google/wiki40b huggingface dataset:
Järellisand

Järellisand on lisand, mis asub nimisõnafraasis nimisõna järel ja täpsustab või seletab seda: Kohtusin Heleniga, oma kursusekaaslasega.
Järellisand on lause element, mis on abivahend põhja (täpsustatava/seletatava nimisõna) paremaks mõistmiseks, kuid selle võib lausest ka vabalt välja jätta, ilma et lause muutuks arusaamatuks, vrd Kohtusin Heleniga.
Belgia frank

Belgia frank (lühend BEF) oli Belgias käibiv valuuta kuni aastani 2002, kui mindi üle eurole. Üks frank jagunes sajaks santiimiks.
Mündid olid vääringutes 1, 5, 10, 20 ja 50 franki ning 50 santiimi. Paberrahad olid vääringutes 100, 200, 500, 1000, 2000 franki.
Oleg (eesnimi)

Oleg on mehenimi.
2018. aasta 1. jaanuari seisuga oli see Eestis populaarsuselt 15. mehenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Oleg 4847 mehel.
Fairbanks

Kliima

Fairbanksis on kõige kõrgemad temperatuurid mõõdetud juulis (37 °C) ja juunis (36 °C). Kõige madalam absoluutne maksimum on mõõdetud detsembris (+7 °C) ja veebruaris (+8 °C). Maist septembrini on täheldatud temperatuure üle 28 °C.
Kõige madalamad temperatuurid on mõõdetud jaanuaris (−54 °C) ja detsembris (−53 °C). Novembrist aprillini on täheldatud temperatuure alla −40 °C. Kõige kõrgem absoluutne miinimum on mõõdetud juulis (0 °C) ja juunis (−2 °C).
Fairbanksis sajab aastas keskmiselt 263 mm. Kõige niiskemad kuud aastas on juuli ja august (18 sajupäeva, 44 mm), kõige kuivemad on aprill (4 sajupäeva, 5 mm) ja märts (5 sajupäeva, 7 mm). Lund sajab aastas keskmiselt 173 mm, neist kõige rohkem detsembris (12 sajupäeva, 36 mm) ja novembris (13 sajupäeva, 35 mm). Juunist augustini pole kunagi lund sadanud.
Amata vald

Ajalugu

Aastal 1945 moodustati Kosa vallas Kosa külanõukogu, aga vald ise likvideeriti aastal 1949. Aastal 1954 liideti Kosa külanõukoguga likvideeritav Rencēni külanõukogu. Aastal 1965 arvati Amata sovhoosi maad Kosa külanõukogu koosseisu, ent Skujene sovhoosi ja külanõukogu keskuseks olnud Kosa küla maad arvati Skujene külanõukogu koosseisu. Samal aastal nimetati Kosa külanõukogu ümber Amata külanõukoguks. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. 2000. aastal liideti vald Drabeši vallaga ühiseks Amata piirkonnaks.

Muinsusmälestised

Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Kurmji muinaskalmed ehk Kalmistuküngas, Kaikūņi muinaskalmed, Lejaskauļi muinaskalmed ehk Kalmistuküngas, Doļi linnamägi ja Bērzkalni muinaskalmed ehk Kallisküngas. Kohaliku kaitse all on Olnieki keskaegne kalmistu, Rencēni mõisa keskaegne kalmistu, Rēveļi muinaskalmed koos sealse hiiega, Palmēni keskaegne kalmistu ja Kalnasīļi keskaegne kalmistu ning sealne kirikuase ehk Pühamägi.

