google/wiki40b huggingface dataset:
Honoré Fabri

Honoré Fabri (ladinapäraselt Honoratus Fabrius) (1607 Ainis, Prantsusmaal - 8. märts 1688 Roomas) oli Prantsuse jesuiidi teoloog, matemaatik ja füüsik.

Elulugu

1626. aastal liitus Fabri Avignonis Jesuiitide orduga. Kaheksa aasta vältel õpetas ta filosoofiat ning kuus aastat matemaatikas jesuiitide kolleegiumis Lyonis, kus tema ümber kogunes ohtralt õpilasi: nende hulka kuulusid näiteks Pierre Mousnier, Francois de Raynaud, Jean-Dominique Cassini and Philippe de La Hire. Seejärel kutsuti Fabri Rooma, kus temast sai teoloog paavstliku penitentsiaariumi juures (Sacra Paenitentiaria, üks kolmest Rooma kuuria tribunalist) Vatikanis. Sellesse ametisse jäi ta 30 aastaks.
2A65 Msta-B

Ajalugu

Msta-B väljatöötamine algas 1976. Peakonstruktoriks oli G. I. Sergejev. Eelkäijaks oli 152 mm haubits D-20. Relvastusse võeti 1986 ja seeriatootmine algas 1978. On seni Venemaa suurtükiväe relvastuses. Relv oli kasutusel Venemaa-Gruusia sõjas 2008 ja on kasutusel 2014. aastal alanud Donbassi sõjas.
1989. aastal võeti relvastusse ka sama relva baasil valmistatud liikursuurtükk Msta-S.
Summaarne sündimuskordaja

Summaarne sündimuskordaja on põlvkonna sünnitamisvõimet iseloomustav arvnäitaja: keskmine eeldatav elussündide arv naise kohta elu jooksul, kui kehtiksid vaadeldava aasta sündimuse vanuskordajad.
Jimmy Kimmel

Jimmy (õieti James Christian) Kimmel (sündinud 13. novembril 1967 Brooklynis) on Ameerika Ühendriikide näitleja ja koomik.
Ümberkruntimine

Ümberkruntimine (inglise keeles land consolidation) on planeeritud maatükkide ja omandisuhete ümberkorraldamise läbiviimine. Sellist tegevust rakendatakse enamasti suurtes ja ratsionaalsetes maavaldustes. 
Ümberkruntimisega saab parendada maapiirkonna infrastruktuuri ning rakendada arengu- ja keskkonnapoliitikat, mis tagavad keskkonna jätkusuutlikkuse ja soodsad põllumajandustingimused.  Ümberkruntimine vähendab maade tükeldatust, mille tulemusena on maatükid kompaktsed ning tootmine efektiivsem.

Legaaldefinitsioon

Eesti maakorraldusseadus käsitleb ümberkruntimisena maakorraldustoimingute kogumit, millega omanike huvidest lähtuvalt korraldatakse ümber maakorralduspiirkonda arvatud kinnisasjad ja moodustatakse ning kinnistatakse kõigile omanikele maakorraldusnõuetele vastavad uued kinnisasjad (MaaKS 2014, § 16 lg 1).
Kiievi ja kogu Vene metropoliit

Kiievi ja kogu Vene metropoliit (ukraina keeles Митрополит Київський та всієї Русі, vene keeles Митрополит Киевский и всея Руси) oli Kiievi-Vene riigis ja selle järglasriikides Konstantinoopoli oikumeenilise patriarhi alluvuses tegutsenud Kiievi metropoolia eestseisja tiitel aastatel 988–1461.
Herbert Hahn

Herbert Hahn (5. juuni 1890 Pärnu – 20. juuni 1970 Stuttgart) oli saksa õpetaja ja antroposoof.

