google/wiki40b huggingface dataset:
Pentheus

Pentheus oli vanakreeka mütoloogias Echioni ja Agaue poeg, Teeba riigitegelane, Kadmose ja Harmonia tütrepoeg, Menoikeus vanema isa.
Pentheuse ema õde oli Semele, Dionysose ema. Semele suri Zeusi nägemise tõttu enne Dionysose sündi, ent Zeus peitis sündimata poja oma reie sisse, kust see mõne kuu pärast uuesti sündis. Pojast sai veinijumal.
Kui Dionysos oli suureks kasvanud, tuli ta Teebasse oma vanavanemaid ja suguvõsa vaatama. Teda saatsid menaadid: rodu naisi, kes tantsisid ja laulsid, ülistasid Dionysost ja jõid veini. Nad käskisid kõigil Dionysost kummardada, sest tema olevat uus jumal.
Pentheus pidas seda avaliku korra rikkumiseks ja ilma loata meeleavalduse korraldamiseks ning käskis uue jumala vangi panna, nimetades teda petisest nõiaks Lüüdiamaalt.
Pime prohvet Teiresias keelas Pentheust ja ütles, et Dionysos on Semele poeg, kuid Pentheus nägi, et Teiresias on riides samamoodi kui menaadid, eefeuvöödid valgeis juustes, puhkes naerma ega uskunud.
Dionysos mõistis, et Pentheus ei usu tema jumalikkust. Ta ei puigelnud ja tuli vabatahtlikult Pentheuse ette; menaadid põgenesid mägedesse. Pentheus käskis Dionysose türmi heita, kuid kütked ja ahelad ei pidanud teda, lukud kukkusid eest ja uksed avanesid iseenesest.
Seepeale taipas suur osa linnaelanikest, et Dionysosel on üleloomulikud võimed. Paljud naised, sealhulgas Pentheuse ema Agaue ja tädi Autonoe ühinesid menaadidega. Kuid Pentheus jäi endale kindlaks ning sõimas ja ähvardas Dionysost. Dionysos jalutas vanglast minema. Ka Pentheus tormas mägedesse linna naisi otsima, ent siis nuhtles Dionysos neid hullusega, nii et nad purjuspäi pidasid Pentheust lõviks, tapsid ta ja kiskusid tükkideks.

Kas Pentheus oli Teeba kuningas

Enamik allikaid nimetab Pentheust Teeba kuningaks. Siiski on argumente selle väite vastu.
Mõne allika järgi loobus Kadmos Teeba troonist Pentheuse kasuks, mõne järgi oma poja Polydorose kasuks. On vähetõenäoline, et Kadmos oleks jätnud trooni tütrepojale, kui tal endal oli kaks poega. Osa allikaid väidab, et Pentheuse surm ajendaski Kadmost troonist loobuma.
Kui Pentheus oleks olnud Teeba kuningas, oleks tema surma järel pärinud trooni tema poeg Menoikeus, aga sellenimelist Teeba valitsejat mütoloogias ei ole; Teebat valitsesid Polydorose järeltulijad, mitte Pentheuse järeltulijad.

Pentheus kunstis

Pentheuse surma käsitleb Euripidese tragöödia "Bakhandid". Seda on ka korduvalt kujutatud antiiksetel vaasimaalidel. Pärast vanaaega on Pentheust kunstis vähe kujutatud.
Kuristiku

Ajalugu

Kuristiku küla aladele tekkis inimasustus juba nooremal pronksiajal (10.–7. sajand eKr). Inimasustuse laienemist tõendavad kivikalmed, mis pärinesid rauaajast (3. sajand eKr kuni 1. sajand pKr). Rootsi ajal asus Kuristiku küla piirkonnas kiviraidurite külake. Pärast Rootsi aega ei olnud Kuristiku piirkonnas arvatavasti mõnda aega püsivat inimasustust.
19. sajandi teisel poolel hakati Kuristiku külla uusi hooneid ehitama. Veel 1930. aastatel oli säilinud Saueaugu rehielamu, mis oli ehitatud 1890. aastal. Kuristiku küla juures asus linnapiir, mida mööda kulges lai ja sillutamata külatee; mõlemal pool teed olid pikad paekiviaiad. Mustakivi rändrahn oli küla kultuskiviks ning tähistas hiljem ka linnapiiri. Lisaks põlluharimisele tegelesid külaelanikud ka turba lõikamise ja lumeveoga, samuti käidi paemurrus.
Kuristiku piirkonda ehitati 1950ndatel sõjaväe lennubaas. Vanad külahooned hävisid pärast 5- ja 9-korruseliste majade ehitamist asumisse.

