google/wiki40b huggingface dataset:
Puder

Puder on pehme toit, mis on tavaliselt valmistatud jahu, kruupe, tangu või helbeid vees, piimas või mõlema segus keetes. Puder võib olla ka muudest toiduainetest pehmeks ühtlaseks massiks keedetud ja tambitud toit, näiteks kartulipuder.

Koostis

Kõige tavalisemad ja populaarsemad pudrud on kaera- ja mannapuder. Putru valmistatakse ka teistest teraviljadest ja isegi kaunviljadest, näiteks läätsedest.

Valmistamine

Ajalooliselt valmistati putru suures katlas tulistel sütel. Tänapäeval valmistatakse putru potiga pliidil või mikrolaineahjus. Kauplustes müüakse selliseidki putrusid, millele on vaja üksnes lisada kuuma piima või vett ja võib-olla natuke oodata. 
Putru võidakse maitsestada soola, suhkru või kaneeliga (näiteks mannapuder).

Söömine

Pudru maitse sõltub suuresti lisanditest, millega seda süüakse. Lisandite kasutamine sõltub pudruliigist, näiteks mannaputru süüakse sageli moosiga ja peaaegu mitte kunagi kastmega, seevastu kartuliputru süüakse sageli kastme ja peaaegu mitte kunagi moosiga. Levinuimad lisandid on piimatooted, ennekõike sobib putrudele või. Liha, kala ja herneid kasutatakse sagedamini vedelamates putrudes, muna ja seeni aga sõmeramates. Sibul sobib paljude putrudega. Hirsipudru sisse sobib segada kõrvitsapüreed ning odrapudrusse mooniseemneid. Magusat maitset annavad peale suhkru moos, mesi, rosinad, kuivatatud puuviljad, pähklid, šokolaad jne, nimetatud sobivad eelkõige "valgetele" putrudele – manna- ja riisipudrule aga ka näiteks helbeputrudele.  
Puder serveeritakse kuumalt kausis või taldrikul.

Puder kultuuris

Puder on Põhja-Euroopa ja Venemaa traditsiooniline roog. See on paljudes maailma kultuurides levinud hommikusöök.
Putru antakse sageli süüa haigetele inimestele, sest see on toitev ja seda on lihtne süüa.
Putru on odav ja lihtne valmistada. Sellepärast antakse seda sageli vanglas ja sõjaväes.
Eesti rahvusköögis on tuntud toit kartuli-tangupuder ehk mulgi puder.
Tõrva Lasteraamatukogu

Ajalugu

Varem lapsi teenindanud Tõrva Rajooni Raamatukogu juures asunud lasteosakonnast sai 8. oktoobril 1953 iseseisev raamatukogu – Tõrva Linna Lasteraamatukogu. Lasteraamatukogu teeninduspiirkonnaks loeti Tõrva linn ja linna lähedal asuvad kolhoosid. Lasteraamatukogu sai 14,5 m² suuruse toa aadressil Araku 4 asunud hoones. 
Lasteraamatukogu inventariks olid 2 kappi ja 2 riiulit. Raamatufondi suuruseks oli 1665 eksemplari. Lugejaid oli 356, laenutusi 3057. 
1959. aastal kolis lasteraamatukogu uutesse ahiküttega ruumidesse kesklinnas, aadressil Veski 2, kuhu jäädi 1992. aastani. Raamatukogu sai enda käsutusse algul 3 tuba, 1964. aastal lisandus veel üks tuba (kokku üldpinda 75 m²). Avaramad ruumid võimaldasid algul üle minna osalisele avariiulite süsteemile (5 riiulit), aasta hiljem aga täielikule avariiulite süsteemile. 1960. aastal kasvas lugejate arv 751-ni. 1967. aastal mindi üle 5-päevasele töönädalale.
1992. aastal sai lasteraamatukogu uued keskküttega avarad ruumid (120 m²) lasteaia Mõmmik majas. Samas majas asusid kuni 1994. aastani Patküla Põhikooli ja Tõrva Keskkooli esimesed klassid. Koht on väga soodne: hoone asub Tõrva paljukorteriliste elamute linnaosas, kus elab valdav osa Tõrva noori peresid. Patküla kooli õpilased ja õpetajad võtsid raamatukogu asukoha meelsasti omaks, kuid keskkooliga kontaktid halvenesid. 
2000. aastal registreeriti lasteraamatukogu riiklikus registris, täisnimi Tõrva Lasteraamatukogu. 2003. aastal saadi juurde kõrvalasuvad vabad ruumid lugemissaali ja internetitoa jaoks. Üldpinda on nüüd kokku 250 m². 1. septembrist 2004 hakkas lasteraamatukogu taas teenindama lugejaid kuuel päeval nädalas. 2007. aasta mais osteti tööarvuti ja raamatukoguprogramm RIKS. Elektroonilisele laenutusele mindi üle 2010. aastal.
2009. aastaks toimus lasteaiamaja kapitaalremont. Pärast remonti sai lasteraamatukogu uued, sama suured ruumid maja teisele korrusele.
200 meetri vabaujumine