Loodus

Valla tähtsaim jõgi on selle piirialadel voolav Amata. Looduskaitse all on Kaļļi allikad, Aleksandrs Čaksi istutatud tamm, üks mets-õunapuu, üks haab, üks mänd, üks kuusk ja neli looduskaitsealust nimetut põlist tamme.
Balvi vald

Ajalugu

Vald kujunes Balvi mõisast. Aastal 1935 oli valla pindala 445,6 km² ja seal elas 11038 inimest. Aastal 1945 moodustati Balvi vallas Kubuli, Balvi, Silamala, Vistusala, Ploskena, Celmene ja Dekšņi külanõukogud, aastal 1949 likvideeriti  aga Balvi vald ametlikult. Aastal 1954 liideti Balvi külanõukoguga likvideeritavad Silamala ja Medņi  külanõukogud, ent kolhoosi Strana Sovetov maad liideti Ploskena külanõukoguga. Aastal 1961 liideti külanõukoguga Kubuli ja Ploskena külanõukogudesse kuulunud sovhoosi Balvi maad. Aastal 1977 liideti külanõukoguga osa Rugāji külanõukogust, samas loovutas külanõukogu  maid Rugāji ja Ploskena külanõukogudele. Vald moodustati külanõukogust aastal 1991. 2009. aastast kuulub vald Balvi piirkonda.

Kaitstavad objektid

Muinsusmälestistest on riikliku kaitse all üks linnamägi. Kohaliku kaitse all on hiiepaik Kübaramägi ja Lācupe keskaegne kalmistu ehk Sõjahauad. Looduskaitse all on Kārnīte künnapuu, Ozoli tamm ja Veckalni tamm.

Külad

Vallas on kakskümmend kolm küla. Valla keskuses Naudaskalnsis (vidējciems) oli aastal 2018 153 elanikku. Ülejäänud valla külad on staatusega skrajciems – Āžudambis 32 elanikuga aastal 2018, Centramuiža 63 elanikuga aastal 2018, Dobenieki 11 elanikuga aastal 2018, Dūrupe 16 elanikuga aastal 20187, Dzeņalauzs 22 elanikuga aastal 2018, Kārklinieki 11 elanikuga aastal 2018, Keņi 15 elanikuga aastal 2018, Lācupe 25 elanikuga aastal 2018, Lāčugabali 4 elanikuga aastal 2018, Lemešava 27 elanikuga aastal 2018, Mēķi 21 elanikuga aastal 2018, Pilskalns 15 elanikuga aastal 2018, Plītinava 24 elanikuga aastal 2018, Rāvusala 1 elanikuga aastal 2018, Reči 16 elanikuga aastal 2018, Salmaņi 16 elanikuga aastal 2018, Silamala 11 elanikuga aastal 2018, Stepjugabali 13 elanikuga aastal 2018, Žaugupe 28 elanikuga aastal 2018, Ūzulsola 13 elanikuga aastal 2018, Vaņki 23 elanikuga aastal 2018 ja Verpuļeva 131 elanikuga aastal 2018. Ülejäänud valla elanikud elavad külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Henry Stubbe

Henry Stubbe (ka Henry Stubbes, 1632, Lincolnshire – 1676, Bristol) oli inglise arst ja õpetlane.
Tegutses arstina Bathis ja Warwickis. Aastail 1661–1665 oli arstina Jamaical.
Adam Stebłowski

Adam Stebłowski (24. detsember 1896 – 28. veebruar 1941) oli Poola sõjaväelane, jurist, konsulaarametnik.
Ta pälvis palju tunnustusi. Seejuures 1932 otsustati talle anda Kotkaristi III klassi teenetemärk ja 1935 Eesti Punase Risti mälestusmärgi II järgu I aste .
Aleksei Bubõr

Aleksei Fjodorovitš Bubõr (16. märts 1876 Jekaterinoslavi kubermang – 1919 Ukraina) oli vene arhitekt.
Ta on projekteerinud linna- ja tööstusehitisi näiteks Peterburis, Tallinnas ja Sotšis. Paljusid töid tegi ta koos Nikolai Vassiljeviga ja L. A. Iljiniga.
Muusika väljendusvahendid

