google/wiki40b huggingface dataset:
Kolmas Maailm

Kolmas Maailm (ka enamusmaailm) on mõiste, mille all mõeldakse enamikku Aasia, Aafrika ja Ladina-Ameerika ning Kariibi mere riike, millest paljud olid 20. sajandi keskpaigani kolooniad.
Tänapäeval on need riigid madalama industrialiseerimisastmega ning elustandardiga kui Esimese Maailma riigid.
Algul kandis mõiste Kolmas Maailm positiivset ideed, et majanduslikult võivad need riigid areneda erinevalt Esimesest ja Teisest Maailmast. Hiljem on aga mõiste omandanud negatiivse tähenduse ning seda on seostatud kehvade elamistingimuste, suurte sotsiaalsete kontrastide, majandusliku stagnatsiooni ja poliitilise ebastabiilsusega.
Samas on uute tööstusriikide tekkimine ja samal ajal paljude riikide vaesumine või stagnatsioon muutnud mõiste Kolmas Maailm mõttekuse küsitavaks, sest see on liiga laiaulatuslik (sellest ka mõnikord kasutatud sünonüüm "enamusmaailma").

Mõiste päritolu

Mõiste võttis kasutusele prantsuse demograaf Alfred Sauvy (1898–1990). Edaspidi hakati Kolmandaks Maailmaks nimetama eelkõige neid riike, mis 1961. aastal ühinesid Mitteühinemisliikumiseks ja end ida-lääne vastasseisust distantseerisid. Prantsuse koloonias Martinique'is sündinud poliitik ja psühhiaater Frantz Fanon (1925–1961) tegeles kogu elu rassismi ja kolonialismi ületamise teemadega. Teoses “Selle maailma neetud” võrdsustas ta Kolmanda Maailma allasurutud, vähearenenud maailmaga. Sellest alates kinnistus see majanduslikult vähearenenud riikide nimetus kõnekeeles.
Kasti mõis

Mõisnikud

Aastal 1594 läks mõis Möllerite suguvõsale, 17. sajandil kuulus Kohlide perekonnale ning 18. sajandi alguses, 1720. aastatel ostis Kasti mõisa Peer Anton Knutzen (Güldenstubbede aadlisuguvõsast). Aastal 1734 sai Kasti mõisa omanikuks tema kasupoeg Georg Friedrich von Sass. Georg Friedrich Von Sassile kuulusid ka Tõlluste mõis, Nurme mõis, Kaunivere mõis ja Anijala mõis ning ta oli rentnik ka Ilpla mõisas. Valdavalt elas ta siiski Kasti mõisas, seal on sündinud ka tema lapsed. Ta pärandas mõisa 1783. aastal enda pojale, kes kandis samuti nime Georg Friedrich von Sass ning kellel oli kokku 12 last kahest erinevast abielust. 1810. aastal päris mõisa Peer Anton von Sass, kes aastal 1812 abiellus Lahetaguselt pärit Juliane Frederike von Lucega. Abielust sündis 11 last. Peer Anton von Sass suri aastal 1832. Kasti mõisa järgmiseks omanikuks sai Wilhelm von Sass, kes aastal 1848 abiellus oma onutütre Julie Auguste Beate von Sassiga. Neil oli üks poeg, Peter Anton Ferdinand, kes sai mõisa omanikuks aastal 1893, aga pärandas selle samal aastal oma pojale Ludwig Ferdinand Eduard von Sassile. Aastal 1905 ostis temalt Kasti mõisa ära Alexander Peter Eduard von Buxhoeveden. Buxhoeveden jäi mõisa viimaseks omanikuks.

