google/wiki40b huggingface dataset:
Vana-Võidu raamatukogu

Vana-Võidu raamatukogu on raamatukogu Viljandi maakonnas Viljandi vallas Vana-Võidu külas. 
Raamatukogu juhataja on Erika Lond.
Botetourti maakond

Botetoutri maakond (Botetourt County) on maakond USA-s Virginia osariigis. Geograafilised koordinaadid on 37°55' N, 79°80' W.
Maakonna halduskeskus on Fincastle. Suurim linn on Hollins.
Maakonna pindala on 1414 km². Veepindala on 8 km².
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 33 148. Aastal 2000 oli elanike arv 30 496.

Ajalugu

Botetourti maakond moodustati 7. novembril 1769 Augusta maakonna ja Rockbridge'i maakonna osadest. Maakond sai nime Virginia koloonia kuberneri Lord Botetourti järgi.
Puna-džunglikana

Levila

Puna-džunglikana looduslik levila on lähisekvatoriaalsetel metsaväljadel Ees-Indiast kuni Hiinani. Tema levila on laienenud Pärsiasse ja Assüüriasse.

Välimus

Puna-džunglikana on värvilisema sulestikuga ja kõhnem kui tavaline kodukana. Suuruselt on ta tedrest mõnevõrra väiksem.
Kukel on pea, kael, selja eesosa ja nimmepiirkond oranžpunased, ülejäänud selg purpurpunane, aga tiivad, saba ja keha alapool rohekasmustad.
Kukel on peas iseloomulik kõrge lihakas hari, tal on paljad põsed ja lõua all üks-kaks ripnevat lokutit. Kanal on hari väiksem ja sulestik tuhmim.
Puna-džunglikanal on 14 sabasulge, ta kasvab kuni 70 cm pikkuseks ja ta saba on kuni 28 cm pikk.
Kana normaalne kehatemperatuur on 40,5–42,0 °C. Kana pulsisagedus on 170–460 lööki minutis. Kana kuulmise ülempiir on palju kõrgem kui inimesel, 38 tuhat hertsi.
Kana diploidne kromosoomiarv on 76.

Eluviis

Puna-džumglikana elab metsas või võsas, aga pole haruldane põldudelgi. Suurema osa ajast veedab ta maapinnal. Hädaohu korral põgeneb ta maad mööda, aga võib ka puu otsa lennata. Lennul vaheldub tiibadega vehkimine liuglemisega.
Puna-džunglikana häälitsus sarnaneb kodukana omaga, aga emaslinnu kaagutamine on lühem.
Puna-džunglikana toitub seemnetest, näiteks viljateradest, samuti taimede lehtedest ja juurtest ning putukatest.
Puna-džunglikana pesaks on maapinnal asuv väheldane süvend, mis on vooderdatud lehtede ja kõrtega. Kurnas on tavaliselt 5–8 valget muna. Neid haub emane üksi, isane pesa juurde ei tule.
Puna-džunglikanal on eripärane sotsiaalne korraldus, mida nimetatakse nokkimisjärjeks. See on erinev emastel ja isastel. Dominante lind tõstab saba ja pea kõrgele. Allaheitlikust väljendavad saba ja pea alla laskmine ja pea ühele küljele kallutamine. Nokkimisjärge õpetatakse tibudele, kui nad on umbes nädalavanused.
Puna-džunglikana ei tunne magusat maitset ega armasta ka soolast. Puna-džunglikana emaslinnud toituvad turvaliselt kuke kaitse all. Kuke võim ulatub umbkaudu 20 m kaugusele. Kukevõitluse toimumiseks peavad kanad viibima vähemalt 3 meetri kaugusel. Kui kukk peaks surema, saab juhiks nokkimisjärjes järgmine kukk.

