google/wiki40b huggingface dataset:
Kalli Ristija Johannese kogudus

Kalli Ristija Johannese kogudus oli õigeusu kogudus tänases Pärnu maakonnas Koonga vallas Kalli külas aastatel 1848–1986.

Koguduse ajaloost

Pärnumaal siirdus aastatel 1845–1848 õigeusku 25–30% eestlastest. Mihkli kihelkonnas ei olnud usuvahetus kuigi aktiivne. Aastatel 1847–1849 salviti õigeusku Mihkli kihelkonna 964 eestlasest luterlast. Kalli õigeusu kogudus loodi 1848. aastal. Pihkva piiskopkonna Riia vikaarpiiskop Filaret I pühitses 16. oktoobril 1849 koguduse esimeseks preestriks Pihkva Vaimuliku Seminari kasvandiku Mihhail Vassiljevi. Kuni uue kiriku valmimiseni 1866. aastal peeti teenistusi Kodasmaa karjamõisa küünis. Kalli õigeusu kogudusel oli annetajaliikmeid 1865. aastal 1161 ja 1935. aastal 915. Nõukogude ajal kogudust ei suletud. Vähese liikmete arvuga kogudus suleti koguduse juhatuse palvel 1986. aastal. Kalli Ristija Johannese kogudust ei ole taastatud ja varemeis kirik asub Kalli külas Pärnumaal.

Kalli Ristija Johannese kirik

Kalli Ristija Johannese kirik ehitati aastatel 1865–1866 tüüpprojekti järgi. Tänapäevaks peaaegu hävinud kirik ehitati Kalli kroonumõisalt saadud maale ning pühitseti Riia ja Miitavi ülempiiskop Veniamini poolt 1866. aastal Ristija Johannese auks.

Koguduse koolid

Usuvahetusliikumise algjärgus 25. aprillil 1845 andis Vene keiser välja määruse (ukaasi), mis nägi ette õigeusu kirikute juures kihelkonnakoolide loomist. Kalli koguduse õigeusu kihelkonnakool avati 1850. aastal. Lisaks oli kogudusel kuus abikooli. Need koolid töötasid kuni sulgemiseni 1918. aastal.
Alleghany maakond (Virginia)

Ajalugu

Alleghany maakond moodustati 5. jaanuaril 1822. aastal Botetourti, Bathi ja Monroe maakondade osadest. Maakond sai nime Alleghany mägede järgi.
Ants Särgava

Ants Särgava (sündinud 1969 Viljandis) on eesti maletaja.
Lõpetas 1988. aastal C. R. Jakobsoni nimelise Viljandi I Keskkooli ja õppis Tartu Ülikooli matemaatikateaduskonnas.
2004. aastal Tallinnas toimunud Eesti kiirmale meistrivõistlustel sai ta viienda koha.
Albert King

Karjäär

Albert King oli koos B.B. Kingi ja Freddie Kingiga üks kolmest bluusikuningast. Albert oli suurt kasvu mees, pikkus 195 cm (mõningail andmeil isegi üle kahe meetri) ja kaal 118 kg, mistõttu oli ta hüüdnimi Velvetbuldooser.
Ta sündis Albert Nelsonina ühes Mississippi puuvillaistanduses. Lapsepõlves laulis ta kirikus gosplit, ta kasvas üles puuvilla korjates. Muusikaliselt mõjutasid teda bluusimehed Blind Lemon Jefferson ja Lonnie Johnson ning Hawaii muusika. Tema lemmikpill oli elektrikitarr Gibson Flying V, mida ta kutsus Lucyks.
Esimese plaadi salvestas ta 1953. aastal Chicagos, kuid see ei saanud mingit vastukaja. Esimene väike hitt oli 1959. aasta laul "I'm a Lonely Man", mille autor oli Little Milton. Suurem edu saabus alles 1961. aastal looga "Don't Throw Your Love on Me So Strong", mis tõusis USA Billboardi R&B edetabelis 14. kohale.
1966. aastal sõlmis ta plaadistamislepingu Staxiga. 1967. aastal anti välja plaat "Born Under a Bad Sign", mille nimiloost sai Kingi üks läbi aegade tuntuim lugu.
Järgnes veel üks tähelepanuväärne plaat, kontsertsalvestis "Live Wire/Blues Power", mis mõjutas Jimi Hendrixit, Eric Claptonit, Robbie Robertsoni ning hiljem Gary Moore'i ja Stevie Ray Vaughanit. David Bowie plaadil "Let's Dance" kitarri mänginud Stevie Ray Vaughan kopeeris üks ühele Kingi kitarrisoolo ja kasutas seda Bowie loos "Criminal World".
Albert King avaldas mõju ka oma kaasaegsetele, Albert Collinsile ja Otis Rushile. Eric Clapton on öelnud, et ansambli Cream plaadi "Disraeli Gears" lugu "Strange Brew" ja plaat ise on inspireeritud Albert Kingist.
1980-ndate teisel poolel plaanis King tervisehädade sunnil aktiivsest muusikuelust tagasi tõmbuda. Sellegipoolest jõudis ta enne surma veel järjekordse ookeanitaguse turnee korraldamisele mõelda.
Albert King suri 21. detsembril 1992 südameinfarkti tagajärjel.

