google/wiki40b huggingface dataset:
Connecticuti Eesti Selts

Connecticuti Eesti Selts (inglise keeles Connecticut Estonian Society) on USA eestlaste selts, mis tegutseb USAs Connecticuti osariigis. Seltsi esimees on Erik Linask.
Lamprophiinae

Levila

Nad elavad Sahara-taguses Aafrikas.
Edda-Merike Pelt

Edda-Merike Pelt (sündinud 22. detsembril 1951) on eesti reisiettevõtja ja esperantist.
Aastatel 2013–2016 on ta Eesti esindaja Ülemaailmses Esperantoliidus.
Ta on Tartu Esperanto Seltsi liige.
Dado Pršo

Dado Pršo (sündinud 5. november 1974 Zadaris) on endine Horvaatia jalgpallikoondise ründaja.
Horvaatia rahvuskoondises mängis Pršo aastatel 2003–2006 32 korda ja lõi 9 väravat. Debüüt ja esimene värav koondises oli 29. märtsil 2003, kui võideti Belgiat 4:0.

Isiklikku

Dado Pršo on 187 cm pikk.
Hans Torim

Hans Torim (sündinud 25. veebruaril 1930 Tallinnas) on eesti kergejõustiklane, treener ja spordipedagoog. 
Tema õpilaste seas on Kalju Jurkatamm, Charles Vallmann, Margus Kasearu, Toomas Merila, Peeter Laane, Kalju Kikamägi, Ennu Laasner, Milvi Torim, Aili Paju, Tiina Torop, Silva Oja, Holger Peel ja Rein Aule.
Georg von Helmersen

Georg Karl von Helmersen (9/21. märts 1840 Lõhavere – 8/21. juuni 1902 Lõhavere) oli Lõhavere ja Prauliena (Praulen) mõisnik.
Tema vanemad olid Lõhavere jt mõisnik Reinhold von Helmersen (1802–1857) ja Marie von Stackelberg (1815–1854).
Ta õppis 1860–1862 Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas.
Ta oli Lõhavere ja Prauliena mõisnik ja Pärnu 4. kihelkonnakohtunik. Ta avastas Lõhavere linnuse, ja tema kutsel teostas Jaan Jung 14/26. juunil 1880 seal esimesed kaevamised.
Ta abiellus 1868. aastal Dresdenis Marie von Fölkersahmiga (1840–1913), nende poeg oli Lõhavere mõisnik Gomar von Helmersen.
Ettevõtte keskkonnategevuse seire

Ettevõtte keskkonnategevuse seire (inglise corporate environmental monitoring) on regulaarne teabe kogumine ettevõtte tegevuse tulemuslikkuse jälgimiseks või teatud kriteeriumidele, näiteks õigusaktide nõuetele vastavuse kontrollimiseks.
Riitta-Liisa Roponen

Maailma karikavõistluste etapivõidud

Riitta-Liisa Roponen on osalenud 202 MK-etapil (seisuga 26. veebruar 2015) ja jõudnud esikolmikusse 8 korda, neist kaks korda on ta võitnud.
Elberti maakond (Colorado)

Ajalugu

Elberti maakond moodustati 2. veebruaril 1874 Douglase maakonna idaosast. 6. veebruaril liikus maakonna piir põhja poole, kuna kaotati Greenwoodi maakond. Maakond on nime saanud maakonna loomise aegse Colorado kuberneri Samuel Hitt Elberti järgi. 11. aprillil 1889 kaotas Elberti maakond oma lääneosa vastloodud Lincolni, Kit Carsoni ja Cheyenne'i maakonnale.
Torino surilina