Territoorium

Kuristiku asumis asub Linnamäe tee turg.

Kuristiku asumi tänavad

Asumis on Kihnu tänav, Linnamäe tee, Läänemere tee, Muhu tänav, Mustakivi tee, Narva maantee, Rahu tee, Vormsi tänav ja Saaremaa puiestee.
Eestlased Norras

Eestlased Norras on Norras elanud või elavad eestlased.
Norras tegutseb Norra-Eesti Ühing, mis ühendab eeskätt Eestist huvitatud norralasi. Ühing annab välja bülletääni Estlands-nytt. Eestlasi ühendab Eesti Selts Norras, samuti on olnud Facebookis grupp "Eestlased Norras".
Seisuga 2016 elab Norras umbes 6000 Eesti kodanikku.
Eesti Goethe Selts

Eesti Goethe Selts on Tartus tegutsev teaduslik selts.
Seltsi esimees on Liina Lukas.
Selts asutati 22. märtsil 1988 Tartus. Selts loodi eesmärgiga "eri vaimualade esindajate koostöös edendada kultuurilooalast mõtet Eestis, teadvustada rahvusliku ning Euroopa kultuuri järjepidevust, lähtudes Johann Wolfgang Goethe vaimupärandist". Seltsi juhid olid tollal teiste seas Ain Kaalep, Linnar Priimägi, ja Madis Kõiv.
1988–1991 viis selts läbi haridusprogrammi (Eesti Goethe-Gümnaasium). Pärast haridusprogrammi jäi seltsi tegevus soiku. 1999. aastal selts taasasutati ja eesmärgiks seati saksa kultuurist huvitatute ühendamine Eestis.
Selts on välja andnud teoseid, aastast 1991 (kuid mitte igal aastal) ilmub seltsi aastaraamat.
Rauna kirikumõis

Rauna kirikumõis (saksa keeles Ronnenburg Pastorat, läti keeles Raunas mācītājmuiža) oli kirikumõis Liivimaal Võnnu kreisis Rauna kihelkonnas.
Rauna kihelkond
Kirik: Rauna kirik
Mõisad: Rauna kirikumõis | Baižkalni mõis | Branti mõis | Jaunrauna mõis | Launkalne mõis | Lejzvejnieki mõis | Līze mõis | Mārsnēni mõis | Rauna mõis | Roze mõis | Starti mõis | Veselauska mõis
R (programmeerimiskeel)

Struktuur

R on hierarhilise struktuuriga pakett: ta koosneb põhiosast ja lisapakettidest (package). Valik kõige olulisemaid pakette kuulub "soovitatavate pakettide" hulka ja installitakse tavaliselt koos põhiprogrammiga. R sisaldab oma tarbeks ka lihtsat paketihaldurit.

Võrdlus teiste keeltega

R on S-keele variant ja väga sarnane S-PLUS-iga.
R-i tugevateks külgedeks on keerukate andmestruktuuridega hakkamasaamine. Keele objekt (muutuja) võib sisaldada nii arve, loogilisi suurusi, teksti, kui ka keerukamat infot, näiteks programmilõike.
Keelel on tugev vektor- ja maatriksarvutuse toetus, väga hea indekseerimine, rikkalik matemaatiliste meetodite kogu ning väga võimalusterohke graafika. R on kiiruse ja võimaluste poolest võrreldav Octave'i või MATLAB-iga.
R sisaldab ka tavalisi üldotstarbeliste keelte vahendeid suhtlemiseks operatsioonisüsteemiga ja tekstide töötlemiseks ning võimaldab kasutada C-s (või C++-s) ja fortranis kirjutatud koodi.
Komplekssed andmestruktuurid teevad keele suhteliselt aeglaseks ja mälunõudlikuks. Seepärast on keel muudes rakendustes vähe levinud.

