google/wiki40b huggingface dataset:
Lalsi Vabadussõja mälestussammas

Lalsi Vabadussõja mälestussammas on Vabadussõja mälestusmärk Kolga-Jaani kihelkonnas Viljandimaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Viljandi maakonnas Viljandi vallas Lalsi külas.

Ajalugu

Mälestussammas Lalsi kiriku juures avati 19. septembril 1926. See oli pühendatud Kolga-Jaani õigeusu kihelkonna langenud liikmetele (kokku 13 inimest), kuna kihelkonnakeskuses Kolga-Jaanis olev mälestusmärk oli pühendatud luteri kihelkonna langenud liikmetele.
Nõukogude teise okupatsiooni ajal lükati mälestusmärk 23. juunil 1941 ümber. See taastati ning avati uuesti pidulikult 19. juulil 1942. Nõukogude kolmanda okupatsiooni ajal oktoobris 1944 lükati mälestusmärk taas pikali. Kuna see jäi esiküljega maa poole, ei lõhutud mälestusmärki rohkem ning ümbelükatud mälestusmärk säilid kogu nõukogude aja.
1988. aastal taastati mälestussammas uuesti ning avati pidulikult 19. juunil 1988. See oli esimene Nõukogude võimu lõpuajal avalikult ja pidulikult taasavatud Vabadussõja mälestusmärk Eesti NSV-s.
Lalsi Vabadussõja mälestussammas tunnistati 1997. aastal kultuurimälestiseks.
Peeter Puusep

Peeter Puusep (22. veebruar 1868 Loodi vald, Viljandimaa – 19. mai 1949 Geislingen) oli Eesti jurist ja poliitik, I Riiginõukogu liige.
Ta oli Korporatsioon Rotalia vilistlane.
Oliver Leese

Sir Oliver William Hargreaves Leese (27. oktoober 1894 – 22. jaanuar 1978) oli Briti kindralleitnant Teises maailmasõjas.
Kui Montgomery lahkus 1943. aastal 8. armee juhataja kohalt, et valmistada ette liitlaste rünnak Normandias, määrati Leese 8. armee juhatajaks. Aastal 1944 viidi ta üle Kagu-Aasia maavägede ülemjuhatajaks. Alates 1946. aastast oli ta erus.
Ida-kitsehernes

Ida-kitsehernes ehk galeega või söödagaleega (Galega orientalis) on liblikõieliste sugukonda kitseherne perekonda kuuluv taimeliik.
Eestis esmalt söödakultuurina sisse toodud ja aretatud, on ta muutunud järjest laiemalt levivaks ohtlikuks invasiivseks võõrliigiks.
Christian IV (Pfalz-Zweibrücken)

Elu

Christian IV sündis Bischweileris pfaltskrahv Christian III ja Karoline von Nassau-Saarbrückeni pojana.
Peapinge

Peapingeks nimetatakse tugevusõpetuses peapinnal mõjuvat normaalpinget.
Valdek Pall

Valdek Pall (30. juuni 1927 Laius-Tähkvere vald, Tartumaa – 17. aprill 2013) oli eesti keeleteadlane.

Elulugu

Valdek Pall oli talupidaja poeg.
Lõpetas 1947 Tartu Õpetajate Seminari, 1952 Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna, 1955 aspirantuuri soome-ugri keelte alal, filoloogiakandidaat (1955, TRÜ), väitekiri "Ajad ja kõneviisid mordva keeltes", filoloogiadoktor (1975, TA), väitekiri "Põhja-Tartumaa toponüümika".
Oli 1955–1957 TPedI vanemõpetaja, 1957–1976 Keele ja Kirjanduse Instituudi murdesektori vanemteadur, 1976–1990 murdesektori juhataja, 1990–1993 KKI peateadur, ühtlasi 1955–1956 ka TPedI õppejõud ja 1978–1992 (osalise koormusega) professor, 1993–1996 TPÜ põhjamaade filoloogia osakonna professor ja aastast 1997 emeriitprofessor, 1998–2000 EKI soome-eesti sõnaraamatu töörühma liige-peatoimetaja.
Korraldanud eesti murdeuurimist, sõnastanud "Eesti murrete sõnaraamatu" koostamispõhimõtted. "Eesti murrete sõnaraamatu" koostaja ja toimetaja, väljaande "Soome-eesti suur sõnaraamat. I–II" (Tallinn, 2003) peatoimetaja, ajakirjade Keel ja Kirjandus ja Linguistica Uralica toimetuskolleegiumi liige. Olnud ka Emakeele Seltsi aastaraamatu ja Kodumurde toimetuskolleegiumi liige.

