google/wiki40b huggingface dataset:
Eduardo Vargas

Koondisekarjäär

Debüüdi Tšiili rahvuskoondises tegi Vargas 4. novembril 2009 mängus Paraguay vastu.
Esimese värava lõi ta rahvuskoondises 2. septembril 2011 sõprusmängus Hispaania vastu.
2014. aasta maailmameistrivõistluste teises alagrupimängus 18. juunil lõi ta värava Hispaaniale.
2015. aasta Copa América esimeses alagrupimängus 11. juunil lõi ta värava Ecuadorile ja 15. juunil toimunud teises alagrupimängus värava Mehhikole. 29. juunil toimunud poolfinaalmängus Peruu vastu lõi Vargas kaks väravat ja aitas koondise finaali. Finaalis kohtuti Argentinaga, keda võideti penaltiseerias ja tuldi esimest korda Copa América võitjaks. Vargas oli nelja väravaga Peruu mängija Paolo Guerrero kõrval turniiri suurim väravakütt, lisaks valiti ta turniiri sümboolsesse koosseisu.
2016. aasta Copa América Centenario viimases alagrupimängus 14. juunil lõi ta kaks väravat Panamale. 18. juunil toimunud veerandfinaalmängus kohtuti Mehhikoga, keda võideti koguni 7:0. Vargas lõi mängus neli väravat. Finaalis kohtuti Argentinaga, keda taas penaltiseerias võideti. Vargas oli kuue väravaga turniiri suurim väravakütt, võites Kuldse Saapa auhinna, lisaks valiti ta taas ka turniiri sümboolsesse koosseisu.
2017. aasta FIFA konföderatsioonide karika esimeses alagrupimängus 18. juunil lõi ta värava Kamerunile.
Uueveski oja

Kirjeldus

Oja pikkus on 14,6 km (koos lisaharudega 15,2 km), valgala suurus 38 km², langus on 57 m ja lang 3,8 m/km.
Uueveski oja saab alguse 99,5 m kõrgusel Viljandi vallas Auksi külas asuvast Auksi järvest ja suubub 42,5 m kõrgusel Viljandi linnas Viljandi järve kirdepoolsesse Viiratsi otsa. Uueveski oja läbib keskjooksul Võistre järve ja Karula järve ning alamjooksul Viljandi linna idaosas Uueveski basseine, Uueveski paisjärve ja Kösti paisjärve. Oja kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda.
Uueveski oja ületavad Auksi tee, Imavere – Viljandi – Karksi-Nuia maantee, Karula tee, Viljandi–Põltsamaa maantee, Uueveski tee, Oja tee ja Tartu – Viljandi – Kilingi-Nõmme maantee.

Ajalugu

1933. aastal valmisid Uueveskil avalikuks kasutuseks mõeldud ujumisbasseinid, millest ülemine oli 70–80 m pikk.
1930-ndate lõpul süvendati ja õgvendati Võistre järvest Karula järve voolavat Tobra oja (tänapäeval Uueveski oja ülemjooks) ja suurendati sel moel Uueveski oja läbivat veehulka. Samas suunati Kuuni järvest lähtuv ja senimaani Tobra ojja suubuv vesi Valuojasse.
Lütschine

Lütschine on jõgi Šveitsis Berner Oberland.
Lütschine jõgi algab Zweilütschineni lähedal, kus ühinevad Grindelwaldist alguse saav 12,3 km pikkune Must Lütschine (Schwarze Lütschine) ja Lauterbrunnentalist alguse saav 13,1 km pikkune Valge Lütschine (Weisse Lütschine).
Zweilütschinenist alates voolab 8,6 km pikkune Lütschine läbi Bödeli ja suubub Bönigeni lähedal Brienzi järve lääneossa.
Mart Rahumaa