Elu

Herbert Hahn kasvas Mecklenburgist sisserännanud linnaaedniku Carl Wilhelm Hahni († 1905) ja Riiast pärit naise Pauline viienda lapsena Pärnus tolleaegse Venemaa Liivimaa kubermangus. Peres räägiti saksa keeles, koolis eesti ja vene keeles.
1907–1913 õppis ta Tartus, Heidelbergis, Pariisis ja Berliinis filoloogiat, aastal 1921 kaitses kraadi Rostocki ülikoolis. Jaanuaris 1909 kohtus Hahn esimest korda Rudolf Steineriga. Kolm aastat hiljem astus ta Teosoofia Ühingu liikmeks. Pärast seda, kui ta suvel 1912 oli saanud vene keele õpetaja diplomi, töötas ta prantsuse keele õpetajana erakoolis Mariupolis ja sooritas 1914 Moskvas gümnaasiumiõpetaja eksami. Septembris 1913 abiellus ta Ladenburgist pärit Emely Hasselbachiga. Neil sündis aastani 1924 neli poega. Pärast sõja puhkemist suvepuhkusel 1914 Saksamaal sai temast Saksa kodanik ja ta teenis alates 1915 sõjaväes tõlgina.
Alates 1919 töötas Hahn esimeses Waldorfi koolis Stuttgardis alguses prantsuse keele õpetajana, siis 1921–1927 klassiõpetajana, lõpuks saksa keele ja ajaloo õpetajana ülaastmes. Saanud Steinerist juhised „vaba kristliku religiooniõpetuse“ sisseseadmiseks (lastele, kes ei kuulu konfessioonidesse), pidas ta 1920 koolis esimese „pühapäevatalituse“. 1931–1939 õpetas ta Haagis Vrije koolis Hollandis.
Teises maailmasõjas võeti ta taas tõlgiks ja läks seejuures pärast 25 aastat jälle Venemaale. 1943 abiellus ta kolleegi Maria Uhlandiga (1893–1978). Pärast sõja lõppu pöördus ta tagasi taasasutatud Stuttgardi Waldorfi kooli, kus ta töötas kooli mitteametliku juhatajana ja õpetajana kuni pensionini 1961. Tema kirjandusteostest võib esile tõsta mälestusi Rudolf Steinerist ja peateosena "Euroopa geeniusest" „antroposoofilise rahvastikupsühholoogia visandit“.
August Arras

August Arras (27. juuni 1881 Erastvere vald, Kanepi kihelkond, Võrumaa – 24. märts 1968 Stockholm) oli eesti loomaarst, Loomaarstide Koja esimene esimees.

Haridus

Ta õppis Erastvere vallakoolis ja Kanepi kihelkonnakoolis. Aastal 1903 lõpetas ta Tartu Reaalkooli ja aastal 1905 Tartu Veterinaariainstituudi, kus hiljem töötas haavakliiniku assistendina. Tema algatusel loodi 1906. aastal EÜS Ühendus, mille üks eellane oli loomisel olnud loomaarstiüliõpilaste selts Aquilonia.

Elulugu

Enne Esimest maailmasõda töötas ta Peterburi kubermangus loomaarsti ja Peterburi semstvovalitsuse loomaravila juhatajana. Sõjas osales ta loomaarstina.
Aastal 1919 osales ta Eesti Loomaarstide Seltsi asutamisel. Ta oli Eesti Loomaarstide Ühingu esimees ja valiti 27. oktoobril 1935 Loomaarstide Koja nõukogu esimesel koosolekul koja esimeheks.
Tema initsiatiivil loodi Põllutööministeeriumi Loomatervishoiu Peavalitsus, mille juhatajana tõstatas ta 1923. aasta lõpus küsimuse, kas Eestis on üldsegi vajalik loomaarstihariduse jätkamine. Ta töötas seal kuni 1926. aastani, mil ta omal palvel vabastati vabariigi valitsuse poolt. Tema eestvedamisel loodi toimiv loomadetervishoiu korraldamise süsteem.
Loomatervishoiu osakonna 1930. aasta andmetel töötas ta Tallinna linna loomaarstina.
Teise maailmasõja ajal põgenes ta Rootsi, kus asus tööle riiklikus veterinaarteenistuses. Aastal 1945. valiti ta Eesti Veterinaararstide Ühingu Rootsis esimeseks esimeheks.

