google/wiki40b huggingface dataset:
Pala bussiõnnetus

Pärast õnnetust

Õnnetuses surma saanud lapsed maeti 16. oktoobril 1996. Valitsuse määrusega kuulutas tollane peaminister Tiit Vähi päeva riiklikuks leinapäevaks.
Õnnetuse põhjustanud veoautojuht mõisteti psühhiaatriahaiglasse sundravile, sest ta kannatas post-traumaatilise stressi käes. Õnnetuse põhjustamise eest ei ole kedagi kohtu alla antud.
Jakov Negotin

Jakov Negotin (ka Jakov Njegotin; 6. aprill 1864 Riia – 1919 Saraatov) oli juudi päritolu Eesti loomaarstiteadlane.

Elulugu

1884–89 õppis Negotin Tartu Veterinaariainstituudis (TVI, ДВИ). 1891. aastal kaitses ta samas veterinaariamagistri kraadi väitekirjaga "Об удобоприменимости анестезирующих средств у домашних животных" (Jurjev, 1891).
Negotin oli 1889–92 TVI kliiniku assistent, 1892–93 sõjaväearst, 1893–95 TVI anatoomiaprosektor, 1895–97 dotsent, aastast 1897 erakorraline ja 1911–18 korraline zoofüsioloogiaprofessor. Õpetas TVI-s peamiselt zoofüsioloogiat. 1889–92 õpetas TVI velskrikoolis ka eksterjööri ning hiljem vene keelt, oli aastast 1895 TVI raamatukogu osakonnajuhataja.

Teadustöö

Jakov Negotini magistriväitekiri oli Eestis ja Venemaal esimene eksperimentaalteaduslik uurimus anesteetikumide kasutatavusest koduloomadel. Ta oli viljakas füsioloogiliste katse- ja mõõteriistade konstrueerija, täiendaja ning aktiivne tutvustaja trükisõnas (pulsiloendaja 1909, fotokardiograaf 1913, elektromagnetiline respiratsiooniseade). Negotin käis korduvalt teaduslikel lähetustel kodu- ja välismaal, tutvus veterinaarinstituutide tegevusega Saksamaal, Prantsusmaal jm. Ta koostas (koos professor J. Valdmanniga) teatmiku TVI-sse 1848–1898 immatrikuleeritud üliõpilaste kohta (Tartu, 1898) ning oli Varssavi Sõjaväe Veterinaararstide Seltsi korrespondentliige.
Maakonnalinn

Maakonnalinn on maakonna keskne asula.
Mõned Eesti praegused maakonnalinnad said linna staatuse alles 1990. aastatel (olid enne alevid).
Junarmija

Junarmija (vene keeles Юнармия; täieliku nimega Всероссийское военно-патриотическое общественное движение «Юнармия» 'Ülevenemaaline sõjalis-patriootlik ühiskondlik liikumine Noorarmee') on Venemaa kaitseministeeriumi toel tegutsev sõjalis-patriootlik noorteorganisatsioon Venemaal.

Ajalugu

Sõjalis-patriootliku ja sõjalis-sportliku noortetööga on Venemaal tegeletud üsna laialdaselt juba alates 1990-ndate lõpust. Vastavad klubid ja muud organisatsioonid on tegutsenud ja arenenud üldjuhul omaette ja oma reeglitega. Pärast president Vladimir Putini võimule tulekut on vastava eesmärgiga organisatsioone ja tegevusi hakatud järjest enam tunnustama ja toetama. Kuigi juba 2000-ndate lõpul oli toimumas esmane organiseerumine, polnud seni vastavat keskset juhtimist ja korraldust.
Organisatsiooni Junarmija asutamiseks anti välja Venemaa presidendi ukaas 29. oktoobril 2015, organisatsioon registreeriti ametlikult 29. juulil 2016.
Junarmija liikmete arv on alates asutamisest väga kiirelt kasvanud. See on seletatav sõjalis-patriootliku kohaliku noortetöö varasema arenguga, aga ka tugeva riikliku toetusega organisatsiooni arendamisel.

