google/wiki40b huggingface dataset:
Jõhvi kindluskiriku muuseum

Jõhvi kindluskiriku muuseum on Jõhvis Jõhvi Mihkli kirikus asuv muuseum. Muuseumi haldab Jõhvi Muuseumi Selts.
Muuseum paikneb kiriku altarialustes võlvkeldrites.
Muuseumis eksponeeritakse muu hulgas mitmeid arheoloogilisi leide, sh Jäbara kalmetest pärinevaid Eesti vanimaid raudesemeid.
Sarov

Ajalugu

Sarovi kohal asus 12. sajandil mordvalaste asula. 1298. aastal vallutasid selle tatarlased.
17. sajandil asusid sinna elama mungad ja 18. sajandil ehitati kirikud ja klooster. Sarovi kloostris elas ka Sarovi vaga Serafim. 1903. aastal külastas linna keisri perekond. Tollal oli seal 9 kirikut ja kloostris elas 320 munka. 1923. aastal klooster suleti, paljud mungad hukati. Teise maailmasõja ajal kasutati kloostri ehitisi rakettide Katjuša tootmiseks.
Sarovis loodi 1939. aastal salajane tuumauuringute keskus Arzamass-16 (Арзамас-16). Sarovi linn kustutati maakaartidelt. 1954. aastal sai Arzamass-16 linnaõigused. 
1991. aastal nimetati linn ümber Kremljoviks (seda nime oli kasutatud 1954. aastast salajase koodnimena). Praegust nime kannab taas alates 1995. aastast. Linna on dokumentides nimetatud veel ka Arzamass-60, Arzamass-75, Moskva-300 ja Gorki-130.
Sarovis töötasid Igor Kurtšatov, Andrei Sahharov ja mitmed teised tippfüüsikud.
Lasva ülanõukogu

Lasva külanõukogu oli külanõukogu Võru rajoonis. Külanõukogu moodustati 1945 Lasva vallas. Külanõukogu pindala oli 213 km² (1977).
Lobgesang

"Lobgesang" (Ülistuslaul) oopus 52 (MWV A 18) on Felix Mendelssohn Bartholdy sümfooniline kantaat solistidele, segakoorile ja orkestrile. Pärast helilooja surma avaldati see ka tema 2. sümfooniana B-duuris, kuid see ei ole Mendelssohni antud nimetus ega numeratsioon.

Ajalugu

"Lobgesang" on loodud koos vähem tuntud teosega "Festgesang (Gutenberg cantata)" trükipressi leiutamise 400. aastapäeva pidulikuks tähistamiseks. Teose esiettekanne toimus umbes 500 muusiku osavõtul Leipzigis 25. juunil 1840. Robert Schumanni sõnul võttis publik teose vastu suure vaimustusega. Teos oli Mendelssohni elu ajal populaarne, kuid sai ka kriitika osaliseks. Richard Wagner nimetas seda halvaks Ludwig van Beethoveni jäljenduseks.
1842. aastal avaldas Mendelssohn oma Šoti sümfoonia ja nimetas selle sümfooniaks nr. 3, kuigi sümfooniat nr. 2 ei ole tema elu ajal avaldatud. Võimalik, et helilooja kavatses hoida seda numbrit oma varasema Itaalia sümfoonia jaoks, mille esiettekanne oli 1833. aastal, kuid mille ta hiljem redigeerimiseks tagasi võttis ja kunagi ei lõpetanud. Itaalia sümfoonia avaldati postuumselt sümfooniana nr. 4. Aastakümneid pärast Mendelssohni surma sisestasid tema koguteoste väljaandjad "Lobgesangi" sümfooniate järjestusse sümfooniana nr. 2. Ent puuduvad viited, et see oleks olnud helilooja soov. Mendelssohni tööde uues kogumikus, mis avaldati 2009. aastal, ei ole "Lobgesangi" enam nimetatud sümfooniaks, vaid pigem vaimulikuks vokaalteoseks.

