja jalgadel on lubatud.

Muu

Peale võidujooksu on nad tänu oma atleetlikusele sobivad ka takistussõidu, kolmevõistluse, ratsajahi ja koolisõidu jaoks. Ameerika Ühendriikides on Inglise täisverelised ühed enim kasutatud Polo hobused Veerandmiili hobuste kõrval.
Relient K

Liikmed

Relient K asutasid Matthew Thiessen (kitarrist, pianist), Brian Pittmann (basskitarrist) ja Matt Hoopes (kitarrist) 1998. aastal. Lühikeseks ajaks ühines nendega 1998. aastal Todd Frescone. Kuid pärast bändi demoalbumit "All Work and No Play" vahetus Todd Frescone Stehpen Cushmani vastu, kes mängis ainult nende esimesel EP-l "2000 A.D.D." ja esimesel omanimelisel albumil "Relient K" aastal 2000, mille järel lahkus ta bändist, et liituda kristliku metalbändiga Narcissus. Kristlike rokkbändide Philmore'i Brett Schoneman ja Bleachi Jared Byers täitsid ajutiselt puuduvat trummari osa bändist, kuni detsembris 2000 liitus nendega Dave Douglas. See koosseis jäi püsivaks alates The Creepy EP ja The Anatomy of the Tongue in Cheeki väljaandmisest aastal 2001 kuni albumini "Mmhmm". (Fännid ütlevad selle olevat parim album, mis on väljaantud koos Pittmaniga, ajani kuni viimane alustas maastikukujundusettevõttega.) Täna mängib Brian Pittman bassi kristlikus metalbändis Inhale Exhale. John Warne, Ace Troubleshooteri põhilaulja ja kitarrist, täitis nüüd bassimängija osa 2004. aasta lõpus. Ta tuli täiskohaga bassistiks aastal 2005, mil liitus bändiga veel Jon Schneck kolmanda kitarristina ja samahästi kui ka bandžo- ja ksülofonimängija, et lisada helipildile täiustust ja eripära. See oli oluline ka seetõttu, et bänd plaanis suurendada klaveri osatähtsust oma muusikas ning omades veel ühe kitarristi, oli võimalik anda Mattile selleks suurem vabadus. Mõni aeg tagasi teadustas bänd oma pikaajalise trummar Dave Douglase lahkumist, et ta pühenduks koos oma abikaasa Racheliga Gypsy Parade'i projektile. Tal ei olnud mingit vaenu ühegi bändiliikmega ning tema viimane esinemine oli 29. detsembril 2007.
David Velleman

J. David Velleman (sündinud 1952) on USA filosoof.
Tema põhilised uurimisvaldkonnad on eetika ja moraalipsühholoogia. Ta on tegelnud ka tegevusfilosoofia ja praktilise mõtlemisega.
Ta sai doktorikraadi 1983 Princetoni ülikoolist David Lewise juhendamisel.
Velleman õpetas üle kahekümne aasta Michigani Ülikoolis. Ta on New Yorgi Ülikooli professor.
Ta toimetab koos Stephen Darwalliga veebiajakirja Philosophers' Imprint.
Vellemani õpilaste seas on Connie Rosati ja Nishiten Shah.
Holland