200 m vabaujumine on ujumise ala, kus 200 m distantsi ujutakse vabas stiilis.
Delhi ülikool

Delhi ülikool (inglise keeles University of Delhi) on ülikool Indias Delhis; ühtlasi üks suurimaid India ülikoole.
Ülikool asutati 1922.
Ülikoolis õpib üle 220 000 üliõpilase (2008).
Põrnatõvebatsill

Tüved

Põrnatõvebatsillil on teada 89 tüve, tuntuimad neist: Sterne strain,Vollum strain, Vollum 1B, Vollum-14578, V770-NP1-R, Ames strain, Ames Ancestor, Ames Florida, H9401 jpt.

Kasutusalad

Põrnatõvebatsilli spoore võib in vitro toota. Neid on lihtne säilitada, kuna nad on väga vähenõudlikud ja vastupidavad. Tootmise eesmärgiks on ilmselt võimalik kasutamine bioloogilise relvana või ka teaduslike uuringute läbiviimiseks.

Õnnetused

Ameerika Ühendriikide sõjavägi saatis 29. aprillil 2015 FedExiga mitme osariigi ettevõtetesse ja Lõuna-Koreasse elavad põrnatõvebatsillid. Elavad bakterid saadeti surnute pähe seega vallandus väike paanika. Kuid koostöös Haiguste Kontrolli ja Tõrje Keskusega on välja selgitatud, et oht tsiviilelanikele on väike ja 4 laboritöötajat USA-s ja 22 mujal maades saavad kokkupuutejärgse profülaktika raames, vastavalt vajadusele, kas arstlikku kontrolli, antibiootikume või antraksivaktsiini.

Ajaloolist

Põrnatõvebatsilli avastas 1849. aastal Aloys Pollender.

Nimi

Liigi nimi tuleneb kreekakeelsest sõnast ἄνθραξ 'süsi' – mustade karbunkulite järgi, mida põrnatõvebatsilli põhjustatud haigus nahale jätab.
Zdeněk Jirotka

Elukäik

Zdeněk Jirotka sündis Põhja-Moraavias Ostrava linnas. Õppis algul Ostrava reaalkoolis. Pärast sealt väljaheitmist õppis müürsepaks. Hiljem jätkas õpinguid Ida-Moraavias asuva Hradec Králové kõrgemas tööstuskoolis, mille lõpetas 1933. aastal. Seejärel oli kuni 1940. aastani armees. Pärast Saksa okupatsiooni algust Tšehhoslovakkias likvideeriti armee ning Jirotka asus tööle Avalike Tööde Ministeeriumi veeteede osakonda. 
1942. aastal avaldas ta humoristliku romaani "Saturnin", mida saatis menu, ning Jirotkast sai elukutseline kirjanik ja ajakirjanik. Lisaks romaanidele on Jirotka kirjutanud hulga kuuldemänge ning teinud kaastööd sellistele ajakirjandusväljaannetele nagu Lidové noviny (1940–1945), Svobodné noviny (1945–1951) ja Dikobraz (1951–1953 ja pärast 1962. aastat) ning töötanud Tšehhi raadios.
Jizzax