Mõisahoone

18. sajandil valmis praegune kivist peahoone. See on tehti algselt barokses stiilis, kuid ehitati 20. sajandil põhjalikult ümber. Muuhulgas lisati kahekorruseline romaani stiilis rõduveranda. Nüüd on nii peahoonest kui ka mõnest kõrvalhoonest alles vaid müürid.
Cardano (platvorm)

Arendus

Cardano arendab oma valuutat Recursive InterNetwork Arhitecture'i (RINA) peale. Programmeerimiskeelena kasutatakse Haskelli, mis on suure tõrketaluvusega. See on plokiahelal põhinevate süsteemide puhul oluline, kuna nii uue tehnoloogia puhul ei ole veel täpselt selge, kuhu see tulevikus edasi võib areneda. Haskell aitab siin ehitada projekti tulevikku silmas pidades paindlikuks. Lisaks sellele sarnaneb Haskell lähenemiselt matemaatikaga. See loob võimaluse kirjutada turvalisema ja töökindlama protokolli.     
Erinevalt teistest krüptorahaprojektidest ei ole Cardano meeskonna eesmärgiks terve finantssüsteemi ülevõtmine, vaid plokiahela tehnoloogia abil viia pangandussüsteem sinna, kus see seni on olnud liiga kulukas – eriti arengumaad.     
Ada krüptoraha toimib eraldi plokiahelas, mida nimetatakse Cardano Settlement Layeriks (CSL). CSL on arveraamatukiht ja seal hoiustatakse informatsiooni selle kohta, kui palju on kontodel väärtust. Teine kiht on Cardano Computation Layer (CCL), mis toetab tarkasid lepinguid. CCL hoiab endas informatsiooni selle kohta, miks mingid tehingud on tehtud. See mitmetasandiline arhitektuur lubab uuendusi teha hõlpsamalt kui Etherumis, kus need kaks kihti on kokku põimitud.

Daedaluse rahakott

Daedalus on avatud lähtekoodiga krüptoraha rahakott, mis on Cardano meeskonna loodud. Praegu on see rahakott tihedalt seotud Cardanoga, aga tulevikus on plaan luua tugi mitut liiki krüptoraha hoiustamiseks.

Nimed ja nimetused

Cardano põhilised elemendid said oma nimed ajalooliste matemaatikute järgi. Näiteks itaalia mitmekülgse teadlase Gerolamo Cardano järgi sai nime kogu platvorm. Valuuta nimetus ada ja selle kõige väiksem osake, lovelace, on nimetatud inglise matemaatiku Ada Lovelace'i mälestuseks. Projekti etapid on saanud nime kuulsatelt poeetidelt. Praeguse etapi nimi on Byron, selle eesmärk on Cardano stabiilse platvormi loomine. Talle järgnevad Shelley (põhirõhk on platvormi detsentraliseerimisel), Goguen (põhirõhk turvalisuse taseme tõstmisel), Basho (jõudluse suurendamine) ja Voltaire (töökindluse ja platvormi jätkusuutlikkuse tagamine).
Ambla kirikumõis

Ambla kirikumõis (pastoraat) (saksa keeles Pastorat Ampel) oli kirikumõis Ambla kihelkonnas Järvamaal. Nüüdisajal jääb kunagine mõis Järva valda Järva maakonnas.
Ambla kirikumõisa peahoone asub aadressl Valguse tee 2, Ambla. Hoone on kultuurimälestis.
Winstoni maakond (Alabama)

Winstoni maakond (Winston County) on maakond USA-s Alabama osariigis. Geograafilised koordinaadid on 34°08' N, 87°22' W.
Maakonna halduskeskus on Double Springs ja suurim linn Haleyville.
Maakonna pindala on 1637 km², millest 45 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 24 484. Aastal 2000 oli elanike arv 24 843.