Teadustöö

Uurimisvaldkonnad: toponüümika, eriti Põhja-Tartumaa kohanimed, samuti eesti keele ajalugu ja mordva keelte ajalooline grammatika.

Liikmesus

Soome TA välisliige (1990), Soome-Ugri Seltsi (SUS), Soome Kirjanduse Seltsi (SKS) ja Kalevala Seltsi välisliige.

Isiklikku

Tema poeg on Imre Pall.
Jüri Kulasalu

Jüri Kulasalu (sündinud 28. jaanuaril 1940 Tartus) on Eesti insener ja kultuuritegelane.
Insenerina on Kulasalu töötanud aastakümneid restaureerimisprojektide valdkonnas. Ta alustas 1971. aastal vabariiklikus restaureerimisvalitsuses ning töötab tänapäeval firmas ARC Projekt. Tema osalusel või juhatusel on restaureeritud Tartu Jaani kirik, Tartu Toomkirik, Tartu Ülikooli peahoone, Tartu raekoda, Mooste mõis, Pilistvere kirik jpm.
Jüri Kulasalu on olnud 1965. aastast alates laulupidude tseremooniameister ja liikumisjuht, tema korraldusel on liikunud laulupidude rongkäigud. Ta on aktiivne koorielu korraldaja, koorilaulja ning mitme koori asutajaliige ja president.
Kulasalu on olnud ka aktiivne mälumängija, mälumängude korraldaja ning kohtunik. Tema eestvedamisel kujunes Nõukogude ajal Tartu kultuurihoones ülelinnaliste mälumängude traditsioon, mis on Tartus katkematult kestnud üle 40 aasta. Ta on korraldanud asutuste ja linnade vahelisi võistlusi (nt Tartu-Tallinna mängud).
2015. aastal pälvis Jüri Kulasalu Tartu Tähe.
Margus Mikomägi

Margus Mikomägi (sündinud 28. jaanuaril 1956 Tartus) on eesti  näitleja, ajakirjanik ja teatrikriitik. 
Ta lõpetas aastal 1974 Rapla Keskkooli ja õppis aastail 1974–75 Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedris.
Buster Posey

Gerald Dempsey Posey III (sündinud 27. märtsil 1987 Leesburgis, Georgias) on Ameerika Ühendriikide pesapallur, püüdja.
Ta mängib MLB liiga meeskonnas San Francisco Giants. Aastatel 2010, 2012 ja 2014 on klubiga tulnud World Seriesi võitjaks. Kuuel korral on ta valitud MLB tähede mängule.
2017. aastal võitis ta USA pesapallikoondise koosseisus World Baseball Classici turniiril kuldmedali.
Uno Plakk

Uno Plakk (sündinud 7. aprillil 1944 Annamõisa külas Piirsalu vallas) on eesti kabetaja.
Plakk lõpetas 1965 Tallinna kaugõppekeskkooli ja on õppinud Vinni sovhoostehnikumis. 
Mänginud kabet 1962. aastast alates. 
Ta on tulnud aastail 1980–2005 kokku 13 korda Eesti meistriks, näiteks Vene kabes individuaalselt 1981, 1992 ja võistkondlikult 1985, 1986, 1988, 1989 ja 2003. 
Plakk on kuulunud Eesti koondisse kokku 21 korda. 
1990–1991 oli ta Eesti Kabeliidu tegevdirektor ja 1990–1992 Eesti Kabeliidu asepresident. 
Pseudonüümi Karl Kupal all on Plakk avaldanud arvukalt artikleid ajakirjanduses, toimetanud kabenurki Töörahva Lipus (Haapsalu), Punalipus (Jõgeva) ja Noorte Hääles. Toimetanud 17 partiikogumikku ja metoodilist materjali. 1991 andis välja kaks numbrit ajakirja Eesti Kabe.
Vitali Nagirnõi

Vitali Nagirnõi (sündinud 19. märtsil 1959 Tšernivtsi linnas Ukrainas) on Eesti füüsik.

