google/wiki40b huggingface dataset:
Zoosemiootika

Zoosemiootika on biosemiootika haru, mis uurib loomade omailma ja kommunikatsiooni, rakendades selleks semiootilist lähenemist. 
See teadusharu tegeleb loomade keskkonnasuhte ja kommunikatsiooni märgiliste aspektidega, inimkeele ja inimkultuuri bioloogiliste eeldustega ning loomade kujutamisega kultuuris. Zoosemiootika uurib ka inimese ja loomade vahelisi suhteid, s.h hübriidseid nähtusi ja keskkondi (nt. loomaaiad), kus on võimatu lahutada kultuurilist ja bioloogilist tahku.
Zoosemiootika lähtub Jakob von Uexkülli omailmateooriast ja Thomas Sebeoki kommunikatsioonikäsitlusest (neist viimane on zoosemiootika termini autoriks). Zoosemiootika jaoks on olulised zoobioloogi Heini Hedigeri, ornitoloogi ja kommunikatsiooniuurija Peter Marleri ja bioloogiateoreetiku Günter Tembrocki tööd.  Tänapäeval kuuluvad tuntumate zoosemiootikute sekka Dario Martinelli Soomest, Dominique Lestel Prantsusmaalt ja Almo Farina Itaaliast. Eestis tegelevad zoosemiootikaga Timo Maran, Aleksei Turovski, Kalevi Kull jt.

Loomade suhtlus

Loomade suhtlemine puudutab peaaegu kõiki etoloogia küsimusi. Loomade käitumist saab paremini seletada, kui võtta arvesse, kuidas ühe looma käitumine mõjutab märgisuhete kaasabil olevikus või tulevikus teise looma käitumist. Zoosemiootika on mänginud etoloogia, sotsiobioloogia ja loomade tunnetuse uuringute arengus suurt rolli. 
Loomade suhtluse uurimine on kiiresti kasvav tööpõld. See puudutab probleeme, mis on seotud loomade vastastikuse äratundmisega, loomade emotsioonidega, loomade osaga inimkultuuris, loomade kodustamisega.
Austria parlamendihoone

Austria parlamendihoone (saksa keeles Parlament või Hohes Haus, varem ka Reichsratsgebäude) on hoone Viinis, kus käib koos Austria parlament.
Uusklassitsistlikus stiilis parlamendihoone arhitekt on Taanist pärit Theophilus Hansen. Hansen projekteeris selle nii, et kõik selle osad, kaasa arvatud sisekujundus, üksteisega sobiksid. Hansen kavandaski kogu sisekujunduse: skulptuurid, maalid, lühtrid jne.
Parlamendihoone koordinaadid on 48° 12′ 29″ N, 16° 21′ 29″ E.
1861. aastal vastu võetud konstitutsioon lõi Riiginõukogu (Austria osa Austria-Ungari riigi parlamendist. Riiginõukogule oli maja vaja. Otsustati rajada kaks hoonet (ülemkojale ja alamkojale). Plaanid muutusid pärast seda, kui 1867 kuulutati välja kaksikmonarhia ja Ungari sai omaenese seadusandliku kogu, mis asus Budapestis. Siis otsustati mõlemale kojale rajada ühine hoone.
Ajutine hoone (Abgeordnetenhaus) asus Währinger Straßel. See hoone sai ka hilisema parlamendihoone põhiplaani aluseks. Abgeordnetenhaus avati samal aastal, mil Austria-Ungari keiser Franz Joseph I rajas Riiginõukogu.
Valitsus käskis parlamendihoone rajada uusklassitsistlikus stiilis. See pidi meenutama Vana-Kreekat ja nende demokraatia ideaale. Parlamendihoone ees on Vana-Kreeka tarkusejumalanna Athena kuju, mille autorid on Karl Kundmann, Josef Tautenhayn ja Hugo Haerdlt.
Uus parlamendihoone ehitati Ringstraßele. See oli Viini esindustänav, mis loodi linna ümbritseva kindlustusvööndi kohale pärast linnamüüri ja linna ümbritseva vallikraavi likvideerimist.
Hoone jaoks hakati vundamendiauku kaevama 1874. aasta juunis ja nurgakivi pandi talle 2. septembril 1874. Samal ajal ehitati teisigi olulisi hooneid: Viini kunstiajaloomuuseum, Viini loodusloomuuseum, Viini raekoda ja Viini ülikool. 1883. aasta novembris hoone valmis ja seda hakati kohe kasutama. 4. detsembril 1883 toimus seal juba Riiginõukogu alamkoja esimene istung. Ülemkoja esimene istung toimus alles 16. detsembril 1884. Mõlemad kojad töötasid hoones kuni Austria-Ungari lagunemiseni 1918.
Hoone ja selle juurde kuuluv krunt võtavad enda alla 1,35 ha.
Teises maailmasõjas sai hoone tugevasti kannatada, kuid siseruumid taastati originaalkujul.
Diagnostic and Statistical Manual of Mental Disorders