Kodustamine

Meie tavaline kodukana (Gallus gallus domesticus) pärineb alamliigist Gallus gallus gallus. Kana kodustati 5200 aastat tagasi.
Puna-džunglikana kodustamine algas Kagu-Aasias. Seda ei ajendanud inimese soov mune saada, sest 5–8 muna aastas on üsna vähe. Puna-džunglikana kodustati üksnes sportlikel eesmärkidel, kukevõitluse pärast. Alles hiljem hakkas inimene pidama kodustatud kanu, saavutades neil järk-järgult üha suurema munemisvõime.
Mäetipp

Mäetipp on mäe suurima absoluutse kõrgusega punkt.
Mäetippu ümbritsev mäeosa võib olla nii lauge kui ka järsu kaldega. Järsud kaljused mäetipud tekivad tavaliselt mitme liustike erodeeriva tegevuse tulemusel tekkinud tsirkusoru liitumise teel. Lamedad mäetipud võivad olla näiteks vulkaanilistel mägedel, kus kõrgemaks punktiks võib olla kraatri serv.
Suurima absoluutse kõrgusega mäetipp Maal on Džomolungma mäel Himaalajas (8848 m). Eesti kõrgeim punkt on Suure Munamäe tipp (318 m).
Mäetippe eristatakse välise kuju järgi: koonus, püramiid, kuppel, torn, sarv, hammas, nõel.
Kaliküla mõis

Kaliküla mõis (saksa keeles Kalliküll) oli Lustivere mõisa kõrvalmõis Põltsamaa kihelkonnas Viljandimaal.
Näitekirjanik

Näitekirjanik ehk draamakirjanik ehk  dramaatik (ei soovitata sõna "dramaturg") on näidendeid kirjutav kirjanik.
Eesti Majanduse Teataja

Eesti Majanduse Teataja on rakenduslik majandusajakiri.
Ajakirjas avaldatakse majandusülevaateid, uuringuid ja uudiseid töösuhete, maksude, raamatupidamise, tolli ja muudel majandustegevusega seotud teemadel. Avaldatakse ka majanduse valdkonna õigusakte ja nende kommentaare.
Ajakiri ilmub 1991. aastast kord kuus. Ajakirja annab välja Teataja Kirjastus OÜ.
Bradley efekt

Bradley efekt (vahel ka Wilderi efekt) on hüpoteetiline tegur, millega põhjendatakse erinevusi avaliku arvamuse küsitluste ning valimistulemuste vahel, kui vastamisi on valge- ja mustanahaline kandidaat. Oletatavasti on osal valijaskonnast kalduvus küsitlejatele luisata musta kandidaadi kasuks, kuid valimistel eelistada valget konkurenti.
Nime sai nähtus Tom Bradley järgi, kes kaotas 1982. aastal California kubernerivalimised hoolimata asjaolust, et arvamusküsitlused näitasid tema edumaad.
Georgi Lvov

Emigratsioon

Pärast bolševike 1917. aasta riigipööret muutus Lvov soovimatuks isikuks ja oli mõnda aega ka vangis. Mahalaskmisest ta siiski pääses, kuna tal õnnestus põgeneda. Oma viimased eluaastad veetis ta Pariisis.
Bundesverband Öffentlicher Banken Deutschlands

Päritolu

Saksa riiklike krediidiasutuste ühendus (Verband deutscher öffentlich-rechtlicher Kreditanstalten) asutati 1916. aastal, mis seejärel 1974. aastal nimetati praeguseks nimeks. Alates 1987. aastast esindab VÖB ka Brüsselis asuv büroo ning on Euroopa Avalike Panga Assotsiatsiooni (EAPB) liige.
Alates 2014. aasta jaanuarist on VÖB esindanud koos Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve Asutusega (ESMA) teise büroo Pariisis.
VÖB on Euroopa avalike pankade assotsiatsiooni (EAPB) liige Brüsselis. Selle olemasolul on liit ühendanud oma liikmeid kahes Saksa valuuta reformis, maailma kahes majandus- ja finantskriisis ning euro kasutuselevõtmises.

Eesmärgid ja väljakutsed

Nende eesmärk on edendada oma liikmete ühiseid majanduslikke ja moraalseid huve kõikides pangandusega seotud küsimustes, edendada koostööd oma liikmete vahel ja abistada neid nende ülesannete täitmisel.
VÖB toetab oma liikmete huve Saksamaa Liitvabariigi seadusandlike organite, riikliku ja rahvusvahelise tasandi järelevalve- ja reguleerivate asutuste ning meedia ja üldsuse seas.

