google/wiki40b huggingface dataset:
René Just Haüy

René Just Haüy (28. veebruar 1743 Saint-Just-en-Chaussée – 3. juuni 1822 Pariis) oli prantsuse mineraloog. Ta oli üks kristallograafia rajajaid.
René Just Haüy oli pärit vaesest perekonnast, kuid sõprade abiga pääses õppima esialgu Navarra kolledžisse, hiljem Kardinal Lemoine'i kolledžisse. Temast sai katoliku preester. Ta asus kolledžis õpetama ning tegeles vabal ajal botaanikaga. Kord aga pillas ta maha kaltsiiditüki ja selle purunemise jälgimine andis tema uurimistööle uue suuna ning ta hakkas uurima ainete kristallstruktuuri.
Aastal 1784 avaldas ta oma töö "Essai d’une théorie sur la structure des cristaux", kus näitas, et mineraalide kristallstruktuur allub kindlatele reeglitele.
Kui puhkes Prantsuse revolutsioon, siis Haüy vangistati ja tekkis oht, et ta hukatakse, kuid ta vabastati pärast seda, kui bioloog Étienne Geoffroy Saint-Hilaire tema eest kostis.
Aastal 1793 sai temast kaalude ja mõõtude komitee liige ja aasta hiljem füüsikaõpetaja revolutsiooniaegses École normale'is.
1801 ilmus talt viieköiteline "Traité de minéralogie", kus ta esitas mineraalide kristallstruktuuri geomeetriat käsitlevad matemaatilised seadused. See uurimus muutis Haüy otsekohe tunnustatud teadlaseks.
René Just Haüy oli üks mineraloogiamuuseumi rajajaid; aastal 1802 sai temast Prantsusmaa loodusloomuuseumi professor, kuid pärast restauratsiooni jäi ta kõigist oma ametikohtadest ilma ning suri vaesuses.
Ta tegeles ka püroelektriliste nähtuste uurimisega.
Aastal 1821 valiti ta Rootsi Kuningliku Teaduste Akadeemia liikmeks.
Pedagoog ja pimedate kooli rajaja Valentin Haüy oli René Just Haüy vend.
René Just Haüy järgi on nime saanud mineraal haüiin. See on ränivaene tardkivim.
Ta on maetud Père-Lachaise'i kalmistule.
Allan Saint-Maximin

Allan Irénée Saint-Maximin (sündinud 12. märtsil 1997 Châtenay-Malabrys) on Prantsusmaa jalgpallur, kes mängib äärepoolkaitsjana Premier League'i klubis Newcastle United.
Ta alustas klubikarjääri Prantsusmaa klubis Saint-Étienne, millega liitus 2011. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta Prantsusmaa kõrgliigas 2013. aastal. 2015. aastal juulis liitus ta Monacoga, kuid suundus sealt kohe laenule Saksamaa kõrgliiga klubisse Hannover 96. Hooajal 2016–17 mängis ta laenul Prantsusmaa kõrgliigas SC Bastia meeskonnas.
2017. aasta augustis sõlmis ta lepingu Nice'iga, mängides selles klubis kaks hooaega. 2019. aasta augustis sõlmis ta kuueaastase lepingu Newcastle United'iga. Üleminekusumma oli 16,5 miljonit naelsterlingit.
Saint-Maximin on mänginud Prantsusmaa noortekoondistes.
Jean-Marie Floch

Jean-Marie Floch (1947–2001) oli prantsuse semiootik.
Ta oli Algirdas Greimas'i õpilane. Ta tegeles peamiselt visuaalsemiootikaga.
Krista Mits

Krista Mits (sündinud 2. septembril 1946) on eesti anglist, tõlkija ja pedagoog.

Haridus

Ta lõpetas 1969. aastal cum laude Tartu Ülikooli germaani-romaani filoloogia osakonna ja on end erialaselt täiendanud mitmel pool Euroopas ja Ameerika Ühendriikides.

