google/wiki40b huggingface dataset:
Pikakari rand

Pikakari rand on Tallinna linnale kuuluv avalik supluskoht Põhja-Tallinnas Paljassaare asumis Paljassaare poolsaarel Katariina kai kõrval.
Randa on paigaldatud riietuskabiinid, väikelastele kiiged, pingid, laudtee, prügikastid, kuivkäimlad, grillimisplatsid, jalgrattahoidik, ehitatud tänavakorvpalli ja rannavolle väljak.

Juurdepääs

Randa pääseb mööda Paljassaare teed ja selle ääres olevat kergliiklusteed. Katariina kai juures aadressil Paljassaare tee 46 asub ligi 100-kohaline sõidukite parkla.
Balti jaamast viib Pikakari randa bussiliin nr 59.Liinil on vedajaks MRP Linna Liinid AS.

Ajalugu

Tallinna linn eraldas 2006. aastal Pikakari puhkeala korrastamiseks 3,5 miljonit krooni. Investeeringute eest tehti korda sissesõidutee ja ehitati parkla, paigaldati tänavavalgustus, osteti rannainventar, tehti koristus- ja hooldetöid ning palgati rannavalve.
Pikakari ranna avalik supluskoht avati 2007. aastal.

Rannavalve

Suplushooajal (1. juunist 31. augustini) osutab Pikakari rannas rannapäästeteenust AS G4S Eesti Rannavalve. Rannapäästeteenuse osutaja kohustus on märgistada suplusakvatoorium vastavalt nõuetele signaalvärvi märgupoidega ning keelata suplejatel ujumise väljaspool märgupoidega märgistatud suplusakvatooriumi. Rannavalve peab kindlustama päästevahendite olemasolu ja kättesaadavuse supelrannas. Rannakülastajatele pannakse vaatlustorni seinale informatsioon vee- ja õhutemperatuuri, tuule kiiruse ja ultraviolettkiirguse taseme kohta.

Koristustalgud

Coca-Cola Hellenic ja Tallinna Vesi rannakoristustalgud Pikakari rannas toimusid 1. mail 2010.
7. mail 2011 üle-eestilisel Teeme ära! talgupäeval osalesid ka Ameerika Ühendriikide Suursaatkonna Eestis töötajad koos suursaadik Michael C. Poltiga.
5. mail 2012 toimusid Teeme ära! talgupäeval Pikakari ranna koristustalgud, kus koos linnaelanikega osalesid jällegi Coca-Cola HBC Eesti AS ja AS Tallinna Vesi töötajad ning Ameerika Ühendriikide Suursaatkonna Eestis töötajad eesotsas suursaadik Michael C. Poltiga. Talgutel koristati Pikakari randa ja rannaümbruses olevat parkmetsa talve jooksul tekkinud prügist ja muust prahist
Androgeenid

Funktsioonid

Androgeenid on isastel olulised spermatogeneesis, eesnäärme talitluses, suguelundite arengus ja sekundaarsete sugutunnuste kujunemisel (hääletämber, karvakasv jt), sugutungiga seotult aga ka geenide regulatsioonis.

Patoloogia

Eesnäärmevähki loetakse ainsaks hormoonsõltuvaks pahaloomuliseks kasvajaks meestel, mille kasvu soodustavad androgeenid.
Nolito

Koondisekarjäär

Debüüdi Hispaania rahvuskoondises tegi ta 18. novembril 2014 sõprusmängus Hispaania vastu.
Esimese värava lõi ta koondise särgis 29. mail 2016 sõprusmängus Bosnia ja Hertsegoviina vastu.
2016. aasta Euroopa meistrivõistluste teises alagrupimängus lõi ta värava Türgi vastu.
Korab

