google/wiki40b huggingface dataset:
Mesilaste org

Süžee

Filmi tegevus leiab aset 13. sajandil. Lesestunud aadlimees abiellub teismelise tüdruku Lenoraga. Tema teismeline poeg Ondřej peab pulmas andma pruudile rituaalse korvi roosiõitega. Ondřej aga peidab korvi sisse nahkhiiri. Ta isa on sellest tembust raevunud ning viskab oma poja kõigest jõust vastu seina. Hiljem on ta oma teost aga vapustatud ning otsustab oma ellujäänud ja tervenenud poja Ondřej pühendada neitsi Maarjale. Ta saadab Ondřej Läänemere äärde Preisimaale Saksa ordusse. Aastate jooksul vaimulikus ordus viibides Ondřej aga tüdineb ja pettub ning pöördub omavoliliselt koju tagasi. Kodukohta jõudnuna saab Ondřej teada, et ta isa on vahepeal jahil surma saanud ning majapidamine on väga viletsas seisus. Oma endise kasuema Lenoraga tekib neil vastastikune sümpaatia ning Ondřej otsustab Lenoraga abielluda. Kohalik vabameelsete vaadetega preester on nõus neid laulatama. Algavad ettevalmistused pulmadeks. Kohale saabub aga Ondřej sõber, fanaatiline orduvend Armin von Heide, kes kutsub Ondřejd tagasi ordusse. Ondřej keeldub. Armin von Heide lõikab Lenoral kõri läbi. Ondřej laseb Armin von Heide koerte kätte anda, kes ta surnuks purevad. Film lõpeb sellega, kuidas pattu kahetsev Ondřej pöördub ordusse tagasi.
Maailm (filosoofia)

Maailm on filosoofias mitmetähenduslik mõiste. Mõnes kontekstis viitab see kõigele, millest koosneb reaalsus või füüsiline universum. Samuti võib see tähendada konkreetset ontoloogilist seisundit. Ehkki maailma mõiste selgitamisega on tegeldud kogu Lääne filosoofia ajaloo vältel, tõstatati teema otseselt alles 20. sajandi algul ning on tänini vaieldav.
Maailm (kreeka keeles kosmos, ladina keeles mundus, saksa keeles Welt) on kõigi asjade kogusus (Gesamtheit aller Dinge), kogu lõpliku olemise kogusumma (Inbegriff aller endlichen Wesen), mida mõeldakse koos ideega maailma kõikehaaravusest (totaalsusest, Totalität). Maailm on nii "natura naturata", üksikute asjade ja üksikute sündmuste kui niisuguste kogusumma, see, kuidas need reeglipärasel moel omavahel on seotud, võimaliku (kuid mitte kunagi täieliku) kogemuse eseme (Gegenstand möglicher (aber niemals abzuschließender) Erfahrung) loovad ("empiiriline" maailmamõistmine, (»empirischer« Weltbegriff)) kui ka objektides esinevate "transtsendentsete faktorite" kogusumma (Inbegriff der "transzendenten Faktoren") ("metafüüsiline" maailmamõistmine, (»metaphysischer« Weltbegriff)).
Laiemas tähenduses on maailm sama (eins) mis universum, kitsamas tähenduses on (meie) maailm universumi osa, kuna olemas on loendamatult "maailmu" (planeetide süsteeme). Maailma iga koostisosa on maailmasisene (innerweltlich). Jumal, kui kõrgeim sünteetiline ühtsus (höchste synthetische Einheit), on ülimaailmne (überweltlich).
Glasnost

Glasnost (vene keeles гласность 'avalikkus', 'üldteatavus'; varem on eestikeelse vastena kasutatud sõna avalikustamine) oli Mihhail Gorbatšovi ellu kutsutud avalikustamispoliitika NSV Liidus.