Töökäik

Aastail 1969–1973 töötas ta teadurina Tartu Ülikooli sotsioloogia laboratooriumis, aastail 1973–1990 oli inglise keele õpetaja Tallinna Keeltekoolis, aastail 1990–1993 inglise keele õpetaja ning inglise keele õppe ja eksamite koordinaator Eesti Humanitaarinstituudis, aastail 1993–2008 Eesti Humanitaarinstituudi anglistika õppetooli juhataja, aastail 2008–2010 Tallinna Ülikooli germaani-romaani keelte ja kultuuride instituudi lektor.
Krista Mits on koostanud menuka "Inglise keele õpiku algajaile" (Tallinn: Valgus, 1984; 2., parandatud trükk 1989). 
Ta on tõlkinud palju eesti keelest inglise keelde (eriti kunstialast kirjandust), aga ka inglise keelest eesti keelde nii ilu- kui aimekirjandust.
Gabriela Gunčíková

Gabriela Gunčíková (sündinud 27. juunil 1993 Kroměřížis) on Tšehhi laulja.
Ta sai 2011. aastal Tšehhi ja Slovakkia superstaarisaate "Česko Slovenská SuperStar" teisel hooajal 2011. aastal teise koha.
Aastatel 2014–2015 osales ta lauljana USA rokkansambli Trans-Siberian Orchestra kontserttuuril.
Ta esindas Tšehhit 2016. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Stockholmis lauluga "I Stand". Laul saavutas finaalkontserdil 41 punktiga 25. koha.
Kaitsepataljonid

Lätis

Lätis moodustati Saksamaa sõjaadministratsiooni poolt lätlaste loodud nõukogudevastased relvaformeeringud vabatahtlikkuse alusel moodustatud politseiteenistuse abipataljonid, 1941. aasta juulis, mille komandöriks oli Läti endine ohvitser V. Weiss. Pataljon võitles Läti territooriumil tegutsevate Punaarmee väeosadest taganemisel mahajäänud punaväelaste ja nõukogude partisanide vastu.
1941. aasta septembris taastati Lätis kohalikud politseiosakonnad ning kohaliku omakaitse baasil ka Schutzmannschaft der Ordungspolitzei, ehk Saksa Korrapolitsei allüksused. 1943. aasta lõpuni formeeriti Lätis 45 sarnast pataljoni, mis kandsid järjekorranumbreid 16.–28., 266.–283. ja 311.–322., kuhu kuuklus umbes 15 000 meest. Vahipataljonide kohustuste hulka kuulus põhiliselt Saksa armee varustusteede turvamine ja tagala korrakaitseteenistus Lätis, kuid osa allüksusi saadeti ka Ukrainasse ja Valgevenesse partisanide vastu võitlema ja sõjamajandusobjektide valveteenistusse ning osa pataljonidest tegutses Armeegrupp Nord rindelõigus.
Admiraliteedi bassein

Admiraliteedi bassein on Tallinna lahe kagusopis Tallinna reidi ranniku ääres asuv veekogu. Veekogu on nime saanud sellest, et aastal 1714 asutati seal Venemaa keisri Peeter I korraldusel admiraliteedi töökojad.
Veekogu ääres tegutsesid 19. sajandil Tallinna Sadamatehased ja Nõukogude ajal Tallinna Laevaremonditehas. Seetõttu on kirjanduses veekogu nimetatud ka Laevaremonditehase basseiniks. Tänapäeval asub veekogu ääres muu hulgas Vanasadama Jahisadam.
Silvester Stodewescher