Esitused Eestis

2016. aasta veebruaris toimus "Lobgesangi" esitus Pärnu Kontserdimajas ja Estonia kontserdisaalis. Esitasid Pärnu Linnaorkester, Estonia Seltsi Segakoor, Pärnu Kammerkoor ja solistid Pirjo Jonas (Püvi), Maris Liloson ning Oliver Kuusik. Juhatas Jüri Alperten, koormeister oli Heli Jürgenson.
Sügismaraton

Süžee

Leningradi Riikliku Ülikooli õppejõud ja ühe Leningradi kirjastuse töötaja Andrei Buzõkin on intelligentne, andekas ja heasüdamlik inimene. Kuid ta on otsustusvõimetu ja nõrga tahtejõuga ega suuda seetõttu teha olulisi valikuid. Seetõttu satub ta igasugustesse keerulistesse olukordadesse. Ta ei suuda naisest lahku minna ega ka armukesega suhteid katkestada.
Pruudiaasta

Pruudiaasta ehk pruutaasta oli aeg, mil mõrsja pidi kosjade ja pulmade vahelisel ajal mõnel päeval nädalas (teisipäeval, neljapäeval, laupäeval) käima peiuvanemate juures tööl (eriti viljalõikusel, kartulivõtmisel jne), näitamaks oma töökust ja tragidust. Tulevane perenaine pidi olema tugev, terve ja töökas.
Oli mõeldav, et kui mõrsja töö ei meeldinud, maksti tööpäevad välja ja pulmad jäid pidamata (näit. Jüri, Pühalepa, Mustjala, Kaarma, Muhu).
Studies from an Eastern Home

"Studies from an Eastern Home" ('Uuringud idamaisest kodust') on õde Nivedita autobiograafiline raamat, mis anti välja 1913. aastal.

Raamatu taust

Nivedita kohtus Swami Vivekanandaga Londonis aastal 1895. Alates esimesest kohtumisest pidas Nivedita teda prohvetiks. Vivekananda palus tal tulla Indiasse ja teenida rahvast. Vastates Swami Vivekananda üleskutsele, kolis Nivedita 1898. aastal Indiasse ja teenis kogu oma elu sotsiaaltöötajana. Selles raamatus on Nivedita kirjeldanud sündmusi, mälestusi ja kogemusi oma elust Indias, näiteks nagu Durga Puja't, Dol-jatra't, Ras–festivali, katkuepideemiat Kolkatas, Janmashtami pidustust ning reisi Põhja-Indiasse.
Bassem Amin

Bassem Amin (araabia keeles باسم أمين; sündinud 9. septembril 1988 Haedos) on Egiptuse maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2006). 
Amin tuli 2004. aastal Irákleios noorte maailmameistrivõistlustel  U16 vanuseastmes kuuendaks ja Liibüas Aafrika juunioride meistriks. 2005. aastal võitis ta Belfortis noorte MM-il U18 vanuseastmes pronksmedali. Suurmeistriks sai Amin 18-aastaselt 2006. aastal. Kaks aastat varem sai ta FIDE-lt rahvusvahelise meistri nimetuse. 
Ta on kolmekordne Araabia maade (2005, 2006, 2013) ja viiekordne Aafrika malemeister (2009, 2013, 2015, 2017, 2018). 2014. aastal tuli Vahemere maade malemeistriks.
Amin mängis maailmakarikavõistlustel 2009. aastal Hantõ-Mansiiskis, kus kaotas avaringis ja edasi ei pääsenud.
Ta mängis Egiptuse võistkonna koosseisus kuuel maleolümpial (2008–2018).
Amin lõpetas 2012. aastal Ţanţās asuva Ţanţā Ülikooli arstiteaduskonna.
Toomas Sildam

Toomas Sildam (sündinud 5. novembril 1961) on eesti ajakirjanik, riigiametnik ja suhtekorraldaja. 
Ta oli president Toomas Hendrik Ilvese avalike suhete nõunik kuni presidendi ametiaja lõppemiseni aastal 2016.
Koonga valla vapp

Koonga valla vapp on Pärnu maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Koonga valla vapp.
Vapp kinnitati riigisekretäri poolt 26. aprillil 1996 ning õnnistatud sama aasta 20. augustil.
Vapi autoriks on Priit Herodes.

Vapi kirjeldus

Koonga valla vapiks on sinine, hõbedase siseäärisega kilp, mille sinisel väljal on kuldne tammeoks, mis koosneb ühest lehest ja kolmest tõrust.