Isiklikku

Tema vend oli Riigikogu liige Konrad Arras.
AS Kalev

Ajalugu

AS Kalev loeb oma eelkäijaks 1806. aastal Tallinnas tegutsemist alustanud Lorenz Caviezeli kondiitriäri, mis läks 1864. aastal Georg Stude omandusse.
1921. aastal asutati šokolaadi- ja kommivabrik Kawe.
1940. aastal alanud natsionaliseerimislaine käigus liideti muud väiksemad kondiitritööstusettevõtted Kawe vabrikuga.
Ühtlasi liideti ühendettevõttega Stude äri martsipani- ja šokolaadikompvekkide osakond, kuid tortide ja kookide valmistamine jäi liitmisest välja ning jätkas tegevust Maiasmoka kohvikuna.
1948.a. toimus ettevõtte nimekonkurss, mille järel muudeti nimi "Kawe" Kaleviks, kusjuures Kalevi kasuks oli konkursil ainult üks hääl rohkem. Teine nimevariant oli "Punane Kompu".
1962. aastal jõudis kondiitritööstusettevõtete liitmine lõpule, mille tulemusena jäi Eestisse alles ainult üks magusatootja.
Kalevi baasil moodustati 1991. aasta riiklik aktsiaselts "Kalev", mis erastati 1995. aastal.
Kalev Chocolate Factory oli Oliver Kruuda kontrollitava valdusettevõtte Luterma tütarettevõte, kuni Luterma müüs Kalev Chocolate Factory AS-i 2010. aasta 27. mail jõustunud tehingus 257 miljoni Norra krooni ehk ligikaudu 33 miljoni euro eest Norra päritolu Orkla konglomeraati kuuluvale Soome ettevõttele Felix Abba Oy Ab.
Alates aprillist 2012 kasutab ettevõte taas nime AS Kalev.
Martti Raidal

Martti Raidal (sündinud 26. veebruaril 1968 Paides) on Eesti füüsik.
Raidal kuulub kaasaja enim viidatud Eesti teadlaste sekka.

Elulugu

Lõpetas 1986 Nõo Keskkooli ja 1992 Tartu Ülikooli; Ph.D. (teoreetiline füüsika, 1995, Helsingi Ülikool), väitekiri "Extended electroweak models and their tests in future colliders". Oli 1992–95 abiteadur Helsingi Ülikoolis, 1996–97 Valencia Ülikoolis ja 1998–99 DESY-s Hamburgis, 2000 California ülikoolis (Riverside), 2001–2002 CERN-is Genfis. Aastast 1995 Keemilise ja Bioloogilise Füüsika Instituudi teadur ja vanemteadur.

Teadustöö

Uurimisvaldkond: uus füüsika standardmudeli edasiarendustes: leptogenees, neutriino massid, supersümmeetria, inflatsioon. Eesti CERN-i koostöö koordinaator, Eesti Gridi juhtkomitee liige, Eesti Teaduste Akadeemia informaatikakomisjoni liige. Eesti Vabariigi teaduspreemia 2005. Ligi 100 teadustrükist.
Heinrich Georg von Jannau

Heinrich Georg von Jannau (3. august (ukj 14. august) 1789 Laiuse – 6. september (ukj 18. september) 1869 Dresden) oli vaimulik, ajaloolane ja keeleuurija.

Elulugu

Sündis Laiuse pastori Heinrich Johann von Jannau (1753−1821) ja Auguste Johanna von Yhrmanni (1761−1800) pojana. Hariduse omandas kodus. 1806. aastal astus Tartu ülikooli, kus tudeeris 1810. aastani teoloogiat. Ülikoolis õppides kirjutas oma esimesed teadustööd, mis pälvisid ka autasu. Ülikooli lõpetas teoloogiakandidaadi kraadiga. 1811. aastal ordineeriti vaimulikuks ja temast sai Hargla koguduse pastor. 1816. aastal kaitses Jena ülikoolis filosoofiadoktori kraadi. Pärast isa surma sai temast 1822. aastal Laiuse pastor, kellena oli ametis 1864. aastani. 1836. aastal määrati Tartu õpperingkonna rahvakoolide revidendiks. Liivimaa konsistooriumi nõunik oli 1842. aastast. Ta oli Õpetatud Eesti Seltsi üks asutajatest ja hiljem selle auliige. Aastast 1842 oli Pariisi Ajaloo Instituudi korrespondentliige. Teenete eest autasustati teda 1856. aastal Püha Stanislavi II klassi ordeniga.

