Arsenal FC

Ajalugu

Arsenal loodi 1886 Woolwichis kuningliku relvatehase töötajate eestvedamisel. Meeskonna esialgne nimi oli Dial Square. Esimese mängu pidas Dial Square 11. detsembril 1886, võites Eastern Wanderersi 6:0. Esimene mäng peeti Koerte saarel (Isle of Dogs). Edaspidi mängiti tollal Kenti krahvkonda jäänud Plumsteadis avamaal ning väljakutel, mis kandsid nimesid Manor Ground ja Invicta Ground. Hiljem muudeti meeskonna nimi Royal Arsenaliks ja pärast tehase omandivormi muutumist sai sellest aktsiaselts Woolwich Arsenal. Klubi ühines 1893 Football League'iga, alustades teisest liigast. Esiliigasse jõuti 1904. aastal. 1913. aastal koliti Põhja-Londonisse Highburysse uuele Arsenali staadionile. Järgmisel aastal kadus klubi nimest ka kohanimi Woolwich. Highbury staadion sai klubi poolehoidjatelt hüüdnimeks "The Home of Football" ('jalgpalli kodu'). Sinna jäädi 2006. aastani, mil valmis Ashburton Grove'i staadion, mida sponsori järgi nimetatakse ka Emirates Stadium.
Aastast 1996 on Arsenali peatreener prantslane Arsène Wenger. Tema esimesest 11 hooajast sai Arsenal 8 korda kas esimese või teise koha, aga kaks aastat järjest võita ei õnnestunud.
2005–2007 oli klubi nimekirjas Eesti jalgpallur Mart Poom. Ta oli varuväravavaht, keda kasutati kõigest 1 liigamängus. See oli 2007. aasta kevadel hooaja viimane liigamäng Southampton FC vastu, mis lõppes 0:0. Rohkem Eesti sportlasi pole Arsenalis mänginud.

Inglismaa rekordid

Kuna Arsenal on Inglismaa üks kõige tugevamaid klubisid, siis on tema nimel hulgaliselt Inglismaa rekordeid jalgpallis.
Arsenal on klubi, mis on Inglismaa kõrgeimas liigas mänginud järjest kõige rohkem aastaid – alates 1919. aastast siiani.
Aastail 1933–1935 tuli Arsenal 3 korda järjest Inglismaa meistriks. Seda tulemust on korranud veel 3 meeskonda.
Arsenal on tulnud enim kordi Inglismaa karikavõitjaks (kokku 13 korral).
Arsenal on kolmel aastal võitnud nii meistrivõistlused kui karikavõistlused. 1993 sai Arsenal esimeseks klubiks, kes võitnud samal aastal karikavõistlused ja liiga karika. Hiljem on seda rekordit korranud Liverpool FC ja Chelsea FC.
1930–1931 tuli Arsenal Inglismaa meistriks, lüües 127 väravat, sealhulgas võõrsil 60 väravat.
7. maist 2003 kuni 16. oktoobrini 2004 ei kaotanud Arsenal ühtegi meistrivõistluste mängu, see tähendab kokku 49 mängu. Sinna hulka jääb terve Premier League'i hooaeg 2003–04 (38 mängu). Ilma kaotuseta on Inglismaa meistriks tulnud ka Preston North End esimestel meistrivõistlustel 1888–1889, aga kõigest 22 mängust. Ajavahemikul 5. aprillist 2003 kuni 25. septembrini 2004 ehk 27 meistrivõistluste mängus oli Arsenal võõrsil võitmatu.
10. veebruarist kuni 24. augustini 2002 võitis Arsenal järjest 14 meistrivõistluste mängu. Sellega on hakkama saanud mõni teinegi meeskond, aga mitte kõige tugevamas liigas.
19. maist 2001 kuni 30. novembrini 2002 lõi Arsenal värava järjest 55 meistrivõistluste mängus, sealhulgas 19. maist 2001 kuni 23. novembrini 2002 lõi ta värava järjest 27 meistrivõistluste mängus võõrsil.
14. detsembril 1935 lõi Edward Joseph Drake Arsenali kasuks Aston Villa vastu 7 väravat, mis oli tollal Inglismaa absoluutne rekord. Juba 26. detsembril samal aastal lõi Robert Bell Tranmere Roversi kasuks Oldham Athleticu vastu 9 väravat, aga see juhtus kolmandas liigas ja kõrgeima liiga rekordina püsib Drake'i 7 väravat tänapäevani.
21. aprillil 1930 viigistas Arsenal võõrsil Leicester Cityga 6:6 ja see on Inglismaa jalgpallis kõige suurema väravate arvuga viik.
14. novembril 1934 kohtus Inglismaa jalgpallikoondis sõprusmängus Itaalia jalgpallikoondisega, läks 12 minutiga 3:0 juhtima ja võitis 3:2. Arsenalist oli koondises 7 mängijat ja üheski teises Inglismaa koondisemängus pole algrivistuses olnud nii palju mängijaid ühest klubist. (28. märtsil 2001 lõpetas MM-valikmängu Albaania jalgpallikoondise 7 Manchester Unitedi mängijat, aga algrivistuses oli neist üksnes 5.)
Noorim, kes kunagi Inglismaa jalgpallikoondises mänginud, oli 17 aasta ja 75 päeva vanune Arsenali mängija Theo Walcott.
Inglismaa meistrivõistluste 4 kõige suurema pealtvaatajate arvuga mängus on osalenud Arsenal. Suurima pealtvaatajate arvuga mäng oli 17. jaanuaril 1948 peetud mäng Manchester Unitediga.

Maailmarekordid

Arsenal oli esimene meeskond, kes hakkas oma mängijate särkidel numbreid kasutama (1927).
Arsenal oli esimene meeskond, kelle kohtumist kanti otse üle raadios (22. jaanuaril 1927 Sheffield Unitedi vastu), televisioonis (16. septembril 1937 Arsenali reservide vastu) ja 3D-s (31. jaanuaril 2010 Manchester Unitedi vastu).

Staadionid

Kodumänge mängis Arsenal Highbury staadionil, kuid hooajal 2006–07 siirdus uuele Emirates Stadiumile. Highbury oli Arsenali kodustaadion 1913. aastast. Viimase Highbury-hooaja (2005–06) auks mängis meeskond tumepunases mängusärgis tavalise helepunase asemel.

Hooaeg 2010–2011

Arsenal mängis liiga karika finaalis, kus kaotas Birmingham Cityle 1:2.
UEFA Meistrite Liigat alustas Arsenal alagrupist. Kaheksandikfinaalis sai ta vastaseks Hispaania klubi FC Barcelona. 22. veebruaril võitis Arsenal Londonis esimese mängu 2:1. Teise mängu 8. märtsil Camp Noul Arsenal kaotas 1:3. Seisul 1:1 sai hollandlane Robin van Persie punase kaardi selle eest, et sooritas löögi pärast kohtuniku vilet.

Hooaeg 2011–2012

Arsenal ühines UEFA Meistrite Liigaga alagrupifaasis. Arsenal võitis alagrupi 11 punktiga. Kaheksandikfinaalis kaotas ta esimese kohtumise AC Milanile 0:4. Kodus tuli 3:0 võit, aga sellest ei piisanud veerandfinaali jõudmiseks.