Elulugu

Vitali Nagirnõi on ukrainlane, teadlaste poeg.
1976. aastal lõpetas Nagirnõi Tšernivtsi 20. Keskkooli, 1981 Tartu Ülikooli füüsika osakonna ja 1985 TÜ aspirantuuri. 1985. aastal kaitses ta TÜ-s füüsika-matemaatikakandidaadi kraadi väitekirjaga "Поляризованная А-люминесценция и структура триплетного возбужденного состояния ртутеподобных центров в щелочно-галоидных кристаллах".
Nagirnõi oli 1985–86 Tartu Ülikooli Füüsika Instituudi nooremteadur, 1986–96 teadur ja 1996. aastast vanemteadur.

Teadustöö

Vitali Nagirnõi peamised uurimisvaldkonnad on fundamentaalnähtused laia keelutsooniga materjalides ja nende rakendusperspektiivid, elektronergastuste evolutsioon keerulistes oksiidides, metallioksiidide ja fluoriidide aeglahutusega polarisatsioonspektroskoopia. Ta on avaldanud üle 140 teadustrükise.
Nagirnõi on olnud sünkrotronkiirguse kasutamisega seotud Eesti-Rootsi koostööprojektide juht (2001–07), Eesti TA ja Ungari TA ühisprojektide Eesti-poolne juht (2004–06, 2007-09) ning Elsevieri ajakirja Vacuum toimetuskolleegiumi liige.
Meromiktiline veekogu

Meromiktiline veekogu on veekogu (enamasti järv), mis kevadel ega sügisel täielikult ümber ei kihistu.
Eesti Filmiamatööride Liit

Eesti Filmiamatööride Liit (lühend: EFL) on aastal 1991 asutatud liit. EFL on aastatel 1975–1991 tegutsenud Ametiühingute Nõukogu Filmiamatööride klubi-laboratooriumi õigusjärglane.
Aastast 1991 on EFL UNESCO juures tegutseva Rahvusvahelise Mitteprofessionaalsete Kinematografistide Liidu (UNICA) liige.
EFL korraldab Eestis igal aastal Eesti amatöörfilmide festivali.
Seesamiõli

Kasutamine

Heledat seesamiõli sobib kasutada väga erinevate roogade valmistamisel alates salatikastmetest ja lõpetades praadimisega. Tumedam ja raskem seesamiõli leiab aga kasutust teatud aasiapäraste roogade maitsestamisel. 
Seesamiõli on eriti populaarne india köögis, kuid tarvitatakse seda pea kogu Oriendis. 
Seesamiõli suitsemispunkt on 215° C, mis teeb sellest suurepärase praadimisõli.

Tervislik toitumine

Seesamiõlis on palju polüküllastunud rasvhappeid, olles nende sisalduselt neljandal kohal peale saflooriõli, sojaõli ja maisiõli.
Olga Sjatkovskaja

Olga Sjatkovskaja (sündinud 24. veebruaril 1973) on Eesti veterinaar ja Haabersti Zoovetkeskuse asutaja.

Haridus

Lõpetas 1990. aastal Tallinna 5. keskkooli, samal aastal astus Eesti Põllumajandusülikooli veterinaarteaduskonda, mille lõpetas 1995. aastal.
Praktiseerib alates 1995. aastast.

Kogemused

On rahvusvaheliste veterinaarorganisatsioonide (FAB/ESFM, AAFP ja Cornell Feline Health Center) liige. 2002. a läbis praktika S.E. Animal Hospitalis (Portland, OR, USA). Täiendab oma teadmisi iga-aastastel rahvusvahelistel loomaarstide konverentsidel.

