google/wiki40b huggingface dataset:
Rootsi-Poola sõda (1617–1618)

Eellugu

Poola-Rootsi sõda (1600–1611) oli katkenud 1611. aasta aprillis sõlmitud relvarahuga, mida hiljem pikendati. Rootsi kuningriigi ja Moskva tsaaririigi vahel sõlmitud Stolbovo rahu lõpetas rootslaste osaluse aastatel 1613 – 1617 toimunud Rootsi vägede osaluse Venemaa pärilussõjas. Poola kuninga Zygmunt III Waza väed jätkuvalt seotud sõjategevusega 1618. aastani mil, rahulepinguga sai Poola endale mõningaid piiriäärseid alasid.
Rootsi kuningas Gustav II Adolf otsustas ära kasutada soodsat situatsiooni ning rünnata poolakaid, Rzeczpospolita vasallriigis Kuramaa hertsogiriigis, kus samal ajal leidsid aset ägedad sisevõitlused ja kohaliku aadli kodusõda, mille üks pool, taotles abi ka rootslastelt.
Lisaks oodatavale toetusele Kuramaal, lubas Rzeczpospolita valduste Liivimaa kuberner Wolmar Farensbach mängida rootslaste kätte Daugavgriva kindluse ja abistada neid Riia vallutamisel.

Sõjategevus

1617. aasta juunis saabusid rootsi väed Väina jõe suudmesse nelja Rootsi sõjalaevaga ning võtsid Farensbachilt üle, Väina jõe suudmes asunud Daugavgriva kindluse. 
Juuli lõpul saabus laevadega umbes 2000-meheline Rootsi vägi, kes ei julgenud aga hästi kindlustatud Riia kindlust rünnata, vaid purjetas Pärnu alla ja sundis linna mõnepäevase piiramise järel, 11. augustil kapituleeruma. Rootsi väed okupeerisid Liivimaa ranniku, Grobinast Pärnuni. 18. augustil vallutati Salatsi ning hilissuvel kontrollisid Rootsi väed peaaegu kogu Liivimaad, välja arvatud Riia linna. 
Läbirääkimiste tulemusel Farensbackiga, pöördus ta tagasi Poola leeri, viies endaga kaasa ka Daugavgriva ja Kuramaal rootslaste poolt vallutatud kindlused, kuid Rootsi vägede valdusesse Pärnu.
Poola väed tegid pärast vägede koondamist Viljandi lähistele, rüüsteretki Paide lähedusse ja Läänemaale ning rootsi väed ei suutnud nende pidurdamiseks ja rüüsteretkede takistamiseks midagi ette võtta. 
Raske majandusliku olukorra ja toiduainete puuduse tõttu, kuna maa oli aga ülimalt suures ulatuses rüüstatud, muutus sõjavägede toitlustamine raskeks ka poolakatele ning nad tõmbusid Eestimaalt tagasi Liivimaale. 
1618. aasta novembris sõlmiti Rootsi ja Poola vahel kaheks aastaks vaherahu.
Aleksander Nevski sild

Aleksander Nevski sild on sild Peterburis üle Neeva jõe. Sild on nime saanud Aleksander Nevski auks.
Sild valmis aastatel 1960–1965 ja avati 5. novembril 1965.
Sild ühendab Aleksander Nevski väljakut Zanevski prospektiga. Aastani 2004 oli see linna pikim sild: ilma kaldarajatisteta on pikkus 629 meetrit, koos nendega 905,7 meetrit. Silla laius on 35 m. Enne seda oli pikimaks sillaks 582-meetrine Kolmainu sild.
Aastast 2004 peetakse linna pikimaks sillaks Bolšoi Obuhhovski silda.
Jari Ketomaa

Jari Ketomaa (sündinud 18. aprillil 1979 Mikkelis) on soome rallisõitja.
Tema kaardilugeja on Kaj Lindström.
2014. aastal osales ta WRC2-s, sõites Fordiga ning lõpetas  hooaja kokkuvõttes teise kohaga.
Araabia hurt