DSM-IV (1994)

DSM-IV anti välja 1994. aastal ja sisaldas 410 psühhika- ja käitumishäiret. Väljaande koostamisega tegelenud nõukogu juhtis psühholoog Allen Frances.
See on alternatiiv näiteks Rahvusvaheline haiguste klassifikatsiooni Psüühika- ja käitumishäirete klassifikatsioonile RHK-10.
Łyskava

Ajalugu

Łyskavat on esimest korda mainitud aastal 1504. Aastal 1527 lasi Viciebski vojevood Maciej Kłoczko sinna ehitada katoliku kiriku. Pärast tema surma andis ta naine asula Bona Sforzale. XVI sajandil asus seal Leedu suurvürstide lauamõis; sinna rajati ka loss. Asula ise kuulus Navahrudaki vojevoodkonda ja Vaŭkavyski maakonda.
Aastal 1690 läks asula Bychowiecide suguvõsa valdusesse. Aastal 1751 lubas toonane omanik J. Bychowiec Łyskavasse asuda Congregatio Missionise mungaordul; sinna rajati klooster ja kirik. Kloostri juures olid haigemaja, kool ja raamatukogu.
Aastast 1795 läks alev kolmandal Poola jagamisel Venemaa koosseisu. Łyskava oli valla keskuseks Grodno kubermangu Navahrudaki maakonnas. Aastal 1897 oli seal 868 elanikku. Alevis oli lisaks kirikutele veel sünagoog, seal oli kaks veskit, 4 kõrtsi ja 21 poodi. Alevis peeti kolm korda aastas laata. 
Pärast Esimest maailmasõda hakkas alev kuuluma Poola koosseisu, asudes Białystoki vojevoodkonnas ja Vaŭkavyski maakonnas. Aastal 1921 oli seal 899 elanikku. Aastal 1939 liideti asula Nõukogude Liiduga, kus see kaotas alevi staatuse. Aastal 1940 oli Łyskavas 1250 elanikku. Teise maailmasõja ajal aastal 1944 tapsid Saksa okupatsiooniväed 535 küla elanikku ja põletasid maha 90 maja.
Pļaviņas

Ajalugu

Linna lähistel asuvad Jersikale kuulunud Oliņkalnsi linnamägi ja hilisem Lokstiņi vasallilinnus. XIX sajand]]il tekkis Stukmaņi mõisa maadele kõrtsi ja Stukmaņi raudteejaama juurde tänapäevane Pļaviņase asula. Aastal 1899 valmis Valga–Mõniste–Ape–Aluksne–Gulbene raudtee. Jaama juurde ehitati klaasivabrik, ka hakati seal kaevandama dolomiiti.
Aastal 1922 sai asulast alev. Linn aastast 1927. Aastal 1956 liideti Pļaviņasega endine Gostiņi linn 2009. aastani oli Aizkraukle rajoonis.
Droog

Meditsiin

Meditsiinis mõeldakse droogina taimse või loomse päritoluga ravimit või ka ravimi valmistamiseks kasutatavaid looduslikke aineid.