Mart Rahumaa VR II/3 (kuni 1937 Reimann; 20. märts 1884 Sikana, Vana-Vändra vald – 9. detsember 1940 Vändra vald) oli Venemaa ja Eesti sõjaväelane (nooremleitnant).
Rahumaa võttis osa I maailmasõjast. Ta lõpetas Pihkvas lipnikute kooli ja Toržokis rooduülemate kursused.
Eesti Vabadussõjas teenis lõpuks 9. Jalaväepolgus.
Teda vääristati 18. veebruaril 1925 Vabadusristi II liigi 3. järguga.
Hugo Treial

Hugo August Treial (10. märts 1898 Vara vald, Tartumaa – 1. jaanuar 1976 Sydney) oli eesti advokaat.
Ta õppis 1920–1924 (lõpetas) Tartu Ülikooli õigusteaduskonna, Korporatsioon Ugala liige.
Osales Vabadussõjas, 1924–1928 Hugo Treffneri gümnaasiumi õpetaja Tartus, 1928–1932 vandeadvokaat Viktor Tarmase abi samas, 1932–1940 vandeadvokaat samas. 1934. aastal oli ta arreteeritud vapside liikumises osalemise eest.
Põgenes 1944 Saksamaale, 1950 läks sealt Rootsi, 1970 Austraaliasse.
Leo Ruumet

Elulugu

Leo Ruumet oli talupidaja poeg.
Lõpetas 1917 Kuressaare Gümnaasiumi ja 1930 Tartu Ülikooli matemaatikuna. Õppis aastatel 1918–1020 Peterburi Ülikoolis loodusteadust. Oli 1921–1930 Käsmu Merekooli matemaatikaõpetaja, 1930–1944 Tallinna Tehnikumi õpetaja ja inspektor (1941–1944 direktor). Pages 1944 Saksamaale ning töötas aastatel 1944–1945 Telefunkeni tehastes Mährisch-Trübaus ja 1945–1949 Augsburgi Eesti Gümnaasiumi õpetajana. 1949 siirdus USA-sse. 1953–1963 oli New Yorgis asuva Columbia Ülikooli füüsikalabori assistent, 1963–1972 uuringufirma Engineering Index, Inc. teadur.
Aksel Kristian

Aksel Kristian (26. oktoober 1900 Tartumaa – 3. august 1985 Stockholm) oli Eesti sõjaväelane (major, 1938).
Pärast osalemist Vabadussõjas õppis ta Eesti Vabariigi Sõjakoolis, mille lõpetas 1921. aastal. Kõrgema sõjakooli täieliku kursuse lõpetas ta kapteni auastmes 1933. aastal. Selleks ajaks oli Kristian läbinud ka luureohvitseride kursused. Ta läks tööle Sõjavägede Staapi, kus täitis mitmesuguseid ülesandeid: oli sõjavägede juhataja adjutant, täitis sõjaväe esindaja kohustusi Soomes ning ka salajasi ülesandeid Petseris ja Irboskas. Majori auaste anti talle 1938. aastal. 1939. aasta sügisel määrati Kristian lühiajaliselt Eesti Vabariigi ja NSV Liidu vahel sõlmitud vastastikuse abistamise paktist tulenevate ülesannete täitmisele. Oktoobris 1939 lähetati ta sõjaväeatašeeks Soome.
1939. aastal sai ta Kotkaristi IV klassi teenetemärgi.
Pärast Eesti okupeerimist ta kodumaale enam ei naasnud ning asus tööle Soome Peastaabi luureosakonda. 1941. aasta juunis oli Kristian luurerühma Erna formeerimise ja väljaõppe üks juhtidest.
1944. aasta sügisel vabastati ta teenistusest ning ta siirdus Rootsi.
Hiljem tegi ta koostööd raadiojaamadega Vaba Euroopa ja Ameerika Hääl.
Jaak Järv (keemik)