Muusika väljendusvahendid, ka muusikalised väljendusvahendid, (inglise keeles elements of music, aspects of music) on muusikas rakendatud muusikalised objektid. Helilooja kasutab muusika väljendusvahendeid heliteose loomiseks, interpreet ehk esitaja kasutab neid heliteose tõlgendamiseks ning muusikateadlane kasutab neid muusikast rääkimiseks ja kirjutamiseks. 
See, kuidas muusika väljendusvahendeid kasutatakse, määrab muusikastiili, mis on ka ise muusikaline väljendusvahend.
John David White (1976) eristab lääne muusika põhiliste muusikaliste väljendusvahenditena meloodiat, harmooniat, rütmi, tämbrit, muusikavormi, tempot, dünaamikat ja faktuuri. 
Eesti Nõukogude Entsüklopeedias on muusikalised väljendusvahendid määratletud kui "helitöö mõtte- ja tundesisu väljendavad muusikalised komponendid": mille hulka kuuluvad näiteks "intonatsioon, helilaad, meloodia, harmoonia, rütm, tempo, meetrum, dünaamika, faktuur, tämber, register, agoogika, artikulatsioon, fraseerimine". 
Eesti Entsüklopeedia (2006) loetleb muusika väljendusvahenditena meloodiat, rütmi, tempot, agoogikat, dünaamikat, tämbrit, helilaadi, harmooniat ja orkestratsiooni.
Eesti Vabariigi kohaliku omavalitsuse muusikakooli ainekavas punktis 1.2.1. on määratletud muusika väljendusvahenditena meloodia, rütm, tempo, dünaamika, tämber, register, kooskõla (harmoonia), faktuur.
Muusika väljendusvahenditeks on peetud ka näiteks muusikastiili, heli ruumilist paiknemist, heli liikumist ruumis, žesti, tantsu, vaikust. Samuti on muusika väljendusvahendite hulka loetud näiteks motiiv, fraas, periood, sektsioon, ekspositsioon, kordus, variatsioon, töötlus ja muud vormiüksused ning faktuuri tüübid, nagu homofoonia, polüfoonia, heterofoonia.
Narvskaja Nedelja

Narvskaja Nedelja (originaalpealkirjaga Нарвская Неделя) oli 1997–2010 Narvas ilmunud nädalaleht, mis vahendas Narva linna ja selle lähiümbruse uudiseid. Lehte andis välja PR-Põhjarannik. Lehte toimetas Ilja Smirnov.
5. augustil 1999 ühinesid Narvskaja Nedelja ja Kreenholm ühisväljaandeks nimega Нарвская Неделя/Kreenholm. 2000. aastal sai leht tagasi nime Narvskaja Nedelja.
Linda Tubin

Linda Tubin (aastani 1930 Linda Pirn; 22. august 1905 Laeva vald – 26. juuni 1980 Tallinn) oli eesti näitleja ja laulja (sopran).
Ta õppis aastani 1925 Tartu tehnikagümnaasiumis. Aastatel 1926–1932 õppis ta Tartu Kõrgemas Muusikakoolis laulmist.
Linda Tubin töötas aastail 1927–1940 Vanemuises ja aastail 1940–1976 Draamateatris. Samuti mängis ta 1965. aastal filmis "Külmale maale" ja 1968. aastal filmis "Viini postmark".

Isiklikku

Aastail 1930–1941 oli Linda Tubin abielus Eduard Tubinaga; nende poeg oli Rein Tubin. Hiljem oli ta elukaaslaseks Voldemar Alev.
Tanel Joamets

Tanel Joamets (sündinud 14. septembril 1968) on eesti pianist ja pedagoog.

Haridus

Tanel Joamets on õppinud klaverit õpetajate Vassili Vesselovi ja Anu Antzoni juures Tartu I Lastemuusikakoolis ja Tartu Muusikakoolis (praegu Elleri-nimelises Tartu Muusikakool) ning professor Valdur Rootsi juures Eesti Muusikaakadeemias. 1998. aastal täiendas end Tallinnas Georg Otsa nimelises Muusikakoolis.