Farmakognoosia

Farmakognoosia ehk droogiõpetus tegeleb nii taimsete droogide
kui ka loomsete droogidega ning nende töötlemisel saadud farmakoloogilist toimet omavate saadustega, mida klassifitseeritakse keemilist ehitust silmas pidades ja kasutatakse valdavalt meditsiinilisel eesmärgil. Droogide klassifikatsioone on mitu, nii klassifitseeritakse näiteks kõrvenõges K-vitamiini kaudu kinoondroogiks, astelpaju aga karotenoidide sisaldusest lähtuvalt tetraterpeenide ja kibuvitsa C-vitamiini sisaldusest lähtuvalt süsivesinike kaudu.

Ravimiseadus

EV Ravimiseadus § 8. lõige (3) : "Droog on kuivatatud või värsked terved, fragmenteeritud või peenestatud taimeosad, vetikad, seened, samblikud töötlemata kujul. Droogide hulka loetakse ka raviks mittemõeldud eksudaate. Drooge defineeritakse kasutatava taimeosa alusel ja botaanilisele süstemaatikale vastava botaanilise nimega (perekond, liik, varieteet ja autor)."
Ivan Gaza

Ivan Gaza (Jaan Haasa; 5. jaanuar 1894 – 6. oktoober 1933) oli eesti päritolu Nõukogude revolutsionäär ja sõjaväelane.

Päritolu

Gaza sündis Peterburi külje all asunud Narva eeslinnas Eestist väljarännanud tööliste perekonnas. Tema ema oli endine Narva Puuvillaketrusvabriku kangur. Isa oli Virumaalt pärit endine maatamees, kes töötas Putilovi tehases lukksepana.

Noorusaeg

1909. aastal lõpetas ta Putilovi tehase juures asunud tehnikakooli ja asus lukksepana tööle tehase mehaanikakojas, osaledes samal ajal aktiivselt bolševike põrandaaluses tegevuses.

Teenistus Punaarmees

Gaza võttis osa 1917. aasta revolutsioonidest ja astus 1918. aasta augustis Punaarmeesse, kus valiti peagi sm. Lenini nim. 6. soomusrongi komissariks. Punaarmees teenides töötas Gaza lõpuks Petrogradi sõjaväeringkonna soomusjõudude ülema ja komissarina.

Parteiline karjäär

1926. aastal demobiliseeriti Gaza armeest ning ta asus juhtima Putilovi tehase parteiorganisatsiooni. 1928. aastal asus ta juhtima partei rajoonikomitee organisatsioonilist osakonda. 1930. aastal sai temast partei rajoonikomitee sekretär ja 1931. aastal Leningradi parteiorganisatsiooni sekretär.
Ta oli Üleliidulise Kommunistliku (bolševike) Partei Keskkomitee liige.

Surm

1933. aasta augustis muutus Gaza tervislik seisukord väga halvaks. Mõju avaldasid läbielatud raskused, andis tunda vana haav, piinas kopsutuberkuloos. 6. oktoobri hommikul lakkas tema süda tuksumast.
Sügav töö

Sügav töö (inglise keeles deep work) on Georgetowni ülikooli professori Cal Newporti järgi inimese kognitiivsete võimete maksimumpiiril läbi viidud keskendunud professionaalne tegevus.
Sügav töö loob uusi väärtusi, võimendab inimese võimeid ja suurendab oskusi.
Sügavat tööd võib olla väga keeruline korrata.
Daiga

Daiga on naisenimi.
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 2696. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Daiga 10 naisel.
Mihhail Nikolajev

Mihhail Jefimovitš Nikolajev (jakuudi keeles Дьэкиим уола Ньукулаайап Мэхээлэ; vene keeles Михаил Ефимович Николаев; sündinud  13. novembril 1937  Ordžonikidze rajoonis Jakuudi ANSV-s) on Venemaa  ja Sahha riigitegelane,  Põhjatähe ordeni kavaler, Lomonossovi-nimelise Moskva Riikliku Ülikooli auprofessor.
Ta oli aastatel 1991–2002 Sahha (Jakuutia) Vabariigi president ja 2002–2010 Venemaa Föderatsiooni Föderaalassamblee Föderatsiooninõukogu aseesimees.