Põhjendus

Sinine tähistab vallale iseloomulikke soid ja rabasid, hõbe märgib paekivi ning kuld on Pärnumaa vapivärvus. Siseääris sümboliseerib paekiviaedu ja looduskaitseala. Tammeoks on tugevuse ja elujõu tähis ning tõrud rõhutavad tulevikulootust.
Lodjakoda

Lodjakoda on Emajõe kaldal Tartus aadressil Ujula tänav 98 asuv laevaehituskompleks. Lodjakoja omanik on Emajõe Lodjaselts. Lodjakoda on selle seltsi kodusadam. 
Lodjakoda valmis 2004.
Lodjakojas on ehitatud mitu laeva: lodi Jõmmu, viikingilaev Turm ja viikingipaat Emma.
Tippecanoe maakond

Tippecanoe maakond (Tippecanoe County) on maakond USA-s Indiana osariigis. Geograafilised koordinaadid on 40°39' N, 86°89' W.
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Lafayette.
Maakonna pindala on 1303 km², millest 9 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 172 780. Aastal 2000 oli elanike arv 148 955.

Ajalugu

Tippecanoe maakond moodustati 1. märtsil 1826. aastal Parke'i maakonna osast.
Dies irae

Reaalune tõlge

Viha päev! see päev
hävitab maailma(ajastu) hõõguvas tuhas, 
nagu tunnistavad Taavet ja sibüll.
Kuipalju värisemist tuleb,
kui saabub kohtunik, 
kes kõik rangelt välja uurib! 
Üle ilmakaarte haudade 
imepärast heli levitav pasun
kutsub kõik trooni ette kokku.
Surm ja sünd vaatavad jahmunult, 
kuidas loodu jälle tõuseb, 
et kohtumõistjale vastust anda.
Välja kantakse kirjutatud raamat, 
milles sisaldub kõik, 
mille pärast maailma üle kohut mõistetakse.
Kui siis kohtunik istub, 
tuleb nähtavale kõik, mis on varjatud;
miski ei jää karistamata.
Mida ma, armetu, siis ütlen?
Millist kaitsjat kutsun, 
kui õigegi on vaevalt muretu?
Hirmuäratava aulisusega kuningas, 
kes Sa päästetavaid vastutasuta päästad, 
päästa mind, halastuse allikas!
Tuleta meelde, halastaja Jeesus, 
et mina olen Sinu elu põhjus: 
ära hukuta mind sel päeval.
Mind otsides istusid Sa väsinult maha: 
ristil kannatades lunastasid: 
niipalju vaeva ärgu olgu asjata.
Karistuse õiglane kohtunik, 
kingi andestus
enne aruandmise päeva.
Õhates kahetsen otsekui süüalune: 
süü värvib mu näo punaseks: 
halasta härdale palujale, Jumal!
Sina, kes Sa Maarja õigeks mõistsid, 
ja röövlit kuulda võtsid, 
andsid ka mulle lootust.
Minu palve ei ole vääriline: 
aga Sina, hea, helde, tee, 
et ma ei põleks igaveses tules.
Lammaste sekka valmista koht, 
ja sikkudest lahuta mind, 
pannes mind paremale käele.
Kui äraneetud on põrmu paisatud, 
valusatesse leekidesse mõistetud, 
kutsu mind koos õnnistatutega.
Palun alandlikult kummardudes, 
süda puruks hõõrutud nagu tuhk: 
hoolitse minu elu otsa eest.
See pisaraterohke päev, 
mil tõuseb jälle hõõguvast tuhast
kohtumõistmiseks süüalune inimene:
halasta talle siis, Jumal!
Halastaja Issand Jeesus, 
kingi neile rahu.
Graanulid (ravimvorm)

Graanulid (granulae) on doseerimata ravimvorm. Kujult ümmargused, silinderjad või korrapäratud terakesed ravimi seespidiseks tarvitamiseks.
Graanulid koosnevad toime- ja abiainetest.
Pahajänese