Välimus

Sloughi on lühikarvaline keskmise suurusega tugev hurt, kellel on kõrge asetusega rippuvad kõrvad. Ideaalne turjakõrgus on isastel 70 ja emastel 65 cm. Tema ilmet kirjeldatakse tihti kui melanhoolset. Tema lihasstruktuur on kuiv, see tähendab, et sloughil on lapikud ja pikad lihased, mis ei tohi ka tugeva füüsilise vormi korral olla kühmjad nagu greyhoundidel ja whippetitel. Tema selg on peaaegu horisontaalne, nimmepiirkond kergelt võlvjas. Alajoon on ühtlaselt kaarduv, mitte liiga järsk. 
Sloughi silmad peaksid ideaalsel juhul olema tumepruunid, kuigi esineb ka merevaiguvarjundeid. Ta karva värvus varieerib heledast liivavärvist punaka liivavärvini, punase ja mahoganivärvini. Esineda võivad brindle, must mask, must mantel, must loor ja mustad kõrvad. Standardi järgi võib sloughil olla valget ainult vähesel määral rinna peal. Suuremad valged märgistused ei ole lubatud. Sloughi kõnnak on sulgkerge, samm maadhaarav.

Temperament

Ta on tundliku loomuga tähelepanelik ja intelligentne hurt. Levinud on arusaam, et sloughil on vastupandamatu vajadus liikuda ja joosta ning et neid ei ole võimalik pidada korterikoertena, ent tema liikumisvajadus ei ületa tegelikult teiste samas suuruses tõugude oma. Sloughi on oma omanikule ustav ja vajab teda enda lähedale. Vilunud koeraomaniku jaoks ei ole sloughi koolitamine probleemiks. Kuna ta on tundliku iseloomuga, ei tohiks teda õpetada karmide võtetega ega teda karistada, vaid kasutada pigem positiivset suunamist.

Tervis

Sloughi on iidsetest aegadest saadik püsinud oluliste muutusteta, nii püsib tal tugev geneetiline tervis. Teada on ainult mõned sageliesinevad pärilikud haigused, peamiselt progresseeruv võrkkesta atroofia (PRA). Õnneks on sloughi üks tõugudest, kelle puhul saab seda haigust kindlaks määrata väikese vereprooviga, ja kasvatajad teevad koostööd, et geeni aretusest välja jätta. Nagu teisedki hurdad, on sloughi narkoosi, samuti ka vaktsiinide, ussikuuride ja mõningate teiste ravimite suhtes väga tundlik. Niisuguseid protseduure ei tohiks sellel tõul läbi viia kõik korraga, vaid jaotada need pikema ajavahemiku peale.

Ajalugu

Sloughi päritolu kohta võib üldiselt vaid spekuleerida. Arvatakse, et algselt pärineb see koer Oriendist või piirkonnast, mida täna tuntakse Etioopia nimega. Sloughi on üks kahest Aafrika hurdatõust, keda tunnustab ka FCI. Vanade savinõude kildude pealt (aastast u 3000 eKr) on leitud jooniseid lühikarvalisest lontis kõrvadega hurdast. Tänapäeval aretatakse sloughit peamiselt riikides nagu Maroko, Alžeeria, Tuneesia ja Liibüa; FCI ametliku standardi eest vastutab Maroko. Sloughi aretati oma kodumaal ja teda kasutatakse siiani jahikoerana ning ta on ka usaldusväärne valvur.
Morbihani laht

Morbihani laht on laht Bretagne'i poolsaare lõunakaldal.
Lahe pindala on 120 ruutkilomeetrit. Kitsa väina kaudu on ta ühenduses Biskaia lahega.
Laht on madal, mõõna ajal umbes 5 m. Lahes on palju saari.
Durbe vald

Ajalugu

19. sajandi esimesel poolel olid praeguse valla alal Ligute ja Padone mõisad. Aastal 1935 oli valla pindala 64,8 km².  Aastal 1945 moodustati vallas Durbe ja Padone külanõukogud, aastal 1949 aga vald likvideeriti. Aastal 1954 liideti Durbe külanõukoguga likvideeritav Padone külanõukogu. Aastal 1956 sai külanõukogust Durbe linna maaterritoorium. Aastal 2000 liideti see Tadaiķi vallaga, nii et moodustus Durbe piirkond. 2009. aasta administratiivreformi käigus moodustati omavalitsuse territooriumil taas Durbe linna maaterritoorium, mis aasta hiljem nimetati ümber Durbe vallaks.

