Sarah Palin

Elulugu

Sarah Louise Heath sündis Idahos neljalapselise pere kolmanda lapsena. Tema ema oli kooli sekretär ning isa loodusteaduste õpetaja ja kergejõustikutreener. Pere kolis Alaskasse, kui Sarah oli imik. Sarah Palin õppis Wasilla keskkoolis ning oli edukas sportlane ja korvpallivõistkonna kapten. Ta osales edukalt ka mitmel missivõistlusel.
Ta õppis Hawaii Pacificu Ülikoolis ärijuhtimist ning omandas Idaho Ülikoolis bakalaureusekraadi ajakirjanduse alal, õppides kõrvalerialana ka politoloogiat. Seejärel töötas ta spordireporterina televisioonis ja osales kalapüügiga tegeleva perefirma töös.

Poliitilise karjääri algus

Aastatel 1992–1996 kuulus ta Wasilla linnavolikokku ning 1996–2002 oli ta Wasilla linnapea. Aastal 2002 kandideeris ta Alaska asekuberneriks, kuid kaotas valimised. Aastatel 2003–2004 juhtis ta Alaska Nafta- ja Gaasikomisjoni.

Alaska kubernerina

2006. aastal sai Palinist 42-aastasena Alaska kõigi aegade noorim kuberner ja ühtlasi esimene naiskuberner.
Ta teatas, et tema peamisteks prioriteetideks on ressursside arendamine, haridus- ja tööjõupoliitika, tervishoid ja turvalisus ning transpordi ja infrastruktuuri arendamine.
3. juulil 2009 toimunud pressikonverentsil teatas Palin, et ta ei kandideeri uuesti 2010. aasta kuberneri valimistel ning astub enne juuli lõppu ametist tagasi. Põhjusena nimetas ta seda, et pärast asepresidendiks kandideerimist hakati tema vastu poliitilistel põhjustel eetikanormide rikkumise kaebusi esitama. Tema vastu esitati viisteist kaebust, millest ühtegi ei rahuldatud. Ta lisas, et nii tema kui ka osariigi õigusabikulud ulatusid nende kaebustega tegelemisel ligi kahe miljoni dollarini.
26. juulil 2009 astuski ta sellest ametist tagasi. Pärast tema lahkumist viidi Alaskas läbi arvamusküsitlus, milles 48% vastanutest vastas, et nad suhtuvad temasse negatiivselt, 47% vastas, et nad suhtuvad positiivselt ning 5% ei teadnud või ei omanud selles küsimuses seisukohta.

2008. aasta presidendivalimised

29. augustil 2008 teatas Vabariikliku partei presidendikandidaat John McCain, et on valinud Sarah Palini oma asepresidendikandidaadiks. Palin oli esimene alaskalane ja teine naine, kes kandideeris sellisesse ametisse. Esimene naissoost asepresidendikandidaat oli demokraat Geraldine Ferraro, kes kandideeris koos presidendiks kandideerinud Walter Mondale'iga.
Mitmed konservatiivsed kommentaatorid kohtusid Paliniga juba 2007. aasta suvel. Näiteks Bill Kristol soovitas McCainil valida just Palin, sest see meeldiks usklikele parempoolsetele vabariiklastele ning tema vähene tuntus mõjuks samuti hästi.
2. oktoobril 2008 toimus tema ja demokraadist asepresidendi kandidaadi Joe Bideni vahel debatt. Pärast seda toimunud Rasmusseni arvamusküsitluse kohaselt pidas 45% valijaist selle võitjaks Bidenit, 37% Palinit.

