google/wiki40b huggingface dataset:
Häädemeeste Miikaeli kogudus

EELK Häädemeeste Miikaeli kogudus on luterlik kogudus Häädemeestel.
Kogudus kuulub EELK Pärnu praostkonda. 
Koguduse õpetaja on Tauno Teder, diakon Rando Lillepa, organist Mall Karp. Juhatuse esimees on Aime Tamm.
Jumalateenistused on igal pühapäeval algusega kell 11.00 Häädemeeste Miikaeli kirikus.
LaGrange'i maakond

Ajalugu

Maakond moodustati 2. veebruaril 1832.
Ela ja sära

Ela ja sära on Eesti Kultuurikapitali aastast 2000 välja antav stipendium, et luua loomeinimestele tingimusi erialaseks pühendumiseks. 
Stipendiumi suurus on 15 600 eurot aastas (netosissetulekuna) ja seda makstakse ühe aasta jooksul. 
Aastas antakse välja tavaliselt 16 stipendiumi, iga Kultuurkapitali valdkonna kohta kaks.
Carola Häggkvist

Eraelu

Carola on üks Rootsi armastatumaid kuulsusi. Sellepärast jälitab kollane ajakirjandus teda sageli.
Carola oli 1990–2000 abielus norra nelipühilaste preestri Runar Søgaardiga. Neil sündis 1998. aastal poeg Amadeus.
Poliitikast võõrandumine

Poliitikast võõrandumine on vastumeelsus poliitika suhtes, arvamus, et poliitilised organid ja poliitikud on ükskõiksed, ebatõhusad ja ebausaldusväärsed. See mõiste võib tähendada ka lihtsalt apaatiat poliitika suhtes.
Sõltuvalt riigist ja ühiskonnast on poliitilisel võõrandumisel palju alavorme ja erinevaid põhjusi.
Teo Maiste

Teo-Endel Maiste (29. veebruar 1932 Võru – 14. august 2018) oli eesti laulja (bass) ja näitleja.

Elukäik

Teo-Endel Maiste küüditati 1941. aastal koos ema ja kahe vanema vennaga Siberisse. Nende elukohaks sai Aleksandrovski rajoon Tomski oblastis, Obi jõe põhjaosas, Tomskist umbes 1000 kilomeetrit põhja pool. Teo-Endel oli küll Eestis esimese klassi lõpetanud, kuid kuna ta algul vene keelt ei osanud, siis tuli kohalikust koolist kõrvale jääda. Järgmisel aastal läks ta uuesti esimesse klassi ning sai keele kiiresti selgeks. Pärast kooli lõppu sattus noormees pärast aastast metsatööd juhuslikult Tomskis muusikakooli katsetele. Ta lõpetas 1957. aastal Tomski Muusikakooli A. Tihhomirova lauluklassi. 1957–1958 õppis Novosibirski konservatooriumis (Venjamin Arkanovi klassis). Teo Maiste naasis Eestisse 1958. aastal ja astus Tallinna Riikliku Konservatooriumi, kus lõpetas  1962. aastal Jenny Siimoni lauluklassi. 
1960–1965 oli ta Vanemuise teatri ning 1965 – 2011 Estonia teatri solist. Esinenud ka kammer- ja oratooriumilauljana. Alates 1970. aastast töötas ta Eesti Muusikaakadeemia õppejõuna. Tema õpilaste seas on olnud Hans Miilberg, Thomas Mürk, Jaan Willem Sibul, Taimo Toomast.