Korab on Albaania ja Põhja-Makedoonia kõrgeim mägi, seni ainus piirimägi Euroopas, mis on ühtlasi mõlema naabermaa kõrgeimaks paigaks.
Korabi mägi asub Korabi mäeahelikus Albaania ja Makedoonia piiril, mis läbib kõrgema mäetipu Suur-Korabi (albaania keeles Maja e Korabit, Mali i Korabit, makedoonia keeles Golem Korab, Kobilino Pole; kõrgus merepinnast vanematel andmetel 2753 m, uuematel andmetel 2764 m, võib-olla veel sadakond meetrit kõrgem). Teine mäetipp on Mala Korapska Vrata (vanematel andmetel 2425 m).
Mägi koosneb kipsist. 
Balkani sõja ajal asus Korab rindejoonel ning praegugi on see mineeritud keelutsoon. Makedoonia poolelt on mäkketõus võimalik pärast keerukat asjaajamist sõjaväeeskordi saatel. On olnud oht sattuda sisside tule alla.
Kohina juga

Kohina juga (ka Linnamäe juga või Padaoru juga) asub Ida-Viru maakonnas Viru-Nigula vallas Pada oru ääres. 
Tallinna–Narva maanteest on kohani, kus Pada–Sonda maantee Padaoru ojaga ristub, ligi 0,5 km ning sealt joani omakorda veel umbes 200 m oja pidi ülesvoolu. Juga on tekkinud kohas, kus Põhja-Eesti paeplatoolt alguse saav umbes 12 ruutkilomeetrise valglaga ja 6 km pikkune Padaoru oja (nimetatud ka Linnamäe ojaks) paeses kraavis enam kui 20 m sügavusse Padaorgu laskub. Enne seda on kraavil umbes sajameetrisel lõigul üks 2,5 m kõrgune juga ja sellest ülesvoolu veel kümmekond 0,2–0,5 m kõrgust madalamat, kesk-ordoviitsiumi lubjakivisse murrutatud astangut. Joaastang on ühtlasi kesk-ordoviitsiumi Volhovi lademe Pada kihistiku tüüppaljandiks. Juga on taandudes endast maha jätnud enam kui 100 m pikkuse ja kuni 10 m sügavuse ning 20 m laiuse sälkoru. Joastik on nime saanud tema tekitatava iseäraliku heli (kohina) järgi. 
Joa astang on Pada kihistiku stratotüüp.  Paljandi ülemise osa moodustab Loobu kihistu lubjakivi, selle all on 70 cm Sillaoru kihistu Voka kihistiku ooididega lubjakivi. Järgneb 6 cm Pada kihistiku glaukoniiti ja ooide sisaldavat lubjakivi. Pada kihistiku all on 2,6 meetrit Toila kihistu glaukoniitlubjakivi, kõige alumise osa moodustab aga Leetse kihistu glaukoniitliivakivi.
Keelesaade

"Keelesaade" on eesti keelt ja teisi maailma keeli käsitlev Vikerraadio saade. Esimene saade oli eetris 2. oktoobril 2011.
"Keelesaade" on eetris pühapäeviti kell 15.05. Saatejuht on Piret Kriivan.

Ajalugu

Henn Saari juhitud "Keeleminutid" (toimetaja Mari Tarand), Mari Tarandi ja Maris Johannese "Keelekõrv" ning Mart Ummelase "Keelesõnum" on "Keelesaate" eelkäijad.

Saatekülalised

Saatesarjas on esinenud Eesti keeleteadlased, rahvaluuleteadlased, murdeuurijad, tõlkijad, keeleküsimustega tegelevad ametnikud ja estofiilid, nagu Helle Metslang, Martin Ehala, Kristiina Ross, Hannu Remes, Ilmar Tomusk, Peeter Päll, Annekatrin Kaivapalu, Krista Kerge, Birute Klaas-Lang, Adam Cullen jpt.

