google/wiki40b huggingface dataset:
Seesamune

Süžee

Kaugest Altai külast sõidavad abikaasad Ivan ja Njura Rastorgujevid ametiühingult saadud tuusikuga Musta mere äärde kuurordisse. Reisil sattuvad nad igasugustesse sekeldustesse ja kummalistesse olukordadesse. Rongis saavad nad tuttavaks elukutselise varga Viktoriga, Moskvas aga keeleteadlase Sergei Stepanoviga, kelle juures nad pealinnas viibides peatuvad. Lõpuks jõuavadki Rastorgujevid Musta mere äärde.
Antónis Vardís

Antónis Vardís (kreeka keeles Αντώνης Βαρδής; 7. august 1948 Moscháto – 2. september 2014 Maroúsi) oli kreeka helilooja ja laulja.
1981 sai ta vähidiagnoosi. Tal opereeriti seda 2013 Saksamaal.
Torupilli tänav

Torupilli tänav on tänav Rakvere linna idaosas, Roodevälja linnaosas .
Lääne-ida suunaline Torupilli tänav on 248 m pikkune. Ta saab alguse Niine tänavalt, ristub põhja poolt Sikupilli tänavaga ja ning lõpeb Suupilli tänava ringteega. Kaugus Rakvere keskväljakust – Turu platsist, on linnulennul mõõdetuna 1,1-1,2 km. 
Tänav on moodustatud detailplaneeringu alusel, saanud oma nime 2007 aastal ja on rajatud Vaala keskusele, mis on kaubanduskeskus ning planeeritud erakruntidele juurdesõiduks lääne poolt. Tänav on osaliselt välja ehitamata ning selle äärde hooneid rajatud ei ole.
Scarborough' ringkond

Linnad

Filey, Scarborough, Whitby

Külad

Goathland
Aleksander Pae

Aleksander Pae (2. august 1916 Jõõpre vald, Pärnumaa – 27. november 2001 Tartu) oli eesti füüsik.
Ta koostas muu hulgas kõrgkooli õppevahendeid ja õpikuid.
Ta oli Üliõpilasselts Liivika vilistlane.
Vironia (aurulaev)

Vironia oli Eesti reisilaev-aurulaev enne Teist maailmasõda. See oli Eesti suurim reisilaev enne Nõukogude okupatsiooni 1940. aastal.
Laev uppus 1941. aastal, viies endaga kaasa hulga okupatsioonivõimu esindajaid.

Ajalugu

Laev ehitati 1906. aastal Kopenhaagenis algse nimega Kong Haakon firmale Det Forenede Dampskibs Selskab.
1938. aastal ostis laeva Pärnu Laeva A/S, pannes talle nimeks Vironia ja kodusadamaks sai Pärnu. Laeva, mis osutus Eestis seni suurimaks reisilaevaks, kohandati esmalt natuke moodsamaks. 1939. aasta maikuu lõpust alates hakkas Vironia kurseerima koos Estoniaga Tallinna ja Stockholmi vahel. Juhtumisi oli tegemist suurima reisi-liinilaevaga, mis kurseeris sel ajal Stockholmi sadamasse. Sõit Tallinnast Stockholmi kestis 17 tundi.
Seoses okupatsiooniga 1940. aastal Vironia natsionaliseeriti ja sõjategevuse lähenedes 1941. aastal võeti Punalipulise Balti laevastiku koosseisu staabilaevana.
28. augustil 1941 osales Vironia Nõukogude tsiviil- ja sõjalaevastiku evakuatsioonis Tallinnast Kroonlinna. Laeva pardale kogunes umbes 1300 inimest (teistel andmetel oli laeval lõpuks uppudes 2537 inimest), kellest paljud olid Balti laevastiku staabi, laevastiku eriosakonna, 10. laskurkorpuse juhtkonna ja Nõukogude riigivõimu olulised esindajad. Tallinnast lahkuti 1. konvoi koosseisus enne kella 12.00. Kell 17.30 paiku sai Vironia õhurünnaku tagajärjel pommitabamuse paremasse pardasse ja jäi juhitamatuks. Vahepeal oli pardale võetud 2 meremiinil uppunud allveelaevalt pääsenut. Et pardal olid olulised isikud, saadeti seda julgestama hävitaja, väike allveelaevahävitaja (merekütt) ja transpordilaev. Seejärel saabus ka päästelaev Saturn, mis võttis Vironia puksiiri ja liikumine jätkus. Hiljem hävitaja ja transpordilaev lahkusid. Kella 19 ja 20 vahel sõitis Saturn miinile ja puksiirots lasti lahti. Vironia jäi ankrusse. Umbes enne keskööd triivis talle külge meremiin ja laev uppus viie minutiga. Teadaolevail andmeil pääses laeva pardal olnuist vaid umbes 200 inimest. Mõned tunnid hiljem uppus ka Saturn.
Vironia vrakk avastati Eesti Meremuuseumi uurimislaevalt Mare 2009. aastal Keri tuletornist 8,5 miili eemal 98 meetri sügavusel.

