google/wiki40b huggingface dataset:
British Wildlife Photography Awards

British Wildlife Photography Awards ('Briti metsiku looduse fotograafia auhind'), lühend BWPA, on iga-aastane loodusfotode võistlus Suurbritannias töötavatele fotograafidele. Asutatud 2009. aastal.
Konkursist võivad osa kõik amatöör- ja professionaalsed fotograafid üle maailma, kes esitavad konkursile tööd, mis on tehtud Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigis, Mani saarel või Kanalisaartel.
Võistluste peaauhinnaks on tiitel British Wildlife Photographer ('Briti metsiku looduse fotograaf'). Sellega kaasneb auhinnaraha 5000 £.  
Kategooriavõitjad saavad auhinnaks Canoni fototehnikat umbes 1000 £ väärtuses. Eraldi auhind on parimale videole. Noorfotograafidele on kaks eriauhinda: vanuserühmas 12–18 aastat ja vanuserühmas kuni 11 aastat.
Konkursile esitatud töid hindab 11-liikmeline žürii, kelle seas loodusfotograafid Richard Shucksmith, Danny Green ja Jamie Hall, reisi- ja loodusfotograafid David Norton ja Steve Watkins, BBC Wildlife toimetaja Sheena Harvey ning bioloog ja fotograaf Vivtoria Hillman.
Federico Fellini

Federico Fellini (20. jaanuar 1920 Rimini – 31. oktoober 1993 Rooma) oli 20. sajandi üks mõjukamaid itaalia filmirežissööre. 
1974. aastal pärjati ta Cannes'i filmifestivalil elutööauhinnaga, 1985. aastal Veneetsia filmifestivalil Kuldlõviga elutöö eest ja aastal 1993 pälvis ta elutöö eest Oscari, olles enne mitu korda nomineeritud. Tema filme on teiste auhindade seas tunnustatud mitme Oscari, Kuldgloobuse, Kuldlõvi ja Kuldse Palmioksaga.

Biograafia

Federico Fellini sündis 20. jaanuaril 1920 Ida-Itaalia väikelinnas Riminis keskklassi peres. Algkoolis õppides veetis ta oma vaba aja joonistades, nukuetendusi lavastades ja lugedes. Samal ajal vaimustus ta ka tsirkusest. 12-aastaselt hülgas ta kodu ja liitus rändtsirkuse trupiga. 
Mussolini valitsusajal õppis ta Rooma ülikoolis, lisaraha teenimiseks töötas ta mitmes ajalehes reporteri ja kunstnikuna. 
Fellini leidis oma kutsumuse juba 20-aastaselt. Algul mõjutas teda suuresti Itaalia uusrealism, alates 1960-ndatest põimusid tema filmides irreaalne ja reaalne maailm. Aastal 1945 kirjutas ta stsenaariumi filmile "Roma, città aperta", mis kandideeris ka Oscarile. 
Lavastajadebüüdi tegi ta 1950. aastal filmiga "Luci del varietà". Pärast teist maailmasõda töötas ka koos Roberto Rosselliniga. 
Federico Fellinil oli aastast 1943 kuni surmani abielus itaalia näitlejatari Giulietta Masinaga.
Venemaa Eesti Seltside Liit

Venemaa Eesti Seltside Liit (lühend VESL) on Venemaa eestlaste seltse ühendav katusorganisatsioon. Liidu eesotsas on Külli Sulg.
Liit asutati 1998.
Kaelkirjak (tähtkuju)

Kaelkirjak (ladina Camelopardalis, lühend Cam) on põhjataeva nõrga valgusega tähtkuju.
Kaelkirjak katab 757 ruutkraadi ja on pindalalt 88 tähtkuju seas 18. kohal. Heledaim täht Beta Camelopardalis (4,03ᵐ), mis asub maast 997 valgusaasta kaugusel. Alpha Camelopardalis on sinine ülihiid (4.3m) ja Gamma Camelopardalis kaksiktäht komponentidega, mille heledused on 5,3ᵐ ja 5,8ᵐ.
Kaelkirjakus asub spiraalgalaktika NGC 2403, nõrk planetaarudu NGC 1501 ja täheparv NGC 1502.
Tähtkuju moodustas 1612. aastal Petrus Plancius.
Leo Poska