Tegevusvaldkond

Tegeleb Eestis vähetuntud kasside nakkushaigustega, nagu FelV (kasside viirus-leukoos), FIV (kasside viirus-immuundefitsiit, nn kasside aids) ja FIP (kasside viiruslik kõhuõõnepõletik).
Tal on kaks kesk-aasia lambakoera Zoha ja Halif.
Politseitalitus

Politseitalitus oli Eesti politsei keskasutus 1938–1940. See asutati Politseivalitsuse reorganiseerimise teel.
Bioloogilise mitmekesisuse tippkeskus

Bioloogilise mitmekesisuse tippkeskus FIBIR (inglise Frontiers in Biodiversity Research) oli Tartu Ülikooli juures asuv Eesti teaduse tippkeskus. FIBIRi eesmärk oli uurida eri ökosüsteemide elurikkuse varieeruvust.
Tippkeskusel oli kuus uurimisrühma, mida juhtisid Martin Zobel, Meelis Pärtel, Urmas Kõljalg, Toomas Tammaru, Raivo Mänd ja Asko Lõhmus.
Messier 107

Messier 107 (ka M107 ja NGC 6171) on kerasparv, mis asub Maokandja tähtkujus.
Parve avastas aprillis 1782 Pierre Méchain ja temast sõltumatult 1793. aastal William Herschel. See on viimane Messier' kataloogi lisatud kerasparv ja tõenäoliselt viimane leitud Messier' objekt. Parve lisas 1947. aastal kataloogi Helen Sawyer Hogg, kes avastas selle ja veel kolm teist objekti Méchaini kirjutatud kirjast.
Messier 107 asub Maast 20900 ja Linnutee keskosast 9800 valgusaasta kaugusel. Parv sisaldab umbes 100 000 tähte.
Saratseenid

Saratseenid oli üldnimetus keskaegses Euroopas Loode-Araabia araablaste kohta ning hiljem Euroopa ja Bütsantsi kristlike ajaloolaste kasutatud nimetus kõigi araablaste kohta. Ristisõdade ajal hakati saratseenideks nimetama kõiki muslimeid.
Anders Gärderud

Anders Gärderud (sündinud 28. augustil 1946 Stockholmis) on Rootsi kergejõustiklane (3000 m takistusjooksja), olümpiavõitja (1976).
Eesti Loots

AS Eesti Loots on aastast 2000 tegutsev laevandusettevõte, mis pakub Eesti vetes lootsiteenust. Ettevõte kuulub Eesti riigile. Ettevõte asutati 2000 Laevaliikluse Juhtimiskeskuse järglasena. Ettevõttel on kaheksa lootsilaeva nimedega Ahto-01, Ahto-02, Ahto-03 jne.
Taivo Kastepõld

Taivo Kastepõld (2. septembril 1942 Tartumaal Salu külas – 19. märts 2019) oli eesti ornitoloog.
Taivo Kastepõld on õppinud Tartu Ülikoolis bioloog–zooloogi erialal. Ta on olnud Matsalu looduskaitseala direktor ja aastail 1977–1992 rõngastuskeskuse direktor
Muru tänav (Rakvere)

Muru tänav on tänav Rakvere linna idaosas, Roodevälja linnaosas  .
Põhja-lõuna suunaline Muru tänav on 255 m pikkune. Ta saab alguse Narva tänavalt, ristub ida poolt Sikupilli tänavaga ja ning lõpeb Torupilli tänavaga. Kaugus Rakvere keskväljakust – Turu platsist, on linnulennul mõõdetuna ca 1,2-1,3 km. 
Tänav on moodustatud detailplaneeringu alusel ja on kavandatud juurdepääsuks planeeritud erakruntidele põhja poolt. Tänava lõunapoolne osa on täielikult välja ehitamata (osaliselt rohumaa). Tänava ääres paikneb paar eramut ning Ocarrehvid OÜ teenindus- ja laohoone.
Vangaži