Silvester Stodewescher (ka Sylvester Stodewescher; surnud 1479) oli Riia peapiiskop aastatel 1448–1479.
Stodewescher kuulus Saksa ordu kõrgmeistri Konrad von Erlichshauseni lähikonda ning kui ordu Liivimaa haru soovis Riia peapiiskopkonda enda võimu alla saada, siis suruti paavsti juures läbi just Stodewescheri kandidatuur. 
Esialgu täitis Stodewescher kuulekalt ordu soove: 1451. aastal taaskinnitas ta peapiiskopi ja Riia toomkapiitli inkorporeerituse Saksa ordusse ning aasta hiljem sõlmis ta Kirchholmi lepingu, mis andis Riia linna ordu ja peapiiskopi kaksikvõimu alla (enne seda oli Riia ametlikult allunud vaid peapiiskopile, reaalselt aga ordule).
Hea läbisaamine orduga ei kestnud siiski kuigi kaua. Stodewescher, keda toetasid nii Riia kui ka mõned rahulolematud aadlikud, püüdis oma sõltumatust ordust kasvatada. 1470. aastal, kui ordus puhkes sisetüli, oleks see tal peaaegu ka õnnestunud, kuid uus ordumeister Bernd von der Borch surus oma tahte peapiiskopile siiski peale. Alles 1478. aastal õnnestus peapiiskopil saavutada paavsti toetus Saksa ordust väljaastumisele. Ordu reageeris sellele aga sõjakäiguga peapiiskopi vastu, mis lõppes Stodewescheri vangistamisega (Stodewescheri vaenus). Peapiiskop pidi loobuma orduvastasest poliitikast ning kinnitama endised lepingud. Kuid varsti peale seda ta suri ning Riia ja ordu vahel puhkesid tõsised tülid.
Spordikoolituse ja -Teabe SA

Spordikoolituse ja -Teabe SA on Eesti sihtasutus. Sihtasutuse asutasid Eesti Olümpiakomitee ja Haridus- ja Teadusministeerium.
Sihtasutus viib muu hulgas läbi spordiga seotud inimestele mõeldud koolitusi, töötab välja spordialaseid kutsekvalifikatsioone, haldab Eesti Spordiregistrit.
Mysen

Nimi

Linn sai nime vana talu Myseni (muinaspõhja Mysin, Mosvinist) järgi, mille maadele ta oli rajatud. Talunime esimene osa mosi tähendab 'soo' ja lõpp vin 'luht, heinamaa, karjamaa'.
Päri vald (Viljandi kihelkond)

Päri vald (saksa keeles Ninigal) oli vald Viljandimaal Viljandi kihelkonnas.
Vald eksisteeris 1866–1939.
Valla alal asus Päri mõis.
Liustikujärvesete

Liustikujärvesete ehk limnoglatsiaalne sete on jääpaisjärves ja jääjärves settinud sete.
Liustikujärvesete koosneb kihiliselt settinud peenematest purdosakestest. Suvel settib peamiselt sulavete poolt toodud liiv ja aleuriit, talvel aga savimineraalid. Tüüpiliseks setteks on viirsavi.
Liustikujärvesetetest moodustunud tüüpilised pinnavormid on mõhnad.
Alide Lumberg

Alide Lumberg (23. detsember 1915 Tallinn – 9. mai 2004 Tallinn) oli eesti zooloog.

Elukäik

Ta lõpetas 1936. aastal Tallinna Linna II Tütarlaste Gümnaasiumi ja 1946. aastal Tartu Riikliku Ülikooli.
Ta töötas aastatel 1944–1960 Tartu Riikliku Ülikooli (selgrootute) zooloogia kateedris, ühtlasi aastatel 1958–1960 Eesti Põllumajanduse Akadeemia entomoloogia ja aianduse kateedris. Ta töötas aastatel 1960–1991 Läänemere Kalamajanduse TUI-s ning aastatel 1992–2000 Eesti Mereinstituudi teadur.
Ta on peamiselt uurinud Emajõe ja selle lisajõgede ning luhaveekogude planktonit, samuti Läänemere eri osade zooplanktonit.
Ta maeti Rapla kalmistule.
Asus Eee PC