Leo Poska (12. detsember 1901 Väike-Lähtru küla, Martna vald, Läänemaa – 24. aprill 1945 NSV Liit) oli Eesti sõjaväelane (vanemleitnant). 
Hukati nõukogude võimu poolt.
Maima Grīnberga

Maima Grīnberga (sündinud 16. aprillil 1969 Riias) on läti tõlkija.
Ta lõpetas 1993. aastal Tartu ülikooli. Ta tõlgib peamiselt eesti ja soome keelest läti keelde.
Maima Grīnberga tõlgitud autorite seas on Jaan Kross, Jaak Jõerüüt, Andrus Kivirähk, Maimu Berg, Enn Vetemaa, Jaan Undusk, Peeter Sauter, Jüri Ehlvest, Kristiina Ehin, Aidi Vallik, Sass Henno, Rosa Liksom, Johanna Sinisalo, Mika Waltari, Anja Snellmann, Mikko Rimminen, Väinö Linna, Sofi Oksanen, Pentti Saarikoski.
Michel Martelly

Michel Joseph Martelly (esinejanimega Sweet Micky; sündinud 12. veebruaril 1961 Port-au-Prince'es) on Haiti muusik ja poliitik, kes oli 14. maist 2011 kuni 7. veebruarini 2016 Haiti president.
Michel Martelly on endine muusik esinejanimega Sweet Micky. Ta sai tuntuks haiti tantsumuusika compas lauljana. Ta tegi end meeldejäävaks oma parukate ja kostüümidega ning laval pükste allalaskmisega. Ta on töötanud ka ehitustöölisena Miamis. 
Enne presidendiks kandideerimist tal poliitiline kogemus puudus. Martelly valiti presidendiks märtsis 2011 valimiste teises voorus 68% häältega. Valimiste esimeses voorus sai ta 21,84% häältest, kuid valimised olid ebademokraatlikud ja tulemusi võltsiti. Ta on teravalt kritiseerinud endist presidenti Jean-Bertrand Aristide'i.
Ta elab oma naise ja nelja lapsega Pétionville'is.
Jeffersoni maakond (Nebraska)

Jeffersoni maakond (Jefferson County) on maakond USA-s Nebraska osariigis. Geograafilised koordinaadid on 40° 11′ N, 97° 09′ W
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Fairbury.
Maakonna pindala on 1492 km², millest 5 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 7547. Aastal 2000 oli elanike arv 8333.

Ajalugu

Jeffersoni maakond moodustati 1856. aastal. Maakond sai nime kolmanda Ameerika Ühendriikide presidendi Thomas Jeffersoni järgi.
Godric Gryffindori mõõk

Godric Gryffindori mõõk on J. K. Rowlingu romaanisarjas "Harry Potter" mõõk, mis kuulus ühele Sigatüüka asutajatest Godric Gryffindorile. Oli ka Gryffindori maja talisman.

"Harry Potter ja saladuste kamber"

Teises osas peab Harry Potter Saladuste Kambris võitlust basiliskiga, kui talle tõttab appi Fawkes ja toob talle ka sõõlamiskübara. Just sõõlamiskübarast tõmbab Harry välja Gryffindori mõõga, millega ta basiliski tapab. See on aga justkui vastus Harry kahtlustele (kas ta ikka sõõlati õigesse majja, kuna alguses tahtis sõõlamiskübar teda paigutada Slytherini majja), sest Godric Gryffindori mõõga suudab sõõlamiskübarast välja tõmmata vaid tõeline gryffindorlane.

"Harry Potter ja segavereline prints"

Albus Dumbledore kasutab seda Marvolo Gaunti sõrmuse hävitamiseks. Gaunti sõrmus on varikätk ning Harry Potter saab hiljem teada, et mõõgaga saab hävitada varikätke.