Kaitstavad objektid

Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Šilderi Puuslikumäe kindlustatud muinasasula, Dižprāmi muinasasula ja Dīri muinaskalmed. Kohaliku kaitse all on Jaunokte keskaegne kalmistu.
Looduskaitse allon arvukalt nimetuid põlispuid. Valla põhjaosa jääb osaliselt Durbe järve luha hoiualale.

Külad

Vallas on neli küla, mis on staatusega mazciems – Krupmuiža 15 elanikuga aastal 2005, Līguti 27 elanikuga aastal 2005, Padones skola 12 elanikuga aastal 2005 ja Prāmciems 3 elanikuga aastal 2005. Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Nohipalo õpperada

Nohipalo õpperada on 3 km pikkune õpperada, mis asub Põlvamaal Räpina vallas Nohipalo külas.

Raja tutvustus

Nohipalo õpperada saab alguse ja lõpeb Ilumetsa metsamaja juurest, kus on parkimisvõimalus kuni kolmele autole. Rajal on suunaviited ning 16 jahindust ja metsandust tutvustavat infotahvlit. Rada on 3 kilomeetri pikkune ja selle läbimiseks kulub ligikaudu 2 tundi. Õpperajal on mustikad, pohlad ja seened.

Vaatamisväärsused

Õpperajal on mägralinnak, palumetsad, oosid, nõmmemetsad ja kopra tegevusjäljed.
Romain Gary

Romain Gary (sünninimi Roman Kacew; 8. mai 1914 Vilnius – 2. detsember 1980 Pariis) oli prantsuse kirjanik, filmilavastaja ja diplomaat.
Romain Gary avaldas oma teoseid mitme pseudonüümi all, näiteks Fosco Sinibaldi ja Shatan Bogat. Tuntuim oli aga Émile Ajar, mille all avaldas ta romaani "Elu alles ees".
Romain Gary oli rahvuselt juut. Tema isa oli vene ja ema prantsuse päritolu. Tema perekond emigreerus Prantsusmaale, kui ta oli neljateistkümnene. Enne seda elas perekond Poolas.
Keskkooli lõpetas Nice'is, seejärel õppis Pariisi Ülikoolis õigusteadust. Teenis piloodina briti ja vabatahtlikuna prantsuse vägedes Teises maailmasõjas, töötas Prantsuse välisministeeriumis (1945–1956).
Lõpetas elu enesetapuga.
Pärast Romain Gary surma ilmus kirjaniku nn testament, raamat "Émile Ajari elu ja surm". Alles sellest raamatust sai üldsus teada, kes peitus Émile Ajari pseudonüümi taga. Selle teosega võitis Gary Prantsusmaa prestiižikaima kirjanduspreemia, Goncourti auhinna.
Sõnajala mägi

Sõnajala mägi on liivakivipaljand ehk pae Ahja jõe vasakkaldal Kiidjärve sillast umbes 600 meetrit allavoolu. Sõnajala mägi paikneb Ahja jõe ürgoru maastikukaitsealal.
Sõnajala mägi on 12 meetrit kõrge ja 40 meetrit pikk Burtnieki lademe Härma kihistiku põimkihiline liivakivi paljand, mis langeb järsu seinana vette. Keskmises osas on liivakivi varisenud.
Jennifer Heil

Isiklikku

Jennifer Heil on 165 cm pikk ja kaalub 55 kg.
Ta õpib McGilli ülikooli haldusjuhtimisteaduskonnas ja loodab pärast õpingute lõpetamist asuda tööle juveelide kujundamise alal.
Ta tegutseb ka heategevuse alal. Pärast Vancouveri olümpiat annetas ta 25 000 dollarit rahvusvahelisele organisatsioonile Because I am a Girl, mis aitab tüdrukuid vaesusest välja ja suurendab tüdrukute õigusi.
Vahi aiandus-mesinduskool