Koosseis

Liikmete vanusevahemik on ametlikult 11–17 eluaastat. Liikmeid võib olla ligikaudu 300 000 (2019. aasta seisuga). 
Tegutsetakse koolide, asutuste ja sõjaväeüksuste juurde moodustatud salkades. Salgad kuuluvad piirkondade alluvusse, mis paiknevad üle Venemaa. Piirkonnal on oma staap. 
Organisatsiooni juhib staap, mille koosseisus on umbes 30 liiget. 
Junarmija salku on asutatud ka väljaspool Venemaad. Näiteks Valgevenes, Kasahstanis ja teistes Venemaa-sõbralikumates lähiriikides, aga oma allüksus on moodustatud ka Venemaa USA saatkonnas.

Tagamine

Tegevus toimub sageli õppeasutuste juures. Salkade tegevust toetavad šefluse korras üldjuhul Venemaa kaitseministeeriumi alluvuses olevad asutused ja Venemaa relvajõud.
Avalikel üritustel kannavad liikmed iseloomulikku liivavärvi vormi koos punase baretiga. Praktilistel ja maastikulistel tegevustel kasutatakse siiski sageli ka välivormi.
Moskva lähistel on Junarmijale loodud spetsiaalne keskne patriootlik park "Patrioot". Muuhulgas on pargis atraktsioon, kus külastajail on võimalik jäljendada vähendatud suuruses valmistatud Saksamaa riigipäevahoone vallutamist.
Organisatsioonil on oma lipp, hümn ja ajaleht-häälekandja.
UEFA Superkarikas 2016

Mängupaik

UEFA täitevkomitee istungil Nyonis, 18. septembril 2014, tehti teatavaks, et superkarikafinaali mängupaigaks on Lerkendal Stadion. See oli esimene UEFA finaal, mis toimus Norras.
Lerkendal Stadion on 10. augustil 1947 avatud mitmeotstarbeline staadion Trondheimis. See on Rosenborg BK koduväljak. Staadion mahutab 21 166 pealtvaatajat, millega see on suuruselt teine staadion Norras.

Kokkuvõte

Marco Asensio lõi 21. minutil Real Madridi avavärava löögiga 23 meetri pealt vasakusse ristnurka. Franco Vázquez viigistas seisu 41. minutil, sooritades karistusalas vasaku jalaga madala löögi väravale.
Sevillale määrati 72. minutil penalti, kui Sergio Ramos pani Vitolole karistusalas jala taha. Jevhen Konopljanka lõi penaltist värava alla vasakusse nurka, väravavaht hüppas paremale. 93. minutil lõi markeerimata Sergio Ramos paari meetri pealt Lucas Vázqueze tsenderduse paremalt äärelt väravasse.
Lisaaja neljandal minutil teenis Timothée Kolodziejczak oma teise kollase kaardi ja ühtlasi ka punase kaardi pärast viga Lucas Vázqueze vastu. Sergio Ramos lõi seejärel oma teise värava, kuid see tühistati kuna Sevilla kaitsjat Adil Raminit tiriti särgist.
119. minutil jõudis Dani Carvajal pärast pikka soolojooksu paremal äärel vastaste karistusalasse ning tõstis oma parema jala välisküljega palli üle väravavahi.
32. Kaitsepataljon

Juhtkond ja Koosseis

Vabatahtlik kaitsepataljon värvati Eesti SS'i kõrgema politseijuhi korraldusel väegruppi "Nord" tagalateenistuse jaoks, 1942. aasta suvel Rakveres tagavarapataljonina, kuid pataljon oma täisloosseisu ei saavutanud.
1943. aasta jaanuaris 32. Kaitsepataljon likvideeriti ja isikkoosseis jagati teiste kaitsepataljonide vahel.