"Harry Potter ja surma vägised"

Ron Weasley hävitab mõõgaga Salazar Slytherini medaljoni. Raamatu lõpus kasutab Neville Longbottom mõõka, et hävitada Voldemorti varikätkist madu Nagini. Neville saab mõõga kätte, kui ta on hädaohus;mõõk tuleb talle sõõlamiskübara seest appi nagu Harry Potterilegi, sest Neville on nagu Harrygi tõeline gryffindorlane.
Hannes Ambos

Hannes Ambos on eesti näitleja.
Ta töötas aastatel 1961–1962 Ugalas näitleja ja näitejuhi abina ning 1962–1963 sealsamas rekvisiitorina.
Pavel Voronov

Pavel Nikolajevitš Voronov (vene Павел Николаевич Воронов; 19. mai 1851 Moskva – 5. detsember 1922 Petrograd) oli Venemaa sõjaväelane ja sõjaajaloolane.
Ta oli kindralleitnandina Tallinna garnisoni ülem ja 1905. aasta revolutsiooni aegse sõjaseisukorra ajutine kindralkuberner (10. detsember 1905–24. detsember 1905) Tallinnas.
Frans Jeppsson Wall

Frans Jeppsson Wall (rohkem tuntud ainult esinejanime Frans järgi; sündinud 19. detsembril 1998 Ystadis) on rootsi laulja ja laulukirjutaja.
Ta saavutas tuntuse juba 7-aastasena, kui laulis ansambliga Elias laulu "Who's da Man", mis oli pühendatud Rootsi jalgpallurile Zlatan Ibrahimovićile. 2008. aastal esitas ta Eliasega laulu "Fotbollsfest", mis oli toetuseks Rootsi jalgpallikoondisele Euroopa meistrivõistlustel.
2016. aastal võitis ta lauluga "If I Were Sorry" Melodifestivaleni, pääsedes Rootsit esindama 2016. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel, kus sai 261 punktiga viienda koha.
Gravitatsiooniline potentsiaal

Gravitatsiooniline potentsiaal (inglise keeles gravitational potential) on koordinaatide ja aja skalaarne funktsioon, mis on piisav gravitatsioonivälja täielikuks kirjeldamiseks klassikalises mehaanikas. Tähistatakse tavaliselt tähega .
Gravitatsioonilise potentsiaali mõiste võttis esimesena kasutusele 18. sajandi lõpus prantsuse matemaatik Adrien-Marie Legendre.

Gravitatsiooniline potentsiaal nüüdisaegsetes gravitatsiooniteooriates

Nüüdisaegsetes gravitatsiooniteooriates täidavad gravitatsioonilise potentsiaali rolli tavaliselt tensorväljad. Nii näiteks tänapäeva standardses gravitatsiooniteoorias – üldrelatiivsusteoorias – täidab gravitatsioonilise potentsiaali rolli meetriline tensor.
24. strategeem

24. stratageem 36 strategeemist on " Saada läbipääs Guo vallutamiseks ".
Abi lubades võta ära. Näpu andmise … Alliansi stratageem.
Olev Annus

Olev Annus (sündinud 26. aprillil 1951 Kohtla-Järvel) on endine eesti ja Soome kulturist (atleetvõimleja).
1970–1972 oli NSV Liidu sõjaväeteenistuses Viljandis (s/o 77034). 1972–1977 õppis ta Tallinna Pedagoogilises Instituudis.
1977–1978 töötas tehases Kommunaar.

