google/wiki40b huggingface dataset:
Pz 68

Eellugu

Pz 68 esimene prototüüp valmis 1968. aastal ja tootma asuti uut tanki samal aastal. Aastatel 1971–1974 jõudis Šveitsi armee teenistusse kokku 170 Pz 68, mida järgmiste mudelite ilmumisel hakati Pz 68 Mk1 nimetama. Erinevalt Pz 61-st oli Pz 68 kahur stabiliseeritud, torni vasakul küljel asus laskemoona luuk, mootor oli võimsam ja transmissiooni oli modifitseeritud. Kuigi tanki kaal kasvas 39,7 tonnile, suurenes maksimaalne kiirus 55 km/h. Ka roomikud olid laiemad kui Pz 61-l ja maaga kontaktis olev osa roomikust oli pikem.

Kirjeldus

Pz 68 torn ja kere mõlemad terasest valatud. Tank on jagatud kolmeks sektsiooniks. Juht istub ees keskel. Torn asub masina keskel, komandör ja sihtur istuvad paremal ja laadija vasakul pool. Mootor asub taga ja on meeskonnaruumist tulekindla seinaga eraldatud.
Pz 68 põhirelvaks on briti 105 mm L7 suurtükk. Tankil on veel kaks 7,5 mm kuulipildujat ja suitsugranaadiheitjad.

Kasutamine

Pz 68 ainus kasutaja oli Šveits. Aastal 1998 otsustati, et modifitseerimata Pz 68-d arvatakse 2000. aastaks teenistusest välja. Aastal 1999 oli teenistuses veel 186 modifitseerimata ja 186 modifitseeritud Pz 68-t. Umbes 200 masinat üritati Taile maha müüa, kuid tehingust ei saanud asja. Aastal 2005 arvati kõik veel allesolevad tankid teenistusest maha ja müüdi vanarauaks. Säilinud Pz 68-id võib näha muuseumides üle maailma.
Laine Mustasaar

Laine Mustasaar (17. mai 1939 – 12. juuli 2014) oli eesti laulja.
Ta sündis Tartumaal taluperes. Laulmist õppis ta Tartu Muusikakoolis (Alma Kurtna õpilasena) ja Tallinna Riiklikus Konservatooriumis (Linda Sauli õpilasena).
Paralleelselt õpingutega asus ta tööle Eesti Raadio segakoori lauljana ja töötas aastatel 1966–1995 sama koori solistina. Ta oli solistiks paljudes suurvormides, mida Eesti Raadio segakoor esitas, alates Pergolesi, Antonín Dvořáki, Gioachino Rossini ja Vivaldi Stabat Materitest, Johann Sebastian Bachi, Ludwig van Beethoveni, Wolfgang Amadeus Mozarti ja teiste klassikute suurteostest kuni kaasaegsete heliloojate teosteni. Soolokavades olid ta lemmikud heliloojad-romantikud: Robert Schumann, Franz Schubert, Johannes Brahms, eesti muusikast on ta enim esitanud Mart Saare ja Ester Mägi laule.
Aereeritud aunkompostimine