Süntaks

Hello world programm R-is:
cat("Hello, world!\n")
Maatriksi indekseerimise näide:
# konstrueerime 3x4 maatriksi ja täidame ta normaaljaotusega
# juhuslike arvudega
a <- matrix(rnorm(12), 3, 4)
# Muudame kõik maatriksi negatiivsed elemendid nulliks 
a[a < 0] <- 0
# Täidame maatriksi teise veeru kahtedega
a[,2] <- 2
# Liidame igale maatriksi teise rea elemendile kaks
a[2,] <- a[2,] + 2

Kasutusalad

R-i kasutatakse palju statistikas ja bioinformaatikas (sh biomeetrias).
Talurahva Kuulutaja

Talurahva Kuulutaja oli 1824–1889 paljude nimede all Tartus ilmunud leht, mille peasisu moodustasid Lõuna-Eesti ametlikud kuulutused.
Halli laht

Halli laht (inglise Hall Basin) on väin Põhja-Jäämeres Gröönimaa ja Kanada põhjapoolseima saare Ellesmere'i vahel. See ühendab Kennedy väina Robesoni väinaga ja on Narese väina osa. 
Halli laht sai nime ameerika polaaruurija Charles Francis Halli auks. Väin nimetati laheks, sest esialgu arvati, et tegemist ongi lahega.
Kõige laiemas kohas on Halli laht 178 km lai.
Milloja

Milloja on Eestis, Ida-Virumaal asuva Rannapungerja jõe üks olulisemaid lisajõgesid.
Jõe pikkus on 8,5 km ning valgala suurus on 10 kuni 25 km². 
Jõgi saab alguse Estonia kaevanduse mäeeraldise alalt ning suubub Rannapungerja jõkke paremalt. Milloja kasutatakse Estonia kaevanduse kaevandusvee ärajuhtimiseks, mille tõttu on tema looduslik seisund muutunud.
Piiroja rallikrossirada

Piiroja rallikrossirada on rallikrossirada Jõgeva maakonnas Põltsamaa vallas Alastvere külas.

Ajalugu

Rallikrossirajale sobiva koha leidmiseks käidi läbi kõik piirkonna vanad kruusakarjäärid. Lõpuks otsustati, et Alastvere kunagisse karjääri, kus vahepeal asus kohalik prügimägi, on võimalik päris võimas rada teha. 2003. aasta sügisel hakati rada ehitama. Raja pikkuseks on 1030 meetrit ja laiuseks keskmiselt 24 meetrit. Piiroja rallikrossirada on saanud võistlejatelt ainult positiivseid hinnanguid. Enamik on pärast esimest tutvumist Piiroja rajaga arvamusel, et tegemist on Eesti ühe kiirema rajaga, mis on tänu laiusele ka manöövriteks piisavalt turvaline.
MTÜ Põltsamaa Tehnikaspordiklubi on asutatud 17. juulil 2006 ja sellel on seitse liiget. MTÜ arendab ja propageerib autosporti ning korraldab autospordivõistlusi. Põltsamaa Tehnikaspordiklubi on välja ehitanud Piiroja rallikrossiraja ja selle juurde kuuluva kompleksi: boksi- ja puhkealad, kohtunikemaja, vabaõhupuhkeplatsid, ATV-raja jne.

Võimalused, mida saab rajal teha

Põltsamaa Tehnikaspordiklubi soovib auto- ja spordivõistluste kaudu tõsta piirkonna turismipotentsiaali, sisustada noorte vaba aega huvipakkuvate tegevustega, tutvustada ja propageerida rallikrossi kui spordiala Põltsamaa piirkonnas. Klubi on korraldanud Eesti meistrivõistlusi rallikrossis alates 2008. aastast, samuti Superkrossi karikasarja võistlusi ja jäärajavõistlusi ning kutsunud ellu sarja Piiroja Külasprint.
Tuulamismasin

Tuulamismasin ehk tuulimasin on enamasti käsijõul töötav masin, millega õhuvoolu abil puhastati (tuulati) teravilja üleliigsetest lisanditest (näiteks tolmust, aganaist).
Pogranitšnõi

Geograafiline asend

Pogranitšnõi asub Primorje edelaosas, 15 km Hiina piirist idas. Vladivostokini on maanteed pidi 205 km.

