google/wiki40b huggingface dataset:
Punapea-vart

Levila

Punapea-vart on levinud Euraasia metsa- ja stepivööndis. Levila ulatub Briti saartest Baikalini.
Suuremas osas levilast on punapea-vart rändlind. Ta talvitub Lõuna- ja Lääne-Euroopas, Vahemere maadel, Niiluse jõgikonnas, Jaapanis, Koreas, Lõuna-Aasias ja Kesk-Ameerikas. 
Punapea-vart on Eestis harv haudelind, kokku pesitseb neid 1000–1500 paari, talvine arvukus on 10–30 isendit .
Soomes pesitseb 13 000 – 17 000 paari ja Venemaal 90 000 – 100 000 paari.

Välimus

Punapea-vart on 42–48 cm pikk ja kaalub 700–1100 g.
Isaslinnu pea on punakaspruun. Tal on musta tipuga hall nokk. Keha sulestik on helehall.

Eluviis

Pesitseb rohketoiteliste järvede ja merelahtede siseosades. 
Kurnas on 7–11 muna, harva rohkem. Emaslind haub mais-juunis 22–28 päeva.

Jahilind

Punapea-vart on Eestis jahilind. Teda lastakse paarsada isendit hooaja jooksul.
Rihards Kozlovskis

Rihards Kozlovskis (sündinud 26. mail 1969 Riias) on läti jurist ja poliitik; ta oli 25. oktoobrist 2011 kuni 23. jaanuarini 2019 Läti siseminister.
Ta on õppinud Riia 69. Keskkoolis, ta lõpetas aastal 1987 Murjāņi Spordiinternaatkooli. Aastatel 1987–1993 õppis ta Läti Kehakultuuriinstituudis, mille lõpetas spordipedagoogi kvalifikatsiooniga. Aastatel 1995–2005 õppis ta Läti Ülikooli õigusteaduskonnas, mille lõpetas juristi kvalifikatsiooniga.
Ta alustas tööd veebruaris 1991 Siseministeeriumi esimeses politseipataljonis nooreminspektorina, sama aasta maikuus sai ta samas inspektoriks; aasta lõpus sai temast inspektor valitsuse turvateenistuses (kus töötas aastani 1993). Aastatel 1994–1996 töötas ta vaneminspektorina Riigi Majandusliku Sõltumatuse Kaitse osakonnas. Aastatel 1996–2005 töötas ta Läti Kaitsepolitseis osakonnajuhataja asetäitjana. Aastatel 2005–2007 töötas ta nõunikuna Läti kaitseministeeriumis, ta juhtis aastal 2006 toimunud NATO riigipeade ja valitsusjuhtide kohtumisel Riias julgeolekuohutuse ettevalmistamise ja läbiviimise koordineerimise osakonda.
Aastatel 2007–2011 töötas ta advokaadina firmas BBF Consulting.
Aastal 2011 kandideeris ta Zatlersi Reformipartei nimekirjas 11. Seimi koosseisu, kuid ta ei osutunud valituks. 25. oktoobril 2011 asub ta siseministri kohale Valdis Dombrovskise kolmandasse valitsusse. Ta oli siseminister ka Laimdota Straujuma esimeses valitsuses ja on siseministriks praeguses, Laimdota Straujuma teises valitsuses. Ta oli aastatel 2011–2011 Zatlersi Reformipartei liige ja on aastast 2014 erakonna Ühtsus liige.
Carl Gottlieb Rücker

Carl Gottlieb Rücker (ukj 10. august 1778, Kolga-Jaani, Viljandimaa – 12. juuni 1856, Kolga-Jaani, Viljandimaa) oli Eesti kartograaf.