Struktuur

Assotsiatsiooni juhib kolmeteistkümneliikmeline nõukogu, mille eesotsas on üldkoosoleku poolt valitud president. President on Eckhard Forst. Külalisliige on Saksamaa Säästupankade ja Giro Assotsiatsiooni (DSGV) vastav president. VÖB tegevdirektor on Iris Bethge-Krauß.
Alasdair MacIntyre

Alasdair Chalmers MacIntyre (/ˈæləstər/; sündinud 12. jaanuaril 1929 Glasgow's) on šoti filosoof, kes on peamiselt tuntud tänu oma panusele moraali- ja poliitilisse filosoofiasse, tuntud on ka tema tööd filosoofia ajaloo ja teoloogia vallas. MacIntyre'i teost "After Virtue" (1981; Pärast voorust või Vooruse kaotamine) tunnustatakse laialdaselt ingliskeelse maailma ühe olulisema 20. sajandi moraali- ja poliitilise filosoofia alase teosena.
MacIntyre oli 1950ndatel ja 1960ndatel poliitiliselt vasakpoolne, mõnda aega Suurbritannia Kommunistliku Partei liige, kuid liitus 1980ndate alguses katoliku kirikuga. Alasdair MacIntyre selgitas intervjuus ajakirjale Prospect, et pöördus katoliku usku 1950ndatel, kui veendus tomismi õigsuses, üritades veenda oma õpilasi selle vääruses.
Raasiku–Kehra tee

Raasiku–Kehra tee (registrinumbriga 11313) on kõrvalmaantee Anija vallas. Tee pikkus on 10,8 km.
Tee saab alguse Aruvalla–Jägala tee kahekümne teisel kilomeetril Raasiku aleviku (Raasiku vald) ja Linnakse küla piiril ning lõpeb Kose–Jägala maantee kahekümne üheksandal kilomeeril Paasiku ja Kehra külade piiril.
Tee kulgeb läbi Linnakse, Parila, Kihmla, Salumetsa ja Paasiku külade.
Tee ei ületa ühtegi silda, küll aga 11 truupi. Bussipeatusi teele ei jää.
Tee esimesed 2 kilomeetrit on pinnatud kruusatee, edasi jätkub kruusatee. Tee on klassita. Liiklussagedus teel on kuni 200 autot ööpäevas. Kiiruspiirangute ja teevalgustuse kohta andmed puuduvad.
Winstoni maakond

Ajalugu

Winstoni maakond moodustati 23. detsembril 1833. aastal. Maakond sai nime kolonel Louis Winstoni järgi.
Sulev Kannike

Sulev Kannike (sündinud 9. detsembril 1953) on Eesti diplomaat. 
Sulev Kannike lõpetas aastal 1978 Tartu ülikooli juristina.
Sulev Kannike on töötanud muu hulgas välisministeeriumi poliitikaosakonna juhatajana, poliitika planeerimise osakonna juhatajana, OSCE missioonil Bosnias ja Hertsegoviinas ning välisministeeriumi õigusosakonna juhatajana.
Sulev Kannike oli üks võtmeisikuid Eesti liitumisläbirääkimistel NATO-ga ja liitumiseks ettevalmistuste tegemisel. 
Aastatel 1999–2003 oli ta Eesti suursaadik Belgias ja Luksemburgis ning suursaadik NATO juures. Aastatel 2003–2005 oli ta kaitseministeeriumi asekantsler.
Aastatel 2007–2011 oli Sulev Kannike Eesti alaline esindaja Euroopa Nõukogu juures. 6. juulil 2012 nimetas president Toomas Hendrik Ilves ta Eesti suursaadikuks Ukrainas, sama aasta oktoobrist on ta ka suursaadik Moldovas. 3. augustist 2016 on ta suursaadik Iisraelis.
Zahrah al-Kharjī

Zahrah al-Kharjī (زهرة الخرجي; sündinud 15. septembril 1962)   on Kuveidi näitlejatar.
Neitsitorn