Kirjeldus

Laeva pikkus oli 83,21 m, laius 11,63 m ja süvis 6,88 m. Kogumahutavus 2026,06 brutoregistertonni. 4-silindriline 3 paisumisega aurumasin andis kiiruseks kuni 15 sõlme. Laev võis peale võtta kuni 500 reisijat.
Rummu vald

Rummu vald (saksa keeles Rumm) oli vald Harjumaal Kuusalu kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891 ja siis liideti see vald Jõelähtme vallaga.
Petri tass

Petri tass on klaasist või plastist (läbipaistvast polüstüroolist) madal lame silindriline kaanetatud läbipaistev anum, milles mikrobioloogid kasvatavad mikroobikultuure. Petri tasse kasutatakse ka rakukultuuride kasvatamiseks ja muul laboratoorsel otstarbel.
Ta on saanud nime Julius Richard Petri järgi. Petri leiutas selle 1887 Robert Kochi assistendina töötades.
Tassi kõrgus on sageli 15 mm ning läbimõõt 50 või 100 mm (siseläbimõõt u 90 mm).
Petri tassid asetatakse tavaliselt üksteise peale. Kui on tarvis tugevamat õhuvahetust tassi sisemusega, tehakse kaas sellise ehitusega, et naabertasside vahel oleks õhku.
Klaasist Petri tasse saab pärast steriliseerimist taaskasutada. Steriliseerimiseks kasutatakse näiteks autoklaavi või kuiva kuumutamist kuuma õhuga ahjus 160 °C juures tunni jooksul). Katsete puhul, kus saastumine eelmise katse materjaliga võib olla probleemiks, kasutatakse plastist Petri tasse, mis on mõeldud ühekordseks  kasutamiseks. Tänapäeval kasutatakse bioloogias ja meditsiinis peaaegu eranditult plastist tasse.
Esmaspäev (ajaleht, 1989)

Esmaspäev oli ajaleht, mis ilmus aastatel 1989–1996 Tallinnas. Seda andis välja AS Esmaspäev. Ajaleht ilmus üks kord nädalas. Ajalehe esimesed 11 numbrit kandsid täiendpealkirja Eesti Kultuurifondi Infoleht.
Katusekate

Katusekate (inglise keeles roof coating) on katust kattev materjal.
Tüüpiline katusekatte paksus sõltub värvikihi paksusest. Katusekate on katuse kõige ülemine kiht, mis peab taluma vihma, rahet, füüsiliselt tekitatud kahju ning infrapuna- ja UV-kiirgust.
Katusekatted pole mõeldud inimtegevuse talumiseks, seega pole sõidukite kasutamine katusekattel soovitatav.
Katusekate on õmblusteta ning kui seda paigaldada korrektselt, siis on võimalik peaaegu kõik katuselekked iga materjali puhul ära parandada. Katusekatted võivad pea iga katuse eluiga pikendada ning need kaitsevad päikese ja ilmastikuolude eest. Samas esineb ka erandeid, näiteks spetsialistid ei soovita olemasoleva sindli peal kasutada külmkatteid, sest see meetod võib põhjustada niiskuse- ja veekahjustusi.
Siret (eesnimi)