Elulugu

Carl Gottlieb Rücker oli kirikuõpetaja Ludwig Nikolaus Rückeri poeg.
1815 Liivimaa Mõõdu- ja Revisjonikomisjoni maamõõtja, 1819–39 W. Struve kutsel LÜÖS-i kartograaf, 1843–55 Valga Mõõdu- ja Revisjonikomisjoni teenistuses. Koostanud W. Struve Liivimaa triangulatsiooni (1816–19) andmetel põhineva 6 lehest koosneva Liivimaa erikaardi (Specialkarte von Livland, 1839), mis oli tollal täpseim kaart Lõuna-Eesti kohta ja millel ta esitas ligi 4600 kohanime (1875–1900 ilmus sellest kaardist 10 kordustrükki). 1836 (3. trükk 1875) ilmus Tallinnas kivitrükis Liivimaa üldkaart ja 1846 Liivi-, Eesti- ja Kuramaa üldkaart (5 kordustrükki 1854–1914).
Evald Past

Elulugu

Evald Past oli kaupmehe poeg.  Sündinud küll Emajõe ääres, läks ta merele juba 1917. aastal.
Lõpetas 1924 Tallinna Merekooli kaptenite klassi esimese lennu kaugesõidukapteni kutsega. Sõitis tüürimehena ja kaptenina mitmetel eesti purje- ja aurulaevadel Tallinna ja Põhjamere sadamate vahel. Seejärel asus tegutsema tööstuse alal, oli Tallinna Kriidi-Värvitööstuse kaasosanik, Paljassaarel asunud kriidivabriku juhataja ning Eesti laevade Pääste Seltsi peaosanik-direktor. Enne kodumaalt lahkumist oli ta Päästeselts Ankur (Past, Strentse ja Ko) juhataja. Evald Past oli üks esimesi eesti mereasjanduse uurijaid. Pani kirja meremeeste mälestusi. Põgenes 1944 sügisel koos perekonnaga Rootsi, sõitis kuni aastani 1947 Rootsi laevadel. 1948 sõitis koos 63 teise eestlasega puust kalalaeval "Osterväg" Rootsist Kanadasse.
Kanadas oli tegev elamuehituse vallas. 1951. aastast elas Victorias oma naise Leidaga (sündinud Laansoo) ja poja Heitiga. 1982. aastal abiellust ta uuesti ning asus elama Vancouverisse. Pasti viimane raamat "Maalt ja merelt" on tõlgitud ka inglise keelde.

Teadustöö

Uuris Eesti merenduse ajalugu. 1930. aastail ilmunud raamatud käsitlevad eestlaste meresõitu, laevaehitust, meremeeste väljaõpetamist Eestis. Kogus ja avaldas meremeeste mälestusi. Oli "Eesti Laevanduse aastaraamatu" (ilmus 1936–38 Tallinnas, 1949 Stockholmis, taasilmub Tallinnas aastast 1995) asutajaid ja üks neljast toimetajast. 1936 ilmunud laevajuhtidele, ärimeestele jt mõeldud eesti-, inglis- ja saksakeelse käsiraamatu "Tallinn. Sadam" autor (koos Ferdinand Wichmanniga). Kirjastas J. Pitka mälestused (4 kd).
Oli Tallinna Merekooli lõpetanud Eesti Kaugesõidukaptenite Ühingu liige ja Eesti Laevajuhatajate Seltsi juhatuses. Tallinnas Eesti Meremuuseumi asutamise (1935) algatusgrupi liige. Umbes 10 teadustrükist, mälestustekogumikud. Toimetas kapt. Peeter Menderi 1940 raamatu "Kolmkümmend aastat meremehena Kaug-Idas"
Klimaatilised aastaajad

Klimaatilised aastaajad on looduskeskkonna klimaatilise komponendi aastase tsükli iseseisvad etapid, mida iseloomustab kliimatekke protsesside ja klimaatiliste nähtuste ühetüübilisus ning ühtne üldsuund. Neid etappe võib kokkuleppeliselt valida igasuguseid. Eestis jagatakse klimaatilisi aastaaegu keskmise õhutemperatuuri ja lumikatte esinemise järgi põhi- ja üleminekuaastaaegadeks. Kokku on Eestis kaheksa klimaatilist aastaaega, kevad, suvi, sügis ja talv ning nii sügise-talve kui ka talve-kevade vahel asuvad kaks üleminekuaastaaega.