Aeratsioonisüsteem

Aeratsioonisüsteem tagab kiire biolagunemise ja sobib hästi ettevõtetesse, mis käitlevad suurtes kogustes märga orgaanilist materjali. 
Aeratsioonisüsteemiga puhutakse õhku kompostimassi sisse või tõmmatakse sealt välja. Aereerimiseks vajalikke torusid saab asetada kanalitesse, põrandale või paigaldada auna koostamise ajal kompostihunnikusse.   
Suurte süsteemide puhul on aeratsioonisüsteemile lisatud automaatne seiresüsteem, mis kontrollib ja reguleerib õhuvoolu. Väiksemate süsteemide puhul võib kasutada ka manuaalseid seiremeetodeid. 
Meetodi eeliseks on võime hoida mikroobide elutegevuseks vajalikku niiskuse- ja hapnikutaset. Aereerimisega tagatakse kompostimisprotsessi maksimaalne efektiivsus, vältides samal ajal liiga kõrget temperatuuri, mis võib süsteemi katkestada. Samas tuleb jälgida, et liiga aktiivne aereerimine võib komposti maha jahutada, mis samuti pärsib orgaanilise aine lagundamist. Efektiivselt töötavas kompostiaunas hävinevad ka patogeenid ja umbrohuseemned. Aereeritud süsteem on tavapäraselt töös 14-28 päeva, pärast mida efektiivne kompostimise protsess lõppeb ning temperatuur kompostis langeb. 
Aeratsioonisüsteem lihtsustab biofiltrite kasutust, millega saab eraldada tahkeid osakesi ja leevendada ebameeldivate lõhnade teket. Samas tuleb jälgida, et kompostis tagatakse vajalik niiskustase, kuna õhustamine võib kompostisegu liigselt kuivatada.
Oota:

"Oota:" on Jääääre 2003. aasta album.
Harku vald (Keila kihelkond)

Harku vald (Gemeinde Hark) oli vald Keila kihelkonnas Harjumaal.
1926. aasta detsembris oli vallavanemaks Aleksander Korsen, kes mõisteti Tallinna-Haapsalu Rahukogus 26. jaanuaril 1929 valla raha raiskamise eest kaheks aastaks vangiroodu (Harku vallavanema seiklusi. Vaba Maa, 29. jaanuar 1929, nr. 24, lk. 6).
Lahingulaev

Lahingulaev on merelahingute pidamiseks ja kaldal asuvate sihtmärkide tulistamiseks valmistatud suur sõjalaev, mille peakaliibri relvadeks on rasked (suurekaliibrilised, 12–16") kahurid. Kasutati 19. sajandi lõpust kuni 20. sajandi lõpuni ja oli selle ajastu võimsaim sõjalaevatüüp.

Ajalugu

Varem on kasutatud lahingulaeva nimetamiseks ka termineid drednoot (ka dreednoot) ja liinilaev. Lahingulaevade eelkäijaiks olid suured liinilaevad purjelaevade ajastust. Aurumasina ja soomuse kasutuselevõtt laevadel ning suurtükkide areng muutsid meresõja taktikat ja välja hakkasid kujunema uued sõjalaevatüübid.
Esimest korda kasutati ametlikult sõna lahingulaev (battleship) Inglismaal 1892. aastal. Algne lahingulaev oli kahe 2-torulise pöördtorniga – 1 vööris ja 1 ahtris ning hulga väiksemakaliibrliste, kuid suurema laskekiirusega kahuritega.
Vene-Jaapani sõja merelahingutes suurenes senine kuni 4 km tavapärane laskekaugus isegi 13 km-ni. Sellest tulenevalt pandi rõhk lahingulaevade peakaliibri ja peakaliibri kahurite arvu suurendamisele väiksemate kahurite arvelt. Lisaks suurendati auruturbiinide kasutuselevõtuga kiirust. Tuntuimaks uueks teerajajaks sai Inglismaal 1906. aastal valminud lahingulaeva HMS Dreadnought vastav revolutsiooniline kontseptsioon. 1. maailmasõja eelõhtust 2. maailmasõjani toimus lahingulaevade ehituses ja relvastuses märkimisväärne areng. Lahingulaevast kujunes merevõimu sümbol. Maailma suurimad lahingulaevad olid 2. maailmasõja ajal Jaapanis ehitatud 2 Yamato klassi lahingulaeva (pikkus ~260 m, veeväljasurve ~71 000 t).
Alates 2. maailmasõja lõpust hakkas lahingulaevade tähtsus mereoperatsioonidel oluliselt kahanema, seda ühtlasi koos lennukikandjate ja lennukite rolli tõusuga. Külma sõja ajal võeti kasutusele ka laevavastased raketid, mis olid suurtest kahuritest efektiivsemad. 2. maailmasõjast alates kalleid lahingulaevu enam juurde ei ehitatud, kuigi mõningaid veel moderniseeriti. Viimasena kasutati USA Mereväe Iowa klassi lahingulaevu 1991. aasta operatsioonis "Kõrbetorm" maismaasihtmärkide pommitamiseks. Viimane lahingulaev USS Missouri BB-63 arvati aktiivsest teenistusest välja 1992. aastal (lõplikult kustutati registrist siiski alles 2006) ehk 100 aastat pärast lahingulaeva nimetuse kasutuselevõttu.
Bermuda lipp