Jaak Järv (sündinud 5. novembril 1948 Tartus) on eesti keemik, Eesti Teaduste Akadeemia liige.
1967. aastal lõpetas ta Tartu 5. Keskkooli keemiaklassi ja 1972 Tartu Riikliku Ülikooli keemiaosakonna. Aspirantuurile aastatel 1973–1976 järgnes keemiakandidaadi kraadi kaitsmine Eesti TA Keemia Instituudi juures. Kandidaaditöö teema oli "Atsetüülkoliinesteraasi spetsiifilisuse ja reaktsioonimehhanismi uurimine, kasutades keemilise kineetika meetodeid ning kvantitatiivseid struktuuraktiivsussõltuvusi" ja see oli oluline Alzheimeri tõve diagnoosimisel. Keemiadoktori kraadi kaitses Jaak Järv 1990. aastal Moskva Ülikooli juures ning selle tähtsus seisnes keemilise kineetika meetodite kasutuselevõtus retseptorligandi toimemehhanismide selgitamiseks.
Professorikutse sai ta 1991. aastal ning 1997. aastal valiti ta Eesti Teaduste Akadeemia liikmeks loodusteaduste alal.
Jaak Järve tegevus on läbi aegade olnud seotud Tartu Ülikooliga, kus ta 1972. aastal asus tööle orgaanilise keemia kateedri nooremteadurina. Pärast aspirantuuri töötas alates 1976. aastast sama kateedri vanemõpetajana, aastatel 1982–1983 oli dotsent, 1983–1991 teadusprorektori asetäitja, 1985–1991 bioorgaanilise keemia laboratooriumi teaduslik juhendaja, 1998–2003 füüsika-keemiateaduskonna dekaan. Alates 1991. aastast on ta Tartu Ülikooli professor ning aastast 2007 Eesti Teaduste Akadeemia Toimetiste peatoimetaja.
Kõrvuti administratiivtööga on Jaak Järv tegelenud viljakalt ka teadusega. Tema uurimistöö peasuundadeks on olnud bioaktiivsete ühendite konstrueerimine ja süntees, biomimetikud, retseptorligandide süntees, struktuur-aktiivsus sõltuvused ja bioaktiivsuse kvantitatiivne iseloomustamine, ligandide toimemehhanismid G-valkudega seotud retseptoritega, ensüümkatalüüsi kineetika ja mehhanismid ning molekulaarne äratundmine ensüümkatalüüsil ja retseptorite sidumisel. Ta on olnud paljude magistri- ja doktoritööde juhendaja ning avaldanud üle 200 teadusartikli.
Jaak Järv on Euroopa Neurokeemia Seltsi (1988), Ameerika Keemiaseltsi (1997) ja Kuningliku Biokeemia Seltsi (2000) liige ja Eesti Biokeemia Seltsi president (alates 2004).
Ruila paisjärv

Ruila paisjärv on paisjärv Harju maakonnas Saue vallas Ruila külas. Järv asub Põhja-Eesti lavamaal, Vasalemma jõel, Ruila–Laitse teest u 50 m põhja pool.
Järve veepeegli pindala on 1,6 ha, kaldajoone pikkus on 544 m, suurim sügavus on 1,7 m. Järv on avalik veekogu, sellele on kehtestatud piiranguvöönd 50 m (3,5 ha).
Järve keskkonnaregistri kood on VEE2029710.
Pammana nina

Pammana nina on maanina Saare maakonnas Saaremaa vallas Pammana külas Pammana poolsaare tipus.
Maanina koordinaadid on 58° 38′ N, 22° 34′ E.
Eesti Korteriühistute Liit

Eesti Korteriühistute Liit (lühendatult EKÜL) on 1996. aastal loodud üleriigiline organisatsioon, mis esindab ja kaitseb korteri- ja hooneühistute huve riiklikul ja kohalikul tasandil. EKÜL-i liikmeks võivad olla kõik Eesti Vabariigis asutatud ja registreeritud korteri- ning hooneühistud, samuti teised elamute majandamiseks loodud kodanike ning organisatsioonide ühendused.
EKÜL asutati 17. aprillil 1996 Rakveres.
Liidu peakontor asub Tallinnas. Esindused on lisaks Tartus, Pärnus ja Kuressaares. 2017. aasta seisuga kuulub liitu ligi 1400 korteriühistut. Liit tegutseb korteriühistute valdkonna eestkõnelejana Eesti avalikkuses, osaleb valdkonna seadusloomes, tegeleb täiskasvanute koolitusega ning pakub korteriühistute tegevuse toetamiseks vajalikke teenuseid.
EKÜL-i moto: "Rahuloleva elanikuni läbi toimiva ühistu!".