Tunnustused

2016. aasta keeleteokonkursil tunnustati "Keelesaadet" kui pikaajalist, mitmekülgset ja kvaliteetset eesti keelt väärtustavat saadet.
Vaim (filosoofia)

Inimlik võime

Paistab, et nous on Homerosel ning veel Xenophanesel võime, mis on suunatud nii meelelistele kui ka intelligiiblitele esemetele, ja veel Empedokles paneb mõtlemise tajuga kokku. Parmenidesel aga on nous'i esemeteks üksnes paratamatult olemasolevad, seega üksnes intelligiiblid esemed.
Hilisemate eelsokraatikute (Empedokles, Anaxagoras, Demokritos) kohta on teada, et nad pidasid, vaimu, mõtlemist kehaliseks protsessiks. Empedoklese järgi "tunnetab sama üksnes sama", ning tunnetuse asupaik on tema järgi veri kui kõige paremini segunenud aine.  
Erinevalt paljudest eelsokraatikutest pidasid Platon ja Aristoteles mõtlemist kui nous'i tegevust mittekehaliseks ning omistavad selle ainult inimesele. Peale selle teeb Platon eksplitsiitselt vahet ning väidab Parmenidese jälgedes selgelt, et teadmine on võimalik vaid meeltetaju ja keha vastasena. 
Aristotelese järgi on nous (aru) "see, millega hing mõtleb ja oletusi teeb" (De Anima III, 4, 429a22jj). Nagu tajugi puhul, võrdleb ta nous't tühja vahatahvliga. Nous on afitseerimata, määratlemata, passiivne potents, mille loomus seisneb selles, et vorme vastu võttes saab ta aktuaalselt selleks, mida ta mõtleb. Ta ei ole seotud kindla elundiga, vaid on kehatu.  
Nii stoitsismis kui ka epikureismis on nous materialistlikult käsitatav tunnetusvõime. Tunnetus taandub täielikult tajule, mida käsitatakse materialistlikult.

Kosmoloogiline printsiip

Anaxagorasel on nous kosmoloogiline printsiip, millel on maailmaseletuses kandev roll (ka mõnel varasemal mõtlejal esineb sarnane printsiip). Nous on tal liikumise alge, mida ta vastandab mateeriale, kuigi ta ei kirjelda seda selgelt mittemateriaalsena. Sarnane roll on Herakleitose logosel, mida too nimetab "kõike valitsevaks" ja mõistuslikuks.
Platoni järgi on maailm hinge ja mõistusega elusolend, kelle omadusi ta seletab jumalikule mõistusele viidates. 
Aristotelesel figureerib jumal, liikumatu liikumapanija, kes paneb endast sõltuvat taevast ja maad liikuma lõpp-põhjusena, "nii nagu paneb liikuma armastatu või see, mille poole püüeldakse". Tolle katkematu tegevus seisneb selles, et ta mõtleb parimat eset iseennast (noēsis noēseōs). Erinevalt inimese nous'ist on jumal puhtaktuaalne. 
Plotinosel on nous demiurg, kes kujundab nähtavat maailma ideede maailma eeskujul.
Georg Julius von Schultz

Georg Julius von Schultz (tuntud ka Bertram-Schultzi nime all tema pseudonüümi Dr. Bertram järgi; 22. september 1808 Tallinn – 4. mai 1875 Viin) oli baltisaksa arst, kirjanik, publitsist, folklorist ja silmapaistev estofiil.

Elukäik

Schultz pärines jutlustaja perekonnast, kelle esivanemad olid pärit Mecklenburgist. Isa varajase surma järel kasvas ta vanaisa juures Torma mõisas (seepärast kasutas ta vahel nime Schoultz de Torma). 1826–1833 õppis ta Tartu Ülikoolis meditsiini (oftalmoloogiat ja kirurgiat) ning seejärel praktiseeris Venemaal. 1845. aastal abiellus ta Theodora Unzeriga (1820–1899). Abielupaar kolis Peterburi, kus suheldi nii Eesti haritlaste kui ka Peterburi patriootidega. Schultz tegeles muuhulgas ka eesti rahvaluule kogumise ja uurimisega. Friedrich Reinhold Kreutzwaldi sõbrana mõjutas ta tolle otsust kirjutada eestikeelne eepos "Kalevipoeg" ning tõlkis viimase soovil ühe osa sellest saksa keelde.
1853. aastal sai Schultz Peterburi Akadeemia prorektoriks ja Vene riiginõunikuks. Hiljem tõmbus ta tagasi eraellu, reisis läbi Euroopa ja alustas kirjanduslikku karjääri Dr. Bertrami varjunime all. Ta kohtus Berliinis Alexander von Humboldtiga, Württembergis Justinus Kerneri ja Ludwig Uhlandiga, Pariisis Heinrich Heinega ning Viinis Friedrich Hebbeliga. Viini-reisil Schultz suri, ta pälvis kenotaafi Matzleinsdorfi surnuaial.