Sportlasena

1967. aastal alustas kulturismiga. Aastatel 1973–1995 oli Olev Annus tippkulturist. 
Olev Annus asus 1984. aastal elama Soome, 1989. aastal sai temast Soome kodanik. Ta töötas mõnda aega Riihimäe spordikoolis õpetajana.
Edward Albee

Edward Franklin Albee (12. märts 1928 Washington – 16. september 2016 Montauk, New Yorgi osariik) oli USA näitekirjanik.
Tema tuntuim näidend on "Kes kardab Virginia Woolfi?" ("Who's Afraid of Virginia Woolf?", 1962). See tegi ta maailmakuulsaks, eriti 1966 valminud ekraniseeringu tõttu, kus peaosi mängisid Elizabeth Taylor ja Richard Burton.
Anti Haugas

Anti Haugas (sündinud 10. oktoobril 1992 Võrus) on eesti poliitik ja ettevõtja. Ta on Eesti Reformierakonna liige.
Anti Haugas on Reformierakonna Võru piirkonna esimees ning Võru Linnavolikogu liige. Varem on ta olnud Eesti Reformierakonna Noortekogu välissekretär (2013–2014) ning peasekretär (2014–2017).
Haugas on pärit Võru linnast, kus lõpetas Haridus- ja Teadusministeeriumi kiitusega Võru Kesklinna Kooli. Keskhariduse omandas Haugas Võru Kreutzwaldi Gümnaasiumis, kus lõpetas matemaatika ja inglise keele eriklassi. Ülikooli läks ta Tallinna Tehnikaülikooli, kus on omandamas majandusteaduskonnas personalijuhtimise magistrit.
2017. aasta kohaliku omavalitsuse valimistel oli ta Reformierakonna Võru linnapeakandidaat. Haugas saavutas 239 häälega linna teise tulemuse.
2015. aasta Riigikogu valimistel kandideeris Haugas Võru-, Valga- ja Põlvamaal Eesti Reformierakonna nimekirjas ja kogus 186 häält
Anti Haugas on Võru Spordikooli võrkpalliosakonna kasvandik, tema treeneriteks on olnud Urmas Tali ja Aksel Saal. Haugas on silma paistnud ka aktiivse abipolitseinikuna. 2018. aastal saavutas ta koos Aigar Kalnapenkisega Lõuna Prefektuuri abipolitseinike kutsemeistrivõistlustel teise koha.
Arved Luts

Teadustöö

Põhiline uurimisala oli Arved Lutsul Eesti randlaste elatusalad (kalastus, kaubandus). Arved Lutsu uurimused tähistavad tervet epohhi Eesti kalastuse uurimisloos. Arved Luts oli ka üks Eesti etnograafilise filmi pioneere, kui tema käe all valmis 1962. aastal film jääalusest kalapüügist Audrus. 
Peale selle oli Arved Luts üks Eesti kaasaja kultuuri uurimise algatajaid, kes organiseeris 1960. aastatel Etnograafiamuuseumis töötades muunduva rahvakultuuri uurimiseks kompleksseid ekspeditsioone Kagu-Eestisse. Ise tegeles ta samas muutuvate perekonnatavade analüüsimisega.
Pensionipõlves avaldas ta uurimusi ERMi Nõukogude perioodi ajaloost. Suurem osa praegustest aktiivses loomeeas etnoloogidest on oma teadlasteed alustanud Arved Lutsu käe all.
Peer Gynti festival

Peer Gynti festival toimub igal aastal Norras Nord-Froni valla Vinstra küla Gålå puhkekeskuses. Festivali peetakse alates 1989. aastast. Alates 1993. aastast mängitakse festivalil Edvard Griegi muusikat. Festivali korraldab Peer Gynt as, mis on seotud ka teiste Peer Gynti ürituste läbiviimisega.
Igal aastal külastab festivali umbes 12 000 inimest.
Festivalil antakse laureaadile üle Peer Gynti auhind.
Festivali juhatab Svein Sturla Hungnes, kes mängis Peer Gynti osa sellel festivalil aastatel 1995 – 2007. 1989 – 1994 etendas Peer Gynti rolli Per Tofte. Alates 2008. aastast võttis Peer Gynti rolli üle Dennis Storhøi. Edvard Griegi muusikat esitab Peer Gynti kammerkoor ja Peer Gynti kammerorkester. Kuni 2006. aastani dirigeeris koori ja orkestrit Eldar Nilsen.
Õige mehe koda