Pillid ja tehnika

Kingi esimene pill oli diddley bow, seejärel ehitas ta endale sigarikarbikitarri. Hiljem ostis ta Guildi akustilise kitarri. Pill, millega Kingi aga kõige rohkem seostatakse, on 1958. aasta Gibson Flying V, mida ta kutsus hellitavalt Lucyks. 1974. aastal saatis ta Lucy n-ö pensionile ja hakkas kasutama uut Flying V-d, millele lisandus 1980. aastal üks sama tüüpi pill.
King oli vasakukäeline, kuid mängis paremakäeliste pille, mis olid lihtsalt tagurpidi keeratud. Oma kitarri häälestas ta väidetavalt C#-G#-B-E-G#-C# (mängimisel ta kuuendat keelt ei kasutanud).
Võimenduseks kasutas ta Acousticu võimendit ja 2 × 15" valjuhääldiga kõlarikasti. Karjääri hilisemal perioodil kasutas ta ka efektipedaali MXR Phase 90.
Cumberlandi maakond (Kentucky)

Ajalugu

Maakond moodustati 1798. aastal.
Jakob Pärn

Jakob Pärn (30. oktoober 1843 Lahvardi talu, Torma – 6. oktoober 1916 Elva) oli eesti kirjanik ja pedagoog, eestlaste rahvusliku liikumise tegelane.
Pärn sai oma alghariduse Carl Robert Jakobsoni isa Adam Jakobsoni käest ja oli hiljem Jakobsoni ideede pooldaja, kes lootis samuti Vene keisrivõimu abiga baltisakslaste positsioone nõrgendada ja eestlaste omi tugevdada.
Pärn õppis Torma kihelkonnakoolis, 1862–1863 Tartus Oheimi elementaarkoolis, 1863–1865 Tartu kreiskoolis ning 1865–1869 Tartu Õpetajate seminaris. Ta töötas 1869–1871 õpetajana Põltsamaal, 1871–1872 oli Lihula elemantaarkooli juhataja. 1883–1908 oli Pärn Otepää kihelkonnakooli juhataja.
1908–1916 oli ta Lätis Valmiera Õpetajate Seminaris usuõpetuse ja eesti keele õpetaja.
Pärn oli abielus ja tal oli 11 last.
Jakob Pärn suri 6. oktoobril 1916 Elvas. Ta on maetud Tartu Raadi kalmistule.

Looming

Pärn kirjutas algul käsiraamatuid ja õpetlikke lastejutte, kuid tuntuks sai jutustusega "Oma tuba, oma luba", mis tõlgiti 1882. aastal Carl Gustaf Swani poolt esimese eestikeelse proosateosena soome keelde.