Lapsed

Tema tütred olid helilooja ja muusikateoreetik Ella Adaïewsky (1846–1926) ja kunstnik Pauline Geiger (1851–1934). Pauline poeg oli Austria luuletaja, kunstiajaloolane ja tõlkija Benno Geiger (1882–1965).
Arnold Pukk

Arnold Pukk (ka Arno Pukk, 20. september 1930 Kehtna – 5. jaanuar 2012) oli eesti agronoom, aiandusteadlane ja rodoloog, Tallinna Botaanikaaia esimene direktor.

Elulugu

Arnold Puki isa oli 1929. aastast Kehtna riigimõisa aednik ja Kehtna kodumajanduskooli aiatööõpetaja. Pukk on öelnud: "Ma sündisin Kehtna "pruutidekooli" kasvuhoones ja kasvasin üles Kehtna pargipuude vahel."
Pukk lõpetas 1944 Kehtna algkooli, 1949 Rapla Keskkooli ja 1954 Eesti Põllumajanduse Akadeemia agronoomiateaduskonna (diplomitöö "Kultuurrooside kasvatamise küsimusi ENSV oludes", juhendaja August Mätlik). 1954–55 oli ta suunamise alusel Tallinna masina-traktorijaama (Kosel) peaagronoom, kuid vabanes tervislikel põhjustel ning oli seejärel 1955–57 Kehtna Kolhoosiesimeeste Ettevalmistamise Põllumajanduskeskkooli (KEEP) aiandusõpetaja ja asedirektor, 1957–60 Eksperimentaalbioloogia Instituudi aspirant ja 1960–61 nooremteadur, 1961–78 Tallinna Botaanikaaia direktor. Juhtiva töö kõrvalt polnud tal aega kaitsta kandidaadikraadi, mistõttu pidi ta 1979. aastal direktori kohast loobuma. 1979–82 oli ta botaanikaaia maastikuarhitektuuri sektori juhataja, 1982–91 juhtivinsener ja 1991–94 ajakirja Aiandus. Mesindus peatoimetaja. Ühtlasi pidas ta 1975–76 ERKIs loenguid maastikuarhitektuurist, 1996–98 Kehtna Kõrgemas Põllumajanduskoolis arhitektuurist ja maastikuplaneerimisest ning Eesti Aianduse ja Mesinduse Seltsis (EAMS) roosikasvatusest.
1963. aastal osales ta konsultandina dokumentaalfilmi "Õitsvad kivid" tegemisel.
Aastal 1980 kirjutas ta alla 40 kirjale. Sellele järgnenud riiklike sanktsioonidega on seotud ka Puki juhitud maastikuarhitektuuri sektori kaotamist.
1997. aastal naasis Arnold Pukk Kehtnasse. Pensionieas oli aastaid Kehtna valla keskkonnakomisjoni (mida juhtis Puki kursusekaaslane Tenno Teets) ja "Kauni kodu" konkursikomisjoni liige, aktiivne kodu-uurija ja MTÜ Kehtna Kultuuriselts liige.

Teadustöö

Arnold Pukk uuris haljastust, pargikujundust ning rooside põlvnemist ja sortimenti. Ta osales Tallinna Botaanikaaia rajamises ning selle kui uurimiskeskuse arendamises. Pukk kirjutas töid rooside paljundamise, kasvatamise, hooldamise ja katmise ning maastikuarhitektuuri ja vanade parkide hooldamise kohta. Aastast 1983 oli ta ETV saatesarja "Vaata aeda" paljude saadete autor ja juht, kujundas üle 15 lillenäituse, oli Türi lillelaada ja Tallinna lillepeo mõtte algatajaid ja nende korraldajaid. Pukk oli EAMSi liige, üks spetsialiste ühendava Eesti Roosiklubi asutajatest 1987. aastal ja ka Eesti Orhideekaitse Klubi
asutajaliige. Ta avaldas üle 20 teadustrükise, sh 1 monograafia.