Perekond

Ta abiellus 1819. aastal Riia bürgermeistri tütre Marie Luise von Bulmerincqiga (1799−?). Tema vend Otto August von Jannau oli Riia Jakobi koguduse pastor. Onu Carl Gustav von Jannau oli Riia bürgermeister.
Natsionaalsotsialism

Rahvuslus

Natsionaalsotsialismi põhiideeks ja eesmärgiks oli kõigi sakslaste ühendamine ühte rahvusriiki: "Ein Volk, Ein Reich, Ein Führer" ('üks rahvas, üks riik, üks juht'). See pidi viima lõpule eri riikides asuvate sakslaste ühendamise ning andma tagatise rahva säilimisele tulevikus.

Antisemitism

Saksa natsionaalsotsialistide antisemitismil oli mitu "põhjendust". Juute esitati massilise tööpuuduse, linnastumise ja muude hädade süüdlastena, marksismi ja kapitalismi niiditõmbajatena ning laostava ja rassiliselt alaväärtusliku elemendina. Tollases antisemitismis võib näha ka üldisemat immigrantide vastalisust, sest tollal olid juudid ainsad silmatorkavad võõrrahvusest Saksamaa elanikud.

Rassism

Rassism oli natsionaalsotsialistliku maailmavaate oluline osa. Natsionaalsotsialistliku rassiteooria üheks tähtsamaks loojaks oli Alfred Rosenberg. "Aarja rassi", millesse sakslased arvati, peeti ülimuslikuks ja teiste rasside poolt ohustatuks. Selle rassi esindajaid tuli säästa teiste rassidega segunemise kahjuliku mõju eest. "Verepuhtuse" nimel keelati näiteks sakslaste abiellumine "ülekaalukalt teise rassi kuuluvate" partneritega (Nürnbergi seadused). Vaimupuudega isikuid ja rasked kurjategijad steriliseeriti eugeenika nimel.
Natsionaalsotsialismi puhul tugines rassism eelkõige rassiteoorial põhinevas "aarja ja germaani rassi" ülistamises ja härrasrassi aretamise taotlustes.

Antikommunism

Natsionaalsotsialismile oli omane antikommunism – terav marksismi-, kommunismi- ja bolševismivastane hoiak.

Demokraatiavastasus

Natsionaalsotsialism, nagu ka fašism ja kommunism, oli suunatud demokraatia vastu ning nägi ette parteide, vabade ametiühingute ja vaba ajakirjanduse kaotamist. Poliitiliste erimeelsuste ja klassihuvide esiletoomine pidi asenduma rahvustervikuga, mida ühendab juhikultus. Müstiliselt mõistetud "Verele ja mullale" tuginev rahvus vajas "eluruumi", mille võitmine eeldas militaristlikku hoiakut.

Natsionaalsotsialism ja fašism

Komintern ja Sotsialistlik Töölisinternatsionaal määratlesid natsionaalsotsialismi fašismina. Ka Nõukogude Liidus ja selle sõltlasriikides nimetati natsionaalsotsialismi fašismiks, hitlerlikuks fašismiks, Saksa fašismiks või hitlerismiks. Seesuguse nimetamise peamine põhjus oli asjaolu, et Stalinile ei meeldinud, et natsionaalsotsialistid nimetavad end sotsialistideks ning ta püüdis seepärast natsionaalsotsialismi nimetust võimalikult palju välja suruda. Teine põhjus oli, et Nõukogude Liidu juhtkonnal oli kombeks nimetada kõiki oma ideoloogilisi ja poliitilisi vastaseid fašistideks.