Ajalugu

Klimaatilised aastaajad võeti Eestis kasutusele 1960. aastate alguses, et täpsemalt kirjeldada ilmastiku sesoonseid iseärasusi, kuigi Nõukogude Liidu uurijad olid teinud selliseks jaotamiseks ettepaneku juba varem. Neid aastaaegu kirjeldas Eesti NSV agrometeoroloogiline teatmik (1962), autoriteks Evald Maanvere ja Ants Raik. Klimaatiliste aastaaegade jaotus on omajagu subjektiivne, igaüks võib välja mõelda enda jaotused.
Biksēja raudteejaam

Biksēja raudteejaam oli raudteejaam Ainaži–Valmiera–Smiltene raudteel Smiltene piirkonna Blome vallas. Jaam asus Heinaste raudteejaamast 104 kilomeetri kaugusel ja jäi raudtee valmimisajal Valga kreisi Smiltene kihelkonda Biksēja mõisa maadele.
Jaam avati aastal 1911. Algselt kandis see nime Wilkenpahlen, aastail 1919 nimetati see ümber Biksēja raudteejaamaks. Aastast 1921 hakkas see kandma Trikāta raudteejaama nime, Biksēja nime sai see tagasi aastal 1924. Aastal 1948 kavatseti ehitada jaamast kuue kilomeetri pikkune harutee Kačori turbatööstuse juurde, ent vabriku direktor müüs tee ehitamiseks mõeldud relsid maha ja see jäigi ehitamata. Jaam suleti reisirongiliikluse lõpetamisel aastal 1970.
Harilik lottsuru

Elupaik ja levik

Harilik lottsuru on levinud kõikjal Eestis, kuid pole arvukas. Elupaigaks niidud, pargid, aiad ja metsalagendikud. Valmikud valmivad juunis. Lendavad vaid päikeselistel päevadel. Mai ja juuni päikeselistel päevadel kohtab lottsurusid sageli lendlemas sirelite, tõrvalillede, pusurohtude või padjandflokside õitel.

Kirjeldus

Väliselt kimalast meenutavad kilejate (soomusteta) tiibade ja lühikese töntsaka kehaga liblikad. Tiivade välisservi ääristab kitsas tume rant. Mõõtmed: tiibade siruulatus on keskmiselt 35 mm. Röövikud toituvad äiataril.
Piila mõis

Piila mõis (saksa keeles Pihla) oli riigimõis Kaarma kihelkonnas Saaremaal.
Girkalnis

Ajalugu

Asulat mainitakse esimest korda XV sajandil, XVI sajandil mainitakse esimest korda sealset mõisa. Asula kuulus aastast 1421 kuni XIX sajandini Žemaitija piiskoppidele.
Aastal 1622 valmis sealne kirik. XIX sajandi alguses tegutses seal kihelkonnakool. Tulekahjud hävitasid Girkalnise aastail 1834, 1898 ja viimati Teise maailmasõja ajal.
Teine maailmasõda tõi hävingut ka Girkalnise juutidele. Aastal 1941 tapsid Saksa okupatsiooniväed lähedal asuvas Kurpiškesi külas 130 Girkalnise juuti. Nõukogude ajal oli alev kohaliku kolhoosi keskasula. Praegune Girkalnise kirik valmis aastal 1991.
Kuldpõrnikas

Välimus

Suur rohekaskuldselt läikiv lameda seljaga mardikas. Kattetiibadel ja rindmikul hajusad valge mustriga vöödid ja täpid. Tundlad tugevate nuiakestega.
Kuldpõrnikad võivad olla kuni 22 mm pikkused.