Mälestuse jäädvustamine

26. oktoobrist 1932 kannab tema nime tänav Tallinna Kesklinna linnaosas Torupilli asumis.
Imik

Imik ehk rinnalaps on laps alates sündimisest kuni üheaastaseks saamiseni. Reisimisel võidakse arvestada alla ühe aastast last kokku koos emaga.
Zooloogias ja põllumajanduses nimetatakse imikuks ka imemisealist noorlooma.
Ya'ir Lapid

Isiklikku

Ya'ir Lapidil on kolm last: esimesest abielust Tamar Friedmaniga poeg ning abielust ajakirjanik Lihi Lapidiga poeg ja tütar.
Rakvere Reaalgümnaasium

Ajalugu

Kooli loomise alus oli ENSV Ministrite Nõukogu otsus 24. juulist 1972. Hoone ehitati Pagusoo äärde endise katoliku kiriku kohale, ehitaja oli Rakvere MEK. Koolimaja ehitati tüüpprojekti järgi 1392 õpilasele (32 klassikomplekti), õpetajate tuba oli planeeritud 40 õpetajale. 
Kool avati 1. septembril 1973 Rakvere I ja II 8-klassilise kooli baasil. Sel päeval tulid Tartu ja Barbaruse tn. koolimaja juurest õpilaste kolonnid uue koolimaja juurde. Tseremoonia avas haridusosakonna juhataja Lembit Kõrgessaar, sümboolse võtme võttis vastu direktor Matti Piirimaa. 
Avamise ajal õppis koolis 1159 õpilast ning loodi 33 klassikomplekti, 2002/2003. õppeaastal oli neid vastavalt 1163 ja 36. Kõige rohkem õpilasi oli koolis 1984/85. õppeaastal – 1400, klassikomplekte oli 1987/88. õppeaastal – 43 komplekti. Avamise ajal oli koolis 57 õpetajat. Süvendatult õpiti keemiat, saksa keelt, vene keelt, oli ka raadiotehnika kallakuga klass. 
Esimene lend lõpetas kevadel 1975. Rakvere 3. Keskkool nimetati 22. veebruaril 1995 ümber Rakvere Reaalgümnaasiumiks.

Tähtpäevad

2003. aasta kevadel tähistas Rakvere Reaalgümnaasium oma 30. aastapäeva. Pidustused kulmineerusid kooli juubelinädalaga 21.-26.04.2003.
2008. aasta 14.–20. aprillil tähistas Rakvere Reaalgümnaasium juubelinädalaga juba oma 35. aastapäeva.
2013. aasta 22.–27. aprillil tähistas Rakvere Reaalgümnaasium juubelinädalaga oma 40. aastapäeva.
Kallista Kann

Hermine Kallista Kann (28. veebruar 1895 Tartu – 23. märts 1983 Tallinn) oli eesti keeleteadlane ja õpetaja.

Hariduskäik

Ta lõpetas 1913. aastal Tartu Puškini-nimeline Tütarlaste Gümnaasiumi ning õppis aastatel 1916–1918 Harkovi kõrgematel naiskursustel.
Õppis aastatel 1927–1932 Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas, lõpetas 1932. aastal cum laude. Täiendas end aastatel 1935–1936 Prantsuse Teadusliku Instituudi stipendiaadina Pariisis. Kaitses 1937. aastal Tartu Ülikoolis magistriväitekirja "La Place de l'Adjectif dans "Erec et Enide" et "Cligés" par Chrétien de Troyes" ja sai magistrikraadi (kinnitati 1946. aastal kui filoloogiakandidaadi kraad).

Töökäik

Oli aastatel 1914–1925 võõrkeelte õpetaja Ukrainas ja Gruusias. Aastatel 1927–1935 oli ta ülikooliõpingute ajal Prantsuse Teadusliku Instituudi sekretär Tartus. Töötas aastatel 1936–1944 Tallinna Prantsuse Lütseumi saksa ja prantsuse keele õpetajana. Aastatel 1944–1945 oli ta Tallinna 4. Keskkooli direktor. 
Oli aastatel 1945–1949 Tartu Riikliku Ülikoolis Lääne-Euroopa rahvaste filoloogia (1947. aastast Lääne-Euroopa keelte) kateedri vanemõpetaja, 1949 dotsent, 1950–1952 Lääne-Euroopa keelte, 1953–1961 võõrkeelte, 1961–1963 saksa keele kateedri juhataja, 1963–1966 saksa keele kateedri dotsent. Läks 1966. aastal pensionile.

