google/wiki40b huggingface dataset:
Püsimagnet

Püsimagnet on  magnet, mida püsivalt, alaliselt ümbritseb magnetväli. Püsimagnetid valmistatakse niisugusest ferromagnetilisest materjalist, millel on suur koertsitiivsus, jääkinduktsioon ja magnetiline läbitavus. Niisugusteks materjalideks on erisugused raua sulamid (nt neodüümmagnet), samuti mittemetalsed (oksiidsed) materjalid.
Püsimagneti rakendustest oli esimene  kompassinõel. Igapäevaselt on tuntuim külmkapimagnet. Püsimagnetina toimivaid osi võib leida mitmesugustes seadmetes, nagu näiteks elektrimasinad, valjuhääldid ja mõõteriistad. Ka kõvakettal säilitavad bitte mikroskoopilised püsimagnetid.
Mari Adamson

Elukäik

Omandas kunstihariduse 1923–1927 Riigi Kunsttööstuskoolis (naiskäsitöö erialal) ja 1927–28 Kõrgemas Kunstikoolis Pallas (maali alal). Täiendas end 1928–1929 Pariisi vabaakadeemiais ja rakenduskunstiateljeedes ning hiljem õpireisidel Soomes, Rootsis, Prantsusmaal, Saksamaal, Itaalias ja Kanadas. Töötas 1929–1931 Tallinna moeateljees "Medea" kunstnikuna, 1944–1950 Kunstitoodete Kombinaadi tekstiili- ja dekoratiivkudumisateljee kunstilise juhina. 
Oluline on Mari Adamsoni roll kunstipedagoogina. Aastatel 1944–1977 töötas ta ERKI-s, olles peamise aja tekstiili- ja kostüümikateedri juhataja ning aastast 1964 professor. Mari Adamsoni panuseks Eesti kultuurilukku on ka tema suurejooneline kingitus Eesti Kunstimuuseumile (ligi 1000 Adamson-Ericu teost), mis oli aluseks Adamson-Ericu muuseumi loomisele 1983. aastal.

Isiklikku

Oli abielus skulptor Ferdi Sannamehega, kellega tal oli poeg Johani (1928–1963). 1936. aastal abiellus kunstnik Adamson-Ericuga.

Looming

1930ndail lõi ehisloomi ja nukke.
Mari Adamson viljeles monotüüpiat juba enne II maailmasõda ning tõsisemalt jälle 1960. aastate keskpaigast. Tema monotüüpiate seas on abstraktseid kompositsioone, gobeläänikavandeid, maastikke ja rohkesti lilli. Need monotüüpiad on maalilised, enamasti suhteliselt õrnatoonilised ja üle maalimata.  
1940ndail sundis sõjast tingitud materjalipuudus otsima uusi kunstilisi väljundeid. Adamsoni loomingus said valdavaiks vaibad. Kõige suuremat tunnustust pälvisid dünaamilise kompositsiooni ja peene materjalitunnetusega monumentaalsed seinavaibad. Tema vaiba ja mööbliriide kavandid said mitmeid preemiaid.
Alustas esinemist näitustel 1929. Kunstniku loomingut on tutvustatud rohkem kui 300 näitusel ning ta on pälvinud mitmeid rahvusvahelisi autasusid. 1996. aastal hinnati Mari Adamsoni elutööd Kristjan Raua nimelise preemiaga.
1930–1932 ühingu "Dekoor", aastast 1932 RaKü ja aastast 1944 Kunstnike Liidu liige.
Süsi

Süsi on süsiniku aatomitest koosnev lihtaine, mis moodustab looduses mitmeid  modifikatsioone. Need on antratsiit, kivisüsi ja pruunsüsi. Süsi tekib ka puidu põlemisel ja põletamisel, pürolüüsi käigus tekib puusüsi. 
Kunstnikud nimetavad söeks söemassist pulgakest, mida nad kasutavad joonistamiseks.
Mihkel Smeljanski