Iseloomustus

Glasnost tähendas salastatuse vähendamist Nõukogude ühiskonnas ja ajakirjanduse üle seatud kommunistliku partei kontrolli mõningast kärpimist. Keelamis- ja kärpimispoliitika kõrval, mida rakendas tsensuur oma avalikkusele teadmatuks jäänud tegevuses, hakati rohkem kasutama parteilist järelevalvet, mis vahel avaldus ka avaliku parteilise kriitikana või diskussioonina.
Hakati kajastama negatiivseid nähtuseid, nagu katastroofid ja sotsiaalsed konfliktid, kuritegevuse tõelist ulatust. Avaldati näotuid tõsiasju NSV Liidu ajaloost, samuti näidati, kuidas inimesed välismaal tegelikult elavad. Massimeedia tähendus muutus: see polnud enam ainuüksi propaganda-, vaid ka teabevahend.
Poliitilise surve mõningane lõdvenemine nähtus eeskätt üleliidulises trükiajakirjanduses ja televisioonis, ajakirjanduse liberaliseerumine provintsides toimus aeglasemalt.
Avalikustamisega kaasnes perestroika-poliitika, üha vähem kasutati ühiskonna juhtimiseks administratiivmeetodeid ja laienes demokraatia. Vähenes ühiskonna ja riigi suletus, laienesid kontaktid muu maailmaga, aastal 1988 lõppes välisringhäälingu jaamade segamine.
Alguses ei tähendanud glasnost veel täielikku sõnavabadust. Näiteks püüti maha vaikida Tšornobõli katastroofi ja sellest põhjustatud radioaktiivse reostuse ulatust. Ent järk-järgult avalikustamine süvenes, kuni aastal 1990 likvideeriti NSV Liidu tsensuuriorgan Glavlit. Suurima mõju saavutas glasnost vahetult enne Nõukogude Liidu lagunemist. Hiljem kaotas glasnost tähenduse ning selle asendas universaalsem ja kõigile mõistetav sõnavabadus, mis on tänapäeval enamikus riikides iseenesestmõistetav.
Botrops

Kirjeldus

Nad on valdavalt öise eluviisiga maapinnal elavad maod. Üksnes mõned liigid ronivad madalamatele põõsastele või puudele ja osad liigid elavad ka puudel. 
Kõik botropsid on eluspoegijad. Emasloomad toovad suguküpsuse saavutanuna ilmale 20 kuni 86 (Bothrops asper) maopoega.

Levila

Neid võib kohata  Kesk-Ameerikas, Lõuna-Ameerika mandril ja Antillidel.

Kokkupuuted loomadega

Botropsite hammustus on osadele loomadele eluohtlik.
Botropsite perekonda liigitatud maod on inimeste suhtes mürkmadudeks liigitatavad, kuna nende hammustus, olenevalt liigist, võib keskmise kuni raske astmega mürgistusseisundeid esile kutsuda.
Antiseerumi puudumisel võib osadele inimestele surmavaks saada (suremus ligi 7% hammustatuist).

Kaisaka sülje bioaktiivsed tripeptiidid teadusuuringutes

Kaisaka (Bothrops atrox) süljest eraldatud tripeptiid evib Parkinsoni tõve rakumudeli kohaselt neurotroofseid ja närvirakke kaitsvaid toimeid, takistades dopaminergiliste neuronite apoptoosi. ·
Ossian

Ossian on šoti poeedi James Macphersoni poeemide tsükli "Ossiani laulud" minategelane ja fiktiivne autor, bard.
James Macpherson väitis, et on aastail 1760–1765 ilmunud poeemid tõlkinud inglise keelde gaelikeelsetest muistsetest allikatest. Debatt poeemide ehtsuse üle kestis 20. sajandi alguseni.
Ossiani eeskuju oli iiri mütoloogia tegelane Oisín, kes oli sangar Finni ehk Fionn mac Cumhailli poeg.

Mõju

Ossiani laulud olid eeskujuks Garlieb Merkeli teosele "Wannem Ymanta".
Ossian oli Friedrich Reinhold Kreutzwaldi kirjutatud eesti rahvuseepose "Kalevipoeg" minajutustajast vana lauliku eeskuju. "Kalevipoja" esimeses redaktsioonis esineb ka otse Ossiani laulude saksakeelsel tõlkel põhinevaid lüürilisi looduskirjelduste lõike, mida on hilisemas redaktsioonis redigeeritud, et nad sarnaneksid vähem oma eeskujuga.
¡Mucha Lucha!