Ajalugu

Asula on teada 10. sajandist. Linn muutus oluliseks kaubapunktiks Siiditeel. 1866. aastal vallutasid linna venelased kindral Dmitri Romanovski juhtimisel. 1916. aastal oli linn venevastase ülestõusu keskus.
Linnas tegutsevad pedagoogikainstituut, polütehnikainstituut ja kõrgem sõjalennukool.
Jalgpalliklubi So'g'diyona Jizzax mängib riigi kõrgliigas.
Anders Ygeman

Anders Ingvar Ygeman (sündinud 17. juunil 1970 Stockholmi vallas) on Rootsi poliitik, Rootsi Sotsiaaldemokraatliku Töölispartei liige. Ta on 3. oktoobrist 2014 Rootsi siseminister.
Ta sündis Vantöris Stockholmi vallas, kasvas üles Hagsätras ja elab Stockholmi linnaosas Årstas.
Ta oli aastatel 1996–2014 Riksdagi liige (aastal 1995 asendusliige). 
3. oktoobrist 2014 on ta Rootsi siseminister.

Isiklikku

Ta on abielus ja on kahe lapse isa. Tema isa on ajakirjanik Ingvar Ygeman.
Lasteekraani Muusikastuudio Lastekoor

Lasteekraani Muusikastuudio Lastekoor on ETV Lasteekraani Muusikastuudio juures tegutsev lastekoor.
Koor kasvas välja Lasteekraani Muusikastuudio mudilasrühmast, mis asutati 1993.
Praegu laulab kooris 30 tüdrukut vanuses 13-17 aastat.
Koori repertuaaris on esindatud nii eesti kui ka välismaine koorimuusika, samuti rahvalauluseaded ja lastelaulud.
Kooril on ka oma viiuldajate ansambel ja rahvapilliorkester.
Hõlmikpuu (perekond)

Nomenklatuur ja taksonoomia

Saksa loodusteadlane, arst ja maadeuurija Engelbert Kämpfer (ka Kaempfer)  (16. september 1651 – 2. november 1716), puutus hõlmikpuuga (Ginkgo) Nagasakis kokku oma Jaapani reisi ajal 1690. aastal. Teda peetakse Ginkgo esmakirjedajaks. ("Amoenitates Exoticae", 1712). Carl von Linné lähtus liiginimetuse koostamisel Kaempferi kirjeldustest.
6. detsembril 1796 esines briti botaanik James Edward Smith Linné Ühingu ees ettekandega: XXVII . Characters of a new Genus of Plants named SALISBURIA, milles pakkus välja uueks taimeperekonna nimeks Salisburia,  Richard Anthony Salisbury auks.

Etümoloogia

Saksa loodusteadlane, arst ja maadeuurija Engelbert Kämpfer (ka Kaempfer)  (16. september 1651 – 2. november 1716), puutus hõlmikpuuga (Ginkgo) Nagasakis kokku oma Jaapani reisi ajal 1689-1691. Tema „imelikku hääldust“ (transkriptsiooni jaapani keelest ladina keelde), teoses "Amoenitates Exoticae" (1712), "–kgo" peetakse mõnede allikate kohaselt veaks, täpsem oleks olnud „Ginkio“ või „Ginkjo“ Teiste allikate kohaselt oli Kämpferi transkriptsioon korrektne. Ta kasutas jaapanikeelse aprikoosi märgina kas Kjoo või Kjo. 
Linne lähtus teaduslikul nimepanekul tema kirjeldustele ja  jaapani keele osas võis eksida tema.(Hegi, 1981; Masing, 1986; viidanud Sander, Elliku ja Paivel, 3:1990)
Saksa botaanik ja paleobotaanik Karl Mägdefrau (8. veebruar 1907 - 1. veebruar 1999) proovis oma teoses “Paläobiologie der Pflanzen” (1942) taastada algse Ginkyô.
Bernhard Saarsoo