Torino surilina on väidetavalt Jeesuse surnukeha katmiseks kasutatud lina, millele on seletamatul kombel tekkinud negatiivis inimkujutis. Surilina mõõtmed on 4,36×1,10 m.
Kujutis on röntgenilaadne:  ka luustik on õrnalt nähtav. Kujutise kolmemõõtmeline analüüs on näidanud, et tegu on olnud reaalse inimesega.
Esimest korda mainiti Torino surilina 14. sajandil. Prantsuse rüütel Geoffroy de Charny pani selle 20. juunil 1353 Lirey kirikus avalikult välja. See tekitas avalikkuses vastumeelsust, sest ja Troyes' piiskop (Lirey kuulus Troyes' piiskopkonda) teatas pärast uurimist, et see lina polevat muud kui värvitud lõuend.
1389. aastal nimetas piiskop Pierre D'Arcis kirjas vastupaavst Clemens VII-le surilina võltsinguks ja lisas, et ka tema eelkäija Henri de Poitiers pidas seda võltsinguks, sest Piiblis pole lina kohta midagi öeldud, ehkki kujutis surilinal pidanuks igale selle nägijale meelde jääma.
Jean Calvin nimetas 1543. aastal surilina võltsinguks, sest Johannese evangeeliumi järgi olevat Jeesuse surilina olnud kaheosaline: keha jaoks eraldi ja pea jaoks eraldi (Jh 20:6–7). Siiski on ka pea jaoks olnud Jeesuse higirätik (ladina keeles Sudarium) säilinud. Higirätikul on sarnased verejäljed nagu Torino surilinal ja ka veregrupp on sama.
1988. aastal radiosüsiniku meetodil tehtud analüüs näitas, et tegu on keskaegse võltsinguga. Samaaegselt analüüsiti kiunäidiseid Arizona ülikoolis, Oxfordi ülikoolis ja Zürichi Tehnikaülikoolis. Jõuti järeldusele, et taimed, millest lina on valmistatud, on kasvanud vastavalt 646±31, 750±30 ja 676±24 aastat tagasi. Selle kaalutud keskmine oli 689±16 aastat, mis vastas tõenäosusega 68%  aastaile 1273–1288 ja 95% tõenäosusega aastaile 1260–1390. Vastav ametlik ja täielik aruanne ilmus ajakirjas Nature. Siiski osutus 1988. aasta analüüs valeks, sest analüüsiti kangakiude lina põlenud ja paigatud osast.
Šveitsi politsei kriminalist Max Frei ja Iisraeli botaanik Uri Baruch on avastanud, et surilina peal on taime- ja kivimiosi, millest osa esineb üksnes Iisraelis Jeruusalemma lähistel, teised muu hulgas ka Konstantinoopolis ja Edessas Türgis. Frei oli skeptikute arvates isehakanud asjatundja, kellel polnud vastavat väljaõpet. Varem oli Frei tuntuks saanud sellega, et tunnistas autentseks "Hitleri päeviku", mis pisut hiljem leiti olevat võltsing.
Kunstiajaloolane Nicholas Allen väidab, et kujutis tekitati Torino surilinale fotograafilisel meetodil. 11. sajandil avaldas araabia teadlane Ibn al-Haytham raamatu "Optika raamat", mis tõlgiti 14. sajandil ladina keelde. Selles raamatus olevad teadmised on Alleni sõnul piisavad primitiivsete fotode valmistamiseks. Ta kaitses sel teemal doktoritöö ja kirjutas raamatu, mille kohaselt võib Torino surilina olla maailma vanim foto.
Linal leidub inimvere jälgi. Veregrupp on AB, mis on Lähis-Idas väga levinud.
Katoliku ja õigeusu kirik peavad surilina ehtsaks.
Pärast viieaastast vaheaega pandi lina taas külastajatele vaatamiseks välja Torino katedraalis 19. aprillil 2015. Ristija Johannese pühakojas väljapandud lina saavad registreerunud külastajad vaadata tasuta, 12 tunni jooksul päevas, kuni 24. juunini 2015.
Klaasist loomaaed

Klaasist loomaaed (The Glass Menagerie; 1944) on Tennessee Williamsi näidend.
Selle näidendiga sai Tennessee Williams maailmakuulsaks. 1950 teos ekraniseeriti.
Näidend on nähtavasti kirjutatud autobiograafilistel motiividel.