Pianistikarjäär

1993. ja 1994. aastal võitis preemiad üle-eestilisel Griegi konkursil ja vabariiklikul konkursil. Kahel rahvusvahelisel Skrjabini konkursil Venemaal 1995 ja 2000 jõudis finaali, esimesel pälvis diplomi, teisel laureaaditiitli. 1996. aastal võitis eripreemia improvisatsiooniansambli Ekstemporistid koosseisus Düsseldorfi Moodsa Kultuuri Konkursil.
2010. aastal pälvis Tanel Joamets Eesti Kultuurkapitali helikunsti sihtkapitali interpreedi aastastipendiumi.
Tanel Joamets on ka Eesti Interpreetide Liidu 2010. aasta stipendiaat. Tartumaa kultuuripärl 2015.

Kontserdid

Andnud soolokontserte Soomes, Saksamaal, Inglismaal, Austraalias ja Kanadas. Pärast preemiavõitu Moskvas 2000. aastal on esinenud sageli paljudes Venemaa linnades. Kontserdid on ulatunud üle terve Venemaa enam kui 50 linna Murmanskist Kislovodskini, Kaliningradist Kamtšatkani, ka suurlinnadesse nagu Moskva, Kaasan, Rostov, Ufaa, Perm, Jekaterinburg, Omsk, Novosibirsk, Krasnojarsk, Irkutsk, Habarovsk, Vladivostok . Ta on esitanud Skrjabini, Rahmaninovi, Mozarti, Raveli, Griegi ja Schnittke klaverikontserte mitmete Eesti ja Venemaa orkestritega. Lisaks klassikalisele repertuaarile esineb Joamets tihti ka improviseerijana, nii vabas kui ka džässistiilis. 
Joamets oli 2000–2006 Tartus toimunud festivali IMPROVIZZ kunstiline juht. 
Töötab õppejõuna Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias ning Heino Elleri nimelises Tartu Muusikakoolis, kus õpetab klaveri eriala ja improvisatsiooni.
Du gamla, Du fria

Du gamla, Du fria on Rootsi Kuningriigi hümn. Sõnad on kirjutanud Richard Dybeck 1844. aastal. Hümnina on kasutusel vaid kaks esimest salmi.

Sõnad

Du gamla, Du fria, Du fjällhöga nord
Du tysta, Du glädjerika sköna!
Jag hälsar Dig, vänaste land uppå jord,
/: Din sol, Din himmel, Dina ängder gröna.:/

Du tronar på minnen från fornstora dar,
då ärat Ditt namn flög över jorden.
Jag vet att Du är och Du blir vad du var.
/: Ja, jag vill leva jag vill dö i Norden.:/
Jag städs vill dig tjäna mitt älskade land,
din trohet till döden vill jag svära.
Din rätt, skall jag värna, med håg och med hand,
/:din fana, högt den bragderika bära.:/

Med Gud skall jag kämpa, för hem och för härd,
för Sverige, den kära fosterjorden.
Jag byter Dig ej, mot allt i en värld
/: Nej, jag vill leva jag vill dö i Norden.:/

Vaba tõlge eesti keelde (kaks esimest salmi)

Sa vana, vaba ja mõõtmatu Põhjamaa
oma sõnatus ja karges ilus!
Ma tervitan Sind, kauneim paik maa peal,
tervitan Sinu päikest, taevast, aasu haljaid!
Tervitan Sinu päikest, taevast, aasu haljaid!
Sind mäletatakse juba muistsetest aegadest,
kui Sinu auline nimi sai teatavaks üle kogu maailma.
Ma tean, et Sa oled ja jääd selleks, kes olid.
Jah, ma tahan elada ja surra Põhjamaal!
Jah, ma tahan elada ja surra Põhjamaal!
(A. Mutso tõlge; redigeeritud)
Bugatti Automobiles SAS

Giugiaro ideeautod

Volkswagen lasi kuulsal ItalDesignGiugiaro disaineril Giorgetto Giugiarol disainida mitu ideeautot, et valida neist välja need, millest võiksid kujuneda Bugatti seeriamudelid. Esimesena esitleti 1998. aasta Pariisi autonäitusel mudelit Bugatti EB118, mis oli suur kaheukseline kupee. Sellele järgnes 1999. aasta Genfi autonäitusel esitletud Bugatti EB218, suur ja luksuslik neljaukseline sedaan. Sama aasta Frankfurdi autonäitusel esitleti mudelit Bugatti 18/3 Chiron ja Tokio autonäitusel Volkswageni enda disainitud mudelit Bugatti EB 18.4 GT. Kõigil neil mudelitel oli W18 mootor võimsusega 555 hj (408 kW).