Looming

Maiste loomingu nimistus on veerandsada soolopartiid vokaalsümfoonilistes suurvormides ning üle saja erineva lavarolli  sealhulgas Mölder (Dargomõžski "Näkineid"), Boriss (Modest Mussorgski "Boriss Godunov"), Ramfis, Attila, Philipp II ja Suurinkvisiitor (Verdi "Aida", "Attila", "Don Carlo"), Igor ja Galitski (Aleksandr Borodini "Vürst Igor"), Parun Ochs (Richard Straussi "Roosikavaler"), Porgy (George Gershwini "Porgy ja Bess"), Leporello (Mozarti "Don Giovanni"), Cyrano (Tambergi "Cyrano de Bergerac"), Peaminister ja Kagler (Straussi "Viini veri"), Lempelius, Friesner (Eduard Tubina "Reigi õpetaja", "Barbara von Tisenhusen") jpm.
San Siro

Stadio Giuseppe Meazza tuntud kui Stadio San Siro või ka hüüdnimega "La Scala del Calcio" ("jalgpalli La Scala") on jalgpallistaadion Itaalias Milanos. Staadion on jalgpalliklubide AC Milan ja Milano Internazionale kodustaadion. Staadionil peetakse ka ragbimatše ning kontserte.
Staadion, algse nimega Nuovo Stadio Calcistico San Siro (San Siro uus jalgpallistaadion), valmis 1925. aastal ja avati 19. septembril 1926 AC Milani ja Milano Internazionale kohtumisega. Algselt oli staadion AC Milani omanduses, aastast 1947 on omanikuks ka Milano Internazionale. Giuseppe Meazza nime sai staadion 1980. aastal. Giuseppe Meazza oli kahekordne maailmameister (1934 ja 1938), kes mängis peamiselt AS Ambrosiana-Inter, aga lühikest aega ka AC Milanis.
Murukattega mänguväljak on 105 meetrit pikk ja 68 meetrit lai. Staadionit on renoveeritud 1956 ja 1990. Viimase uuendamise käigus kõrvaldati staadionilt kõik seisukohad. Praegusel ajal on staadionil on 80  074 pealtvaatajakohta. Võimalike tulevaste laiendamiste jaoks peab staadion aga maad vahetult staadioni taga asuvalt hipodroomilt juurde ostma. San Sirol on UEFA 5-tähe standard.
San Sirol peeti 1934. aasta maailmameistrivõistluste veerandfinaal Saksamaa ja Rootsi ning poolfinaalmatš Itaalia ja Austria vahel ning 1990. aasta maailmameistrivõistluste avamäng Argentina ja Kameruni vahel. 1990. aasta maailmameistrivõistlustel peeti staadionil veel 5 mängu. Kuulsad mängud on veel toimunud 1939. aastal Itaalia ja Inglismaa (2:0), 1940. aastal Itaalia ja Saksamaa ning 1956. aastal Itaalia ja Brasiilia koondise vahel (3:0).
San Sirol on peetud ka kontserte. Seal on esinenud näiteks U2, Bob Marley, Michael Jackson, Depeche Mode, Bruce Springsteen, David Bowie, Robbie Williams, Madonna ja The Rolling Stones.
Turbo Pascal

Turbo Pascal on Pascal programmeerimiskeele täielik tarkvaraarendussüsteem, mis hõlmab kompilaatorit ning integreeritud arenduskeskkonda (IDE). Turbo Pascal töötab operatsioonisüsteemidega CP/M, CP/M-86 ning MS-DOS. Turbo Pascali arendajaks oli Philippe Kahn'i juhtimisel firma Borland. Peamiselt nõudlikumale tarbijale oli Borland Pascali nime all turul Turbo Pascali täiuslikum versioon (kaasas oli rohkem teeke ning standardteegi algkood, versioonis 7.0 oli ka kaitstud režiimi (protected mode) jaoks kompileerimise võimalus). Borland Pascal oli laialdaselt kasutusel ka Borlandi poolt laiendatud ning ka üldtunnustatud Pascali dialekti nimetusena.
Borland on vabakasutusse andnud kolm Turbo Pascali versiooni: 1.0, 3.02 ja 5.5 MS-DOS'ile, seda peamiselt nende ajaloolist väärtust silmas pidades.