Mihkel Smeljanski (sündinud 8. märtsil 1950) on eesti laulja ja vabakutseline näitleja.
Ta õppis 1970–1972 Tallinna Riikliku Konservatooriumi Lavakunstikateedris ja oli 1974–1990 Endla teatri näitleja.
Aastast 1974 on ta ansambli Kuldne Trio vokalist.
Ta peab Saaremaal Saaremaa vallas Jursi külas Lause turismitalu.
S. M. Kirovi nimeline Sõjameditsiini Akadeemia

S. M. Kirovi nimeline Sõjameditsiini Akadeemia (vene keeles Военно-медицинская академия имени С. М. Кирова; eesti keeles nimetatud ka (Peterburi) Sõjalis-Meditsiiniline Akadeemia) on sõjameditsiini kõrgkool Venemaal Peterburis.
1899. aastal sai selles õppeasutuses (tolleaegse nimega Keiserlik sõjameditsiiniakadeemia) arstidiplomi Ludvig Puusepp, kes hiljem samas on lugenud üliõpilastele neurokirurgiakursust (alates 1912. aastast).
Aleix Vidal

Varajased aastad

Aleix Vidal mängis suurema osa oma karjääri algusaastatest madalamates divisjonides või reservmeeskondades.
2011. aastal liitus ta Andaluusia klubiga Almería. 
Esimesed kaks hooaega mängis ta klubis Segunda Divisiónis, mis on tugevuselt Hispaania jalgpalli liigasüsteemis teisel kohal. 2013–14 hooajal tõusti La Ligasse. 
Vidal mängis klubis kaks aastat, mille jooksul tegi ta kaasa 130 kohtumises ja lõi 19 väravat.

Sevilla

16. juunil 2014 liitus Aleix Vidal 3 miljoni euro eest Sevilla meeskonnaga. 
Debüütmäng toimus UEFA Superkarikas Madridi Reali vastu. Esimese värava lõi ta 11 päeva hiljem oma esimeses liigamängus Valencia vastu, mäng lõppes 1:1 viigiga.
Vidal aitas Sevilla võita 2014–15 Euroopa Liiga. Samuti valiti ta hooaja sümboolsesse koosseisu.

Barcelona

2015. aasta suvel kirjutas ta alla viieaastasele lepingule Barcelonaga. Üleminekusummaks oli 18 miljonit eurot. 
FIFA keelu pärast ei tohtinud aga Vidal Barcelonas mängida 2016. aasta jaanuarini. 
2016. aastal tuli ta Kataloonia klubiga Hispaania meistriks ja karikavõitjaks, mängides kõikide sarjade peale 14 mängu.
14. jaanuaril 2017 La Liga mängus Las Palmasiga lõi ta klubi meeskonnas oma debüütvärava.
2016–17 hooajal tuli ta klubiga Hispaania karika võitjaks, kui Barcelona alistas finaalis Alavési 3:1.

Tagasi Sevillas

2018. aasta augustis suundus Vidal tagasi Sevillasse.

Koondisekarjäär

Hispaania jalgpallikoondises on Aleix Vidal mänginud ühe korra. Lisaks on ta esindanud ka kolmes kohtumises Kataloonia koondist.
Jiella

Jiella on saamide popmuusika ansambel Soomest, Utsjoelt. See alustas tegevust aastal 1999. Liikmed on Niilo Rasmus, Eeva-Liisa Rasmus ja Jenna Rasmus. Kaks viimast on bändi vokalistid; Niilo on nende isa ning bändi laulusõnade ja muusika autor.
Gunnar Hololei

Gunnar Hololei (29. aprill 1927 Tallinn – 7. veebruar 2009) oli eesti spordiajakirjanik.