32. Kaitsepataljon II

1943. aasta märtsis formeeriti 32. Kaitsepataljon uuesti algselt 1942. aasta suvel Rakveres, Omakaitse malevate kasarmeeritud  Põltsamaa, Tartu ja Viljandi kompaniidest moodustatud 289. Kaitsepataljon (Schutzmannschaft Wacht Bataillon nr. 289) baasil ja osa likvideeritava 33. Eesti Politseipataljoni meestest. Pataljon oli oma ülesannetelt vahipataljon.  
Pataljoni staap asus algul Rakveres, pataljoni suurus oli sel ajal 456 meest.

32. Eesti Politseipataljon

1943 aasta 9. detsembril muudeti pataljoni nimi 32. Eesti Politseipataljoniks (Estnische Polizei Batallion nr. 32) ja pataljonis kehtinud Wehrmachti auastmed asendati Saksa Korrapolitsei auastmetega.
32. Eesti Politseipataljoni kasutati peale formeerimist vahiteenistuseks Rakveres ja 1944. aasta esimesel poolel Tartus.

Pataljoni likvideerimine

32. Eesti Politseipataljon likvideerit 1944. aasta suvel, pataljoni isikkoosseis anti 37., 38. ja 40. Eesti Politseipataljoni täienduseks.
Caloplaca chlorina

Caloplaca chlorina  (Flot.) Sandst. on samblik kuldsambliku perekonnast.
Ta on Eestis üsna haruldane; kasvab graniitkivil.
Ohakalind

Välimus

Üldpikkus 12–14 cm. Välimus ja häälitsused on iseloomulikud. Noorlind erineb teistest vintlastest üleni musta saba ja vanalinnuga sarnase tiivamustri poolest.
Kutsehüüd on tikelit või stipit, hoiatushüüd tasane häi. Laul on kiiretempoline, selles on rohkesti kutsehüüde vaheldumisi vidistavate, klõbistavate ja mõnede vileliste häälitsustega.

Levila

Ohakalind on levinud Euraasias Atlandi rannikust kuni Jenissei, Altai, Tian Shani ja Põhja-Indiani.
Eestis on ohakalind üsna üldlevinud harilik haudelind. Osa asurkonnast rändab septembris-oktoobris Kesk- ja Lääne-Euroopasse, kust naaseb märtsis-aprillis. Ohakalinnu pesitsusaegset arvukust hinnatakse 40 000 – 60 000 paarile, talvist arvukust 10 000 – 40 000 isendile .
Enamik ohakalinde lahkub meilt septembris ja oktoobris.

Elupaik

Ohakalind asustab kultuurmaastiku puistuid.

Pesitsemine

Ohakalind ehitab pesa nii okas- kui lehtpuudele. Varakevadel eelistab ta okaspuid, mis sel ajal pakuvad paremat varju kui raagus lehtpuud. Teistkordseks pesitsemiseks valib ta sagedamini lehtpuu. Tavaliselt paikneb pesa tüvest eemal ja on enamasti põimitud väheste peente okste külge.
Pesa on paksuseinaline poolkera, see koosneb tihedasti põimitud raagudest, rohukõrtest, samblikest, kasetohu libledest jm. Pesalohk on vooderdatud peente kõrte, taimevilla, jõhvi ja karvadega. Pesa välispind on tihedasti kaetud ämblikuvõrguga, mis teeb pesa helehalliks.
Kurnas on 4–6 muna. Need on valkjad, kirjatud pruunikate tähnide, laikude ja kriipsukestega. Emaslind soojendab poegi esimestel päevadel nende koorumise järel. Poegi toidavad mõlemad vanemad esimestel päevadel putukatega, hiljem pugus pehmendatud seemnetega. Pärast poegade pesast väljalendu jätkavad vanalinnud nende toitmist umbes nädal aega. Pärast seda hakkavad noorlinnud laialt ringi liikuma.

Toitumine

Peale korvõieliste seemnete sööb õrnu taimevõsusid ja vähemal määral putukaid.