Elupaik

Õitsvatel niitudel, roosõieliste ja ohakate õitel juunist augustini.

Toitumine

Kuldpõrnikas toitub nii nagu teisedki põrniklased taimelehtedest ja -õitest. Töntsakale kogule vaatamata on need mardikad väga head lendajad, kusjuures iseäralik on nende juures see, et lennu ajal hoiavad nad kattetiibu seljal koos. Kuldpõrnika vastsed – kõverdunud tõugud ehk konud – kasvavad kõdunevas puidus või siis närivad mullapeidus taimede juuri.
Must maavits

Levik ja kasvupaigad

Must maavits kasvab mägedes, karjamaadel, aedades ja põõsastikes peaaegu kõikjal Euraasias ja Ameerikas. Liik on pärit Euraasiast, aga Ameerikasse, Australaasiasse ja Lõuna-Aafrikasse on ta sisse viidud. 
Kasvab metsades ja jäätmaadel.

Välimus

Must maavits on tavaliselt üheaastane, harvem mõneaastane rohttaim.
Varred on püstised, rohtjad, harunenud. Kasvab 15–70 cm pikkuseks. 
Lehed on munajad, tihedalt saagja servaga. Lehed on 4–7,5 cm pikad ja 2–5 cm laiad. Lehed võivad olla nii karvased kui ka karvutud. Leheroots on 1–3 cm pikk.
Õied on valged, 10 mm läbimõõduga. Õielehti on 5. Äsjapuhkenud õie õielehed on rohkem torus, hiljem kaarduvad nad tagasi ja paljastavad õie keskel asuvad erekollased tolmukapead. Õied asuvad ebasarikais. Eestis õitseb must maavits juunist septembrini . 
Vili on must mari. Indias kasvab teistsugune alamliik, mille marjad muutuvad valmides punaseks. Marja läbimõõt on 6–8 mm ja ta on kujult munajas. Igas marjas on 15–96, tavaliselt 26–60 seemet. Seeme on 1,7–2,4 mm pikk.

Mürgisus

Taim sisaldab solaniini ja võib olla ohtlik karjamaal söövatele loomadele. Küpsed marjad sisaldavad solaniini vähe, kuid lastel on siiski esinenud mürgistusi. Mürgitusnähud on samad, mis tekivad hariliku maavitsa korral, lisandub vaid pupillide laienemine.
Mitmel pool maailmas süüakse musta maavitsa marju ja neid valmistatakse toiduks mitmel moel. Süüakse ka lehti, kuid üksnes pärast keetmist. Siiski on kõikjal maailmas must maavits peamiselt näljaaja toit või toit, mida süüakse siis, kui paremad viljad pole veel küpseks saanud.
Paevälja

Ajalugu

Paevälja asumis asuv Mäe tänav oli Tallinna tänavate nimekirja kantud juba 1900. aastal. Selle tänava ääres asusid asumi kõige vanemad hooned ning veel praegugi annavad mõned säilinud vanemad majad ettekujutuse omaaegsest Lasnamäe miljööst.
Narva maantee ja Vana-Kuuli tänava nurgal asus kunagi lennuväebaas ja vana Lasnamäe lennuväli, mille osaks olid ka Aviotehas ja lennukite remonditöökoda. 1927. aastal koondati lennuväebaasi Eesti õhuväe koosseisu kuulunud väeosa. Baasis tegeleti lisaks lennukite remontimisele ka lennukite ehitamisega; tehas suleti 1940. aastal.