Elulugu

Gunnar Hololei lõpetas 1945. aastal Tallinna 2. Keskkooli ja 1949. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi majandusteaduskonna kaubanduse ökonoomika eriala.
Aastatel 1949–1990 töötas Gunnar Hololei Eesti Raadios spordireporteri, kommentaatori ja sporditoimetuse juhatajana. Ta toimetas muu hulgas saatesarju "12 terviselaupäeva" ja "Jookse terviseks". Ta tegeles ka noorte reporterite koolitamisega.
Ta tegi muu hulgas raadioreportaaže viitelt suve- ja taliolümpiamängudelt, paljudelt maailma- ja Euroopa meistrivõistlustelt, Kalevi suursõitudelt ning Kalevi korvpallikohtumistelt. 
Aastal 1950 võitis Gunnar Hololei kuldmedali Spartaki üleliidulistel meistrivõistlustel korvpallis. Aastatel 1967–1977 juhtis ta spordiühingu Kalev korvpallisektsiooni.
Gunnar Hololei mängis filmides "Vallatud kurvid" ja "Noor pensionär" spordireporterit.
Arhiiviandmetel värvati Gunnar Hololei 1957. aastal Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Komitee 4. osakonna agendiks varjunimega "Sport".

Isiklikku

Henrik Hololei on Gunnar Hololei poeg.
1960. aasta taliolümpiamängud

1960. aasta taliolümpiamängud olid VIII taliolümpiamängud, mis toimusid 18. veebruarist 28. veebruarini 1960 Squaw Valleys. 
Squaw Valley rajati spetsiaalselt talimängude tarbeks. See oli esimene olümpiamängude toimumispaik, mis polnud linn. Squaw Valley asub USA lääneosas California osariigis Sierra Nevada mäestikus, 1889 meetri kõrgusel üle merepinna. Olümpialinnaks kinnitati Squaw Valley ROK-i 50. istungil Pariisis 1955. aastal. Squaw Valley edestas otsustavas hääletusvoorus Innsbrucki 32 : 30. Teised kandideerinud linnad olid Garmisch-Partenkirchen (SFV), Innsbruck (Austria), Karachi (Pakistan), Sankt Moritz (Šveits).
Korralduskomitee president oli Prentice C. Hale. Olümpiamängud avas USA asepresident Richard Nixon. Olümpiatule tooja staadionile oli mäesuusataja Andrea Mead-Lawrence, kes oli 1952. aastal võitnud olümpiakulla slaalomis ja suurslaalomis. Olümpiatule süütajaks oli kiiruisutaja Kenneth Henry (olümpiakuld 500 m kiiruisutamises 1952. aastal). Olümpiavande andis iluuisutaja Carol Heiss (olümpiakuld 1960. aastal ja -hõbe 1956. aastal). 
USA postiteenistus lasi tavakohaselt välja vaid ühe olümpiamargi. Sellel oli kujutatud lumehelves ja olümpiarõngad.
Olümpiamängudel osales 30 riiki 665 sportlasega, kellest 143 olid naised. Esmakordselt osales Lõuna-Aafrika Vabariik. Suurim võistkond oli Saksamaa ühendvõistkond 85 sportlasega. Edukaim riik medalite arvult oli Nõukogude Liit (7 kuld-, 5 hõbe- ja 9 pronksmedalit). Edukamad sportlased olid kiiruisutaja Lidija Skoblikova ja Jevgeni Grišin - mõlemad 2 kuldmedalit. Enim olümpiamedaleid võitis Soome murdmaasuusataja Veikko Hakulinen (1 kuld, 1 hõbe, 1 pronks).
Wistinghausen

Wistinghausen oli baltisaksa aadlisuguvõsa.
1636 jõudis Lübeckist Tallinnasse suguvõsa esindaja kaupmees Jost Wistinghausen. 18. sajandi algul tõsteti suguvõsa liikmed aadliseisusesse.  
Suguvõsa esindajad olid kantud Eestimaa rüütelkonna aadlimatriklisse.
Pärnu tänav (Paide)

Pärnu tänav on tänav Paides, linna peatänav.
Pärnu tänav on umbes 2,7 kilomeetrit pikk.
Tänav algab Keskväljakult ja kulgeb edelasse, kus ristub Ringtee tänavaga ja lõppeb.
Kaisma vald

Majandus

Vallas tegeldi juba iidsetest aegadest põllumajandusega.
Veel tegeldi vallas metsavarumise, puidutöötlemise, kaubanduse, autotranspordi ja turismiga ning töötas ka väike õmblustsehh.
Valla pindalast oli 51% metsamaad ja 14% haritavat maad.

Maakasutus

Valla pindalast oli 51% metsamaad ja 14% haritavat maad.