Ajalugu

Nime "Pahajänes" tekke kohta on rahvasuus mitu legendi. Üks neist väidab, et kõrts sai nime selle järgi, et kõrtsi silt kujutas käpaga õllekannu löövat jänest. Teise legendi järgi elanud kõrtsis mees kes korduvalt tahtnud end üles puua. Mitu korda õnnestus külarahval teda nööri otsast alla võtta kuni ükskord, kui mees taas ähvardanud nööri kaela panna, hüüdnud keegi: "Näe, jänes jookseb!". Inimesed läinud kõik jänest püüdma ja mees jäigi nööri otsa. Sellest ka kõrtsi nimi Pahajänese, et paha jänese tõttu jäi mees päästmata.
Pahajänese postijaam avati samanimelises kõrtsis posti vedamiseks 19. sajandi keskpaigas, 1892. aastal hakati majutama ka reisijaid. Postijaam suleti 1917. aasta suvel.
1939. aastal liideti Pahajänese talu Kõo vallaga, enne seda oli ta asunud Kabala vallas Kabala mõisa maadel Pilistvere kihelkonnas.
Tänapäeval on Pahajänese kõrts-postijaamast järel vaid varemed.
Vaal Galerii

Vaal Galerii on Tallinnas aadressil Tartu maantee 80d asuv kunstigalerii.
Galeriid haldab OÜ Vaal Galerii, mis korraldab galerii ruumides kaasaegse kunsti näitusi, tegeleb kunstiteoste ostu ja müügiga ja korraldab oksjoneid.
Galerii avati 1990. aastal Väike-Karja tänaval.
Seirijai

Asula nimi

Asula nimi tuleneb kolme kilomeetri kaugusel asuvast Seirijise järvest, mis on omakorda nime saanud Seira jõelt. Jatvingi päritolu nimi tähendab algkeeles voolamist, ent teistes balti keeltes tähendab see tüvi segast, sihitult käituvat isikut.

Ajalugu

Aastail 1383-1398 olid sealsed maad Saksa ordu valduses. Asula kohta pärinevad järgmised teated XVI sajandi algusest, mil Zygmunt I andis sealse piirkonna Jan Kazimierz Sapiehale, kes aga loovutas need õigused kohe Radziwillidele. Toona kuulusid need alad Trakai vojevoodkonda ja Trakai maakonda. Aastaks 1537 oli sinna rajatud kirik, mõisa juurde oli aga kujunenud alev.  Reformatsiooni järel kujunes see piirkondlikuks kalvinismi keskuseks. Ka Seirijai praegune kirik oli algselt kalvinistide kirik, mis läks aga aastal 1654 katoliiklaste valdusesse. Kalvinistid ehitasid selle kõrvale uue kirikuhoone, mis põles aga aastal 1975 maha.
Asula viimane Radziwillidest omanik oli Liudvika Karolina Radvilaitė, kes abiellus  kõigepealt  Friedrich Wilhelmi noorima poja Ludwigiga ja seejärel Karl III Philippiga. Tema surma järel kujunes Seirijai Brandenburgi kuurvürstide valduseks.
Aastal 1795 läks Seirijai kolmandal Poola jagamisel Preisimaa koosseisu ja sealsest mõisast sai riigimõis. Hiljem hakkas see kuuluma Venemaale, kus selle venekeelne nimekuju oli Серее. Aastal 1914 oli alevis ligi 4000 elanikku, neist 3000 olid juudid. 19. septembril 1941 hukkasid saksa okupatsiooniväed 953 Seirijai juuti. Teise maailmasõja järel tegutsesid alevi ümbruses Leedu metsavennad. Nõukogude perioodil oli Seirijai kohaliku kolhoosi keskasulaks.
GrW 34