Diskussioon natsionaalsotsialismi parempoolsusest

Natsionaalsotsialismi on peetud ka vasakpoolseks ideoloogiaks.
Natsionaalsotsialismi on peetud ka surrogaatseks ideoloogiaks, mis kasutas äärmuslikke elemente.
Kongō

Kongō (金剛山 Kongō-zan) on mägi Jaapanis Honshū saarel. See on 1125 meetri kõrgune ja on seega Ōsaka prefektuuri kõrgeim mägi. Asub Chihayaakasaka küla haldusalas.
Mäe järgi on nime saanud mitmed Jaapani sõjalaevad.
Keerdküsimus

Keerdküsimus on keeruline, konksuga küsimus; rahvaluule lühivorme.
Alma Ostra-Oinas

Alma Ostra-Oinas (16. september (vkj 4. september) 1886 Sillaotsa talu, Padari küla, Vastse-Kuuste vald, Tartumaa – 2. november 1960 Inta, Komi Vabariik) oli Eesti poliitikategelane.
Alma Ostra õppis Tartu Puškini gümnaasiumis ja seejärel Bestuževi kursustel (1915) ja Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas. Juba kooliajal kuulus ta põrandaalusesse organisatsiooni, kus toimetas käsikirjalist õpilaste nädalalehte Koit ning gümnaasiumis õppimise ajal liitus Alma Ostra Venemaa Sotsiaaldemokraatliku Töölispartei Tartu komiteega. 
Jõulude eel 1904 taheti teda arreteerida, tal läks aga korda Riiga põgeneda, kus algas ka kümneaastane põrandaalune tegevus. Aasta hiljem mõisteti ta administratiivasumisele Tobolski kubermangu Siberis, kust ta aga põgenes ning jätkas parteilise varjunime "Zelma" (Зельма) illegaalset parteitööd Tallinnas VSDTP Tallinna komitee liikmena. Saadeti VSDTP Tallinna komitee saadikuna 1907. aastal Londonis toimunud VSDTP V kongressile. 
1910. aastal astus Peterburi Kõrgematele Naiskursustele filosoofiateaduskonda. 1915. aasta sügisel arreteeriti sõjavastase kõne pärast kursuste miitingul ja saadeti politsei järelevalve all Narva. Oli Tartu ja siis Tallinna linnavolikogu liige ja sotsiaaldemokraatliku partei esindaja Maanõukogus liige. Alma Ostra-Oinas oli ajalehe Sotsiaaldemokraat toimetaja (1917–1918), Ajutise Maanõukogu saadik ja osales Ülevenemaalise Asutava Kogu valimistel. Aastail 1924–1937 Tallinna linnavalitsuse nõunik ning Töökaitse ja Hoolekande osakonna juhataja. Alma Ostra-Oinase algatusel ja juhtimisel korraldati 1926. aastal Tallinnas esimene Üleriiklik Eesti Hoolekande Näitus, mis andis ülevaate riigi hoolekande tööst. 
Alma Ostra-Oinas oli Asutava Kogu ja I, II, III ja IV Riigikogu koosseisu saadik sotsiaaldemokraatliku partei poolt.
18. aprillil 1934 kinnitas Tallinna-Haapsalu rahukogu rahukohtuniku otsuse, millega mõisteti Alma Ostra-Oinasele kinnipeetava vapsi Jaan Reinbachi laimamise eest kolmenädalane karistus. 
Tegutses ka advokaadi ja kirjanikuna (1923. aastal ilmus romaan "Aino").
Aastal 1944 ta vahistati.

Isiklikku

Aastail 1909–1910 oli ta abielus VSDTP aktivisti ja hilisema Eesti kommunistide juhi Jaan Anveltiga, 1914. aastal abiellus ta Eesti sotsiaaldemokraatliku liikumise juhtiva tegelase Aleksander Oinasega. Koos viimasega varjas ta põrandaalust Eesti kommunistide juhti Viktor Kingisseppa.
Dihüdrotahhüsterool