Ajalugu

Vangaži mõisa (Vangasch) mainiti esimest korda XVII sajandil. Tol ajajärgul eksisteerisid Allaži kihelkond ja Vangaži kihelkond ühtse Allaži-Vangaži kihelkonnana (Allasch-Wangasch). Aastail 1780.-1789 ehitati Vangažisse oma kirik.
Aastal 1816 avati mõisa juures vaske töötlev manufaktuur. Aastal 1914 ehitati selle asemele paberivabrik. Aastal 1889 hakkasid Valga-Riia raudteel tänapäeva Vangaži raudteejaamas peatuma rongid. Raudteejaama juures hakkas tegutsema klaasitööstus.
Aastal 1935 valmis Vangaži kiriku uus hoone. Aastal 1955 hakati Vangaži juures kaevandama kruusa ja liiva. Aastal 1957 hakkas sealsete karjääride toodangut kasutama lähedalasuv Garkalne raudbetoonelementide tehas. Tehase juurde tekkis Oktoobri küla (Oktobra ciemats) nime kandev töölisasula, mis ühendati hiljem Vangažiga. Linn aastast 1991. 2009. aastani asus Riia rajoonis.
Zísis Vrýzas

Zísis Vrýzas (kreeka Ζήσης Βρύζας; sündinud 11. septembril 1973 Kavála maakonnas) on kreeka endine jalgpallur, Kreeka jalgpallikoondise ründaja. Kreeka koondises mängis ta aastatel 1994–2006 68 mängu ja lõi 9 väravat.

Isiklikku

Zísis Vrýzas on 188 cm pikk ja kaalub 88 kg.
EURO 2004 – Kreeka rahvuskoondis
1 Nikopolídis • 2 Seitarídis • 3 Venetídis • 4 Dabízas • 5 Déllas • 6 Basinás • 7 Zagorákis • 8 Giannakópoulos • 9 Charistéas • 10 Tsiártas • 11 Nikolaḯdis • 12 Chalkiás • 13 Katergiannákis • 14 Fýssas • 15 Vrýzas • 16 Kafés • 17 Georgiádis • 18 Goúmas • 19 Kapsís • 20 Karagkoúnis • 21 Katsouránis • 22 Papadópoulos • 23 Lákis • treener Rehhagel
COSPAR ID

COSPAR ID (tuntud ka kui NSSDC ID) on rahvusvaheline satelliitide ja kosmosemissioonide nimetamissüsteem.
COSPAR ID koosneb stardiaastast, kolmekohalisest stardinumbrist ja kuni kolmetähelisest koodist, et eristada sama missiooni erinevaid osi. Näiteks "1990-037A" tähistab kosmosesüstik Discovery teenindatud missiooni STS-31, mis viis orbiidile Hubble'i kosmoseteleskoobi. Koodi neli esimest numbrit tähendavad, et start toimus 1990. aastal ja see oli selle aasta 37. edukas start. Kosmoselaevadele, mis ei jõua Maa orbiidile, ei määrata tavaliselt COSPAR ID koodi.
Nimetamissüsteem sai oma nime Rahvusvahelise Teadusnõukogu Kosmoseuuringute Komitee järgi, mille lühend on COSPAR. COSPAR võttis Harvardi ülikoolis väljatöötatud nimetamissüsteemi kasutusele 1958. aastal ning esialgu kasutati nimetustena Kreeka tähestiku tähti. Näiteks Sputnik 1 sai COSPAR ID tähiseks "Alpha 2". Harvardi süsteemi kasutati kuni 1963. aastani, mil võeti kasutusele tänapäevane süsteem. Esimesena sai uue süsteemi alusel tähistuse Sputnik 25, mis sai tähiseks 1963-001B. Uue süsteemi alusel asendas NSSDC tagasiulatuvalt ka vanad nimed.
COSPAR ID kataloogi haldab NASA koosseisu kuuluv Riiklik Kosmoseteaduse Infokeskus (NSSDC).
Georges Wolinski