Isiklikku

Tema isa oli koorijuht ja rahvusliku liikumise tegelane Hans Kann.
Ideogramm

Ideogramm (ideograaf, kreeka keelest ἰδέα idea "idee" + γράφω grapho "kirjutan") on graafiline sümbol (märk), mis esindab mõistet, ideed, tähendust.
Ideogrammide hulka kuuluvad näiteks pildilised viidad, mida kasutatakse rahvarikastes kohtades suundade ja kohtade tähistamiseks; araabia numbrid; matemaatilised sümbolid jpt.
Kira Sipjagina

Kira Sipjagina (ka Kiira Sipjagina; 1917 – 15. oktoober 1991) oli tõlkija.
Ta tõlkis vene keelest eesti keelde peamiselt lastekirjandust ja ajalookirjandust.
Ta on maetud Liiva kalmistule.
Tarkvara prototüüp

Sketsh

Sketsh ehk visand on disaineri või kujundaja viimistlemata visiooni edastamiseks visuaalselt oma ideid kliendile.

Paberprototüüp

Prototüüp, millega saab kiiresti läbi mängida graafilise kasutajaliidese interaktsioone ja elementide paiknemist.

Mockup

Graafilise kasutajaliidese näide pildina.

Täielik HTML prototüüp

Koosneb HTML-ist, CSS-ist, JavaScriptist, piltidest ja muust vajalikust. On lihtsa vaevaga kasutatav graafilise kasutajaliidesena loodavale tarkvarale.
Sündikaat

Sündikaat (inglise keeles syndicate) on ettevõtete ühendus, mis on asutatud konkurentsi piiramiseks tootmise ja turustamise kooskõlastamise kaudu. See võib samuti olla investeerimispankade või muude rahandusasutuste süsteem, mis tagab firma väärtpaberiemissiooni ja suure krediidi. Tähendada võib see ka uudiste agentuuri (peamiselt USA-s), mis ostab autoreilt uudiste, kirjatööde ja muu seesuguse avaldamise õiguse ning müüb seda ajakirjanikele ja kirjastustele edasi.

Etümoloogia

Eestikeelne võõrsõna sündikaat pärineb prantsuskeelsest sõnast syndicat, mis 20. sajandi alguses tähendas Prantsusmaal ja Madalmaades ametiühingut. Eesliide syndic ehk sündik (tähendab usaldusisikut või administraatorit) tuletub ladinakeelsest sõnast syndicus. See tuleneb omakorda kreekakeelsest sõnast σύνδικος (syndikos), mis tähendab "probleemilahendajat", kes on võrreldav ombudsmaniga ehk kellegi esindajaga.

Kriminaalne sündikaat

Ameeriklaste inglise kõnekeeles kutsutakse nii ka kurjategijaid liitvat organisatsiooni.
Mimophis

Levila

Neid võib kohata Madagaskaril.
Beckie Scott

Beckie Scott (sündinud 1. augustil 1974 Vegreville'is Albertas) on kanada endine murdmaasuusataja.
Martin Ehala

Martin Ehala (sündinud 20. detsembril 1963) on eesti keeleteadlane ja õppejõud, Eesti Vabariigi teaduspreemia laureaat.

Haridustee

Ta õppis Tallinna 32. Keskkooli teatriklassis ja mõnda aega Georg Otsa Muusikakoolis. Martin Ehala lõpetas 1990. aastal Tallinna Pedagoogikaülikooli eesti keele ja kirjanduse eriala professor Mati Hindi õpilasena, 1992. a. kaitses magistri- ja 1996. aastal doktorikraadi Cambridge'i Ülikoolis.

