google/wiki40b huggingface dataset:
Holland America Line

Ajalugu

Holland America Line'i (tollal nime all Plate, Reuchlin & Co.) asutasid 1871. aastal Lodewijk Pincoffs ja Marten Mees. 1873. aastal nimetati ettevõte ümber Nederlandsch-Amerikaansche Stoomvaart Maatschappij N.V. (NASM)-ks ning kiiresti ja kindlalt juurdus nimi „Holland-Amerika Lijn“ koos ingliskeelse versiooniga „Holland Amerika Line“ (HAL).

Praegune laevastik

Nimekiri pole täielik
Romaani lillkapsas

Süstemaatika

Romaani lillkapsa botaaniline kuuluvus ei ole päris selge. Seda on arvatud olevat lillkapsa ja spargelkapsa hübriid (nagu roheline lillkapsas), kuuluvat kapsa teisendite rühma italica (nagu spargelkapsas) või siis kapsa teisendite rühma botrydis (nagu lillkapsas). Morfoloogilised tõendid kalduvad toetama viimast versiooni.

Nimi

Romaani lillkapsast nimetatakse eesti keeles ka püramiidkapsaks ja minarettkapsaks. Põhja-Ameerikas on ta tuntud romanesko lillkapsa ja Prantsusmaal romanesko kapsana. Kodumaal Itaalias kutsutakse taime broccolo romanesco (romaani brokoli) või cavolo romanesco (romaani kapsas).

Välimus

Välimuselt sarnaneb taim lillkapsaga. Erinevused seisnevad õisiku värvuses ja ehituses. Õisik on heleroheline ja koosneb logaritmilise spiraalina asetsevatest koonusjatest õiepungarühmadest. Romaani lillkapsa õisik on looduslik kolmemõõtmeline fraktal . Arusaadavalt ei ole tegu täpse fraktaliga: sarnasus fraktaliga katkeb, kui selle elemendid liiga väikeseks muutuvad.

Kasvatamine

Romaani lillkapsas on valgus- ja niiskusenõudlik, suhteliselt külmakindel taim. Pinnase ideaalne pH on 6–7. Kasvuperiood külvist koristusküpsete õisikute valmimiseni on umbes 77 päeva .

Kasutamine

Romaani lillkapsast kasutatakse toorelt ja kuumtöödeldult, soovitatavalt aurutatult, kuna ta pehmeneb kiiremini kui näiteks lillkapsas. Itaalias on romaani lillkapsa valmistamiseks eriretsepte, aga mujal maailmas valmistatakse teda samamoodi kui brokolit.
Romaani lillkapsa maitset kirjeldatakse lillkapsa ja spargelkapsa vahepealsena.
Ta sisaldab C-vitamiini, A-vitamiini, rauda ja foolhapet, samuti kiudaineid ja karotenoide.

Ajalugu

Taim on aretatud 16. sajandil Itaalias.
Liège'i Ülikool

Liège'i Ülikool on ülikool, mis asub Liège'i linnas Belgias.
Ülikool on asutatud aastal 1817. Õppekeeleks on prantsuse keel.
Selles ülikoolis tegutseb Grupp µ.
Imbi Valgemäe

Imbi Valgemäe (28. september 1923 Tammiku, Roela vald (Viru-Jaagupi kihelkond) – 27. august 1960 Tallinn) oli eesti näitleja.
Imbi Valgemäe õppis 1951–1952 Tallinna Draamateatri õppestuudios. Ta oli 1947–1957 Riikliku Filharmoonia sõnakunstnik, esines Eesti Raadio laste- ja kirjandussaateis. Ta jäljendas murdeealiste poiste ja mudilaste kõnet.
Aastal 1957 anti Imbi Valgemäele Eesti NSV teenelise kunstniku aunimetus.
Albumis "Eesti väljapaistvaid sõnakunstnikke III" (Melodija 1974) on Imbi Valgemäe esituses lood "Kes esineb?", "Mari-Kisakõri", "Emakene", "Poja äratamine" ja "Liigsööja".
Def Räädu

Def Räädu on 1999. aastal asutatud Eesti ansambel.