Ajalugu

Winstoni maakond moodustati 12. veebruaril 1850. aastal. Algselt nimetati maakond Massachusettsi kuberner John Hancocki järgi Hancocki maakonnaks ning maakonna halduskeskuseks sai Houston. 22. jaanuaril 1858 nimetati maakond Alabama kuberner John A. Winstoni järgi ümber Winstoni maakonnaks.
1883. aastal sai halduskeskuseks maakonna keskosas asuv Double Springs ning samal aastal moodustati Winstoni maakonna idaosast Cullmani maakond.
Ecuadori Keskülikool

Ecuadori Keskülikool (hispaania keeles Universidad Central del Ecuador) on ülikool Ecuadoris Quitos.
Ülikool asutati 1651.
Ülikoolis õpib üle 10 000 üliõpilase.
Mäeküla järv

Looduskaitse

2014. aastal arvati järv Muti maastikukaitseala koosseisu. Kaitsealustest liikidest on järve piirkonnas väike vesiroos, valge vesiroos ning mitu kahepaikset ja nahkhiirt.
Asahikawa

Ajalugu

Asahikawa on asutatud 1922. aastal.
Linnas on loomaaed ja mäesuusakeskus.
Tapanuli orangutan

Avastamine ja nime andmine

Lõuna-Tapanulis Batang Toru piirkonnas nähti väikest isoleeritud orangutanide populatsiooni juba 1997. aastal, kuid sel ajal ei kirjeldatud populatsiooni eraldiseisva liigina. Tapanuli orangutani kirjeldati esimest korda 2017. aastal pärast üksikasjalikku fülogeneetilist uuringut. Uuringu käigus võeti geneetilisi proove 37 loomalt ning morfoloogiline analüüs teostati 33 isaslooma proove kasutades. Kõige olulisemat rolli liigi kirjeldamisel mängis kohalike elanike poolt 2013. aastal tapetud, hiljem holotüübina kasutusele võetud looma skelett. Sellel on omapärane näokuju, erinevused koljus ning hammastes. Skeletti säilitatakse Bogori Zooloogiamuuseumis. Geneetiline uuring näitas, et Batang Toru populatsiooni peaks käsitlema eraldiseisva liigina, kuna kaks populatsioonist võetud geneetilise materjali proovi näitasid 
peakomponentanalüüsil selget erinevust kahe ülejäänud orangutaniliigi geneetika vahel.

Fülogenees

Geneetilised andmed näitavad, et tapanuli orangutan eraldus sumatra orangutanist 3,4 miljonit aastat tagasi, 
kui nad jäid suuremasse geograafilisse eraldusse pärast Toba vulkaani purset 75 000 aastat tagasi. Juhuslik segunemine kahe liigi vahel lõppes 10 000 kuni 20 000 aastat tagasi. Tapanuli orangutan eraldus borneo orangutanist vaid 670 000 aastat tagasi. Orangutanid said vabalt Sumatralt Borneole liikuda siis, kui saared olid omavahel kvaternaari jäätumise ajal maakitsusega ühendatud. Praeguse tapanuli orangutani levila arvatakse olevat sarnane sellega, milline oli esmaste Aasiast Indoneesiasse saabunud orangutanide levila.

Kirjeldus

Tapanuli orangutan sarnaneb välimuselt kahe teise liigi organutaniga, kuid neil on kohevam karvastik, väiksem pea ning lamedam nägu. Isaste tapanuli orangutanide häälitsused on teiste liikide omast kõrgemad. Nende toit sisaldab putukavastseid ja okaspuude seemneid, mida teised liigid teadaolevalt toiduks ei kasuta.

Levik

Tapanuli orangutanid elavad troopilistes ja subtroopilistes niisketes laialehistes metsades Sumatra saare lõunaosas. Liigi levila piirdub merepinnast 300–1300 m kõrgusel asuva, vaid 1000 km² maa-alaga. Tapanuli orangutan jagab saart sumatra orangutani liigiga, kelle lähimad populatsioonid on kõigest 100 km kaugusel.