Hukkumine

Georges Wolinski tegi kaastööd satiirilisele nädalakirjale Charlie Hebdo, mis oli avaldanud 2012. aastal pilapilte islamiusu prohvet Muḩammadi kohta ja sattunud Al-Qā‘idah "musta nimekirja".
2015. aasta 7. jaanuari ennelõunal ründasid ajakirja toimetust kaks maskides meest, kes olid relvastatud Kalašnikovi automaatide, püssi ja granaadiheitjaga. Fraasi Allāhu Akbar hüüdnud terroristide kümne ohvri seas olid veel Cabu, Honoré, Charb, Bernard Maris ja Tignous.
Michael J. Mumma

Michael J. Mumma on  ameerika astrofüüsik.
Michael J. Mumma  lõpetas 1963. aastal Franklin and Marshall College'i bakalaureusekraadiga cum laude füüsika erialal. Ta kaitses 1970. aastal Pittsburghi Ülikoolis doktorikraadi füüsikas.
Mumma  on 2003. aastast Goddardi Astrobioloogiakeskuse direktor ja 2005. aastast ühtlasi 
NASA Goddardi Kosmoselendude Keskuse Päikesesüsteemi uurimise divisjoni vanemteadur.
Michael J. Mumma on Ameerika Füüsikaseltsi liige (keemilise füüsika sektsioon) ning valitud 1990. aastal Ameerika Füüsikaseltsi Fellow'ks.
Unnepewe

Nime tõlgendus ja kasutamine kirjanduses

Keeleteadlase ja onomastiku Eduard Roosi järgi on Unnepewe nime tänapäevane tähendus eesti keeles 'Õnnepäev'. Õnnepäeva nimekuju all esineb Unnepewe Julius Mägiste Henriku Liivimaa kroonika tõlkes ning ka raamatus "Kui Lembitu kutsus..." Seda nimekuju kasutas juba Juhan Luiga ning sama tõlgendus on ka ajalooportaalis Histrodamus. Unnepewe = Õnnepäev tõlgenduse toetuseks on esitatud mitmed argumente: kroonikas on u-tähega märgitud ka õ-häälikut (Turme ehk Tõrma), levinuim kroonikavariant sisaldab kahekordset nn-i ja "-päev" on läänemeresoome aluskeelde ulatuv liitnime komponent.
Alternatiivse tõlgendusena on välja pakutud, et nime esimene poolt tuleb sõnast "uni". See sõna on lisaks isikunimedele levinud ka kohanimedes (Uniküla, Unipiha), erinevalt "õnn(e)"-elemendist, millel on ainult üks (ja seegi kaheldava tähendusega) teadaolev vaste teiste nimede hulgas. Kahes kroonikavariandis on Unnepewe asemel kirjas Unepewe. Samas kui sõna "uni" vorm on tuletatud konsonanttüvelisest mitmuse genitiivist, siis sobib kahekordne nn ka "uni"-hüpoteesiga.
Henriku Liivimaa kroonika 1982. aasta eestikeelset väljaannet teaduslikult kommenteerinud Enn Tarvel on keeleteadlasele Valdek Pallile toetudes arvanud, et 13. sajandi muinaseesti isikunimede puhul ei ole võimalik kindlaks teha nende täpset hääldust. Seetõttu on kroonika väljaandes muuhulgas kasutatud ka nimekuju Unnepewe. Sama nimekuju on kasutatud ka 2012. aastal ilmunud koguteoses "Eesti ajalugu II: Eesti keskaeg". Sulev Vahtre on oma teoses "Muinasaja loojang Eestis" (1990) kasutanud aga nimekuju Unnepeve.  
Unnepewe esineb Õnnepäeva nime all Mait Metsanurga romaanis "Ümera jõel" ja Enn Kippeli romaanis "Meelis"; samuti Lembitu nime all Juhan Sütiste näidendis "Ristikoerad" (1961. aastal lavastas selle "Lembitu" nime all Leo Kalmet).