Partjänes

...
Liivi rand

Liivi rand (liivi keeles Līvõd Rānda, läti keeles Lībiešu krasts) on 1991. aastal Läti valitsuse poolt Kuramaa põhjarannikule loodud kultuurilis-ajalooline ala, millesse kuulub 12 endist liivi küla, milleks on lääne poolt ida poole lugedes Lūž, Pizā, Īra, Ūžkilā, Sīkrõg, Irē, Kūoštrõg, Pitrõg, Sǟnag, Vaid, Kūolka ja Mustānum. Selle administratsiooni ülesanneteks määrati piirkonna teaduslik dokumenteerimine, kinnis- ja vallasasjade säilimise eest hoolitsemine, hoonestuseeskirja järgmise ja maastiku säilimise tagamine, sotsiaalmajandusliku arengu ja keskkonnakaitse seisukohtade väljatöötamisel osalemine, teaduslike, haridus- ja kultuuriürituste korraldamine. Alates 2003. aastast on institutsiooni korduvalt reformitud, millega on kaasnenud riikliku toetuse vähenemine.
Mõnikord räägitakse Liivi rannast ka kui Kuramaa liivlaste traditsioonilisest asualast, mis oli välja kujunenud 19. sajandi lõpuks. Selle piirkonna hulka kuuluvaks on peetud ka Ventspilsist 20 kilomeetrit põhja pool asuvat Paţikmō (läti keeles Oviši) küla Lūžist lääne pool, kuigi sealne rahvastik on lätistunud varem kui muude külade rahvas. Ajalooliselt oli liivi rand jagatud kaheks osaks (ida- ja lääneosa), kus räägiti ka erinevaid murdeid – idamurret ja läänemurret. 1920. aastail üritati liivlaste asuala ühendada ühte valda, kuid see plaan ebaõnnestus. Kumbki osa kuulus eraldi valla ja kihelkonna alla. Praegu on ajalooline liivi ranna territoorium jagatud Ventspilsi, Dundaga ja Roja piirkondade vahel.
Liivi ranna ala kattub osaliselt Slītere rahvuspargi territooriumiga.
Pärast Läti Vabariigi taasiseseisvumist on Liivi rannast saanud populaarne turismi- ja suvituskoht.
27 klubi

27 klubi on populaarsete muusikute, lauljate ja näitlejate nimekiri, kes on surnud kahekümne seitsme aasta vanusena, sageli narkootikumide üleannustamise ja alkoholi kuritarvitamise tagajärjel või vägivaldselt, nagu mõrva, enesetapu või liiklusõnnetuse läbi. 
Paljude populaarsete 27-aastaste muusikute surmad aastatel 1969–1971 panid uskuma, et selles vanuses on surmad tavalisemad. Statistilised uuringud ei ole aga selles vanuses muusikute surmades leidnud mistahes ebatavalist mustrit. Tegu on ülemääraselt palju tähelepanu saanud üksikjuhtumitega, mitte päriselt levinud trendiga kuulsate muusikute seas.
27 klubis on näiteks Robert Johnson, Brian Jones, Alan Wilson, Jimi Hendrix, Janis Joplin, Jim Morrison, Jean-Michel Basquiat, Kurt Cobain ja Amy Winehouse.
Gata Kamsky