Töökäik

Martin Ehala on töötanud erinevatel ametikohtadel Tallinna Pedagoogikaülikoolis: 1996–2000 filoloogiateaduskonna dekaanina, 1998–2008 üld- ja rakenduslingvistika professorina ja õppetooli juhatajana, 2004–2008 eesti filoloogia osakonna juhatajana.
Alates 2008. aasta sügisest töötab ta Tartu Ülikooli eesti ja üldkeeleteaduse instituudi vanemteadurina (0,75 koormusega) ning emakeeleõpetuse professorina (0,25 koormusega).

Teaduskorralduslik tegevus

Martin Ehala on olnud alates 1996. aastast rahvusvahelise humanitaar- ja sotsiaalteaduste ajakirja Trames üks tegevtoimetajaist (1996–2002 peatoimetaja).
Aastatel 2006–2012 oli ta Eesti Teaduskompetentsi Nõukogu liige ja humanitaarteaduste ekspertrühma juht, alates 2007. aastast on ta haridus- ja teadusministeeriumi humanitaarteaduste hindamispõhimõtete väljatöötamise töörühma juht. Ta oli aastatel 2002–2012 ja on taas aastast 2017 Eesti keelenõukogu liige. Ta on ka Eesti Rakenduslingvistika Ühingu ja liikumise Eesti Lapse Eest liige.

Teadustöö

Martin Ehala on avaldanud töid eesti keele struktuuri üksikküsimuste ja eesti keeles toimuvate muutuste kohta, samuti Eesti keelekeskkonna ja etnolingvistilise vitaalsuse valdkonnas. Ta on juhtinud mitmeid teadus- ja arendusprojekte (sihtfinantseeritav projekt "Eesti keelekeskkonna arengu analüüs, modelleerimine ja juhtimine", 2003–2007; Euroopa Sotsiaalfondi rahastatud projekt "Uus eesti keele õppe süsteem Tallinna Ülikoolis", 2006–2008; Eesti Teadusfondi projekt "Etnolingvistiline vitaalsus ja identiteediloome: Eesti teiste Balti riikide taustal", (2008–2011).
Ta on tegelenud ka eesti keele kui emakeele didaktika ja metoodika arendamisega, ta on kuue üldhariduskooli emakeeleõpiku ja paljude õppemetoodiliste materjalide autor. Eesti keele õpetamise metoodika arendamise ja õppekirjanduse koostamise eest pälvis ta 2003. aastal Eesti Vabariigi Presidendi hariduspreemia.

Isiklikku

Martin Ehala oli eesti-ameerika punkbändi Cheese liige; ta tegeleb orienteerumisega.
Ta on 1985. aastast abielus. Ta on poja ning kahe tütre isa.
23. aprillil 2007 oli Martin Ehala üks Pronkssõduri kirjale allakirjutanud 12 professorist.
11. märtsil 2011 esitles ta kolleeg Peeter Tinitsaga uudset mobiilirakendust Sõnar, mis võimaldab nutitelefonis lihtsalt ja kiiresti kontrollida oma eesti õigekirja ning jõuda vajaliku reeglini.
Kärt Summatavet

Kärt Summatavet (sündinud 27. novembril 1963) on eesti ehtekunstnik.
Ta lõpetas aastal 1987 ERKI metallikunsti erialal.
Ta kasutab oma loomingus palju rahvuslikke motiive ning vanu traditsioone.
Ta on kunstiteaduste doktor.

Pere

Ta ema Ella Summatavet on nahakunstnik ja isa Mait Summatavet on sisearhitekt.
Tiegaži mõis

Tiegaži mõis (saksa keeles Tegasch, läti keeles Tiegažu muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Volmari kreisis Umurga kihelkonnas. Tänapäeval jääb mõisakompleks Limbaži piirkonda ja  Katvari valda Tiegaži küla maadele.