Poliitika

Hollandi riigikord on konstitutsiooniline monarhia. Kuningal on parlamendiga seadusandlik võim koostöös riiginõukoguga ja valitsus vastutab generalstaatide (parlamendi) ees. Kuningas määrab ametisse ministrid, kohtunikud, provintside komissarid ja kolooniate kubernerid. Põhiseadus annab kuningale õiguse juhtida riigi välissuhteid ning sõlmida välisriikide ja rahvusvaheliste organisatsioonidega lepinguid nende hilisema kinnitamisega parlamendis. Kuningal on õigus kiita heaks või tagasi lükata parlamendi poolt heakskiidetud seaduste eelnõud. Ta võib ka parlamendi ennetähtaegselt laiali saata. Kuninga juures on spetsiaalne nõustamisorgan riiginõukogu, mille liikmed määrab ametisse kuningas, kes ise seda organit ka juhatab. Riiginõukogus vaadatakse varem kõik eelnõud läbi, olgu need siis kuninga või parlamendi esitatud, samuti kõik üldriiklikku juhtimist puudutavad normid.
Hollandi parlament asub Haagis ja koosneb kahest kojast. Ülemkojas ('esimene koda', Eerste Kamer) on 75 saadikut ja alamkojas ('teine koda', Tweede Kamer) on 150 liiget. Ülemkoja valivad provintside esindajad proportsionaalsel esindatusel. Alamkoda valitakse üldvalmistel iga nelja aasta tagant.

Rahvastik

2012. aasta seisuga elab Hollandis 16 725 900 inimest. See teeb rahvastiku keskmiseks tiheduseks 484 in/km², kui üksnes maismaad arvestada. Pindalalt on Holland väiksem kui Eesti, aga rahvaarvult enam kui 10 korda suurem. Maailmas on Holland rahvastiku tiheduselt 14., kusjuures Euroopas jääb ta selles osas alla üksnes 4 kääbusriigile.
Enamik Hollandi elanikke on hollandlased, keda on 80,9%. Järgnevad indoneeslased (2,4%), sakslased (2,4%), türklased (2,2%), surinamlased (2,0%) ja marokolased (1,9%), ülejäänud rahvaid on alla 1%.
Hollandi rahvuskeel on hollandi keel. Oma sõnul oskab 70% inimesi suhtlustasandil piisavalt inglise keelt, 55–59% saksa keelt ja 19% prantsuse keelt.

Kultuur

Hollandi kirjanike hulka kuuluvad Annie M. G. Schmidt, Joost van den Vondel, Multatuli, Harry Mulisch, Gerard Reve.
Verka Serdutška

Andri Mõhhailovõtš Danõlko (ukraina keeles Андрій Михайлович Данилко; esinejanimega Vjerka Serdjutška, ukraina keeles Вєрка Сердючка; sündinud 2. oktoobril 1973 Poltaavas) on Ukraina laulja, näitleja, telesaatejuht, muusikaprodutsent ja helilooja. Ukraina rahvakunstnik (2008). 
Aastal 1991 lõpetas ta Poltaava Keskkooli nr 27.
1. aprillil 1993 esines ta esmakordselt Vjerka Serdjutška rollis Poltaava huumorifestivalil "Humoriina".
1. aprillil 1994 pälvis ta samanimelisel festivalil Harkovis peapreemia, misjärel toimus tema teledebüüt kohalikus telekanalis Privat TV (Приват ТВ). 1995. aasta märtsis lisandus peapreemia rahvusvahelisel noorte artistide festivalil "Naeru meri" («Море смеха»).
1995. aastal asus ta õppima Kiievi estraadi ja tsirkuse õppeasutusse ning 1996. aastal alustas koostööd muusikaprodutsendi Juri Nikitiniga ja plaadikompaniiga Mamamusic, 1997. aastal ilmus esimene plaat lauluga "Lihtsalt Vera" («Просто Вера»).
Aastast 1997 oli ta Ukraina telekanali 1+1 saatejuht, 1998. aastal läks üle kanalisse ТВ-6 ja hiljem kanalisse СТС. 
Aastal 1999 algasid aktiivsed ja edukad  kontserdireisid Venemaal ja SRÜ riikides. 
2007. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Helsingis esindas ta Ukrainat lauluga "Dancing Lasha Tumbai" ning pälvis finaalis 2. koha.
Aastatel 2016—2017 oli ta projekti "Ukraina X-Faktor" žürii liige.
Aastate jooksul on ta mänginud ka seitsmes filmis.
Niels Bohri Instituut

Niels Bohri Instituut on Kopenhaageni Ülikooli uurimisinstituut. Instituut tegeleb astronoomia, geofüüsika, nanotehnoloogia, osakeste füüsika, kvantmehaanika ja biofüüsikaga.