Idee

Ajalooliselt oli programmeerijates toona sügavalt juurdunud arusaam, et programmeerimisel tuleb tingimata läbida kolm üksteisest täiesti erinevat tööetappi: redigeerimine, kompileerimine, linkimine. Iga etapi jaoks oli eraldi tööriist, mis oli loodud vaid selle etapi nõudmisi silmas pidades. Programmeerija kirjutas lähtekoodi, kasutades selleks tekstiredaktorit, kompilaator lõi sellest omakorda objektkoodi (sageli võis see võtta mitu läbimist), ning viimaks linkur kombineeris objektkoodi veel standardteekidega ning lõi täitefaili. Esimesena nägi selles eduvõimalust endale ja oma tarkvaraarendusvahendeid loovale vastloodud firmale Borland Philippe Kahn.
Varajastel 1980. aastatel olid personaalarvutitele programmeerimisvahendite loojad peamiselt IBM, Microsoft ja Lattice. Nad kõik tegid C kompilaatoreid (mõned tegid ka Pascali kompilaatoreid), mis kõik töötasid sarnasel meetodil. Näiteks Microsoft Pascal süsteemi kompilaator vajas lähtekoodi läbimiseks kahte etappi ning lisandus veel lõplik linkimise etapp (mis võis võtta minuteid (süsteemides, kus lisaandmekandjana sai kasutada vaid kahte disketti). See oli väga ressursimahukas ettevõtmine varajaste PC-arvuti mudelite piiratud võimaluste juures. Tarkvaraarendusvahendite loojad olid aga suunanud oma tooted peamiselt professionaalsetele arendajatele, ning nende põhivahendite hinnad (koos mõningate abistavate tööriistadega, nagu profiilijad) algasid sadadest dollaritest.
Kahni idee oli integreerida need eraldi funktsioonid ühte programmeerimisvahendite komplekti, panna see kiiremini tööle ning küsida selle kõige eest vaid väikest tasu. Selle asemel, et müüa seda läbi juba loodud müügikanalite (jae- ja hulgikaubanduse), müüs ta seda odavalt läbi postimüügi. Turbo Pascal on arvatavalt üldse esimene integreeritud arenduskeskkond (IDE).
Kõigele lisaks polnud Turbo Pascali ketastel, erinevalt suurtest tootjatest, mingit kopeerimiskaitset. Turbo Pascal tuli koos kuulsa raamatulitsentsiga: "Sa pead käsitlema seda tarkvara nagu raamatut – seda võib kasutada ükskõik kui palju inimesi, sa võid seda vabalt liigutada ühest arvutist teise". Kuna esimestel versioonidel polnud online-tuge, siis abi saamiseks Turbo Pascali juhendi hankimise vajadus toimis sisuliselt kopeerimisvastase kaitsena. Nii et väljend "käsitle seda kui raamatut" oli liigne, kuna kasutamiseks vajati igal juhul raamatut.
Amnesteophis

Levila

See perekond on endeemne Bahia osariigis Brasiilias.
Muhhu Alijev

Muhhu Alijev (Муху Гимбатович Алиев; sündinud 6. augustil 1940) on Venemaa poliitik. Ta oli 2006–2010 Dagestani Vabariigi president. Enne seda oli ta Dagestani parlamendi esimees.
Muhhu Alijev on rahvuselt avaar.
20. veebruaril 2006 valis parlament ta Vladimir Putini ettepanekul presidendiks, vahetades selles ametis välja Magomedali Magomedovi.
Józef Ołpiński

Józef Ołpiński (9. august 1892 – 1. august 1988) oli Poola riigiametnik.
1934 otsustati talle anda Kotkaristi III klassi teenetemärk.
Arved Engmaa

Elulugu

Arved Engmann astus Venemaa keisririigi armeesse 1912. aastal, Eesti rahvusväeosade moodustamisel 1917. aastal läks ta üle 1. Eesti jalaväepolku.