Ajalugu

Mõisa maad kuulusid aastal 1520 Gerdt Lindele. Toona pantis too maad 1700 marga eest oma kasupojale Jacob Krüdenerile, ent aastal 1528 läksid need Riia peapiiskoppide valdusesse. Mõis moodustati nendele maadele aastal 1643, mil Kristiina andis selle sekretär Paul Helmesele. Teine osa mõisast kuulus varem Katvari mõisale, ent aastal 1671 müüs Dietrich Aderkas selle 600 marga eest Leonhard Blodowile. Selle Irbeni nime kandva valduse omandas hiljem Jacob Jonston, kes müüs selle aastal 1649 Paul Helmesele. Seesama Dietrich Aderkas müüs ka teise maatüki 1000 marga eest Johann Brinckenile, mis hakkas kandma nime Brinckenland. Edasi sai selle omanikuks Daniel von Essenile, kes selle siis aastal 1634 3600 marga eest Jacob Jonstonile müüs, nii et ka see maa rändas hiljem Paul Helmese valdusesse. Aastal 1651 sai Helmes uue nime Helmersen. Edasi läks mõis abielu teel Sasside valdusesse. Aastal 1807 ostis Tiegaži 33 000 taalri eest Theodor Heinrich von Schröder, aga aastal 1809  43 000 taalri eest dr. Böhme. See pani mõisa panti ja aastal 1827 omandas mõisa Robert von Holst.
Aastal 1838 pärisid mõisa Roberti lesk ja tütar. Aastal 1858 ostis Friedrich von Palmstrauch mõisa neilt 55 000 rubla eest ära.  Aastal 1873 ostis parun Campenhausen 105 600 rubla eest ära.

Mõisa suurus

Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal neli adramaad, sellele allus  123 mees- ning 145 naishinge. 1688 oli Tiegaži (koos Irbeni ja Brinckenlandiga) suurus 6 ja 1/2 adramaad, aastal 1734 oli adramaid 2 ja 1/3, aastal 1757 aga 4 ja 1/4. Aastal 1823 oli mõisa suurus 5 ja 1/24 adramaad. Aastal 1832 oli mõisadel adramaid 5 ja 1/24, aastal 1881 aga 4 ja 51/80, lisaks 5 ja 6/80 adramaad mõisale kuuluvate talude valduses.

Karjamõisad

Mõisale kuulus aastal 1816 üks karjamõis: Brinkenhof.
Uniküla vald (Sangaste kihelkond)

Uniküla vald (saksa keeles Unniküll) oli vald Võrumaal Sangaste kihelkonnas. 
Vald eksisteeris 1866–1900 ja siis liideti Uniküla vald Tõlliste vallaga.
Valla alal asus Uniküla mõis.
Jaak Pihlau

Elulugu

Jaak Pihlau oli õpetajate poeg.
Lõpetas 1956 Haapsalu 1. Keskkooli, 1961 TPI energeetikateaduskonna automaatika ja telemehaanika erialal, tehnikakandidaat (1970, Moskva Elektronjuhtimismasinate Instituut), väitekiri "Тонкие магнитные пленки как элементы ассоциативного запоминающего устройства".
Oli 1962–69 Küberneetika Instituudi arvutuskeskuse nooremteadur, 1969–83 vanemteadur, 1983–87 Raadioelektroonika Konstrueerimisbüroo arvutustehnika sektori juhataja, 1987–89 TPI ülijuhtivuse labori peateadur, 1989–91 AS-i "Mainor-Novex" arvutustehnika sektori juhataja, 1991–97 AS-i "Ardeko" teadusdirektor, aastast 1998 füüsilisest isikust ettevõtja.

Teadustöö

Uurimisvaldkonnad: elektronarvutite assotsiatiivsed mäluseadmed, digitaalelektroonika, infotehnoloogia, arvutivõrgud, internet. Avaldanud mitu erialast käsiraamatut. Uurinud ka Eesti ajalugu Nõukogude okupatsiooni perioodil. Umbes 40 teadustrükist, sh 12 raamatut; 7 autoritunnistust.
Räpina vald (1939)

