Lembit Kuhlberg

Lembit Kuhlberg (26. november 1951 Saarlasõ, Rõuge vald – 1. aprill 2013 Tallinn) oli eesti sisehaiguste arst, nõel- ja taimraviarst ning Hiina meditsiini asjatundja.

Elulugu

Lembit Kuhlberg sündis Võrumaal Rõuge vallas Saarlasõ külas metsavahi pojana. Viis aastat hiljem kolis pere Urvaste valda Lümatu külla. Lembitu koolitee algas Urvaste 8-klassilises koolis ja jätkus Friedrich Reinhold Kreutzwaldi nimelises Võru I Keskkoolis. Keskkooli lõpetamise järel asus ta 1970. aastal õppima Tartu Riikliku Ülikooli bioloogia-geograafia teaduskonda, mille lõpetas bioloogia erialal 1975. aastal. Õpingute ajal huvitus ta joogast, ravimtaimedest ja Hiina meditsiinist ning osales orientalistikaringi töös. Seejärel töötas ülikooli taimefüsioloogia ja biokeemia kateedris laborandina. 
1980. aastal asus ta omandama teist kõrgharidust Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonnas, mille lõpetas 1985. aastal ravi erialal. Õpingute kõrvalt töötas professor Aili Paju juhendamisel üld- ja molekulaarpatoloogia instituudis lepinguliste tööde laborandina, osales teadusuuringutes ja esines ettekannetega. Ta oli ülikooli orientalistikakabineti juurde loodud traditsioonilise meditsiini ja meditsiiniajaloo ringi – nn idameditsiini ringi – üks rajajaid ja selle pikaajaline eestvedaja. Samas leidis ta aega ka loodusmatkadeks ja seltskonnaeluks ning oli lähedalt seotud tolleaegse dissidentliku liikumisega. 
Pärast internatuuri Tartu tuberkuloosidispanseris, olles spetsialiseerunud sisehaiguste arstiks, töötas ta alates 1986. aastast Paide rajooni Järva-Jaani maa-ambulatooriumi jaoskonnaarstina. Täiendas end 1988. aastal traditsioonilise Hiina meditsiini alal Ukrainas Harkivi meditsiiniinstituudis. Jaoskonnaarsti töö kõrvalt hakkas omal käel tegelema nõelraviga. Pärast töölepingu lõpetamist maa-ambulatooriumiga 1994. aastal töötas nõelraviarstina, alguses Järva-Jaani valla teenistuses, 2000. aastast FIE-na. Samal aastal andis riiklik atestatsioonikomisjon talle taastusraviarsti 1. kategooria. 2007. aasta sügisel täiendas ta end nõelravi alal Xinjiangi meditsiiniülikoolis Ürümqis Hiinas. 
Järva-Jaani nõelraviarsti juurde tuldi abi saama kogu Eestist. Samal ajal ei unustanud ta kunagi oma lapsepõlve kodukanti ega sealseid inimesi ning ravis ka Võrumaa rahvast. Oma maakodus Urvastes Õnnemäe talus rajas ta suure ravimtaimede istanduse, kus kasvanud taimi kasutas ravimisel. Võrukestega rääkis ta ikka nende oma võru keeles.
Hoolides inimestest ja nende tervisest, juhendas Lembit Kuhlberg Järva-Jaanis aastaid terviseringi ja andis välja terviseajalehte Allikas. Tervishoiu teemadel pidas ta sageli loenguid ning kirjutas arvukalt artikleid ajalehtedele ja ajakirjadele. Ta oli viiekeelse "Ravimtaimede oskussõnastiku" (1992; koos Aili Paju ja Ain Raaliga), "Koduarsti" (1996; 2. tr 1997) ja "Ravimtaimede oskussõnastiku" (2001; koos Aili Pajuga) autor ning Thomas Dunkenbergeri "Tiibeti tervendamise käsiraamatu" (2008) meditsiinisõnavara nõustajaid.   
Ta oli Eesti Klassikalise Hiina Meditsiini Seltsi, Eesti Manuaalse Meditsiini Seltsi, Eesti Akupunktuuri Assotsiatsiooni, Eesti Maharishi Vedateaduse Assotsiatsiooni, Eesti Looduseuurijate Seltsi ja Võru Genealoogia Seltsi liige.
Lembit Kuhlberg suri 1. aprillil 2013 Põhja-Eesti Regionaalhaiglas Tallinnas ja maeti 6. aprillil Järva-Jaani kalmistule.
Patsiendid, sõbrad ja tuttavad mäletavad teda hooliva, alati abivalmis, soojust ja otsatut heatahtlikkust kiiranud inimesena, kellel oli harukordne omadus oma suurte teadmiste juures ääretult tagasihoidlikuks ja isegi märkamatuks jääda.