Eesti Vabadussõjas

Vabadussõja alguses teenis alates 26. novembrist 1918 kuulipildujate komando ülemana 1. Jalaväepolgus. Ja seejärel alates 18. jaanuarist 1919 kitsarööpmelise soomusrongi nr. 3 ülemana. 
Oli  alates 20. märtsist 1919 (pärast kapten Albert Petersi langemist) kõigi kitsarööpmeliste soomusrongide üldjuhiks kuni Vabadussõja lõpuni (20.03.1919-21.02.1921).

Pärast Vabadussõda

1921. aasta märtsis suunati Arved Engmann teenistust jätkama jalaväkke, kust viidi 1922. aasta detsembris üle Piirivalve Valitsusse ja 1931 ülendati koloneliks. Vabastati tegevteenistusest Piirivalve ülema abi ametikohalt 12. detsembril 1939.

Teises maailmasõjas

1941. aastal sattus ta koos teiste Punaarmee poolt mobiliseeritutega aurikule Eestirand ja oli seal kõrgeima sõjaväelise auastmega ohvitserina tegev pärast eestlaste poolset punaväelastelt võimu ülevõtmist Prangli saarel.

Pärast sõda

Arved Engmaa suri 5. märtsil 1947 Tallinnas ja on maetud Rahumäe kalmistule.
Riia kreis

Riia-Volmari kaksikkreis 1796−1888

Pärast Katariina II surma tühistas tema poeg keiser Paul I 1796. aastal asehalduskorralduse. 1783. aastal Riia kreisi aladest omaette kreisiks eraldatud Volmari liideti nüüd taas Riiaga Riia-Volmari kaksikkreisiks. Selline korraldus kehtis 1888. aastani, mil Riia ja Volmari eraldati omaette maakondadeks.
Meri-Liis Laherand

Meri-Liis Laherand (sündinud 20. novembril 1951) on eesti psühholoog, lastekirjanik ja tõlkija.
Ta on lõpetanud Tartu Ülikooli psühholoogina.

Teosed

Laherand, Meri-Liis 2008. Kvalitatiivne uurimisviis. (Jüri Orn, saateks.) Tallinn.
Majasokk

Majasokk (õieti Hildur Sokk või preili Sokk; rootsi keeles Husbocken, õieti fröken Hildur Bock) on keskne tegelane Astrid Lindgreni Karlssoni-lugude teises ja kolmandas osas.
Tegemist on vanema vallalise daamiga, koduabilisega, kes palub end kutsuda "majapidajannaks". Ta elab koos oma õe Friidaga Stockholmis Frej tänavas ning läbisaamine õega on kõike muud kui sõbralik. Sokk räägib sellest sageli üht-teist. Kui preili Sokk naerab, siis kõlab see üpris jubedalt. Kui ta laulma juhtub, palub Karlsson tal see lõpetada, kuni "mõni võib arvata, et Karlsson peksab teda". Sokk on seevastu aga võrratu kokk, kes suudab ühtmoodi hästi küpsetada saiakesi, valmistada ühepajatoitu, kanapraadi, pannkooke jne, mistõttu Karlsson temast väga lugu peab, ehkki seda eriti välja ei näita.
Hildur Sokk satub perekond Svantessonide juurde koduabiliseks pärast seda, kui pereema haigestub ning peab sõitma maale end välja puhkama. Esialgu on daam käre ning läbisaamine Väikevennaga ei suju kuidagi. Appi tõttab Karlsson, kes otsustab, et Majasokku tuleb "tirriteerda" - see olevat sama, mis "irriteerima", ent "kõlab palju põrgulikumalt".
Hiljem Väikevenna ja Karlssoni ning Majasoku läbisaamine paraneb ning teose lõpuosas leiab ta armastuse - Svantessonide kauge sugulase, turtsaka vanapoisi onu Juliuse, kes on Stockholmi käima tulnud. Hildur otsustab Juliuse juurde Västergötlandi kolida ning nimetab end "juba niisama hästi kui proua Janssoniks".
Riiklik piirkiirusseadus