Siret on eesti naisenimi.
Saaremaa Merekultuuri Selts

Saaremaa Merekultuuri Selts on Saaremaa merehuvilisi ühendav organisatsioon.
Selts asutati 1994.
Seltsi eestvõttel korraldatakse Kuressaare merepäevi.
Seltsil on oma 1996. aastast Lääne-Saaremaal tegutsev tütarselts: Salava.
Ernst Chladni

Ernst Florens Friedrich Chladni (30. november 1756 – 3. aprill 1827) oli saksa füüsik ja muusik. Oma olulise panuse tõttu plaatide võnkumise uurimisel ja helikiiruse arvutamisel erinevates  gaasides nimetatakse Chladnit mõnikord ka akustika loojaks. Tema teedrajava meteoriitide uurimise tõttu nimetatakse teda ka tänapäevase meteoriitika loojaks. Chladni auks on nimetatud üks meteoriitides esinev mineraal.

Chladni mustrid

Chladni üheks tuntuimaks saavutuseks peetakse meetodi leidmist plaatide võnkemoodide kujutamiseks. Plaadi modaalsel võnkumisel leiduvad plaadi pinnal piirkonnad, mis võnguvad plaadiga ristsihis. Neid võnkuvaid piirkondi piiravad jooned, millel võnkumisi ei toimu (sõlmjooned). Chladni kordas teedrajavaid Robert Hooke'i 1680 aasta 8. juuli eksperimente, milles Hooke jälgis sõlmjoonte mustreid võnkuvatel klaasist plaatidel. Antud mustreid tekitas Hooke jahuga kaetud klaasist plaadil viiuli poogna abil. Chladni kirjeldas oma meetodit mustrite tekitamiseks esmakordselt 1787 avaldatud raamatus Entdeckungen über die Theorie des Klanges ("Avastused helide teoorias"). Tema meetodiks oli viiulipoognaga üle liivaga kaetud metallist plaadi serva tõmmata, kuniks plaat võngub võnkemoodis. Sel juhul koguneb plaadi pinnal olev liiv kohtatele, kus plaat ei võngu ehk plaadi võnkemoodi sõlmjoontele. Antud sõlmjoontest tekkinud mustreid nimetataksegi tänapäeval Chladni mustriteks. 
Chladni demonstreeris oma meetodit Pariisis ja Napoleon seadis Chladni mustrite parimale matemaatilisele kirjeldusele auhinna. Õige mustreid kirjeldava plaadi võnkumist kirjeldava diferentsiaalvõrrandi pakkus välja Sophie Germain 1815, kuid valede rajatingimuste tõttu ei peetud tema vastust õigeks. Õiged rajatingimused lisas alles 1850 Gustav Kirchoff.
Rogosi mõis

Rogosi mõis ehk Ruusmäe mõis (saksa keeles Rogosinsky) oli rüütlimõis Rõuge kihelkonnas Võrumaal, nüüdisajal asub mõisasüda Ruusmäe külas Rõuge vallas Võru maakonnas.