Ülevaade

Instituut asutati 1921. aastal Kopenhaageni Ülikooli Teoreetilise Füüsika Instituudina. Asutajaks oli Niels Bohr, kes oli ülikooli ametnikkonnas olnud juba 1914. aastast, 1916. aastal nimetati ta professoriks. Alates sellest tegi Bohr kõik, et instituut avataks. Niels Bohri 80. sünniaastapäeval, 7. oktoobril 1965, sai instituudi nimeks ametlikult Niels Bohri Instituut. Suurem osa instituudi algsest kapitalist tuli Carlsbergi õlletehase heategevusfondist ja fondist Rockefeller Foundation.
1920. ja 1930. aastatel oli Bohri Instituut üks tähtsamaid aatomifüüsika ja kvantfüüsika põhimõtete rajajaid. Füüsikud üle Euroopa külastasid tihti instituuti, et arutleda Bohriga uute teooriate ja avastuste üle. Niels Bohri ja Werner Heisenbergi tehtud avastusi ja tõlgendusi kvantmehhanikas nimetatakse tolle aja järgi nn Kopenhaageni interpretatsiooniks.
1. jaanuaril 1993 ühendati instituut Astronoomia Observatooriumiga, Ørstedi laboratooriumiga ja Geofüüsika Instituudiga. Sellele vaatamata säilitas uus tekkinud instituut Niels Bohri nime.

Uurimisalad

Niels Bohri Instituudi uurimistegevus on jaotatud kümnesse uurimiskategooriasse, mis katab suure osa füüsikast: astrofüüsika, biofüüsika, geofüüsika, kvantfüüsika, osakeste füüsika, e-teaduse ja tahkete ainete füüsika.
FC Lelle

Ajalugu

Jalgpalli mängimise traditsioon Lelles ulatub 1930. aastatesse. Alates 1980. aastate algupoolest muutus jalgpallialane tegevus Lelles aktiivsemaks ja süstematiseeritumaks. Suurim roll selles oli noortel tegusatel spordihuvilistel meestel. 1980-ndate keskel hakkas tekkima nn klubiline tegevus, mille loomulikuks jätkuks sai hiljem juba MTÜ FC LELLE asutamine. 1990-ndate alguses olid treenerid Aivar Pohlak ja ka Roman Ubakivi, FC Lelle sai FC Flora duubelmeeskonnaks, nii jõuti esiliigassegi.
1990-ndate keskel renoveeris Lelle staadioni FC Flora ja kuni aastani 2003 sai FC Lellest FC Flora meeskondade süsteemi osa. Siit ka põhjus, miks leiame paljude praeguste Eesti koondislaste teenistuslehelt FC Lelle või SK Lelle nime. Nendel nn Flora aastatel omas FC Lelle vägagi tähtsat rolli FC Flora ja kogu Eesti jalgpallipüramiidi ehitamisel.
Vanas heas mõttes "oma küla meeskonnaks" sai FC Lelle jälle 21. sajandi algusaastatel, mil konstruktiivses koostöös FC Floraga leiti võimalus jätkata Lelles amatöörvõistkonnana. Aastal 2005 hakkas FC Lelle jälle iseseisvalt Lelles kohalikku jalgpallielu edendama. Uue meeskonna moodustasid koos "vanad kaardiväelased" ja noored, uuemal ajal jalgpallikoolis käinud poisid. See sümbioos, isad-pojad koos ja oma kodukandi nimel ongi tänaseni olnud FC Lelle kui meeskonna vaimne nurgakivi.
Vassili Vlassov

Vassili Mihhailovitš Vlassov (jakuudi keeles Василий Михайлович Власов; sündinud 23. augustil 1945 Malaja Marhas Jakutski rajoonis Jakuudi ANSV-s) on Sahha riigitegelane,  Põhjatähe ordeni kavaler.
Ta oli aastatel 1998–2002 Sahha (Jakuutia) Vabariigi Valitsuse esimees. Vlassov oli Sahha (Jakuutia) Vabariigi Riigikogu (Il Tumeni) III koosseisu (2005–2009) ja on V koosseisu (alates 2013) rahvasaadik.
2008. aastast on Vlassov Sahha (Jakuutia) Vabariigi Briljantide ja Juveelitoodete Tootjate Gildi president.