"¡Mucha Lucha!" (hilisema pealkirjaga "¡Mucha Lucha!: Gigante") on USA-Kanada animaseriaal.
See oli esmakordselt eetris Kids' WB-s 17. augustil 2002. Selle autorid on Eddie Mort ja Lili Chin ning selle tootis Warner Bros. Animation. See on esimene Adobe Flashiga loodud animaseriaal.
Seriaali on näidanud ka Teletoon Kanadas, CITV ja Kix! Suurbritannias ning Cartoon Network üle maailma.
Louis Pavel

Isiklikku

Louis Paveli huvitavat elu aitas artikli jaoks täpsustada Paveli poeg teisest abielust Indrek Hirv. Louis Paveli vend oli näitleja Voldemar Paavel. Louis Paveli tütretütar on kunstnik Deivi Org, kunstnikunimega Monica del Norte.
Saeed Bin Ali Bin Wahf Al-qahtani

Surm

Sheikh Saeed bin Ali bin Wahf al-Qahtani suri esmaspäeval, 1. oktoobril 2018 ja tema matuseid peeti samal päeval Al-Rajhi mošees Ar-Riyāḑis.
Luis Née

Luis Née (1734–1803) oli Prantsusmaal sündinud botaanik, kes töötas suurema osa elust Hispaanias.
Ta osales 1789–1794 koos Thaddäus Haenkega Alejandro Malaspina ekspeditsioonil Vaikse ookeani rannikule Põhja-Ameerikas ja Austraalias.
Ta kogus üle 1000 taimenäidise, mille kirjeldused koostas aastatel 1797–1800 Antonio José Cavanilles.
Tema kirjeldatud taksonite juurde märgitakse autorilühend Née.
Jüri Randviir

Jüri Randviir (28. mai 1927 – 8. august 1996) oli Eesti maletaja ja maleajakirjanik.
Aastatel 1947, 1949, 1950 ja 1954 tuli ta Eesti meistriks males.

Isiklikku

Tema isa oli näitleja Aleksander Randviir.
Tema õde on baleriin ja balletipedagoog Tiiu Randviir; tütar on tõlkija ja toimetaja Tiina Randviir.
Shermani maakond (Texas)

Shermani maakond (Sherman County) on maakond USA-s Texase osariigis.
Maakonna halduskeskus on Stratford.
Maakonna pindala on 2391 km², millest 1 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 3034. Aastal 2000 oli elanikke 3186.
Andreas Aarflot

Andreas Aarflot (sündinud 1. juulil 1928 Hiinas Hunani provintsis Yiyangis) on norra luterlik teoloog, kirikuloolane ja vaimulik, Norra Kiriku Oslo piiskop 1977–1998.
Tema vanavanavanaema oli kirjanik Berthe Canutte Aarflot.
Tema vanemad olid Norra Misjoniseltsi teenistuses.
Ukmergė

Ajalugu

Asulat on esmakordselt mainitud 1333. aastal (Wartberge Hermanni kroonikas). XVI sajandil kirjutatud Bychowieci kroonika kohaselt valitses seal Mindaugase vend Dausprungas. Asule oli tõenäoliselt üks leedulaste Deltuva maakonna keskusi. Aastal 1387 püstitati Ukmergėsse esimene kirik. Seal asunud puidust linnus põletati aastal 1391 Jogaila ja Vytautase vahel peetud lahingu käigus maha.
XV sajandi algul rajati puidust linnuse kohale uus kivist kants. Aastal 1486 sai Ukmergė linnaõigused. Linn oli aastast 1566 Vilniuse vojevoodkonda kuuluva Ukmergė maakonna keskuseks. Aastail 1711–1712 laastas linna katk. Sealne kindlus hüljati XVIII sajandil.
Ukmergė elanikud võtsid aktiivselt osa nii novembriülestõusust kui ka jaanuariülestõusust. Aastal 1846 ehitati linna esimene haigla. Tsaariajal kasutati linna kohta venekeelseid nimekujusid Вилькомиръ, aga ka Вилькомир ja Вилькомержъ. Aastal 1876 valmis sealne tikuvabrik, aasta hiljem linn põles. Aastal 1916 valmis Jonavat Ukmergėga ühendav kitsarööpmeline raudtee, mis võeti üles aastal 1958.
Teise maailmasõja ajal hukkasid saksa okupatsiooniväed ligi 7000 linnas elanud juuti. Ka sai linna keskosa sõja ajal pommitamise läbi kannatada.