Neitsitorn (Megede torn) on torn Tallinna linnamüüri edelalõigul Lühikese jala värava ja Harju värava vahel tänapäeva Komandandi teest põhja pool.
Torni mainiti esmakordselt 1373. aastal. Oletatakse, et torn sai oma nime tornipealik Hinse Meghe järgi. Hiljem on torni nimi moondunud (saksa keeles Mägdethurm, Mädchenthurm), millest on omakorda tekkinud eestikeelne tõlkevaste Neitsitorn.
Tornil oli algselt kolm korrust ja see oli linna poolt avatud, torni kõrgus oli 12,5 meetrit. Torn on trapetsikujulise põhiplaaniga.
Torn sai kõvasti kannatada Liivi sõja  ajal 1577. aastal. Hiljem ehitati torn ümber, torni kasutati vanglana kuni 1626. aastani. 1842. aastast oli torn kasutusel elamuna ja kuni 1960. aastateni asusid Neitsitornis kunstnike ateljeed. Siin töötasid kunstnikud Kristjan ja Paul Raud, pärast Teist maailmasõda elas siin mitu aastakümmet arhitekt Karl Burman. Paul ja Kristjan Rauale on Neitsitorn kõrval Taani Kuninga aias püstitatud ka kivist mälestustahvel.
Esimesi sõjajärgseid korrastustöid alustati 1953. aastal. Aastatel 1956 ja 1960–1961 taastati Tallitorni ja Lühikese Jala väravatorni vaheline osa varisenud linnamüürist kahes ehitusjärgus sellisena, nagu see eksisteeris 14. sajandil. 1968. aastal ehitatud torn ümber ja seal avati 1980. aastal Neitsitorni kohvik. Rekonstrueerimise käigus ehitati umbes pool Neitsitornist peaaegu uue hoonena, võttes aluseks väliuurimistööd, vanad graafilised kujutised ja joonised. Tornile lisati üks korrus ja kõrge katus, kõrvale ehitati maa-alune majandusruumide osa. Täiesti uues konstruktsioonis ehitati üks sein klaasseinana. Restaureeriti Neitsitorni ja Tallitorni vaheline linnamüürilõik ja rajati uus puidust kaitsekäik. Restaureeritud, efektse sisekujundusega Neitsitornis avati kohvik (projekti autorid Villem Raam ja Tiina Linna), mis saavutas suure populaarsuse._
Han Hendrik Piho

Karjäär ja saavutused

Oma esimesed punktid maailma karika sarjas teenis Han Hendrik Piho 15. detsembril 2012 Austrias Ramsaus, kus sai 28. koha.
2013. aasta juunioride ja U23 maailmameistrivõistlustel Liberecis võitis ta kahevõistluse tavadistantsil pronksmedali. Sprindivõistlusel ebaõnnestusid hüpped ja tema lõpptulemuseks jäi 20. koht.

Isiklikku

Tema vennad Kaarel ja Kail on samuti kahevõistlejad.
Andre Anis

Andre Anis (sündinud 25. mail 1977) on endine eesti jalgpallur.
Ta on mänginud mitmes Eesti klubis, sealhulgas JK Viljandi Tulevik.
Ta on mänginud Eesti jalgpallikoondises kokku kaks mängu (1995).
Kaks rotti

"Kaks rotti" on Madalmaade kunstniku Vincent van Goghi maal, mis kujutab kaht rotti.
Maal valmis 1884. aasta novembris Hollandis Nueneni linnas, kus van Gogh elas mõne aasta vältel taas vanemate juures. Maali laius on 29,1 cm ja kõrgus 41,3 cm, kunstnik maalis õlivärvidega puidule. Tänapäeval asub teos erakogus.
Ameerika kultuuriloolase Maud Ellmanni sõnul torkab van Gogh sajandivahetuse kunstnike üleüldise ratofoobia keskel silma ainsana, kes kujutab rotte "sümpatiseeriva realismiga": kaks loomakest nosivad hämaras leiba, "piieldes vaatajat samavõrd kahtlustavalt kui vaataja neid".
Ebajalg

Ebajalg (inglise proleg) on mõnede putukate vastsete tagakehal olevad väikesed väljaulatuvad moodustised. Ebajalad on olemas peaaegu kõikidel liblikaliste seltsi kuuluvatel vastsetel.
2013. aasta oktoobritorm

2013. aasta oktoobritorm oli orkaani mõõtu torm (Suurbritannias nimetati tormi St. Jude'iks (Püha Juudas), Skandinaavias Simoneks), mis räsis Eestit 28.–29. oktoobril 2013.

Torm Eestis

Vilsandil mõõdeti maksimaalne puhang – 33,2 m/s. Tartus puhus tuul vastu hommikut 22 m/s, Tallinnas puhus tuul vastu hommikut  21,9 m/s.
Kuressaares viis torm katuse kahelt elumajalt, Paides rebis maru katuse Ühisgümnaasiumi võimlalt, Võrus nõukogudeaegselt elumajalt.