Tunnustused

2006. aastal andis president Arnold Rüütel talle Riigivapi IV klassi teenetemärgi.
2014. aastal avati Tallinna Botaanikaaia rosaariumis Arnold Puki nimeline pink.
Jüri Jaaksoni valitsus

Jüri Jaaksoni juhitud valitsus oli ametis alates 16. detsembrist 1924 kuni 15. detsembrini 1925. Valitsus asus ametisse Friedrich Karl Akeli juhitud vähemusvalitsuse tagasiastumise tõttu 2. detsembril 1924.
Idiootsuse Revolutsioon

Idiootsuse Revolutsioon oli Tallinnas tegutsenud Eesti punkansambel.
Ansambel asutati 1995.
Härgmäe raudteejaam

Härgmäe raudteejaam (läti Ērģeme raudteejaam) oli raudteejaam Valga–Ruhja–Pärnu raudteel Valka piirkonnas Härgmäe valla aladel. Jaam asus Valka raudteejaamast 12,8 kilomeetri kaugusel.
Jaam avati koos raudteega aastal 1896. Algselt kandis see nime Ermes ja asus Härgmäe kihelkonnas Härgmäe mõisa maadel. Teise maailmasõja ajal alustasid sakslased sealse kitsarööpmelise raudtee rinde tarbeks laiarööpmeliseks ümber ehitamist. Tol perioodil valmis ka praegune jaamahoone. Need tööd jäid aga Punaarmee edasitungi tõttu pooleli ja pärast sõja lõppu need peatati.  See tõi kaasa ka jaama sulgemise.
Ole Ehelaid

Elukäik

Õppis 1921–1928 Tallinna 4. ja Harjumaa Alu algkoolis, lõpetas 1933 tehnikuna Tallinna Tehnikumi algastme ehitusharus. 
Jätkas õpinguid 1942–1943 Pallases ja seejärel aastani 1946 Anton Starkopfi juhendamisel Tartu Riiklikus Kunstiinstituudis. 
Töötas 1944–1961 peamiselt Tartu Linna TSN TK-s arhitektina; aastast 1961 Tartus vabakunstnik.
Aastast 1959 Kunstnike liidu liige.
Douglas Hofstadter

Douglas Hofstadler (sündinud 15. veebruar, 1945) on Ameerika Ühendriikide epistemoloogiaprofessor ja polühistor, kelle teadustöö keskendub minataju (iseenese tajumine välise maailma suhtes), teadvuse, kunsti loomise, kirjandusliku tõlke, ja matemaatika ja füüsikaalaste avastuste uurimisele. Hofstadteri raamat "Gödel, Escher, Bach: An Eternal Golden Braid" (1979) võitis nii Pulitzeri Auhinna üldteaduse kategoorias ja National Book Awardi (tol ajal nimega American Book Award) teaduse alal. Tema 2007. aastal ilmunud raamat "I Am a Strange Loop" võitis Los Angeles Timesi raamatuauhinna teaduse ja tehnoloogia kategoorias.
Nikita Baranov

Varajane karjäär

Baranov alustas mängimist Puuma noortevõistkonnas. Hiljem mängis ta Araratis, Warrioris ja Elvas.

Flora

2010 liitus Baranov Floraga. Ta võitis oma esimese Meistriliiga tiitlit Floraga 2011. aasta hooajal ja teise 2015. aasta hooajal.

Kristiansund

15. veebruaril 2017 liitus Baranov Norra klubiga Kristiansund.