Päritolu ja haridustee

Mihhail Nikolajev on pärit Kesk-Jakuutiast, tema isa Jefim Nikolajev oli jakuut, kes valdas hästi vene keelt; ema Marija Mihhailovna oli pärit põlisest vene talupojaperest  Hangalassõst, kelle peres räägiti jakuudi keeles ka omavahel.  
Nikolajev lõpetas 1961. aastal  Omski Põllumajandusinstituudi veterinaararstina. Aastatel 1969–1971 õppis ta NLKP Keskkomitee juures asuvas Kõrgemas Parteikoolis.

Töökäik

Ta oli aastatel 1975–1979 Jakuudi ANSV Ministrite Nõukogu aseesimees ja 1979–1985 vabariigi põllumajandusminister. 1989. aastal valiti ta Jakuudi ANSV Ülemnõukogu Presiidiumi esimeheks, 1990. aasta aprillis valiti ta Jakuudi ANSV Ülemnõukogu esimeheks.
20. detsembril 1991 valiti ta Jakuutia esimeseks presidendiks (Jakuudi-Sahha NSV president) kogudes 77 % valijate häältest. 16. jaanuarist 1992 sai ta ühtlasi vabariigi valitsuse (1991. aasta detsembrist Sahha (Jakuutia) Vabariigi Valitsus) esimeheks. Sahha (Jakuutia) Vabariigi 1996. aasta presidendivalimistel kogus ta esimeses voorus 59 % valijate häältest ja jätkas presidendina.
2002. aastast töötas ta Moskvas Venemaa parlamendis. Aastatel 2002–2010 oli ta  Föderatsiooninõukogu aseesimees ja 2011–2016 Riigiduuma saadik. Ta on Ühtse Venemaa liige.
2016. aastast on ta Sahha (Jakuutia) Vabariigi riiginõunik.
Taavi Varm

Haridus

Taavi Varm õppis aastatel 1991–1997 endises Tallinna Kopli Kunstikeskkoolis (nüüd Tallinna Kunstigümnaasium), 1997–1998 Norras Sogndali Rahvaülikoolis traditsioonilise graafika erialal ning 1999–2012 Tartu Kõrgemas Kunstikoolis meedia- ja reklaamikunsti erialal, mille lõputööna valmis uue meedia lavastus "FUNK KON". 2013. aastal astus ta Soomes Aalto Ülikooli uue meedia eriala magistrantuuri.

Töö

Taavi Varm on vabakutseline videokunstnik, disainer ja interdistsiplinaarne kunstnik. 2001. aastast on ta pidanud video, kunsti, teatri, interaktiivsuse ja eriefektide teemal loenguid ning korraldanud õpitube Eesti ülikoolides (Tartu Kõrgemas Kunstikoolis, Eesti Kunstiakadeemias, Balti Filmi- ja Meediakoolis, Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemias). Teatri videokunstnikuna on kaastegev olnud üle 30 lavastuses.
NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Komitee Esimene Peavalitsus

NSV Liidu RKN ja ÜRP Pv välisosakond

NSV Liidu RKN juures asuva Ühendatud Riikliku Poliitilise Peavalitsuse välisosakond

NSV Liidu RJRK Luurevalitsus

NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Rahvakomissariaadi Luurevalitsus, tegutses 3. veebruarist kuni 20. juulini 1941.