Liitmine Volkswageniga

15. detsembril 2000 liideti Bugatti ametlikult Volkswageniga. Ettevõtte presidendiks määrati Volkswageni veermikuosakonna ülem Karl-Heinz Neumann. Ettevõte ostis 1856 rajatud Château Saint Jeani mõisa Molsheimi lähedal Dorlisheimis, mis varem oli kuulunud Ettore Bugattile. Mõisast sai Bugatti peakorter ja 2005 valmis selle lähedale ka tehas, kus Bugattisid kokku pannakse.

EB 16/4 Veyron

Ferdinand Piëch teatas 2001. aasta Genfi autonäitusel, et Bugatti alustab mudeli EB 16/4 Veyron tootmist. Sellest autost pidi tulema läbi aegade kiireim, võimsaim ja kõige kallim sõiduauto. Auto pidi hakkama kasutama 8,2-liitrist W16 mootorit erinevalt ideeautodel kasutatud W18 mootoritest. Seda mootorit kasutati esmakordselt ideeautol Bentley Hunaudières. Mootorile lisati veel 4 turboülelaadijat, mille tulemusel kujunes mootori võimsuseks 1001 hj (736 kW). Tootmisse jõudis Veyron alles aastal 2005. Kokku plaanitakse valmistada vaid 300 Veyronit.

Teine mudel

Bugattil on plaanis tootmisse tuua ka teine mudel, mis on tõenäoliselt kas suur neljaistmeline kupee või sedaan. Jõuallikas ja ülekanne pärineks tõenäoliselt Bugatti Veyronilt.
Projektistumine

Projektistumine avalikus sektoris

Lisaks erasektorile leiab projektistumine aset ka avalikus sektoris. Projektipõhiselt arendatakse ja rakendatakse uusi avalikke eeskirju. Igasuguseid tegevusi avalikus sektoris organiseeritakse ümber projektipõhiseks ning erinevaid protsesse esitletakse projektidena.

Projektistumise arengusuunad

Rohkem kui kümme aastat tagasi väitsid Jeffrey Pinto ja Om Prakash Kharbanda, et projektijuhtimisest saab tuleviku globaalse äri põhiline juhtimisstiil. Lisaks pakkusid nad, et projektijuhtimine võib ühel päeval asendada traditsioonilise funktsionaalse juhtimisstiili, kuna pakub konkurentsieelist 21. sajandi ärikeskkonnas. Viimasena tõid autorid välja, et sarnaselt projektijuhtimise tõusmisega ettevõtte juhtide huviorbiiti 1990-ndate keskel, toimub praegu sarnane trend programmide ja programmiportfooliotega. [6] Programm on projektide kogum ja projektide vaheline suhe selles kogumis. Programmijuhtimise mõju hinnatakse samaväärseks projektijuhtimise mõjuga selle algusaegadel. Tegemist ei ole täiesti uudse suunaga. Programmidest on räägitud 90-ndate algusest kuid uudne on nende ühe laialdasem kasutamine organisatsioonides ja teaduslikes uurimistöödes.
Jean de La Fontaine

Jean de La Fontaine (8. juuli 1621 – 13. aprill 1695) oli prantsuse kirjanik, tuntuim prantsuse valmikirjanik ja üks tuntumaid valmikirjanikke üldse ning on üks  loetavamaid XVII sajandi prantsuse luuletajaid.
Tema eeskujudeks olid Aisopos ja Horatius.
Nukleiinhapped