Euroopa

Taanis mõõdeti Euroopa tormirekord – 54 m/s.
Suurbritannias mõõdeti tuule kiiruseks 40 m/s.
Riia tänav

Ristuvad teed

Riia tänav ristub algusest lõpu poole minnes Küüni tänavaga (paremalt), Kalevi tänavaga (vasakult), Wilhelm Struve tänavaga (paremalt), Lille tänavaga (vasakult), Akadeemia tänavaga (paremalt), Tähe tänavaga (vasakult), Võru tänavaga (vasakult), Pepleri tänavaga (paremal) ja Väike-Tähe tänavaga (vasakult), Era tänavaga (vasakult), Filosoofi tänavaga (vasakult), Kastani tänavaga (risti), Vaksali tänavaga (paremalt), Kase põiguga (vasakult), seejärel läheb raudteeviadukti alt läbi, Raudtee tänavaga (vasakult), Lembitu tänavaga (paremalt), Väikese kaarega (risti), Ludvig Puusepa tänavaga (paremalt), Kesk kaarega (vasakult), Nikolai Lunini tänavaga (paremalt), Suure kaarega (vasakult), Säde tänavaga (paremalt), Ravila tänavaga (paremalt), Soinaste tänavaga (vasakult), Sanatooriumi tänavaga (paremalt), Raja tänavaga (risti), Põldmarja tänavaga (paremalt), Ringteega (risti) ja Aardla tänavaga (risti).
Riia tänav on üldiselt kõigil ristmikel peatänav. Ringteel on Riia tänava ainus ringristmik. Tänava esimesel poolel on mitu fooriga reguleeritud ristmikku.

Riia tänava äärsed hooned ja asutused

Riia tänava ääres asuvad Emajõe Ärikeskus, Tartu Kaubamaja (samuti vana kaubamaja), Vanemuise teatri suur maja, Kaitseliidu hoone Tartus (Kaitseväe Ühendatud Õppeasutused), Pauluse kirik, Oskar Lutsu majamuuseum, Zooloogia ja Botaanika Instituut, Füüsika Instituut.
Statistilise testi võimsus

Statistilise testi võimsus või lihtsalt testi võimsus näitab, kui suure tõenäosega see test tuvastab gruppidevahelise erinevuse, juhul kui see erinevus tõesti eksisteerib. Teisisõnu: II tüüpi viga tehakse seda harvemini, mida võimsam on test. Lisaks II tüüpi vea tõenäosusele sõltub testi võimsus veel ka I tüüpi vea tõenäosusest, testis võrreldavate gruppide vahelisest erinevusest ja valimi suurusest. Teades neljast nimetatust kolme, on võimalik arvutada neljas. Näiteks teades aktsepteeritavaid veapiire (I ja II tüüpi vead) ja valimi suurust, saab arvutada, kui suur peab olema gruppidevaheline erinevus, et statistiline test seda tuvastada suudaks.
Teha kas I või II tüüpi viga tähendab seejuures saada hüpoteesi testides vastavalt kas vale-positiivne või vale-negatiivne tulemus (ehk kas 0 hüpotees ebaõiglaselt valeks või õigeks kuulutada).
Testi võimsuse arvutamiseks on võimalik kasutada programmi G-Power.
Kalle Randalu

Kalle Randalu (sündinud 25. novembril 1956 Tallinnas) on eesti pianist.
Kalle Randalu õppis Tallinna konservatooriumis Bruno Luki ja hiljem Moskva konservatooriumis Lev Vlassenko juures.
Aastatel 1980–1988 oli Kalle Randalu Eesti NSV Riikliku Filharmoonia solist, 1982–1983 Eesti Raadio muusikasaadete peatoimetaja, 1984–1988 Tallinna Riikliku Konservatooriumi ja Tallinna Muusikakeskkooli klaveriõppejõud.
Aastast 1988 elab ta Saksamaal Karlsruhes.
Mūzah bint Nāşir al-Misnid

Mūzah bint Nāşir al-Misnid (araabia keeles لشيخة موزة بنت ناصر المسند) on Katari emiiri Ḩamad ibn Khalīfah Āl Thānī teine abikaasa.
Tihu järved