Eesti Korteriühistute Koolituskeskus

EKÜL-ile kuulub erakool Eesti Korteriühistute Koolituskeskus, mis pakub täiendõpet korteriühistute juhtidele ja elamuvaldkonna spetsialistidele. 2016. aastal nimetas ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni Elamu- ja Maamajanduse Üksus Eesti Korteriühistute Koolituskeskuse rahvusvahelist tunnustust omavaks ÜRO Eluasemeharta ametlikuks õppekeskuseks.

Ajakiri Elamu

EKÜL annab välja korteriühistute ajakirja Elamu. Ajakiri ilmub neli korda aastas eesti ja vene keeles.

Rahvusvaheline tegevus

EKÜL on Euroopa Elamuorganisatsioonide ühenduse Housing Europe liige. Alates 2014. aastast kuulub EKÜL juhatuse esimees Housing Europe juhatusse.

Koduleht

Eesti Korteriühistute Liidu koduleht
Käsmu laht

Käsmu laht on Soome lahe siselaht. See asub Eesti põhjarannikul Käsmu poolsaare ja Vergi poolsaare Lobi neeme vahel. Kaldad asuvad Lääne-Virumaal Haljala vallas. Lahe laius on kuni 4 km, lahe suus on laius 3 km, sügavus 12–27 m.
Käsmu lahte suubuvad Käsmu oja (pikkus 7 km) ja Võsu jõgi (pikkus 23 km). Lahe läänekaldal asub Käsmu sadam. Kuna laht on põhjatuulte eest hästi kaitstud, siis on see hea looduslik sadamakoht.
Lahe lõunarannikul asub Võsu alevik.
Kuulub Lahemaa rahvusparki.
Andrus Mõttus

Andrus Mõttus (sündinud 17. veebruaril 1971 Tõrvas) on eesti vaimulik, ettevõtja ja koolijuht.
1989. aastal lõpetas Mõttus Tõrva gümnaasiumi. Keskkooli ajal osales ta Helme kutsekooli motoklubis ning tuli 1987. aastal kutsekoolide meistriks motokrossis.
Andrus Mõttus lõpetas Eesti Maaülikooli majanduse erialal (1989–1993), Tartu Ülikooli kehakultuuri erialal (2003–2006) ja Tartu Teoloogia Akadeemia usuteaduse erialal rakenduskõrgharidusena (2009–2012), samal aastal ka EELK Usuteaduse Instituudi Pastoraalseminari.
1993–1995 oli ta Sürgavere põllumajandusühistu tegevdirektor, 1995–1996 EKE ARIKO ettevõtluskonsultant, 1997–1998 Rakvere lihakombinaadi arendusdirektor ja 1998–2001 AS-i Rain juhatuse liige. 2001–2002 töötas ta Eesti Energias teenindusdirektorina, 2003–2005 AS-is RPM tegevjuhina, 2004–2006 oli Vestman Kinnisvara juhatuse liige ja 2006–2011 OÜ Delibalt Production (MuMa, Rimi, Alpenrose ja Balbiino kohukeste tootja) juhatuse liige. Samuti on ta andnud Kambja põhikoolis usuõpetuse tunde ja pidanud loenguid Tartu Ülikooli majandusteaduskonna ettevõtluskeskuses.
2009. aastast teenis Mõttus EELK Kambja koguduses praktikandina. 8. juulil 2011 ordineeriti ta diakoniks ning 15. juulil 2012 ordineeris peapiiskop Andres Põder ta õpetajaks. 2011–2012 oli Mõttus Kambja koguduse diakon, 2012. aastast on ta Kambja koguduse õpetaja ja 2012–2018 oli Tartu Kutsehariduskeskuse direktor.
Alates 2018. aasta jaanuarist on Mõttus EELK kantsler. 
Ta on Tõrva gümnaasiumi fondi asutaja ja nõukogu liige.
Andrus Mõttus elab Laeva vallas. Ta on abielus ja kolme lapse isa.
Punakõrv-ilukilpkonn