Nukleiinhapped on biopolümeerid, mille monomeerid on nukleotiidid. Nukleotiidid koosnevad lämmastikalusest, suhkrust ja fosforhappejäägist. Üksikud nukleotiidid on ühendatud polünukleotiidahelaks fosfaat-suhkur sidemetega. Nukleotiidide järjestust on võimalik kindlaks teha sekveneerimise abil, mis annab tulemuseks märkidest koosneva tõlgenduse, mida nimetatakse sekventsiks.
Eristatakse kahte tüüpi nukleiinhappeid: desoksüribonukleiinhape (DNA) ja ribonukleiinhape (RNA). Kui DNA ehituskomponendid on desoksüribonukleotiidid, kus suhkruks on desoksüriboos, siis RNA koosneb ribonukleotiididest, mille suhkruks on riboos. Nukleotiidide oluline koostisosa on ka lämmastikalus, mida on viit tüüpi: adeniin, guaniin, tsütosiin, tümiin ja uratsiil. Kui esimesed kolm esinevad nii DNA-s kui ka RNA-s, siis tümiin esineb ainult DNA-s ja uratsiil ainult RNA-s – see on teine oluline erinevus DNA ja RNA vahel.
Nukleiinhapped avastas Friedrich Miescher aastal 1869 valgelible rakutuumas. Ladina keeles on tuum nucleus – sellest tuleb ka nukleiinhapete nimetus.
Nukleiinhapete funktsioon rakus on säilitada ja edastada geneetilist informatsiooni, mis on kodeeritud DNA nukleotiidide järjestusse. Teine oluline nukleiinhapete funktsioon on geeniekspressioon RNA vahendusel.
Võra-roherähn

Kirjeldus

Täiskasvanud võra-roherähn on üldiselt umbes 25 cm pikk ja kaalub 66–96 g.

Levila

Liik elutseb enamasti madalmaal asuvates kaksiktiibviljaliste puudega metsades, turbaraba metsades, istandustes ja kuni 1700 meetri kõrgusel asuvates mägimetsades.

Toitumine

Võra-roherähn toitub enamasti sipelgatest ja termiitidest, süües ka nende mune ja vastseid. Enamasti otsivad toitu paaris, mõnikord liitutakse suuremate parvedega.

Pesitsemine

Liigi pesitushooaeg hinnanguline pesitsusaeg Lääne-Malaisias jaanuaris ja veebruaris, Borneol juunis ja Kesk-Jaaval septembris. Nad ehitavad pesa puude otsa, kuni 18 meetri kõrgusele ja kurnas on 2–3 muna.

Häälitsemine

Tavaline kutsehüüd on "peé-bee", mõnikord pikem "peé-dee-dee-dee".

Seisund

Rahvusvahelise Looduskaitseliidu punase nimistu järgi on liik soodsas seisundis.
Orodes III

Orodes III (OPΩΔΗΣ) oli Partia kuningas aastatel 4–7.
Tema isaks peetakse Partia kuningat Phraates IV-t, ema on teadmata.
Ta abiellus Juudamaa printsessi, Alexandrose tütrega. Partia ja Media Atropatene kuningas Vonones II oli nende poeg.
Ta tuli võimule pärast Phraatakest. Ühe versiooni järgi ta oli võimul ainult mõned kuud, ja needsamad ülikud, kes ta troonile panid, lõpuks ka mõrvasid ta (mõrvamine on kindel). Sel juhul loetakse tema võimuloleku ajaks umbes aastat 6.
Tartu Linna Statistika Büroo

Tartu Linna Statistika Büroo oli statistikaasutus, mis tegutses Tartu Linnavalitsuse juures. Büroo funktsioonide seas oli andmete kogumine elanike, valimiste, majanduse, kaubanduse, põllumajanduse, transpordi, hariduse, tervishoiu jt elualade kohta ning ühtlasi nende andmete statistiline analüüs.
Büroo loodi aastal 1919. Aastal 1940 nimetati see ümber ENSV Statistika Keskvalitsuse Tartu Linna Inspektuuriks ja aastatel 1941–1944 oli see Tartu Linna Statistikabüroo.
Rui Rio

Rui Rio (sündinud 6. augustil 1957 Portos) on Portugali poliitik, majandusteadlane, omavalitsustegelane.
Aastatel 2002–2013 oli ta Porto omavalitsuse president (linnapea).
2005. aastal otsustati talle anda Valgetähe I klassi teenetemärk.
Sullivani maakond (Indiana)