Bernhard Saarsoo (enne eestistamist Bernhard Saarson; 8. juuli 1899 Aaspere vald – 29. juuni 1964 Växjö, Rootsi) oli eesti arst ja botaanik.
Ta lõpetas aastal 1919 Tallinna Linna Poeglaste Gümnaasiumi. Aastatel 1918–1920 võttis ta osa Vabadussõjast koolipoiste pataljonis reamehena, ta omas Vabadussõja mälestusmedalit. Aastal 1920 astus ta Tartu Ülikooli arstiteaduskonda, mille lõpetas aastal 1926 arsti astme väärilisena. Akadeemiliselt kuulus ta üliõpilasseltsi Concordia.
Ta töötas arstina Audaku pidalitõbilas Saaremaal, mille lähedal avastas ta 1933. aasta suvel uue taimeliigi, saaremaa robirohu.
Hiljem rajati leprosooriumi asemele Viidumäe looduskaitseala keskus.
1944. aastal lahkus sõjaväearstina töötanud Saarsoo Eestist.
Elas Rootsis ja töötas ülemarsti abina Växjös. Seal ta suri aastal 1964 südame infarkti tagajärjel.
Herta

Herta on naisenimi, saksa päritolu Hertha variant.
Eestis elas rahvastikuregistri andmetel 2. detsembri 2015 seisuga 142 Herta-nimelist inimest.
Tite

Adenor Leonardo Bacchi (tuntud enam nime all Tite; sündinud 25. mail 1961 Caxias do Sulis) on Brasiilia jalgpallitreener ja endine mängija. Ta on Brasiilia jalgpallikoondise peatreener.
2014. aasta detsembris määrati ta Brasiilia kõrgliiga klubi Sport Club Corinthians Paulista peatreeneriks. 2015. aasta Brasiilia kõrgliiga hooajal tuli Corinthians kõige suurima ülekaaluga Brasiilia meistriks alates praeguse turniiriformaadi sisse seadmist.
2016. aasta juunis sai ta Brasiilia jalgpallikoondise peatreeneriks. Tema juhendamisel saavutas Brasiilia koondis seitse võitu järjest, millega kvalifitseeruti esimesena koondisena pärast korraldajamaad 2018. aasta maailmameistrivõistlustele.
Aita

Aita on eesti naisenimi.
Eesnimi Aita tuli kasutusele Andres Saali jutustuse "Aita" (1891) peategelase nime järgi.
II Riigiduuma

II Riigiduuma (vene keeles Государственная дума Российской империи II созыва) oli Venemaa keisririigi teine kokkukutsutud riigiduuma. Riigiduuma oli seadusandlik organ. Riigiduuma II koosseis tegutses 5. märtsist (vkj 20. veebruarist) 1907 kuni 15. juunini (vkj 2. juunini) 1907. Seejärel saatis Venemaa keiser Riigiduuma laiali (1907. aasta riigipööre). Riigiduumas oli 518 kohta.
II Riigiduuma esimees oli Fjodor Aleksandrovitš Golovin.

Eestis

Eestist osutusid valituks eduerakondlased Kaarel Parts ja Anton Jürgenstein, kadette toetav Tõnis Jürine, valdade saadik Mart Murten ja tööliste saadik Peeter Pärn.
Jumalakäpp

Nimi

Rahvapäraseid nimetusi: jumalakäsi, mehe käpp, nallernaat, vanapoisirohud.

Välimus

Kasvab 15–40 cm kõrguseks. Õitseb mais ja juunis. Õied on violetsed ja neid on õisikus 9–30, õied peaaegu lõhnatud. Taimel on ümar, teritunud tipuga juuremugul.