NSV Liidu RJRK 1. Valitsus

NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Rahvakomissariaadi 1. Valitsus, tegutses aastatel 1943–1946.
Punane raamat (raamatusari)

"Punane raamat" on raamatusari, mida annab välja kirjastus Tänapäev.
Sarjas ilmuvad tunnustatud kirjanike tõlkeraamatud. Esimene raamat sarjast ilmus aastal 2000.
Sarja esimese kujunduse autor on Mari Kaljuste, kokku ilmus raamatuid 7 ning raamatutel on ümbrispaber.
Teise kujunduse autor on Kristjan Mändmaa ning selliseid raamatuid ilmus kokku 70. Ümbrispabereid nendel ei olnud.
Kolmanda, hetkel veel ilmuva, kujunduse autor on Jüri Jegorov.
Makita Kabelimägi

Makita Kabelimägi on muinasaegne Linnamägi Valga maakonnas Otepää vallas Makita külas.

Kirjeldus

Järsunõlvalisel 10 m kõrgusel kolmnurkselt kitseneva pealispinnaga künkal asuva õueala pikkus on 20 m ja laius 13 m. Võimalik, et juba enne kalmistu rajamist on mäe pealispinda inimtekkeliselt tasandatud ja lühiajaliselt kindlustatud elukohana. Mäe idanõlval kulgeb künkalaest 5-6 m madalamal ebaühtlase laiusega terrassitaoline vöönd, mis on tekkinud nõlva järsemaks kasvamise tõttu. Mäe loodepoolse tipu nõlval leidub suuri, meetrise läbimõõduga raudkive. Kultuurkihi puudumine, mullatööde väike maht ja leidude vähesus annab alust arvata, et kindlustustööd on pooleli jäänud.
Raudsild

Raudsild oli sild Tartus Emajõel. See asendas 1993-2007 Vabadussilda.
Raudsilla detailid pärinesid Dvigateli endisest sõjatehasest ja silla monteerimise lõpetas sillaehitusfirma K-Most 3. juunil 1993. Sild oli tervikuna terasest ja musta värvi. Sild ehitati ainult jalakäijatele sellepärast, et tollal oli Tartu Linnavalitsusel piiratud rahalised ressursid.
Raudsild eemaldati 2007. aastal seoses uue silla (Vabadussild) ehitusega ja ladustati Emajõe kaldale Supilinna piirkonnas. Eemaldatud sild kaalus 92 tonni, selle pikkus oli 86,3 meetrit ja laius 5,5 meetrit. Algselt kaaluti selle paigaldamist Marja ja Lubja tänava vahele Supilinna.
Gustav

Gustav on mehenimi.
Timo Hildebrand

Timo Hildebrand (sündinud 5. aprillil 1979 Wormsis) on endine saksa jalgpallur, väravavaht.
Saksamaa jalgpallikoondises mängis ta aastatel 2004–2007 seitse korda. Hildebrand debüteeris koondises 28. aprillil 2004, kui mängiti Bukarestis Rumeeniaga ja kaotati 1:5.

Isiklikku

Timo Hildebrand on 186 cm pikk.
Pärnu Vanalinna Põhikool

Pärnu Vanalinna Põhikool on Pärnus tegutsev kool.

Ajalugu

Pärnu Vanalinna Põhikool asutati 1971. aastal Pärnu 9. 8-klassilise koolina ajaloolises Pärnu Poeglaste Gümnaasiumi hoones aadressil Kuninga 29. 1979. aastal kolis kool ajaloolise Pärnu Tütarlaste Gümnaasiumi hoonesse aadressil Nikolai 26. Alates aastast 1991 on tegutseb kool Pärnu Vanalinna Põhikooli nimetuse all .
Ornament (muusika)

Ornament on muusikas meloodia põhihelide hulka mittekuuluvatest kaunistavatest kõrvalhelidest koosnev helide kogum.
Sattesele piiramine (1206)

Eellugu

Turaida, sh ilmselt ka Sattesele liivlased olid korduvalt osalenud kokkupõrgetes Väina ääres valdusi laiendava Riia piiskopi ja teda toetavate Mõõgavendade ordu ja ristisõdijate vastu. Viimati oldi abistatud Väina liivlasi Holmi linnuse kaitsmisel Riia piiskopi saadetud vägede vastu. Linnuse alistumisel lubasid piirajad turaidalastel erinevalt kohalikest liivlastest lahkuda ja sõlmisid nendega rahu. Hiljem samal aastal otsustati Riias siiski teha Turaidasse kättemaksuretk, kuhu kutsuti kaasa ka sealsete elanikega vaenus olevad semgalid pealik Vesthardi juhtimisel.