Gata Kamsky (tatari keeles kirillitsas Гата Камский; vene keeles Гата Камский Gata Kamski; tegelik tatari nimi Гатаулла Рөстәм улы Сабиров Ğataulla Rөstəm uğlı Sabirov; sündinud 2. juunil 1974 Novokuznetskis) on Ameerika Ühendriikide maletaja, rahvusvaheline suurmeister (1990). 
1989. aastast elab Kamsky Ameerika Ühendriikides. Suurmeistriks sai ta 16-aastaselt 1990. aastal. Ta on viiekordne USA malemeister (1991, 2010, 2011, 2013, 2014). Maleolümpiatel võitis ta  USA võistkonna koosseisus kaks pronksmedalit (2006, 2008).
FIDE maailmameistrivõistlustel tuli ta 1993. aastal Bielis tsoonidevahelise turniiril kolmandaks ja pääses MM-i turniirile (kestis 1994–1996), kus võitis veerandfinaalis Viswanathan Anandit ja poolfinaalis Valeri Salovit, kuid kaotas finaalis maailmameistriks tulnud Anatoli Karpovile.
2005. aastal maailmakarikavõistlustel Hantõ-Mansiiskis (128 osavõtjat, nokautsüsteem) sai Kamsky 9. koha ja pääses 2007. aastal Elistas toimunud 16 osavõtjaga pretendentide turniirile, kus veerandfinaalis kaotas Boris Gelfandile.
Kamsky mängis novembris-detsembris 2007 Hantõ-Mansiiskis maailma karikal (128 osavõtjat), kus võitis veerandfinaalis Ruslan Ponomarjovi, poolfinaalis Magnus Carlsenit ja finaalis Alexéi Shírovit. Karikavõiduga sai ta õiguse kohtuda tiitlipretendentide matšis 2006. aasta MM-i tiitlimatši kaotaja Veselin Topaloviga. 2009. aastal Sofias toimunud matši Kamsky kaotas tulemusega 2½:4½. 
2009. aasta tiitlimatsi kaotajana pääses ta 2011. aastal Kaasanis peetud 8 osavõtjaga pretendentide matšturniirile, kus võitis veerandfinaalis Topalovit, kuid pidi alistuma poolfinaalis turniiri võitnud Boris Gelfandile.
Tallinna JK Dokker

Tallinna JK Dokker oli Tallinnas asuv endine Eesti jalgpalliklubi.
Klubi sai hooajal 1997/98 Esiliigas 3. koha.
Meelis Rämmeld

Meelis Rämmeld (sündinud 4. aprillil 1975) on eesti näitleja.
Lõpetanud 1997. aastal Viljandi Kultuurikolledži teatrikateedri esimese lennu, asus ta tööle Viljandi teatrisse Ugala. Alates 2015. aastast on ta Pärnu teatri Endla näitleja.
Väljaspool teatrit on ta mänginud filmides "Hirm" (2004), "Stiilipidu" (2005), "Polaarpoiss" (2016), "Teesklejad" (2016), "November" (2017) ja "Mehetapja/Süütu/Vari" (2017) ning seriaalides Kättemaksukontor 2016 ja Õnne 13 2017.

Isiklikku

Ta abiellus 2016. aastal Kadri Adamsoniga. 2017. aasta jaanuaris teatasid Rämmeldid, et paar ootab ka oma esimest ühist last. Laps sündis 15. juuni ööl.
Vanemuise sümfooniaorkester

Vanemuise sümfooniaorkester on aastast 1908 Vanemuise teatri juures tegutsev sümfooniaorkester.
Orkestrile pani 1908. aastal aluse Samuel Lindpere.
Manerism

Manerism on periood Euroopa kunstis 16. sajandil, renessansi järel ja baroki eel.
Manerismi mõiste võttis kasutusele Itaalia ajaloolane Luigi Lanzi 1792. aastal, tuntuks sai see Jacob Burckhardti tööde kaudu.
Üldiselt võib manerismiks kutsuda peenutsemist ja kunstlikkust.
Aleppo

Majandus

Ajalooliselt on Aleppo tänu asukohale kaubateede ristumiskohal olnud piirkonna üks suuremaid kaubalinnu. Ottomani impeeriumi ajal võis öelda, et see oli riigi suuruselt ja arengult kolmas kaubandus- ja tööstuskeskus Konstantinoopoli ja Kairo järel. Aastal 1885 asutati Aleppo kaubanduskoda, mis oli esimene Lähis-Idas ja araabia maailmas.
Busta Rhymes