Asustus

Kaisma vallas oli 7 küla: Kaisma, Kergu, Kõnnu, Metsavere, Metsaküla, Rahkama ja Sohlu.
Valla asustustihedus oli 3,4 elanikku 1 km² kohta.

Ajalugu

Algselt kuulusid hilisema Kaisma valla alad Korbe (Pärnu Jaagupi) kihelkonna koosseisu. Mõisatest olid elujõulisemad Kaisma rüütlimõis, Kergu kroonumõis, Annamõisana tuntud Pööravere mõisa karjamõis, krahv Keiserlingile kuulunud Kõnnu jahimõis ja Viluvere mõis.
Kaisma vald asutati Eesti Vabariigi algaastail.
Aastal 1938 liideti Kaisma vallaga osa Enge vallast (Metsavere) ja Viluvere vald.
Aastal 1950 Kaisma vald likvideeriti ning moodustati Kaisma külanõukogu ja Kõnnu külanõukogu, hiljem liideti Kaisma külanõukoguks.
19. detsembril 1991 muudeti Kaisma külanõukogu Kaisma vallaks.
Jaanuaris 2009 tegi Kaisma vallavalitsus Vändra vallale liitumisettepaneku, mille Vändra vallavolikogu ka 28. jaanuaril vastu võttis.

Haridus

Mõisakoolina asutati Kaisma kool 1770. aastal. Endise valla territooriumil on üks kool, mis valmis 1964. aastal ja seal õppis 2002. aastal 83 õpilast. Koolihoones töötab ka lasteaed.
Kaisma kultuuriajaloo esimeseks tähiseks oli Eesti Aleksandrikooli Kergu abikomitee asutamine 1872.
Endise valla territooriumil on ka kultuurimaja, kus tegutsevad taidlusringid.
Tüümuse sagar

Tüümusesagarad (ains lobus thymicus) on tüümusega sündinud selgroogsetel loomadel sidekoelise tüümuse kihnuga kaetud ja sellest lähtuvate vaheseintega jaotatud tüümuselundi osad.
Tüümuse sagarate areng, anatoomia, morfoloogia, histoloogia ja patoloogia võivad erineda nii liigiti, indiviiditi kui ka arenguastmeti.
Sagarate arv varieerub loomaliigiti, paljudel loomadel on elund kolmesagaraline: kaelasagar (lobus cervicalis), rinnaõõnes paiknev rindkeresagar (lobus thoracicus) ja neid ühendav vahemine sagar (lobus intermedius).

Inimese tüümusesagarad

Tüümusesagarad on normaalse füsioloogia ja anatoomiaga nii embrüonaalse, sünnijärgse kui ka täiskasvanud tüümuse osa.
Vaskulaarne mesodermal tissue katab embrüonaalses arengujärgus elundi selliselt, et hakkavad formeeruva varieeruva kuju ja suurusega sagarad.
Tüümusesagarate formeerumise kohta on andmed varieeruvad. Ühe uuringu kohaselt, milles kasutati seaduslike abortide järgselt omandatud erinevas vanuses looteid tuvastati tüümuse sagarike formeerumise protsess alates 10. nädalast (Ghali jt, 1980) ja 12. nädalast (Harr, 1974). Aga on ka andmeid, et tüümuse lobulatsioon võib alata 16. arengunädalal.
Sünnijärgselt on enamiku inimeste tüümuselundil tuvastavad kaks tüümusesagarat – vasak (lobus sinister) ja parem (lobus dexter) – ning lisaks tüümusesagarikud.
Tüümusesagarad on varieeruva suuruse ja kujuga – 212 vastsündinu tüümuse ultraheli tulemused on kinnitanud seda, et vasak tüümusesagar on pikem kui parem.
Mõlema tüümusesagara ülemine tipp ulatub kaela ning on ühendatud thyrothymic ligament'iga kilpnäärme vastava sagara alumise otsaga.
Inimestel võidakse normaalseks pidada ka vahelmise tüümusesagara olemasolu.
Tüümusesagaraid kasutatakse mitme teadusharu laborites katsete ja uuringute läbiviimise alusmaterjalina.