8 cm Granatwerfer 34 on Kolmandas Riigis leiutatud miinipilduja, mis Teise maailmasõja ajal kasutusel Wehrmacht`i standardmiinipildujana.
Miinipildujatega oli relvastatud tavaliselt üks rühm jalaväepataljoni raskerelvakompaniis. Miinipilduja töötas välja firma "Rheinmetall-Borsig" 1932. aastal. Relv sai peatselt kasutajate poolt tunnustatuks ja omandas kiiresti populaarsust. Teise maailmasõja alguseks 1939. aastal oli neid miinipildujaid Wehrmacht´i relvastuses 4624 tükki. Sõja ajal toodeti juurde veel 71630 eksemplari. Sõja jooksul valmistati miinipildujast mõningaid moderniseeritud versioone: kz. 8 cm-Gr.W. 42 (lühikese rauaga), Gr.W.67 (veoki miinipilduja) ja Gr.W. 73 (laskekaugus 4,5 km). Valmistati ka erinevaid miinipildujamiine. Näiteks põrkav kildmiin W.Gr. 39 põrkas enne plahvatamist maapinnalt tagasi mõne meetri kõrgusele. Miinipildujat transporditi meeskonna poolt osadeks (raud, lafett ja tugiplaat) võetuna seljas kandes.
Kremeerija (film)

Süžee

Filmi tegevus toimub 1930. aastatel. Filmi peategelane Karel Kopfrkingl on krematooriumi juhataja. Ta loeb raamatuid Tiibeti budismist ja usub, et oma töös aitab ta hingedel kehast vabaneda. Tema sakslasest tuttav Reinke veenab teda, et kuigi Kopfrkingli kodus räägitakse tšehhi keelt ja ta loeb ainult tšehhi keeles, on tal siiski natuke saksa verd ja ta on sakslane. Kopfrkinglist saab Hitleri ja natsionaalsotsialismi pooldaja. Kui Tšehhi okupeeritakse Saksa vägede poolt, esitab ta Reinkele valekaebuse oma juutidest tuttavate peale. Vähehaaval pöörab Kopfrkingl ühe rohkem ära. Tema naine Lakmé on pooljuut ja nende lapsed seega veerandjuudid. Kopfrkingl poob oma naise üles, et teda kremeerida. Samal põhjusel tapab ta raudkangiga oma poja. Ta tahab tappa ka oma tütart, kuid see pääseb põgenema.
Tamme-kirjurähn

Tamme-kirjurähn (Dendrocopos medius) on kirjurähni perekonda rähnlaste sugukonda kuuluv lind. Ta on Eestis arvatud III kaitsekategooriasse (2012). 
Ta pesitseb peamiselt lehtmetsades, kus leidub tammesid.
2005. aastani oli tamme-kirjurähn Eestis eksikülaline ja haruldane suvilind, kuid 2016. aasta seisuga on temast saanud Lõuna-Eesti lehtpuumetsades ja parkides väikese arvukusega pesitseja. Elab Eestis aasta läbi.
Felix Neureuther

Felix Neureuther (sündinud 26. märtsil 1984 Garmisch-Partenkirchenis) on Saksamaa mäesuusataja.
Neureuther tuli 2005. aasta maailmameistrivõistlustel Bormios maailmameistriks meeskonnavõistluses. 2013. aasta maailmameistrivõistlustel Schladmingis sai ta oma esimese medalid individuaalalal, kui võitis slaalomis hõbemedali. 2015. aasta maailmameistrivõistlustel Beaver Creekis võitis ta slaalomis pronksmedali. Ka 2017. aastal Sankt Moritzis tuli ta slaalomis pronksile.
Ta on osalenud kolmedel taliolümpiamängudel. 2006. aasta taliolümpiamängudel Torinos võistles ta kahel alal, kuid katkestas nii slaalomis kui ka suurslaalomis. 2010. aasta OM-il Vancouveris võistles ta samuti kahel alal, kuid pidi slaalomis katkestama. Suurslaalomis jõudis ta finišisse ja sai kaheksanda koha. 2014. aasta OM-il Sotšis saavutas ta suurslaalomis 8. koha, kuid katkestas slaalomis.
Maailma karikavõistlustel osales Neureuther esimest korda 4. jaanuaril 2003 Kranjska Goras suurslaalomis, kuid sõitis juba esimeses sõidus rajalt välja. Esimest korda jõudis ta poodiumile 3. detsembril 2006 Beaver Creekis slaalomis, kui ta sai kolmanda koha. Esimese MK-etapi võidu sai ta Kitzbühelis 24. jaanuaril 2010 slaalomis.
Felix Neureutheri vanemad olid ka mäesuusatajad, teme ema Rosi Mittermaier on tulnud olümpiavõitjaks ja maailmameistriks ning lisaks võitnud maailma karika. Ka tema isa Christian Neureuther oli edukas mäesuusataja.
Kalle Köhler

Kalle Köhler (sündinud 3. veebruaril 1976) on Eesti sõjaväelane, Kaitseliidu Tartu maleva pealik.