Piiramine

Üks osa liitlasväest Kaupo juhtimisel liikus nõrgalt mehitatud Turaida muinaslinnuse alla ja vallutas selle suhteliselt kerge vaevaga. Teine väegrupp läks Koiva vastaskaldale, et alistada Sattesele piirkonna keskuseks olevat Sattesele linnust, mis kuulus tollal kohalikule ülikule Dabrelile. Sattesele liivlased, soovides vältida neile kätte paistva põlema pandud Turaida linnuse saatust, kogunesid oma linnust kaitsma.
Ristisõdijate ja semgalite terve päeva kestnud ja piirajatele kaotusi kaasa toonud rünnakud löödi Dabreli juhtimisel seesolijate poolt tagasi. Lõpuks otsustasid ründajad, et linnus on vallutamiseks liiga tugev ning pöördusid maad rüüstates teise väepoole juurde tagasi, et koos Riiga liikuda.

Tagajärjed

Kuigi Sattesele linnust suudeti edukalt kaitsta, jäid liivlased teistes sõjalistes kokkupõrgetes Riia piiskopi vägedele alla. Näiteks pärast Sattesele piiramist liitusid turaidalased Polotski vürsti vägedega, et vallutada ristisõdijate kätte langenud Holmi linnust, kuid liivlastele suuri kaotusi põhjustanud piiramine ebaõnnestus. Nii otsustasid kõik liivlaste piirkonnad, sh Sattesele, veel samal 1206. aastal paluda rahu ja ristimist, andes end Riia piiskopi võimu alla.
Sirgutii

Sirgutii on Eesti rahvamuusikaansambel, mis loodi 2003. aastal Tartus. Ansambli nimi tähendab Tartu murdes linnuteed. Repertuaaris on peamiselt Eesti tantsuliste pillilugude seaded ja rahvalaulud, mängitud on ka vaimulikku ja klassikalist muusikat.
Ansambli tuumik mängis eesotsas juhendaja Mare Lillakuga 1980. aastatel ning seejärel vahemikus 1996–2003 Tartu Ülikooli Rahvakunstiansamblis.
Sirgutii on esinenud paljudes paikades üle Eesti, samuti käinud kontsertreisidel Lätis, Soomes, Norras, Venemaal, Ukrainas ja Poolas. Kollektiiv on osalenud ka muusika õpitubade korraldamisel noortele. Avaldatud on kaks videot: "Nõianeitsi" ja "Pulmaviisid Läänemaalt".
Arnold Torpel

Arnold Torpel (hiljem ka Jo(h)nny Arno(ld) Torpel; 22. oktoober 1920 Tallinn – 2. august 1995 Long Beach, Los Angelese maakond, California, USA) oli eesti poksija ja hilisem välis-eesti kultuuri- ja sporditegelane.
Ta poksis Tallinna Poksiklubis.
Torpel oli kahekordne Eesti meister, 1938. aastal kärbeskaalus (kuni 112 naela ehk 50,8 kg) ja 1939. aastal kukk-kaalus (kuni 119 naela ehk 54 kg).
Ta osales Eesti–Soome maavõistlusel kärbeskaalus (kuni 112 naela ehk 50,8 kg) 1938. aastal, kus ta kaotas oma kohtumise. Ta osales märtsis 1939 Eesti–Poola maavõistlusel kärbeskaalus (kuni 112 naela ehk 50,8 kg), kus ta kaotas oma kohtumise. Ta osales kärbeskaalus (kuni 112 naela ehk 50,8 kg) 1937. aastal Tallinn–Stockholmi linnavõistlusel, kus ta võitis oma kohtumise ning Tallinn–Rooma linnavõistlusel, kus ta kaotas oma kohtumise.
Saadeti 30. juunil 1941 sunniviisiliselt Venemaale.
Ta põgenes 1944. aastal Rootsi. Ta asus elama Malmösse ning võistles ka sealse poksiklubi eest, kuid näitles asjaarmastajana ka eesti teatrites.
Ta läks septembris 1950 Kanadasse. Ta võttis osa eelkõige Toronto eestlaste kultuuri- ja spordielust ning oli eesti teatrites etleja ja näitleja. Ta oli Torontos 24. mail 1951 spordiselts "Kalevi" üks asutajaid ning 14. juulil 1972 Välis-Eesti Spordiliidu üks asutajaid.
Joachim (Taani prints)