Punakõrv-ilukilpkonn (Trachemys scripta elegans) on lamekilpkonlaste sugukonda kuuluv kilpkonnaline. 
Ehkki punakõrv-ilukilpkonna looduslik levila on Põhja-Ameerika, on teda peamiselt lemmikloomana toodud paljudesse Euroopa riikidesse, kus ta mõnes paigus on aklimatiseerunud. Mitmes Euroopa riigis peetakse teda kahjuriks.
Punakõrv-ilukilpkonn on lamekilpkonnalise Trachemys scripta alamliik, varem on neid paigutatud ka perekonda Chrysemys, mistõttu vanemais allikais nimetatakse tema nimeks sageli Chrysemys scripta elegans.
Patriarhaat

Seotud mõisteid

Patriarh on mees, kes omab tugevat mõju oma perekonnas või ühiskonnas. mitmed ajaloolised ühiskonnad on olnud juhitud võimukate meeste poolt. Näiteks Vanas Roomas usuti, et nad on Romuluse, kes rajas Rooma, järglased. Ateena rajaja oli Erectheus ja Sparta Lacedæmon. Ka Judaismis väidab Torah, et juudid on Aabrahami järglased läbi Isaaci. Nii Torah kui kaKoraan ütlevad, et araablane pärineb Aabrahamist läbi Ishmaeli,  Aabrahami esimene poeg, Isaaci poolvend.
Patriarhaadist tuletatud omadussõna on patriarhaalne; ja patriarhalism, ja tavakeeles paternalism. Patronaaž ka "patroon" on samatüvelised sõnad mida võib kasutada soost sõltumatult. Näiteks nimetatakse nii mehi kui naisi, kes pakuvad ühiskonnas finantsabi mingitele tegevustele. Kuid sama sõna on võimalik kasutada ka negatiivses vormis, juhul kui on tegemist üleoleva käitumisega. Meest, kes käitub üleolevalt, võidakse nimetada paternalistilikuks.
Chris Kaman

Chris Kaman (sündinud 28. aprillil 1982) on USA korvpallur. Chris Kaman mängib alates 2011. aasta detsembrist NBA liiga klubis New Orleans Hornets.
Aastatel 2003–2011 mängis klubis Los Angeles Clippers.
Mõõdud: 213cm / 120kg
Aroostooki maakond

Ajalugu

Aroostooki maakond moodustati 1. mail 1839. aastal Penobscoti ja Washingtoni maakonna osadest. Maakonna nimi tähendab indiaani keeles "ilus jõgi".
Lännik

Lännik (põhjaeesti murretes: pütt, Saaremaal: pang) on rahvapärane laudnõu, mis on ümara põhjaga ülalt laienev, väikeste kõrvade, kaane ja kandesangaga. Länniku maht oli kuni 10 toopi (u 12 liitrit). Lännikut on kasutatud nt hapu- ja kohupiima, või, liha jt toiduainete hoidmiseks ja vedamiseks.
Laanemetsa vald

Laanemetsa vald (saksa keeles Lannemetz) oli vald Võrumaal Hargla kihelkonnas.
Vald eksisteeris 1866–1939.
Valla alal asus teiste seas Laanemetsa ja Koikküla mõis.
Miguel Indurain

Miguel Indurain Larraya (sündinud 16. juulil 1964 Villavas) on Hispaania endine jalgrattur. Ta on kõigi aegade edukaim rattur Tour de France'il.

Tour de France

Indurain on viiekordne Tour de France'i võitja (1991, 1992, 1993, 1994, 1995) ning pälvinud 12 etapivõitu. Ta on sõitnud liidri kollases särgis 60 etapi jooksul.

Giro d'Italia

Indurain on võitnud kaks Itaalia velotuuri (1992, 1993) ning olnud korra kolmas (1994). Ta on võtnud Giro d'Italialt 4 etapivõitu.