Ajalugu

Mõis asub Haanja kõrgustikul nelja järve vahelisel alal. Esmakordselt on mainitud Rogosi mõisa 1597. ja 1603. aastal. Rogosi kastell-tüüpi kindlusmõisa ja ümbruskonna nimi tuleneb Poola päritoluga vürsti Stanislaus Rogosinsky (poola Stanisław Rogoziński) nimest, kes oli mõisa omanik aastatel 1603–1625 ja ehitas ilmselt soodsa asendi tõttu endise linnuse või keskaegse asula kohale puidust kaitseehitise. Rogosi nimi püsis ümbruskonnal kuni 1. aprillini 1939, kui nimi eestistati Ruusmäeks.
Rootsi kuningas Gustav Adolf II läänistas 1629. aastal Rogosi ja Pindi mõisa Berliini Gümnaasiumi rektorile magister Clas Hermann Liebsdorffile, kes oli 1595. aastal saanud keiser Rudolf II-lt aadlitiitli. Clas Hermannilt päris mõisad tema poeg fiskaalkomissar Joachim von Liebsdorff. Liebsdorffide kätte jäi mõis üle 130 aastaks.
1701. aastal toimusid Rõuge kihelkonnas Põhjasõja lahingud. 13. septembril toimunud Rõuge lahingut on nimetatud ka Rogosi lahinguks (soome keeles Rogosinskin taistelu), kus Rootsi võidetud lahingus hukkus teiste hulgas Kurisoo ja Imastu mõisniku poeg, ratsameister, vabahärra Henrik Johan Rehbinder (~1670–1701).
1744 abiellus leitnant Joachim von Liebsdorffi (surnud 1744) ja Anna Louise Jacobine von Glasenappi (surnud 1724) tütar Renata von Liebsdorff (1721–1807) Gustav Berend von Glasenappiga (surnud 1775).
12. augustil 1776 omandas mõisa pärimise teel nende poeg, vene major Christer Johann von Glasenapp ja mõis jäi Glasenappidega seotuks kuni riigistamiseni 1919. aastal.
1816. aastal lahutas Otto Reinhold von Glasenapp Ruusmäe mõisast Luutsniku karjamõisa (saksa keeles Lutznik) ja 1860. aastal pärandas selle iseseisva rüütlimõisana poeg Nikolaile.
Glasenappide poolt rajati omapärase arhitektuuriga suletud siseõuega mõisakompleks.
1934. aastal alustas härrastemajas tegevust kool.
1999. aastal taastati ka väravatorni historitsistlik tornikiiver.
Praegu asuvad hoones Ruusmäe-Haanja Põhikool, rahvamaja, lasteaed, raamatukogu, postkontor, infopunkt, jõusaal, külalistemaja, toitlustusettevõte ja väravatornis väike koduloomuuseum.

Mõisa kalmistu

Kalmistu jääb mõisa südamest linnulennult umbes 350 meetrit põhjakirdesse.
Ohtra Jürgen

Ohtra Jürgen (? – ?) oli 16. ja 17. sajandil Liivimaal tegutsenud eesti talupoeg, kes juhtis Liivi ja Rootsi-Poola sõjas Rootsi-meelseid eesti talupoegadest koosnevaid väesalku.
Tartu linnasiire

Tartu lähitulevikus

Linna administratiivpiiride läheduses kasvavad tööstuspargid, millest perspektiivikam on Raadi. Ilmselt rajatakse Raadi piirkonda kaubandus- ja vabaajakeskus nn Põhjakeskus. Üritatakse taastada laevaliiklust Emajõel- laevade randumispaiga rajamine Atlantise ees, puhke- ja sõudekeskus Anne luhal, turismialased projektid nii Võrtsjärve kui Peipsi suunal. Uue majanduse valdkondadeks on tõusueeldused bio-, materjali- ja infotehnoloogia ettevõtetel.
Tartu linnaregiooni kuuluvad Tartu ja Elva linn ning Haaslava, Luunja, Mäksa, Nõo, Elva, Tartu, Kastre ja Kambja vallad. See on keskmise suurusega linnaregioon, kus on kõrge oskuste tase, suur kõrgkoolis õppijate arv ning suhteliselt kõrge materiaalne ja kultuuriline elukvaliteet. Geograafiline asukoht sisemaal jääb aga kaugele teistest hästi arenenud regioonidest (nt Tallinnast). Linnaregiooni arendamiseks tuleks luua paremad transpordiühendused välismaale (nt lennuühendus Tartu ja Helsingi vahel, tihedam bussi- ja rongiühendus Tartu ja Riia vahel) ja täiustada transpordiühendusi Eesti teiste piirkondadega (nt Tallinna, Pärnu, Viljandi suunas) ning rajada Tartu-Tallinna kiirtee.
Seversk

Ajalugu

Linn asutati 1949. aastal seoses tuumaelektrijaama ja keemiakombinaadi rajamisega. Linnaõigused sai 1956. aastal. 1958. aastal avati Siberi TEJ, mis oli esimene tööstuslik tuumaelektrijaam maailmas võimsusega 100 MW. Linnas asuv Siberi Keemiakombinaat toodab uraani ja plutooniumit. 1992. aastani oli linna nimi Tomsk-7.
Jaak Parmas

Õpilasi

Tiiu Parmas, Ain Suurthal, Rene Busch, Piret Ilves.