Tihu järved on järvestik Hiiumaa keskosas, kus loode-kagusuunalises vagumuses paikneb järjest kolm järve. Järvedest kagupoolseim on Tihu järv, järgnevad Keskmine ja Kolmas järv.
Ludvig August Mellini "Liivimaa atlase" kaardil kandsid need Männamaa (Mönama) järvede nime.
Tihu järved paiknevad ahelikuna kagu–loode-suunalises vagumuses. Kõige suurem ja ühtlasi kagupoolseim on Tihu Suurjärv (ka Tihu Esimene järv või Männamaa järv), mille pindala on 85 ha ja suurim sügavus vaid kuni pool meetrit. Loode poole liikudes jõuame 2,7 ha suuruse ja ainult pisut sügavama (kuni 0,6 m) Tihu Keskmise järveni (ka Tihu Teine järv). Järgmine, 4,6 ha suurune Tihu Kolmas järv (ka Väikejärv) on ühtlasi sügavaim (kuni 1,5 m). 
Tihu järvestiku, eelkõige Suurjärve veetaset on 1930. aastal meetri jagu alandatud, seetõttu kujuneski siia madalaveeline ja pehmete kallastega veekogu, mis sobib hästi pesitsuspaigaks rikkalikule vee- ja soolinnustikule.
Järves elab ka haruldane apteegikaan ehk kirjukaan (II kaitsekategooria). 
Järvi ümbritsevas Õngu ehk Tihu soos kasvab mitmeid ohustatud taimeliike, nagu atlantilise kliimaperioodi jäänuk – lääne-mõõkrohi, harilik sookäpp ja alpi võipätakas (II kategooria), harilik porss (III kategooria) jt. Sooga piirnevas metsas on endale pesapaiga leidnud merikotkas.
Scott McKenzie

Scott McKenzie (sünninimi Philip Wallach Blondheim; 10. jaanuar 1939 Jacksonville, Florida – 18. august 2012 Los Angeles, California) oli USA laulja ja laulukirjutaja. Ta on eelkõige tuntud oma 1967. aasta hittsingli "San Francisco (Be Sure to Wear Flowers in Your Hair)" poolest, mida on nimetatud 1960. aastate hipiliikumise mitteametlikuks hümniks.

Elulugu

Philip Wallach Blondheim sündis 10. jaanuaril 1939 Florida osariigis Jacksonville'is. Tema perekond kolis Põhja-Carolinasse Asheville'i, kui ta oli kuuekuune. Ta kasvas üles Põhja-Carolina ja Virginia osariigis, kus ta sai sõbraks oma ema ühe sõbra poja John Phillipsiga, kes oli hiljem ansambli The Mamas & the Papas juhtfiguuriks. 1950. aastate keskel laulis ta mõnda aega Tim Rose'iga keskkooliansamblis The Singing Strings. Hiljem moodustas ta Phillipsi, Mike Borani ja Bill Clearyga doo-wop-ansambli The Abstracts.
New Yorgis muudeti ansambli nimi The Smoothies'iks ning Decca Recordsiga salvestati kaks singlit, mille produtseeris Milt Gabler. The Smoothiesi ajal otsustas Blondheim võtta oma esinejanimeks Scott McKenzie.
1961. aastal kohtusid Phillips ja McKenzie Dick Weissmaniga ning nad moodustasid keset folkmuusikahullustust folkansambli The Journeymen. Nad andsid Capitol Recordsiga välja kolm albumit ja seitse singlit. 1964. aastal läks ansambel laiali. McKenzie ja Weissman alustasid soolokarjääri, samas kui Phillips moodustas Denny Doherty, Cass Ellioti ja Michelle Phillips'iga ansambli The Mamas & the Papas.
Phillips kirjutas ja produtseeris McKenzie'le laulu "San Francisco (Be Sure to Wear Flowers in Your Hair)". Phillips mängis salvestamisel kitarril, Gary L Coleman kelladel, Joe Osborn basskitarril ja Hal Blaine trummidel.
Laul avaldati USA-s singlina 13. mail 1967 ja see sai kohe hitiks, jõudes singliedetabelis Billboard Hot 100 neljandale ja Kanadas teisele kohale. Suurbritannias jõudis see edetabeli tippu. Kokku müüdi singlit maailmas üle seitsme miljoni eksemplari.
McKenzie järgmine laul "Like An Old Time Movie", mille looja ja produtsendiks oli samuti Phillips, jõudis USA-s 24. kohale. Tema debüütalbum "The Voice of Scott McKenzie" ilmus veel samal aastal. Teine album "Stained Glass Morning" tuli müügile 1970. aastal. Need kaks albumit jäidki tema ainsateks.
1968. aastal kirjutas ta Kanada lauljale Anne Murrayle laulu "What About Me", millega algas Murray karjäär.
1988. aastal oli ta The Beach Boysi laulu "Kokomo" üks kaasautoritest.
1986. aastal liitus McKenzie The Mamas & the Papasi uue koosseisuga ja esines ansambliga kuni 1998. aastani.
2001. aastal esines ta John Phillipsi mälestuskontserdil Los Angeleses.
McKenzie suri 2012. aasta augustis 73-aastasena. Ta kannatas 2010. aastast Guillaini-Barré sündroomi all.
Erich Pehap