Taani prints Joachim (sündinud 7. juunil 1969) on Taani kuninganna Margrethe II ja Taani printsi Henriku noorem poeg. Ta on Taani troonipärilusjärjekorras kuuendal kohal.

Sünd

Joachim Holger Waldemar Christian sündis 7. juunil 1969 Kopenhaagenis ning sünnihetkel oli ta troonipärilusjärjekorras teine. Tema ristivanemate hulka kuuluvad krahv Jean Baptiste de Laborde de Monpezat, Taani printsess Benedikte ja Rootsi printsess Christina.

Haridus

Joachim oli 1974–1976 koduõppel Amalienborgi palees ning 1976–1982 õppis Krebs' Skoles Kopenhaagenis. 1982–1983 oli ta koos vanema venna Frederikuga vahetusõpilaseks École des Rochesis Prantsusmaal. Kolm aastat hiljem lõpetas prints Øregaardi Gymnasiumi ja 1991–1993 õppis Den Classenske Agerburgskole Næsgaardis põllumajandust.

Sõjaväekarjäär

Prints Joachimi sõjaväeteenistus algas 1987, kui ta teenis Kuninganna Rügemendis. 1988 sai ta seersandi auastme ning aasta hiljem sai temast leitnant. Prints oli ka tankiüksuse komandör 1989–1990. 1990 sai temast reservvägede leitnant ja 1992 kapten. Pärast majoriks nimetamist 2005. aastal on prints olnud kaitsevägedes tegevteenistuses.

Huvid

Prints Joachim räägib taani, prantsuse, inglise ja saksa keelt. Ta elab Schackenborgi mõisas Jüütimaal.
Russkaja Arktika

Russkaja Arktika (vene Русская Арктика) on loodav rahvuspark Venemaal Arhangelski oblastis Novaja Zemlja põhjaosas. Käskkirjale rahvuspargi moodustamise kohta kirjutas peaminister alla juunis 2009.  Rahvuspark ei hakka tegutsema enne 2011. aastat.
Rahvuspargi pindalaks oli 2009. aasta plaani järgi 1 426 000 hektarit, millest maismaad on 632 090 ha ja merd 793 910 ha.
Rahvuspargis on suured linnulaadad, morskade lesilad ja seal elavad jääkarud, polaarrebased, grööni hülged ja grööni vaalad.
Metsik

Nimest

Eiseni järgi tähendas metsik metsa, metsatukka või metsas asujat ning hilisema laiendatud tähenduse järgi ka metsa vaimu ja metshaldjat.

Olemus

Metsik on hea vaim/haldjas. Tema jaoks ohverdati igal aastal iga päev, et too karja kaitseks. Kuna metsik on karjakaitsja, siis loodeti, et ta ajab ära nii hundid kui ka muud röövloomad, tal olid samad ülesanded nagu hiljem pühal Jüril.