Paevälja asumi tänavad

Asumi Vana-Kuuli tänav on saanud nime lähedal asunud sõjaväe lasketiiru järgi. Selle tänava näol on tegemist ajaloolise Kuuli tänava algusosaga. Asumis asuvad lisaks veel Liikuri tänav, Mäe tänav, Narva maantee, Neemiku tänav, Paekalda tänav, Paevälja puiestee, Panga tänav, Rahu tee, Rünga tänav ja Juhan Smuuli tee.
Boris Becker

Boris Franz Becker (sündinud 22. novembril 1967 Leimenis) on endine Saksamaa tennisist, kes võitis aastatel 1985–1996 meeste üksikmängus kuus suure slämmi turniiri ning meeste paarismängu kuldmedali Barcelona olümpiamängudel.
2007. aasta novembrist kuulub ta internetipokkeritoa Pokerstars sponsoreeritavasse Team PokerStarsi ning on osalenud paljudel Euroopa pokkeriturnee turniiridel.
2013. aasta detsembris teatas Novak Djokovic, et 2014. aastal on Becker tema treener.
Siret Rits

Siret Rits (sündinud 20. novembril 1982) on eesti võrkpallur.
2007-2011 mängis ta klubis Viljandi Metall. 2011-2012 mängis ta klubis Viimsi Spa.
Royal Academy Schools

Royal Academy Schools on kolmeaastast kraadiõpet pakkuv kunstiõppeasutus Inglismaal Kuningliku Kunstiakadeemia juures. Kool asub Londonis Piccadilly tänaval Burlington House'is.
Praegu õpib Royal Academy Schoolsis umbes 60 kraadiõppurit.
Royal Academy Schools on vanim (1769) kunstiõppeasutus Suurbritannias.
Broadway-Chambers Building

Broadway-Chambers Building on 18-korruseline ja 69 meetri kõrgune varane kõrghoone New Yorgis Lower Manhattani lõunatipu keskosas. See asub aadressil 277 Broadway, City Halli pargi vahetus läheduses Chambers Streeti tänava loodenurgal, Civic Centeri ja TriBeCa linnajagude naabruses.
See uusbarokses beaux-arts-stiilis kontorihoone ehitati aastatel 1899–1900. Julge ehitise projekteeris prominentne ameerika arhitekt Cass Gilbert, ja see oli ühtlasi tema esimene hoone New Yorgis. Gilbert'i disain ühendab endas kaunistatud beežist graniidist plakeeritud jalami punase ja sinise telliskiviga kaetud keskosaga. Torni kulminatsiooniks on üsna kaunistatud kollakasroosa kolonaad, karniis ja pööningukorrus. Hoone on ka üks esimesi näiteid New Yorgis, millel kasutati ulatuslikult polükroomset terrakotat arhitektuurilise ornamendina.
Tol ajal tunnistas arhitektuurikriitik Montgomery Schuyler hoone disaini domineerivate kõrghoonete perioodi "viimaseks sõnaks", mis kasutas klassikalist kolmeosalist sammast inspiratsioonina. Mitmed ettevõtted tegid omavahel koostööd, et panna välja näitus 1900. aasta Pariisi maailmanäituse jaoks, mis käsitles Broadway-Chambers Buildingu ehitusjärku. 1992. aastal määras New York City Mälestusmärkide Säilitamise Komisjon ehitise kaitsealuseks mälestusmärgiks (New York City Landmark).
Jõuergonoomika