Vahi aiandus-mesinduskool oli kool Tartumaal Vahi külas. Kool tegutses 1918-1944.
Kool kasvas välja Tartu Eesti Põllumeeste Seltsi eestikeelsetest kursustest. Kool avati 1918 nime all Vahi põllutöökool. Kool sai uue maja 1926. Aastast 1933 kandis kool nime Vahi aiandus-mesinduskool.
Kooli on allikates nimetatud ka nimedega Vahi põllundus- ja aianduskool, Vahi põllutöö- ja aiandus-mesinduskool, Vahi põllu- ja aiatöökool. 
Kooli asukohal on tänapäeval mälestuskivi.
Uno Semper

Uno Semper (sündinud 5. novembril 1932 Tartus) on eesti orienteeruja ja sporditegelane.

Haridus

Õppis Aakre algkoolis. 1951. aastal lõpetas eksternina Tartu Töölisnoorte Keskkooli. 1959. aastal lõpetas Tallinna Polütehnilise Instituudi ehitusteaduskonna tööstus- ja tsiviilehituse eriala.

Töö

Töötas aastatel 1959–1964 Eesti Tööstusprojektis, 1959–1964 Eesti Maaehitusprojektis, 1964–1970 ja 1971–1997 Energiavõrkude Projektis (hiljem Elpec).

Sporditegevus

Tegeles 1960. aastatel orienteerumisega. 1964. aastal võitis orienteerumisjooksu Eesti meistrivõistlustel pronksi teatevõistlusel Eesti Tööstusprojekti meeskonnas koos Enn Virkuse ja Rein Tõnuriga. 1968. ja 1969. aastal võitis Eesti Tööstusprojekti meeskonnas koos Enn Virkuse ja Heino Kasega pronksi suusaorienteerumise märketeatesuusatamises.
1969. aastal tuli Eesti Tööstusprojekti võistkonnas Jüriööjooksu võitjaks.
Oli aastatel 1964–1969 Eesti NSV Orienteerumisspordi Föderatsiooni (EOF) presiidiumi esimees, seejärel neli aastat asepresident. Aastatel 1964–1970 ka NSV Liidu üleliidulise orienteerumissektsiooni juhatuse liige.
Üleliidulise kategooria kohtunik (1974).
Karl XI

Karl XI (24. november 1655 Stockholm – 5. aprill 1697 Stockholm) oli Rootsi kuningas 1660–1697.

Sisepoliitika

Toonane Rootsi riik oli kriisi lävel: palgaarmee ja muud impeeriumi ülalpidamiskulud osutusid majandusele liialt kurnavaks. Midagi radikaalselt muuta oli keeruline, kuna aadelkond oli senise olukorra (oma tugeva võimupositsiooni) säilitamise poolt. Siiski oli suur osa sõjaväelastest ning kodanikkond tugeva kuningavõimu poolt. Nende toel teostas Karl 1680. aastal riigipöörde ning kehtestas absolutismi. Aadelkonna esindus, Rootsi Riiginõukogu, kaotas oma senise mõju ning võim koondus kuninga ja ta lähikondlaste kätte. 1682. aastal kaotas võimu ka Riigipäev (Riksdag) ning 1686. aastal riigistati Rootsi kirik territoriaalkirikuks ning see kaotas iseseisvuse.

Karl XI reformid

Karl XI osutus edukaks ja pragmaatiliseks reformijaks, kes suutis päästa nii majanduse, sõjaväe kui ka impeeriumi. Oma ümberkorraldustes tugines ta peamiselt talupoegkonnale: nendest moodustati seniste palgasõdurite asemele rahvaarmee. Talupojad pidid sõjaväge ülal pidama, vastutasuks suurendati nende õigusi ja haritavat maad. Viimast teostati peamiselt maade taasriigistamise ehk reduktsiooni teel, mis kõige teravamalt puudutas Rootsi emamaad, ent jõudis ka Käkisalme lääni, Ingeri-, Eesti- ja Liivimaa kubermangu.