Ajalugu

Esialgu teatas Asus, et arvuti baashind on 199 USA dollarit, kuid lisaseadmete ja muude vahenditega koos võib maksumus tõusta 399 dollarini. Siiski selgus kiiresti, et nii odavalt ei saa arvuteid müüa, ja baashind kerkis ruttu 399 dollarini, kusjuures pooljuhtketta maht 4 GB jäi samaks. Hakati müüma mudelit 2G Surf, mille muutmälu maht oli 512 MB.
Eee baasmudel 4G tuli müügile 16. oktoobril 2007 Taiwanis. Kiiresti järgnesid 3 mudelit. Juba 2007. aastal müüdi Eee 700 seeria arvuteid üle 300 000 ja järgmisel aastal mitu miljonit. Intel teatas, et Eee on kooskõlas tema turundusstrateegiaga "World ahead" ehk "Maailm eespool", mille eesmärk on pakkuda igale maailma inimesele võimalus omada arvutit.
Turule tuleku ajal äratas Asus Eee tähelepanu oma väikese kaalu, Linuxi operatsioonisüsteemi, pooljuhtketta ja suhteliselt väikese hinnaga. Uuematele mudelitele on lisatud võimalus kasutada Windows XP operatsioonisüsteemi ja üldtuntud kõvaketast.
Eee 900 seeria lasti ametlikult müügile Hongkongis 16. aprillil 2008 ja Suurbritannias 1. mail. Arvuti maksis Suurbritannias koos käibemaksuga 329 naelsterlingit. Saksamaal ja Austrias algas müük 26. juunil. 900 seeria mõõtmed olid pisut suuremad: 225×165×35 mm ja kaal oli umbes 1 kg. Arvutil oli mitmepuutepadi, mis võimaldas kasutajal kahe sõrmega kerida ja näpistusžesti abil suumida. Seda müüdi mõnel turul Linuxi ja mõnel turul Windowsi operatsioonisüsteemiga.
Eee 1000 seeria lasti müügile 3. juunil 2008 Taipeis. Sellel oli uus 10-tolline ekraan ja 1,6 GHz Intel Atomi keskprotsessor, Linux ja 8 GB või 32 GB pooljuhtketas. Mudelil 1000H oli Windows XP Home või Linux ja 80 GB või 160 GB kõvaketas. Aku kestis mudelil 1000 4,2–7,5 tundi ja mudelil 1000H 3,2–7 tundi.

Ühilduvus

Eee kasutab standardset x86 protsessorit ja sellepärast saab sellele väikese vaevaga installida enamikku operatsioonisüsteeme. Täielik riistvaraline toetus on siiski muutlik, eriti viimastel mudelitel. On näidatud, et Eeele saab installida Microsoft Windowsi, Linuxit, BSD-d, Solarist ja teisi UNIXi-laadseid operatsioonisüsteeme, Mac OS X-i, Androidi ja Syllable'i.
Kirikulaadid

Kirikulaadid on keskaja muusikateoorias laadisüsteem, mis põhineb rooma filosoofi Boëthiuse viies raamatus "De institutione musicae" kirjeldatud vanakreeka laadisüsteemil ja Ptolemaiose transpositsiooniskaaladel. Boëthius on seda süsteemi kirjeldanud aga ekslikult ning seetõttu ei lange kreeka ja hilisem euroopa laadisüsteem kokku. Vanakreeka laade loetakse ülalt alla, mitte alt üles nagu keskaegseid laade. Keskajal kasutati Vanast-Kreekast üle võetud helirida, mille alumiseks noodiks on A (hiljem G, tähistatuna kreeka tähega gamma) ning ülemiseks a'. Selle rea piires moodustub kaheksa laadi (modus, tonus; kaheksa laadi süsteem octoechos). Need pole aga muusikast lahutatud heliread tänapäevases mõistes, vaid ühtlasi meloodiamudelid. Laad määras meloodia liikumise põhikarakteri ja tüüpilised meloodiakäigud. Laadi määrab tema põhiline ulatus (ambitus) ning kaks tugiheli. 
Kaheksa kirikulaadi ehitatakse üles neljalt põhihelilt (D (dooria), E (früügia), F (lüüdia), G (miksolüüdia)) ja saadakse seega neli põhi- (ehk autentset) laadi ning neli kõrval- (ehk plagaalset) laadi. 
Keskaegsetes helilaadides ei ole loomulikku mažoori ja loomulikku minoori. Need kujunesid rahvamuusikas ja vararenessansi mitmehäälsuses ning võeti muusikateoorias kasutusele 16. sajandil. Keskaegsed laadid ei tunne ka helide kõrgendusi ega madaldusi. Ainus muutuv heli on b, mis esineb ka madaldusega. 
Keskaegset laadistruktuuri on selgemalt kirjeldanud Hermannus Contractus oma traktaadis "Musica". Ta jagab kasutatava kahe oktavi ulatusega helirea neljaks tetrahordiks, mis osaliselt kattuvad, korraldades niiviisi kõige paremini kvardi-, kvindi- ja oktaviruumi. Kõik tetrahordid on sama intervallilise ehitusega (toon - pooltoon - toon). Üksikute lülide sarnane struktuur sai ka Guido Arezzost heksahordilise solmisatsioonisüsteemi aluseks.
Vapiano