Vuelta a España

Indurain on tulnud Hispaania velotuuril 1991. aastal teiseks ja 1990. aastal seitsmendaks.

Maailmameistrivõistlustel

Indurain oli 1991. aasta maailmameistrivõistlustel grupisõidus kolmas ning 1993. aasta maailmameistrivõistlustel teine, kaotades 19 sekundiga Lance Armstrongile.
1995. aasta maailmameistrivõistlustelt võitis ta kuldmedali temposõidus, edestades Abraham Olanot ja Uwe Peschelit ning hõbemedali maanteesõidus, kaotades Olanole 35 sekundiga.

Olümpiamängudel

1996. aasta olümpiamängudel võitis Indurain kuldmedali temposõidus, edestades hõbemedali võitnud Olanot ning kolmandaks tulnud Chris Boardmani. Grupisõidus oli ta 26..
Cumberlandi maakond (Illinois)

Ajalugu

Maakond moodustati 1843. aastal.
Paemurru tänav (Rakvere)

Paemurru tänav on tänav Rakvere linna kaguosas, Paemurru linnaosas .
Põhja-lõunasuunaline Paemurru tänav on 178 m pikkune. Ta saab alguse Kruusa tänava ristmikult, ristub Pae ja Kivimurru tänavaga ning lõpeb Kivi tänava ristmikul. Kaugus Rakvere keskväljakust – Turu platsist, on linnulennul mõõdetuna 1,6 kuni 1,8 km. 
Tänav on nime saanud ajaloolise paemurru koha järgi ja andnud nime ka linnaosale. Paemurru tänava aadressi omab viis pereelamut, mis on ehitatud 20. sajandi teises pooles.
Philothamnus hoplogaster

Levila

Neid madusid võib kohata Lõuna-Aafrika Vabariigis, Svaasimaal, Botswanas, Zimbabwes, Sambias, Mosambiigis, Malawis, Tansaanias, Keenias, Rwandas, Burundis ja Kongo Demokraatlikus Vabariigis.
Ülo Tulik

Haridus

Ülo Tulik on lõpetanud Eesti Põllumajanduse Akadeemia agronoomia erialal (1975–1980).

Poliitiline tegevus

Ülo Tulik kuulus aastast 1999 Ühendusse Res Publica ning oli Isamaa ja Res Publica Liidu liige. 3. aprillil 2016 teatas ta, et astub IRL-st välja seoses temavastase laimukampaaniaga. 2018. aastast kuulub Tulik Keskerakonda.
Riigikogu juhatuse otsusega sai Ülo Tulik XII Riigikogu liikmeks alates 2011. aasta 6. aprillist haridus- ja teadusministri Jaak Aaviksoo asendusliikmena.
2017. aasta oktoobris kandideeris Ülo Tulik Kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel Keskerakonna nimekirjas Võru linnas ning osutus 101 häälega valituks. 26. oktoobril 2017 valiti Tulik 17 poolthäälega Võru linnavolikogu esimeheks.
Religion and Dharma

"Religion and Dharma" ('Religioon ja dharma') on õde Nivedita raamat, mis ilmus 1915. aastal. Selles raamatus arutleb Nivedita indiviidi ja ühiskonna kasvu ühiste põhimõtete üle vastavalt dharma seadusele.

Raamatu taust

Nivedita kolis Indiasse aastal 1898. Ta oli lähedalt seotud India õpilaste kogukonnaga, eriti Bengali omaga. Tavaliselt tõlgitakse sõna dharma inglise keelde sõnaga religioon, aga selles raamatus kirjutab autor, et need kaks asja on erinevad ja et dharmal on laiem ja keerukam tähendus. See raamat on esseede kogumik. Nivedita käsitleb selles hinduismi mitmeid aspekte, nagu näiteks hinduistlikud rituaalid, mukti, "hinduism ja organisatsioon", sektantlus, loobumine, religioon ja rahvuslik edu jne.
Märt Laur

