Ümberlõikamine

Ajalugu

Meeste ümberlõikamine on väga vana traditsioon ning selle algusaeg pole teada. Vanimad teated ümberlõikamisest pärinevad vanast Egiptusest. Umbes 2400 eKr, kus ühel hauakambri maalingul näidatakse ümberlõikamise protseduuri. Ümberlõikamist on praktiseeritud läbi aegade poisi meheks saamise rituaalide hulgas ning see on siiani sellisena säilinud paljude aafrika ja teiste maade suguharude juures ja ka austraalia aborgeenide hulgas. Hiljem on mitmete usundite juures ümberlõikamine omandanud olulise tähtsuse, näidates oma pühendumust ning tähistades lepingut jumalaga ja usku pühendumist. Judaismis lõigatakse poisslapsed ümber kaheksandal päeval pärast sündi. Selle rituaali nimi on Brit Milah. Islamimaades ei ole ümberlõikamise ajastus nii täpne ning võib toimuda sünnist kuni 13. eluaastani, jäädes tavaliselt 7. eluaasta juurde. Rituaalil on ka oma nimetus – khitan. Vanas Roomas ja Kreekas seevastu peeti ümberlõigatud peenise välimust äärmiselt inetuks. See ei mahtunud üldtunnustatud iluideaalide hulka, mistõttu ümberlõikamist üldiselt jälestati. Euroopas Vana-Rooma järgsel ajastul kuni 19. sajandi lõpuni ümberlõikamist ei praktiseeritud. Inglismaal hakati ümberlõikamist praktiseerima kuninganna Victoria ajal mida peeti efektiivseks meetodiks masturbeerimise vastu. Poisslapsi oli soovitatav lõigata ümber sünnijärgsel nädalal. Seda soodustas tolleaegne puritaanlik ja seksuaalsust eitav õhkkond. See komme levis kiiresti Inglise tolleaegsetesse kolooniatesse ja teistesse inglise keelt kõnelevatesse maadesse nagu USA. Tänapäeval on ümberlõikamine nendes maades näitamas langustrendi. Üldiselt on ümberlõikamine seotud sügavalt ühiskonna, traditsioonide ja usuga. Üheks erandlikuks näiteks võib pidada Lõuna-Koread, kus enne 1950. aastaid ümberlõikamist praktiliselt ei tuntud, kuid praeguseks on üle 90% Lõuna-Korea meestest ümber lõigatud. Oletatavasti on see komme pärit ameeriklastelt, kelle sõjaväebaasid seal asuvad.
Arvatakse, et tänapäeval on kogu maailmas umbes 30% meestest ümber lõigatud. Eestis puudub ümberlõikamise traditsioon ja seda tehakse üldiselt ainult meditsiinilistel näidustustel.

Ümberlõikamise viisid

Erinevad traditsioonid näevad ette erinevaid ümberlõikamise viise ja sellest tuleneb nii erinev peenise väljanägemine kui ka üldine tundlikkus. Eesnahk sisaldab hulgaliselt närvilõpmeid ning selle puudutamine ja liigutamine tekitab erinevaid aistinguid. Tundlikumateks eesnaha osadeks on eesnahakida ehk frenulum ning eesnaha sisemine külg ehk mycuos membrane. Eesnahaga kaetud peenisepea aga säilib tundlikuna. Ümberlõikamise viisist sõltub kui palju ja milline osa eesnahast eemaldatakse ning sellest sõltub ka see kas järele jäänud osa katab peenisepead ja kui palju tundlikkust säilib. Tundlikkuse vähenemine üldiselt siiski ei põhjusta komplikatsioone seksuaalelus. Juudi traditsioonis eemaldatakse võimalikult palju eesnahka. See venitatakse üle peenise pea ning kogu ülejääv osa lõigatakse ära. Nii säilib osa tundlikku sisemist eesnaha osa ning arm jääb kuhugi peenise keskele. USA-s kasutatakse vastsündinute ümberlõikamiseks üldiselt "GOMCO Clampi", mis annab juudi traditsioonilise ümberlõikusega sarnase tulemuse selle vahega, et sisemist eesnaha osa jääb vähem alles. Islamimaades kasutatakse traditsioonilist meetodit, mis on sarnane juutide meetodiga ning üha rohkem kasutatakse ümberlõikamiseks professionaalse kirurgi abi kus võimalik. Erinevate suguharude juures aga võivad olla meetodid väga erinevad. Filipiinidel aga ei toimugi päris ümberlõikamist. Vaid eesnaha sisse tehakse sisselõige, mis paljastab peenisepea kuid eesnahk jääb alles. Traditsioonilisel ümberlõikamisel ei kasutata tuimestust. Eriti just erinevate suguharude juures, kus valu talumine on märk meheks saamisel.

Ümberlõikamise vastuolud

Paljudes arenenud maades, kus on ümberlõikamine olnud levinud, nagu USA-s, on viimastel aastakümnetel tekkinud ümberlõikamisevastane liikumine, kuna ümberlõikamist peetakse meditsiiniliselt ebavajalikuks ning kasutuks operatsiooniks, mis vähendab põhjendamatult peenise tundlikkust. 
Usulistel kaalutlustel võidakse ümberlõikust sooritada vastsündinuile ja osades maades võidakse sellist sekkumist inimõiguste rikkumiseks pidada.
Saksamaa kohtuotsuses on öeldud, et vanemate usuvabadust ja õigust lapsi harida ei rikuta, kui ümberlõikamisega oodatakse, kuni laps suudab ise selles küsimuses otsustada. 
Kohtuotsuses on kirjas, et lapse õigus säilitada "kehaline terviklikkus" kaalub üles lapsevanema õigused. 
Kölni kohtu otsuse kohaselt on väikeste poiste ümberlõikamine usulistel põhjustel kehavigastuse tekitamine.