Vapiano on Saksamaa päritolu restoranikett, mille peakorter asub Kölnis. Vapiano restoranid on fresh-casual restoranid, mis pakuvad tarbijatele Itaalia köögi värsket ja tervislikku toitu.
Vapiano asutati 2002. aastal Hamburgis. 
2019. aasta seisuga tegutses üle maailma Vapiano kaubamärgi all 235 restorani. Baltikumis ja Soomes haldab neid Eesti haldusfirma Piano Group OÜ. Kokku on selles piirkonnas seitse restorani, nendest neli Eestis  (kolm Tallinnas (sh Solarise ja Ülemiste keskuses), üks Tartus), üks Leedus Vilniuses ja kaks Soomes  Helsingis.
Volframiit

Volframiit ((Fe,Mn)WO₄) on rauda, mangaani ja volframit sisaldav monokliinne mineraal.
Volframiit kuulub tähtsamate volframimaakide hulka.
Värvuselt on ta punakaspruun kuni must. Kõvadus Mohsi skaalal on 4–4,5, tihedus 7,1–7,5 g/cm³.
Volframiiti leitakse tavaliselt kvartsisoontest. Mineraali kaevandatakse muu hulgas Hiinas, Suurbritannias, Portugalis, Boliivias, Birmas, Malaisias, Rwandas, Austraalias, USA-s, Lõuna-Koreas, Kongo DV-s.
Enn Kokk

Enn Kokk (19. juuni 1937 Juminda – 19. august 2019) oli eesti rahvusest Rootsi sotsiaaldemokraatlik poliitik ja ajakirjanik.
Ta sündis aastal 1937 Juminda kalurikülas. Aastal 1944 põgenes ta koos vanematega Rootsi ja kasvas üles Stockholmis. Ta on lõpetanud Uppsala Ülikooli.
Ta kuulus aastatel 1961–1962 Rootsi Sotsialistlike Tudengite Liidu juhatusse. Ta on töötanud ajakirja Side toimetuses. Aastatel 1961–1964 kuulus ta Vaba Eesti toimetuse kolleegiumi. Ta on aastast 1968 töötanud Rootsi Sotsiaaldemokraatliku Töölispartei keskjuhatuses, ta on olnud erakonna peamisi ideolooge. Aastatel 1974–1983 oli ta rootsikeelse ajakirja Aktuellet i Politiken peatoimetaja. Seejärel oli ta Rootsi Sotsiaaldemokraatliku Töölispartei asesekretär. Aastast 1989 viibis ta partei ülesandel sageli Balti riikides.
Ta on toimetanud rootsi keeles "Töölisliikumise lauluraamatu" (1960), "Joe Hilli laulud" (1969), "Vasakpoolsuse teed" (1973), "Parempoolsed jõud Rootsis" (1973, lisatrükk 1975), "Tülitsevad vasakparteid" (1975), "Kas paremjõud kujundavad Rootsit?" (1976) ja muud poliitilist kirjandust. Ta tegi kaastööd raamatule "Vaba Eesti tähistel" (2000).