Sagara ehitus

Iga sagar koosneb tüümuse koorest ja tüümuse säsist, mis on varustatud rikkaliku vere- ja lümfisoonte võrgustikuga.

Tüümusesagara õõnsused

De Graaf (1671), Bartholinus (1673), Vernois (1740) jmt autorid on kirjeldanud tüümusesagarikes olevaid õõnsusi (toru, õõnsus, õõneselund).
Martin Pajos

Martin Pajos (sündinud 15. septembril 1988) on eesti laskesuusataja. 
Oma rahvusvahelise debüüdi tegi ta 2007. aasta IBU-karikavõistlustel.
Tšoša laht

Tšoša laht (vene keeles Чёшская губа) on laht Euroopa põhjaosas Venemaal, Barentsi mere osa. Laht ümbritseb Kanini poolsaare idarannikut ja Mandri-Euroopa rannikut. Lahel on ümmargune kuju, pikkus 110 km ja laius kuni 130 km, tavaline sügavus on 50 m, leidub palju madalaid sügavusega 2–3 m.
Lahte suubuvad Tšoša jõgi, Vižass, Oma jõgi, Snopa ja Pjoša.
Briljandid proletariaadi diktatuurile (film)

Sündmustik

Tšekist Gleb Boki saab Tallinnast šifreeritud teate, mille kohaselt tegutseb Venemaal organisatsioon, mis röövib riigi varahoidlast vääriskive ning saadab neid illegaalselt Baltimaade kaudu Londonisse ja Pariisi. Asja uurimine usaldatakse Tšekaa noorele töötajale Vsevolod Vladimirovile. Filmi tegevus toimub Moskvas, Tallinnas ja Siberis.
Tallinnfilmi koduleht iseloomustab filmi järgmiselt: "Noore Nõukogude riigi varahoidlast vääriskivide röövimislugu ja nende välismaale toimetamise salakanalite avastamine tšekistide poolt on küll tegevuse teljeks, kuid peamine filmis on võitlus mitte ainult rahva materiaalsete, vaid ka vaimsete väärtuste eest, milleta ei saa olla revolutsiooniideede võidukäiku, humaansuse võitu inimvaenulikkuse üle."
Šiluva

Alevi nimi

Algselt kandis asula nime Būda, selle kõrval hakkasid tekkima ka nimekujud Šilas ja Šilai. Aastal 1457 on sealse kiriku asupaika nimetatud Budo vel Szilos ('Būda või Šilas'). Hiljem muutus nimi leedu allikates Šilavaks.
Poola keeles, mis koos kalvinismi levikuga XVI sajandil hakkas mõjutama ka leedu keelt, kasutati nimekuju Szydłów. XX sajandi algul pani leedu keeleteadlane Antanas Salys leedukeelse Šilava kõrval kirja veel nimevariandid Šidlava ja Šidlavas.
Kuna asulal puudus ühtne nimekuju, siis muudeti esimese Leedu vabariigi ajal asula nimi Šiluvaks, aluseks võeti asula elanike seas käibel olnud nimekuju.

Ajalugu

Šiluva asula tekkis XV sajandi algul söepõletajate asulana, nende varjupaikadest sai asula ka algse nime Būda. Aastal 1457 ehitati sinna kirik. Šiluvast sai alev aastal 1517. Ajal, mil alev kuulus protestantidest Zaviszadele, muudeti sealne katoliku kirik luteri kirikuks. Katoliiklased ehitasid omale aastal 1592 uue kiriku. Kuna uue hoone ehitamine oli majanduslikult koormav, hakkas asula katoliiklaste hulk kahanema, nad kaebasid protestandid oma vara ebaseadusliku hõivamise pärast kohtusse, aga tõendusmaterjali puudumisel jäi kirik pikaks ajaks Žemaitija piiskoppidele tagastamata.
Aastal 1608 või 1612 ilmutanud end kohalikele karjastele last süles hoidev neitsi Maarja, keda on kujutatud ka alevi vapil. Aastal 1622 õnnestus katoliiklastel viimaks kohtuprotsess võita ja neilt võetud maa tagastati sealsele kogudusele. Kuuldus ilmutusest levis üle kogu Leedu ja asula muutus palverännakute sihtpaigaks. Šiluva oli esimene paik Euroopas, kus aset leidnud neitsi Maarja ilmumist tunnustas ka Püha Tool.
Aastal 1627 valmis uus Šiluva kirik. Aastail 1760–1775 ehitati see põhjalikult ümber, praktiliselt kerkis vana kiriku asemele uus kirik ja vanast säilis vaid altar.
Aastal 1924 ehitati paika, kus neitsi Maarja end ilmutas, kabel. Nõukogude ajal oli Šiluva kohaliku kolhoosi keskasula. 1976. aastal andis paavst Paulus VI sealsele kirikule Basilica minorise staatuse. Aastal 1993 külastas alevit paavst Johannes Paulus II.