Bermuda lipp on Suurbritannia meretaguse territooriumi Bermuda lipp.
Bermuda rahvuslipp on punane kangas Suurbritannia lipuga vardapoolses ülanurgas ehk Suurbritannia riigilaevade merelipp, mille lehvile on lisatud Bermuda vapp. 
Lipu värvitoonid on, punane PMS 186C ja sinine PMS 280C. 
Lipp võeti kasutusele 4. oktoobril 1910, esialgu sinise põhivärviga, kuid 1915. aastal muudeti see punaseks. 
Mitteametlikult kasutatakse ka lippe, millele on lisatud vapi alla kollane lint motoga "Quo, Fata, Ferunt".
Tammiku mõis (Kose)

Tammiku mõis (saksa keeles Tammik) oli rüütlimõis Kose kihelkonnas Harjumaal. Nüüdisajal jääb mõis Harju maakonda Kose valda.
Mõis asutati 17. sajandil. 18. sajandi lõpul ehitati mõisa peahoone, mida 19. sajandil ümberehitamise käigus pikendati. 1905 pandi peahoone põlema ja hiljem hoone ehitati uuesti üles. 1960. aastatest on hoone jälle varemetes.
Aadliürik

Aadliürik ehk aadlidiplom ehk aadlikiri on dokument, millega keegi aadeldatakse või tõendatakse tema aadliseisust.
Han Feizi

Han Fei (ka Han Fei Zi) ( 韓非; pinyin: Hán Fēi; Wade–Giles: Han Fei) (u 280 (288) – 233 eKr) oli Hiina legistlik ehk seadusekooli filosoof, kes kirjutas  traktaadi "Han Feizi".

Elulugu

Erinevalt teistest selleaegsetest kuulsatest filosoofidest kuulus sõdivate riikide ajastul (475–221 eKr) Hani vürstiriigi kuninga perekonnas sündinud Han Fei valitseva aristokraatia hulka. Seetõttu interpreteerisid peale ta tööde kirjutamist neid kohe ta sugulasest Hani kuninga juhendamisel mõned selleaegsed õpetlased. Olles konfutsionistist Xunzi õpilane huvitus ta eelkõige valitsemiskunstist ja uuris põhjalikult varasema legismi klassiku  Shang Yangi töid. Astus Qini riigi valitseja, hilisema Hiina esimese keisri Qin Shi Huangdi teenistuses.  Ühendanult Hiina rajas Qin Shi Huangdi ta õpetusi järgides  militaarse tsentraliseeritud suurriigi, milles reformidega ühtlustati seadused, mõõdud ja kiri ning mille mõned jooned on säilinud tänaseni.  Keisri peanõunik Li Si, samuti Xunzi õpilane, süüdistas Han Feid kakskeelsuses, lasi ta võtta vahi alla ja sundis võtma mürki.