Jõuergonoomika on ergonoomika valdkond, mis käsitleb inimese anatoomiat ja mõningaid antropomeetrilisi, füsioloogilisi ja biomehaanilisi omadusi, kui need on seotud füüsilise tegevusega. Jõuergonoomilisi omadusi kasutatakse laialdaselt nii tarbekaupade kui ka tööstustoodete kujundamisel. Meditsiinivaldkonnas on jõuergonoomika oluline eriti neile, kellel on diagnoositud füsioloogilised vaevused või haigused. Näiteks artriit (nii krooniline kui ka ajutine) või karpaalkanali sündroom. Neid, kellel neid haigusi pole, avalduv pinge ei mõjuta, kuid võib tekitada valu või muuta seadme kasutuskõlbmatuks neile, kellel on diagnoositud füsioloogilised tervisehädad. Selliste vaevuste ennetamiseks ja pingest tuleneva kroonilise valu ravimiseks kasutatakse mitmeid ergonoomiliselt kavandatud tooteid. 
Levinud kutsehaigused on luu- ja lihaskonna haigused. Tööga seotud luu- ja lihaskonna vaevused põhjustavad püsivat valu, funktsionaalse võimekuse vähenemist ja töövõimetust. Nende diagnoosimine on keeruline, sest need põhinevad peamiselt kaebustel valu ja muude sümptomite kohta. Teatud töökohad või töötingimused põhjustavad töötajatel suurel määral kaebusi ülepinge, lokaliseeritud väsimuse, ebamugavustunde või valu pärast, mis ei kao ka peale öist puhkust. Sellised töökohad hõlmavad tihti tegevusi, mis on üksluised ja kus on vaja rakendada jõudu; korduvaid, raskeid või üle pea tõstmisi; ebaloomulikke tööasendeid või vibreerivate seadmete kasutamist. Tööohutuse ja –tervishoiu ametkond on leidnud märkimisväärseid tõendeid selle kohta, et ergonoomikaprogrammid võivad vähendada töötajate ravikulutusi, suurendada tootlikkust ja vähendada kaadrivoolavust.  Seepärast on oluline koguda informatsiooni problemaatiliste töötingimuste väljaselgitamiseks ja kasutada selleks haiguslugusid, meditsiinilisi andmeid ja tööanalüüse.
Mihkel Mõisnik

Mihkel Mõisnik on eesti tõlkija.
Peamiselt tõlgib ta inglise keelest.
Ta töötab kirjastuses Tänapäev toimetajana.

Isiklikku

Ta on Pärnu Jahtklubi liige alates 2003. aastast.
Vreni Schneider

Verena "Vreni" Schneider (sündinud 26. novembril 1964 Elmis) on Šveitsi endine mäesuusataja, kolmekordne olümpiavõitja ja kolmekordne maailmameister.
Schneider on üks kõigi aegade edukamaid mäesuusatajaid. Tema oli esimene naismäesuusataja, kes võitis olümpiamängudelt kolm kuldmedalit ja viis medalit. Schneider jõudis selle saavutuseni, kui ta võitis Lillehammeris 1994. aasta OM-il kuldmedali suurslaalomis. 1988. aasta olümpiamängudel Calgarys oli ta juba tulnud olümpiavõitjaks slaalomis ja suurslaalomis.
Maailmameistrivõistlustelt on Schneideril kuus medalit: kolm kuld-, kaks hõbe- ja üks pronksmedal. Maailma karikavõistluste üldkarika võitis Schneider kolm korda. Hooajal 1988–1989 võitis ta rekordiliselt 14 MK-etappi. Üldse on ta võitnud kokku 55 MK-etappi. 
11 eduka hooaja järel lõpetas Schneider 1995. aasta aprillis sportlaskarjääri.   
Vreni Schneider tunnistati viis korda (1988, 1989, 1991, 1994, 1995) Šveitsi parimaks sportlaseks ja 2000. aastal valiti ta Šveitsi 20. sajandi parimaks sportlaseks.
Malosco

Geograafia

Malosco paikneb maantee SS42 ääres Kirde-Itaalias. Kuigi peamine maantee linna juures on SS42, on siiski maantee SS238 see, mis on peamine juurdepääsutee põhjast, mis viib Marlengost välja, ja maantee SS43 on see, mis ühendab linna Santa Giustina järvega edelas, maantee, mis ühineb A22 kiirteega (Euroopa maantee 45) San Michele all'Adige juures kagus. Malosco paikneb kaldplatool Sasi jõe vasakul kaldal, keskmiselt 1041 m üle merepinna. Lähedal on Novella oja.
Malosco on jalutuskäigu kaugusel Fondost, kaks linna on teineteise kõrval, kusjuures Fondo jääb loodesse. Lisaks Fondole külgneb Malosco ka Ronzone, Sarnonico ja Eppani vallaga. Dasine mets ja niidud jäävad linnast põhja poole. Santa Giustina järv on mõni kilomeeter edelas.