Sisu

Klaasist loomaaia tegelased on Amanda Wingfield, tema tütar Laura Wingfield ja poeg Tom Wingfield ning Laura eluaegne armastatu Jim O'Connor.
Amanda Wingfield on agressiivne naine, kes peab end Lõuna kaunitariks ja elab peenutsevat elu. Laura on häbelik ja introvertne, mille pärast ta teeb endale suuri etteheiteid.
Jim O'Connor on keskkoolis populaarne noormees, kelle ümber tüdrukud tiirlevad ja keda kõik armastavad. Jim O'Connor kingib lõpuks Laurale suudluse, kuid jätab ta maha, teatades kihlusest teise naisega. Tom, kes on pere ainus ülalpidaja, lahkub vanematekodust, tundes sealjuures, et ta sellega reedab oma õe, nagu ka isa perekonna maha jättis ja reetis. Näidendis vihjatakse Tomi homoseksuaalsusele. Tomi kutsumus on kunstilooming, kuid ta on sunnitud elatist teenima laos jalanõudega tegeldes.

Seos autori eluga

Amanda sarnaneb kirjaniku emaga, Laura tema õega ning Tom autori endaga. Williamsi õde oli vaimselt ebastabiilne ja veetis enamiku oma elust hullumajas. Williams jättis oma vaimselt haige õe saatuse hooleks, mille pärast ta end süüdistas. Williams oli homoseksuaalne. Williamsi isa, külm ja jõhker mees, oli kingakaupmees. Williams ise oleks nähtavasti tahtnud olla Jim O'Connori sarnane: ta tundis puudust inimeste armastusest.

Retseptsioon Eestis

Näidend ilmus eesti keeles 1976. aastal Jaak Rähesoo tõlkes koos teiste Tennessee Williamsi näidenditega. Uustrükk ilmus kogumikus "20. sajandi näidendeid" II (2005).
Kaarin Raid lavastas näidendi 1968. aastal diplomietendusena Moskvas Jermolova-nimelises teatris.
1988. aastal lavastati näidend Ugala teatris. Laura osa mängis Kiiri Tamm, Tomi osa Arvi Mägi.
1994. aastal lavastas näidendi Eesti Draamateatris oma diplomilavastusena Allan Kress.
2015. aastal lavastas näidendi VAT Teatris Katariina Unt, kellele see oli esimene iseseisev lavastajatöö. See on Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli 27. lennu bakalaureuselavastus, kus lisaks Undile mängivad Ester Kuntu, Karl Laumets ja Risto Vaidla.
Annika Namme on Tallinna Pedagoogikaülikoolis kirjutanud magistritöö Ühendriikide Lõuna Tennessee Williamsi näidendites, milles analüüsitakse ka Klaasist loomaaeda.
Emmanuel Adebayor