Raamat "Han Feizi"

Oma seaduskeskses ametnikeriiki käsitlevas raamatus "Han Feizi"  on ta tuginenud ka "Daodejingile", mida ta interpreteeris kui poliitikale pühendatud teksti ja millele kirjutas ka kommentaari (20 ja 21 peatükk). Han Fei teose võtmemõisteks on "valitsemise tehnika (kunst, oskus)" (shu).
Virussaare rabasaar

Virussaare rabasaar on looduskaitsealune salumetsaga kaetud moreenkõrgendik Pärnu maakonnas Põhja-Pärnumaa vallas Maima rabas.
Rabasaar paikneb Lavassaare asulast umbes 9 km põhja pool, keset lageraba. Saare läbimõõt on umbes 0,5 km, pindala umbes 12 ha, kõrgus 30 m üle merepinna ja kuni 5 m kõrgemal ümbritsevast rabast.
Rabasaare loodeosas asub muinasaegne kindlustuse ase. Varasematel aegadel kasutati Virussaart pelgupaigana. 20. sajandi esimesel poolel oli rabasaar jagatud neljateistkümneks krundiks ning oli kasutusel heinamaana. Hiljem, 1950. aastal loobuti saarel heina tegemisest ja nüüdseks on see metsastunud.
Liigiliselt kasvab seal kuuse-segamets, kus leidub pärna, jalakat, saart, tamme ja teisi puuliike.
Rabasaar võeti 1957. aastal kaitse alla kui Virussaare (rabasaare) kaitseala.
Virussaare rabasaare geograafilised koordinaadid on 58° 35′ 14″ N, 24° 21′ 20″ E.
Fennistika

Fennistika (inglise keeles Finnish studies, saksa keeles Fennistik) on filoloogia haru, mis uurib soome (fennistika kitsamas mõttes) ja eesti (fennistika laiemas mõttes) keelt, kultuuri ja kirjandust. Mõnikord on fennistikat käsitletud fennougristika osana.
Fennistikat saab õppida näiteks Greifswaldi, Viini, Kölni Ülikoolis, kusjuures Greifswaldis ja Kölnis on võimalik omandada valdkonnas magistrikraad.
Helen Tobias-Duesberg

Helen Tobias-Duesberg (11. juuni 1919 Suure-Jaani – 4. veebruar 2010 Savannah) oli eesti helilooja ja organist.
Helen Tobias õppis Tallinna konservatooriumis orelimängu ja kompositsiooni; lõpetas selle 1943. aastal.
Alates 1949. aastast elas Helen Tobias-Duesberg Ameerika Ühendriikides, kus tegutses organisti, helilooja ja pedagoogina. Alates 1951. aastast õpetas ta Manhattani muusikakoolis.
Ta aitas kaasa 1970. aastatel tegutsenud väliseesti lauluraamatukomisjoni töös.

Isiklikku

Helen Tobias-Duesberg oli Rudolf Tobiase tütar ja Silvia Tobiase õde.
Uduküla

Uduküla (18. sajandi kaartidel Uddo) on endine küla Viljandimaal Põltsamaa kihelkonnas Tapiku raba servas Kõpu-Tapiku tee ääres. Tänapäeval jääb endine küla Põltsamaa valda Jõgeva maakonnas.
Geograafilised koordinaadid on 58° 46′ 30″ N, 26° 12′ 10″ E
Öötla vald

Öötla vald (saksa keeles Oethel) oli vald Järvamaal Peetri kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1892 ja siis liideti see vald Esna vallaga.
Acri

Haldus

Acri piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Bisignano, Celico, Corigliano Calabro, Longobucco, Luzzi, Rose, San Cosmo Albanese, San Demetrio Corone, San Giorgio Albanese, Santa Sofia d'Epiro, Vaccarizzo Albanese.
Acri halduspiirides asub 160  asulat ja asumit, sealhulgas järgmised: Acqua di Fico, Bellucci, Canaletta, Casalinella, Ceraco, Ceracò, Chimento, Cocozello, Corneto, Croce di Greca, Croce Don Paolo, Cuore di Maria, Cuta, Duglia, Farnarossa,Ferrante d'Aragona, Foresta, Gallone Pane, Gioia, La Mucone, La Mucone Sottano, Macchia di Baffi, Manca e Galera, Milano, Mischinella, Monsignore, Montagnola, Ordichetto, Pagania, Pagania del Vallone, Pantadia, Pantalea, Pantano d'Olmo, Pantano il Melo, Pantano Soprano, Pantano Sottano, Pastamolla, Petramorella, Piana di Caruso, Pietremarine, Pinitello, Policaretto, Pozzometro, Pucchio, Salice, San Giacomo d'Acri, San Lorenzo, San Martino, Sant'Adriano, Sant'Angelo d'Acri, Santa Maria la Fiumara, Santo Zaccheria, Serra di Cristo, Schito, Serra di Vuda, Serralonga, Serricella, Settarie, Sorbo, Vallone Cupo, Vallone il Melo, Vallone il Pero, Vallone U Midu, Vagno, Vammana, Vupo.