Kliima

Alevis on mussoonparaskliima kuiva külma talve ja niiske palava suvega. Jaanuari keskmine õhutemperatuur aastatel 1979–2007 oli –14,5 °C ja augusti keskmine õhutemperatuur 20,4 °C. Juuli keskmine õhutemperatuur oli 20,3 °C. Absoluutne maksimum on 39,2 °C, mis mõõdeti augustikuus. Absoluutne miinimum –36,9 °C mõõdeti jaanuaris. Aasta keskmine sademetehulk on 573,5 mm.
Paul Pinna

Paul Otto Hermann Pinna (3. oktoober (vkj 21. september) 1884 Tallinn – 29. märts 1949 Tallinn) oli eesti näitleja, lavastaja ja teatrijuht.
Teda on tituleeritud nimedega: alguste algus, muusade lemmik, eesti kutselise teatri isa.
Pinna oli üks neist, kes panid 1906. aastal alguse kutselisele Estonia teatrile ning oli seejärel eesti teatrielus tegev kuni oma surmani 1949. aastal.

Elulugu

Pinna sündis Tallinna linnaametnike peres. Ta õppis Tallinna linnakoolis.
Aastatel 1910–1911 andis koos Theodor Altermanniga välja teatriajakirja "Näitelava".

Teatritegevus

Lavategevust alustas ta 1899. aastal Estonia Seltsis.
1906. aastal oli ta kutselise Estonia teatri üks rajajaid ja juhte. 
Oli Estonias lavastades ja mängides tegev kuni aastani 1914.
Täiendas end 1908. aastal Berliinis Emanuel Reicheri teatrikursustel, hiljem käis õppereisidel Peterburis, Pariisis ja Brüsselis.
Aastal 1914 siirdus ta lahkhelide tõttu Estonia teatrist Venemaale, kus saavutas teatritruppides ka edu.
Esimese maailmasõja puhkemisel naasis Eestisse, kus Estonia teater oli muudetud hospidaliks ning osa meesnäitlejatest olid mobiliseeritud sõjaväkke. Pinna otsustas teatritegevust jätkata Moskvas, ent juba järgmisel aastal tuli kodumaale tagasi, et aktiviseerida Eesti teatritegevust.
Vabadussõja ajal sidus ta end Draamateatriga. Oli aastatel 1918-1921 nii Draamateatri komandant, näitleja kui ka lavastaja. 
Aastal 1923 pani ta aluse Rahvateatrile, kus osalesid asjaarmastajatest näitlejad. Rahvateater polnud eriti populaarne ning 1927. aastal läks see pankrotti.
Karl Jungholzi kutsel jätkas ta teatritegevust Estonias.
Teise maailmasõja ajal mobiliseeriti ta tööpataljoni, hiljem määrati Eesti NSV Riiklikutesse Kunstiansamblitesse.
Pärast sõja lõppu töötas ta elu lõpuni Estonias.

Mälestuse jäädvustamine

Tallinnas on Paul Pinna tänav.
Tallinnas tegutses aastatel 1949–1989 Paul Pinna nimeline Rahvateater,

Isiklikku

Oli 1908-1937 abielus Netty Pinnaga, aastast 1938 Milly Altermanniga. Tal olid lapsed mõlemast abielust.
Revalische Post-Zeitung

Revalische Post-Zeitung (ka kujul: Revalsche Post-Zeitung; tõlkes: 'Tallinna Postiajaleht') oli aastatel 1689–1710 Tallinnas ilmunud ajaleht.
Ajalehe asutaja ja ühtlasi ka toimetaja (aastani 1707) oli Carl Philipp Grubb.
Ajaleht ilmus esmaspäeviti ja neljapäeviti.
Jamoytius kerwoodi