Isiklikku

Ta oli kaks korda abielus. Tema abikaasa oli Rootsi sotsiaaldemokraatlik poliitik Birgitta Dahl (nad abiellusid aastal 1986); nad elasid Uppsalas.
Johannes George

Johannes Edward George (4. jaanuar 1895 Kastre-Võnnu vald, Tartumaa – 9. oktoober 1964 Oldenburg) oli eesti advokaat.
Ta lõpetas aastal 1921 Tartu Õhtuühisgümnaasiumi. Aastatel 1921–1922 õppis ta Tartu ülikooli arstiteaduskonnas, aastatel 1922–1925 õigusteaduskonnas, mille lõpetas. Ta oli Korporatsioon Fraternitas Estica vilistlane.
Johannes George osales Vabadussõjas, oli 1928–1933 vandeadvokaat G. Sosaare abi ja 1933–1940 vandeadvokaat Tallinnas. 1941. aastal asus ta järelümberasujana Saksamaale, teenis Saksa sõjaväes ja oli nõukogude sõjavangis.
Venemaa president

Õiguslik staatus

Presidendi staatus on määratud Venemaa põhiseaduse neljanda peatükiga, mille kohaselt president on Põhiseaduse ning inim- ja kodanikuõiguste ja -vabaduste garant. Põhiseadusega sätestatud korras võtab ta meetmeid riikliku suveräänsuse, sõltumatuse ja terviklikkuse kaitseks ning tagab riigivõimuorganite koordineeritud funktsioneerimise ja vastastikuse toime.   
Vastavalt Põhiseadusele ja föderaalseadustele määrab Venemaa president kindlaks riigi sise- ja välispoliitika põhisuunad ning esindab riigipeana Venemaa riigi sees ja rahvusvahelistes suhetes.  
Venemaa president on ka Venemaa relvajõudude ülemjuhataja. 
Venemaa presidendil on puutumatus.

Valimise ja ametisse astumise kord

Venemaa president valivad iga kuue aasta tagant Venemaa kodanikud üleüldise võrdse ja otsese valimisõiguse alusel salajasel hääletamisel kuueks aastaks. Presidendikandidaadiks võib olla vähemalt 35-aastane Venemaa kodanik, kes elab alaliselt Venemaa vähemalt 10 aastat. Üks ja sama isik ei või olla Venemaa presidendi ametikohal üle kahe ametiaja järjest. Venemaa presidendi valimiste täpse korra sätestab föderaalseadus.   
Ametisse astumisel annab Venemaa president rahvale järgmise vandetõotuse: "Tõotan Venemaa Föderatsiooni presidendi volituste teostamisel austada ja hoida inim- ja kodanikuõigusi ja -vabadusi, järgida ja kaitsta Venemaa Föderatsiooni põhiseadust, kaitsta riigi sõltumatust, julgeolekut ja terviklikkust, teenida ustavalt rahvast." 
Vandetõotus antakse pidulikus õhkkonnas Föderatsiooninõukogu ning Riigiduuma liikmete ja Venemaa Föderatsiooni Konstitutsioonikohtu kohtunike juuresolekul.
Vaemla Villavabrik

Vaemla Villavabrik on Hiiumaa vallas Vaemla külas asuv villatöötlemise ja turustamisega tegelev vabrik, mida haldab OÜ Hiiu Vill.
Vabrikus saab jälgida vanadel masinatel villatöötlemist.
Newtoni rõngad

Newtoni rõngad on samapaksusribade interferentsnähtus, kus võib jälgida heledate ja tumedate kontsentriliste rõngaste interferentspilti. Samapaksuse interferents tekib paralleelse kiirtekimbu langemisel muutuva paksusega plaadile. Sel juhul sõltub optiline käiguvahe plaadi optilisest paksusest antud kohas. Heledad rõngad on põhjustatud konstruktiivsest interferentsist, tumedad rõngad destruktiivsest interferentsist. Loomuliku valguse korral on heledad rõngad vikerkaarevärvilised, sest arvestades aine dispersiooni, on igal lainepikkusel oma murdumisnäitaja tõttu erinev käiguvahe. 
Esimestena üksteisest sõltumatult uurisid sellist interferentsi Isaac Newton ja Robert Hooke 18. sajandil ja see on ära mainitud Newtoni teoses "Opticks".
Mõisaholmi ülemine päevamärk