Sõjaväereform ehk nn indelningsverket

Senise riigipoolse ülalpeetava regulaarsõjaväe asemel eraldati ohvitseridele riigi omanduses olevad talud, mis olid neile nii eluasemeks kui ka elatusallikaks. Teatud arvule ohvitseridele maksis palka kindlaksmääratud arv talupoegi.
Rootsi ja Soome provintsis seati maavägede osas sisse maapaigalised sõdurid ja rügemendid (indelningsverket). Sõdureid võeti väeteenistusse kindlaks ajaks, nad said vastava väljaõppe, pärast mida pöördusid tagasi eraellu. Kindel arv talumajapidamisi koondati üksusse (2–4 talupidajast ning riigitalude rentnikest moodustati nn rota), mis oli kohustatud värbama ühe sõduri, ratsaniku või madruse ning muretsema talle vajaliku varustuse. Rota pidas sõdurit ja tema perekonda üleval, eraldas talle põllumaa ja ehitas maja koos aiamaaga (soldattorp) ning kindlustas nii rahu kui ka sõja ajal tema ülalpidamise.
Maapaigalised sõdurid moodustasid kihelkondade kaupa territoriaalsed kompaniid. Kaheksa kompaniid moodustasid maakonna (lääni) territoriaalse jala- või ratsaväerügemendi. Rügemendid mobiliseeriti igal aastal ülevaatusteks ja õppusteks, sõja korral lahingutegevuseks ning vajadusel garnisoniteenistuseks ka väljaspool Rootsi ja Soome piire.
Sõjaväereform ei puudutanud, väljaarvatud ühe ratsarügemendi osas, Eesti-, Ingeri- ega Liivimaad, sest neis Rootsi dominioonides ei olnud praktiliselt vabu talupoegi ning Baltimaade mõisnikud ei olnud majanduslikel ja poliitilistel põhjustel maapaigaliste sõdurite süsteemi rakendamisest huvitatud. Eestis oli Soome rügemente ning Eestist ja mujalt värvatud üksusi, nn riigi-Rootsi rügemente viibis Eesti-, Ingeri- ja Liivimaal aga vähe.
Alligaator

Võrdlus krokodilliga

Alligaatori lõug on lühem ja laiem kui krokodilli oma ning see annab alligaatori peale kolmnurkse kuju. Teine oluline erinevus on see, et kui tema lõuad on koos (suu on kinni), siis ei ulatu tema neljas hammas välja nagu krokodillil.

Ameerika alligaator

Ameerika alligaator (mississippi alligaator) elab Ameerika Ühendriikide kaguosa soistel aladel. Ta võib kasvada kuni 3 meetri pikkuseks.

Hiina alligaator

Hiina alligaator, kes on väiksem, elab Jangtse jõe orus. Praeguseks on see liik elupaikade hävitamise tõttu peaaegu välja surnud.
Oocatochus

Levila

Neid madusid võib kohata Venemaal Primorje krais ja Koreas, Taiwani saarel ning Hiina kirdeosas.
Jomala vald

Nimest

Jomala nimi on iidne, pärinedes rootslaste asustuse eelsest ajast. Kohapeal võib tänini kuulda arvamust, et see on lihtsalt nimi, millel pole muud tähendust. Rootsikeelses Wikipedias on teisejärgulisena esitatud ka nime seletamise katse rootsi keele abil. 
Kuulmise järgi on eestlastele ja soomlastele nime tähendus kohe selge – hääldus on "jumala". Soomlased tahaksid uskuda ja arukamad rootslased on seda ka valmis möönma, et Jomala nimi on kuidagi seotud jumalaga. Tegemist ongi iidse kultuspaigaga, Ahvenamaa südamega, mida tähistab ka Ahvenamaa vanim kivikirik. Nimi on kohale antud siiski lõuna, mitte ida poolt ehk nimi pole mitte soome, vaid eesti (saare) päritolu. 
Jomala nime jumalikku päritolu kinnitab kaudselt ka naaberküla nimi Gottby (Jumalave(e)re). Valla külade nimistus on veelgi ilmselgelt eesti päritolu nimesid – Kila ehk küla.
Jomala nime ajaloolised kirjaviisid: Jumala 1351; Jwmala 1356; Jomalum 1414; Jomala 1486; Jwmala 1494.