Kroonika tõlgendusi

Kuna kroonik märgib ära Unnepewe ja jätab teised vanemad nimepidi mainimata, on võimalik, et teda peeti teistest ülemaks ning et Unnepewest sai pärast venna surma Lõhavere ja ehk ka Sakala maakonna olulisim vanem. Ent hiljem pole teda kroonikas enam mainitud.
Erich Dietrich von Rosen

Erich Dietrich von Rosen (1689 – 1735) oli Eestimaa aadlik.
Erich Dietrich von Rosen sündis Roosna mõisniku Hans von Roseni ja krahvinna Britta Stenbocki pojana.
Aastail 1715–1720 oli ta Eestimaa rüütelkonna peamees.
Talle kuulus Seli mõis.

Perekond

Erich Dietrich von Rosen abiellus 1732. aastal Patküla (Owerlack) mõisast pärit Ulrika Eleonora von Patkuliga (sünd.1683), kes oli Jürgen von Patkuli (surn.1706) ja Catharina Elisabeth Freytag von Loringhoveni (a. d. H. Morsel, Livland) tütar, ning lesestunud abieludest Södermanlandi rügemendi ülema Christer Reinhold von Schlippenbachi (surn.1716) ja Adavere rentnikust Rootsi kapteni Otto Wilhelm von Esseniga (u.1675–1726).
Coaching

Treener

Juhendaja on eriväljaõppega asjatundja, kelle haridus, kogemused, tase vastavad ICF, EMCC, ESCÜ, või sarnase ühenduse poolt määratletud standarditele.
Coach aitab juhtidel paremini toime tulla inimeste ja protsesside juhtimisega ning ekspertidel panustada enda töösse parimal võimalikul viisil.

Juhtide coaching

Tihtipeale vajavad juhid enda kõrvale coach'i selleks, et treenida inimeste juhtimisega seotud oskuseid ja olla läbi selle tulemuslikum oma töös. Coach on ühtlasi neutraalne spetsialist, kes peegeldab ja abistab juhti tema igapäevatöös ja tegemistes – aidates tal märgata erinevaid mustreid ja vaatenurki.

Coaching meeskonnas

Meeskonnas on coach abiks nii meeskonna koostöö tõhustamisel ja -kultuuri kujundamisel, muudatuste juhtimisel.
Tüüpilised teemad meeskonna-coaching'us on infovahetus, rollid ja tööjaotus, koostööoskused ja konfliktid – kuid coach lähtub alati meeskonna individuaalsest vajadusest.

Coachiv juhtimisstiil

Juhid õpivad ise oma igapäevses töös kasutama coaching'u meetodeid ja vahendeid selleks, et toetada oma töötajate arengut ja tõsta tööefektiivsust.
Coachivat juhtumisstiili kasutav juht kasvatab töötajates eneseusku, motivatsiooni ning inimesi toetades ja neisse uskudes on ta ka ise seeläbi parem juht.
Coachivaid juhtimismeetodeid saab õppida nii isikliku coach'i abil kui ka spetsiaalsetes väljaõpetes.
Elektroonikalülitus

Elektroonikalülitus on omavahel elektriliselt või muul viisil ühendatud elektroonikakomponentide kogum, mis on ette nähtud mingi kindla talitluse otstarbeks.
Valdav osa elektroonikalülitusi valmistatakse tänapäeval mikroelektroonikas kasutatavate võtetega integraallülitustena.
Trükkplaadil kokku monteeritud elektroonikalülitusi nimetatakse trükilülituseks.

Elektroonikalülituste liigid

Lähtuvalt sellest, kas lülituse ülesandeks on tekitada ja teisendada kas analoogsignaali või digitaalsignaali, jagunevad elektroonikalülitused analooglülitusteks (näiteks operatsioonvõimendi) ja digitaallülitusteks (näiteks mikroprotsessor).