Haridus ja töökäik

Vlassov lõpetas 1968. aastal  Irkutski Polütehnilise Instituudi mäeinseneri kutsega. 1984. aastal kaitses ta tehnikakandidaadi kraadi.
2000. aastal sai ta Ammossovi-nimelise Jakutski Riikliku Ülikooli ökonoomika ja juhtimise kateedri dotsendiks.
Kuni 1981. aastani töötas ta õpitud erialal Jakuutia ettevõtetes; alates 1981. aastast vastutaval parteitööl (kuni aastani 1990). Ta oli aastatel 1990–1993 Jakuudi ANSV (hiljem Jakuudi-Sahha NSV ja Sahha (Jakuutia) Vabariigi) Ülemnõukogu esimehe esimene asetäitja.
Aastatel 1993–1997 oli ta Sahha (Jakuutia) Vabariigi Valitsuse esimehe asetäitja, 1998–2002 valitsuse esimees.
Aastatel 2002–2005 tegutses Vlassov teemanditöötlusettevõtete kontserni ALROSA asepresidendina ja 2003–2010 Sahha (Jakuutia) Vabariigi presidendi juures oleva Teemantide Nõukogu esimehena.
Tsement (geoloogia)

Tsement on settekivimite koostisosi ühtseks kivimiks liitev peeneteraline mineraalne mass.
Tsement esineb näiteks liivakivis liivaterade vahelistes tühemikes. Tsementi moodustavad peamiselt ränidioksiid (kvarts, kaltsedon, opaal), karbonaadid (kaltsiit, dolomiit, sideriit), raua oksiidid jne. Vahel on tsementi moodustavaiks mineraalideks ka savimineraalid, vilgud, kips, barüüt ja püriit.
Tsement tekib kivimite pooriruumi enamasti vesilahustest sadenemise teel.
Maija Plissetskaja

Isiklikku

Plissetskaja oli abielus helilooja Rodion Štšedriniga. Elu viimastel kümnenditel elas peamiselt Münchenis ning vahel ka abikaasa kodumaal Leedus Trakais.
Igihaljus

Igihaljus on taimede omadus säilitada lehestikku aastaringselt seda järk-järgult uuendades, nii et taim ei ole kunagi ilma lehtedeta.
Lehed püsivad taimel mitu aastat ja vahetuvad järk-järgult uutega. Lehtede vahetumine on vajalik, kuna vee aurumise tõttu kogunevad lehtedesse mineraalsoolad, mis takistavad fotosünteesi.
Igihaljuse vastand on heitlehisus. Heitlehelised puud langetavad tavaliselt lehti (okkaid) märja ja kuiva hooajaga kohandumiseks.
Igihaljus on iseloomulik lähistroopika ja troopika (eriti sademeterohkete aladel) taimestikule, parasvöötmes on igihaljad ainult okaspuud (va lehis) ja lume all talvituvad kääbuspõõsad. Igihaljus on üks parasvöötme taimeliikide kohastumusi talveks, kus külmunud maast vee kättesaamine on raskendatud. Vähendamaks veekulu on vähenenud taimede lehepind.
Igihaljad lehed (okkad) on enamasti nahkjad ja jäigad, sageli vahakirmega kaetud lehed ning püsivad võrsel 2-15 aastat, olenevalt liigist. Kõik neli Eesti pärismaist okaspuuliiki: harilik kuusk, harilik mänd, harilik kadakas ja harilik jugapuu on igihaljad.
Igihaljad põõsad ja puud on hinnatud element iluaianduses.
Retentsiooniindeks