Mõisaholmi sihi ülemine päevamärk on endine päevamärk Lääne maakonnas Vormsi vallas Suuremõisa külas.
Päevamärgi geograafilised koordinaadid on 58° 58′ 13″ N, 23° 9′ 40″ E.
Terasest metallsõrestiktorni kõrgus jalamist on 24 meetrit
Päevamärk moodustas sihi Mõisaholmi alumise päevamärgiga. Märkide vahekaugus on 1147 meetrit ja sihi asimuut on 340.1°.
Päevamärk ehitati 1955. aastal.
2009. aastast pole päevamärk enam navigatsioonimärgina kasutusel. Märgi number VTA nimekirjas oli 582.
Samuli Leppiaho

Samuli Leppiaho (sündinud 2. juulil 1981 Rovaniemis) on Soome endine poksija.
Leppiaho võistles harrastajana kuni 2001. aastani. Ta osales kokku 145 kohtumisel, millest võitis 104 ja kaotas 41 kohtumist. 
Leppiaho oli kokku kahekordne Soome meister – sulgkaalus (kuni 57 kg) 1999. aastal ja kergekaalus (kuni 60 kg) 2000. aastal. Ta sai Soome meistrivõistlustel II koha kärbeskaalus (kuni 51 kg) 1998. aastal ja I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) 2001. aastal.
Leppiaho osales kaks korda Eesti – Soome maavõistlustel, kus ta võitis 1999. aastal oma kohtumise ja kaotas 2000. aastal oma kohtumise.
Leppiaho poksis septembrist 2004 kuni oktoobrini 2007 elukutselisena. Ta pidas kokku 15 kohtumist ning võitis neist 9 (neist 1 nokaudiga) ja kaotas 5 kohtumist (neist 1 nokaudiga) ning 1 kohtumine jäi viiki. Tema mänedžer oli endise tuntud poksija Olli Mäe poeg Pekka.
Sergei Tšepikov

Isiklikku

Sergei Tšepikov on 182 cm pikk ja kaalub 75 kg.
Isolaator

Isolaator ehk elektriisolaator on elektriseadme element pingestatud juhtmete ja seadmeosade eraldamiseks kandekonstruktsioonidest, millele nad on kinnitatud. Isoleerivateks osadeks on glasuuritud portselanist, klaasist, plastist või komposiitmaterjalist detailid, milles on tavaliselt metallarmatuur.
Õhuliinides ja alajaamades kasutatakse juhtmete mastidele riputamiseks kande- ia rippisolaatoreid, elektriaparaatides tugi- ja läbiviikisolaatoreid.
Üldkeeles on 'isolaator' kasutusel ka isoleeraine (dielektriku) tähenduses, näiteks: klaas on hea isolaator.
Komsomolsk Amuuri ääres

Kliima

Jaanuari keskmine õhutemperatuur linnas on –24 °C, juulis +20 °С. Aastane sademete hulk on 560 mm.

Ajalugu

Piirkonna põliselanikeks on nanaid. Tänapäeva linna ala kuulus Hiinale 1858. aastani, mil see läks Aiguni lepinguga Venemaale. 
Asula on rajatud 1860. aastal Permskoje külana Permi oblastist ümber asunud talupoegade poolt. 1932. aastal anti asulale linnaõigused ja nimetati ümber Komsomolskiks linna ehitavate kommunistlike noorte auks. Tegelikult olid umbes 70% linnaehitajatest vangid. Linnas hakati arendama rasketööstust, rajati laevaehitustehaseid.

Majandus

Linnas on lennukitehas, kus toodetakse hävituslennukeid Su-27, Su-30, Su-33 ja Su-35, laevaehitustehased ja masinaehitustehased.
Must metallurgia on tähtsuselt teine tööstusharu (32,2% toodangust): terasetoodang ulatub 0,7 miljoni tonnini.
Töötleva tööstuse käive oli 2006. aastal 24,1 miljardit rubla.
Linn asub Baikali-Amuuri magistraalraudtee (BAM) ääres. 20 km kaugusel kesklinnast asub lennujaam.
Rudolf von Bernhard

Rudolf von Bernhard (20. mai 1819 Tallinn – 3. august 1887 Tartu) oli Venemaa arhitekt ja insener.
Ta oli Peterburi Riikliku Arhitektuuri- ja Ehitusülikooli esimene rektor ja professor.
Ta on projekteerinud hooneid mitmes linnas, sh Tallinnas. Ehitisi Tallinnas: Pikk 9, 11, 13, 15 hoone ümberehitus (1891), Pikk 62 uusgooti stiilis maja.