Lõuatu Jamoytius kerwoodi on fossiilne siluriaegne keelikloomaliik, kes arvatakse rühma Hyperoartia või kilbitute (Anaspida) hulka.
Liigi avastas Errol Ivor White Lanarkshire'i Lesmahagow'st Llandowery ladestiku kivististest.
Teda on peetud vanimaks säilinud kilbituks.
Et kivistis on säilinud lamenenud kujul, on tema omadusi olnud raske kindlaks teha.
Tal olid piki keha pikad paarilised uimed, nii et ta pidi olema hea ujuja. Ta meenutab silmulisi, eriti oma ümara suu ja pikliku keha poolest. Ent tal puudusid suus hambad ja hambataolised moodustised, nii et ta ei olnud karnivoor nagu silmulised.
Tal olid W-kujulised karboniseerunud soomused, üle kümne paari lõpuseavasid, optilised kapslid, ümar terminaalne suu, terminaalne (arvatavasti selgmine) nasohüpofüsiaalava ning pidevad ventrolateraalsed uimevoldid.
Tal oli kõhrskelett ja lõpusekorv, mis meenutab elavate sõõrsuude oma, mistõttu teda viimastega geneetiliselt seostatakse.
Christine Schutt

Publikatsioonid

Schutt on kahe lühijuttude kogumiku autor: „Päev, õhtu, teine päev, suvi“ ("A Day, A Night, Another Day, Summer") ja „Öötöö“ ("Nightwork"), mille valis luuletaja John Asherby 1996. aastal Times’i kirjanduslisa väljaande parimaks raamatuks. 
Tema romaan „Florida“ valiti 2004. aastal Riikliku Raamatuauhinna ilukirjanduskategooria finalistiks ning 2009. aastal teos „Kõik hinged“ ("All Souls") Pulitzeri auhinna ilukirjanduskategooria omas, teos ilmus 2008. aasta kevadel Harcourti kirjastuse väljaandena. Christine Schutti hiljutine romaan „Jõukad sõbrad“ ("Prosperous Friends") ilmus 2012. aasta novembris Grove Pressi kirjastuselt.
Ta on kahekordne O. Henry auhinna võitja, samuti Pushcarti auhinna ja New Yorgi kunsti sihtasutuse ja Guggenheimi stipendiaat.
Kirjanik elab poegade Nicki ja Williga New Yorgis. Poeg Will Schutt on luuletaja, kes sai oma luulekogu „Westerly“ eest Yale'i noorte poeetide auhinna.

Muud tööd

Christine Schutt õpetab inglise keelt ja loovkirjutamist Nightingale'i-Bamfordi koolis, kus ta on ka kooli kirjandusajakirja Philomel ja raamatuklubi nõunik. Ta on õpetanud kirjutamist nii bakalaureusetudengitele kui ka kraadi omandanutele Barnardi, Benningtoni, Columbia, Hollinsi, Sarah Lawrence'i, Massachusettsi-Amhersti, Syracuse'i ja Irvine’i ülikoolis. 
Schutt on õpetanud ka Sewanee kirjanike konverentsil aastatel 2006, 2008, 2010, 2011 ja 2012.
Tallinna Fotoklubi

Tallinna Fotoklubi (lühemalt: Fotoklubi) on aastatel 1933–1940 ja aastal 1960 taasasutatud fotoklubi.
Klubi asutati 1933 Tallinna Fotoühingu ja Eesti Fotoklubi liitumisel. Aastal 1940 klubi tegevus lõppes. Taas alustati tegevust 1960. Klubi asutajaliikmed Tõnismäe Tehnikamajas olid Rein Maran, Kalju Suur jt. 1980ndatel tegutses klubi nime all Rahvafotostuudio Tallinna Fotoklubi (Rahvastuudio TFK).
Aastal 2002 oli klubis 30 liiget.
Haisulukk

Haisulukk ehk vesilukk on torustiku käänik või pudeljas vaheosa, mis tõkestab haisu pääsemise kanalisatsioonist ruumi.
Valdeku karjäär