Elukäik

Ta lõpetas 1931. aastal Viljandimaa Poeglaste Gümnaasiumi. Õppis Tartus Kõrgemas Kunstikoolis Pallas 1932–1933 maalikunsti ja Tallinna Kujutava ja Rakenduskunsti Koolis 1933–1934 keraamikat ja tarbegraafikat. Samal aastal naasis ta Pallasesse ning lõpetas selle 1939 graafiku kutsega. 1937. aastal omandas Pallases ka joonistusõpetaja kutse.
Töötas joonistusõpetajana ja 1939–1940 vabakunstnikuna, 1940–1941 oli segakaubastu dekoraator ja 1942–1943 vabakutseline kunstnik Viljandis.
Siirdus 1943 Soome ja sealt 1944 Rootsi, kus tegutses tarbegraafikuna ning täiendas ennast Stockholmi Graafikainstituudis. Juba esimesel aastal Rootsis sai Pehap rea tellimusi ning kohalikult Sotsiaalametilt ülesande hoolitseda Kummelnäsi põgenikelaagri kunstilise välimuse. 1945. aastal sai ta tööd kohalikus reklaamibüroos, kus tegeles kujundamise ja illustreerimisega.
1949. aasta lõpus emigreerus Kanadasse, kus lõpetas 1952 Montreali Mehaanilise Joonestamise Instituudi. Pehap töötas Kanadas elukutselise maalija, graafikakunstniku ja kujundajana. Reisis ta Euroopas, USAs ja Mehhikos.
Osales Eesti Kunstnike Koondise Torontos loomises ning oli aastatel 1961–1968 selle president.

Looming

Erich Pehap katsetas erinevates tehnikates, ent kõige paremini sobis talle puu(vineeri)lõige. 1942. aastal tegi ta linoollõigete mapi "Maa-elu". Ta on maalinud palju akvarelle, Rootsi põgenedes loobus ta akvarellist guašši kasuks. Põgenikelaagris viibides maalis Pehap laagreid ja nende ümbrust ning põgenike paatide laevastikku Vikingshilli lahes.
Kunstnik töötas välja autoritehnika "new direct method" ehk n.d.m. (uus otsene meetod) ning kirjastas ja illustreeris kunstialbumeid ja raamatuid, millest viimaseks jäi "Eric Pehap: Paintings & Graphics" (Toronto, 1981).
Kanadas elades korraldas Pehap 19 isikunäitust ja võttis osa enam kui 300 grupinäitusest Kanadas, USA-s, Lääne-Saksamaal, Prantsusmaal, Hispaanias ja Rootsis.
Vermilioni maakond

Ajalugu

Maakond moodustati 1826. aastal.
Emmanuel Eboué

Emmanuel Eboué (sündinud 4. juunil 1983 Abidjanis) on endine Elevandiluuranniku jalgpallur. Ta mängis nii kaitsja kui ka poolkaitsja positsioonil.
Elevandiluuranniku jalgpallikoondises mängis Eboué aastatel 2004–2013 kokku 79 korda ja lõi kolm väravat.
Emmanuel Eboué alustas oma karjääri klubis ASEC Mimosas, mis tegutseb Abidjanis. Sealt siirdus ta Belgia Bevereni klubisse K.S.K. Beveren, kus mängis kolm hooaega. Eboué edukad esinemised Belgias äratasid Arsenali skautide tähelepanu. Üleminek Londoni klubisse toimus jaanuaris 2005. Eboué oli Arsenali mängija aastatel 2005–2011, siis siirdus ta İstanbuli Galatasaraysse. Türgis leegionäridele seatud limiidi tõttu ei osalenud Eboué Galatasaray liiga mängudes hooajal 2014–2015. Uut lepingut İstanbuli klubi sellele mängijale ei pakkunud.
Carrolli maakond (Arkansas)

Ajalugu

Maakond moodustati 1833. aastal.