Lasanje

Lasanje (itaalia keeles lasagne või lasagna) on ahjus küpsetatav Itaalia päritolu kihiline pastaroog. Selle vormiroa iseloomulikuks koostisosaks on pasta (lasanjeplaatidena).
Itaalias tuntakse rooga pasticci ehk kaks korda küpsetatud pasta nime all. 
Lasanje all võidakse, olenevalt kontekstist ja perioodist, silmas pidada nii küpsetusvormi milles lasanjet küpsetatakse kui ka kihtisid ning laiu pastalehti.

Lasanje kihistamine

Selle valmistamiseks asetatakse kuumuskindlasse ahjuvormi kihtidena lasanjeplaadid, igale kihile kaste (Bologna kaste, valge kaste või mõlemad) ja juust ning küpsetatakse ahjus. Täidiseks võib lisada liha, mereande või köögivilju.

1. kiht (valikuline)

1. kihina võib kasutada, roa põhja külge kõrbemise vältimiseks, tomatimahla (ka purgitomatite vedelikku).

2. kiht

2. kihina kasutatakse kas värskelt valmistatud lasanjelehti või ka poest valmiskujul omandatud kuivatatud lasanjelehti. 
Valmis lasanjelehtede kasutamisjuhistes on lahknevusi, osad autorid soovitavad neid eelnevalt keevas vees eeltöödelda ja teised arvavad, et need on sobilikud ka niisama paljalt kasutamiseks.

Variatsioonid

Lasanjeplaatide asemel võib kasutada ka erineviad eelnevalt läbikeedetud pastasorte.

Tomatikaste

Tomatikastet võib ka ise valmistada, kuid selleks ei sobi mitte kõik tomatisordid.

Variatsioonid

Valge kastme asemel võib (olemasolul) kasutada ka hapukoort, maitsestamata kohupiima, lihtsalt toekamat kihti juustu jm.

Juustukiht

Kui valge kastme valmistamisel ei kasutatud juustu, siis võib nüüd raputada kihi riivjuustu (vastavalt maitse-eelistustele ja võimalustele).

5. kiht ja edasi

Kihistamine jätkub seni kuni jagub kastet, plaate või lihakastet ja/või jõutakse küpsetusvormi ääreni. 
Siit edasi on mitmeid võimalusi: sellises etapis lasanje on valmis kas sügavkülma asetamiseks (hoiustamisaeg kuni 2 kuud) või ahju panemiseks. 
Lasanje ahjus küpsetamiseks tuleb ahi eelnevalt soojendada 200 kraadini. 
Küpsetamisaeg oleneb lasanje paksusest.

Termin

Sõna "lasanje" päritolu kohta on kaks selgitust. Kummagi järgi pärineb 
see sõna kreeka keelest. Esimese järgi tuleb see sõnast λάσανα (lasana) või λάσανον (lasanon), mis tähendab küpsetuspoti kolmejalgset alust. Roomlased laenasid selle sõna ladina keelde kujul lasanum, mis tähendab lihtsalt katelt toidu valmistamiseks. Hiljem kandus toidunõu nimi üle selles valmistatavale roale.
Teise teooria järgi pärineb toidu nimetus kreeka sõnast λάγανον (laganon), mis tähendab õhukest siledat tainakihti, mis enne küpsetamist ribadeks lõigati. Tänapäeva kreeka keeles tähistatakse sõnaga λαγάνα (lagana) õhukest hapendamata leiba.
See toit on pärit Emilia Romagnast, mille keskus on Bologna. Sealt levis see esmalt üle kogu Itaalia ja seejärel üle maailma.
Kõigepealt valmistati lasanjet erilistes varreta pannides, kuhu asetati õhukese taina kihid ning nende vahele raguu ja parma juustu tükid. Liguurias hakati tainakihtide vahele lisama ka kastet, eelkõige Liguurias leiutatud kastet pestot. Tänapäeval on üsna levinud roheline lasanje ja selleks lisatakse kastmesse ohtralt spinatit, mis lasanjele värvi annab.
16. sajandi algupoole, kui Milanost pärit Bona Sforza abiellus Poola kuninga Zygmunt I-ga, viis ta endaga Poolasse ka oma koka ja sedamoodi itaalia toidud. Poolas arenes sellest lazanki-nimeline roog, mida väljaspool Rzeczpospolita kunagisi piire kuigivõrd ei tunta.
Traditsiooniliselt valmistatakse lasanjetainast Lõuna-Itaalias mannast ja veest, aga Põhja-Itaalias, kus mannat saada ei ole, jahust ja munadest. Tänapäeval on Itaalia valitsus määranud, et lasanjet ei tohi valmistada igasuguse nisu jahust, vaid selleks tuleb kasutada üksnes kõva nisu (Triticum durum). Seetõttu ei tehta lasanjet sellest jahust mis makarone. Sellegipoolest müüakse lasanjetaina kihte poes koos teiste makaronitoodetega.