Loodus

Acri territooriumil voolavad mitmed jõed, teiste seas Mucone, Calamo, Duglia, San Martino, Cieracò, Coriglianeto, Chàdamia, Trionto, Galatrella ja Mizofato.

Ajalugu

Arheoloogilised väljakaevamised annavad tunnistust sellest, et Acri alad olid asustatud juba neoliitikumis (3500–2800 eKr).
II Puunia sõjas oli Acri Hannibali poolel ja alistati roomlaste poolt aastal 203 eKr.
Kalev Ermits

Karjäär ja saavutused

Ta võistles aprillis 2013 Kontiolahtis Soome meistrivõistlustel murdmaasuusatamises 50 km vabatehnikasõidus ja saavutas 142 mehe seas 17. koha
IBU karikasarja etapil Rootsis Idres novembris 2013 sai ta meeste 10 km sprindis 13. koha.
Tema parim koht maailma karikavõistlustel on 11., mille saavutas 12. veebruaril 2016 Presque Isle'is jälitussõidus.
Hapupiim

Hapupiim on hapendatud ehk piimhappebakterite tekitatud käärimise tagajärjel kalgendunud piim.
Lisades hapupiimale atsidofiilkepikeste juuretist, saadakse atsidofiilhapupiim.
Retakord

Retakord on elektronorel, mida toodeti raadiotehases Punane RET aastatel 1965–1975 kokku ligi 2000 eksemplari. Tegemist oli Nõukogude Liidu esimese tööstuslikult toodetud mitmehäälse elektronoreliga, mida peeti innovaatiliste lahenduste tõttu parimaks pilliks Nõukogude Liidus.
Tehnilise lahendusena olid orelis kasutusel induktiivmahtuvuslik (LC) juhtgeneraator, iga klahvi jaoks eraldi manipulaatortransistor ning sagedusjagajateks sünkroonitud multivibraatorid. 
Oreli disain ja tehniline lahendus põhinesid Heino Kalmo ainueksemplaridena valmistatud varasematel elektronorelitel Kalmokord 1 (aastal 1958) ja Kalmokord 63 (aastal 1963).
Johannes Kiivet

Haridustee

Õppis Järvamaal Vaali külakoolis (1889) ja Merja külakoolis (1890) ning alates aastast 1890 Eesti Aleksandri Linnakoolis, mille lõpetas 1895. aastal. Omandas 1896. aastal algkooliõpetaja kutse ja 1898 ka geomeetria ja usuõpetuse õpetaja kutse. Õppis 1906–1907 Tartus Hugo Treffneri Gümnaasiumis. Õiendas 1907. aastal gümnaasiumi küpsuseksamid Tartu Aleksander I Gümnaasiumi juures.
Õppis 1907–1911 Peterburi Ülikooli füüsika-matemaatikateaduskonnas, lõpetas 1913. aastal kaitstud diplomitööga, mille eest sai I järgu diplomi. Sooritas 1915. aastal matemaatika ja füüsika gümnaasiumiõpetaja kutseeksami. 1935. aastast oli ta vanemõpetaja ja 1936. aastast I järgu raamatukoguhoidja.