Räpina vald oli vald Võrumaal aastail 1939–1950.
1. aprillil 1939 oli vallas 4791 elanikku.
Vald kuulus Riigivolikogu 78. valimisringkonda, kust valiti Eduard Peedosk.
Valla täitevkomitee esimees Daniel Piirilaht (15. märts 1898 – 5. detsember 1941 või 10. veebruar 1942 Tallinn) oli aktiivne kommunist juba iseseisvusajal, kommunistliku tegevuse eest karistatud, küüditaja, hävituspataljoni liige, osales haarangutel, hukati.
Vallavanem Julius Peedosk (17. august 1897 – ?; arreteeriti 13. novembril 1944 Saarekülas, vabanes 1954) oli kaitseliitlane, Leevaku küla metsavendade grupi juht. 10. juulil 1941 tuli ta vallamajja ja asus valla elu korraldama. 10. juulil 1941 andis vallavalitsus käskkirja, millega kutsus rahvast võsavenna elu lõpetama ja kommunismi hävitama, samuti heiskama rahvuslipud. Vallavalitsuse koosseisu kinnitas Võru maavalitsus.
Esimesi sakslasi nähti Räpina vallas 22. juulil 1941.
13. septembril 1945 moodustati valla koosseisus Alaküla külanõukogu, Leevaku külanõukogu, Linte külanõukogu ja Võõpsu külanõukogu. 26. septembril 1950 arvati vald Räpina rajooni koosseisu.

Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776)

18. Räpina vald – maa-alaga, mis moodustub: a) senise Räpina valla maa-alast, välja arvatud Märaste nr. V, Märastesaare nr. VI ja Kikkasaare nr. VII talude piirkond; b) senise Kahkva valla Sülgoja ja Suur-Veerksoo külade piirkondadest; c) senise Toolamaa valla Levako ja Punni külade ning Puusta ja Toolamaa asunduste piirkondadest.
Luige tänav (Paide)

Luige tänav on tänav Paides.
Luige tänav on umbes 280 meetrit pikk.
Tänav algab Tiigi tänavalt, kulgeb paralleelselt Koidu ja Laia tänavaga (nende kahe vahel) kirdesse ja ristub Soo tänavaga, kus ta ka lõppeb.
Determinatiiv

Determinatiivid on hieroglüüfide hulka kuuluvad seletavad märgid, mis osutasid, kummal viisil, mõiste- või häälikutähisena, tuleks eelnevat hieroglüüfi lugeda.
Kukevere vald

Kukevere vald (saksa keeles Kuckofer) oli vald Järvamaal Ambla kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1892 ja siis liideti Kukevere vald Käravete vallaga.
Valla alal asus Kukevere mõis.
Deutscher Werkbund

Deutscher Werkbund oli saksa tootjate ja ettevõtjate liit. Asutatud 1907 Münchenis Saksamaal. Liit ühendas arhitekte, tarbekunsti käsitöölisi ja uuendusmeelseid ettevõtjaid. Liidu eesmärgiks oli viia ehitus ja tarbekunsti käsitöö uutele tööstuslikele alustele. Werkbundi tegevus soikus seoses Esimese maailmasõja algusega.

Werkbundi näitus (1914)

1914. aastal toimus Werkbundi näitus Kölnis. Paljud näitusel esitatud tööd pälvisid tähelepanu, teiste seas Walter Gropiuse klaasist ja metallist vabriku mudel, Bruno Tauti klaaspaviljon ja Henri van de Velde projekteeritud teatrimaja mudel.
Poola jalgpallikoondis