Busta Rhymes (kodanikunimi Trevor Tahiem Smith juunior; sündinud 20. mail 1972 New Yorgis Brooklynis) on Ameerika Ühendriikide räppar, muusikaprodutsent ja näitleja.
12-aastaselt kolis ta Long Islandile Uniondale'i ja lõpetas seal 1991 keskkooli. Seejärel lõpetas ta George Westinghouse'i tehnikumi, kus õppis koos räpparite Jay-Z, DMXi ja The Notorious B.I.G.-iga.
Busta Rhymes on moslem, kuid sellegipoolest salvestas ta 2008 laulu "Arab Money", mida araabia maades on peetud solvavaks. Hiljem Rhymes vabandas selle pärast. Kuuldused, nagu oleks see laul mõnes riigis keelatud, ei vasta nähtavasti tõele, kuid araabia maades seda siiski ei mängita.
Rhymes ei ole olnud abielus. Joanne Woodiga on tal kolm last: T'Ziah (1993), T'Khi (1999) ja Trillian (2001). Lisaks on tal 1998 sündinud tütar Mariah.
Demetülatsioon

Demetülatsioon on keemiline protsess, mille tulemusena keemilisest ühendist eraldatakse metüülrühm – CH₃.
Demetüleerimist katalüüsib sageli mõni tsütokroomi P450 isoensüümidest. Näiteks amitriptüliini demetüleerimisel osalevad tsütkroom P450 isoensüümid CYP2C19 ja CYP3A.
Norman Aas

Norman Aas (sündinud 9. novembril 1975) on Eesti jurist ja riigiametnik. 
Ta on töötanud Eesti Vabariigi peaprokurörina.

Haridustee

Norman Aas lõpetas 1994. aastal Nõo Reaalgümnaasiumi ja 1998. aastal Tartu Ülikooli õigusteaduskonna. Aastal 2001 sai ta magistrikraadi Greifswaldi ülikoolist.

Töökäik

Aastatel 2005–2014 töötas ta riigi peaprokurörina. 2014. aasta juunis teatas ta, et lahkub ametist. 
Alates 1. septembrist 2014 töötab ta Justiitsministeeriumi kantslerina.

Alpinismiharrastus

1994. aastal võttis ta osa eesti esimesest ekspeditsioonist Alpides asuvale Matterhornile (4477 m) (grupi juht Erika Ader), mille käigus 7 Eesti alpinisti tõusid mööda klassikalist Hörnli marsruuti selle kuulsa mäe tippu, teiste seas ka Norman Aas.
Wendre

Wendre on Eesti tekstiiliettevõte.
Ettevõte ajalugu ulatub aastasse 1935, kui linakasvatajate kooperatiiv avas Vändras tehase.
1993 sai ettevõte nimeks Wendre ja alustati tekkide ja patjade tootmist. 1996 omandas ettevõtte aktsiad Peter Hunt.
2010 pälvis Wendre juht Peter Hunt aasta ettevõtja aunimetuse.
Valentina Kullam

Valentina Kullam (kuni 1954. aastani Nazarenko, 22. august 1930 Kirovogradi oblast Ukraina NSV-s – 29. november 2014) oli Ukraina ja Eesti korvpallur.
Ta lõpetas 1949. aastal Kirovogradis keskkooli, õppis aastatel 1949–1952 Kiievi Kehakultuuri Instituudis ja lõpetas 1953. aastal Moskvas KKKI.
Korvpalli hakkas 178 cm pikk neiu harrastama keskkoolis, tippmängijaks kasvas Kiievis Vladimir Šablinski juhendamisel. Mänginud Kiievi Dünamo, Moskva lennundusinstituudis ja aastatel 1957–1965 TRÜ naiskonnas.
1952. ja 1954. aastal võitis ta EM-võistlustel kuldmedali, olles 1952. aastal EM-i paremuselt neljas korvikütt. 1951. aastal võitis ta ülemaailmsete üliõpilasmängude kuld- ja 1954. aastal hõbemedali, 1953. ja 1955. aastal ülemaailmsete noorsoomängude kuldmedali. Nõukogude Liidu meistrivõistlustel võitis ta kulla aastatel 1954–1956 ning hõbeda aastatel 1952, 1953 ja 1958–1960. 1956. aastal sai ta Nõukogude Liidu rahvaste spartakiaadil kuldmedali ja 1959 hõbemedali.
Aastatel 1967–1985 töötas Valentina Kullam Tartu 4. Keskkoolis kehalise kasvatuse õpetajana.
Tema abikaasa oli korvpallur ja treener Ilmar Kullam, nende tütar Oksana Puuste-Kullam oli samuti korvpallur ning on praegu dermatoloog-kosmetoloog.
Valentina Kullam suri 29. novembril 2014 ja ta maeti 11. detsembril 2014 Metsakalmistule.
Pais