Koondisekarjäär

Adebayoril olnuks õigus pääseda ka Nigeeria jalgpallikoondisse, aga ta eelistas esindada oma sünnimaad. Esimest korda kutsuti ta Togo jalgpallikoondisse juba 2000. aastal.
2006. aasta MM-il ja Aafrika meistrivõistlustel oli ühine kvalifikatsioon. Togo alustas küll kaotusega 0:1 Ekvatoriaal-Guinea jalgpallikoondisele kvalifikatsiooniringis, kuid võitis 2:0 korduskohtumise ja jõudis valikturniirile. Seal alustas Togo taas 0:1 kaotusega Sambia jalgpallikoondisele, aga see jäigi ainsaks kaotuseks 10 mängust ja Togo võitis Senegali jalgpallikoondise ees alagrupi, lunastades pääsme nii MM-ile kui Aafrika meistrivõistlustele. Adebayor lõi kokku 11 väravat, millega oli kõige valikgruppide peale kokku kõige resultatiivsem väravalööja (järgnes Didier Drogba 9 väravaga). Adebayor lõi pooled Togo 22 väravast.
Nii Aafrika meistrivõistlustel Egiptuses kui maailmameistrivõistlustel Saksamaal kaotas Togo kõik alagrupimängud ja langes välja. MM-il osales Adebayor kahes esimeses mängus algusest lõpuni ja kolmandas esimesed 75 minutit. Teises mängus sai ta kollase kaardi.
2010. aasta MM-i ja Aafrika meistrivõistluste jaoks korraldati taas ühine valikturniir. Esimeses kvalifikatsiooniringis ei pidanud Togo tugeva reitingu tõttu osalema. Teises ringis oli pärast Eritrea jalgpallikoondise loobumist 3 meeskonda ning Togo võitis mõlemad kodumängud ja kaotas mõlemad välismängud. 6:0 võidus Svaasimaa jalgpallikoondise üle lõi Adebayor 4 väravat, hea väravate vahe tõstis Togo parimate alagrupis teiseks tulnud meeskondade hulka ja võimaldas jätkata. Kolmandas kvalifikatsiooniringis jäi Togo alagrupis kolmandaks, kuigi võitis avakohtumises Adebayori väravast Kameruni jalgpallikoondise 1:0 ja oli ainus, kes Kameruni võita suutis. MM-ile pääses Kamerun, Aafrika meistrivõistlustele kolm paremat.
8. jaanuaril 2010 sõitis Togo meeskond bussiga Angolasse Aafrika meistrivõistlustele. Nad olid jõudnud juba Cabindasse, kui bussi ründasid relvastatud isikud ja tapsid 3 isikut, kelle hulgas küll jalgpallureid polnud. 7 isikut, sealhulgas 3 jalgpallurit, said haavata. Vastutuse rünnaku eest võttis Cabinda Enklaavi Vabastamise Rinne. Togo Jalgpalliföderatsiooni käsul pöördus meeskond koju tagasi ja diskvalifitseeriti turniirilt.
Selle õudse kogemuse tõttu loobus Adebayor Togo koondises mängimast. Järgmise aasta novembris otsustas ta koondist uuesti esindama hakata.
Otto von Engelhardt

Moritz Alexander Otto von Engelhardt (11/23. september 1860 Tartu – 7. detsember 1931 Baieri) oli Liivimaa advokaat ja Viljandi linnapea.
Engelhardti isa oli teoloog ja õppejõud Gustav Moritz Constantin von Engelhardt.
Otto von Engelhardt lõpetas Tartu Ülikooli õigusteaduskonna aastal 1886, pärast mida kolis Viljandisse, kus tegutses advokaadina. Engelhardt ehitas Viljandisse elamu "Villa Engelhardt" (Lutsu tänav 5), mille projekteeris tema vend Rudolf von Engelhardt.

Viljandi linnapea

1898 valiti Engelhardt Viljandi linnapeaks ja selles ametis oli ta ligi 20 aastat kuni 1917. aastani, samuti ka aastal 1918. Ühtlasi oli ta Viljandi viimane sakslasest linnapea. Tema valitsemisajal ehitati linna tapamaja, elektrijaam, kanalisatsioon ja veevärk.
Engelhardt oli ka Liivimaa linnade saadik Vene Riigiduumas.
Eesti iseseisvumise käigus tõugati Engelhardt linnapea kohalt ja ta kolis elama Saksamaale.
T

Ajalugu

Täht pärineb kreeka tähest tau, mis omakorda pärineb foiniikia tähest tāw (tav, taw). 
Tähe nimetus te (eesti keeles tee) pärineb etruski keelest.
Airi Värnik

Airi Värnik (sündinud 26. oktoobril 1939) on Eesti psühhiaater ja suitsidoloog, vaimse tervise professor Tallinna Ülikoolis.
Ta on üks Eesti enimviidatud sotsiaalteadlasi.

Haridus

Airi Värnik lõpetas 1958. aastal Tartu 3. Keskkooli (kuldmedaliga), 1965. aastal Tartu Riikliku Ülikooli ravi eriala, spetsialiseerus psühhiaatria erialale Tartu Riikliku Ülikooli Psühhiaatriakliiniku ordinatuuris aastatel 1967–1969. 1973. aastal kaitses ta Leningradi Behterevi Instituudis meditsiiniteaduste kandidaadi kraadi gerontopsühhiaatria teemalise dissertatsiooniga "Preseniilsete psühhooside kliinik ja katamnees". 1997. aastal kaitses ta Stockholmi Karolinska Instituudis doktorikraadi väitekirjaga "Suicide in the Baltic Countries and in the Former Republics of the USSR", juhendaja professor Danuta Wasserman.