Mõju liiklusohutusele

Riikliku piirkiiruse mõju liiklusohutusele pole arusaadav – kuigi seaduse kehtestamise ja tühistamise järgselt vähenes liiklussurmade arv, võis see olla ka tingitud sõidukite turvalisuse paranemisest, seega on seaduse mõju ebaselge. USA riikliku uurimisnõukogu (National Research Council) uuringu järgi vähenes esimesel aastal pärast seaduse jõustumist liiklussurmade arv 4000 võrra.
Cato Instituudi uuringu järgi liiklusohutus uute piirkiiruste kehtestamise esimestel kuudel hoopis vähenes, ning NRC hüpotees liiklussurmade vähenemise kohta oli hoopis statistiline anomaalia, mis 1978. aastaks taandus keskmisele. Pärast naftakriisi leevendumist jäi piirkiirusseadus kehtima peamiselt liiklusturvalisuse aspektist.
Liiklusohutuse kindlustusinstituudi (Insurance Institute for Highway Safety) avaldas kolm uuringut, mille kohaselt kiiruse suurendamine 55 miililt 65 miilile tunnis maanteedel suurenes liiklussurmade arv 25–30% (1/3 suurenenud sõitmisest, 2/3 suurenenud kiiruse tõttu, ning 1995. aastal, pärast seaduse tühistamist suurenes see veel 15%.
Samas aga California Ülikooli Transporditeaduse Keskuse uurijad leiavad, et IIHS ei arvestanud ka liikluse kolimist ohtlikematelt kaherealistelt maanteedelt palju ohutumatele neljarealistele Interstate-kiirteedele. Nende arvates suurenes piirkiiruse 65 miilini tunnis tõstmise tõttu liiklussurmade arv vaid 3.4–5.1 protsenti.

Kütusesääst

1988. aastal USA Transpordiuuringute komitee uuringu järgi vähenes piirkiirusseadusega USAs kütusetarbimine 0,2–1%. Asulavälised Interstate-kiirteed, mida seadus kõige rohkem mõjutas, ning mida 1973. aastaks ei olnud veel lõplikult väljaehitatud, moodustasid USA teedel sõidetud miilidest vaid 9,5%, kuid nendel, vaba liiklusvooluga maanteedel, sõitmisel on kasutegur suurem.
The Heritage Foundation väidab, et USA Transpordiministeeriumi uuringu järgi oli kütusesääst 1% ning iseseisvate uuringute järgi vaid 0,5%.

Spidomeetrid

1. septembril 1979 vastu võetud seadusega, mis pidi ka parandama spidomeetrite ja hodomeetrite täpsust, esitas USA Liiklusohutusamet (National Highway Traffic Safety Administration) kõikidele uutele autodele spidomeetrinõuded: spidomeetri skaala pidi lõppema 85 miili tunnis (135 km/h) juures, ning 55 miili tunnis tuli spetsiaalselt tähistada, kuna toonase Liiklusohutusameti juhataja Joan Claybrooki arvates "paistab sel juhul 60 miili tunnis spidomeetril lähedane maksimumile". 22. oktoobril 1981 otsustas Liiklusohutusamet selle nõude tühistada, kuna "sellest tulenevat kasu ei peetud märkimisväärseks" ja "esiletõstetud '55' ei andnud juhile võrreldes teeäärse liiklusmärgiga palju informatsiooni juurde".
Aksel Kipper

Aksel Kipper (23. oktoober/5. november 1907 Viljandi – 25. september 1984 Tartu) oli eesti astrofüüsik.
Eesti Kaptenite Klubi

Eesti Kaptenite Klubi on Tallinnas tegutsev Eesti laevakapteneid ühendav organisatsioon.
Klubi asutati 14. aprillil 1998.
Koos teiste mereorganisatsioonidega annab klubi välja aasta mereharija aunimetust.
Negrillorass