Kaitsestaatus

Jumalakäpp on Eestis II kategooria looduskaitse all olev liik. Peamiseks ohuks on leiukohtade võsastumine või muul moel kadumine. Metssigadele meeldivad juuremugulad.
Mary Tamm

Mary Tamm (22. märts 1950 Dewsbury, West Yorkshire – 26. juuli 2012 London) oli eesti päritolu inglise näitleja.
Ta sai laialdaselt tuntuks 1978. aastast seriaalis "Doctor Who" mängitud mõistatusliku Doctor Who assistendi Romana rolliga.
Ta õppis eesti koolis Bradfordis ja lõpetas Londonis Briti Teatri Akadeemia (Royal Academy of Dramatic Art) kahe ja poole aastase kursuse.
Mary Tamm mängis muuhulgas filmides "Tales that Witness Madness" (1973) "The Odessa File" (1974) ja "The Likely Lads" (1974), teatrilaval "The Bitter Tears of Petra von Kant" ("Petra von Kanti kibedad pisarad") ja seriaali "Pühak" viimases osas.
Allüülkloriid

Allüülkloriid ehk 3-kloroprop-1-een on orgaaniline ühend, mis kuulub allüülsete kloriidide klassi, olles selle rea esimene lihtsaim esindaja. Allüülkloriidi keemiline valem on CH₂=CHCH₂Cl. See on vees lahustumatu värvitu vedelik, mis keeb 45ºC.
Allüülkloriidi saadakse propeeni kloorimisel 500ºC ja kasutatakse orgaanilises sünteesis, tihti vastava lüli sisseviimiseks molekuli .
Martin Mill

Martin Mill (sündinud 3. oktoobril 1983) on eesti näitleja.
Ta lõpetas Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli 2008. aastal (23. lend). Samast aastast alates töötab Martin Mill Ugala teatri näitlejana.
Ta on mänginud filmides "Sigade revolutsioon", "Vasaku jala reede" ja "1944".
Nina Urgant

Nina Urgant (vene Нина Николаевна Ургант; sündinud 4. septembril 1929 Lugas) on vene teatri- ja filminäitleja.
Tema isa oli venestunud eestlasest NKVD ohvitser Nikolai Urgant.
Tema poeg on näitleja Andrei Urgant ning pojapoeg on näitleja ja saatejuht Ivan Urgant.
Kanjontänav

Kanjontänav (inglise keeles street canyon või urban canyon) on tee, mis külgneb mõlemalt poolt kõrgete hoonetega, mis loob kanjoniga sarnase linnakeskkonna. Klassikalisi näiteid inimese ehitatud kanjonitest saab vaadelda siis, kui tänavad eraldavad tiheda hoonestusega kvartaleid, eriti pilvelõhkujate näol.
Eerik Laid

Eerik Laid (kuni 1922 Erich Arthur Ostrov, 17/30. november 1904 Meeri mõis, Tartumaa – 15. september 1961 Västmanland) oli eesti arheoloog ja etnoloog.
Ta lõpetas aastal 1922 Tartu Reaalkooli. Tartu ülikooli filosoofiateaduskonnas õppis ta aastatel 1922–1927, spetsialiseerudes Eesti ja naabermaade muinasteadusele ning etnograafiale. Kaitses aastal 1927 Mag. phil. arheoloogia alal tööga "Eesti muinaslinnad". Tegi aastatel 1927–1929 Tartu Ülikooli stipendiaadina uurimistööd Tartus ja Helsingis. Aastal 1931 käis uurimisreisil Leningradis ja Kesk-Venemaal ning 1934 Rootsi Balti Instituudi stipendiaadina Stockholmis. Kaitses aastal 1932 Mag. phil. etnograafia alal tööga "Mordvalaste etnograafiliste sõlgede ajalugu". Töötas Eesti Rahva Muuseumis aastatel 1940–1943, aastatel 1941–1943 direktori kohusetäitjana. Organiseeris aastatel 1942–1943 uurimismatku Ingerimaale vadjalaste juurde.
Lahkus aastal 1944 Rootsi. Rootsis oli tema peamiseks uurimistöö teemaks etnoloogia. Teda mõjutas lähedane koostöö instituudi juhataja professor Sigurd Erixoniga. Võttis uurimisteemaks viljakuivatusviisid ja -seadmed, tegi selle teema uurimiseks matku Skandinaavias ja Lääne-Euroopa maades. Eerik Laid oli Eesti Rahvusfondi esimees. Laid hukkus aastal 1961 autoõnnetuses.
Harald Lokk