Teenistuskäik

Töötas aastail 1895–1896 Järvamaal Merja külakooli abiõpetajana, 1896–1900 Karkuse vallakooli ja 1900–1902 Virumaa Imastu vallakooli juhatajana. Oli aastail 1902–1906 Peterhofi kreisis Teškovi eesti asunduse kihelkonnakooli juhataja ning 1906–1907 Vokas koduõpetaja. Töötas 1911–1912 Venemaal pangaametnikuna ja 1913–1917 Vologda kubermangus Ust-Sõssolski Gümnaasiumis õpetajana.
Aastail 1917–1923 oli Tallinna Linna 1. Reaalkooli õpetaja, andes samal ajal tunde ka Jänedal Põhja-Eesti Põllutöökeskkoolis. 1919–1920 oli Haridusministeeriumi nõunik ja kutsehariduse osakonna juhataja. Töötas 1920–1921 Tallinna õhtukeskkoolides õpetajana ning alates 1920. aastast Tallinna Tehnikumi õppejõuna (kuni 1934. aastani). Oli 1922–1924 Tallinna Prantsuse Lütseumi direktor ning aastast 1923 Tallinna Kolledži kosmograafiaõpetaja.
1923. aastast alates Haridusministeeriumi haridusnõunik, hiljem koolide peainspektor, 1936–1938 ministeeriumi kutseosakonna direktori asetäitja, alates 1938 direktor. 1930. aastate lõpus Tallinna linnavolikogu liige.

Ühiskondlik tegevus

Peterburi Eesti Üliõpilaste Seltsi liige alates 1907. aastast ning Korporatsioon Tehnola asutajaid ning esimene auvilistlane. Oli tegev õpetajate kutseorganisatsioonides kuuludes Tallinna Õpetajate Seltsi liikmeskonda ja Eesti Õpetajate Liidu (1922. aastal) ning Harjumaa Rahvaülikooli Seltsi juhatusse. Juhendas laulukoore ning korraldas koolilastele mitmesuguseid kooliväliseid tegevusi (spordiüritused, näiteringid jmt.).
Oli Eesti Kodutöönduse Edendamise Keskseltsi asutajaid ja esimees ning kuulus ühenduse Fenno-Ugria Asutus juhatusse. Võttis osa Tallinna Põllumeeste Seltsi, Eesti Kirjanduse Seltsi ja Eesti Tehnika Seltsi tegevusest.
Teinud kaastööd ajakirjandusele (Teataja, Tallinna Teataja, Sotsiaaldemokraat, Kasvatus).
14 (Tallinna bussiliin)

Tallinna bussiliin 14 sõidab Viru keskuse bussiterminali ja Vana-Pääsküla vahel. Liini teenindab Tallinna Linnatranspordi AS ning liiklus toimub tööpäevil. Bussiliin on ekspressliin.
Korporatsioon Talavija

Korporatsioon Talavija on 14. detsembril 1900 Riias asutatud Läti üliõpilasorganisatsioon.

Sümboolika

Korporatsioon Talavija värvid on valge-roheline-kuldne, mis väljendavad järgmisi põhimõtteid: karskus, haridus, rahvus.
Korporatsioon Talavija deviisid on roku rokā (käsikäes) ja darbs ceļ vīru (töö teeb mehe paremaks).

Ajalugu

Korporatsioon Talavija asutasid korporatsioon Lettonia vilistlase Vilis Olavsi kaasabil 25 Riia Polütehnikumi tudengit. Detsembris 1918 otsustati in corpore astuda armeesse ja osaleda Läti vabadussõjas. Korporatsioon Talavija osales koos korporatsioonide Lettonia, Selonija, Lettgallia ja Fraternitas Letticaga Läti meeskorporatsioone ühendava Presiidiumite Konvendi (P! K!) loomisel.
1940. aasta suvel likvideerisid korporatsiooni okupatsioonivõimud. Korporatsioon Talavija tegevus Riias taastati 23. mail 1989.
Michael Faraday

Tunnustused

Michael Faraday valiti 1838. aastal Rootsi Kuningliku Teaduste Akadeemia välisliikmeks.
Aastal 1840 valiti ta Ameerika Filosoofiaseltsi välisliikmeks.