Muud

Ohakalind oli 2016. aastal Saksamaa aasta lind ja 2018. aastal Valgevene aasta lind.
Going am Wilden Kaiser

Geograafia

Going asub Sankt Johann in Tirolist läänes Kitzbüheli Alpide (lõunas) ja Wilder Kaiseri (põhjas, Sölllandlis) vahel. Teised valla asundused on: Schwendt, Aschau, Prama, Sonnseite ja Schattseite.
Naabervallad: Ellmau, Oberndorf in Tirol, Reith bei Kitzbühel, Sankt Johann in Tirol, Kirchdorf in Tirol

Ajalugu

Küla mainiti esmakordselt 1160. aastal Baumbachi kloostri dokumendis kui Gouwingen. Nimi tuleb bajuvaari aadlimehe nimest Guowo või Gauwo. See näitab, et see asutati bajuvaaride poolt. Külakirik on üks kõige muljetavaldavamaid rokokoo kirikuid Tiroolis. See on pühendatud Pühale Ristile ja märter Laurentiusele. Selle arhitekt oli Andrä Hueber ja freskod maalis Matthias Kirchner, mõlemad Kitzbühelist. Altarid ja pühakujud nikerdas Goingi skulptor Thomas Blieml. Vasakpoolse altari nišis on huvitav jumalaema kuju, nikerdatud 1480. aasta paiku.
Vaske ja hõbedat kaevandati Goingi ja Oberndorfi vahel Rehrobichlis 16. sajandi esimesel veerandil. Kaevurid (Bergknappen) elasid Prama asunduses. Prama tuleb keldi keelest ja tähendab "kohta, kus kasvavad põldmurakad (Brombeeren)". See on vihje, et see oli keldi asula. Keldid kaevandasid selles piirkonnas vaske ja hõbedat 800. aasta paiku eKr. Kaevandus suleti 1773. aasta paiku. Oma õitseajal saadi igal aastal umbes 12 000 kg vaske ja 7000 kg hõbedat. Sulatusahi oli Bärenstätten von Sankt Johanni asunduses. Kõige sügavam vertikaalne kaevandusešaht oli umbes 880 m sügav.
Rotax E-RAVE

Mootori põhimõte

Kahetaktilises mootoris toimub töötakt ühe väntvõlli pöörde vältel ehk iga kord, kui kolb alla liigub. Kahetaktilise mootori kasutegur on tunduvalt suurem kui neljataktilisel. 
Kahetaktilisel mootoril sisselaske ja survetakt kattuvad, samuti ka töö- ja väljalasketakt. Kaks protsessi toimub ühe kolvikäiguga. Kolb liigub alumisest asendist ülemisse ja tekitab väntvõllipoolses osas hõrenduse. 
Teatud kolvi asendi korral avab kolvi alumine serv silindris oleva akna ning küttesegu voolab hõrenduse tõttu silindri aknast väntvõlli ruumi, mida nimetatakse mootori Karterkarteriks. Samal ajal surutakse kolvi ees olev küttesegu kokku. 
Kolvi jõudmisel ülemisse surnud seisu süüdatakse kokkusurutud segu ja algab töötakt. Kolb liigub allapoole, suleb oma alumise servaga sisselaske akna ning algab küttesegu eelnev kokkusurumine karteris. 
Veel allapoole liikudes avab kolb oma ülemise servaga silindris oleva väljalaskeakna. Väljalaskeaknast väljuvad surve all olevad läbipõlenud gaasid, mille väljavoolamine jätkub veel ka kolvi üles liikumisel seni, kuni kolb suleb oma ülemise servaga väljalaskeakna.

E-RAVE

E-RAVE süsteem hakkab tööle alates 7600 või 7900 pöördest. Süsteemi tööle hakkamisel peatab juhtaju signaal ventiili, mis avaneb ja laseb positiivse survel liikuda klappi, mille käigus klapp avaneb. Klapi lahtine asend tagab parema jõudluse kõrgematel pööretel.
Pöördeid vähendades saadab juhtaju signaali klappi, kus ventiil suletakse ning klapp liigub kinnisesse asendisse. Kui klapp on kinnises asendis ja ajastust muudetakse, on mootoril parem jõudlus, mis tagab parema kiirenduse.
Klapi avanemist on võimalik muuta, lisades juhtajule lisajuhtme. Siis avaneb klapp 7600 pöörde asemel 7900 pöördest.
E-RAVE koosneb väljalaskefaasis olevast klapist, magnetventiilist ja elektroonilisest juhtajust.

