Toamasina

Liiklus ja transport

Enne lennuühenduste rajamist oli Toamasina üks India ookeani piirkonna suuremaid liiklussõlmi. Enne Suessi kanali rajamist oli see ümber Aafrika sõitvate laevade peatuskoht. 
Toamasina sadam on alates 1817. aastast Madagaskari tähtsaim meresadam. Sadamat haldab SEPT (Société d'exploitation du port de Toamasina). Sadamast käib läbi umbes 70 laeva kuus. 1990ndate alguses oli sadama aastakäive pisut üle miljoni tonni. Toamasina sadama kaudu eksporditakse muu hulgas vanilli, nelki, suhkrut, riisi, pipart ja kohvi. Laevaühendus käib Saint-Denis' kaudu. Prantsuse võimu ajal toodi Toamasina sadama kaudu Madagaskarile sisse põhiliselt tükikaupu, jahutooteid ning raud- ja terastooteid ning veeti välja kullatolmu, raffiat, loomanahku, kautšukit ja elusloomi. Peale Euroopa oli laevaühendus Mauritiuse ja Sri Lankaga.
Toamasinat ühendab Antananarivoga raudteelõik. Linn on ühenduses ka paljude teiste Madagaskari linnadega.
Antananarivosse viib ka 350 km pikkune maantee RN2.   
Linnapildis on palju betsimisarakade rikšasid (pousse-pousse).

Majandus

Toamasinas on tähtis naftatöötlemistehas Solitany Malagasy (SOLIMA), mis varustab Antananarivot. 
Linlaste tüüpilised elatusalad on kaubandus ja kalapüük.  
Linnast põhja pool Ivoloinas on metsajaam ning Ivoloina loomaaed, mida peab Madagascar Fauna Group (MFG).

Haridus

Linnas on Toamasina Ülikool

Ajalugu

Linn kujunes 18. sajandil eurooplaste vahetuskaubanduspunkti ümber. 
19. sajandi alguses hakkasid Toamasinas toimuma Réunionist tulnud prantslaste, Mauritiuselt tulnud inglaste ja malagasside, põhiliselt betsimisarakade vahelised kokkupõrked.  Toamasina on sageli käest kätte käinud. Portugallastele järgnesid prantslased, inglased, merinad ja lõpuks jälle prantslased.
Linna nimi tulevat sellest, et Radama I, kes saabus pealinnast, et sissetungijaid alistada, maitses merevett ja hüüdis: "Toa masina!" ('See on soolane.') 
1894. aastal oli Toamasina prantslastele sisemaa vallutamise tugipunktiks. Pärast 1895. aastat asustati põliselanikud uude külla loodes.Aastal 1897 läks Toamasina kaudu eksiili viimane Madagaskari monarh kuninganna Ranavalona III. 
Prantsuse võimu ajal olid linnas mitme riigi konsulid. 
Aastal 1927 purustas keeristorm linna täielikult. Linn ehitati uuesti üles. Aastal 1986 hävitas troopiline tsüklon selle jälle täielikult. 
Mulla iseloomu ja ülerahvastatuse tõttu on linnas sageli olnud epideemiaid. Aastatel 1898 ja 1990 olid muhkkatku epideemiaid. Hiljem olukord paranes ümberkaudsete soode kuivendamise tulemusel. 
Praegust nime kannab linn ametlikult 1979. aastast.

Arhitektuur ja hoonestus

Linna malelauakujuline põhiplaan pärineb koloniaalajast. Iseseisvuse väljaku kaudu avaneb linn merele. 
Suurem osa kvartaleid koosneb hurtsikutest. 
Troopilised tsüklonid lõhuvad linna infrastruktuuri ja hooneid.

Kulinaaria

Eriti armastatud on hiina ja india köök.

Turism ja vaatamisväärsused

Linna õhkkonda on nimetatud uniseks ja rahulikuks. Turiste käib vähe. 
Toamasina mererannad on ilusad, kuid haide ja saastatuse tõttu on ujumine takistatud.
Suurim tänavaturg on kesklinnas asuv Bazary Be, mida on nimetatud linna ainsaks vaatamisväärsuseks. 
Toamasinast saab sõita ümbruskonna mererandadesse ja rendijalgrattaga  12 km kaugusele Ivoloina loomaaeda. Läheduses on ka Sainte Marie saar.