Koondisekarjäär

A-koondise debüüdi tegi Baranov 11. novembril 2015 sõpruskohtumises Gruusia vastu. Samas mängus tegi oma debüüdi ka Rauno Sappinen.
Kõpu mõis (Tõstamaa)

Kõpu mõis (saksa keeles Keppo, Köppo) oli Pootsi mõisa kõrvalmõis Tõstamaa kihelkonnas Pärnumaal.
Hammasülekanne

Ülekandetegur

Ülekandetegur on üks tähtsamaid hammasülekannet iseloomustavatest parameetritest.
Valdav osa hammasülekannetest teostab pöörlemise ülekandmist ühelt võllilt teisele tingimustes, kus võllide asend on fikseeritud ega muutu. Sel juhul võib hammasrataste pöörlemist käsitleda lihtliikumisena.
Vajadus hammasülekande järele tekib tavaliselt siis, kui on vaja muuta võllide pöörlemiskiirust, kusjuures üldjuhul on töömasinat käitav jõumasin (elektrimootor) liiga suure pöörete arvuga ja temaga ühendamiseks on vaja vahele asetada pöördeid alandav hammasülekanne ehk reduktor. Seetõttu tekib vajadus pöörlemiskiiruse muutuse iseloomustamiseks mingi konkreetse parameetriga. Selleks on ülekandetegur ehk ülekandesuhe.
Johan Liiva

Johan Liiva (tuntud ka kui Johan Axelsson; sündinud 18. novembril 1970 Helsingborgis) on eesti päritolu Rootsi heavy metal laulja.
Liiva vanaisa oli Elmar Liiva, paadipõgenik Eestist. Tema ema sünnitas ta enne abiellumist tema bioloogilise isaga. 1983. aastal nad siiski abiellusid ja nii pidi ka Johan Liiva võtma enda perekonnanimeks Johan Axelsson. 18-aastaselt vahetas ta oma perekonnanime tagasi, sest oli sellega rohkem harjunud ja pealegi oli tema eestlasest vanaisa olnud talle rohkem isa eest kui tema bioloogiline isa. 1988. asutas ta koos oma lapsepõlvesõbra Michael Amottiga oma esimese bändi Carnage, seejärel oli laulja ja kitarristina erinevates bändides, kuni ta 1996. koos Amottiga rajas bändi Arch Enemy. Seal oli ta laulja kuni 2000. aastani, mil bänd endale uue vokalisti otsis. Hiljem on ta tegutsenud peamiselt bändi Hearse lauljana.
Poecilopholis

Levila

Need maod elavad Kamerunis.
Clarki maakond (Illinois)

Ajalugu

Maakond moodustati 1819. aastal.
Martin Miller

Tallinna FC Flora

Novembris 2016 sõlmis Miller Floraga lepingu, mis kehtib kuni 2019. aasta hooaja lõpuni.

Koondisekarjäär

A-koondise debüüdi tegi Miller 22. novembril 2016 sõpruskohtumises Antigua ja Barbuda vastu. Samas mängus tegi oma debüüdi ka Trevor Elhi.
Martin McGuinness

James Martin Pacelli McGuinness (23. mai 1950 – 21. märts 2017) oli Põhja-Iirimaa poliitik.
McGuinness kandideeris 2011. aastal erakonna Sinn Féin kandidaadina Iirimaa presidendiks. Ta oli suure reede lepingu üks peamistest loojatest.
2017. aasta 9. jaanuaril astus McGuinness tagasi esimese ministri asetäitja ametikohalt taastuvsoojuse lisatasu skandaali tõttu. Sama aasta 19. jaanuaril teatas ta, et ei kandideeri uuesti Põhja-Iirimaa Assambleesse amüloidoosi põdemise tõttu. 6. märtsil saadeti ta Derry Altnagelvini piirkonna haiglasse. Ta läks paar päeva enne oma surma pensionile.

Seotus Iiri Vabariikliku Armeega (IRA-ga)