Retentsiooniindeks ehk Kovatsi indeks on orgaanilist ühendit iseloomustav suurus, mis arvutatakse välja selle aine gaasikromatograafilise kolonni läbimise suhtelise aja (suhtelise retentsiooniaja) põhjal. Põhineb see asjaolul, et süsiniku aatomite arv molekulis on lineaarselt seotud log(t’ᵣ) väärtusega. Isotermilise gaasikromatograafia korral määratava komponendi (x) Kovatsi retentsiooniindeks (I) on leitav järgmisest võrrandist:
  , kus
n – määratava komponendi ees väljuva alkaani süsiniku aatomite arv 
N – määratava komponendi järel väljuva alkaani süsiniku aatomite arv
t’ᵣ – retentsiooniaeg alates nullpiigi väljumisest
Gaasikromatograafilise kolonni temperatuuri programmeerimise korral on retentsiooniindeks (I) leitav järgmisest võrrandist:
  ,  kus
tᵣ₍ₓ₎ - määratava komponendi retentsiooniaeg
tᵣ₍ₙ₎ – määratava komponendi ees väljuva alkaani retentsiooniaeg
tr(N) – määratava komponendi järel väljuva alkaani retentsiooniaeg
z – määratava komponendi ees väljuva alkaani süsiniku aatomite arv
Ainete identifitseerimiseks võrreldakse retentsiooniindeksite (soovitavalt määratuna nii mittepolaarse kui ka polaarse kolonniga) väärtuste vastavust kirjanduses esitatud andmetega ja standardühenditele saadud väärtustega. Ainete identifitseerimiseks on need andmed vajalikud, kuid tihti mitte piisavad.
Aasta parim naisjalgpallur

Aasta parim naisjalgpallur on iga-aastane auhind, mis andakse Eesti parimale naisjalgpallurile.
Svante Hakamäki

Svante Arvid Hakamäki (19. jaanuar 1900 Isojoki – 15. november 1995 Karijoki) oli Vabadussõjas osalenud Soome põllumees ja sõjaväelane (reamees, Eesti lipnik 1978?).
Ta osales Põhja Poegade rügemendi koosseisus lahingutes Punaarmee vastu Valga all, Lätis ja Petseri rindel. Vabadusristi II liigi 3. järk annetati talle 26. märtsil 1920. Pidas Karijokis talu ja on maetud Karijoki kalmistule.
Lüübeki tänav

Lüübeki tänav on 70 meetri pikkune jalakäijate tänav Tartu kesklinnas, Rüütli ja Jaani tänava vahel. 
Lüübeki tänavast ühele poole jäävad Hugo Treffneri Gümnaasiumi hooned, teisele poole Tartu Jaani kirik, ühegi hoone aadress ei ole Lüübeki tänaval. Tänav on paralleelne teiselt poolt Jaani kirikut algava Lutsu tänavaga, mis aga jätkub ka teisel pool Jaani tänavat.
Tänav sai nime Tartu Linnavolikogu otsusega 4. märtsist 2004. Nime andsid Jaani kiriku lõunaküljel asunud Lübecki kabel ja omaaegne tähtis hansalinn Lübeck Saksamaal.
Esimene nimevariant oli Tornikuke tänav, kuid sellest loobus volikogu nimekomisjon ajaloolase August Traadi ettepanekul. "Lübecki tänava nimi on seotud Hansa Liidu ajalooga ning sobib Tartus kahtlemata ainult ajaloolisesse vanalinna, kus mõnda teist nimeta tänavat ilmselt pole enam võimalik leida," soovitas nimekomisjoni tollane esimees Aadu Must. Algselt pakuti linnavolikogus välja nimekuju Lübecki tänav, kuid Tõnis Lukase ettepanekul eelistati eestipärast Lüübekit. Toetust ei leidnud ka Treffneri gümnaasiumi pakutud nimevariant Treffneri põik. Ajalooliselt pole selles kohas (ega mujalgi Tartus) varem Lüübeki tänavat olnud.
Sünnitunnistus

