Sumeri ajalugu

Ülevaade

5. aastatuhande teisel poolel eKr ilmusid Sumeri alale arvatavasti akgeufratlased ehk ubaidlased (Al-Ubaidi küla järgi, kust on leitud vanimad mälestised), keda peetakse sumerite esivanemateks. Ubaidlased kuivendasid sood, tehes maa põlluharimiseks kõlblikuks. Nad kuivendasid maa ning hakkasid kuduma, nahka ja metalli töötlema, müüri laduma ning saviesemeid valmistama.
4. aastatuhandel eKr arenes Lõuna-Mesopotaamias niisutuspõllundus. Mõnedest küladest said linnad, esimesed olid Eridu ja Uruk.  Umbes 3500 e.m.a tekkis Sumeri kultuur.
3. aastatuhande alguses eKr oli Sumeris 12 linnriiki: Adab, Akšak, Bad-tibira, Uruk (Piiblis Erek), Kiš, Lagaš, Larak, Larsa, Nippur, Sippar, Umma ja Ur.
Tähtsamad linnad olid Ur ja Uruk Alam-Mesopotaamias, neist põhja pool Lagaš, veel põhja pool semi linnad Kiš ja Mari.
Uruki, Kiši ja Eridu esimeste teadaolevate dünastiate nimekirjad ulatuvad tagasi 30. ja 29. sajandini eKr, millest pole peaaegu midagi teada.
Umbes 2800 eKr tekkis Vana-Sumeri riik. Esimene teadaolev Sumeri valitseja on Etana, kes elas umbes 2800 eKr ning oli Kiši kuningas. Tema järglane, Uruki kuningas Meskiaggašer rajas 28. sajandil eKr Kišist lõuna pool võistleva dünastia ning saavutas võimu kogu Vahemere ja Z̄āgrose mägede vahelise piirkonna üle. Järgmine valitseja oli tema poeg Enmerkar (umbes 2750 eKr). Seejärel tõusis troonile tema väepealik Lugalbanda. Lugalbanda valitsemisaja lõppedes sai Sumeri juhtivaks valitsejaks Kiši Etana dünastia kuningas Enmebaragesi (umbes 2700 eKr), kes saavutas võidu Eelami üle. Sumeri kultuurikeskuseks sai Nippur.
27. sajandil eKr tõstis mässu Uruki valitseja Gilgameš, kellest hiljem sai müüdikangelane. Ta võitis Kiši väe ning saavutas võimu piirkonna üle.  Uri kuningas Mesanepeda sai Sumeri valitsejast võitu ning rajas  Uri 1. dünastia (umbes 2600–2400 eKr). Tollest ajast on välja kaevatud tähtsaid mälestisi. Umbes 2500 eKr laiendas Adabi kuningas Lugalanemundu Sumerit Pärsia lahest kuni Vahemere ning Tauruse ja Z̄āgrose mägedeni. Sumeri linnade vahelised konfliktid nõrgestasid maad. Alates 25. sajandist eKr tugevnes Lagaš (valitseja Ur-Nanše umbes 2500 eKr).  Lagaši valitseja Eanatum (umbes 2450 eKr) alistas kogu Lõuna-Mesopotaamia. Eanatum põlistas oma võidu Umma üle "raisakotkasteeli" näol. 3. aastatuhandest eKr on Sumeri asulatest leitud india pitsereid, mis osutavad sidemetele Induse kultuuriga.
Umbes 2330 eKr vallutas Sargon I kogu Sumeri ning uueks pealinnaks sai Akad (Agade). Sellest sai alguse Akadi dünastia. Akadimaa ja  ülejäänud Sumeri vahelisi lahkhelisid ära kasutades vallutasid Sumeri ja Akadimaa ning tegid sellele dünastiale lõpu gutid (umbes 2220 eKr). Tegemist oli  Z̄āgrose mägedest pärineva hõimuga. 22. sajandi eKr teisel poolel domineeris Lõuna-Mesopotaamias Lagaš, mida valitses guttide hõimust pärinev ensi Gudea, kes tegeles innukalt ehitamisega. Ta laskis ehitada hiigeltempli, kasutades naabermaadest pärinevat materjali. Lagašlased jäid guttide võimule lojaalseks, kuid teised linnad eesotsas Uri ja Urukiga tõstsid mässu ning tegid 22. sajandi lõpuks eKr guttide võimule lõpu: 2115 eKr saavutas Uruki valitseja Utuhegal guttide üle võidu. 2109 eKr ühendas kogu Mesopotaamia Uri 3. dünastia (selle rajas kindral Ur-Nammu), mis valitses 3. aastatuhande lõpuni eKr (Uus-Sumeri riik).
Uri dünastia valitsejad nimetasid end "Sumeri ja Akadi kuningateks", hiljem "nelja ilmakaare valitsejateks", mis näitas nende pretensiooni maailmavalitsemisele. Mõnikord nimetasid nad end jumalateks. Uus-Sumeri riigi ajast on säilinud sadu tuhandeid dokumente, mis sisaldavad tööliste nimekirju, tööpäevade arvutusi, tehtud tööde loetelusid jms. Uus-Sumeri riik kestis sadakond aastat (2047–1940 eKr). 21. sajand eKr oli Sumeris stabiilsuse ja õitsengu aeg. 20. sajandi alguses eKr tungisid üheaegselt sisse lääne poolt semi rahvas amoriidid ja ida poolt eelamlased ning riik lagunes.  Tekkisid väikeriigid Assuri, Babüloni, Ešnunna, Deri ja Susa (Shūsh) ümber. 20. sajandil eKr oli Sumeri linnade vahel palju sõdu, algul Isini ja Larsa vahel, hiljem Larsa ja Babüloni vahel. Umbes 1900 eKr amoriidid vallutasid Mesopotaamia ning nende pealinnaks sai Babülon. 1790 eKr sai Babüloonia kuningaks Hammurabi ning järgmisel 30 aasta jooksul sai sellest Mesopotaamia tugevaim võim. Sellega lõppes Sumeri ajalugu ja algas Babüloonia ajalugu, kuigi sumeri kultuur etendas Babüloonia ühiskonnas keskset osa.