Dihüdrotahhüsterool ehk (1S,3E,4S)-3-[(2E)-2-[(1R,3aS,7aR)-1-[(E,2R,5R)-5,6-dimetüülhept-3-een-2-üül]-7a-metüül-2,3,3a,5,6,7-heksahüdro-1H-indeen-4-ülideen]etülideen]-4-metüültsükloheksaan-1-ool on D-vitamiini sünteetiline analoog. Kaubanduslikud nimetused on А.Т.10® ja Tachystin.
Keemiline valem on C₂₈H₄₆O. Molekulmass on 398,664 g/mol.
Dihüdrotahhüsterool on valge kristalliline vees lahustuv aine. 
Seda saadakse ergosteroolist: D₂-vitamiini sünteesil saadakse sellest kõrvalsaadusena tahhüsterool, mis osaliselt hüdreeritakse.
Sarnaselt parathormooniga tõstab ta vere kaltsiumitaset ning teda võib (tetaania korral) kasutada parathormooni asendusraviks. 
Dihüdrotahhüsterool on keemiliselt ehituselt ja toimelt lähedane D₂-vitamiinile. Ta on D₃-vitamiini provitamiini provitamiin.  
Ta aktiveerub maksas ega nõua hüdroksülatsiooni neerudes nagu D₂-vitamiin (ergokaltsiferool) ja D₃-vitamiin (kolekaltsiferool). Ta hakkab D-vitamiinist kiiremini mõjuma (kahe tunni jooksul), tal on lühem poolestusaeg ja tal on tugevam mõju luude soolade mineraliseerumisele.  Ta on efektiivsuse poolest analoogne kaltsitriooliga, erinevus on ainult efekti saabumise ajas.
Plasmavalgu sidumine on üle 99%.
Seda kasutatakse peamiselt hüpokaltseemia ja hüpoparatüroidismi raviks. 
Manustatakse suukaudselt tilkadena, lahusena või õlilalahusena.
K kohuke

K kohuke (ka: K-kohuke) on glasuurkohuke, mida tootis AS Kohuke. Toode paisati turule 2005. aasta oktoobris kohalike omavalitsuste volikogude valimiste eel ning tekitas skandaali välireklaami tõttu, mis sarnanes Keskerakonna sümboolikaga.

Koostis

Pakendi andmetel koosnes K-kohuke kohupiimast, suhkrust ja vanilliinist ning 100 g toodet andis keskmiselt 366,7 kcal energiat. Tootes on valke 13,4 g, süsivesikuid 25,8 g, rasvu 23,3 g. Selle sisu sarnanes väga Black Mama glasuurkohukese omaga.

Skandaal

2005. aasta kohalike omavalitsuste valimiste eel võttis Riigikogu vastu seadusemuudatuse, mis keelas poliitilise välireklaami aktiivse agitatsiooni perioodil. Keeld jõustus 11. septembril, mil 16. oktoobriks määratud valimisteni oli jäänud veidi üle kuu. 
Nädalavahetusel, 1. ja 2. oktoobril ilmusid tänavatele reklaamplakatid suure K-tähega rohelisel taustal K-kohukese reklaamid, mille all oli kiri "Igaühele!" või "Hoolib!". Keskerakonna logo on K-täht neljahõlmalise ristikheina lehega ning loosung on "Igaühe eest!".
Skandaal tekkis sellest, et K-kohukese reklaami tajuti sarnasuse tõttu erakonna sümboolikaga Keskerakonna kaudse valimisreklaamina ning seega seadusest möödahiilimisena. Samuti avaldati arvamust, et tegemist on varjatud annetuse või valimiskampaania varjatud rahastamisega äriühingu poolt, mis tähendaks vastuollu minemist erakonnaseadusega.
Nii Keskerakonna infojuht Toomas Raag kui ka peasekretär Kadri Must eitasid erakonna seotust K-kohukese reklaamiga.
Reklaami vastu algatas politsei 4. oktoobril väärteomenetluse poliitilise välireklaami keelu rikkumise pärast. 5. oktoobril alustas menetlust ka Tarbijakaitseamet eksitava reklaami pärast.