Sisu

Teose peamisteks teemadeks on inimese muutumine võõra keskkonnaga kohanemisel ja rikastumisel ning linnastumise käigus kohtuvate ühiskonnaklasside ja erineva taustaga perekondade suhted.
Lugu saab alguse enne Eesti iseseisvumist. Orb Jakob Kadarik kasvab üles Tallinnas rikka sakslasest kaubamajaomaniku juures. Jakob häbeneb oma talupoja-päritolu ja püüab elus igati edasi jõuda. Tegu on terve Jakobi perekonna looga – tema ema, poolvenna, äia, naise, kuue lapse ja varem linna kolinud sugulaste looga.
Tasuks ustava teenistuse, tagasihoidlikkuse ja äritaibu eest lubab kaupmees Jakobil abielluda ühega tema tütardest, kes muidu vanatüdrukuks oleks jäänud. Kaupmehe teisele tütrele on lubatud märksa suurem kaasavara ja Jakob abiellub hoopis temaga. Aastakümned hiljem, iseseisvas Eestis, on Jakobi elu väliselt hiilgav: ta on kaubamaja omanik ja saksa kaupmeeste asemele tulnud eesti ärieliidi liige. Tegelikkuses tahab aga õnn käest libiseda. Ta naine ei ole talle andestanud ahnet manöövrit, mille tagajärjel Jakob ta õe asemel temaga abiellus, ning pole Jakobit armastanudki. Seejärel hakkab äri halvasti minema. 
Pärast Jakobi naise surma leiavad Jakobi lapsed ema päeviku, saavad teada inetu tõe ta abielu kohta ning võõranduvad seejärel isast. Jakobi kaubamaja põleb maha ja Jakobit ennast süüdistatakse süütamises eesmärgiga saada kindlustusraha. Üks ta poeg teeb enesetapu.
Maria Teresa

Maria Teresa (sünninimi Maria Teresa Mestre y Batista-Falla; sündinud 22. märtsil 1956 Havannas Kuubal) on Luksemburgi suurhertsoginna, suurhertsog Henri abikaasa.
Eesti meeste 38. meistrivõistlused rahvusvahelises kabes (1993)

Eesti meeste 38. meistrivõistlused rahvusvahelises kabes (1993)
Ķieģeļi mõis

Ķieģeļi mõis (saksa keeles Kegeln, läti keeles Ķieģeļu muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Volmari kreisis Rubene kihelkonnas. Praegu asub Lätis Kocēni piirkonnas  Kocēni vallas Ķieģeļi asulas.

Ajalugu

Mõisa algne nimi oli Cammen. Aastal 1453 müüs Andreas Kegel selle mõisa maha, Kegelite järgi on mõis ka oma nime saanud. Hiljem on selle omanikeks olnud Brevernid, Pattküllid.

Mõisa suurus

Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 18 ja 1/8 adramaad, sellele allus 349 mees- ning 404 naishinge.

Karjamõisad

Mõisale kuulus aastal 1816 kol karjamõis: Klein-Kegeln, Brinkenhof ja Friedrichshof.
James Root

James Donald Root (sündinud 2. oktoobril 1971) on USA muusik, Slipknoti rütmikitarrist. Ta on bändi uusim liige, kes liitus bändiga 1999. aastal.
Kohajärgus

Kohajärgus (vene keeles Mestnitšesvto, местничество) oli Moskva suurvürstiriigis ja Moskva tsaaririigis kehtinud ametikohtade süsteem, millest loobuti 1682. aastal, Moskva tsaari Fjodor III valitsemisajal.
Aadlimarssal

Aadlimarssal on mitmes riigis olnud mingi piirkonna aadli valitud esindaja.

Venemaa

Venemaa Keisririigis eksisteerisid alates 1785. aastast kubermangude aadlimarssalid ehk kubermangumarssalid ehk kubermangude aadlipeamehed. Nad valiti kolmeks aastaks.
Venemaal olid ka maakondade aadlimarssalid.