Väljalaskeklapp

Väljalaskeklapp ehk jõuklapp, asetseb väljalaskefaasis. Klapp koosneb vedrust, metall-labast ja voolikust, mis on ühendatud magnetventiiliga. Klapi ülesanne on avada ja sulgeda laba vastavalt magnetventiili survele.

Magnetventiil

Magnetventiil on ühendatud karterist tuleva voolikuga ja väljalaskeklapiga. Ventiil võtab surve karterist ning suunab selle vastavalt survele väljalaskeklappi. Magnetventiili avanemist ja sulgemist juhib juhtaju.

Elektrooniline juhtaju

Juhtaju töötab akust võetaval voolul. Aju kontrollib kütuse süütamise ajastust. Aju võtab signaali karterist ning vastavalt vända positsioonile süütab sädeme. Samuti avab juhtaju magnetventiili vastavalt mootori pööretele.
Kadri (Rannamaa)

"Kadri" on Silvia Rannamaa noorsoojutustus, mis ilmus esmakordselt 1959. aastal. Päevikuvormis kirjandusteos koosneb kahest osast: "Inetu pardipoeg" ja "Võluprillid". "Kadri" järjena ilmus "Kasuema". Mõlemad jutustused on olnud pikka aega menukad, "Kadrist" on ilmunud ligi kümmekond trükki.

Sisu

Jutustuse sündmustik algab minategelase Kadri Jalaka lebamisega haiglavoodis. Päeval, mil klass süüdistas teda alusetult varguses, on Kadri jäänud tänavat ületades auto alla.
Loo süžee areneb 1950. aastate esimesel poolel. Minategelane elab koos oma vanaemaga Kadri Juhansoniga kasinalt keldrikorrusel. Tüdruku ema on palju aastaid tagasi surnud, nii et Kadri ei mäleta teda, ning isa Ülo Jalakas jäänud sõjakeerises teadmata kadunuks, elades ilmselt Rootsis. Perekonna kodu on sõjas hävinud.
Esialgu ei ole Kadril sõpru, ta on õnnetu, vaene ja üksik. Sageli haletseb Kadri end oma päeviku veergudel, leidmata eneses väärtuslikke omadusi. Muutuse toob Kadri ellu samuti haiglaravile sattuv kirjanik Elsa Sarap. Tädi Elsa julgustamisel hakkab Kadri paljusid olukordi nägema optimistlikumalt, ta muutub enesekindlamaks. Kadril jääb haiglaravi tõttu üks aasta koolis vahele. Kooli naastes leiab Kadri uute klassikaaslaste seast palju sõpru. Tema pinginaabriks aga saab Urmas, kellel on palju väiksemaid õdesid-vendi. Kadri lähemate sõprade ringi kuuluvad ka Imbi, Aime, Rein, Vitja jt. Kadri parim sõbranna on endise klassi üks ilusamaid ja targemaid tüdrukuid Anne.
Kadri vanaema on käreda loomuga, ent sisimas hella südamega. Vanaema ei oska Kadri sõnade kohaselt lugeda, kuna II maailmasõja eelne ebaõiglane riigikorraldus polevat võimaldanud tal saada kirjatarkust. Teisalt, teoses on vastuolu: vanaema loeb Kadrile ette koolis pähe õppida jäetud nääriluuletust. Vanaema põletab ka salapäraseid kirju, mida talle aeg-ajalt saadetakse. Sündmustik viitab, et vanaema peab olema kursis kirjade sisuga. Ühel päeval, kui vanaema ei viibi kodus, avab Kadri vanaemale adresseeritud kirja, millest selgub, et see on isalt, Ülo Jalakalt. Isa on ammu välismaalt tagasi ja otsib tütrega kontakti. Kadri kohtub isaga ning viib isa kokku ka vanaemaga, ehkki viimane teeb mehele esialgu etteheiteid perekonna hülgamise ning Kadri enda juurde meelitamise eest.
Isa soetab Kadrile ning vanaemale uue korteri ning avaldab vanaemale siirast tänu selle eest, et see Kadrile palju aastaid ema eest on olnud. Kadri päevik lõpeb õnneliku tõdemusega kallite inimeste juuresviibimisest ning heade sõbrasuhete olulisusest.
Teose sündmustik leiab aset Tallinnas, ehkki seda otsesõnu ei mainita. Pealinnast annab tunnistust Kadri meenutus hommikustest pikkadest trammisõitudest kooli koos vanaemaga. Samuti mainib Kadri oma uue korteri aknast vaadet imetledes merd.
Steve Jobs