Ajalugu

Maakond moodustati 30. detsembril 1816.
Alam

Alam on eesti perekonnanimi.
Perekonnanime Alam (Allam, Allamb) on pandud neljas mõisavallas Harju-, Lääne ja Võrumaal. Nimede eestistamisel määrati sellenimelistele uueks perekonnanimeks Altmäe (Juuru vallas 1937. aastal). 2018. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Alam Eestis 10 mehel ja 7 naisel.
Sovetsk

Nimi

Linn on saanud nime Tilse (Tõlža, leedu keeles Tilžė) jõe järgi. Jõe nimi tuleb preisikeelsest sõnast tilse 'soine' (vrd leedu tilžti 'vee all olema').
Linna nimi on olnud ka Schalauenburg.

Loodus

Linn asub Nemunase   vasakul kaldal kohas, kus Tõlža (Tilse) jõgi suubub Nemunasse. Aastal 1562 tekkis jõe üleujutuse tõttu Schloßmühlenteich ('lossiveskitiik').

Haldus

Aastatel 1895–1945 oli Tilsit linnkreis Gumbinneni ringkonnas. Tilsit oli ka Tilsiti kreisi (hiljem Tilsit-Ragniti kreisi) keskus.
Sovetsk oli oblastilise alluvusega linn ja Sovetski rajooni keskus. 
Aastast 2003 moodustab linn munitsipaalmoodustise, 2004. aastast linnaringkonna.  Ta on Sovetski linnaringkonna ainus asula.

Taristu

Aastal 1658, võib-olla juba 1313, rajati esimene ujuksild üle Memeli. Esimene kivisild valmis 1767. 
Maanteed Königsbergi ja Memelisse rajati 1832 ja 1853. 
Tänu Heinrich Kleffeli jõupingutusele sai Tilsit 1865 ühenduse Preisi Idaraudteega. Tilsiti-Memeli raudteelõik  läks käiku 1875.
Aastatel 1900–1944 toimis Tilsiti tramm, mida opereeris E-Werk und Straßenbahn Tilsit AG.

Majandus

Keskajal toitis linna parvetamine. 19. sajandi algusest kuni 1914. aastani sai linn sõdadest puutumata jäädes areneda. Tilsitist sai puidutööstuse keskus. Maailmakuulsaks sai tilsiti juust. 
Memeli piirkonna üleminek Leedule mõjus Tilsiti majandusele halvasti, sest linn kaotas tähtsa osa oma tagamaast.

Sõdadevaheline aeg

Aastal 1921 toimus rahvahääletus linna kuuluvuse üle. Linnas elanud tuhandest leedulasest toetas ainult 42 Leedu koosseisu minekut.

Nõukogude Liidu koosseisus

Aastal 1946 anti linnale nimeks Sovetsk. 
Koos ülejäänud Kaliningradi oblastiga sai sellest sõjalistel põhjustel kinnine territoorium. 
Senised sakslastest linnaelanikud, kes polnud põgenenud, sunniti 1947. aastaks Saksamaale ümber asuma. Asemele asustati peamiselt venelasi praeguse Keskföderaalringkonna ja Volga föderaalringkonna aladelt ning valgevenelasi.

Venemaa Föderatsiooni koosseisus

Aastal 1991 muutus Kaliningradi oblast Venemaa Föderatsiooni eksklaaviks Poola ja Leedu  vahel ning Sovetsk piirilinnaks mööda Nemunase  jõge kulgeval Venemaa ja Leedu piiril.  
Kaliningradi oblast vabanes isoleeritusest ja Tilsit avati välismaalastele.