Kaitse

Ainult 800 vabas looduses elava isendiga on tapanuli orangutan kõige väiksema populatsiooniga inimahv. Seetõttu kuulub liik kriitiliselt ohustatud liikide hulka, kuigi ametlikku hindamist IUCN pole veel läbi viinud. Looduses elavad nad umbes 1000 km² suurusel alal. Liiki ohustavad metsaraie, küttimine, liigne inimmõju metsloomadega kaubitsemise ja ka alale ehitatava hüdroelekrijaama tõttu. Ilmselt mõjutab väikesearvulist populatsiooni ka inbriidingu depressioon ja killustatud levila.
Roodsi (Kõlleste vald)

Roodsi on paikkond Põlva maakonnas Kanepi vallas Voorepalu küla alal.
Varem oli see küla staatuses (Roodsi küla). Kihelkondlikult kuulus küla Põlva kihelkonda.
Ivar Soopan

Ivar Soopan (sündinud 10. detsembril 1971Tartus) on eesti ajakirjanik ja kirjanik.
1993 asus Soopan elama Haapsalus ja tööle kohalikku ajalehte Läänlane. Samal aastal liikus ta sealt ajalehte Lääne Elu, kus ta töötas 1998. aastani. 1998–2008 töötas Soopan Eesti Päevalehes. 2008. aastast töötab ta jälle Haapsalus ajakirjanikuna. 2010. aastal sai temast Lääne Elu peatoimetaja. 2011. aasta aprillis lõi Soopan oma uudisteportaali Läänlane. 2011. aasta maist oli ta lisaks Läänlases töötamisele ka ERRi korrespondent Läänemaal ja Hiiumaal. 2015. aasta märtsis asus tööle Maalehte. 2017. aastal avas Soopan turismi- ja reisiuudiste veebilehe Reisiportaal.ee.
2019. aastal valis Baltimaade suurim reisikorraldaja Novatours Ivar Soopani Reisiportaalis tehtud töö eest 2018. aasta parimaks turismiajakirjanikuks.
Eedo Karrisoo

Eedo Karrisoo (aastani 1936 Eduard Johannes Karlson; 11. oktoober 1907 Tammistu – 23. november 1982 Portland, USA) oli eesti laulja (tenor).
Ta õppis Tartu reaalkoolis, laulmist aastatel 1931–1935 Armanda degli Abbati juures ja aastatel 1935–1936 Tallinna Konservatooriumis (Aleksander Arderi ja Aino Tamme klassis).
Aastatel 1936–1944 oli ta (vaheaegadega) Estonia teatri solist. Aastatel 1938–1939 täiendas ta end Milanos E. Napoli juures. Sai Viinis rahvusvahelisel lauljate võistlusel hõbemedali, laulis seejärel Viini Riigiooperis ja Stockholmi Kuninglikus Ooperis.
Aastal 1944 põgenes ta Rootsi, kus esines kontserdilauljana. Oli Rootsi Eesti Ooperi üldorganiseerija. Aastast 1950 elas ta USA-s, töötades alguses Chicago konservatooriumis laulupedagoogina, hiljem andis ta eratunde.
Tema poeg oli käsipallitreener Enno Karrisoo.
August Johanson

Isiklikku

Lapsed: Linda Järve; Ülo Järve; Selma Järve; Olev Järve (Johanson); Uudo-Kalle Järve. 
Lastelastest on tuntuim Uudo-Kalle tütar Kersti, kes tegeleb kikkpoksiga rahvusvahelisel tasandil.
Erich Möldre

Erich Möldre (kuni 1935. aastani Erich Mõlter; 14. veebruar 1899 Tallinn – 12. september 1963 Nõmme) oli Eesti ja Nõukogude Liidu sõjaväelane (major).
S/2004 S 7

S/2004 S 7 on Saturni looduslik kaaslane. Selle kuu avastajateks on Scott S. Sheppard, David C. Jewitt, Jan Kleyna ja Brian G. Marsden, kes teatasid ta olemasolust 4. mail 2005 vaatlusandmete põhjal, mida koguti ajavahemikul 12. detsember 2004 kuni 8. märts 2005.
S/2004 S 7 on umbes 6 kilomeetrise läbimõõduga ning tiirleb ümber Saturni planeedi pöörlemisele vastupidises suunas, keskmisel kaugusel 20 999 000 km. Ühe tiiru tegemiseks ümber Saturni kulub tal 1140,24 päeva. Orbiidi kalle ekliptika tasandi suhtes on 166° (166° Saturni ekvaatori suhtes) ja ekstsentrilisus 0,5299.
Henn Sarv

Haridus

Henn Sarv on õppinud aastatel 1961–1970 Tallinna Muusikakeskkoolis (klaver, flööt), aastatel 1970–1973 Nõo Keskkoolis matemaatika eriklassis, aastatel 1973–1975 Tartu Riikliku Ülikooli matemaatikateaduskonnas, aastatel 1975–1976 Tallinna Pedagoogilises Instituudis matemaatikat ning aastatel 1975–1984 Tallinna Polütehnilises Instituudis (infotöötlus, majandusinsener).