Ajalugu

Esimene pais ehitati umbes 3000 aastat eKr. Selleks oli Jawa pais, mis asus Jordanis. Enamus iidsetest paisudest olid kruusa ja müüritisega ehitatud lihtsad gravitatsioonipaisud, kuid Jawa tammi tugevdati kivimitega, millega täideti ülesvoolu seina tagust, et seina kaitsta. Selline ohutusabinõu oli sel ajal äärmiselt uuenduslik. Kahjuks on tugevdatud disain unustatud pärast Jawa paisu, ja seda ei ole tänapäevani  "taasleiutatud". 
Järgnevate iidsete paisude ehitus ja töökindlus oli varieeruv. Umbes 400 aastat pärast väga tõhusa Jawa tammi rajamist ehitasid egiptlased Sadd el-Kafara paisu, tõenäoliselt selleks, et varustada kohalikke karjääre Kairo ümbruses veega. Niisutuse otstarbeks varustasid Niiluse üleujutused talunikke rohke veega.
Marko Albert

Marko Albert (sündinud 25. juunil 1979 Tallinnas) on Eesti triatleet.

2004

Ateena olümpiatriatlonis sai Marko Albert 21. koha, kaotades võitjale Uus-Meremaa sportlasele, 33-aastasele Hamish Carterile 4.19. 25-aastane eestlane alustas tublilt, tulles 1,5 km ujumise järel veest neljandana ja kuuludes pärast 40 km rattasõitu teise gruppi, kusjuures kaotust liidrile oli vaid 47 sekundit. 
49 startija hulgas oli maailma edetabelis 84. kohal olevast Albertist tagapool vaid viis triatleeti. Eestlase paremust pidid tunnistama ka kolm eksmaailmameistrit.
Albert alustas särtsakalt, vedades ujujate rivi esimesel kolmandikul ja sai kuivale maale neljandana, kaotust aja 18.01 saanud ameeriklasele Andy Pottsile 12 sekundit. Eestlasest olid ees ka Paulo Myuashiro Brasiiliast ja venelane Igor Sõsojev. Vahetusalas tegutses aga Albert kiiresti ja pääses rattasõidule kolmandana, olles möödunud Sõsojevist.
Rattadistantsi teiseks 8 km ringiks oli formeerunud 15-liikmeline juhtgrupp, kuhu kuulus ka Marko. Kolmanda ringi tõusu järel pääsesid eest kuus meest, kes distantsi teise poolega suurendasid vahe enne jooksu jälitajatega enam kui 40 sekundile. Albert pedaalis vapralt teises 9-liikmelises grupis ja sai rattasõidu järel 15. vaheaja. 
Albert, kes oli enne olümpiat hädas jalavigastusega, saabus esimeselt jooksuringilt 18. kohaga, kaotust juhtijatele 2.02. Järgmisel ringil oli eestlane langenud kahe koha võrra ja vahe juhtijatega suurenenud veel minuti võrra.
"Esimene ring polnud hea, kuid teisel ja kolmandal hakkasin juba liikuma," rääkis Albert.

2008

Pekingi olümpiamängudel sai Marko Albert 41. koha. Ta kaotas võitjale 5.20,30. Pärast ujumist oli ta 10. ning pärast rattasõitu 43. kohal.

2011

2011. aasta Hawaii Ironmanil sai Marko Albert ajaga 8:35:18 võistluse 13. koha. See oli eestlaste seni parim aeg antud võistlusel ja parima koha kordamine.

2012

2012. aasta Melbourne'i Ironmanil sai Marko Albert võistluse 9. koha koguajaga 8:18.04 — 3,8 km ujumist 47:13 (3.), 180 km rattasõit 4:29.55 ning maratonijooks 2:57.35.
2012. aasta Ironman 70.3 Racine'il sai Marko Albert 1. koha ajaga 3:59:23.

2013

2013. aasta Uus-Meremaa Ironmanil sai Marko Albert 2. koha koguajaga 8:25.30.