McGuinness oli IRA liige. Ta lahkus enda sõnul selle ridadest 1974. aastal. 1972. aastal oli ta Derry linnas IRA vanemtüürimees.
Paddy Ward väitis, et McGuinness andis talle koos ühe teise IRA liikmega Verise Pühapäeva hommikul pommitükke. McGuinnesi sõnul oli Wardi väited väljamõeldised. Iiri erakonna Sinn Féin nõuniku Gearóid Ó hEára sõnul oli McGuinness tol ajal Iiri natsionalistliku noorteorganisatsiooni Na Fianna Éireann juht.
Kohus leidis, et arvatavasti McGuinnes oli Verise Pühapäeva ajal seotud omakaitseüksusliku tegevusega ja ta võis omada Thompson püstolkuulipildujat, ent ei leitud kinnitust, et ta oli sõduritele andnud tulistamisõiguse.
1972. aastal osales McGuinness iiri poliitiku Gerry Adamsi ja Põhja-Iirimaa tolleaegse kõrgeima ministri Willie Whitelaw' läbirääkimistel. 1973. aastal vahistas Iirimaa Vabariigi eri-kriminaalkohus ta 110 kg ja ligi 5000 laskemoona sisaldanud auto lähedal. McGuinness ei tunnustanud kohtu võimu ning saadeti kuueks kuus vangi. Kohtus väitis ta, et on Iiri sõdijate liige ning väga uhke selle üle. Pärast vanglast vabanemist sattus ta varsti uuesti IRA liikmelisuse tõttu vangi.
Pärast vanglast vabanemist näitas ta poolehoidu Sinn Féin suunas. 1981. aasta näljastreikide ajal ja 1990ndate alguses oli ta vaheisikute kaudu suhtluses Briti julgeolekuteenistusega. 1982. aastal valiti ta Derry linna esindades Stormontis Põhja-Iirimaa Assamblee liikmeks, ent ta keeldus sellele ametikohale astumisest. 1982. aasta 9. detsembril keelas Suurbritannia tolleaegne siseminister William Whitelaw McGuinnessil Suurbritanniasse sisenemise Terrorirünnaku ennetamise seaduse alusel.
1993. augustil süüdistas telekanalis Central TV saate "The Cook Report" juht McGuinnessi IRA seotuses ning informaatori Frank Hegarty ülekuulamisel osalemises ning tema Derrysse naasmise plaanimises. McGuinness eitas enda osalust ning mõistis saate hukka lausetega: ,,Ma pole kunagi olnud IRA-s. Ma ei oma IRA üle mingit mõjuvõimu."
2005. aastal väitis tolleaegne Iiri Tánaiste Michael McDowell, et McGuinness oli seitsmeliikmelise IRA sõjanõukogu liige. Mcguinness eitas seda öelduga, et ta pole enam IRA liige. 2008. aasta aprillis avaldas ajakirjanik Peter Taylor McGuinnessi ja IRA seotuse tagamaid oma dokumentaalfilmis "Age of Terror". Taylor väitis, et McGuinness oli IRA Põhja-Komandi juht ning ta oli väga teadlik IRA 1987. aastal korraldatud Enniskilleni pommiplahvatusest.
Sohrab Uduman

Sohrab Uduman (sündinud 1962 Sri Lankal) on Briti helilooja.

Elulugu

Alustas klarnetiõpingud Surrey Ülikoolis (University of Surrey) ning jätkas heliloomingu õpinguid Birminghami Ülikoolis (University of Birmingham) Vic Hoylandi ja Jonty Harrisoni juures.
Tema muusika on kõlanud paljudel festivalidel, näiteks Oxfordi nüüdismuusikafestivalil (Oxford Festival of Contemporary Music), Spitalfieldsi festivalil (The Spitalfields Festival), Cheltenhami rahvusvahelisel muusikafestivalil (Cheltenham International Festival of Music) ja Darmstadti suvekursustel. Töötanud Arditti keelpillikvarteti tellimusel IRCAM'is teosega keelpillikvartetile ja live-elektroonikale.
Ta on saanud mitmeid preemiaid, millest olulisemad on Huddersfieldi nüüdismuusikafestivali (Huddersfield Festival of Contemporary Music), Bourges'i rahvusvahelise elektroakustilise muusika konkursi (The Bourges International Competition for Electroacoustic Music) preemiad, George Butterworthi preemia ning Oskar Backi Fondi preemia noorele Euroopa heliloojale (Oskar Back Foundation Prize for Young European Composers).
Töötanud 1991–1996 kompositsiooniõppejõuna Durhami ülikoolis (University of Durham) ning töötab praegu Keele'i ülikooli muusikaosakonnas (Department of Music at the University of Keele).
Chifeng