Isiklik

Kalle Köhler on abielus, tal on kaks last.
Leipzigi lahing

Lahingu käik

Lahingu alguses oli koalitsioonil (ülemjuhataja Austria feldmarssal K. P. Schwarzenberg, 1771–1820) 133 000 meest (Böömi armee), Napoleonil 122 000 meest. 
Koalitsioonil õnnestus juurde tuua 172 000 meest (Sileesia armee, Põhjaarmee ja Poola armee), Napoleonil 87 000 meest. Suurtükke oli liitlastel umbes 1400, prantslastel umbes 700. Suuri kaotusi kandnud Prantsusmaa vägi pidi 19. oktoobri hommikul taganema.

Osapoolte kaotused

Prantslased kaotasid ligikaudu 80 000 meest (neist 20 000 vangilangenuna) ja peaaegu kõik suurtükid. Liitlasvägi kaotas umbes 54 000 meest.

Lahingu tulemused

Leipzigi lahingu tagajärjel vabanes Napoleoni ülemvõimu alt kogu talle allunud ala Reinist ida pool.
Oravlased

Oravlased (Sciuridae) on imetajate sugukond, mis kuulub näriliste seltsi.

Perekonnad

Oravlaste hulka kuulub 51 retsentset perekonda, kokku ligikaudu 300 liigiga.

Eesti liigid

Eestis elab oravlasi pärismaisena kaks liiki: Sciurus vulgaris – harilik orav ja Pteromys volans – lendorav. Teise liigituse järgi kuulub lendorav lendoravlaste sugukonda.
Antoni van Leeuwenhoek

Antoni (Antony) van Leeuwenhoek [le:venhu:k] (24. oktoober 1632 – 30. august 1723) oli hollandi loodusteadlane, elukutselt kaupmees. Leeuwenhoeki on sageli tituleeritud mikrobioloogia isaks.
Ta sündis korvipunuja Philip Thonisze ja tema naise Grietje Jacobs van den Berchi peres. Enne 6. sünnipäeva oli tema isa ja 2 nooremat õde surnud ning ema jäi üksi koos 5 lapsega. 3 aastat hiljem abiellus ema uuesti Jacob Molijniga.
16-aastaselt panid vanemad ta kaubandust õppima šoti riietekaupmehe juurde, kes hakkas Leeuwenhoeki õpetama. Noormees asus tema juures tööle raamatupidaja ja kassiirina. 1653 nägi ta töö juures esimest mikroskoopi, mis oli pigem aluse külge kinnitatud luup. Peagi valmistas ta ise parema mikroskoobi.
1654 lahkus ta Amsterdamist, naasis Delfti, jäi sinna surmani elama ja avas seal oma kangaäri. Sama aasta 11. juulil abiellus ta riidekaupmehe tütre Barbara de Meyga, aga nende 5 lapsest suri 4 väiksena. 1666. aastal Barbara suri ning Leeuwenhoek abiellus 1671. aastal ministri tütre Cornelia Swalmiusega. Cornelia suri 1694.
Leeuwenhoek on tuntud eeskätt mikroskoobi täiustajana ning oma vaatlustöödega lõi ta eelduse mikrobioloogia tekkeks. Ta nägi ja kirjeldas esimesena üherakulisi organisme, mida ta kutsus nimetusega "animalcules" (tänapäeval nimetatakse neid mikroorganismideks), lihaste vöödilisust, baktereid, loomade ja inimese spermatosoide, vererakke jmt.
Oma eluajal konstrueeris ta üle 400 mikroskoobi, millest tänapäevani on säilinud vaid 9. Säilinud mikroskoobid suurendavad kuni 275 korda, Leeuwenhoeki enda kirjutises on mainitud, et mõned tema mikroskoobid suutsid võimendada kuni 500 korda.
Leeuwenhoek ei õppinud ladina keelt, ei käinud ülikoolis ega kirjutanud oma elu jooksul ühtki raamatut, vaid üksnes kirju. Oma kõige tähtsamat läätsede ettevalmistamise saladust ta ei pannudki kusagile kirja, teatades, et jätab selle vaid enese teada. Sellepärast ei suutnud pärast tema surma keegi analoogilisi mikroskoope valmistada. Alles 1957 selgus, et kui poleerimise asemel klaasikihid kokku sulatada, saadakse samasugune tulemus.
Juhan Käis