Neitsi Maarja kultus

Legendi järgi ilmutanud end aastal 1608 või 1612 kohalikele karjastele last süles hoidev neitsi Maarja, keda on kujutatud ka alevi vapil. Toona elanud Šiluvas saja aasta vanune pime vanamees. Kui ta ilmutuspaika viidi, saanud ta nägijaks ja talle meenus, et ajal, mil protestandid sealse kiriku varad endile võtsid, mattis koguduse viimane preester kiriku dokumendid ilmutuspaika suure kivi juurde maha. Dokumendid kaevati välja. Aastal 1622 õnnestus katoliiklastel nende abiga viimaks pikale veninud kohtuprotsess kirikuvarade asjus võita ja neilt võetud maa tagastati kogudusele. Kuuldus ilmutusest levis üle kogu Leedu ja asula muutus palverännakute sihtpaigaks, ilmutust tunnustas ka Vatikan.
Šiluva ümbruses sooritatakse palverännakuid tavaliselt septembris ja need kestavad 8–15 päeva. Šiluva õnnistatud Neitsi Maarja pidustused on üks tähtsamaid religioosseid pidustusi Leedu aladel. Väiksemaid palverännakuid sooritatakse seal ka iga kuu 13. kuupäeval.
Genti ringkond

Vallad ja osavallad

Ringkond koosneb 21 vallast ja 84 osavallast.
Noore IT-teadlase eripreemia

Noore IT-teadlase eripreemia on sihtasutuse Vabariigi Presidendi Kultuurirahastu poolt noortele (kuni 35 aastat) Eesti IT-teadlastele välja antav preemia. Preemiat on rahastanud Skype Eesti.
Jonathan Rodríguez

Jonathan Javier Rodríguez Portillo (sündinud 6. juulil 1993 Floridas) on Uruguay jalgpallur, kes mängib ründajana Mehhiko kõrgliiga klubis Cruz Azul ja Uruguay jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Uruguay kõrgliiga klubis Peñarol, millega ta liitus 2011. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 2013. aastal. Debüüthooajal lõi ta liigas 12 väravat.
2015. aasta jaanuaris liitus ta Portugali kõrgliiga klubiga Lissaboni Benfica. Hooajal 2014–15 lõi ta Benfica duubelmeeskonnas Portugali esiliigas seitse väravat, kuid sai sel hooajal Benfica esindusmeeskonnas Portugali kõrgliigas kirja vaid ühe kohtumise. Hooajal 2015–2016 mängis ta laenul Hispaania kõrgliiga klubis Deportivo La Coruña, kuid ühtegi väravat tal sel hooajal liigas lüüa ei õnnestunud.
2016. aasta augustis sõlmis ta lepingu Mehhiko kõrgliiga klubiga Santos Laguna. Hooajal 2016–17 lõi ta Mehhiko kõrgliigas kokku 17 väravat. 2018. aasta kevadhooajal tuli ta Santos Lagunaga Mehhiko meistriks.
2019. aastal siirdus ta Cruz Azuli.
Debüüdi Uruguay jalgpallikoondises tegi Rodríguez 10. oktoobril 2014 sõprusmängus Saudi Araabia vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta kolm päeva hiljem sõprusmängus Omaani vastu. Ta on kuulunud Uruguay koondisse 2015. ja 2019. aasta Copa Américal.
Uiema ülemine päevamärk