Negrillorassi all on mõistetud negriidsesse põhirassi kuuluvat inimrassi, mida iseloomustavad neegrirassist heledam nahk, lopsakam habemekasv ja kitsamad huuled ning väga väike keskmine kasv (meestel paiguti isegi 140 cm).
Sellesse rassi kuuluvateks on loetud Aafrika pügmeesid.
Sõna "negrillo" tuleb portugalikeelsest sõnast "negro" ('must'), millele on lisatud portugali keele vähendusliide "-ill-".
Karl Mutso

Elukäik

Lõpetas Vilno linna 1. gümnaasiumis eksternina ning astus seejärel 1908. aastal Vilno sõjakooli, mille lõpetas 1. järgus 19. augustil 1911 ning ülendati alamleitnandi auastmesse. Määrati teenistusse 107. Troitski jalaväepolku. Juunis 1913 saadeti aga 18. suurtükiväebrigaadi suurtükiasjandusega tutvuma. Järgmise aasta augustis viidi üle samasse brigaadi teenistusse, määrati patarei vanemohvitseri ametikohale.
Võttis Esimesest Maailmasõjast osa algusest lõpuni rindel. Teenis algul 18. suurtükiväebrigaadis vanemohvitserina, siis patarei ülemana järgemööda 137. suurtükiväedivisjonis, 8. suurtükiväebrigaadis ja 18. suurtükiväebrigaadis. Detsembris 1917 lahkus vene vägede teenistusest ning naasis Eestisse. Määrati jaanuaris 1918 teenistusse Eesti suurtükiväebrigaadi. Kui sakslased Eesti rahvuslikud väeosad laiali saatsid, siis sõitis koos Tartust välja saadetud Ukraina tudengitega Kiievisse.
Eesti kaitseväe teenistusse astus uuesti novembris 1922, määrati siis 2. suurtükiväerügemendi õppekomando kursuse ohvitseriks. 1923. aastal viibis paarikuisel lähetusel Prantsusmaal. Edaspidi teenis sama rügemendi õppekomando ülema, 2. suurtükiväegrupi ülema abi, alalisväe ohvitseride kursuse ülema, 4. suurtükiväegrupi ülema abi ja 3. suurtükiväe grupi ülema abi ametikohtadel. 1. detsembril 1928 määrati 3. suurtükiväegrupi ülema kohusetäitjaks ja 24. veebruaril 1929 sama grupi ülemaks. 1931. aastal lõpetas Kõrgema Sõjakooli. 8. juunist 1936 täitis ajutiselt suurtükiväe inspektori abi kohuseid. Samal aastal määrati algul 2. diviisi suurtükiväe ülema kohusetäitjaks, järgmisel aastal ülemaks.
Ta hukkus NKVD massimõrva ohvrina Tartu vanglas.
Märt

Märt on eestipärane mehenimi.
Tiit Berg

Tiit Berg (2. jaanuar 1946 – 9. oktoober 1980) oli eesti filmindustegelane. 
Tiit Berg lõpetas 1976. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri 7. lennu lavastaja-näitlejana.
Ta asus tööle Eesti Televisiooni režissöörina. Berg hukkus mereõnnetuses 1980. aasta oktoobris, kui filmi "Pulmapilt" võtete ajal mindi õhtusel ajal purjepaadiga merele. Segaseks jäänud asjaoludega õnnetuses hukkusid ka režissöör Jüri Garšnek ja baleriin Raili Jõeäär.
Õie Utter

Õie Utter (sünninimi Õie Alt; 1930–2010) oli Eesti kunstiajaloolane.
Ta lõpetas aastal 1955 Tartu Riikliku Ülikooli ajaloolasena.
Ta oli aastatel 1961–1986 Tartu Riikliku Ülikooli klassikalise muinasteaduse muuseumi direktor.

Isiklikku

Tema abikaasa oli paberiloolane Leo Utter (1929–2006).
Elmar Pärna

Elulugu

Lõpetas 1898 Peterburis gümnaasiumi, õppis 1898–1902 Peterburi Ülikooli füüsika-matemaatika-teaduskonnas, lõpetas 1910 Peterburi Mäeinstituudi. Pärast 1905. aasta revolutsiooni oli koduõpetaja Londonis Venemaalt välja saadetud literaadi Vladimir Tšertkovi perekonnas, 1910–1916 Peterburi Mäeinstituudi paleontoloogia õppetooli assistent.