Isiklikku

Ta on Tiiu Parmase abikaasa.
Taani-Eesti Kaubanduskoda

Taani-Eesti Kaubanduskoda (taani keeles Dansk-Estiske Handelskammer, inglise keeles Danish-Estonian Chamber of Commerce, lühend DECC) on Eesti mittetulundusühing, mille eesmärk on arendada Taani ja Eesti ettevõtete ärisidemeid ning ühendada Taani ja Eesti ärikogukonda Eestis. 
Kaubanduskoda korraldab nii avalikke kui ka vaid liikmeskonnale mõeldud üritusi: seminare, konverentse, ettevõtlusega seotud kohtumisi. 
Taani-Eesti Kaubanduskoda loodi 2007. aasta septembris. See kasvas välja 1996. aastal loodud Taani-Eesti Äriklubist. Kaubanduskojal on 60 liiget. Liikmeks võivad astuda nii eraisikud kui ka juriidilised isikud. Taani-Eesti Kaubanduskoda on Eesti Välisinvestorite Nõukogu asutajaliige ja lihtliige. Taani-Eesti Kaubanduskoda on partnerorganisatsiooniks Eesti Suursaatkonnale Kopenhaagenis, Taani saatkonnale Tallinnas, Ettevõtluse Arendamise Sihtasutusele, EAS-i ekspordinõunikule Taanis ning Taani Kultuuri Instituudile Baltikumis.
Taani-Eesti Kaubanduskoda asub Tallinnas. Seda juhib alates aastast 2018 Hedy Kohv. Koja juht aastatel 2009–2018 oli Merli Lindberg.
Bernhard Mäns

Bernhard Mäns (Bernhard Julius Mäns; 27. juuli 1871 Emmaste vald, Hiiumaa – 21. september 1935) oli eesti ajakirjanik ja tõlkija. 
Sündis Emmaste vallas Hiiumaal, kus tema isa oli vallakirjutaja köster-kooliõpetaja. Omandas hariduse Tallinna elementaar- ja kreiskoolis. 19-aastasena läks tööle Tartu Olewiku toimetusse. Paar aastat hiljem töötas ta paar aastat Ühtri külakooli õpetajana Hiiumaal, siirdudes 1892. aastal Tallinna, kus 6 aastat töötas Walguse toimetuses. 1898–1899. aastatel töötas ta Dvigateli vabrikus ehitustöödel ning oli ka ehitusettevõtja. Kuna ta osaks hästi saksa keelt, siis 1899. aastast ligi 6 aastat tõlkis ta ajalehtedele ja kirjastustele. 1905. aastal ostis ta koos Jaan Sitska August Buschi käest Eesti Postimehe, mis aga revolutsioon päevil punaväelaste poolt sama aasta oktoobris kinni pandi. 
1906. aastal omandas Bernhard Mäns Georg Eduard Luiga ajalehe Koit. Väljaandjaks sai Bernhard Mäns ja vastutavaks toimetajaks Georg Eduard Luiga. 1908. aastal, kui Andres Perti Päevalehe seisukord halvenes, asutati Tallinna Eesti Kirjastus-Ühisus, mis hakkas välja andma korraga kolme ajalehte: Andres Perdi käest ostetud Päevalehte (mis ilmus iga päev), Aega (ilmus kolm korda nädalas) ja Koitu (kaks korda nädalas). Bernhard Mäns valiti siis Tallinna Eesti Kirjastus-Ühisuse ärijuhiks ja vastutavaks toimetajaks sai Georg Eduard Luiga. Samal ajal omandati ka ajaleht Koit uuele ühisusele. 
1918–1919 osales vabatahtlikult algusest lõpuni vabadussõjas. Pärast sõda töötas ta Kaitseliidus, olles selle toetajaliige. Hiljem asus ta uuesti Päevalehe juhatuse ametisse.
Bernhard Mäns võttis osa paljudest seltskondlike organisatsioonide ja äriettevõtete tegevusest.
Bernhard Mäns on maetud Vana-Kaarli kalmistule.
Otsetõus

Otsetõus ehk rektastsensioon (tähis RA või α) on astronoomias taevasfääril paikneva punkti üks koordinaatidest ekvatoriaalses koordinaatide süsteemis. Teine koordinaat on kääne.

