PC-kaart

Nimetus

PCMCIA tuleb ingliskeelsest nimetusest Personal Computer Memory Card International Association (Personaalarvuti mälukaartide rahvusvaheline assotsiatsioon), see on asutus, kes määratles ja töötas välja selle standardi. Kuigi see akronüüm kirjeldas selgelt standardi algset mõtet, oli seda keeruline meeles pidada ja välja öelda ning vahel viidati sellele kui fraasile "People Can't Memorize Computer Industry Acronyms" ("inimesed ei suuda arvutitööstuse akronüüme meeles pidada"). Et aidata kaasa turundusele ja standardi laienemisele, võttis IBM kasutusele termini PC-kaart (PC Card), kasutades seda edaspidi alates PCMCIA teisest versioonist. Kuigi organisatsiooni nimi viitas mälukaartidele, polnud standard limiteeritud ainult mäluseadmetele. Neid kaarte kasutatakse juhtmevaba ühenduse loomiseks, modemi ja teiste funktsioonide jaoks sülearvutites. PCMCIA saadeti laiali 2009. aastal ja kõik nende tegevusalad on nüüd hallata organisatsioonil USB Implementer's Forum.

Tüübid

Kõik PC-kaardi tüübid kasutavad ühesugust kahe realist 68 pinnist ühendusliidest. Kaardid on 85,6 mm pikad ja 54 mm laiad. Algne standard oli nii 5 V kui 3,3 V kaartide jaoks. 3,3 V kaartidel on võti kaardi külje peal, et kaitsta neid 5 V pessa pannes. Mõned kaardid ja pesad töötavad mõlema pingega vastavalt vajadusele. Esialgne standard ehitati 'enhanced' 16-bit ISA platvormile.

Tüüp I

Originaalse spetsifikatsiooni (versioon 1.x) järgi disainitud kaardid on tüüp I kaardid ja neil on 16-bitine liides. Nad on 3,3 mm paksused. Tüüp I kaardid on tavaliselt sellised mäluseadmed nagu muutmälu, välkmälu ja SRAM-kaardid.

Tüüp II

Tüüp II seadmed võisid olla 16- või 32-bitised. Kaardi paksus on 5 mm. Tüüp II võttis kasutusele I/O toe, lubades seadmeid ühendada järjestikku või pakkudes pesi eri tüüpi liidestele, mida arvutil endal polnud, näiteks modemi-, võrgu- ja TV-kaardi pesi. Kuna kaart ise on väga õhuke, tuli enamik tüüp II kaarte pisikese liidesega, kuhu sai ühendada lühikese juhtme otsas oleva täismõõdus pesa. Mõningatel kaartidel on kaardi lõpus muhk, kuhu on pesa sisse ehitatud. Selline ehitus on robustsem ja mugavam kasutada, kuid võib ära blokeerida teise kaardi pesa, kui nad asetsevad üksteise peal.

Tüüp III

Tüüp III seadmed võisid olla samuti 16- või 32-bitised. Need kaardid on 10,5 mm paksud, lubades nendesse mahutada seadmeid mis ei mahu tüüp I ja tüüp II kaartidesse. Näiteks kõvaketta kaardid ja liidese kaardid täissuuruses ühenduspesadega.

Tüüp IV

Toshiba tutvustas küll tüüp IV kaarte, aga need pole ametlikult standardiseeritud PCMCIA poolt. Kaardi paksus on 16 mm.

CardBus

CardBus on PCMCIA 5.0 või hilisemad (JEIDA 4.2 või hilisemad) 32-bitised PCMCIA seadmed, mis toodi turule lauaarvutite jaoks 1995. aastal ja sülearvutite jaoks alates 1997. CardBus on 32-bitine, 33 MHz PCI siin PC-kaardi kujul. CardBus toetab bus mastering’i, mis lubab seadmel suhelda otse teiste seadmetega või mäluga, ilma keskprotsessorit tülitamata.
CardBus seadmetel disainiti sälk vasakus esiosas veidi kitsamaks, et 32-bitist seadet ei saaks torgata varasematesse pesadesse, mis toetavad ainult 16-bitiseid seadmeid. Enamik uusi pesi aktsepteerib mõlemat, nii CardBusi kui ka vanu 16-bitiseid PC-kaarte. CardBusi kaarte saab eristada vanematest kuldse riba ja 8 väikese tihvti järgi, mis on kaardi peal pistikupesa kõrval.
CardBusi ühenduskiirus 32-bit ’burst’ režiimis oleneb ülekande viisist: byte mode – 33 MB/s, word mode – 66 MB/s, dword mode – 132 MB/s.

CardBay

CardBay on teisend, mis lisati PCMCIA spetsifikatsiooni 2001. aastal. Sellega taheti lisada ühilduvust USB ja IEEE 1394-ga, kuid ei võetud täielikult omaks ning ainult mõned sülearvutid omavad PC-kaardi kontrollerit CardBay võimalusega. See rakendus töötati välja Microsofti ja Inteli Drive Bay initsiatiivil.

Järglased ja variatsioonid

Liidesest arenes välja generatsioon välkmälukaarte, mis parandasid tüüp I kaartide suurust ja kasutatavust: CompactFlash, MiniCard, P2 Card ja SmartMedia.
ExpressCard on hilisem spetsifikatsioon PCMCIA-st. See pidi asendama PC-kaardi. Ehitatud ümber PCI Express ja USB 2.0 standardite. PC-kaardi standard suleti edasiseks arenduseks ja PCMCIA soovitas tulevates toodetes kasutada ExpressCardi liidest. 2007. aastast oli enamikul sülearvutitel ainult ExpressCardi pesa või polnud kumbagi (jättes laiendusvõimalused USB ja/või FireWire hooleks).
Kuna ExpressCardi ja CardBusi pesad on füüsiliselt ja elektriliselt mitteühilduvad, siis lihtne mehaaniline adapter nende kahe liidese vahele ei sobi. Aga mõned firmad toodavad vastavaid adaptereid, lubades kasutada vanemaid kaarte uuemates arvutites ja vastupidi. Samuti on olemas PC-kaardi adapterid mida sai panna lauaarvuti ISA või PCI siini. Vahel müüdi juhtmevabu võrgukaarte koos PCI-adapteriga, et vajadusel saaks ka lauaarvutis seda kasutada.

Tehnoloogia iganemine

Tänapäevaks on USB-seadmed võtnud üle peaaegu kõik funktsioonid, milleks varem kasutati PC-kaarte. Vanu CardBusi seadmeid saab kasutada ExpressCardi pessa ühendatud adapteriga.