Töökäik

Sarv on töötanud Tallinna Polütehnilise Instituudi (praegune Tallinna Tehnikaülikool) arvutuskeskuse (praegune Mektory) programmeerijate grupi juhina aastatel 1975–1990 ning Kodakondsus- ja Migratsiooniameti asedirektorina IT alal aastatel 1990–1994. Ta on alates 1995. aastast tegev IT Koolituse, IT Groupi ning IT Koolituskeskuse partneri, lektori ja juhatuse liikmena, alates 2003. aastast VITA Group OÜ ja OÜ Infomaaklerid partnerina.

Poliitiline tegevus

Henn Sarv oli Eesti Kongressi ja Eesti Komitee liige aastatel 1990–1992 ning Tallinna Linnavolikogu liige aastatel 1990–1997. Ta on 1990. aastast Reformierakonna liige, algselt Eesti Liberaaldemokraatliku Partei liige.

Kuuluvus ühingutesse

Ta on Eesti Sertifitseeritud Arvutispetsialistide Liidu juhatuse liige alates 1998. aastast ning Eesti Infotehnoloogia Seltsi volikogu liige alates 2001. aastast.
Marcus Prinz von Anhalt

Marcus Prinz von Anhalt (sündinud Marcus Edward Eberhardt; 20. detsembril 1969) on üle 20 bordelli ja ööklubi ning 40 auto omanik. 
Ta on rikaste vanemate poeg ja luksuses üles kasvanud. Pärast koolist lahkumist töötas ta lihunikuna. 
2006. aastal laskis ta end raha eest adopteerida Frédéric Prinz von Anhaltil (kes omakorda on oma nime saanud adopteerimise teel Anhalti printsessi Marie-Auguste'i poolt) ja Zsa Zsa Gaboril. Sellest alates väidab Marcus Prinz von Anhalt end olevat kuninganna Victoria, Wilhelm II ja Paris Hiltoni sugulase, eelistades, et teda kutsutaks "Prinz Germany". Tal on 12 ihukaitsjat ja 25 teenrit.
Marcus Prinz von Anhalt on olnud neli aastat vanglas inimkaubanduse ja maksupettuse eest.
Tõnis Raamot

Tõnis Raamot (6. jaanuar 1932 Tartu – 26. aprill 2000 New York) oli Eesti tehnikateadlane.
Ta lõpetas aastal 1949 Lingeni Eesti Gümnaasiumi Saksamaal, 1955 Columbia Ülikooli USA-s ehitusinsenerina; M.Sc. (1956, Columbia Ülikool), Ph.D. (1962, USA, Illinoisi Ülikool), doktoriväitekiri "The Foundation Behavior of Ore Yards".
Ta oli aastatel 1955–1956 Columbia Ülikoolis assistent, 1956–1959 USA armees ehitusinsener, 1962–1973 tsiviilinsener, professor (Newark College of Engi., Newark, N.J.), 1962–1969 nõuandev, hiljem peainsener ettevõttes Raymond Int, Inc. NYC. Aastast 1969 omas insenerifirmat Raamot Associates peakontoriga New Yorgis ja tegeles erapraksisega.

Teadustöö

Uurimisvaldkond: süvaehitused.