Välimus

Metsik annab oma õnnistuse viljale ja karjale. Vanasti tehti õlgedest mehe kuju, mida nad metsikuks kutsusid. Metsik ehitati teiba otsa, pähe pandi vana kübar ja selga vana naisterahva kuub. Õlgedest metsik viidi külast välja ja pandi lähima puu otsa. Siis pidavat tervel külal sel aastal hästi minema. Tavaliselt hakati metsikut valmistama vastlapäeva või uue aasta paiku. Teda meisterdati ka muudel aegadel. Kui metsik oli põllu äärde üles pandud, siis oli ta viljaõnne jaoks mõeldud, kui aga puu otsas siis karjaõnne. Usuti, et naisterahva moodi metsik tõi karjale sigidust ja meesterahvasarnane viljale õnne. Usuti, et metsik sarnaneb metshaldja või metstondiga.
Philothamnus irregularis

Levik

Neid võib kohata roomamas Mustas Aafrikas:Senegalis, Gambias, Malil, Guinea-Bissaus, Elevandiluurannikul, Ghanas, Burkina Fasos, Togos, Beninis, Nigeerias, Nigeris, Tšaadis, Kamerunis, Kesk-Aafrika Vabariigis, Lõuna-Sudaanis, Etioopias, Kongo Demokraatlikus Vabariigis, Ugandas, Keenias, Burundis, Rwandas Namiibias, Lõuna-Aafrika Vabariigis, Mosambiigis, Zimbabwes ja Sambias.
Kolga-Jaani Johannese kogudus

EELK Kolga-Jaani Johannese kogudus on luterlik kogudus Kolga-Jaani kihelkonnas, Kolga-Jaanis, mis kasutab Kolga-Jaani kirikut.
Kogudus kuulub Viljandi praostkonda.
Koguduse hooldajaõpetaja on Peeter Parts, organist Merike Villems, juhatuse esimees Urve Siilaberg.
Jumalateenistused on igal pühapäeval algusega kell 14.00 Kolga-Jaani kirikus.
Ämarik

Ämarik on eesti perekonnanimi.
Perekonnanime Ämarik (Ämmarik) on pandud Pühatu mõisavallas Rapla kihelkonnas Harjumaal. Nimede eestistamisel määrati Ämarik uueks perekonnanimeks isikuile, kelle perekonnanimi oli Seebek (1937. aastal Viljandis). 2018. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Ämarik Eestis 17 mehel ja 20 naisel.
Kiuma raamatukogu

Kiuma raamatukogu on raamatukogu Põlva maakonnas Põlva vallas Kiuma külas. Kiuma raamatukogu on Põlva vallaraamatukogu haruraamatukogu.
Maria Väli

Maria Väli (sündinud 19. oktoobril 1988) on eesti laulja (sopran).
Ta alustas muusikaõpinguid Kuressaare Muusikakoolis Tiit Pauluse õpilasena. Osales Eesti Televisiooni lauluvõistlustel "Laulukarussell" ja "Kaks takti ette".
2008. aastal lõpetas ta Saaremaa Ühisgümnaasiumi.
2011. aastal võitis ta Uno Naissoo nimelisel noorte loomingukonkursil peaauhinna endakirjutatud lauluga "Forgotten Garden".
2013. aastal õppis ta ühe aasta Norra Tehnika- ja Teaduseülikooli džässmuusika osakonnas. 2014. aastal lõpetas ta Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia jazzmuusika eriala magistriõpingud.
2015. aastast on ta laulustuudio Meero Muusik poplauluõpetaja. Lisaks töötab ta Tallinna Tehnikaülikooli kammerkoori heliseadjana.
Ta on laulnud naisansamblis Söörömöö ning esinenud džässansamblitega 2 + 2 = 5 ja Maria Väli kvartett. Ta laulab vokaalansamblis Estonian Voices.
Baitus Salam

Baitus Salam (eesti keeles rahukoda) on 2004. aastal Sarajevosse rajatud mošee.
Eesti Üliõpilaskond Inglismaal

Eesti Üliõpilaskond Inglismaal (lühend EÜI) oli väliseesti organisatsioon, mis tegutses 1950. ja 1960. aastatel Inglismaal.
EÜI andis välja ajakirja Meie Aeg, millest ilmus üks number.
EÜI üks asutajaliikmetest oli Ivika Tamm.
100 sekundit

100 sekundit oli telemäng, mis põhines maailmas levinud "Divided" formaadil. 2010. aasta sügishooajal alanud saadet näitas TV3. Mängujuhi rollis on Madis Milling.