Mälestuse jäädvustamine

Tema järgi on nimetatud elektrimahtuvuse ühik farad. Teda on kujutatud briti 20-naelsterlingisel rahatähel.
Harry Paalberg

Harry Paalberg (20. detsember 1927 Tallinn – 26. aprill 1993 Tallinn) oli Eesti majandusteadlane.

Elulugu

Harry Paalberg oli talupidaja poeg.
Lõpetas 1948 Tallinna 9. Keskkooli, 1953 TPI, majanduskandidaat (1967, Eesti TA), väitekiri "Eesti NSV linnade peamised arengusuunad ja neid mõjutavad tegurid". Oli 1961–67 MI teadur, 1967–78 vanemteadur, 1978–92 TPI majandusteaduskonna tööstuse planeerimise ja juhtimise (hiljem juhtimise ja plaanimise) kateedri vanemõpetaja, aastast 1980 dotsent. Lugenud peamiselt majanduse ja sotsiaalse arengu planeerimise kursusi.

Teadustöö

Uurimisvaldkond: linnastumine, territoriaalne planeerimine ja ratsionaalse asustussüsteemi kujundamine.
Ärieetika

Ärieetika on rakenduseetika haru, mis analüüsib äripraktikas ette tulevaid eetilisi ja moraalseid probleeme.
Ärieetika kujunes välja 1970. aastate lõpul USAs.
Ärieetika probleemistikku kuulub nt (valitseva) majandussüsteemi moraalne õigustatus, ettevõtte ühiskondlik vastutus, aktsepteeritava konkurentsi piirid, reklaami eetilisus.
Aeneis

"Aeneis" on heroiline eepiline poeem, Vana-Rooma kirjaniku Vergiliuse (70–19 eKr) tähtsaim teos ja üks tuntumaid ladinakeelseid kirjandusteoseid.
Vergilius soovis oma poeemiga luua rooma vastet kreeka eepostele, "Iliase" ja "Odüsseia" sünteesi. Ta laenab ka mitmetelt teistelt autoritelt.
"Aeneise" värsimõõduks on daktüliline heksameeter.
"Aeneis" idealiseerib Itaalia minevikku, kombeid ja uskumusi. Peategelase Aenease kujus on leidnud üldistatud väljenduse minevikukangelastele omaseks peetud kõlbelised väärtused. Aeneas (kr Aineias) on troojalane, Homerose "Iliases" esineb ta kui üks Trooja väejuhte.
"Aeneise" 1.–6. laulus kirjeldatakse Aenease eksirännakuid teel Troojast Itaaliasse, kasutades tugevaid paralleele "Odüsseiaga". Teose 7.–12. laulus on kirjeldatud Aenase võitlust Itaalia hõimude allutamiseks ja see osa teosest on omakorda tugevas seoses "Iliase" sündmustikuga.
"Aeneis" on ühtlasi Rooma riigi sünnilugu rooma idee valguses. Just see idee ajendab Aenease tegusid, eepose sündmustikku ning üldist suunitlust.
Vergiliuse enese seisukoht oli, et teos on lõpetamata ja surma eel palus ta selle põletada. Keiser Augustus aga käskis selle avaldada.
Eepost on võimalik lugeda ka eesti keeles. Tõlkinud Ants Oras, ilmunud Lundis 1975. aastal ja Tallinnas Hortus Litterarumi väljaandel 1992. aastal (koos "Bucolicaga" samuti A. Orase tõlkes).
Pärsia laht