Külad

Andersböle, Björsby, Buskböle, Dalkarby, Djurvik, Gottby, Gölby, Hammarudda, Hinderböle, Ingby, Jomalaby, Karrböle, Kila, Kungsöby, Möckelby, Möckelö, Norrsunda, Rasmansböle, Ringsböle, Sviby, Södersunda, Torp, Ulvsby, Vargsunda, Västansunda, Västerkalmar, Ytterby, Ytternäs, Ödanböle, Önningeby, Österkalmar, Överby.

Vaatamisväärsused

Jomala kirik on pühendatud Ahvenamaa patroonile Pühale Olavile. See on vanim kivikirik nii Soomes kui ka Ahvenamaal ja asub Prästgårdeni külas. Vanimad osad kirikust on pärit 1260.–1280. aastatest. Kirikul on 52 meetri kõrgune torn. Kirikut laiendati 19. sajandil. 
Kirikuaeda on maetud Soome ja Ahvenamaa poliitik Julius Sundblom (22.06.1865–23.08.1945), kes taotles Ahvenamaa ühendamist Rootsiga.
Barrie Kosky

Barrie Kosky (sündinud 18. veebruaril 1967 Melbourne'is) on austraalia lavastaja.
Kosky on 2012/2013 hooajast Berliini Koomilise Ooperi (Komische Oper Berlin) pealavastaja ja kunstiline juht. Aastal 2014 pälvis ta  auhinnatseremoonial aasta ooperilavastaja nimetuse.
1990. aastal asutas Gilgul Theatre ja oli aastani 1997 selle kunstiline juht. Aastatel 2001–2005 oli Schauspielhaus Wieni kaaslavastaja Viinis.
Eestis on mängitud tema lavastatud Kurt Weilli muusikal ja Bertold Brechti tekstil põhinevat lavateost "Seitse surmapattu" Birgitta festivalil. Lavastuse muusikajuhiks ja dirigendiks oli Kristiina Poska.
João Belo

João Belo (27. september 1878 Leiria – 3. jaanuar 1928 Lissabon) oli Portugali sõjaväelane, koloniaalametnik ja poliitik.
Aastatel 1895–1925 tegutses ta Mosambiigis. Juulis 1926 nimetati ta asumaade ministriks.
Xai-Xai linn kandis 1928–1975 tema nime.
Clallami maakond

Geograafia

Clallami maakonna kogupindala on 6920 km², millest 4500 km² on maa ja 2410 km² on veepindala.
2014. aasta Giro d'Italia

2014. aasta Giro d'Italia oli 97. Giro d'Italia, mis toimus 9. maist 1. juunini. Velotuur algas Belfastis 21,7 km meeskondliku temposõiduga ja lõppes Triestes 172 km grupisõiduga. Võitja oli Nairo Quintana (Movistar Team), teise koha sai Rigoberto Urán (Omega Pharma-Quick Step) (mõlemad kolumbialased) ja kolmandaks tuli itaallane Fabio Aru (Astana)
Punktiarvestuse võitja oli prantslane Nacer Bouhanni (FDJ.fr), "mägedekuningas" oli kolumbialane Julián Arredondo (Trek Factory Racing) ja noorratturite konkurentsis oli võitja Quintana. Kiireim võistkond oli Ag2r-La Mondiale ning võistkondliku punktiarvestuse võitis Omega Pharma-Quick Step.