Eesti

Eestimaal ja Liivimaal oli aadlimarssal, Tallinna ja Riia asehalduskorra ajal 1785–1797, kolmeks aastaks valitud rüütelkonna juht ja üldkoosoleku ehk maapäeva juhataja, mille järel keiser Paul I taastas eelneva korra ja neid asendas Liivimaa maamarssal ja Eestimaa rüütelkonna peamees.
Saaremaal oli asehalduskorrale eelnenud ajal rüütelkonna peamees, asehalduskorra ajal Liivimaa aadlimarssal ja seejärel Saaremaa maamarssal.
Jüri kalmistu

Jüri kalmistu on kalmistu Rae vallas Jüri alevikus.
Kalmistu on rajatud hiljemalt 19. sajandil ning asub Jüri kirikust loodes.
Kalmistu pindala on 4,94 hektarit.
Kabelikivi

Kabelikivi on rändrahn Viimsi vallas Muugal. Suuruselt Ehalkivi järel teine hiidrahn Eestis. Kabelikivi on 18,7 m pikkune, 15 m laiune ja kuni 7 m kõrgune hiidrahn. Kivi maapealse osa maht on 728 kuupmeetrit, kuid koos maa-aluse osaga on ta arvatavasti palju suurem.
Marsi laavatunnelid

Marsi laavatunnelid on pinnaalused koopad planeet Marsil, need on tekkinud, kui pinnaalune laavavool on väljastpoolt kivistunud ning selle kooriku sisse jäänud laava on ära voolanud. Marsi laavatunnelite hinnangulist suurust saab määrata planeedi pinnal olevate pikkade looklevate süvikute järgi, kuna usutavasti on tegemist kokku varisenud laavatunnelitega. Enamik erialateadlasi on üksmeelel, et Marsil leidub laavatunneleid, kuid planeedi orbiidilt tehtud analüüside abil ei ole võimalik lõplikult tõestada nende olemasolu ega kirjeldada nende omadusi.
Laavatunnelid on üks tõenäolisemaid asukohti Marsil, kus võiks eksisteerida elu. Tunnelite sisemus pakuks organismidele kaitset UV-kiirguse eest ning vulkaanilised mineraalid oleksid kemosünteetilistele organismidele toitainete allikaks. Teoreetiliselt võiks planeedi sisemusest pärinev soojus teha tunnelites võimalikuks püsiva vedela vee olemasolu.
Marsi koobastes olevad mineraalid võivad sisaldada infot mineviku keskkonnatingimuste kohta või isegi tõendeid elust.
Marsi koobaste uurimiseks vajalikud tehnoloogiad on praegu alles arendusjärgus ning neid testitakse Maa koobastes.

Võimalused inimkasutuseks

Laavatunnelites saaksid geoloogid uurida kivimeid, mida planeedi pinnal uurida pole võimalik. Samuti saaks aluskivimeid kasutada seismiliste uuringute läbiviimiseks.
Tunnelid pakuvad ka kaitset Päikeselt pärit laetud osakeste, mikrometeoriitide ning tolmu eest. Seega oleks need heaks asukohaks, kuhu rajada astronautide baas.
Strupenfossen

Strupenfossen on juga Norras Gloppeni vallas Sogn og Fjordane maakonnas Strupeni jõel. Kõrgusega 820 m see on kõrguselt kolmas juga Norras ja Euroopas. Koosneb seitsmest astangust ja selletõttu võib joa kõrgus olla ebatäpne. Seepärast peetakse mõne allika järgi kõrgemaks kõrguselt järgmine, 818 m kõrge Ramnefjellfosseni juga.
Strupenfosseni joa geograafilised koordinaadid 61° 42′ 28″ N, 6° 38′ 15″ E.
Kihelkonna kirik