Teadustöö

Elmar Pärna uurimused käsitlevad Lõuna-Uurali devoni ja karboni ajastu ammoniite, trilobiite, koralle ja peajalgseid molluskeid, ta oli ka Põhja-Eesti lademete paleontoloogia hea tundja.

Pere

Elmar Pärna oli kösterkooliõpetaja poeg ja Nikolai Pärna kaksikvend, Carl Robert Jakobsoni õepoeg. Tema ema oli Natalie Johanson-Pärna.
Ander Herrera

Ander Herrera Agüera (sündinud 14. augustil 1989 Bilbaos) on Hispaania jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Prantsusmaa kõrgliiga klubis Paris Saint-Germain.
Ta alustas klubikarjääri kodumaal Real Zaragozas, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2001. aastal. Debüüdi klubi põhimeeskonnas tegi ta hooajal 2008–09.
2011. aasta veebruaris sõlmis ta viieaastase lepingu Hispaania kõrgliiga klubiga Athletic Bilbao ning tegi klubi meeskonnas debüüdi sama aasta augustis. Bilbaoga mängis ta Hispaania kõrgliigas kokku kolm hooaega.
2014. aasta suvel liitus Herrera Manchester Unitediga, kellega sõlmis nelja-aastase lepingu. Debüüdi Premier League'is tegi ta 16. augustil mängus Swansea City vastu. Esimese värava lõi ta Inglismaa kõrgliigas 14. septembril mängus Queens Park Rangersi vastu. Manchester Unitediga on ta võitnud Inglismaa karika, liigakarika, superkarika ja hooajal 2016–17 UEFA Euroopa Liiga. Hooajal 2016–17 valiti Herrera fännide poolt Manchester Unitedi hooaja parimaks mängijaks.
2019. aasta juulis sõlmis ta viieaastase lepingu Paris Saint-Germainiga.
2011. aastal tuli Herrera Hispaania kuni 21-aastaste koondisega omavanuseliste Euroopa meistriks. 2012. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril kuulus ta Hispaania olümpiameeskonda. Debüüdi Hispaania jalgpallikoondises tegi ta 15. novembril 2016 sõprusmängus Inglismaa vastu.
Ka tema isa Pedro María Herrera oli jalgpallur.
Lääniste raamatukogu

Lääniste raamatukogu on raamatukogu Tartu maakonnas Kastre vallas Lääniste külas. Raamatukogu juhataja on Riina Gordejeva.
Granite'i maakond

Granite'i maakond (Granite County) on maakond USA-s Montana osariigis. Geograafilised koordinaadid on 46°42' N, 113°45' W.
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Philipsburg.
Maakonna pindala on 4488 km², millest 16 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 3079. Aastal 2000 oli elanike arv 2830.

Ajalugu

Granite'i maakond moodustati 1893. aastal.
David Wechsler

David Wechsler (12. jaanuar 1896 – 2. mai 1981) oli ameerika psühholoog.
Ta on tänapäeval väga populaarsete intelligentsustestide (Wechsleri intelligentsusskaalade) autor.
Wechsleri definitsiooni kohaselt on intelligentsus indiviidi üldine võimekus käituda eesmärgipäraselt, mõtelda ratsionaalselt ja tulla keskkonnas edukalt toime.