Valdeku karjäär on Harju maakonnas Saku vallas Männiku külas asuv veekogu ning endine pealmaakaevandus (liivakarjäär). 
Pärast sulgemist karjäär rekultiveeriti.
Tänapäeval on karjäär kaetud veega ja seda 6,4 ha suurust järve nimetatakse samuti Valdeku karjääriks (registrikood vee2006100).
Karjääris tegutseb veelaua kaablipark Estrella Wakepark ning ümber karjääri on rajatud Männiku discgolfi park.
Aleksei Semihatov

Aleksei Mihhailovitš Semihatov (vene keeles Алексей Михайлович Семихатов; sündinud 13. jaanuaril 1959 Nõukogude Liidus) on vene füüsik. 
Ta on lõpetanud Lomonossovi-nimelise Moskva Riikliku Ülikooli füüsikateaduskonna. 1994. aastal kaitses ta füüsika-matemaatikadoktori kraadi väitekirjaga "Конформные и топологические теории поля и интегрируемые системы" ('Konformsed ja topoloogilised väljateooriad ning integreeritavad süsteemid'). Ta on Moskvas asuva Venemaa Teaduste Akadeemia Lebedevi-nimelise Füüsikainstituudi fundamentaalsete vastastikmõjude teooria laboratooriumi peateadur. Talle on antud professori kutse.
Ta töötab matemaatilise füüsika valdkonnas, kus tema peamised uurimisalad on  kahemõõtmeline konformne väljateooria, kvantrühmade esindajate teooria ja sidemetega süsteemide kvantimine.
Ta tegeleb ka teaduse populariseerimisega ja tegutseb Moskvas asuva Polütehnilise muuseumi kuraatorina. Ta on teadusraamatu auhinna Valgustaja 2019. aasta žürii esimees. Juhtinud 2018. aastal telekanalil OTR telesaadet "Na grani bezumija".
Tallorahwa Postimees

Tallorahwa Postimees oli Tartus aastatel 1857–1859 ilmunud nädalaleht, mida andis välja Heinrich Laakmann.
Ajalehte toimetasid pastorid Adalbert Hugo Willigerode, Gustav Theol ja Carl Körber.
Ajaleht suleti kaastöö vähesuse ja lugejaskonna väikse arvu tõttu 1859. aastal, samuti ei suutnud see võistelda Johann Voldemar Jannseni Perno Postimehega.
Taipalsaari vald

Külad

Ahokkala, Ampujala, Haikkaanlahti, Haikola, Halila, Heikkola, Herttulla, Illukansaar, Jauhiala, Kannu, Karhula, Karhunpää, Kattelussaari, Kilkinsaari, Kilpiänsaari,  Kirvesniemi, Kuhala, Kuikkula, Kurenlahti, Kurenniemi, Kurhila, Kutila, Kylänniemi, Laukniemi, Lehtola, Levänen, Liukkola, Merenlahti, Muukkola, Märkälä, Nieminen, Olkkola, Paakkola, Paarmala, Pakkala, Peltoinen, Pönniälä, Rehula, Reinikkala, Saikkola, Solkeinkylä, Taipalsaari, Telkkälä, Vainikkala, Viskarila, Vitsainen
Stilpon