Töö

Airi Värnik on töötanud Jämejala Psühhoneuroloogiahaigla psühhiaatrina (1964–1967) ja Tallinna Vabariikliku Psühhoneuroloogiahaigla (alates 1991 Tallinna Psühhiaatriahaigla) psühhiaatrina (1970–1993). Aastatel 1987–1993 tegutses ta Tervishoiuministeeriumi mittekoosseisulise kohtupsühhiaatria peaeksperdina. 1992. aastal asutas ta Eesti-Rootsi Vaimse Tervise ja Suitsidoloogia Instituudi ja töötab käesoleva ajani selle instituudi juhatajana. Alates 1998. aastast on ta Tartu Ülikooli sotsiaalpsühhiaatria külalisprofessor. Aastatel 2004–2005 oli ta Stockholmi Karolinska Instituudi suitsidoloogia professor, 2005–2010 sama instituudi külalisprofessor. Alates 2007. aastast Tallinna Ülikooli Sotsiaaltöö Instituudi vaimse tervise professor.

Teadustegevus

Aastatel 1991–2014 on Airi Värnik olnud autoriks või kaasautoriks enam kui 150 teaduspublikatsioonile. Ta on Eesti Arstide Liidu ja Eesti Psühhiaatrite Seltsi asutajaliige, Rahvusvaheline Suitsiidipreventsiooni Assotsiatsiooni Eesti esindaja, Rahvusvahelise Suitsiidiuuringute Akadeemia liige, Euroopa Psühhiaatria Assotsiatsiooni liige, Maailma Bioloogilise Psühhiaatria Assotsiatsiooni liige ja mitme rahvusvahelise teadusajakirja toimetuse kolleegiumi liige. Aastatel 2002–2006 oli ta Eesti Vabariigi Presidendi Akadeemilise Nõukogu sisekaitse ja julgeoleku komisjoni liige. Aastatel 2002–2003 Rahvusvahelise Suitsiidiohvri lähedaste probleemidega seotud võrgustiku (INSS) president.
Videviku tänav (Rakvere)

Videviku tänav asub Rakvere linna loodeosas, Moonaküla linnaosas.
Tänav saab alguse Koidu tänavalt. Suundudes lõuna poole, lõpeb ta tupikuga enne Tallinna–Narva raudteeliini maa-ala. Tänava pikkus on 47 meetrit ja ta on Rakvere linna üks lühemaid.  Kaugus Rakvere keskväljakust – Turu platsist on linnulennul mõõdetuna ca 1,4 km.
Tänava ääres paikneb kaks ühepereelamut aadressidega Videviku tn 3 ja 4. Elamud on ehitatud 20. sajandi teises pooles.
Johannes Perens

Johannes Perens (26. september 1906 Kaavi, Torgu vald (Jämaja kihelkond) – 25. detsember 1941 Ussollag, Permi oblast) oli V Riigikogu, Rahvuskogu ja I Riigivolikogu liige, Kuressaare linnapea aastail 1934–1940. 
Lõpetas 1935. aastal Tartu Ülikooli õigusteaduskonna. Oli Kaitseliidu Saaremaa maleva juhatuse liige.
Ta arreteeriti NKVD poolt 19. aprillil 1941 Kuressaares. Suri nõukogude vangilaagris.
Tudengijazz

Tudengijazz on aastast 1982 toimuv rahvusvaheline üliõpilaste džässifestival. 
Festivali eesmärkide seas on toetada Eesti ja välismaa muusikute ühisprojekte, tutvustada noortele džässi ning neid kaasata džässimuusika viljelemisse.
Raivo Rajamäe