2014

2014. aastal võitis Marko Albert Ironman New Zealand'i Cameron Brown'i and Terenzo Bozzone'i eest koguajaga 8:17.33 — 3,8 km ujumist 46:10 (kiireim aeg), 180 km rattasõit 4:36.42 (kiireim aeg) ning maratonijooks 2:50.05 (teine jooksuaeg).

Isiklikku

Marko Albert on 189 cm pikk ja kaalub 79 kg. Ta elab Tallinnas ja kuulub klubisse Triatloniklubi 21CC. Tema treener on Jüri Käen. Marko lõpetas 1997. aastal Eesti Spordigümnaasiumi ujumise erialal ja 2001. aastal Sisekaitseakadeemia. Ujumisega tegeles üksteist aastat, triatloniga alates 1997. aastast. Tema eeskujuks triatleetidest on Kirill Litovtšenko. Eesmärk spordis on saada paremaks. Hobideks on filmid, lugemine ja hispaania keel.
Tema isa Mati on endine suusataja ning õde Maria on endine ujuja.
Aerobioos

Aerobioos ehk oksübioos on elu keskkonnas, kus leidub vaba (molekulaarset) hapnikku. Aerobioosi keskkonnaks on õhu, vee- ja mullakeskkond. Aerobioosi vastand on anaerobioos ehk elu keskkonnas, kus vaba hapnikku ei ole.
Aeroobset keskkonda asustavad aeroobid, kes hapnikku kasutavad hingamisel orgaaniliselt ainelt pärinevate elektronide lõppaktseptorina.
Tera Patrick

Tera Patrick (kodanikunimega Linda Ann Hopkins; sündinud 25. juulil 1976 Great Falls, Montana, USA) on pornofilminäitleja ja pornomodell.
Katalüüs

Katalüüs on keemilise reaktsiooni kiiruse muutus tänu reaktsioonis osalevale spetsiifilisele lisandile, mida nimetatakse katalüsaatoriks. Erinevalt reagentidest katalüsaator reaktsioonitsükli jooksul taastub (regenereerub).
Katalüsaatori osalusel toimuvat reaktsiooni nimetatakse katalüütiliseks reaktsiooniks. Tavaliselt katalüsaator osaleb reaktsiooni kõige aeglasemas staadiumis ja mõjutab seetõttu keemilise protsessi kiirust. Seejuures katalüsaatori mõju sõltub katalüsaatori aktiivsusest ja kogusest; harilikult piisab juba väga väikesest kogusest. Tahke katalüsaatori korral võivad reaktsiooni kiirust määravateks osutuda reagentide ja produktide difusiooniprotsessid.

Rakendused

Kuna katalüüs võimaldab kiirendada keemilisi reaktsioone ilma täiendava energiakuluta, siis rakendatakse seda laialdaselt keemiatööstuses: väävelhappe tootmine, ammoniaagi süntees,rasvade hüdrogeenimine, nafta krakkimine, kütuste hüdrogeenimine, keemiline süntees, polümerisatsioon, alküülimine, isomeriseerimine, oksüdeerimine, hüdratiseerimine, halogeenimine jm.
Aristide Cavaillé-Coll

Aristide Cavaillé-Coll (4. veebruar 1811 Montpellier – 13. oktoober 1899 Pariis) oli prantsuse orelimeister.

Elu ja töö

Huvi igasuguste uuenduste vastu oreliehituses tekkis Cavaillé-Collil varakult. Oma elu jooksul ehitas ta umbes 500 orelit. Oma esimese suure oreli ehitas ta Saint Denis' katedraali jaoks 1841. aastal. Enamiku oreleid valmistas ta Prantsusmaal ja Hispaanias, kuid üksikud pillid on säilinud ka Inglismaal, Hollandis, Taanis, Venemaal. Aristide Cavaillé-Colli orelid on väga hea kvaliteediga. Tema orelid on heas kooskõlas kirikute ja kontserdisaalide akustikaga. Cavaillé-Coll võttis oreliehituses arvesse mitme maa oreliehituse printsiipe ja omapära. Näiteks sünteesis ta klassikalise prantsuse oreli crescendo sweller'it, mis võimaldas teha orelitel crescendo't, ja hispaania orelite horisontaalvilesid ehk trompetiregistreid (Trompetes en chamade). Aristide Cavaillé-Colli orelid on tõelised meistriteosed, mis on tehtud väga headest materjalidest, viled on valmistatud sobivatest sulamitest.
Cavaillè-Coll on maetud Montparnasse'i surnuaeda Pariisis. Charles Mutin jätkas tema oreliehitusfirma tegevust kuni Teise maailmasõjani.