Steve Jobs (ametlikult Steven Paul Jobs; 24. veebruar 1955 Mountain View, California – 5. oktoober 2011 Palo Alto, California) oli USA infotehnoloog ja ettevõtja, Apple Inc. üks asutajatest ja kauaaegne tegevjuht.
1970-ndate lõpus tootis Jobs koos Apple Inc. kaasasutaja Steve Wozniakiga esimese äriliselt eduka personaalarvuti. 1980. aastate alguses oli ta esimeste seas, kes pööras tähelepanu arvutihiire kasutamisele graafilises kasutajaliideses.
1986. aastal ostis Steve Jobs ettevõtte Pixar (tol ajal The Graphics Group) 10 miljoni USA dollari eest.
Jobs töötas Apple'i tegevjuhina peaaegu tasuta, kõigest 1 dollari eest aastas. Ta ei võtnud töö eest mingitki muud tasu, näiteks aktsiaoptsioone ega esinduskulusid. Kuid talle kuulus üle 5 miljoni Apple'i aktsia, mille väärtus oli üle 2 miljardi dollari. Pärast Pixari ülevõtmist kuulus talle ka 138 miljonit Disney aktsiat, mille väärtus oli üle 4 miljardi dollari. Forbesi hinnangul oli tema vara väärtus 2010. aastal 8,3 miljardit dollarit ning sellega oli ta USA rikkuselt 42. inimene.
Jobs taandus 24. augustil 2011 Apple'i tegevjuhi kohalt, jätkates ettevõtte nõukogu esimehena. Uueks tegevjuhiks sai Tim Cook.
5. oktoobril 2011 suri ta kõhunäärmevähki. Vähk diagnoositi tal 2003. aasta sügisel.
Mart Rõigas

Mart Rõigas (Martin Rõigas; 22. oktoober 1908 Abja vald, Pärnumaa – 13. juuli 1941 Vara vald, Tartumaa) oli Eesti majandusteadlane ja poliitik.
Ta oli Rahvuskogu ja I Riigivolikogu liige. Mõrvati punaarmeelaste poolt.
Michele Scarponi

Isiklikku

Scarponi oli abielus oma naise Annaga (lapsepõlvenimega Tommasi). Neil oli kaks kaksikutest poisslast - Giacomo ja Tommaso.
Neuenkirchen (Cuxhaven)

Ajalugu

Neuenkirchen kuulus Land Hadelnisse, mis esialgu oli noorema Saksimaa hertsogkonna ja pärast selle de facto dünastilist jagunemist 1296. aastal (de jure 1260. aastal loodud) Saksi-Lauenburgi hertsogkonna eksklaav. 1728. aastal keiser Karl VI läänistas Georg II Augustile ja tema Hannoveri dünastiale personaalunioonis tagastatud Saksi-Lauenburgi lääni. Hannoveri territooriumite ümberkorraldamisega 1731. aastal andsid Hannoveri Bremeni ja Verdeni hertsogkonnad Land Hadelni haldamise üle. Hannoveri kuningriik liidendas Land Hadelni reaalunioonis ning selle territooriumid, sealhulgas Neuenkirchen, said osaks uuest 1823. aastal loodud Stade ringkonnast.