Selgitus

Otsetõusu defineeritakse kui kevadpunkti ja mingi taevakeha käänderingi vahelist taevaekvaatori kaart. Enamasti mõõdetakse otsetõusu tundides, minutites ja sekundites, 360 kraadile taevaekvaatoril on seatud vastavusse 24 tundi. Otsetõusu tund võrdub 15 nurgakraadiga, otsetõusu minut 15 nurgaminutiga ja otsetõusu sekund 15 nurgasekundiga.
Otsetõusu kasutatakse lisaks koordinaatide määramisele ka täheaja määramiseks. Täheaeg on võrdne vaadeldaval ajahetkel kulmineeruva tähe otsetõusuga.
Otsetõusu abil saab määrata tähe asukohta horisondi suhtes ning määrata, kui kaua aega võtab tähel taevasfääri teatavasse punkti jõudmine. Näiteks kui täht otsetõusuga 01ʰ30ᵐ00ˢ kulmineerub praegu (e. asub taevameridiaanil), siis täht otsetõusuga 02ʰ50ᵐ00ˢ kulmineerub 1 tähetund ja 20 täheminutit hiljem.
Liha (ansambel)

Ajalugu

Ansambel Liha sai alguse 2005. aasta kevadel Orissaares. Sama aasta sügisel lindistati esimene demoplaat "Lihapirrakas" ning hakati kontserte andma. Paraku 2006. aasta juunis läks bänd ajutiselt laiali, kuna osa liikmeid pidi sõjaväkke minema. Samal ajal saadi valmis ka teine demoplaat "Mõtlemapanev jalaseen". 2007. aasta kevadel tuli bänd uuesti kokku ja esines üritusel "Endless Nameless 2007". Samal aastal lindistati stuudioplaat "Hargivahepaine". See on ainuke Liha materjal, mis on lindistatud kolmeliikmelise bändina (Nirk – laul / Penno – kitarr / Tiit – trummid, basskitarr, kitarr). 2008. aasta suvel esineti üritusel "Lelle alternatiiv 2008" juba uue bassimehe Siimuga. Kui leiti ka uus trummar, hakati uuesti kontserte andma ja muusikat kirjutama. 2009. aastal lindistati uue koosseisuga lugu "Lateksist mees" ja anti mitu kontserti üle Eesti. 2009. aasta detsembris andis ansambel Liha oma seni viimase kontserdi.
Robert Paiste

Robert Paiste (1932 – 16. november 2016) oli eesti päritolu pillimeister, ettevõtte Paiste juht.
Ta tegeles löökpillide taldrikute tootmise ja arendamisega Šveitsis. Viimased 13 aastat juhib pereäri Robert Paiste vennapoeg Erik. 
Ettevõttele pani aluse Roberti vanaisa Mihkel Toomas Paiste 1906. aastal Peterburis ja jätkas alates 1917. aastast Tallinnas. Pärast seda, kui Robert Paiste isa Michail M. Paiste oli ettevõtet taasalustanud esmalt 1940. aastal Poolas ja seejärel siirdunud perega 1945. aastal Põhja-Saksamaale, liitus Robert isa ettevõttega. 1957. aastal asus perekond Šveitsi. Pereettevõttes töötas ka Roberti noorem vend Toomas Paiste (sünninimi Kurt Paiste).
2008. aastal tegi Switzerland Paiste AG taldrikud Metsatöllule.
Peach-Pit