Kihelkonna Mihkli kirik ehitati 13. sajandi kolmandal veerandil. Säilinud on kiriku võlvimaalingud 13. sajandist. Renessanss-stiilis altarimaal on maalitud aastal 1591 ja kantsel valmistatud aastal 1604, mida täiendati 1794. aastal. Sakraalehitisest endast uuem kooriruumi idaküljel asetsev käärkamber ehitati 19. sajandil.
14 registriga oreli ehitas kirikule 1805. aastal meister Johann Andreas Stein. See orel on Eesti vanim. Friedrich Weissenborn ehitas selle 1890. aastal ümber ja lisas teise manuaali, millega lisandus ka neli registrit. Orel restaureeriti 2018. aastal.
Kellatorn, mis asub kirikust eraldi, ehitati 1638. aastal. Kellad paiknesid eraldiasuvas hoones kuni läänetorni ehitamiseni aastail 1897–1899. Kellatorn on ainulaadne kogu Baltikumis, kuna on vanim säilinud kirikust eraldiseisev kellatorn. Pärast 2009. aasta restaureerimist kostab sealt taas kellahelin.
Kihelkonna Mihkli kirikut kasutab EELK Kihelkonna Mihkli kogudus.
2017. aasta suvel sai Kihelkonna kirik teise kella.

Kirikutorn meremärgina

Kirikul on tähtsus ka meremärgina. 2009. aastani oli kirikutorn kasutusel päevamärgina, mis moodustas sihi Kihelkonna alumise päevamärgiga. Märkide vahekaugus on 2724 meetrit ja sihi asimuut 128,9°.
Märgi number VTA nimekirjas oli 923.
Sorin Titel

Sorin Titel (7. detsember 1935 Margina – 17. jaanuar 1985) oli rumeenia kirjanik.
Ta tegi kirjandusliku debüüdi 1957. aastal looga ajakirjas Tânărul scriitor.
Eesti keeles on ilmunud tema romaan "Femeie, iată fiul tău" ("Naine, vaata, see on sinu poeg", rumeenia keelest tõlkinud Natalie Alver, Tallinn: Eesti Raamat, 1989).
Komi Vabariigi lipp

Komi Vabariigi lipp on Venemaa Föderatsiooni kuuluva Komi Vabariigi lipp.
Lipp kinnitati 27. novembril 1991 Komi NSV lipuna ning 6. juunil 1994 kinnitati see uue seadusega ametlikult Komi Vabariigi lipuks.

Lipu kirjeldus

Komi Vabariigi lipp on sini-rohe-valge trikoloor.
Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 2:3 (27. novembrist 1991 kuni 17. detsembrini 1997 oli see 1:2).

Sümbolite tähendused

Lipu värvid annavad edasi Komimaa looduse omapära. Sinine tähendab taevalaotust ning põhjala suursugusust ja avarust. Roheline on lootuse ja külluse värv, mis sümboliseerib  komide põhirikkust – hõlmamatut taigat. Valge on aga lume värv ning tähistab põhjala looduse puutumatust, lihtsust ja karmust ning märgib Komimaa kuulumist põhjapoolseimate maade hulka. Teise tõlgenduse järgi tähistab valge seal elavate rahvaste ja nende kultuuride võrdsust ning ühtsust. Märkimisväärne on ka komide lipu sarnasus hõimurahva eestlaste rahvuslipuga.
Aloe ruspoliana

Klassifikatsioon

Cronquisti süsteemis (1981) on Aloe ruspoliana liigitatud aaloeliste (Aloeaceae) sugukonda. 
APG II süsteemis (2003) on Aloe ruspoliana liigitatud tooneliilialiste (Asphodelaceae) ja APG III süsteemis heinpuuliste (Xanthorrhoeaceae) sugukonda.

Levila

Need väga lühikese varrega aaloed kasvavad Etioopias, Keenias ja Somaalias.

Kokkupuuted loomadega

Aloe ruspoliana't peetakse kaamelitele ja lammastele toksiliseks. Taime saadustega olevat mürgitatud hüääne.
Fjodor Vinokurov

Fjodor Vinokurov (vene keeles Фёдор Винокуров, sündinud 26. veebruaril 1980) on kirjandusteadlane.
Ta on õppinud Tartu Ülikoolis. Ta on uurinud Jevgeni Zamjatini loomingut.
Ravenna