Toponüümi etümoloogia

Neuenkirchen, mis tähendab saksa keeles uut kirikut, nimetati vastavalt pärast uue luterliku Maarja kiriku valmimist 1732. aastal.
2012. aasta Euroopa meistrivõistlused kergejõustikus

2012. aasta Euroopa meistrivõistlused kergejõustikus olid järjekorras XXI ja toimusid 27. juunist 1. juulini 2012 Soome pealinnas Helsingis.
Need toimusid erinevalt varasematest Euroopa meistrivõistlustest 2 aastat pärast eelmisi Euroopa meistrivõistlusi Barcelonas. 
Neil võistlustel ei toimunud maratoni- ja käimisvõistlusi.

Eesti sportlased

Eestit esindasid EM-il Grit Šadeiko, Märt Israel, Gerd Kanter, Kaur Kivistik, Maris Mägi, Rasmus Mägi, Lembi Vaher, Tarmo Riitmuru, Risto Mätas, Marek Niit, Tiidrek Nurme, Rain Kask, Igor Sjunin ja Kätlin Tõllasson.
Gerd Kanter võitis kettaheites hõbemedali ja Rasmus Mägi püstitas 400 m tõkkejooksus uue Eesti rekordi.
Räägu mõis

Ajalugu

Kuni 1816. aastani kuulus Räägu mõis Kärbla mõisa alla, olles selle karjamõisaks. 1816 leppisid Kärbla mõisa toonased pärijad, 1809. aastal surnud Catharina Charlotte Natalie von Traubenbergi (sünd von Mohrenschildt) lapsed, Paul Friedrich von Traubenberg ja Marie Elisabeth von Vogdt (sündinud von Traubenberg), keda esindas kuraatorina abikaasa Paul Peter Johann von Vogdt, kokku mõisa omavahelises jagamises nii, et Paul Friedrich sai endale Kärbla mõisa ligi 9 adramaaga ja Marie Elisabeth Räägu karjamõisa 4,5 adramaaga. Kokkuleppe tulemusena tekkiski Räägu rüütlimõis saksa keelse nimega Hohenheim (endise karjamõisa saksa keelne nimetus oli Recko).
1830 omandas avaliku müügi teel mõisale pandiõiguse assessor, staabiratsaväekapten Alexander von Barlöwen, kes loovutas selle juba järgmisel aastal kolleegiumisekretäri prouale Annette Marie Rinnele (sünd Zeller). 1842 läks mõis müügi teel haagikohtunik Alexander Berend Heinrich von Mohrenschildtile, kelle valduses oli ka Kärbla mõis. Siit peale kuulusid mõlemad mõisad taas samale omanikule ja Räägust kujunes peamõis, jättes Kärbla kõrvalmõisa rolli. 1865 omandas mõlemad mõisad 50 000 hõberubla eest kaardiväe eruleitnant Ernst Berend Theodor von Ramm. 1879 müüs von Ramm mõlemad mõisad 55 000 rublaga edasi Nikolai von Baggehuffwudtile.
1895 omandas Kärbla ja Räägu mõisad 50 000 rubla eest meditsiinidoktor Hans Otto von Wilcken ja ühendas lõplikult Kärbla mõisa Räägu mõisa alla. 1902 päris Hans Otto valdused tema lesk Maria von Wilken (sündinud Franck), müües Räägu (koos endise Kärblaga) kohe edasi tsiviilinsener Richard Baderile. 1905. aastal läks sama valdus oksjoni teel tagasi Maria von Wilkeni kätte. 1909 omandas Räägu mõisa 60 000 rubla eest Benno von Wedel. 1914 omandas Räägu koos Auaste mõisaga Benno naise õde Hildegard Marie Elisabeth paruness Stackelberg. 1917 omandas mõisa kolleegiumi registraator Rudolf Krupp, kes oli mõisa viimaseks valdajaks enne selle riigistamist 1919. aastal.
Johannes Linkhorst