Uuendused oreliehituses

Aristide Cavaillé-Coll tegi 19. sajandi oreliehituses väga palju uuendusi. Eelkõige oli see seotud üleminekuga baroksete oreliehitusprintsiipide juurest romantismi juurde. Kõige rohkem puudutas see orelite kõla. Nüüd oli määravaks orelite sümfooniline kõla ("sümfooniline orel"): orel pidi kõlama nagu sümfooniaorkester. Ta suurendas orelite tuulesurvet lõõtsades, tänu millele oli võimalik kasutada rohkem 8` registreid, samuti rohkem keelregistreid, erinevaid harmooniliste flöötide registreid. Kusjuures keelregistrite koorid olid nüüd igas manuaalis ja pedaalis. Tänu sellele muutus oreli kõla värvirikkamaks, mis ongi 19. sajandi prantsuse orelite omapära. Tema uuendused mõjutasid kogu oreliehitust 19. sajandi Euroopas. Kuulus saksa oreliehitaja Friedrich Ladegast õppis Aristide Cavaillé-Colli juures Pariisis.

Heliloojad

Pea kõik 19. sajandil orelimuusikat kirjutanud Prantsuse heliloojad said inspiratsiooni Aristide Cavaillé-Colli orelitest ning kirjutasid sellist muusikat, mis kõige paremini kõlab just Cavaillé-Colli orelitel. Teiste hulgas kirjutasid muusikat tema orelitele César Franck, Charles-Marie Widor, Louis Vierne, Olivier Messiaen ja Marcel Dupré.
Arstle paljand

Arstle paljand (ka: Helme Liivakivi paljand) on liivakivipaljand Viljandi-Helme-Leebiku teeristil; halduslikult Valga maakonnas Tõrva vallas. Paljand on arvele võetud ürglooduse objektina.
Venemaa vapp

Venemaa vapp on Venemaa Föderatsiooni riigivapp. See on praegusel kujul kasutusel alates 6. detsembrist 1993. 2000. aasta föderaalseadus kinnitas selle Venemaa Föderatsiooni riigivapiks.
Vapil on kujutatud punasel taustal kuldset kahepäist kotkast, kes lehvitab tiibu. Kotka rinnal asub väike Moskva vapp, millel on kujutatud püha Jüri lohet tapmas. Kotkas hoiab vasaku jalaga skeptrit ja parema jalaga riigiõuna. Skeptri otsas on omakorda kahepäine kotkas, mis hoiab parema jalaga riigiõuna ning vasaku jalaga skeptrit ja nii edasi kuni lõpmatuseni. Kotkastel on kolm Peeter I krooni, kujult ühesugused, kuid suuruselt erinevad: kummaski peas üks väiksem ja nende kohal üks suurem. Kroonid on omavahel lindiga ühendatud.
Vapikilbiks on prantsuse ristkülikukujuline kilp, mille alumised nurgad on ümardatud ja allserval on teravik.
Vapp rikub heraldika reegleid sellega, et ratsanik peaks liikuma vastupidises suunas.
Vapi kujundas Jevgeni Uhnaljov.