Ajalugu

Ravenna kohal asus algselt etruskide, siis umbrialaste asula. Esialgu oli see rajatud soise ranniku kuivematele kohtadele, umbes nagu Veneetsia tuhatkond aastat hiljem. Alates 2. sajandist eKr oli siin Rooma koloonia ja tähtis sõjasadam. Traianus laskis Ravennasse ehitada 70 km pikkuse akvedukti. Honorius tõi aastal 402 Ravennasse Lääne-Rooma keisririigi pealinna, sest linn oli ümbritsetud soode ja rabadega ning oli seetõttu lihtsamini kaitstav. Ravenna sai ühenduslüliks rooma ja bütsantsi kultuuri vahel.
Pärast impeeriumi lagunemist oli Ravenna idagootide pealinn ning 553–751 Bütsantsi võimu keskus Itaalias (Ravenna eksarhaadi keskus). Keskajal suhted idaga katkesid ja linnal oli langusperiood. Sel ajal ummistus ka sadam.
Ravenna hakkas taas arenema 15. sajandil Veneetsia võimu alla mineku tõttu. 16. sajandil liideti Ravenna kolmeks sajandiks Kirikuriigiga.

San Vitale

Linna tähelepanuväärseim mälestis on San Vitale kompleks, kuhu kuulub San Vitale basiilika, San Vitale benediktiinide klooster 10. sajandist, Galla Placidia mausoleum ja Rahvusmuuseum (Muzeo Nazionale), kus eksponeeritud on ikoone, maale ja arheoloogilisi eksponaate rooma– ja varakristlikust perioodist. 526–547 ehitatud San Vitale kirik on üks väärtuslikumaid varakristliku kunsti mälestisi maailmas.
Püssi

Ajalugu

Püssit kui maakohta on esimest korda mainitud 1472. aastal (Püssz). Tol ajal oli Püssi alev raskesti läbitav soine maa-ala. 
Linna territoorium on kuulunud Lüganuse kihelkonda. Püssi alevile pandi alus 1869. aastal alustatud Paldiski–Peterburi raudtee ehitusega. Vähem kui kahe aastaga valmis 4. klassi jaam (hävis sõjas 1944. aastal).
Esimeseks tööstusettevõtteks oli Püssi mõisa saeveski Purtse jõe kaldal. Seoses sellega on Püssi mõisa nimetatud ka Uue-Purtseks (Neu-Isenhof). 
Praeguse linna territooriumil töötasid ka kohvitööstus, mööblitöökojad, nahaparkimistöökojad, elektrijaam. Viimane ehitati sinna 1930ndate lõpus. Suurärimees Anton Nurk kauples Püssis aga soolast-rauast moodsate masinateni.
1926. aastal valmis Püssi mõisa härrastemaja varemeil Püssi koolimaja (tänapäeval Lüganuse keskkool). 
Püssi sai aleviks 1954. ja linnaks 1993. aastal.

Rahvastik

Püssi elanike arv oli 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 1083. Neist olid 495 mehed ja 588 naised. Eestlasi oli 581 (53,6%) ja mitte-eestlasi 502.

Majandus

Püssi linnas töötab puitplaatide tehas REPO, mis on Šveitsi kontserni SORBES üks allettevõtetest. Aastal 2006 töötas tehases 600 töötajat ja toodangut müüdi umbes 0,65 miljardi krooni eest.

Linnapead

3. juulil 2006 lahkus tervislikel põhjustel linnapea ametist Enn Siska. 
17. augustil 2006 valis volikogu linnapeaks Marge Männi. Ta asus ametisse 24. augustil kuupalgaga 10 000 krooni. Volikogu vabastas ta ametist 20. septembrist 2010. Uueks linnapeaks valiti senine volikogu esimees Enno Mägar.
Arumäe vald

Arumäe vald (ka Samokrassi vald; saksa keeles Samokras) oli vald Virumaal Vaivara kihelkonnas. 
Vald eksisteeris 1866–1891 ja siis liideti see vald Joala vallaga.
Arne Næss

Pere

Næss oli mägironija ja ärimehe Arne Næss juuniori (1937–2004) onu ja laevaomaniku Erling Dekke Næssi (1901–1993) noorem vend.