Fauna ja floora

Piirkonda iseloomustavad rohumaad.

Põllumajandus

Maa on viljakas, toodetakse veini, mooruspuu vilju, türgi maisi, nisu, rukist, otra ja kartulit.

Rajatised

Pénegalile (1737 m) jõuab Maloscost umbes 2,3 tunniga, ja keskusest põhja pool on talvised murdmaasuusatamise rajad, kus on üle 10 km nõlvu. Maloscos on ka mänguväljak, tenniseväljakud, võrkpalli- ja korvpalliväljakud ning mitmeotstarbeline spordiväljak. Raekoda paikneb Piazza Vittorio Erspameris. Linna hotellide hulka kuuluvad Lady Maria Hotel Bar Ristorante, Hotel Panorama, Hotel Bel Soggiorno ja Hotel Rosalpina. Hotel Panorama tegutseb tervise ja heaolu valdkonnas.
Purtse Tarakalda linnamägi

Purtse Tarakalda linnamägi on neemiklinnuse tüüpi linnamägi, mis asub Lüganuse vallas Purtse külas Purtse jõe idakaldal.

Kirjeldus

Neemiklinnuse nõlvad on jõepoolsel küljel 19 m ja idaküljel 8 m kõrged ning ülejäänud külgedel laugjamad. Õueala on täies ulatuses ringvalliga ümbritsetud. Valli keskmine kõrgus on 2 m. Kõige võimsam vallilõik jääb loodenurka. Vanimat valli toetab mõlemast küljest kividest kuivmüüritis, mille siseküljel ja harjal asusid palkrajatised. Linnuse idaküljel on valli ees paiknenud ka kraav. Umbes 7500 m² suurusel maa-alal paiknev kultuurikiht on õhuke ja leiuvaene.

Ajalugu

Linnuse kasutusajaks peetakse 8.–13. sajandit. Linnuse kaitserajatuste uurimise käigus on tuvastatud kaks ehitus- ja kasutusjärku.

Esimene ehitusjärk

Algselt oli linnamägi kaitstud ainult idapoolne külg, sest sealsed looduslikud nõlvad olid madalamad ja laugjamad.

Teine ehitusjärk

11. sajandi lõpul või 12. sajandi algul ümbritseti ülejäänud seljaku küljed ringvalliga.

Muinasasula

Suurem asulakoht, tõenäoliselt muistse Purtse küla ase, avastati linnusest lääne pool üle Purtse jõe.
2. liin

2. liin on kõrvaltänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Kopli asumis.

Ajalugu

Tänava hoonestus tekkis Vene-Balti laevaehitustehase ametnike ja tööliste elamutena ning on ehitatud tüüpprojektide järgi ja rühmitatud tüüpide kaupa. 
Laevaehitustehase tööliste elubarakid ehitati nn liinidele (1., 2. liin, 3., 4., 5.) ja Sepa ning Kaevuri tänavale paralleelselt reastatud kompaktsete rühmadena. Elamud on kitsa keskkoridoriga kahekorruselised puumajad, igal korrusel 16 kööktoa-tüüpi 12 m² korterit.
Oliver Kirk

Oliver Leonard Kirk (20. aprill 1884 – 1958) oli USA poksija, kes osales 1904. aastal Saint Louise olümpiamängudel. Ta on ainus poksija, kes on võitnud ühtedel olümpiamängudel kaks kuldmedalit (kukk- ja sulgkaalus).
Claude Bernard