Harald Leonhard Lokk (15. mai 1894 Tartu – 21. november 1941 Ussollag?) oli Eesti ja Nõukogude Liidu sõjaväelane (major). 
1940. aasta augustist oli Punaarmee 22. Eesti Territoriaalse Laskurkorpuse 150. õhutõrjedivisjoni komandör (majori auastmes).
Koonga raamatukogu

Koonga raamatukogu on raamatukogu Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Koonga külas. Raamatukogu juhataja on Erika Luige.
Peter Mitchell

Peter D. Mitchell (29. september 1920 Mitcham – 10. aprill 1992 Bodmin) oli briti biokeemik, kes pälvis 1978. aastal ATP sünteesi mehhanismide kirjeldamise eest kemiosmoosi hüpoteesiga Nobeli keemiaauhinna.

Kemiosmoosi hüpotees

1960ndail oli teada, et ATP on energiakandjaks elus looduses. Mehhanismid, mille kaudu ATP-d mitokondris sünteesitakse, jäid aga selgusetuks. ATP peamiseks allikaks peeti ekslikult substraadi tasemel fosforüülimist, mitte oksüdatiivset fosforüülimist, mida siis veel ei tuntud.
Mitchell taipas, et ioonide liikumisest läbi membraani põhjustatud elektrokeemiline membraanipotentsiaal võib tagada vajamineva energia ATP sünteesiks. Mitchell väitis oma töös, et ATP süntees on seotud elektrokeemilise gradiendiga, mis tekib mitokondri sisemise membraani eri pooltel. Tema väide sai kinnitust, kui mitokondri sisemembraanis avastati ensüüm ATP süntaas.
Hubert Burda kirjandusauhind

Hubert Burda kirjandusauhind (Hubert Burda Preis für junge osteuropäische Lyrik) on Saksamaa kirjandusauhind-stipendium. 
Auhinda sponsoreerib Hubert Burda Fond (Hubert Burda Stiftung) ja selle eesmärk on tunnustada ja toetada noori luuletajaid Ida-Euroopast.
Auhinda antakse välja igal aastal, alates 1999. aastast. Aastani 2010 oli auhinna nimetus Hubert Burda Preis für junge Lyrik. 1999–2010 anti see üle samal ajal Hermann Lenzi auhinnaga (Hermann-Lenz-Preis), alates 2010. aastast Petrarca auhinnaga (Petrarca-Preis). Lisaks stipendiumisummale korraldatakse auhinnasaajate tekstide tõlkimine ja avaldamine.
Miihkali Perttunen

Miihkali Perttunen, õieti Mihaila Arhipanpoika Ivanov-Perttunen, tuntud ka kui Pime-Miihkali, (1815 Latvajärvi, Arhangelogorodski kubermang - 3. september 1899 Latvajärvi) oli tuntud Karjala runolaulik.
Rahvaluuleteadlased on temalt kogunud umbes 70 runo, koguulatusega 3500 värssi.

Mälestuse jäädvustamine

Vuokkiniemi külas on tema auks püstitatud ausammas.
2017. aastal toimus Vuokkinemis, mis oli ka samaks aastaks valitud soome-ugri kultuuripealinnaks, Miihkali 200. sünniaastapäevale pühendatud soome-ugri rahvaste nüüdiskirjandust tutvustav kirjandusfestival.