Meedia

Ajakirjandus kajastas K kohukesega seotut detailselt, Postimehes oli see ka esileheküljel.
Holger Lihtmaa pani oma ajaveebi kohukest parodeerivad bännerid ning teised ajaveebide kirjutajad levitasid seda.
Mart Juur ja Peeter Oja kandsid oma 9. oktoobri telesaates "Ärapanija" terve saate vältel suuri K kohukese kujulisi kostüüme.
Eesti Ekspressi lisaleht Areen valis järgnenud nädalal oma nädala sõnaks "kohuvabohu", mis on ühend sõnadest "kohuke" ja "tohuvabohu".
Pärast Keskerakonna valimisvõitu Tallinnas ütlesid paljud naljatlevalt, et "valimised võitis K kohuke" (näiteks Andrus Ansip Kanal 2 "Reporteri" valimiste erisaates), sarnaselt oli "Ärapanija" valimistejärgses saates ekraani allservas jooksvates "valimistulemustes" kirjas, et valimised võitis AS Kohuke.
Solothurni kanton

Loodus

Läbi kantoni voolab Aare jõgi. Maastik on valdavalt suhteliselt tasane, kuid osa kantonist jääb Juura mägedesse. Kantoni kõrgeim tipp on Hasenmatt (1445 m).

Haldusjaotus

Solothurni kantonis on 10 ringkonda 122 vallaga.

Rahvastik

2009. aasta lõpus oli rahvaarv 255 667. Suurim linn on Olten.
Kantoni ametlik keel on saksa keel. Lapsed õpivad koolis alates 5. klassist prantsuse keelt.
2008. aastal oli 20% kantoni elanikest välisriikide kodanikud.
Usutunnistuselt oli 2000. aastal 43,49% elanikest katoliiklased, 31,22% reformeeritud kirikute liikmed ja 13,61% ilma religioosse kuuluvuseta.

Majandus

Kantonis toodetakse kelli, ehteid, paberit, tsementi ja autode detaile. Gösgeni lähedal asub 1979. aastal tööle hakanud tuumaelektrijaam. Aare jõel asuvad mõned hüdroelektrijaamad.

Ajalugu

Solothurni kanton liitus Šveitsiga 1481. aastal.
Väike-Maarja kogudus

EELK Väike-Maarja kogudus on luterlik kogudus Väike-Maarjas, mis kasutab Väike-Maarja kirikut.
Kogudus kuulub Viru praostkonda.
Koguduse hooldajaõpetaja on Tauno Toompuu, diakon Juhan Rumm, organist Ago Tint, juhatuse esimees Urmas Tamm.
Jumalateenistused on igal pühapäeval algusega kell 13.00 Väike-Maarja kirikus.
Dunbari arv

Dunbari arv on inimese aju töövõimet iseloomustav suurus, mis näitab inimrühma suurust, mille piires inimene suudab sõbra või hea tuttava tasemel meeles pidada teisi inimesi - nägu, kuju, häält, isikuandmeid, lugu, kontakte jne.
Dunbari arvuks on nimetatud 150.
Mõtlemise metodoloogi Andrei Kurpatovi väitel on see konstruktori tüüpi inimestel umbes 100, suhtenägija tüübil 150, kunstniku tüübil kuni 300. 
Selle tõi oma uurimuses esile briti antropoloog Robin Dunbar.
Barett

Ajalugu

See oli algselt baski talupoegade peakate.
Meresinine barett on lihtsa prantsuse töölise tavaline peakate. Teised värvid, eeskätt punane ja roheline, annavad märku sõjalisest vaprusest ja eriväljaõppest.
Jérémy Mathieu

Algusaastad

Karjääri alguses mängis Mathieu Prantsusmaa kõrgliiga klubides Sochaux ja Toulouse. 
Prantsusmaa kõrgliigas veetis ta kokku seitse hooaega.

Valencia

2009. aastal siirdus Mathieu Hispaania liiga klubisse Valencia. 
Ta veetis Valencia mängijana La Ligas viis hooaega, enne kui liitus Barcelonaga 2014. aastal.

Barcelona

2014. aastal siirdus Mathieu teise Hispaania kõrgliiga klubisse Barcelona.
Ta võitis oma debüüthooajal nii La Liga, Copa del Rey kui ka Meistrite Liiga. 
Järgmisel hooajal aitas ta Barcelonal tulla taas Hispaania meistriks ja karikavõitjaks.
2016–17 hooajal tuli ta klubiga Hispaania karika võitjaks, kui Barcelona alistas finaalis Alavési 3:1.