Elulugu

Raivo Rajamäe on talupidaja poeg.
Rajamäe lõpetas 1962 Tartu 8. Keskkooli, 1972 Leningradi Ülikooli ja 1979 Moskva Ülikooli aspirantuuri; majanduskandidaat (1979, Moskva Ülikool]]), väitekiri "Инфраструктура народного хозяйства и ее воздействие на эффективность общественного производства (на материалах Эстонской ССР)". Ta on olnud 1972–76 Eesti NSV Teaduste Akadeemia Majanduse Instituudi nooremteadur ja 1978–87 vanemteadur, 1987–91 Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi dotsent, 1991–93 Eesti tööministeeriumi osakonnajuhataja, 1991–1994 TTÜ dotsent, 1993–95 Tööturuameti osakonnajuhataja, 1993– Akadeemia Nord majandus- ja ärijuhtimise õppetooli dotsent, 1995–2000 TTÜ majandusteaduse ja metodoloogia instituudi dotsent, 2000– TTÜ Tallinna Kolledži dotsent.

Teadustöö

Uurimisvaldkonnad: rahvusvaheline majandus ja ärikorraldus, Euroopa Liidu majandus. 20 teadustrükist.
John Langshaw Austin

John Langshaw Austin (26. märts 1911 – 8. veebruar 1960) oli inglise filosoof.
Vranac

"Vranac" on Balkani peamine punane viinamarjasort. Ligikaudu 70% Makedoonia viinamarjaistandustes kasvatatakse "Vranaci" viinamarja. Samuti loetakse seda Montenegro tähtsaimaks viinamarjasordiks.
Rakvere Vallimägi

Rakvere Vallimägi on kõrgendik (oos) Lääne-Viru maakonnas Rakvere vallas Rakvere linnas.
Mäe absoluutne kõrgus on 105 m ja suhteline kõrgus u 25 m. Mäe põhjaosas on termokarstilehtreid ja kruusaauke.
Vallimägi on tõenäoliselt Rakvere vanim asustatud ala, sest seal oli eestlaste linnus (Tarvanpea, hilisem Rakvere ordulinnus) juba 13. sajandi alguses.
Mäge kaitstakse aastast 1958, piiritledes seda u 12-hektarilise kaitsealana.
Vallimäel asub ka Vallimäe tuuleveski.
Automaatjuhtimissüsteem

Automaatjuhtimissüsteem ehk automaatne juhtimissüsteem ehk automatiseeritud juhtimissüsteem on tootmis-, majandus- vms. tegevuse juhtimise süsteem, mille puhul kasutatakse juhtseadmetena regulaatoreid, programmeeritavaid kontrollereid, tööstusarvuteid, personaalarvuteid ja teisi andmetöötlusvahendeid.
Tehnoloogilise protsessi automaatses juhtimissüsteemis analüüsitakse anduritelt saabuvat informatsiooni juhtsüsteemis (arvutis, kontrolleris) ja moodustatakse seejärel juhtsignaalid ehk juhtkäsk täituritele. Süsteemis toimuvaid protsesse jälgib masinaoperaator juhtimispuldil olevalt kuvarilt. Säilitamisele kuuluv informatsioon salvestatakse mällu ning vajaduse korral saab selle printeri abil väljastada paberil. Automatiseeritud juhtimissüsteemis osaleb inimene juhtimisprotsessis kaudselt protsessi jälgijana või vajaduse korral selle ümberhäälestajana või ümberprogrammeerijana.

Juhtimine

Juhtimissüsteemis tehnoloogilisest protsessist anduritega tuvastatav info muundatakse juhtseadmele vastuvõetavale kujule. Juhtseade töötleb seda infot mällu salvestatud arvutiprogrammi järgi ning väljastab juhtsignaalid täiturseadmetele, mis juhivad konkreetset protsessi. Juhtimissüsteemi juurde kuulub alati inimese masina liides ehk kasutajaliides (inglise: Human Machine Interface, Man Machine Interface), mis võimaldab inimesel osaleda juhtimiseks vajaliku informatsiooni sisestajana ehk programmeerijana ning teostada järelevalvet.
Tootmisega seotud juhtimisobjektid võib liigitada laias laastus pidevprotsessideks, tootmismasinateks ja tükitootmissüsteemideks. Pidevprotsessidega on tegemist energeetikas (katlamajad) keemia- ja toiduainetööstuses, metallurgias jm. Tükitootmissüsteemidega on tegemist näiteks masinaehituses. Tükitootmissüsteemide põhilisteks komponentideks on automaatliinid ja paindtootmissüsteemid.
Tallinna Linnakohus