Teised temast

Soome akadeemik Martti Haavio on tema kohta öelnud: 
"ta oli sündinud samaaegselt kahele maale: kehva männikoore-leiva Vienasse ja vaimselt kaunisse rohuaeda, kus runoööbikud laulsid".
Dokumentaalifilmis "Veelinnurahvas" nimetab Lennart Meri Miihkalit ja Arhippat "Kalevala" runode kuulsaimateks laulikuteks.
Seljordi vald

Vapp

Vapp kinnitati 15. septembril 1989. Sellel kujutatakse meremadu Selmat kuldsena punasel taustal.
Elisabet Sahtouris

Elisabet Sahtouris (sündinud 1943. aastal) on kreeka päritolu ameerika futuroloog, ärikonsultant ja professor.
Ta on Living Systems Designi konsultant ning esinenud loengutega ja viinud läbi seminare Ameerikas, Euroopas, Aasias, Aafrikas ja Austraalias. Ta esineb ka raadios ja televisioonis. Ta on konsulteerinud ÜRO-d põlisrahvaste teemal. Tema töö keskendub elussüsteemide põhimõtete toomisele korporatsioonidesse, valitsustesse, teistesse organisatsioonidesse ning globaliseerumisprotsessi tervikuna.
Tal on USA ja Kreeka kodakondsus. Elanud on ta USA-s, Kanadas, Kreekas, Peruus ja Hispaanias.

Haridustee ja töökäik

Ta on lõpetanud Syracuse'i Ülikooli bakalaureusekraadiga ning saanud magistrikraadi Indiana Ülikoolist ja doktorikraadi Dalhousie Ülikoolist (Kanadas).
Ta on töötanud järeldoktorina Ameerika loodusloo muuseumis New Yorgis ja Bostonis asuvas Massachusettsi Üldhaiglas (Harvardi Ülikooli meditsiinikooli suurim õppehaigla). Ta on õppejõuna töötanud Amherstis asuvas Massachusettsi Amhersti Ülikoolis ja Cambridge'is asuvas Massachusettsi Tehnoloogiainstituudis.

"Maailmatants"

2000. aastal ilmunud raamat "EarthDance: Living Systems in Evolution" (eesti keelde tõlgiti 2009) räägib Maast (Gaiast) kui elusorganismist, teadvuse ja koostöö rollist evolutsioonist, põlisrahvastest ning iidsest innovatsioonist bakterimaailmas. Eessõna on James Lovelockilt.

Kriitika

Tartu Ülikooli professor Peeter Hõrak peab raamatut "Maailmatants" antidarvinistlikuks kultuseraamatuks. Raamat räägib Gaiast kui isereguleeruvast tervikorganismist, mille mõtles 1960. aastatel välja James Lovelock. Hõrak leiab, et on ekslik pidada raamatu autorit evolutsioonibioloogiks.

Tunnustus

Ta on valitud Word Business Academy liikmeks.
Desulfatsioon

Desulfatsioon on anaeroobse hingamise tüüpe, mida kasutavad desulfaatijad bakterid. Desulfatatsioonil kasutatakse elektronide lõppaktseptorina sulfaati (SO₄²⁻) või viimase redutseerimisel saadud vaheühendeid, nt sulfitit (SO₃²⁻) ja tiosulfaati (S₂O₃²⁻). Protsessi lõppsaadused on elementaarväävel (S₂) ja vesiniksulfiid (H₂S) .
Põhja-Eesti Taastusravikeskus

Põhja-Eesti Taastusravikeskus (endise nimega Keila Taastusravikeskus) on taastusravi pakkuv asutus Tallinnas aadressil Sõle tänav 16. Keskust haldab Põhja-Eesti Taastusravikeskus AS. Keskuse juhataja on Dag Nurm.
Keskus osutab ambulatoorseid, statsionaarseid ja rehabilitatsiooniteenuseid.
Võsa-uruhiir

Võsa-uruhiir (Microtus subterraneus) on hamsterlaste sugukonda uruhiire perekonda kuuluv näriline.
Teda leidub ka Eestis.
Rokkmuusika