Pärast 2008. aasta presidendivalimisi

Sarah Palini tähelepanu äratanud 2008. aasta presidendivalimiste kampaania tekitas spekulatsioone tema kandideerimise kohta 2012. aasta presidendivalimistel. Novembris 2008 asutati liikumine "Draft Palin". 2008. aasta detsembris toetas ta Georgia osariigi senaatori Saxby Chamblissi kampaaniat, et ta Ameerika Ühendriikide Senatisse tagasi valitaks. Chambliss võitis valimised, sai oodatust parema tulemuse ning pidas selle põhjuseks toetust Palinilt, kes aitas võita tema poole konservatiivseid vabariiklasi. See toitis omakorda spekulatsioone, et Palin kavatseb kandideerida 2012. aasta presidendivalimistel. 
27. jaanuaril 2009 moodustas Palin poliitilise ühenduse SahraPAC, mis peab riigi majandusjulgeoleku ja progressi aluseks energeetilist sõltumatust. 6. veebruaril 2010 küsiti temalt Fox Newsi saates, kas ta kavatseb 2012. aastal presidendiks kandideerida, vastas ta: "Ma olen valmis, kui sellest on minu arvates riigile kasu."

"Going Rogue"

2009. aasta novembris ilmusid Palini memuaarid "Going Rogue: An American Life", milles ta kirjeldas oma eraelu ja poliitilist karjääri. Pealkirja valiku aluseks oli ingliskeelne fraas 'gone rogue', mida kasutasid John McCaini kaastöölised, et kirjeldada Palini käitumist seoses tema kriitikaga kampaania aadressil.

Toetus naiskandidaatidele

2010. aasta keskel pani ta aluse nn roosa elevandi liikumisele (Pink Elephant Movement), mis seisnes mitmete vabariiklastest naiskandidaatide toetamises. Näiteks toetas ta California osariigi senaatori kandidaati Carly Fiorinat ja Georgia osariigi kubernerikandidaadina Karen Handelit, kuid kes kaotas oma osariigi eelvalimistel. Tema toetus aga aitas New Hampshire'i osariigi Kelly Ayotte'i kandidatuuri senatisse. 2010. aasta mais toetas ta Nikki Haley kandidatuuri Lõuna-Carolina osariigi kuberneri ametikohale.

Poliitilised seisukohad

Sisepoliitika
Sarah Palin on veendunud abordi keelustamise pooldaja ja samasooliste abielude vastane. Ta pooldab surmanuhtluse rakendamist ja igaühe õigust kanda relva. Ta pooldab riigi võimalikult vähest sekkumist majandusellu ja avaliku sektori kulude vähendamist.
Välispoliitika
Palin pooldas Ameerika Ühendriikide kohaloleku suurendamist Afganistanis ning avaldas detsembris 2008 arvamust, et see suurendaks seal julgeolekut. Ta kohtus 2008. aasta detsembris ka Afganistani presidendi Ḩāmid Karzayga. Samuti pooldas ta sõda Iraagis, kus oli tema arvates "terrorismivastase sõja keskne rinne".
Ta on pidanud oluliseks, et Ameerika Ühendriigid oleksid energeetiliselt sõltumatud. Septembris 2008 arvas ta, et Gruusia ja Ukraina peaksid olema NATO liikmed. Samuti pooldas ta sõjalist sekkumist, kui Venemaa peaks ründama NATO liikmeks saanud Gruusiat või Ukrainat.

Perekond

Palinitel on viis last: pojad Track (sündinud 1989) ja Trig Paxson Van (18. aprill 2008) ning tütred Bristol Sheeran Marie (18. oktoober 1990), Willow (1995) ja Piper (2001). Track astus 11. septembril 2007 USA armeesse ning suunati jalaväebrigaadi. Üksus, milles ta teenib, saadeti septembris 2008 12 kuuks Iraaki.

Retseptsioon

Pärast 2008. aasta presidendivalimisi oli ta endiselt populaarne. 2008. aasta detsembri alguses valiti ta Ameerika Ühendriikide 2008. aasta kümne kõige kütkestavama isiku ("Top 10 Most Fascinating People") hulka. 2008. aasta detsembris nimetas konservatiivne väljaanne Human Events aasta konservatiiviks (Conservative of the Year). 2010. aasta aprillis valis ajakiri Time ta maailma 100 mõjukaima inimese sekka.