Linna nimi

Linn on nime saanud Vilkmergėlė jõe järgi; asula kasvades kadus deminutiivne -lė lõpp. Jõe nimi tähendab tõenäoliselt emahunti, (Vilkas tähendab hunti ja Merga neiut) ent legendi kohaselt sai see nime huntide keskel üles kasvanud Vilkmergė nimelise neiu järgi. Rahvaetümoloogias on taoline tavatu nimi kujunenud aga tavapärasemaks talutüdrukuks (ūkis = talu). Ka selle variandi kohta on üles kirjutatud legend, mille kohaselt ühe kohaliku kaluri tütar armus isa tahte vastaselt ühte ristisõdijasse, aga kohalik paganlik rahvas põletas ta oma jumalatele ohvrit tuues hiljem elusast peast ära. Selle variandi kohaselt olevat linna nimi vanasti olnud Aukmergė, mis tulenes sõnadest aukos merga ('ohvriks toodud neiu').
Ajalooliselt on linna kohta kasutatud nimekujusid Wilkemerge või Wilkamergen (1225), Vilkenberge (1333), Wilkinberg (1384) ja (1455), Vilkomir (1455), Wilkomir (1611), Wilkomirz (1613), Wilkomiria (1766), Ukmerge (1900), Aukmergė (1908); Ūkmergė (1911), Wilkomierz (1918) ja Vilkmergė (1919).
Urmas Treiel

Urmas Treiel (sündinud 19. aprillil 1968) on Eesti munitsipaalpoliitik.
Ta lõpetas Tartu Ülikooli 1992 majandusküberneetika alal. Samas ülikoolis kaitses ta 2003 magistrikraadi ärijuhtimises. Magistritöö teema oli "Avaliku ja erasektori koostöö omavalitsuste investeerimissuutlikkuse tõstmisel". Ta õpetab TTÜ Kuressaare Kolledžis finantsjuhtimist.
Ta on töötanud Tallinna Pangas ja Tartu Kommertspangas osakonnajuhatajana.
2001–2005 oli ta Kuressaare abilinnapea arengu ja majanduse alal, 2005. aasta juunist novembrini Kuressaare linnapea ja 2005. aasta novembrist linnavolikogu rahandus- ja majanduskomisjoni liige.
2006. aasta aprilli algusest juhib ta osaühingut Väinamere Liinid.
Kuulub 25. jaanuarist 2000 Eesti Reformierakonda. 
Ta on olnud Eesti meister kaugushüppes.
Teodor Denhoff (Pärnu vojevood)

Teodor Denhoff (? – 8. november 1622) oli Rzeczpospolita riigi- ja sõjategelane. 
1617–1620 oli ta Pärnu vojevood. 1620–1622 oli ta Võnnu vojevood.

Isiklikku

Teodori isa oli Gerhard Denhoff. Teodoril oli mitu venda, nende seas Ernest Magnus Denhoff.
Aadu Ott

Aadu Ott (sündinud 14. märtsil 1940 Tallinnas) on eesti füüsik.

Elulugu

Aadu Ott on prokuröri poeg.
Omandas Boråsis (Rootsi) keskhariduse, lõpetas 1962 Göteborgi Ülikooli filosoofiakandidaadina matemaatika ja füüsika erialal, fil. lic. (füüsika, 1965, samas), täiendas end 1969 Rootsi-Ameerika sihtasutuse stipendiaadina Arizona Ülikoolis (Tucson), Ph.D. (füüsika, 1970, Göteborgi Ülikool), väitekiri "Mobility Studies of Impurities, Thermal Effects and Matrix Atoms in Lithium Metal". Oli aastast 1963 Göteborgi Ülikooli füüsika instituudi assistent ja aastast 1971 Gislavedi keskkooli matemaatika ja füüsika lektor.

Teadustöö

Ta on uurinud difusiooni liitiumis. Arvukalt teadustrükiseid.
Sergei Novikov (jäähokimängija)

Sergei Novikov (sündinud 26. märtsil 1984) on Eesti jäähokimängija.
Eesti Noorsotsialistlik Liit

Eesti Noorsotsialistlik Liit (lühend: ENL) oli erakonna Eesti Sotsiaaldemokraatliku Tööliste Partei sektsioon, mis tegutses aastatel 1926–1934.
Tegevuse algusaastatel propageeris ENL austromarksismi.
ENLi häälekandja oli 1926–1933 ilmunud ajakiri Rünnak.
Palmilised

Välimus

Paljud palmiliigid on harunemata suhteliselt sihvaka tüvega. Nende lehed on kas sulgjad või sõrmjad ning enamasti suured. Neist üldomadusist on arvukaid kõrvalekaldeid.
Amoeba gorgonia