Tallinna Linnakohus oli Tallinnas tegutsev esimese astme kohus, mis tegeles tsiviil-, kriminaal- ja haldusasjadega.
Tallinna Linnakohus loodi Tallinna linnarajoonide rahvakohtude (Tallinna Kalinini Rajooni Rahvakohus, Tallinna Lenini Rajooni Rahvakohus, Tallinna Mererajooni Rahvakohus ja Tallinna Oktoobri Rajooni Rahvakohus) ühendamise teel 1. novembril 1991 Eesti Vabariigi Ülemnõukogu Presiidiumi 15.08.1991 seadlusega.
1. jaanuaril 2006 ühendati Tallinna Linnakohus ja Harju Maakohus ning uue asutuse nimeks sai Harju Maakohus.
Kultuurikilomeeter

Kultuurikilomeeter oli Euroopa kultuuripealinn 2011 raames Tallinnasse raudteetammile rajatud kergliiklustee. See avati 15. mail 2011 ja suleti septembris 2014. Kultuurikilomeeter kulges mööda tänapäevast Rumbi ja Kalaranna tänavat.
2,2 kilomeetri pikkune kergliiklustee sai alguse Logi tänavalt kruiisilaevade kai juurde viivate väravate juurest ning möödus Linnahallist, Kultuurikatlast, Patarei vanglast, lennusadamast, Kalamaja kalmistupargist ja Noblessneri laevatehasest. Tee kulges mööda endist raudteetammi, mis oli kaetud esmalt paekillustiku ja seejärel graniitkillustikuga. Kergliiklusteele oli rajatud tänavavalgustus, tehtud haljastustööd ning paigaldatud pingid.
Mereäärne jalgtee kujunes paljude tallinlaste jaoks armastatud vaba aja veetmise paigaks, sellel käidi tervisesporti tegemas, laste ja koertega jalutamas ning kunsti nautimas.
Kultuurikilomeeter suleti avalikuks kasutuseks 2014. aasta septembris seoses samale maa-alale rajatava Kalaranna tänava ehitustööde algusega.
Peitus

Peitus ehk peitusemäng ehk peitemäng on lastemäng, milles üks mängija (otsija), püüab teisi, peitunud mängijaid õigeaegselt üles leida. Peitus on tuntud kogu Euroopas.

Kirjeldus

Mängijate hulgast valitud otsija peab kokkulepitud kohas (näiteks mõnel uksel) lugema valjusti kindla arvuni (näit. sajani), mille jooksul teised mängijad ennast peidavad. Peidusolijat märgates peab otsija hüüdma tema nime ja lüües vastu kokkulepitut kohta (näit. ust) hüüdma kokkulepitud sõna ("trihvaa", "uka-uka" jms). Peidusolijad püüavad aga ise enne otsijat kokkulepitud kohta jõuda ning märgusõna hüüda. Esimene kohale jõudja saab järgmiseks otsijaks. Uut otsijat võib määrata ka muul viisil, näiteks jääb selleks esimesena nähtud ja kinni hüütud mängija.
Balti laevastik Teises maailmasõjas

PBL peabaas

PBL Peabaas, Tallinnas, alates 30. augustist 1941 Kroonlinnas.