Claude Bernard (12. juuli 1813 Saint-Julien – 10. veebruar 1878 Pariis) oli prantsuse füsioloog ja loodusteadlane. Claude Bernard kirjeldas oma eksperimentaalse töö käigus nii pankrease rolli seedimises kui ka maksa rolli glükogeneesis. Claude Bernardi tuntakse tänapäeval kui esimest teadlast, kes rõhutas homöostaasi olulisust loomade füsioloogias. Oma töödes nimetas Claude Bernard seda protsessi stabiilse sisemise keskkonna ehk milieu interior'i tagamiseks ning väitis, et stabiilse füsioloogilise keskkonna säilitamine organismis on keskseid protsesse elusorganismide füsioloogias. 20. sajandil populariseeris Ameerika Ühendriikide füsioloog Walter Bradford Cannon selle termini asemel mõistet homöostaas, millena neid protsesse kirjeldatakse ka tänapäeva teaduskirjanduses.
1868. aastast oli ta Prantsuse Akadeemia liige.
Rein Lüüs

Rein Lüüs (sündinud 16. märtsil 1935 Tallinnas) on eesti ehitusinsener.
Ta lõpetas 1954. aastal Tallinna 22. Keskkooli ja 1959. aastal ehitusinsenerina TPI.
Mitmekordne Eesti meister (samuti seenioride klassis) tennises.
Üliõpilasselts Liivika vilistlane.
Tre corde

Tre corde (mõnikord ebatäpselt ka tre corda, itaalia keeles 'kolm keelt') on klaveri parempoolne pedaal.
Selle pedaali vajutamisel tõuseb keeltelt summutusmehhanism ning keeled helisevad kauem, ka pärast klahvide vabastamist. See lisab klaverimuusikale ekspressiivsust ja paremat võimalust nootide sidumiseks.
Rutger Kettler

Rutger Kettler oli Liivi ordu liige ja Tallinna linnusekomtuur (Hauskomtur) aastatel 1494–1497.
Kettleri vanemad olid tõenäoliselt Goswin Kettler ja Else von Hatzfeld. Ta pärines Münsteri piiskopkonnast Asseni asulast Lippstadti ja Beckumi lähedalt.
Tõenäoliselt oli hilisem ordumeister Gotthard Kettler Rutgeri sugulane, kuid nende täpset sugulusastet on võimatu kindlaks teha.
Issey Miyake

Issey Miyake (三宅 一生 Miyake Issei; sündinud 22. aprillil 1938 Hiroshimas) on jaapani moelooja.
Issey Miyake sündis Hiroshimas ja elas 7-aastasena üle tuumapommiplahvatuse. Tema ema sai tugevalt kiiritada ja suri 4 aastat hiljem.
Ta õppis graafilist disaini Tama kunstiülikoolis Tōkyōs. Seejärel töötas ta Pariisis ja New Yorgis ning asutas 1970 Jaapanisse naastes oma disainistuudio. Järgmisel aastal ilmus müüki esimene rõivakollektsioon, mida ta esitles New Yorgis. 1980ndate lõpus hakkas ta katsetama uute plisseerimismeetoditega, mis viisid uue plisseerimistehnika leiutamiseni.
Issey Miyake kaubamärgi all toodetakse meeste- ja naisterõivaid, kelli ning parfüüme.
Frets on Fire

"Frets on Fire" on vabakasutuses avatud lähtekoodiga videomäng, mis jäljendab kommertsmängu "Guitar Hero". Mängu lõid Unreal Voodoo nime all tegutsevad soomlased 2006. aasta demo party Assembly mänguarendusvõistlusel.
Lohsa

Lohsa (sorbi keeles Łaz) on asula Saksamaal Saksimaal Bautzeni kreisis Lohsa vallas.
2009. aastal elas seal 1728 inimest.
Asulat mainiti esmakordselt 1343. aastal nimega Lose.
Allapanu

Allapanu on põllumajandusloomadele sooja, kuiva ja puhta aseme tegemiseks kasutatav materjal. Eelkõige tarvitatakse allapanuks teravilja põhku, saepuru, kuivanud puulehti jms. Allapanu ülesanne on imada võimalikult palju virtsa ja gaase (nt ammoniaak).