1. etapp

9. mai 2014 Belfast 21,7 km võistkondlik temposõit

2. etapp

10. mai 2014 Belfast 219 km

3. etapp

11. mai 2014 Armagh-Dublin 187 km

4. etapp

13. mai 2014 Giovinazzo-Bari 112 km

5. etapp

14. mai 2014 Taranto-Viggiano 203 km

6. etapp

15. mai 2014 Sassano-Montecassino 257 km
Tatarstan

Loodus

Tähtsamad jõed on Volga, Kama, Vjatka ja Belaja.

Rahvastik

2002. aasta rahvaloenduse andmetel elas vabariigis 3 779 265 inimest, kellest 2 000 116 (52,9%) olid tatarlased, 1 492 602 (39,5%) venelased, 126 532 (3,4%) tšuvašid, 24207 (0,6%) udmurdid, 24 016 (0,6%) ukrainlased, 23 702 (0,6%) mordvalased ja 18 787 (0,5%) marid. Eestlasi oli 127.

Religioon

Tähtsamad usuvoolud on sunniitlik ja šiiitlik islam, sufism ja õigeusk.
Tatarstani muslimite ametliku organisatsiooni esimees on mufti Kämil Samigullin.

Haldusjaotus

Vabariigi koosseisus on järgmised rajoonid (43) ja vabariikliku alluvusega linnad (14):

Majandus

Tatarstani tähtsamad tööstusharud on naftatööstus, keemiatööstus ja masinatööstus. Vabariigis asuvad suured nafta- ja maagaasimaardlad.
Tõnis Tüür

Elukäik

Õppis 1980–1985 Haapsalu Laste Muusikakoolis akordioni (õpetaja Kaja Väljari), 1988–1992 Georg Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis basskitarri ja dirigeerimist.
Töötanud noodigraafikuna muusikakirjastustes edition 49 ja Carus-Verlag, AS MicroLink ja Skype'i tarkvaraarenduse projektijuhina. 1990 ja 1991 Uno Naissoo nimelise loominguvõistluse laureaat. Laulnud Tallinna 21. keskkooli meeskooris.
Aastast 1993 vabakutseline muusik. Mänginud ansamblites Valge Maja, Hitty Bitty, Helmut Aniko kvartett, Allan Jakobi akordionitrio, Mare Väljataga kvintett, Horre Zeigeri Big Band, Eesti Raadio estraadiorkester, New Murphy Band (CD 2008), Bel-Etage svingorkester (CD-d 2005–2007) jm. Kuulunud aastast 2001 ansamblisse Cucarella, aastast 2002 Picante (CD 2008), aastast 2005 Brian Melvini Trio, Sweet Kangoo Club ja High Society ning aastast 2007 Solitude ja Annaliisa kvartett.
Osalenud muusikuna mitmes teatriprojektis, näiteks 2004 muusikalis "Chicago" ja 2005 parima lavastuse preemia pälvinud Tiit Ojasoo ja Ene-Liis Semperi lavastuses "Julia" Draamateatris. Esinenud mitme koosseisuga Jazzkaarel, sai 2003 Tartus festivalil Rainbow Jazz kontrabassimängijana silmapaistva interpreedi eripreemia.
Esinenud ka Saksamaal, Soomes, Lätis, Leedus, Venemaal, Prantsusmaal, Kanadas. Olnud kaastegev paljude helikandjate salvestusel (nt Siiri Sisaski "First Acoustic Graffity" 1996, PICANTE "Kohtumine" 2008, Mart Sanderi "Five Fifteen", "Lüüd lendame", Gourmet Duo "Salaliit" jt).
Muusikamänedžer ja muusik koosseisudes Gourmet Duo, Gerli Padar & The Moon, GlamBand, Swing Club ja New Murphy Band.
Eesti Jazzliidu liige alates selle asutamisest.