Leningradi sõjamerebaas

Leningradi sõjamerebaas ülemad: kontradmiral Fjodor Tšeplanov, 1. – 4. oktoober 1941; kontradmiral Juri Pantelejev, 4. oktoober 1941 – 11. aprill 1942; 1. järgu kapten Gordei Levtšenko, 11. aprill – 23. juuni 1942; kontradmiral Mihhail Moskalenko, 30. juuni – 15. august 1942; kontradmiral Ilja Kulišov, 15. august 1942 – 26. märts 1944; 1. järgu kapten Aleksandr Petrovitš Aleksandrov, 26. märts – 27. november 1944

Kroonlinna sõjamerebaas

Kroonlinna sõjamerebaas, ülemad: kontradmiral Vadim Ivanov, 22. juuni – 20. august 1941; kontradmiral Konstantin Kornev, 20. august – 1. september 1941; rannikuteenistuse kindralleitnant Innokenti Mušnov, 1. mai – 19. juuni 1942; 1. järgu kapten Gordei Levtšenko, 25. juuni 1942 – 5. jaanuar 1943;

Pillau sõjamerebaas

Pillau sõjamerebaas, ülemad: 2. järgu kapten Naum Teumin, 24. veebruar – 16. märts 1945; kontradmiral Nikolai Feldman, 16. märts – 9. mai 1945;

Luga sõjamerebaas

Luga sõjamerebaas, ülemad: 1. järgu kapten Aleksandr Petrovitš Aleksandrov, 31. jaanuar – 20. veebruar 1944; 3. järgu kapten Dmitri Šavtsov, 20. veebruar – 28. märts 1944; kontradmiral Ilja Kulišov, 28. märts – 28. juuli 1944;

Porkkala sõjamerebaas

Porkkala mereväebaas

Kołobrzegi sõjamerebaas

Kołobrzegi sõjamerebaas
Sasku

Mängu käik

Kaardid segatakse ja igale mängijale jagatakse 9 kaarti. Viimase kaardi vaatamine jagaja poolt ei ole lubatud enne, kui tõstmises on kokku lepitud ehk välja öeldud kuidas jagatakse. Kui jagajale jääb nii ehk naa viimane kaart endale, siis võib ta seda teha, kuid seda ei peeta selles mängus heaks tooniks.

Pildi andmine, katus

Kui mängijal on peale jagamist käes ainult üks pilt, siis on tema käsi nõrk ja ta võib oma ainsa pildi partnerile anda (aga ainult enne pakkumise algust). Selleks ütleb ta: "Tahan pilti anda", ning annab kaardi kinniselt partnerile. Partner annab talle ühe kaardi omal valikul vastu.  Pildiandja võib küsida: "Kas said puhtaks?". Mille peale partner vastab jah või ei vastavalt sellele, kas äraantud kaardi mast on nüüd lüüa või mitte. NB! Turniirimängus võib selline infovahetus olla keelatud!
Kohati kasutatakse reeglit, et risti kuningat ja ruutu poissi antakse kinniselt. See tekitab alati pisut elevust, kuna vähemalt üks vastastest ei tea, kummaga on tegemist ja kui tugevaks muutub pildi saaja. Ülejäänud pilte peab aga näitama.
Katus tähistab olukorda, kus jagamisel mängijale pilte kätte ei tulnudki. Seda võib siis partnerile öelda.

Pakkumine

Pakkumiseks (mida ka karjumiseks nimetatakse) loevad mängijad kokku oma pildikaardid ning kõige pikema masti. Erinevalt bridžist pakutakse numbrit, kuid mitte masti. Pakkumist alustab jagaja eestkäsi (vasakpoolne mängija, tema teeb ka esimese käigu). Trumbi teeb kõige kõrgemalt pakkunud mängija.
Kord passinud mängija peab passima pakkumise lõpuni. Kui passivad kõik neli mängijat, on trumbiks üleküla ruutu (ka pime ruutu).
Igaüks peale passinud mängija võib ilma pakkumist tegemata trumbiks teha ruutu. Seda siiski ainult oma karjumiskorra ajal.
Turniirimängus võib kehtida reegel, et kõrgemat pakkumist kui käesolevate trumpide arv, teha ei tohi. 
Vastane võib pakkumisele vastata "Omale!", millega võetakse pakkumine üle samal tasemel. Turniirisaskus võib kehtida reegel, et omale võib nõuda ainult viimase positiivse pakkumise teinud mängija tagantkäsi.