Amoeba gorgonia Pen. on protistide liik amööbi perekonnast.
See liik on sage. Eluneb järvedes ja soodes veetaimedel.
Liikumatus olekus on nad kerakujulised, muutuva hulga "kiirtega", läbimõõt 0,04...0,05 mm. Kulgemise ajal on nad nuiakujulised, kuni 0,1 mm pikkused.
Rakutuum on vesikulaarne, suure endosoomiga.
Elunevad magevees taimede juures.
Kerguelen

Kerguelen ehk Kergueleni saared on Prantsusmaale kuuluv saarestik India ookeani lõunaosas. Peamine saar on Grande Terre (pindala 6675 km²), mida ümbritseb umbes 300 väikesaart. Saarestiku kogupindala on 7215 km². Saartel puudub püsiasustus, kuid seal viibivad aastaringselt 50–100 inimest, peamiselt teadlased ja insenerid. Saartel puudub lennuväli ning ühendus ülejäänud maailmaga toimub meretranspordi abil.

Ajalugu

Saared avastas 1772. aastal Yves-Joseph de Kerguelen-Trémarec. Seejärel hakkasid peasaart kasutama vaalapüüdjad ja hülgekütid, kes viisid lähipiirkonna vaalade ja hülgede asurkonnad väljasuremise äärele. Prantsusmaa liitis saarestiku enda valdustega 1893. aastal. 1950. aastatest saadik viibivad peasaarel pidevalt teadlased.

Geoloogia

Antarktika laamal paiknev saarestik hakkas vulkaanilise tegevuse tagajärjel India ookeanist kerkima umbes 35 miljonit aastat tagasi. Lähiminevikus pole saartel vulkaanilist tegevust registreeritud, kuid peasaare edelaosas asuvad mõned aktiivsed fumaroolid. Saarestiku kõige kõrgem tipp asub kihtvulkaanil Mont Ross, mille kõrgus merepinnast on 1840 m. 14 miljoni aasta vanustest pruunsüsi kihtidest on leitud araukaaria fossiilseid fragmente. Kõige levinum kivim saartel on basalt, sellele järgnevad settekivimid (sarnased Indias ja Austraalias leiduvate settekivimitega), trahhüüt ja fonoliit.

Kliima

Saarestikus valitseb jahe ja niiske mereline kliima. Sageli esinevad väga tugevad tuuled. Aasta keskmine õhutemperatuur on vahemikus 2,1...8,2 °C ning keskmine sademete hulk on 730 mm. Kuna ookean on saarestiku ümber talvel ilma jääkatteta, siis on talved üsna pehmed, minimaalsed õhutemperatuurid langevad juunist septembrini kuni –8 °C. Maksimaalsed õhutemperatuurid tõusevad kõige soojematel kuudel kuni 23 °C. Suvised keskmised maksimumtemperatuurid on 9...11° ning talvised keskmised miinimumtemperatuurid 1,5...–0,4°. Aasta keskmine suhteline õhuniiskus on 83%.
Lõu tulepaak

Lõu tulepaak on tulepaak Saaremaal Saaremaa vallas Sõrve poolsaare läänerannikul Lõu lahe kirderannikul.
Moodustab Anseküla tuletorniga liitsihi 103.1°, kus Lõu tulepaak on liitsihi alumine.
Tulepaak on laternaruumi ja rõduga valge betoontorn. Kõrgus on jalamist 9 meetrit ja merepinnast 11 meetrit.
Valge tule sektor on 102° - 106°, nähtavuskaugus on 7 meremiili.
Punase tule sektor on 106° - 192.3°, nähtavuskaugus on 3 meremiili.
Rohelise tule sektor on 13.9° - 102°, nähtavuskaugus on 3 meremiili.

Asukoht

Tulepaagi geograafilised koordinaadid on 58° 6′ 17″ N, 22° 10′ 47″ E.
Asub liitsihi ülemisest ehk Anseküla tuletornist 3 kilomeetri ja 128 meetri kaugusel.
Kindlustatud asula

Kindlustatud asula on reeglina looduslikult hästikaitstud paikadesse rajatud asundus.
Neidd rajati näiteks järsule künkale, poolsaarele või jõekääru. Mullatöid nende asulate kindlustamiseks ei tehtud, siiski rajati puit- ja kivitarasid. Kindlustatud asula sees paiknesid pudust ehitised inimestele ning kariloomadele. Kindlustatud asula ei kaitsenud mitte ainult sõja ega loomade eest, vaid ka tormide ja muude loodusnähtuste eest.
Tammistu mõis