Johannes Linkhorst (alates 1926 Johannes Nõmmik; 14. veebruar 1895 Mäo vald, Järvamaa – 23. aprill 1941) oli Eesti kommunist.
Ta oli endine sõjatehase Dvigatel tööline, kes tegutses alates 1918. aastast põranda all, parteilise hüüdnimega "Malm". 1921. aastal valiti ta EKP Keskkomitee liikmeks. 
11. juunil 1920 osales ta Kaitsepolitsei kaastöölise Richard Tammeriku tapmises. 
Ta oli 1. mail 1922 maidemonstratsiooni organiseerija, kuid tabati samal päeval. Tagaajamisel haavas ta politseinik Johannes Tuchermi, kes suri 6. mail. 
2. mail mõisteti ta politseiniku tapmise eest surma. 11. mail muutis sõjaminister karistuse eluaegseks sunnitööks. Tema antud tunnistuste põhjal tabati Viktor Kingissepp ja teisi kommuniste. 
28. jaanuaril 1925 muutis Vabariigi Valitsus tema karistuse 10-aastaseks sunnitööks, järgmisel aastal Linkhorst vabastati ennetähtaegselt Johannes Nõmmiku nime all. 
Ta arreteeriti Nõukogude võimu poolt 4. septembril 1940 ja hukati.
Kai Kallastu

Kai Kallastu (sündinud 10. augustil 1970) on eesti laulja (sopran) ja vokaalpedagoog. Ta on esinenud ooperi- ja suurvormisolisti ning kammerlauljana, lisaks olnud festivalide ja kontsertide produtsent. 
Ta oli Eesti Interpreetide Liidu stipendiaat aastatel 2009, 2010, 2012–2016, 2018.

Haridus

Aastatel 1999–2004 õppis ta Helsingi Ametikõrgkoolis STADIA klassikalise muusika osakonnas laulu ja vokaalpedagoogika erialal, kus tema lauluõpetajateks olid Matti Pelo ja Johanna Bister. 2004–2005 täiendas end maineka Austria vokaalpedagoogi professor Irina Gavrilovici juhendamisel. 2009–2010 õppis Metropolia rakenduskõrgkooli magistrantuuris klassikalise laulu ja vokaalpedagoogika erialal. On osalenud professor Teresa Żylis-Gara, Eva Blahova, Nelli Manuilenko meistrikusustel.

Töö

Kai Kallastu on laulnud Repoo Ensemble, Reval Ensemble, Pärnu Ooperi orkestri, Pärnu Linnaorkesteri ja mitme projektikollektiivi solistina. Ta on 2007. aastal asutatud kontseptuaalse muusikateatrikollektiivi Repoo Ensemble liige ja produtsent. 
Kai Kallastu on esinenud festivalidel Eestis, Islandil, Itaalias, Lätis, Rootsis, Saksamaal ja Soomes.
Kai Kallastu repertuaar hõlmab teoseid renessansist nüüdismuusikani ning väga suure hääleulatusega lauljana on ta olnud mitme eesti helilooja nõudlike eksperimentaalsete vokaalteoste esmaesitaja. Ta on esitanud eesti heliloojate Andrus Kallastu, Tatjana Kozlova-Johannese, Ülo Kriguli, Kristjan Kõrveri, Märt-Matis Lille, Indrek Palu, Mart Siimeri, Sven Sosnitski, Toivo Tulevi, Age Veeroosi teoseid ning kaasaegse vokaalmuusika suurteoseid: Olivier Messiaeni laulusarjad Harawi, chant d'amour et de mort, Poèmes pour Mi, Chants de Terre et de Ciel, Arnold Schönbergi Pierrot lunaire op.21, 15 Gedichte aus "Das Buch der hängenden Gärten" von Stefan George op.15, Kaija Saariaho Quatre Instants, Lonh jne.

Isiklikku

Kai Kallastu abikaasa on helilooja ja dirigent Andrus Kallastu.