Rokkmuusika on laialdane ja varieeruv levimuusika liik, milles meloodilist vokaali saadavad enamasti kitarr, trummid ja sageli ka basskitarr. Žanriti võivad pillid erineda, ka klahvpillid – klaver ja süntesaator – on laialdaselt kasutusel.
Kuigi eesti keeles on olemas omasõnad "rokk" ja "rokkmuusika", mis on eelisterminid, võib sünonüümina kasutada ka ingliskeelset tsitaatsõna rock (ja rock-muusika), kuid ainult siis, kui tsitaatsõna on vastavalt reeglile pandud kursiivi ehk kaldkirja ja liitsõnas liidetud põhisõnaga sidekriipsu abil.
Rokkmuusika juured peituvad 1950. aastate rock'n'roll'is, rockabilly's ja rhythm and blues'is. 
1950. aastatel tekkis instrumentaalne rock-muusika suund, sageli nimetatud surf-rock'iks, milles suur osa oli elektrikitarri ja muude elektroonsete muusikainstrumentide kasutamisel. Soome keeles hakati seda elektrikitarrimuusikat tabavalt nimetama rautalanka-muusikaks. 
1960. aastatel tekkisid sulamžanrid pop'i, folgi ja džässiga.
1970. aastatel järgnes veel suurem rokkmuusika piiride avardamine, mille tagajärjel tekkis juurde rohkesti selliseid rokkmuusika alamžanreid nagu soft rock, blues rock, synth rock, progressiivne rokk, psühhedeelne rokk, eksperimentaalrokk, garage rock, punk rock, indie rock, noise rock, alternatiivrokk, hard rock ja heavy metal.
Tänapäeval on rokkmuusikal suur hulk edasiarendusi ja alamstiile, mille kategoriseerimiseks on mitmesuguseid võimalusi.
Imants Ziedonis

Imants Ziedonis (3. mai 1933 Sloka – 27. veebruar 2013 Riia) oli läti kirjanik.
Ta lõpetas 1959. aastal Läti Riikliku Ülikooli kaugõppes läti keele ja kirjanduse erialal ning 1964. aastal Moskvas Kõrgemad kirjanduskursused.
Alates 1968. aastast oli Imants Ziedonis kutseline kirjanik.
1990. aastal valiti Imants Ziedonis sõltumatu kandidaadina Läti Ülemnõukogusse. 1991. aastal ta loobus saadikumandaadist. 1987–1993 oli ta üks Läti Kultuurifondi asutajatest ja selle esimene esimees. 1998–2000 oli ta Läti Instituudi juhataja.
1997. aasta luulekogus "Läti luuleantaloogia" ilmus tema luulet Ain Kaalepi tõlkes.
Claude Makélélé

Claude Makélelé Sinda (sündinud 18. veebruaril 1973 Kinshasas Sairis) on endine jalgpallur, kaitsev poolkaitsja. 
Karjääri kolm viimast hooaega mängis Paris Saint-Germainis. Varem mängis ta klubides Nantes, Marseille' Olympique, Celta de Vigo, Madridi Real ja Londoni Chelsea.
Aastatel 1995–2008 mängis Claude Makélélé Prantsusmaa jalgpallikoondises.
Tallinna Linnavalitsuse nimekomisjon

Tallinna Linnavalitsuse nimekomisjon (lühemalt: nimekomisjon) on Tallinna Linnavalitsuse nõuandev organ, mis tegeleb Tallinnaga seotud kohanimeküsimustega.

Ajalugu

Nimekomisjon asutati 1965. aastal ja asutamisest aastani 1973 kandis nime Tallinna tänavanimede komisjon. Aastatel 1973–1990 kandis nime Tallinna nimevaliku komisjon.
Kanepi vald (1991)

Ajalugu

Kanepi vald moodustati 1991. aasta 19. detsembril.
2016. aastal sõlmisid Valgjärve, Kõlleste ja Kanepi vald ühinemislepingu. 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformi käigus moodustus nende kolme valla ühinemisel uus omavalitsusüksus – Kanepi vald.

Asustus

Vallas on üks alevik (Kanepi) ja 21 küla.

Külad

Erastvere, Heisri, Hino, Hurmi, Jõgehara, Jõksi, Kaagna, Kaagvere, Karste, Koigera, Kooraste, Lauri, Magari, Närapää, Peetrimõisa, Piigandi, Põlgaste, Rebaste, Soodoma, Sõreste, Varbuse.