Sünnitunnistus on ametlik dokument, kuhu on kantud isiku sünniaeg ja -koht, tema nimi, sugu, ema ja (enamasti) ka isa nimi. Sünnitunnistuse koostab perekonnaseisuametnik.
Viljandi Vabadussõjas langenute ühiskalmistu

Viljandi Vabadussõjas langenute ühiskalmistu on kalmistu Viljandi kihelkonnas Viljandimaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Viljandi linnas Viljandi maakonnas.

Ajalugu

Vabadussõjas langenud sõjaväelastele eraldati üks idapoolsem osa vana kalmistust 1919. aastal ning kuni märtsini 1920 maeti siia 38 langenud sõjameest.
Kalmistu kavandati ümber 1933. aastal kujur Roman Haavamäe projekti järgi, siia maeti mälestussamba juurde 27. juulil ümber kapten Anton Irv ning avati pidulikult 6. augustil 1933.
Kalmistule maeti edaspidi ümber kolm inimest. 1939. aastal taheti kalmistu kõrvale rajada eraldi kalmistu Vabadusristi kavaleridele. Viimane matus toimus 29. septembril 1944. Kokku on kalmistule maetud 42 inimest, neist kolm tundmatuna.
Nõukogude kolmanda okupatsiooni ajal hävitati kalmistu mälestusmärk 11. septembril 1945 ning hiljem hävitati ja kaeti mullaga ka muud kalmistu tähised, kuid ala säilis ilma pealematusteta. Kalmistut hakati korrastama 1988. aastal, 19. juunil 1991 avati uuesti pidulikult mälestusmärk ning 15. septembril 1991 avati pidulikult kalmistu. Viljandi Vabadussõjas langenute ühiskalmistu on 2003. aastast riiklik ajaloomälestis. 
Algselt olid kõik kalmistuehitised (mälestusmärk, piire ja hauatähised) dolomiidist. 1991. aastal paigaldati uued ehitised algsete koopiana. 2011. aastal asendati algne paigaldis hallist graniidist ehitistega.
Ա

Ա (väiketäht ա; nimetus այբ (ajb)) on armeenia kirja täht, vanaarmeenia tähestiku, traditsioonilise armeenia tähestiku ja reformitud armeenia tähestiku esimene täht. 
Arvatakse, et see on saadud kreeka tähe α ülemise kaare äralõikamisel.  
Tähtede Ա ja Բ nimetustest ajb ja ben on moodustatud armeenia keele sõna ajbuben 'tähestik' (sõna-sõnalt ' ajb ja ben'). 
Kirja vanimas variandis (jerkathagir) koosnes ajb kahest alt ühendatud vertikaaljoonest sabakesega. Suur- ja väiketäht erinesid ainult mõõtmetelt. Hiljem kujunes Ա-tähest kolme vertikaaliga variant ա. Esimesest sai suurtäht ja teisest väiketäht. Keskaegsetes käsikirjades on neil hulk variante. Üks ebatavalisemaid Ա-tähe vorme on nn ühejooneline ajb, mis koosneb ühestainsast madalast püstjoonest.  
Tähe nimetus on lähedane kreeka tähe nimetusele "alfa" ning semi tähenimetusele "alef". Arvatakse, et nimetus pärinebki ühest nendest. Häälikumuutus toimus järgmise tähe Բ nimetuse ben mõjul.
Ա on armeeniakeelses tekstis kõige sagedasem täht. 
Ա esineb tavaliselt sõna alguses või keskel, lõpus aga väga harva. Põhjus on see, et indoeuroopa algkeele lühike ja pikk a-häälik armeenia keeles sõna alguses ja keskel säilisid, aga sõna lõpus kadusid.