Tammistu mõis (saksa keeles Tammist) oli rüütlimõis Tartu-Maarja kihelkonnas Tartumaal. Nüüdisajal jääb mõis Tartu maakonda Tartu valda Tammistu küla territooriumile.
Mõis rajati 18. sajandi algul Kavastu mõisast eraldatud alast.
Mõisa hilisklassitsistlik peahoone on ehitatud 1850. aastatel, kui mõisa omanikuks oli Paul von Krüdener.
Mõisa viimane omanik enne 1919. aasta mõisate võõrandamist oli Gustav von Rathlef, kes oli mõisa ostnud aastal 1880. Vabadussõjajärgsel perioodil kuulus mõis ühiskonnategelasele Alice Kuperjanovile.
2015. aasta augustis avas Eesti Agrenska Fond Tammistu mõisas Tammistu perekeskuse erivajadustega noortele ja nende peredele.
Lauri Vaska

Lauri Vaska (7. mail 1925 Rakvere – 15. november 2015 Basking Ridge, New Jersey) oli eesti päritolu USA keemik.
Ta õppis aastatel 1933–1936 Hiiu algkoolis, aastatel 1936–1940 Riiklikus Inglise Kolledžis, aastatel 1940–1942 Tallinna 9. Keskkoolis, aastatel 1942–1943 Rakvere 2. Gümnaasiumis.
Ta oli rahvusvaheliselt tuntud keemik, uurimisaladeks metallorgaaniliste ühendite süntees ja homogeenne katalüüs. Tema järgi on nimetatud Vaska kompleks.
Lauri Vaska kuulus EYS Veljestosse.

Isiklikku

Tema isa Jakob Vaska oli Vabadusristi kavaler ja Omakaitse ülem Virumaal Teise maailmasõja ajal; filosoof Vootele Vaska on ta vend.
Endokannibalism

Kultuuriline käsitlus

Herodotos (3.38) mainib kannibalismi India Callatiae hõimu matmiskommetega seoses. Samuti söövad Põhja-India aghorid Gangeses ulpivate surnute liha selleks, et omandada surematust ja üleloomulikke võimeid.
Usutakse, et mõned Lõuna-Ameerika põliskultuurid, nagu mayorunad, praktiseerisid minevikus endokannibalismi. Peruu amahuaca indiaanlased korjasid tuhast välja luude jäänused, jahvatasid need koos maisiga ning jõid seda vedela kördina. Lääne-Brasiilia wari hõimu kultuuris on endokannibalism kaastundeavaldus – leinatalituse käigus süüakse oma kaaslase röstitud jäänuseid. Ideaalis sööb suguvõsa kogu laiba, sellest loobumine mõjuks solvanguna lahkunu pereliikmetele. Yanomami hõimu liikmed sõid leina osana tuhastatud sugulaste väljakaevatud luid ja tuhka. Seda peetakse samuti endokannibalismiks, olgugi et otseselt liha ei sööda. Üldiselt ei peeta taolist käitumist valgu- või toidupuudusest tulenevaks. Wari hõim Amazonase jõgikonnas praktiseeris endokannibalismi selleks, et aidata oma esivanemate kehadel hingedeks saada. Selle tulemusel muutub hing loomaks, kes oleks söögiks tulevastele generatsioonidele. Antropoloog Beth Conklin uuris wari hõimu ja uskus, et selline teguviis aitas surnu lähedastel leinaga toime tulla ja valusatest mälestustest vabaneda. Sellisel moel on kannibalism palju vähem agressiivne tegevus, kui see esmapilgul tundub. Tänapäeval wari hõim enam kannibalismi ei harrasta. Nad matavad surnud lähedased pärast kahe- või kolmepäevast leinamist.

Meditsiinilised implikatsioonid

Kuru on 1957. aastal avastatud nakkushaigus, mis levis Paapua Uus-Guinea fore hõimus rituaalse kannibalismi kaudu, täpsemalt seda haigust põdenud isiku peaaju söömise teel. Inimsöömise kõrvaldamisega on kuru peaaegu hääbunud, kuid siiski esineb üksikuid juhtumeid, sest haiguse peiteaeg võib kesta enam kui 30 aastat.
Kuru peamised tunnused on tugevad värinad ning naeratusega kaasnevad järsud pealiigutused, mis sarnanevad teetanusest tingitud haigusnähtudega. Viimane pole kuru puhul siiski kuigi laialt levinud haigustunnus. Sõnapaar „naerev surm“ jääb ajaleheartiklite pealkirjastajate südamele. Fore hõimu liikmed ei räägi haigusest nõnda mitte kunagi.