Stilpon (kreeka Στίλπων; 4.–3. sajand eKr) oli vanakreeka filosoof, Megara koolkonna esindaja, kes oli tõenäoliselt pärit Megara linnast Atikas.
Väidetakse, et Stilpon oli Megara Eukleidese õpilane, kuid nende suure vanusevahe tõttu on tõenäolisem väide, et ta õpetajaks oli Thrasymachos Korintosest. Stilpon ise oli samuti silmapaistev õpetaja, meelitades ligi arvukaid õpilasi, muuhulgas teistestki koolkondadest. Ulatusliku loetelu esitab Diogenes Laertios Megara Philippose tsitaadile tuginedes oma raamatus "Väljapaistvate filosoofide eludest, õpetustest ja ütlustest" Stilponile pühendatud peatükis (II raamat, lõigud 113-120). Kõige värvikamaks näiteks on seejuures Diphilos Bosporuse äärest ja Myrmex, kes tulid Megarasse Stilponi väiteid ümber lükkama, kuid kelle ta muutis oma andunud järgijateks (vanakreeka ζηλωτής). Stilponi ilmselt tuntuimad õpilased on Aristoteles Küreenest, Krates Teebast ja Zenon Kitionist. Teiste õpilaste hulgas olid ka Menedemos Eretriast ja Asklepiades, Elise-Eretria koolkonna hilisemad juhid ning Nikarete, väidetav Stilponi armuke.
Stilpon sai oma kõneosavuse tõttu väga tuntuks ja teda hindasid ka kuningad Ptolemaios I ja Demetrios I poolt. Väidetavasti pakkus Ptolemaios I Stilponile muuhulgas võimalust liituda tema õukonnaga Egiptuses, kuid viimane lükkas pakkumise tagasi. Demetrios I olevat Stilponile pakkunud kompensatsiooni vallutuse käigus talle tehtud kahjude eest, kuid Stilpon  keeldunud, väites, et sellest, mis talle tegelikult kuulub, polnud midagi võetud.
Seesugune käitumine on tihedalt seotud Stilponi praktilise filosoofiaga, mis on lähedane tema kaasaegsetele küünikutele ja mis andis põhjust Epikurosele tema kritiseerimiseks. "Moraalikirjades Luciliusele" selgitab Seneca:
 
„Stilpon nimelt, kui ta kodulinna vallutamise järel ilma laste ja naiseta üldisest tulemöllust üksi, kuid siiski õnnelikuna minema pääses ja kui Demetrios, kelle liignimeks sai linnade purustamise tõttu Poliorketes, temalt küsis, kas ta midagi kaotas, ütles vastuseks: "Kõik minu hüved on minuga." Milline tugev ja otsusekindel mees! Isegi oma vaenlase võidust sai ta võitu. "Ma ei kaotanud midagi," ütles ta, sundides vaenlast oma võidus kahtlema. "Kõik mulle kuuluv on minuga", see tähendab õiglus, voorus, mõistlikkus, isegi suutlikkus mitte pidada hüveks seda, mida saab ära võtta.“
 – Seneca, "Moraalikirjad Luciliusele", IX kiri, lõigud 18-19, tõlkinud Ilmar Vene
Stilponi töödest on säilinud vaid 9 dialoogi pealkirjad, nimelt "Moschos", "Aristippos või Kallias", "Ptolemaios", "Chairekrates", "Metrokles", "Anaximenes", "Epigenes", "Enda tütrele" ja "Aristoteles" ning üks fragment või parafraas Megara Telese kõnes "Eksiilist".
Megara koolkonnale omaselt huvitus Stilpon ka loogika- ja keeleküsimustest, kritiseerides neid, kes samastavad predikaadi subjektiga koopulale "on" eksistentsiaalse tähenduse andmisega.  Stilponi seisukohti on kajastanud Plutarchos oma teoses "Kolotese vastu", kus on esitatud ka paar näidet Stilponi argumentidest.
Vidzy

Ajalugu

Sigismund Kęstutaitis andis piirkonna maad kolmele vennale, kellest üks, Naruš, pani aluse Vidzyle. 1481. aastal rajati Vidzy mõis ja ehitati esimene kirik. 16. sajandil sai Vidzyst alev. Kui Brasłaŭ 1794. aastal maha põles, sai Vidzyst piirkonna keskus. Aastal 1795 läks kolmandal Poola jagamisel Venemaa koosseisu. 1812. aasta isamaasõda tõi Vidzysse Vene vägede 30 000-mehelise garnisoni. Mõnda aega oli seal Aleksander I ja Michael Andreas Barclay de Tolly peakorter. Pärast Vene vägede taganemist valis Vidzy mõneks ajaks oma staabi asukohaks Prantsuse marssal Joachim Murat. Vilniuse ülikoolis käies suvitas seal oma onu pool poola kirjanik Adam Mickiewicz.
Pärast 1835. aasta tulekahju kaotas Vidzy veidi oma tähtsusest, ent aastal 1843 sai siiski linnaõigused. Linnas oli peaaegu 4000 elanikku, seal peeti suuri hanelaatasid. I maailmasõda purustas asula peaaegu täielikult ja Poola riigi valdustesse sattudes sai Vidzyst taas alev.
Vidzys sündis ja suri poola väejuht ja poliitik Tomasz Wawrzecki.
Hancocki maakond (Georgia)