Ajalugu

Poola riik taastati 1920. aastal ning jalgpallidebüüdi tegid poolakad 1921 Ungari vastu. Kuigi 1938. aastal jõuti MM-i finaalturniirile, polnud Poola saavutused ligi kolmekümne aasta jooksul märkimisväärsed. 1969. aastal jõudis Poola klubi Górnik Zabrze Euroopa karikavõitjate karikafinaali. 
1970ndail hakkas Poola jalgpall jõudsalt arenema ja esimeseks suureks saavutuseks oli 1972. aasta Müncheni olümpiamängudel võidetud kuldmedal. Tollasesse koondisse kuulusid enim väravaid löönud Włodzimerz Lubanski, 97 korda riigi koondisse kuulunud Kazimerz Deyna ja Robert Gadocha. 1974. aasta MM-i finaalturniiril oli koondisse lisandunud Poola pikima staažiga mängija Gregorz Lato (100 korda) ja väravavaht Jan Tomaszewski. Poola sai MM-il kolmanda koha ning sama koondis püsis koos üle kümne aasta. 
1976. aasta Montreali OM-il võideti hõbemedal. 1978. aastal jõuti MM-i finaalturniirile Argentinas, kus saadi oma alagrupis esikoht, kuid teisest ringist kaugemale ei jõutud. Paremini läks Poolal 1982. aasta MM-il Hispaanias, kui koondis pääses poolfinaali ja suuresti tänu Zbigniew Boniekile. Poolfinaalis mängiti maailmameistriks tulnud Itaaliaga ja kaotati 0:2.
1986. aasta MM-i finaalturniiril Mehhikos jõuti teise ringi, kuid kaotati Brasiilia meeskonnale 0:4. 
1992. aasta olümpiamängudel Barcelonas saadi hõbemadal.
Kuusteist aastat jalgpallimaailmast isolatsioonis viibinud Poola naasis 2002. aastal, võites Ukraina ees oma alagrupi, ja pääses esimese valiksarjas osalenud Euroopa riigina MM finaalturniirile Lõuna-Koreasse ja Jaapanisse. MM-il aga ei läinud hästi, sest jäädi omas alagrupis viimaseks.
Koondis võttis osa UEFA Euro 2012 finaalturniirist.
2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel jõuti veerandfinaali, kus kaotati penaltiseerias hilisemale meistrile Portugalile. Veerandfinaali jõudmine oli Poola ajaloo parim tulemus Euroopa meistrivõistlustelt.

Mängijaid

Robert Lewandowski – Wojciech Szczęsny – Jakub Błaszczykowski – Ludovic Obraniak – Łukasz Piszczek – Przemysław Tytoń – Artur Boruc – Bartosz Bosacki – Łukasz Fabiański – Tomasz Kuszczak

Kohtumised Eesti koondisega

Eesti jalgpallikoondis on Poolaga kohtunud 9 korda. Poola oli 6. FIFA liikmesriik, kellega Eesti koondis ametliku kohtumise pidas.
Pujus

Pujus (ka neel) on rüsa või mõrra suulooga külge kinnitatud võrgulina lehtrikujuline kitsenev osa, mille lõpus oli väike läbipääsuava, mis võimaldas kalal sisse ujuda, kuid takistas sealt välja pääsemist. Pujuseid võis olla ka rohkem kui üks.
Aarne Kärsna

Aarne Kärsna (kuni 1936 Alfred Kärsna, 26. detsember 1906/8. jaanuar 1907 Kuigatsi vald, Valgamaa – 24. aprill 1942 Sosva laager, Sverdlovski oblast) oli eesti geofüüsik ja meteoroloog.

Elulugu

Ta sündis kordniku peres. Lõpetas 1926 Tartu poeglaste reaalgümnaasiumi, 1931 Tartu ülikooli matemaatikateaduskonna geofüüsika erialal.
Magistritöö ¨Öösise temperatuurimiinimumi ennustamise probleemist¨ kaitses Tartu ülikoolis 1932.
Loodusteaduste doktor, väitekirja ¨Ühemodaalsete sageduskõverate süsteemist Lexise ridade puhul ühes rakendusnäidetega klimatoloogias¨ kaitses Tartu ülikoolis 1936.

Teadustöö

Evitas Tartu ülikoolis statistilise klimatoloogia meetodid ning täiustas neid. Magistritöös esitas empiirilise valemi öise miinimumtemperatuuri hindamiseks taimede vegetatsiooniperioodil sõltuvalt meteoroloogilistest tingimustest.
Doktoritöös defineeris statistiliste ridade uue häiritusparameetri, mis on kasutatav igasuguste statistiliste valimite häirituse uurimisel. Konstrueeris abivahendeid (nomogramme ja tabeleid) klimatoloogiliste korrelatsioonikordajate arvutamise lihtsustamiseks. Avaldanud üle kümne teaduspublikatsiooni.