Ajalugu

Pärast Vene NFSV ümbernimetamist Venemaa Föderatsiooniks 25. detsembril 1991 jäi esialgu kasutusele Vene NFSV vapp. 21. aprillil 1992 võeti vastu seadus, millega asendati kiri "РСФСР" (VNFSV) sõnadega "Российская Федерация" (Venemaa Föderatsioon). Seadus jõustus pärast avaldamist Rossiiskaja Gazetas 16. mail 1992.
30. novembril 1993 andis Venemaa president Boriss Jeltsin Venemaa ajaloolise sümboolika taastamise eesmärgil ja arvestades, et Vene NFSV vapi sümbolite tähendus on aegunud, välja ukaasi "Venemaa Föderatsiooni riigivapist", mis jõustus 6. detsembril 1993.
25. detsembril 2000 kinnitas Venemaa president Vladimir Putin seaduse Venemaa Föderatsiooni riigivapist, milles täpsustati kotka välimust. Seadus nägi ette võimaluse kasutada vapi keskset figuuri – kotkast koos kõige juurdekuuluvaga – ilma vapikilbita, samuti võimaluse kasutada vappi mustvalgena. Seadus sätestas, et kolm krooni sümboliseerivad nii Venemaa Föderatsiooni kui ka kõigi selle osade, föderatsiooni subjektide, iseseisvust. Skepter ja riigiõun sümboliseerivad riigivõimu ja ühtset riiki.
Anne Šaraškin

Anne Šaraškin (sündinud Ronk; 19. jaanuaril 1938 Pajusi vallas Viljandimaal) on Eesti iluuisutaja (jäätantsija) ja iluuisutamiskohtunik. 
Aastail 1963–1969 tuli ta kuuel korral Eesti meistriks jäätantsus ja 1956. aastal oli ta Eesti meister ka üksikjäätantsus. Aastail 1972–2008 tegutses ta iluuisutamiskohtunikuna, jõudes välja ka rahvusvahelise kategooriani. 
Aastal 2012 oli Anne Šaraškin kohtunik telesaates "Tähed jääl".
Ta abikaasa Jüri Šaraškin oli purjetaja, jääpurjetaja ja purjetamiskohtunik. Poeg Peter Šaraškin on samuti purjetaja, nagu oli ka tütar Mari.
Jaunalūksne vald

Ajalugu

Aastal 1920 kuulus valla aladel Beja mõisale 2714, Kolberģi mõisale 1166 ja Vizikumsi mõisale 1129 ha maad. Valla alad kuulusid Aluliina kihelkonda. Aastani 1925 kandis see ala nime Kolberģise vald, seejärel aga Beja vald. Aastal 1935 oli Beja valla pindala 139,2 km² ja seal oli 2344 elanikku. 
1945. aastal moodustati valda Beja ja Vētraine külanõukogud, aastal 1949 likvideeriti  aga vald ametlikult. Aastal 1954 liideti Beja külanõukoguga likvideeritav Vētraine külanõukogu. Aastal 1958 liideti sovhoosi  «Alūksne» maad Mārkalne külanõukoguga. Aastal 19671 nimetati Beja külanõukoguga ümber Jaunalūksne külanõukoguks. Selsamal aastal liideti külanõukoguga Mārkalne külanõukogu ja Alūksne linna maaterritooriumi sovhoosi  «Alūksne» territooriumile jäävad alad. Aastal 1977 liideti osa külanõukogu maadest Alūksne linnaga. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. 2009. aastast kuulub vald Alūksne piirkonda.

Kaitstavad objektid

Muinsusmälestistest on riikliku kaitse all Smiķi muinaskalmed, Siseņi ehk Garasīmi linnamägi, Nametkalnsi linnamägi ja Raudziņkalnsi muinaskalmed. Kohaliku kaitse all on Kolberģi mõisa hoonetekompleks (ait, küün ja häärber), Lāzberģi mõisa häärber ning Garjuri muinaskalmed ehk Kalmemägi. 
Looduskaitse all on Vēverkalnsi tamm, Garā Jura mäe mänd, Visikumsi vaher, Dzena Litovska tammed, Akaviņa künnapuu, Jaunputrene hõbepaju, Palmi tamm, Sprīdīši kuusk, Alpi erikujulised kuused ja Alpi "pudelikuusk". Valda jääb ka 59 hektari suurune Beja metsa hoiuala.
Sõmerpalu sovhoos

Sõmerpalu sovhoos oli sovhoos Võru rajoonis Sõmerpalu külanõukogus. Sovhoosi keskus asus Sõmerpalus. Sovhoosi pindala oli 6200 ha (seisuga 1978).
1945–1950 oli sovhoosi direktor Aleksander Mette.