Elulugu

Tema isa oli Ilmar Raamot, vanaisa Jaan Raamot, vanaema Mari Raamot; vanatädi oli laulja ja pedagoog Aino Tamm, vanaonu metsasarvemängija ja muusikategelane Jaan Tamm.
Müügiesindaja

Müügiesindaja (inglise keeles sales agent) on ettevõtte esindaja, kes tutvustab ettevõtte tooteid ja teenuseid potentsiaalsetele klientidele. 
Ta peab tundma pakutavaid tooteid ja teenuseid ning olema hea suhtleja. Lisaks on müügiesindaja töö, olenevalt piirkonna suurusest, üsnagi liikuv ja vaheldusrikas.
Müügiesindaja on väga kasulik just väikestele ettevõtetele, kes alles alustavad oma toodete või teenuste eksportimist, sest see võimaldab neil pääseda rahvusvahelistele turgudele ilma suuri investeeringuid tegemata.

Väljaõpe

Müügiesindajaks on Eestis võimalik õppida kutsekoolides või rakenduskõrgkoolides.

Töötasu

Müügiesindaja töötasu oleneb tavaliselt sellest, kui palju suudab ta klientidele tooteid müüa. Mõnes ettevõttes on müügiesindajad kindla kuupalgaga tööl.

Arenguvõimalused

Müügiesindajal on mitmesuguseid võimalusi karjääriredelil kõrgemale jõuda. Esimene edutamise võimalus on see, et töötajale antakse suurem piirkond ning selle tulemusena suureneb tema toodete läbimüük. Müügiesindajal on võimalik saada ka piirkonna müügijuhiks või, olles juba kogenud töötaja sellel alal, hakata ise juhtima müügitööga tegelevat ettevõtet.
Strehla

Linnaosad

Forberge, Görzig/Trebnitz, Großrügeln, Lößnig, Paußnitz, Oppitzsch ja Unterreußen.
Kambja valla vapp

Kambja valla vapp on Tartu maakonnas asuva Eesti haldusüksuse Kambja valla vapp.
Vapp on kinnitatud vallavolikogu poolt 10.08.1995.

Vapi kirjeldus

rohelisel kilbil olev hõbedane, kolme kuldse kaelarõnga ja manustega kukk seisab vapitüvest tõusva hõbedase, kuldse keraga kirikutorni tipus, saatena kaks kuldset lüürat (1+1).

Põhjendus

Kiriku tornis seisev kukk sümboliseerib Kambjat kui kihelkonna keskust ning aabitsakukena ka talurahvakooli üht sünnipaikadest. Lüürad sümboliseerivad Kambjat kui laulukoori hälli, siin tegutseb üks Eesti vanematest laulukooridest.
Jan Rahman

Jan Rahman (sündinud 30. juulil 1975 Võrus) on eesti kirjanik.
Jan Rahman on lõpetanud Võru Kreutzwaldi Gümnaasiumi 1993. aastal. Aastatel 1993–2004 õppis ta Tartu Ülikoolis ajakirjandust.
Ta on olnud Tartu Noorte Autorite Koondise ja organisatsiooni Võro Selts VKKF liige (2001-2006 VKKF juhatuse esimees).
Ta on muu hulgas korraldanud Kaika suveülikoole.
McCrackeni maakond

Ajalugu

Maakond moodustati 1825. aastal.
Kalatiik

Kalatiik ehk kalakasvatustiik on reguleeritav veekogu (nt tiik), kus kasvatatakse kalu. Tänapäeval kasutatakse sageli kalatiike ka virgestuskalastuseks või lihtsalt esteetilistel eesmärkidel. Tiikides kalade kasvatamist nimetatakse tiigikalanduseks.
Eristatakse soojaveelisi ehk karpkalatiike ja külmaveelisi ehk forellitiike.
Kadrina kirik

Ajalugu

Algselt kandis kirik nimetust Tristfer (kirikuraamat 1595). Kirikul oli ka abikirik, kabel Ilumäel ja Viitna järvede ja Viitna kõrtsi juures. Kirik hävitati Põhjasõjas 1702. aastal ning taastati hiljem.
Kadrina Katariina kirik oli Kadrina kihelkonna peakirik.
Kirikus on Läti tisleri Karlis Hermanise 19. sajandi II poolel lõigatud oreliprospekt, mis toodi Kadrinasse 1895. aastal Peterburi Jeesuse kirikust.
Altarimaal "Ristilt võtmine", mis on pärit 19. sajandi I poolest, on muinsuskaitse all alates 1984. aastast.
Puiatu vald