Uiema sihi ülemine päevamärk on endine päevamärk Muhu saare kirdeosas.
Märk asub Vahtraste külas 400 meetrit Raugi ülemisest tulepaagist idas. Uiema ülemise päevamärgi geograafilised koordinaadid on 58° 38′ 47″ N, 23° 19′ 2″ E.
Terve siht, seega ka ülemine ja alumine päevamärk, on Veeteede Ameti poolt tühistatud ja kaartidelt kustutatud. Uiema siht oli 214,9°–34,9°.
Märgi number Veeteede Ameti andmebaasis oli 812; kõrguseks jalamist märgiti 13,0 meetrit.
Nõukogude ajal oli päevamärgi tipus tuli, mis lülitati sisse ainult Baltimere Laevastiku ülema korraldusel. Uiema sihi märgid rajati Kumari kanali lõunapoolseima lõigu tähistamiseks.
Arhierei mõis

Arhierei mõis (Arķireja muiža või Arķireja muiža, ka Ozolkalna muižiņa) oli ametimõis Lätis Riia linnas Jugla asumis. Mõisa peahoone asus Pakalniešu iela majade 22–26 piirkonnas. Saksa keeles oli mõisa nimi Archiereis Höfchen, ka Eichenberg Höfchen.
Arhierei mõis kuulus Läti õigeusu kiriku peapiiskoppidele. Aastal 1833 püstitati maja juurde ka kirik, mis oli valmistatud sõjaväehaigla juures asunud ja lammutatud kiriku detailidest. Aastal 1933 mõrvati mõisas peapiiskop Jānis Pommers ja maja süüdati põlema, tulekahjus hävisid kõik Arhierei mõisa hooned.
2A29 MT-12 Rapira

Kirjeldus

Kahuril on lisaks teleskoopsihikule ka panoraamsihik, mille abil on võimalik anda kaudtuld. Lokaalsetes sõdades ongi kahurit kasutatud pigem kaudtuletoetuseks. Raud on erinevalt eelkäijast vintsoonteta ja sellest on võimalik tulistada ka laserjuhitavaid rakette 9M117 Kastet. Kahuril on ZiL-150 tüüpi veoauto rattad ja hüdroamortisaatoritega tugevdatud torsioonvedrustus. Vedrustus fikseeritakse laskmise ajaks. 
Relvasüsteem on moraalselt vananenud ja tänapäeva lahinguväljal tankitõrjeks vähemobiilne, kuid on siiski täiesti arvestatav jalaväe otse- ja kaudtuletoetusel ning efektiivne varitsustes.

Ajalugu

Rapirad valmistati T-12 edasiarendusena 1970. aastail ja see on hoolimata tänapäevase sõja liikuvast iseloomust siiani kasutuses. Neid on rakendatud näiteks Tšetšeenia sõdades, kuid siiski peamiselt kaudtulerelva rollis.
Shoshone'i maakond

Ajalugu

Maakond moodustati 1864. aastal.
Júnior Fernándes

Antenor Júnior Fernándes da Silva Vitoria (sündinud 10. aprillil 1988 Tocopillas) on Brasiilia päritolu Tšiili jalgpallur, kes mängib ründajana Türgi kõrgliiga klubis Alanyaspor ja Tšiili jalgpallikoondises
Ta alustas klubikarjääri 2007. aastal Tšiili klubis Cobreloa. Klubikarjääri jooksul on ta mänginud veel Tšiili klubides Mejillones, Magallanes, Palestino ja Universidad de Chile, Saksamaa kõrgliiga klubis Leverkuseni Bayer ning Horvaatia kõrgliiga klubis Zagrebi Dinamo. Zagrebi Dinamoga tuli ta kolm korda Horvaatia meistriks.
Alanyasporis mängis ta esimest korda laenul Zagrebi Dinamost hooajal 2016/2017. Alastes 2017. aastast mängib ta Alanyasporis püsiva lepingu alusel. 
Debüüdi Tšiili jalgpallikoondises tegi Fernándes 11. septembril 2012 MM-i valikmängus Colombia vastu. Fernándes valiti 2019. aasta Copa Américal osalevasse Tšiili koondisse.
Toomas Ots

Toomas Ots (31. jaanuar 1951 Tallinn – 20. oktoober 2019 Pärnu) oli eesti näitleja.
Ta lõpetas aastal 1972 Tallinna 20. Keskkooli ja aastal 1976 Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri (lavaka 7. lend).
Aastatel 1975–1984 töötas ta näitlejana Lydia Koidula nimelises Pärnu Draamateatris.