Juhan Käis (4. august 1915 Tartu – 12. november 1984 Toronto) oli Eesti poliitik, teedeminister eksiilis 1. märtsist 1964 kuni surmani.
Juhan Käis õppis aastatel 1936–1942 (lõpetas 1942 cum laude) Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas; ta oli Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane. Ta kirjutas aastal 1939 auhinnatöö "Kodaniku vabadused Eesti õiguskorras, nende areng ja tagatised".
Juhan Käis oli kompanii pealik Kaitseliidu Tartu maleva õppurmalevkonnas.
Aastal 1944 põgenes ta Saksamaale, 1948 siirdus Austraaliasse, 1956 Kanadasse.
Juhan Käis oli Ühinenud Põllumeeste ja Väikemaapidajate Kogude erakonna liige alates aastast 1960.
Sauvignon Blanc

"Sauvignon Blanc" on levinud valge viinamarjasort.
"Sauvignon Blanci" parimaks kasvukohaks peetakse traditsiooniliselt Prantsusmaad, täpsemalt Bordeaux'd ja Loire'i jõe orgu. Tegelikult kasvatatakse seda üsna laialdaselt mujalgi, silmapaistvaid saavutusi on saanud näiteks Uus-Meremaa. USA-s tuntakse seda viinamarja ka nimega "Fume Blanc".
"Sauvignon Blanc" kannatab kuumemat kliimat kui paljud teised viinamarjasordid.

"Sauvignon Blancist" valmistatud veinid

"Sauvignon Blancist" tehtud veinid on aromaatsemad kui "Chardonnayst" ja neis on enamasti värske ja erk happesus. Aroomis hinnatakse valdavalt "rohelisi" ehk värskete rohttaimede ja põõsaste lõhnu.
Veinitegemisel segatakse parema maitse huvides "Sauvignon Blanci" tihti väikese koguse "Sémilloniga".
Veini on mõistlik juua noorelt, Sauvignon Blanc ei võida vananemisega üldiselt midagi.
Traditsiooniliselt soovitatakse Sauvignon Blanci eriti just mereandide kõrvale.
Death Grips

Ajalugu

Bänd avaldas oma esimese mixtape’i Exmilitary 2011. aasta aprillis ning aasta hiljem ka oma esimese stuudio albumi The Money Store. Lähi ajal, pärast kui Death Grips liitus Epic Records plaadifirmaga, andis bänd oma teise albumi No Love Deep Web välja tasuta, ilma plaadifirma loata. Teise albumi avaldamisega rikkus bänd oma plaadifirma lepingu tingimusi, mille tagajärjel lasti grupp lahti. Bändi kolmas stuudio album Government Plates ilmus 2013. aasta novembris. Pärast mitmeid esinemisi, kuhu bändi liikmed kohale ei jõudnud, andis grupp teada, et nad lähvad lahku 2014. aasta juulis. Samal ajal avaldasid nad oma neljanda albumi esimese poole Niggas on the Moon. Kuid 2015. aasta märtsis andis bänd teada, et nad võib olla teevad veel koos muusikat. Veidi hiljem ilmus ka nende neljanda albumi teine pool Jenny Death, mis koos esimese poolega kandis kokkuvõtes nime The Powers That B.  Samal aastal kuulutas bänd välja oma viienda stuudio albumi Bottomless Pit, mis tuli välja 2016. aasta mais. Nende kuues stuudio album Year of the Snitch limus 2018. aasta juunis.
Vello Keppart

Vello Keppart (sündinud 1952) on eesti bioloog ja metsateadlane.
Ta on lõpetanud Tartu Ülikooli bioloogina. Ta töötab Luua metsanduskoolis kutseõpetajana.