Endokannibalismi ajalooline vastuolu

See, kas endokannibalism oli ajaloo vältel levinud või mitte, on vastuoluline küsimus. 
Kuru haigust eluaeg uurinud Michael Alpersi rühm leidis, et geenid, mis kaitsevad sarnaste prioonide eest, on laialt levinud. Sellest võib järeldada, et endokannibalism võis olla levinud üle terve maailma.
Hiljutisem Simon Meadi ning tema kaaslaste uuring näitab aga, et G127V kaitsev prioongeen on levinud vaid paikades, kus oli palju kurutõve juhtumeid, mitte levinud globaalselt. See tõestab, et kannibalism ei pruukinud olla inimkonnas levinud nähtus, sest kuru on ainus prioonihaigus, mis levib kannibalismi teel. Kannibalismi võiks pidada ajaloos laialt levinud nähtuseks vaid juhul, kui kuru poleks ainus prioonhaigus, mis levib inimsöömise teel.
Jaunjērcēni mõis

Jaunjērcēni mõis (saksa keeles Wohlfahrtslinde, läti keeles Jaunjērcēnu muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Valga kreisis Ēvele kihelkonnas. Nüüdisaegse haldusjaotuse järgi asub Lätis Strenči piirkonnas Jērcēni vallas Jērcēni asulas.
Viis Jaunjērcēni  mõisa pargis kasvavat pärna, üks tamm, üks lehis ja üks remmelgas on looduskaitse all.

Ajalugu

Jērcēni mõisa kohale rajati aastal 1560 Ēvele mõisa karjamõis. 1562. aasta 10. juunil läänistas Poola kuningas Zygmunt II August Volmari linnusepealikuks tõusnud Bernhard von Hoewelnile tänutäheks truuduse eest ulatuslikud maavaldused Volmarist Valga poole jäävas Ēvele kihelkonnas. Nende seas olid ka Jērcēni maad, mis toona kandsid nime Gercenhof. Hoewelnid asusid elama Jērcēni ja kasvatasid seal lambaid, seega andis rahvasuu tema elamisele nime Jeru māja (Jääramaja). Rootsi ajal läks mõis krahv Oxenstiernade valdusse. 
Vahepeal Palmstrauchide valduses olnud mõis oli XIX sajandi alguses Jarmerstedtide valdusse, kes jagasid selle pooleks, rajades sinna Vecjērcēni ja Jaunjērcēni mõisad. Jaunjērcēni mõis läks abielu teel Meckidele, seejärel Torklustele, Engelhardtidele, Loudonidele ja Bergidele. Aastal 1859 ostsid mõisa Krüdenerid, kelle valdusse see jäi kuni võõrandamiseni.

Mõisa suurus

Bienenstammi andmetel oli nende mõisade kogupindala aastal 1816 13 ja 3/8 adramaad, Jaunjērcēni mõisale allus 186 mees- ja 215 naishinge. Ühtlasi allus sellele Mezzkalni karjamõis.

Karjamõis

Mõisal oli üks karjamõis, mis paiknes Mezzkalnis.
Lemlandi vald

Külad

Bengtsböle, Bistorp, Flaka, Granboda, Haddnäs, Hellestorp, Järsö, Knutsboda, Lemböte, Norrby, Nåtö, Rörstorp, Stackskär, Söderby, Vessingsboda, Västeränga
Subaru Forester

Subaru Forester on Subaru maastur. Seda on toodetud 4 põlvkonda. 
4. põlvkonda müüdi märtsis 2014 Eestis 36 tükki.
Harald Busch

1. detsembri riigipöördekatse sündmused

Busch tapeti kommunistide poolt 1924. aasta 1. detsembri riigipöördekatse ajal 10. rügemendi staabis.
Busch maeti sama aasta 4. detsembril. Matusetalitus toimus Tallinna Kaarli kirikus. Kirstud viidi vankritel mööda Kaarli puiesteed Vabaduse väljakule. Sealt viidi osa kirste Tallinna garnisoni ja Vana-Kaarli kalmistule. Busch maeti Vana-Kaarli kalmistule.

Isiklikku

Tema isa oli ajakirjanik ja kirjastaja August Busch.