Sporting CP

7. juulil 2017 liitus Jérémy Mathieu Portugali kõrgliiga klubiga Sporting CP. Hooajal 2018–2019 valiti ta Portugali kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu.

Koondisekarjäär

Mathieu tegi oma debüüdi Prantsusmaa jalgpallikoondises 11. novembril 2011 USA vastu. 
2016. aastal sai ta koondisekutse Euroopa meistrivõistlusteks, aga pidi sellest viimasel hetkel vigastuse tõttu loobuma. Ta asendati koondises Samuel Umtitiga.
Sama aasta septembris teatas Mathieu koondisekarjääri lõpetamisest, et keskenduda mängimisele Barcelonas.
Sepikoda

Sepikoda (varem ka sepipaja, paja) on endisaegne hoone, kus tehti sepatöid. Sepikojas olid ääs koos lõõtsaga, alasi jt sepatöödeks kasutatud töövahendid.
Taluhoonena (talusepikoda) ehitati sepikoda tuleohutuse pärast teistest hoonetest eemale. Talusepikojal polnud lage ja see oli nelinurkne laiusega 4–5 m ja pikkusega 5–6 m.
Tänapäeval tehakse sepatöid töökoja spetsiaalselt ette valmistatud ruumis .
Põvvatu mõis

Põvvatu mõis (saksa keeles Pöwwato) oli Luunja mõisa kõrvalmõis Tartu-Maarja kihelkonnas Tartumaal. Nüüdisajal jääb mõis Tartu maakonda Luunja valda.
Ylle, Culle, Env, Muntelene, Tappete, Yalde, Melete ja Cake

Ylle, Culle, Env, Muntelene, Tappete, Yalde, Melete ja Cake olid Saaremaa maavanemad (seniores terrae), kes sõlmisid 27. augustil 1255 Saare-Lääne piiskopi esindaja, Liivimaa ordumeistri Sangerhauseni Annoga rahulepingu. Neil oli ühine pitsat. Muid andmeid pole nende kohta säilinud.
Kairit Henno kohaselt on saarlaste nimed ilmselt laenud alamsaksa ja friisi keeltest, kus kasutati sarnaseid nimesid (Ylle – Yle, Ylo, Yltje, Ylje; Culle – Kolle, Kole; Env – Eno, Enno, Heno; Muntelene – Munte, Munt, Mynt, Moontie, Monte; Tappete – Tabbe, Tabbinthie, Tabicke, Taepke; Yalde – Jalt, Jalte, Jaldert; Melete – Mele, Melef, Melis; Cake – Kaeke, Keke, Kekke).
Keila–Paldiski raudtee

Raudteeliinid

Keila–Paldiski raudtee piires toimub reisijatevedu Tallinna–Paldiski (1961) ja Tallinna–Klooga-Ranna raudteeliinil (1960).
Katarina Frostenson

Alma Katarina Frostenson Arnault (sündinud 5. märtsil 1953 Stockholmis) on rootsi kirjanik ja tõlkija. Ta oli Rootsi Akadeemia liige 1992–2019 ning oli sunnitud kohast loobuma oma abikaasa Jean-Claude Arnault' põhjustatud skandaali tõttu.
1992. aastal valiti ta Artur Lundkvisti surma tõttu vabaks jäänud Rootsi Akadeemia 18. toolile. 
Tema kirjanduslik debüüt toimus 1978. aastal, kui ilmus tema esimene luulekogu. Esimese näidendi kirjutas ta 1990. aastal, lavale jõudis see 1997. aastal.
Ta on rootsi keelde vahendanud Emmanuel Bove'it, Henri Michaux'd, Marguerite Durasit,  Georges Bataille'd.
Sooteadus

Sooteadus ehk telmatoloogia (kreeka keelest telma 'soo') on teadusharu, mis tegeleb soode ehk märgalade arengu ja iseärasuste uurimisega.
Sooteadus kujutab endast ökoloogia, geograafia (sealjuures hüdroloogia, maastikuteaduse jt.) ja geoloogia piiriteadust.
Eesti telmatoloogia alusepanijaid on Viktor Masing.