Pärsia laht (pärsia keeles خلیج فارس (Khalīj-e Fārs 'Pärsia laht') või ka آب کبود
Āb-e Kabūd), الخليج الفارسي (al-Khalīj al-Fārsī) või خليج الفارس (Khalīj al-Fāris) ('Pärsia laht')) on laht India ookeani loodeosas. Pärsia lahe rannikualadel asuvad Iraan, Iraak, Kuveit, Saudi Araabia, Bahrein, Katar, Araabia Ühendemiraadid ja Omaan. 
Lahe pindala on 239 000 km². Laht on madal, asub mandrilaval, suurim sügavus on 102 meetrit, keskmine sügavus alla 50 meetri. Lahe vesi on soolasem kui ookeanis, kuni 40 promilli. Loodete kõrgus on kuni 3,5 meetrit. Valitseb kuum ja kuiv kliima. Pärsia laht on ühendatud Omaani lahega Hormuze väina kaudu.
Tuntuim, kuid suuruselt alles kolmas saar Pärsia lahes on Bahrein. Sellest suuremad on Iraanile kuuluv Qeshmi saar ja Kuveidile kuuluv Būbiyāni saar. 
Pärsia lahe piirkonnas asuvad maailma suurimad naftavarud.
Pärsia lahte suubub Shaţţ al-‘Arabi jõgi, mis moodustub Tigrise ja Eufrati ühinemisel.
Pärsia laht on nime andnud Lahesõjale.
Kõik lahte ümbritsevad riigid peale Iraani on araabia maad, mistõttu on soovitud laht ümber nimetada Araabia laheks. Seda nime ei ole aktsepteerinud aga ükski rahvusvaheline organisatsioon. Aastal 2006 kinnitas ÜRO, et nõuab lahe nimetamist Pärsia laheks, sest ajalooliselt on Araabia laheks nimetatud ka muid veekogusid, näiteks Punast merd.
Emmaste vald

Ajalugu

Emmaste vald moodustati 1992. aasta 30. aprillil.
Valla vastuseisust hoolimata otsustas Eesti valitsus 22. juunil 2017 sundliita Emmaste vald Eesti omavalitsuste haldusreformiga moodustatava Hiiumaa vallaga. Emmaste vald vaidlustas vastava määruse Riigikohtus, kuid jäi seal kaotajaks.

Asustus

Emmaste vallas oli 43 küla:
Emmaste, Haldi, Haldreka, Harju, Hindu, Härma, Jausa, Kabuna, Kaderna, Kitsa, Kurisu, Kuusiku, Kõmmusselja, Külaküla, Külama, Laartsa, Lassi, Leisu, Lepiku, Metsalauka, Metsapere, Muda, Mänspe, Nurste, Ole, Prassi, Prähnu, Pärna, Rannaküla, Reheselja, Riidaküla, Selja, Sepaste, Sinima, Sõru, Tilga, Tohvri, Tärkma, Ulja, Valgu, Vanamõisa, Viiri, Õngu.
Johann Gerstenkorn

Johann Gerstenkorn (eesnimena ka Johannes; Lauenberg – 1709 Maarja-Magdaleena) oli Eesti vaimulik.
Gerstenkorn sündis Lauenbergis Saksamaal. Õppis Jena ülikoolis alates 1670.
Ta oli aastatel 1680–1709 Maarja-Magdaleena koguduse õpetaja.

Isiklikku

Abikaasa Dorothea Gerstenkorn (sünd. Bluhm), abielu laulatati 28.04.1680 Tallinnas.
Issaak Babel

Issaak Emmanuilovitš Babel (Исаак Эммануилович Бабель; sünninimi Issaak Manjevitš Bobel (Исаак Маньевич Бобель); 12. juuli (30. juuni) 1894 Odessa – 27. jaanuar 1940 Moskva) oli juudi päritolu vene kirjanik.
Tema tuntumad teosed on lühijuttude kogumikud "Ratsaarmee" (Конармия; 1926), kus ta kujutab ausalt Sergei Budjonnõi 1. Ratsaarmees reporterina teenides nähtut, ja "Odessa lood" (Odessa jutustused; Одесские рассказы; 1931).
15. mail 1939 ta arreteeriti. 26. jaanuaril 1940 mõisteti Babel surma süüdistatuna nõukogudevastases vandenõulises terroristlikus tegevuses ja spionaažis.