Leedu kultuur

19. ja 20. sajandil tegutsesid Tilsitis  arvukad leedu seltsid. Tagamaa elanikest kõneles umbes pool leedu keelt.
Ma-ilm ja mõnda, mis seal sees leida on

Ma-ilm ja mõnda, mis seal sees leida on oli 1848-1849 Tartus ilmunud ajakiri; ühtlasi esimene eestikeelne illustreeritud populaarteaduslik ajakiri. Ajakirja andis välja Heinrich Laakmann ja selle toimetaja oli Friedrich Reinhold Kreutzwald.
Ajakirja eeskujuks oli J. P. Hebeli rahvaraamat "Schatzkästlein der rheinischen Hausfreundes" (:de) ja ajakiri Das Pfennig-Magazin (:de) (alustas ilmumist 1833).
Kroonupalat

Kroonupalat (vene keeles казённая палата) oli aastatel 1775–1917 Venemaa keisririigi Rahandusministeeriumi kubermanguasutus. Eestimaa ja Liivimaa kubermangus tegutsesid kroonupalati täitevorganid 1783–1917 (kreisirenteid 1922. aastani).
Kroonupalati täitevorganid olid kubermangurentei, kreisi- ehk maakonnarenteid ja maksuinspektorid. Kreisirenteid tegutsesid Eesti alal 1922. aastani, misjärel nende ülesanded läksid Eesti Pangale.
Kharthlis Deda

Kharthlis Deda (gruusia keeles ქართლის დედა 'Kharthli ema') on mälestusmärk Gruusia pealinnas Thbilisis. Monument püstitati Sololaki künka tippu aastal 1958, Thbilisi linna asutamise 1500. aastapäeval. Selle autor oli Elgudža Amašukeli.
See on 20 m kõrgune gruusia rahvarõivastes naise kuju. Algvariant oli puust, 1963. aastal asendati see alumiiniumskulptuuriga (postament on rauast). 1990ndatel vahetati skulptuur veel kord välja: langetatud pea asendati püstise peaga ning lisati loorberipärg. Naine hoiab vasakus käes veinikaussi nendele, kes tulevad rahus, paremas käes mõõka nendele, kes tulevad kurjade kavatsustega.
Kalncempji vald

Ajalugu

Valla alad kuulusid algselt Adsele muinasmaakonda, seejärel olid need aga Aluliina komtuuride valduses.  Aastal 1868 loodi valla aladel asunud 2330,95 ha pindalaga Kalnamuiža mõisa juurde Kalnamuiža vald. Aastal 1925 nimetati Kalnamuiža vald ümber Kalnciemsi vallaks.
Aastal 1935 oli Kalnciemsi valla pindala 86,7 km² ja seal oli 1953 elanikku. 1945. aastal moodustati valda Kalncempji ja Kalniena külanõukogud, aastal 1949 likvideeriti  aga vald ametlikult. Aastal 1990 muudeti Kalncempji külanõukogu vallaks. 2009. aastast kuulub vald Alūksne piirkonda.

Kaitstavad objektid

Muinsusmälestistest on riikliku kaitse all Okāni muinaskalmed (ka Kivimägi või Kalmemägi), Melderpuļķi muinaskalmed, Malaci muinaskalmed, Nāzupi linnamägi ja Uranaži muinaskalmed. Kohaliku kaitse all on Ate mõisa ait, Ate (Ote) vesiveski, Žagatase muinaskalmed, Sprīvuļi muinaskalmed ja Pūzupi muinaskalmed. 
Looduskaitse all on Pūzupi kask, Lauķi tamm, Pērkoni tamm, Pukši mänd ja Ciduļi paju. Lisaks jäävad valla lääneossa mitmed nimetud looduskaitsealused põlised tammepuud.
Meie Elu (ajakiri, 1907)

Meie Elu oli 1907–1918 Narvas ilmunud ajakiri. Ajakirja andsid välja 1907–1908 R. Põder, 1908–1911 J. Offril, 1913–1917 Ühiselu ja 1918 Jaan Treufeldt.
Ajakiri ilmus 3 korda nädalas - igal teisipäeval, neljapäeval ja laupäeval.
Toimetus asus Narvas, Malmi tn 5. 1907. aastal trükiti ajakirja Narvas R.Põder'i trükikojas. 
Ajakirjal oli mitmeid lisasid, näiteks Kirjandus ja Teadus, Naljalisa, Külaline.