Isiklikku

Tõnis Tüüri elukaaslane Katrin Vende on suhtekorraldaja. Peres on 3 last: Aksel, Joonas ja Johanna. Esimesest abielust on tal veel kaks poega Mikael ja Mattias. Tõnise vend Reiu Tüür on kunstnik Vilniuses, vend Mihkel Tüür arhitekt Tallinnas, õde Maia Tüür arhitekt-urbanist Pariisis ja vend Madis Tüür filmiprodutsent Tallinnas.
Hiiepuu

Hiiepuu on pühaks peetud põlispuu, mille juures taotleti rituaalide ja ohvritalituste abil kõrgemate jõudude (vaimude, jumaluste, esivanemate) soosingut.
Eestis leidub üksikuid hiiepuid eelkõige ajaloolisel Võru- ja Viljandimaal. Põhja-, Lääne- ja Kesk-Eestis on tavalisemad pühapuude rühmad ehk hiied.
Teiste rahvaste hiiepuudest on tuntud näiteks Vana-Kreeka usundis austatud puud. Üks kuulsamaid neist oli Zeusile pühendatud Dodone tamm, ent Kreekas oli ka Demeterile, Aresele, Hermesele ja Artemisele pühendatud tammesid.
Gary Fanelli

Gary Fanelli (sündinud 24. oktoobril 1950) on USA päritolu Ameerika Samoa pikamaajooksja.
Gary Fanelli osales 1988. aasta suveolümpiamängudel maratonijooksus ja sai 51. koha ajaga 2:25.35, mis on siiani Ameerika Samoa rekord.

Isiklikku

Gary Fanelli on taimetoitlane. Ta elab alates 2006. aasta jaanuarist Philadelphias.
Majonees

Majonees on külm kaste, mille tegemiseks on kasutatud taimeõli, munarebu, piimapulbrit ja mitmesuguseid maitseaineid.
Vidrik Sibul

Vidrik Sibul (kuni 1935. aastani Friedrich Sibul; 18. märts 1890 Kõlleste, Võrumaa – 22. august 1943 Zajarsk, Irkutski oblast) oli Eesti sõjaväelane (major).
Lõpetas Vabariigi Sõjakoolis I ratsaväekursuse 1919, alalisväeohvitseride jalaväekursuse 1927 ja ratsaväeohvitseride täienduskursuse 1929. 
Esimeses maailmasõjas võitles endise Vene sõjaväe Narva husaaripolgus. Eesti Vabadussõjas võitles 2. Ratsapolgu koosseisus. Rahu ajal töötas mitmesugustel rivi- ja administratiivala ametikohtadel. Ratsaväe Inspektuuri määrati 1. novembrist 1934. Sai majoriks 24. veebruaril 1940. 
Teda autasustati Kotkaristi IV klassi teenetemärgi, endise Vene Georgi ordu 4. järgu medali ning Anna ja Stanislaose ordu medalitega „Hoolsuse eest".
Zumstein

"Zumstein" on Šveitsis väljaantav saksa- ja prantsuskeelne margikataloogide seeria. 
Zumsteini kataloogid ilmuvad regulaarselt 20. sajandi algusest ning on tähtsad teatmeteosed nii Šveitsi kui ka teiste maade filatelistide jaoks. 
Neid annab välja firma Zumstein & Cie. Nende programmis on Šveitsi, Lääne-Euroopa ja Ida-Euroopa markide kataloog. Praegu on kataloogis neli köidet (Põhja-Euroopa, Kesk-Euroopa, Lääne-Euroopa ja Ida-Euroopa).  Katalooge parandatakse ja täiendatakse igal aastal.
Riikide nimed on igas köites tähestiku järjekorras. Gibraltar, Küpros ja Malta on Põhja-Euroopa all, sest tegu on praeguste või endiste Briti valdustega. Eesti on Ida-Euroopa all. 
Kataloog on ühtlasi firma hinnakiri. On ka andmed paberisortide, hammastuse, värvuse jne variantide kohta ning hoiatused värvide võimaliku lahustumise kohta vees ja bensiinis, valguse ja liimi toime kohta värvidele jm.  
Zumsteini kataloogidele pani aluse filastelist Ernst Zumstein. Ta avas 1905 margipoe ning andis 1907. aastast välja ajakirja "Philatelistische Börsennachrichten", mis ilmub tänaseni (alates 1915. aastast on selle nimi "Berner Briefmarken-Zeitung". Ernst Zumsteini Šveitsi markide kataloog ilmus esmakordselt 1909.