Puiatu vald (saksa keeles Pujat) oli vald Viljandimaal Kõpu kihelkonnas.
Vald eksisteeris 1866–1939.
1899 liideti Puiatu vallaga Väike-Kõpu vald.
Ülo Vihma

Ülo Vihma (sündinud 28. septembril 1958) on eesti juhtimiskonsultant, endine näitleja ja telesaatejuht.
Ta lõpetas aastal 1977 Tallinna 7. Keskkooli. Aastatel 1977–1980 õppis ta Tartu Ülikoolis inglise filoloogiat; aastal 1984 lõpetas ta Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri.

Isiklikku

Ta on Helgi Vihma poeg.
Kandiyohi maakond

Ajalugu

Maakond moodustati 1858. aastal.
Karja tänav (Narva)

Karja tänav on tänav Narva vanalinnas. Algab Kraavi tänavalt, ristub Hariduse, Vaeselapse ja Vestervalli tänavaga ning lõpeb tupiktänavana. Tänava pikkus on umbes 410 m.
1905. aasta linnaplaanil oli selle tänava nimi улица Широкая, 1912. ja 1927. aasta linnaplaanil Lai tänav.
Pärast Teist maailmasõda kandis tänav nime Komsomoli tänav (vene keeles Комсомольская улица) Nõukogude Liidu kommunistliku partei noorsoo-organisatsiooni – komsomoli – järgi. 11. mail 1994 ennistati linnavalitsuse otsusega Karja tänava nimi.
Oletatavasti on tänav praeguse nime saanud keskaegse linnamüüri põhjaküljel asunud Karja värava järgi, mille kaudu viis tee linnale kuuluvate karjamaade juurde.
Endise polikliiniku hoones aadressil Karja tänav 3 asub praegu Narva Muusikakool.
Der Refraktor

Der Refraktor oli 1836–1837 Tartus ilmunud saksakeelne kultuuriajakiri, mis levis eelkõige Vene keisririigi saksakeelsetes lääneprovintsides. Seda kirjastas Tartu pedagoog ja kirjanik Johann Martin Asmuss koos jurist Carl Friedrich von der Borgi ja dr Hermann Schmalziga. Ajakirja trükiti Tartu Ülikooli trükkali J. C. Schünmanni juures.
Liiv

Liigitamine

Liivast jämedamat purdsetet nimetatakse kruusaks  ning peenemat aleuriidiks. Sõltuvalt valdavast terasuurusest jagatakse  liivad ülijämedateks (1...2 mm), jämedateks (0,5...1 mm), keskmiseteralisteks (0,25...0,5 mm) ja peeneteralisteks (0,0625...0,25 mm). Tihti jagatakse liivad lihtsalt jämeliivaks ja peenliivaks. Selle järgi on jämeliiv purdsete valdava terasuurusega 0,5...2 mm, milles võib peenemat ja/või jämedamat fraktsiooni leiduda alla 50% sette mahust. Peenliiv on purdsete valdava terasuurusega 0,0625...0,5 mm, milles võib peenemat ja/või jämedamat fraktsiooni leiduda alla 50% sette mahust.
Mineraalse koostise alusel eristatakse monomineraalset ja polümiktset liiva. Monomineraalne liiv koosneb ühest, polümiktne aga mitmest mineraalist. Levinuim monomineraalne liiv on kvartsliiv. Kvarts ongi liivades enamasti valdavaks mineraaliks. Teised olulisemad liiva moodustavad mineraalid on päevakivid, vilgud, amfiboolid, pürokseenid, glaukoniit ja ka mitmesuguste kivimite purdosakesed.
Tsementeerunud liiva nimetatakse liivakiviks. Liivakivi värvus oleneb mineraalide, tsementeeriva aine ja ka liivakivi katva õhukese pigmendikihi värvusest. Päevakivirikast liivakivi tuntakse arkoosina.  Kvartsliiv on valge ja seda kasutatakse näiteks klaasi tootmiseks. Liivakivi võib olla ka näiteks rohelist värvi. Põhja-Eesti paekaldas ehk Balti klindis on näha rohelise glaukoniitliivakivi kiht.
Lisaks suurusele ja koostisele võidakse liivasid liigitada ka värvuse alusel, kuid see on otstarbeks vaid tavapärastest toonidest erinevate värvuste puhul. Selle näiteks on must liiv.

