Henri II Estienne

Henri II Estienne (/eɪˈtjɛn/; prantsuse keeles: [etjɛn]; 1528 või 1531 Pariis – 1598 Lyon), tuntud ka kui Henricus Stephanus (/ˈstɛfənəs/), oli 16. sajandi prantsuse trükkal ja õpetlane. Ta oli Robert Estienne’i vanim poeg.

Elu

Estienne sündis Pariisis. Juba noores eas tärkas temas sügav huvi kreeka ja ladina keele vastu. Isa pidas poja haridust väga oluliseks. 19-aastasena reisis noor Estienne Itaalias, Inglismaal ja Flandrias, kus kogus käsikirju oma isa trükikoja tarbeks. 1554. aastal avaldas ta Pariisis oma esimese iseseisva koguteose "Anacreon". Peale seda suundus Estienne tagasi Itaaliasse, kus töötas Veneetsias asunud Alduse trükikojas. Leidnud Roomast kreeka ajaloolase Diodorus Siculuse teoste kogumiku, suundus ta 1555. aastal Genfi.1557. aastaks oli Estienne’il oma trükikoda. Uuenduste ajale kohaselt esitles ta end kui "Pariisi trükkalit" (typographus parisiensis). Järgmisel aastal pälvis ta oma patroonilt Ulrich Fluggerilt tiitli "Illustris viri Huldrici Fuggeri typographus".
1559. aastal võttis noor Estienne üle oma isa trükikoja ja sai Genfi Vabariigi trükkaliks. Temast sai silmapaistev kirjastaja, toimetaja ja käsikirjade võrdleja. Estienne täiustas vanu tõlkeid või tegi uued ladinakeelsed tõlked paljude kreeka autorite teostest.Tema käe alt ilmusid 1557 Ateena Athenagorase, Aristotelese ja Aischylose teosed; Diodorus Siculus aastal 1559; Xenophon 1561; Sextus Empiricus 1562; Thukydides 1564; Herodotos 1566 ja 1581 ja Sophokles aastal 1568. 1578. aastal andis ta välja Platoni teoste koguväljaande, mille tõlkis ja kommenteeris Jean de Serres. See töö on allikaks "Stephanuse numeratsioonile", mida teadlased kasutavad tänapäeval Platoni teostele viitamiseks.
Henri II Estienne'i kõige kuulsam töö, mida oli alustanud juba tema isa, oli  "Thesaurus graecae linguae" ehk "Kreeka tesaurus", mis ilmus 1572. aastal neljas köites ning millest sai 19. sajandi kreeka leksikograafia alus.

Kreeka Uue Testamendi väljaannetest trükiti Estienne’i trükikojast Theodoros Beza kommenteeritud väljaanne. Peshittat sisaldav kolmekeelne väljaanne ilmus aastal 1569, selle mõned koopiad on aga dateeritud Lyonis 1571. aastal. 1565. aastal trükiti suur Prantsuse Piibel. Märkimisväärsed on Henri enda kreekakeelse Uue Testamendi väljaanded aastatest 1576 ja 1587. Esimene neist sisaldab esimest teaduslikku uurimust apostellike autorite keele kohta ja teine arutelu teksti jaotuse üle. Juba 1994. aastal oli Estienne tõlkinud kreeka keelde Calvini katekismuse ning see trükiti tema isa trükikojas.
1594. aastal avaldas ta Uue Testamendi konkordantsi, mille ettevalmistava uurimistöö oli teinud ta isa.
Henri Estienne suri Lyonis 1598. aastal.

Perekond

Henri Estienne oli abielus kolm korda. Tal oli 14 last, kellest kolm jäid elama. Tema poeg Paul (sündinud 1567), kelle elust on üldiselt vähe teada, võttis üle tema trükikoja. Ka kaks Pauli poega olid trükkalid - Joseph at La Rochelle ja Antoine (surnud 1674), kellest sai Pariisis 1613. aastal "Kuninga trükkal". Fronton du Duci editeeritud "Chrysostomos" ja Jean Morini Kreeka Piibel (kolm köidet, 1628) pärinesid just Antoine’i trükikojast.
Antoine’i poeg Henry pälvis "Kuninga trükkali" tiitli 1649. aastal. Tema töökoda suleti aastal 1659. Tal ei olnud lapsi ja ta oli viimane perekonnaliige, kes aktiivselt trükkimise ja toimetamisega tegeles.