Peach-Pit (ピーチ・ピット) on jaapani mangakunstnike duo, mille moodustavad Banri Sendo (千道 万里) ja Shibuko Ebara (えばら 渋子). Grupi nimi on pärit restoranist telesarjas "Beverly Hills, 90210".
Vaatamata sellele, et neil on sarnane joonistusstiil, on siiski võimalik kummagi joonistused ära tunda. Mõlemad on tuntud oma bishōjo-stiilis tööde poolest.
Nad on parimad sõbrannad juba lapsepõlvest saati. Mõlemad alustasid dōjinshi mangakunstnikuna juba enne Peach-Piti.
2008. aastal sai nende manga "Shugo Chara!" Kodansha Manga parima lastemanga auhinna. "Shugo Chara!-st" tehti hiljem ka animasari.
Bioterrorism

Bioterrorismi agentide kategooriad

Agente on kategoriseerinud järgnevalt Ameerika Haiguste Kontrolli ja Tõrje Keskus.
Marcelo Birmajer

Marcelo Birmajer (sündinud 29. novembril 1966 Buenos Aireses) on juudi päritolu Argentina kirjanik.
Tema vanavanemad on Rumeenia, Poola, Leedu ja Süüria immigrandid.
Ta on kirjutanud stsenaariumi režissöör Daniel Burmani filmile El Abrazo partido.
Eesti keeles on temalt ilmunud aastal 2013 "Abielumeeste lood" (originaalis Historias de hombres casados, 1999), tõlkijad Eva Kolli ja Mariliin Vassenin, toimetanud Mai Tõnisoo; aastal 2016 ilmus talt eesti keeles "Nekroloogiklubi" (originaalis El club de las necrológicas, 2012), tõlkija Ehte Puhang.
Võru Katariina kogudus

Võru Katariina kogudus on EELK Võru praostkonna kogudus Võrus, mis tegutseb Võru Katariina kirikus.
Alates 1981. aastast on koguduse õpetaja Andres Mäevere, organist on Eve Harak, juhatuse esimees on Jüri Lubi.
Kogudus asutati 1789. aastal. Kuni 1805. aastani teenis kogudust Põlva Maarja koguduse õpetaja.
Koguduse pastoraat ja kantselei asuvad aadressil Tartu 42.
Kruusimäe-Kadapiku külanõukogu

Kruusimäe-Kadapiku külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954.  
Külanõukogu moodustati 1945 septembris Virumaal Undla vallas. Külanõukogu keskus asus Kruusimäe-Kadapiku külas.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Kruusimäe-Kadapiku külanõukogu 1950 septembris Tapa rajooni koosseisu.
1954 juunis Kruusimäe-Kadapiku külanõukogu likvideeriti ja selle territoorium liideti Kadrina külanõukoguga.
Raudteetransport Lõuna-Koreas

Korea raudteevõrgustik katab kogu riigi, väljaarvatud kirderegioon.
Tihedam on raudteevõrgustik Seouli ümbruses ja Edela-Koreas. 2004. aasta aprillis lastakse raudteid hooldava riigiettevõtte KORAIL poolt käiku ka riigi esimene kiirrong kiirusega 300–400 km/h. Rong hakkab reisijaid teenindama Seouli ja Busani vahel eriotstarbelisel, selleks spetsiaalsest lisaks ehitatud raudteel. Sellised kiirrongiühendused on kavas avada ka riigi edelaosas asuvate Mokpo ja Gwangju linnaga.

Eriotstarbelised raudteed

Siia kuuluvad raudteelõigud, mis teeninavad turismireise ja militaar- ja kaubavedusid. Suure osa oma käibest saab KORAIL just turismireiside korraldamisest mägisel Korea maastikul.
Eela Kuusküll

Eela Kuusküll (sünninimi Emilie Rosalie Wiitfeld; 1936. aastast perekonnanimi Sõstramets; 1940. aastast eesnimi Eela; 24. veebruar 1921 Vara mõis – 10. jaanuar 2003 Tallinn) oli eesti kirjastustegelane ja tõlkija.
1941. aastal oli ta ELKNÜ Harjumaa komitee instruktor. Pärast Teist maailmasõda töötas ta Eesti Riikliku Kirjastuse, hiljem kirjastuse Eesti Raamat poliitilise kirjanduse toimetuse juhatajana.
Ta oli Eesti NSV Ülemnõukogu II koosseisu saadik.
Ta on ka tõlkinud kirjandust vene keelest eesti keelde.
Ta on maetud Liiva kalmistule.
Käsmu kalmistu