Settimine

Liiv võib settida väga mitmesugustes tingimustes ning erinevais kohtades. Enamik Eesti liivast on settinud mandrijää sulamisveest. Peaaegu kogu Lõuna-Eesti aluspõhja ülemise osa ehk pealiskorra moodustab Devoni liivakivi. Liiv on ka oluline moreeni ehk liustikusette koostisosa.

Kasutamine

Liiv on tähtis ehitusmaterjal ning tööstuslik toore. Liiva kasutatakse nii betooni, krohvi kui ka klaasi valmistamisel.
Võimalikke kasutusi on muidugi veel, näiteks liivakotid tulvavete tõkestamiseks või sõjanduses kaitseks käsitulirelvade kuulide eest. Liiv leiab kasutamist ka pindade puhastamisel (liivapuhur).
Kui liiva niisutada, hoiab ta veemolekulide vahel tekkivate sidemete tõttu paremini vormi. Niiske liivaga meeldib mängida lastele. Ka algajatele Vikipeedias soovitatakse esimesed katsetused teha liivakastis.
Iisaku–Tudulinna–Avinurme maantee

Iisaku–Tudulinna–Avinurme maantee (registrinumbriga 35) on üks Eesti tugimaanteedest. 
See saab alguse Tärivere–Iisaku tee 3. kilomeetril Iisaku alevikus (Iisaku aleviku tänavana Tamme tänav). Tee pikkus on 33,5 km. Tee lõpeb Rakvere–Luige maantee 54. kilomeetril Kõveriku külas. Avinurme aleviku tänavatena kannab tee nimesid Võidu tänav ja Rakvere tänav.

Asulad Iisaku–Tudulinna–Avinurme maanteel

Iisaku alevik, Lõpe küla, Taga-Roostoja küla, Roostoja küla, Tudulinna alevik, Lemmaku küla, Pikati küla, Änniksaare küla, Maetsma küla, Avinurme alevik, Kõveriku küla.
Mumps

Mumps ehk parotiit on nakkuslik kõrva-süljenäärmete põletik, harva esineb ka teiste näärmete või närvisüsteemi kahjustusi.
Mumpsi tekitajaks on paramüksoviiruste hulka kuuluv RNA-viirus, mis levib piisknakkusena. Kõik vanusegrupid on vastuvõtlikud, kuid eelkõige põevad seda lapsed ja noorukid. Parasvöötmes esineb haigusjuhte rohkem kevadtalvisel perioodil.
Infektsiooni peiteaeg võib olla 11–25 päeva. Haigus on nakkav alates ühest-kahest peiteaja viimasest päevast kuni üheksanda haiguspäevani.
Haiguse levinumad sümptomid on kõrgenenud kehatemperatuur, valu mälumisel ja süljenäärmete, tihemini kõrva-süljenäärmete paistetus. Hiljemalt nädala jooksul normaliseerub kehatemperatuur ning kaob paistetus. Kui haigus kandub ühelt süljenäärmelt teisele, siis pikeneb ka haigus. Pärast põdemist kujuneb püsiv immuunsus.

Tüsistused

Noormeestel orhiit koos munandi atroofia võimalusega. Tüdrukutel rinnanäärmete ja munasarjade põletik. Harvadel juhtudel ilmnevad peale haiguse läbipõdemist sisekõrva kahjustused ja kurdistumine.