Guttide võim

Akadimaa ja  ülejäänud Sumeri vahelisi lahkhelisid ära kasutades vallutasid Sumeri ja Akadimaa ning tegid sellele dünastiale lõpu gutid (umbes 2220 eKr). Tegemist oli  Z̄āgrose mägedest pärineva hõimuga.
22. sajandi teisel poolel domineeris Lõuna-Mesopotaamias Lagaš, mida valitses guttide hõimust pärinev ensi Gudea, kes tegeles innukalt ehitamisega. Ta laskis ehitada hiigeltempli, kasutades naabermaadest pärinevat materjali. Lagašlased jäid guttide võimule lojaalseks, kuid teised linnad eesotsas Uri ja Urukiga tõstsid mässu ning tegid 22. sajandi lõpuks eKr guttide võimule lõpu: 2115 eKr saavutas Uruki valitseja Utuhegal guttide üle võidu.

Sumeri allakäik

20. sajandi alguses eKr tungisid üheaegselt sisse lääne poolt semi rahvas amoriidid ja ida poolt eelamlased ning riik lagunes.  Tekkisid väikeriigid Assuri, Babüloni, Ešunna, Deri ja Susa (Shūsh) ümber. 20. sajandil eKr oli Sumeri linnade vahel palju sõdu, algul Isini ja Larsa vahel, hiljem Larsa ja Babüloni vahel. Umbes 1900 eKr amoriidid vallutasid Mesopotaamia ning nende pealinnaks sai Babülon.
1790 eKr sai Babüloonia kuningaks Hammurabi ning järgmisel 30 aasta jooksul sai sellest Mesopotaamia tugevaim võim. Sellega lõppes Sumeri ajalugu ja algas Babüloonia ajalugu, kuigi sumeri kultuur etendas Babüloonia ühiskonnas keskset osa.