Biograafia

Wechsler sündis Rumeenias Lespezis juudi päritolu peres ja immigreerus lapsepõlves koos vanematega Ameerika Ühendriikidesse. Ta õppis New Yorgis koolis City College of New York ja Columbia ülikoolis, kus ta kaitses 1917. aastal magistrikraadi ja 1925. aastal doktorikraadi Robert S. Woodworthi juhendamisel. I maailmasõja ajal, õppides Charles Spearmani ja Karl Pearsoni käe all, tegi ta koostööd Ameerika Ühendriikide armeega, et töötada välja testid uute noorsõdurite värbamiseks.
Pärast lühikesi tööülesandeid eri valdkondades (sealhulgas viis aastat erapraksist), sai Wechsler 1932. aastal peapsühholoogiks Bellevue Psühhiaatriahaiglas, kuhu ta käi jäi kuni 1967. aastani. Wechsler suri 1981. aastal, kui tema psühholoogiatestid olid juba kõrgelt hinnatud.
Berend Johann von Wrangell

Berend Johann von Wrangell (8./18. november 1662 Tallinn – ilmselt 1731) oli Eestimaa rüütelkonnategelane ning Rootsi sõjaväelane.
Berend Johann von Wrangell sündis Koila ja Kohatu mõisniku Hans von Wrangelli (1638–1683) ja tema abikaasa Sophie Helene (sündinud vabapreili von Taube; 1642–1681) pojana.
Wrangell teenis Rootsi armees kus sai ooberstleitnandi auastme.
Ta oli Eestimaa maanõunik ning 1711–1713 Eestimaa rüütelkonna peamees.
Talle kuulus Koila mõis.
Kipper

Ajaloost

Eestis oli kuni 1940. aastani kipper alla 100 brutoregistertonnise mahutavusega purjelaeva kapten. Ta sai laevajuhtimisõiguse lühiajalistel kursustel pärast kutseeksami sooritamist.
Kalle Kirsimäe

Kalle Kirsimäe (sündinud 5. aprillil 1967 Tartus) on eesti geoloog, Tartu Ülikooli professor ja Eesti Teaduste Akadeemia akadeemik.
Ta töötab Ökoloogia ja Maateaduste Instituudi geoloogia osakonna juhatajana.
Ta lõpetas Tartu Ülikooli geoloogiaosakonna aastal 1992, kaitses samas asutuses geoloogia teadusmagistri aastal 1994 ja doktoritöö ("Clay mineral diagenesis of the Lower Cambrian "Blue Clay" in the Northern part of the Baltic Paleobasin") aastal 2000.
Tema peamisteks uurimisvaldkondadeks on (a) Maa varajase atmosfääri hapnikustumine ja settelise fosfogeneesi tekkimine; (b) kontinentaalsed murenemiskoorikud atmosfääri koostise ja paleokliima arhiivina; (c) Kivim-fluidi reaktsioonid settelistes, diageneetilistes ja hüdrotermaalsetes protsessides ning (d) tööstus- ja kaevandusjäätmete mineraloogia ja geokeemia ning taaskasutus.

Haridusalane tegevus

Ta on juhendanud mitmeid bakalaureuse, magistri- ja doktoritöid. Viimaste hulgas juhendaja või kaasjuhendajana Evelin Verš, (2006), Peeter Somelar (2009), Kati Tänavsuu-Milkeviciene (2009), Rutt Hints (2009), Riho Mõtlep (2010), Valle Raidla (2010), Kristjan Urtson (2011), Nele Muttik (2011), Martin Liira (2012), Annette Talpsep (2013), Peeter Talviste (2014), Sirle Liivamägi (2015), Lauri Joosu (2015), Päärn Paiste (2017), Mikk Gaškov (2017) doktoritööd.
Toit

Seened

Kübarseente paljusid liike ja trühvleid kasutatakse vahetult söögiks. Pärmseened on olulised leiva küpsetamisel kergitava ainena ning veini ja õlle kääritamisel. Sojakastme valmistamisel rakendatakse Aspergillus-e seeneperekonna liike. Pintselhalliku liigid Penicillium roquefortii ja Penicillium camemberii annavad Roqueforti ja Camemberti juustule neile omapärase lõhna ja maitse. Sama perekonna veel üht liiki kasutatakse salaami vorsti tootmisel.
Camasi maakond

Ajalugu

Maakond moodustati 1917. aastal.