Isiklikku

Ta on olnud abielus Anne Paluveriga.
Kandlemuusika kogu perele

Kandlemuusika kogu perele on Kandlemees Sander 2016. aastal ilmunud CD
Valdis Toomast

Valdis Toomast (sündinud 5. märtsil 1969 Keilas) on munitsipaalpoliitik, Isamaa ja Res Publica Liidu liige 2002. aastast.
Ta lõpetas aastal 1987 Tallinna 21. Keskkooli.
Ta on Saue linna volikogu esimees 2008. aastast, volikogu liige 1999. aastast. 
Ta on Jalgpallihaigla juhatuse liige.
Indrek Tiigi

Indrek Tiigi (sündinud 26. detsembril 1979) on eesti arhitekt.
Arhitektuurialase kõrghariduse omandas Indrek Tiigi Eesti Kunstiakadeemia arhitektuuri- ja linnaplaneerimise osakonnas aastatel 1998–2004. Aastatel 2003–2004 täiendas Indrek Tiigi end Virginia Polytechnic Institute and State University’s Ameerika Ühendriikides.
2000–2002 töötas Indrek Tiigi arhitektuuribüroos Kolm Pluss Üks OÜ. Alates 2002. aastast töötab ta arhitektuuribüroos Urban Mark OÜ.
Indrek Tiigi tuntumad tööd on E-Talu, Silgu tänava eramu Kakumäel ja Tallink Spa hotell. Lisaks on Indrek Tiigi mitme linnaplaneerimise ja urbanistliku projekti autor ning osalenud arhitektuurivõistlustel. Indrek Tiigi on Eesti Arhitektide Liidu liige.
Anna Faris

Anna Kay Faris (sündinud 29. novembril 1976 Baltimore'is Marylandi osariigis) on USA näitleja ja laulja.
Churchilli maakond

Ajalugu

Churchilli maakond moodustati 1861. aastal. Maakond on nime saanud Ameerika-Mehhiko sõja kindrali Sylvester Churchilli järgi. Aastatel 1861–1864 oli maakonna halduskeskus Bucklands, mis asub nüüd Lyoni maakonnas, 1864–1868 oli keskus La Plata, 1868–1904 Stillwater ja 1904. aastast kuni tänapäevani Fallon.
Kristin Davis

Kristin Landen Davis (sündinud 23. veebruaril 1965 Boulderis Colorados) on Kuldgloobusele ja Emmy auhinnale kandideerinud USA näitleja.
Tema tuntumad rollid on Charlotte York komöödiasarjas "Seks ja linn" (1998–2004) ning Brooke Armstrongi telesarjas "Melrose Place" (1995–1996). Samuti mängis ta filmides "Seks ja linn" ja "Seks ja linn 2".
Alborz

Alborz (varasem eestikeelne nimi: Elburs) on mäestik Aasias, osa Iraani kiltmaast. 
Edelas, lõunas ja kagus piirneb Kaspia merega. 
Loodes on ühenduses Talõši mägedega, kirdes Türkmeeni-Khorāsāni mäestikuga. Lõunas piirneb Dasht-e Kavīriga. 
Lõunajalamil asub Teheran. 
Suurim kõrgus 5604 meetrit (Damāvand) on ühtlasi Aasia kõrgeim vulkaan, kui lugeda Elbrus Euroopasse kuuluvaks.
Lanzarote

Lanzarote on saar Kanaari saarestikus.
Saare pindala on 795 km². Saar on vulkaaniline, kuid madal – kõrgus kuni 670 meetrit. Valitseb kuiv troopiline kliima.
Lanzarote on kõige vanem ja kõige idapoolsem Kanaari saartest.