Käsmu kalmistu asub Käsmu külas Haljala vallas Lääne-Viru maakonnas. Kalmistu on arvele võetud ajaloo- ja ehitismälestisena.
Kalmistu asub kabelimäe taga, kus oli vanasti külarahva kogunemispaik. Kabelimäe raudkivist kabel ehitati 1846. aastal kindral Nikolai von Dellingshauseni mälestamiseks. Kalmistul on erinevaid mälestiseks märgitud riste ja hauamonument "Põlvitav naine".
Ernst Masik

Ernst Masik (ka Ernst Maasik; 1. detsember 1890 Helme – 18. detsember 1949 Tavda, Sverdlovski oblast) oli Eesti laevaehitusinsener.

Haridus- ja töökäik

1914 lõpetas ta Kroonlinna mereinseneride kooli laevaehitusinsenerina.
1914–1916 töötas ta Petrogradis Balti laeva- ja mehaanikatehases. 1916–1918 töötas ta Helsingis Läänemere miinikaitsestaabis, kus juhendas sõjalaevade ehitamist. 1923–1929 oli ta ASi Näitus tegevdirektor ja ühtlasi juhatuse liige. Aastast 1925 oli ta ettevõtte Det Norske Veritas tehniline inspektor ja esindaja Eestis. Aastast 1927 oli ta laevaühingu The Baltic & International Maritime Conference asedirektor Eestis.
1923-1926 oli ta II Riigikogu liige.
Volvo 850

Veermik

Volvo 850-l on eriline tagavedrustus, mida kutsutakse poolsõltumatuks tagavedrustuseks. Volvol on patent tagasillapuksidele, mis toetuvad alusvankrile ja annavad Volvo 850-le passiivse tagasilla pööramise. Hoolimata mudeli pikast kerest on pöörderingi diameeter kõigest 10,2 m.

T-5R

Volvo 850 T-5R oli 1995. aastal populaarseim mudel. Volvo 850 T-5R mootor põhineb 850 turbomootoril, mida oli täiustatud B5234T3 mootori omadustega, mis annab turbolaadurile juurde 0,1 baari võrra suurema surve. Tänu sellele tõusis mootori võimsus 13 kW võrra. Hoolimata kere kandilisusest suudeti T-5R-i õhutakistustegurit vähendada 0,29-ni, mis aitas palju kaasa kiirendusele. T-5R-i kiirendus 0–60 mph 5,8–6 s (oleneb käigukastist ja kere tüübist). Tippkiiruseks sai 249 km/h. T-5R oli esimene mudel, kus oli salongis neli turvapatja. Seda mudelit toodeti 5500 tükki.

850 R

Pärast Volvo 850 T-5R-i hakati tootma Volvo 850 R-i. Täiustatud T-5R-i mudeli tippkiiruseks sai 254 km/h ja mootori võimsus kuni 190 kW 180 kW asemel. Eri allikate põhjal toodeti neid mudeleid 5000–7000 tükki.
Mati Lember

Koondisekarjäär

Oma koondisedebüüdi tegi Lember 30. novembril 2004, kui Kuningate turniiril Tais oldi vastamisi Tai jalgpallikoondisega. Lember viibis platsil kõik 90 minutit. Mängu normaalaeg lõppes 0:0, aga penaltiseerias kaotas Eesti 4:3. Lisaks temale tegi samas mängus oma koondisedebüüdi ka Tihhon Šišov. 2. detsembril samal aastal ja samal turniiril pidas ta ka oma teise mängu koondises. Seekord tuli ta mängu vahetusest, kui 54. minutil lahkus väljakult Aleksandr Dmitrijev. Ungarile kaotati 5:0. Pärast seda pole Lember koondises riiki esindanud.
Külakool

Külakool on 17. ja 18. sajandil kihelkonnakeskustest eemal, külas, asunud talurahvakooli nimetus ja 19. ja 20. sajandi alguses luteri usu vallakooli rahvapärane nimetus.