Rahvastik

2000. aasta rahvaloenduse andmeil olid linna elanikest 77,6% hiinlased, 18,7% mongolid ja 2,9% mandžud.
Golgi kõõlusorgan

Golgi kõõlusorgan ehk Golgi organ (organum sensorium tendinis) on selgroogsete loomade liigutusi reguleeriv organ.
See asub lihase kõõluseks ülemineku kohas. Tas asuvad propriotseptiivsed retseptorid.
Organ on saanud nime itaalia arsti Camillo Golgi (1843–1926) järgi.
Miniarvuti

Miniarvuti on elektronarvuti, mis on väiksem kui suurarvuti ja mis loodi enne personaalarvutit. Sellele oli iseloomulik kuvari või elektrilise kirjutusmasina kasutamine suhtlemiseks inimesega.
Tuntuimad miniarvutid on DEC-i PDP-seeria arvutid (Programmed Data Processor), nt PDP-11 seeria arvutid, mis tulid kasutusele möödunud sajandi seitsmekümnendatel aastatel. Eestis valmis esimene miniarvuti STEM juba 1964. aastal.
Karl Ludwig Struve

Karl Ludwig Struve (2. mai 1785, Hannover – 17. juuni 1838, Königsberg) oli baltisaksa filoloog.
Gümnaasiumidirektori poeg. Õppis Göttingeni Ülikoolis 1801-1802, tudeeris ka Kieli Ülikoolis. Töötas Tartu Ülikoolis klassikalise filoloogia eradotsendina 1805-1814.
Orzeł

Orzeł ['ožel] (eesti keeles 'kotkas') oli Poola allveelaev.
Sensei

Sensei (jaapani keeles 先生 sensei [sen-see], 'varemsündinu'; "i" sõna lõpus osutab eelneva "se"-silbi vokaali pikendusele) on Jaapanis austav pöördumine endast palju vanemate ja auväärsemate inimeste poole, nagu näiteks õpetajad, ülemad, poliitikud, vaimulikud, arstid, kirjanikud jne. Tiitlina kasutatakse seda isiku nime järel.
Sõna sensei kasutatakse lugupidamise märgina inimese puhul, kes on varem mingit kunsti õppinud, saavutanud teatud meisterlikkuse ja õpetab seda nüüd omakorda teistele.
Vitus Bering

Vitus Jonassen Bering (kasutatud ka nimekuju Behring; august 1681 Horsens – 19. detsember 1741 Beringi saar, Kamtšatka poolsaare lähedal) oli Taanis sündinud Vene meresõitja. Vene laevastikus teenis ta ohvitserina 37 aastat.
Ta lõpetas 1703 Amsterdamis kadetikorpuse ja astus samal aastal Venemaa teenistusse alamporutšiku auastmes. Põhjasõjas teenis ta Venemaa Balti laevastikus, välja arvatud 1712–1715, mil ta Venemaa Aasovi laevastikus sõdis Türgiga. 1707 sai ta porutšikuks, 1710 leitnandiks, 1715 4. järgu kapteniks, 1717 3. järgu kapteniks, 1720 2. järgu kapteniks ja 1724 1. järgu kapteniks.
Ta abiellus venelannaga ja viimast korda elus viibis ta Taanis 1715. aastal.
Vene tsaar Peeter I käskis Beringil uurida Kaug-Ida alasid ning leida tee Indiasse. Ta võttis osa Suurest põhjaekspeditsioonist.
Aastal 1741 tegi avastusretke koos tüürimehe Aleksei Tširikoviga Alaska rannikule. Tagasiteel suri ta Komandorisaartel.
Aastaid ei tunnustatud Beringi avastusretkede väärtust, alles kapten James Cook tõestas Beringi vaatluste täpsust ja usaldusväärsust. Beringi nime kannab tänapäeval mitu geograafilist objekti: Beringi väin, Beringi meri, Beringi saar, Beringi liustik ja üks karuliik. Alates 6. märtsist 2006 kannab Vitus Beringi nime Petropavlovsk-Kamtšatskis asuv Kamtšatka Riiklik Ülikool.