Isiklikku

Tema poeg oli arhitekt Erwin Bernhard.
Paju mõis (Kihelkonna)

Paju mõis, ka Pajumõisa (saksa keeles Pajomois) oli rüütlimõis (fideikomiss) Kihelkonna kihelkonnas Saaremaal.

Ajalugu

Mõis rajati 16. sajandil ja tollal oli see Saaremaa idaosa Liivi ordu alade halduskeskus.
Enne 1798. aastat oli mõis riigi omanduses ja seejärel kinkis Paul I mõisa Carl Johann von Lodele. Mõisa viimane omanik enne 1919. aasta mõisate võõrandamist oli Carl Johann Freytag von Loringhoven.
Užava vald

Ajalugu

Užava vald eraldati Zirase vallast Esimese maailmasõja ajal. Aastal 1935 oli valla pindala 138 km² ja seal oli 1947 elanikku.  Aastal 1945 moodustati vallas Lībciemsi, Užava ja Sārnate külanõukogud, aastal 1949 aga vald likvideeriti. Aastal 1950 liideti Užava külanõukoguga likvideeritav Lībciemsi külanõukogu, aastal 1961 aga osa Jūrkalne külanõukogu maadest. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. 2009. aastast kuulub vald Ventspilsi piirkonda.

Loodus

Suurim jõgi on Užava jõgi. Järvedest asub vallas 1 hektari suurune Pāžezers. Vald ise asub Rannikumadalikul. Užava vallas asub Läti suurim rändluide.
Looduskaitse all on Hõbepaju. Valda jääb 3012 hektari suurune Užava hoiuala, valla lõunaossa jääb ka osaliselt Sārnate soo hoiuala. Lisaks jääb osa valla kaguosast Užava alamjooksu maastikukaitsealale.

Kaitstavad mälestised

Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Celmi ümbruskond, Užava luteri kirik, selle uksed ja altar, Užava majaka torn ja masinahoone, Sārnate muinasasula, hiiepaik Užava Puuslikupärn ja Puuslikuoja, Užava muinaskalmed ja Silkāji muinaskalmed. Kohaliku kaitse all on Sāmīši keskaegne kalmistu ja Birznieki muinaskalmed.
Looduskaitse all on kolm nimetut põlispuud.
Anne Orav

Anne Orav (sündinud 12. septembril 1942 Uue-Võidu vallas Viljandimaal) on Eesti keemik.

Elulugu

Anne Orav on talupidaja tütar.
Lõpetas 1960 Pärnu-Jaagupi Keskkooli, 1965 TPI keemiateaduskonna ja 1971 Keemia Instituudi aspirantuuri; keemiakandidaat (1972, Eesti TA), väitekiri "Küllastamata süsivesinike lahutamisvõimaluste uurimine gaasikromatograafia meetodil". Oli 1972–97 KI noorem- ja vanemteadur, aastast 1998 TTÜ KI analüütilise keemia osakonna vanemteadur.

Teadustöö

Anne Orava uurimisvaldkonnaks on gaasikromatograafia. On välja töötanud gaasikromatograafia meetodeid keeruliste segude kvalitatiivseks ja kvantitatiivseks analüüsiks, sh uurinud süsivesinike ja hapnikuühendite lahutamisvõimalusi kapillaargaasikromatograafilisel meetodil ja leidnud vastavad korrelatsioonivõrrandid. Üle 50 teadustrükise.
Hildegard Must

Hildegard Must (3. oktoober 1913 Tallinn – 18. aprill 1995 Valparaiso, Indiana, USA) oli eesti keeleteadlane. 
Aastal 1944 lahkus ta Eestist.
Ta on töid avaldanud nt onomastika ja soome-ugri alalt.

Isiklikku

Tema abikaasa oli Gustav Must.