Elektroonikalülituste skeemid

Elektroonikalülituse elemente ning nendevahelisi ühendusi esitatakse visuaalse ülevaatlikkuse saamiseks graafiliselt tingmärkide (skeemitähiste) abil skeemide kujul, näiteks põhimõtteskeemi või ühendusskeemina.
Ka seadme plokkskeem (struktuuriskeem) võib sisaldada elektri- ja elektroonikakomponentide tingmärke. Tavaliselt on sellisteks komponentideks lülitid, mikrofonid, valjuhääldid, antennid, elektromagnetid, mootorid jms. Kuid nendeks komponentideks, mida plokkskeemidel esitatakse nende elektrilise tingmärgiga, võivad olla ka üksikud aktiivsed komponendid, mis on seadme funktsioneerimise seisukohalt väga olulised, näiteks komparaator või diferentsvõimendi.
Valjala Martini kogudus

EELK Valjala Martini kogudus on luterlik kogudus Valjalas.
Kogudus kuulub Saarte praostkonda. 
Koguduse õpetaja on Hannes Nelis, organist Tiiu Liventaal. Juhatuse esimees on Aive Mõistlik.
Jumalateenistused on igal pühapäeval algusega kell 12.00 Valjala kirikus.
Koguduse kantselei asub pastoraadis. Pastoraadihoone teisel korrusel toimuvad talviti jumalateenistused, sellest ka pastoraadihoone teine nimetus – talvekirik. 
Koguduse juures tegutseb pühapäevakool, toimuvad noorteõhtud.
17. detsembril 2000said koguduse liikmed teist korda 20. sajandi jooksul ise õpetajat valida (eelmine valitud õpetaja oli Gustav Kutsar). Õpetajat valis 2000. aastal 42 koguduse hääleõiguslikku liiget, kes andsid Hannes Nelisele oma toetuse ühehäälselt. Kõik teised viimase aastasaja jooksul kogudust teeninud õpetajad (k.a Toomas Paul ja Jaan Tammsalu) on kohale määratud.
Ökopessimism

Ökopessimism on fataalse, hukutava tähenduse omistamine inimtegevusest tulenenud negatiivsetele ökoloogilistele muutustele.
Ökopessimistid väidavad, et globaalsed ökoloogilised kriisid paisuvad varem või hiljem totaalseks ökokatastroofiks, kust välja pole võimalik pääseda. Siiski, paremal juhul arvatakse, et ökokatastroofi on teoreetiliselt võimalik vältida, kuid inimkond ei suuda selleks ökopessimistide arvates piisava üksmeelega tegutseda. Niisugune mõtteviis võib olla hoolimatuse aluseks keskkonnaprobleemide suhtes, sest arvatakse, et niikuinii pole enam võimalik midagi päästa.
Justiitsminister

Justiitsminister on valitsuses minister, kelle ülesanne on riigi õiguspoliitika kavandamine ning õiguse süsteemne arendamine. Justiitsminister on justiitsministeeriumi juht. Mõnedes riikides tegeleb justiitsminister ka keskvalimiste korraldamisega. Mõnedes riikides tegeleb õiguspoliitikaga kas siseminister ja/või õiguskantsler.
Harald Rajamets

Harald Rajamets (13. mai 1924 Tammikul Jõhvi vallas Virumaal – 12. november 2007) oli eesti tõlkija ja luuletaja.
Harald Rajamets sündis taluniku peres. 
Ta oli 1944–1945 mobiliseeritud Saksa sõjaväkke, aastail 1945–1946 oli sõjavang Saksamaal, Belgias ja Prantsusmaal.
1947. aastal asus ta õppima Tartu Ülikoolis soome-ugri keeli, kuid oli sunnitud ülikoolist represseerimisähvarduste tõttu lahkuma. 
Ta töötas 1951. aastal Kohtla-Järvel ajalehe Kaevur toimetuses, 1951–1956 viibis Ukrainas ja Kamtšatkal, teenides seal lihttöölisena.

Loomingut

Kodumaale naasnuna alustas ta tööd tõlkija ja toimetajana. Ta on tuntud eelkõige luuletõlkijana (William Shakespeare'i sonetid ja poeemid, Dante "Jumaliku komöödia" osad jpm), ent ta on tõlkinud ka proosat (nt John Steinbecki "Me tusameele talv"). 
Ta on avaldanud tõlkeid ukraina, vene, saksa, inglise, itaalia, poola, taani, rootsi ja leedu keelest.

Luulekogu

Lisaks suurele hulgale tõlgetele avaldas Rajamets 1997. aastal ka oma luulekogu "Aeg astuda: vemmalvärsse, puhuluulet".