Ajalugu

Maakond moodustati 1793. aastal.
Harilik nõiakold

Kirjeldus

Taime lehed on vastakult, südajad, leheserv on lainjashambuline. Leheroots on pikk, olles peaaegu lehelabaga ühepikkune. 
Õied on valged ja väikesed (kroonlehed 2-3 mm pikad); tupp- ja kroonlehti on 2, tolmukaid 2. Taime varre kõrgus on 5–25(30) cm (Ibidem). 
Harilik nõiakold õitseb juunist (harva ka mai lõpust) augustini. Harilik nõiakold võib pori-nõiakollaga anda hübriidi vahelmise nõiakolla.

Kasvukoht

Kasvukohana eelistab niiskemaid alasid nagu lodud.
Jüri Estam

Ajakirjanduslik ja kommunikatsioonialane tegevus

1979–1989 oli Estam Vabadusraadio – Raadio Vaba Euroopa eesti toimetuse liige Münchenis, seejärel sama organisatsiooni Skandinaavia korrespondent, nii eestikeelse osakonna kui ka ingliskeelse RFE-RL uudistetoimetuse kirjasaatja. Sel ajal oli ta enam kui 2000 reportaaži ja kommentaari, lisaks paljude intervjuude autor. Peale selle oli ta kolmapäevase VR-RVE eestikeelse pooltunni saatejuht, mille raames keskenduti inimõiguste rikkumistele NSV Liidus ja okupeeritud Baltimaades, Eesti vastupanuliikumise teadete vahendamisele ("Lisandusi mõtete ja uudiste vabale levikule Eestis" tutvustamine) jms ning teabele Afganistani sõja kohta 1980. aastatel.
1991–1992 oli ta ingliskeelse ajalehelisa Estonian Life toimetaja Tallinnas, 1992–1994 Eesti Televisiooni saatejuht, poliitikakommentaator ja dokumentaalfilmide autor, 1995–1996 Kuku Raadio direktor, 1996–1999 ajakirjanik, suhtekorraldaja ja tõlkija.
Tal on oma ettevõte, mis osutab konsultatsiooniteenuseid strateegilise kommunikatsiooni valdkonnas, sageli filmitegijatele. Teeb diktoritööd nii inglise kui ka eesti keeles.

Poliitiline ja ühiskondlik tegevus

Estam aitas moodustada Rootsis kolm Kodanike Komiteed: Stockholmis, Göteborgis ja Lõuna-Rootsis.
Estam kuulus 1989–1991 ERSP-sse. 1990–1992 oli ta Eesti Kongressi ja selle juhtorgani Eesti Komitee liige, esindades Rakvere valijaid. Ta oli Eesti Komitee kaitsetoimkonna liige.
1990. aastate alguses juhtis mittetulundusühingut Dekoloniseerimise Algatuskeskus.
1996–1999 oli ta Eesti Õigusjärgsete Omanike Liidu esimees,
Estam on Eesti Inimõiguste Instituudi liige.
Estam valiti Libertas Eesti Erakonna 2009. aasta Euroopa Parlamendi valimiste kandidaatide nimekirja esinumbriks. Erakond ei pääsenud europarlamenti. Estam lahkus erakonnast "Libertas Eesti" 12. novembril 2009. Pärast seda ei kuulu ta ühtegi erakonda.

Isiklikku

Jüri Estam on Heldia Estami poeg. Tema elukaaslane on Epp Kiviaed.
Washingtoni maakond (Georgia)

Ajalugu

Washingtoni maakond moodustati 25. veebruaril 1784. aastal 10. Georgia maakonnana. Maakond sai nime esimese Ameerika Ühendriikide presidendi George Washingtoni järgi.