Märt Laur (sündinud 29. detsembril 1980) on eesti kirjanik.
Laur debüteeris 1998 võrguajakirjas "Algernon", viljeledes kuni 2004. aastani teadusulmet; aastatel 1997-2003 tegi kaastööd ajakirjale Arvutimaailm. Hiljem on temalt ilmunud realistlikus võtmes ilukirjandusteoseid.
Poolruum

Poolruum on geomeetrias üks kahest osast, milleks tasand jaotab kolmemõõtmelise eukleidilise ruumi.
Üldistatult on poolruum üks kahest osast, milleks hüpertasand jaotab afiinse ruumi. See tähendab, et punktid, mis ei paikne hüpertasandil, on jaotatud kahte kumerasse hulka, nii et iga alamruum, mis ühendab ühe hulga punkti teise hulga punktiga, peab lõikuma hüpertasandiga.
Poolruum võib olla lahtine või kinnine. Lahtine poolruum on üks kahest lahtisest hulgast, mis tekib hüpertasandi lahutamisel afiinsest ruumist. Kinnine poolruum on lahtise poolruumi ja seda määrava hüpertasandi ühend.
Kahemõõtmelist poolruumi nimetatakse pooltasandiks, ühemõõtmelist poolruumi nimetatakse kiireks.
Rein Otsasoni Fond

Rein Otsasoni Fond on 24. mail 2006 asutatud sihtasutus, mille eesmärk on toetada Eesti üliõpilaste ja noorteadlaste õpinguid ja teaduslikke uuringuid ning arendada heategevust.
Fond on saanud nime taasiseseisvumise järgse Eesti Panga esimese presidendi ning Eesti Krediidipanga asutaja ja presidendi Rein Otsasoni järgi ning see asutati tema 75. sünniaastapäeval.
Sihtasutuse esimene juhataja oli aastatel 2006–2011 Krediidipanga juhatuse aseesimees Valmar Moritz. Alates 2011. aastast on sihtasutuse juhataja Veljo Otsason.
Sihtasutuse nõukogusse kuulusid algselt Valentina Otsason, Ain Soidla ja Andrus Kluge. Pärast Andrus Kluge lahkumist nõukogust 2011. aastal lisandusid veel Marju Arras, Marina Laaneväli ja Ruslan Dontsov.
Rein Otsasoni Fond asutati Eesti Krediidipanga ning Rein Otsasoni perekonna ja kolleegide poolt.
Elise-Eretria koolkond

Elise-Eretria koolkond on vanakreeka filosoofiakoolkond, mille rajas lühikest aega Sokratese tutvusringkonda kuulunud Phaidon Elisest Phaidon on ka Platoni ühe dialoogi nimitegelane, kuid sellest hoolimata ei ole tema ja esialgse Elise koolkonna õpetusest palju teada. Ka Phaidoni õpilase, Elise Pleistanose kohta ei ole teada nimest enamat.
Elise koolkonna tegevust jätkasid Megara koolkonna esindaja Stilponi juures õppinud Menedemos Eretriast ja Asklepiades Phleiusist, kes kolisid kooli Elisest Eretriasse, misjärel hakati Diogenes Laertiose tunnistuse kohaselt varem Elise koolkonnaks nimetatut Eretria koolkonnaks nimetama. Kuna mõlemast koolkonnast on võrdlemisi vähe teada ning ilmselt oli nendel koolidel tugev seos, siis nimetatakse neid tavaliselt koos Elise-Eretria koolkonnana.
Kuna Eretria koolkonna esindajad olid Stilponi õpilased, siis enamasti nähakse tugevat seost nende ja Megara koolkonna õpetuse vahel, mis väljendus usus ühtsesse hüvesuse ideese ning hea ja tõese teatavasse kokkukuuluvusse. Cicero ütleb oma Academicas, et Eretria koolkonna esindajad arvasid hea asupaigaks olevat vaimu (ladina mens) ning seetõttu oli nende jaoks vaimuteravus see, mis tõde mõista ja muust eristada suudab. Diogenes Laertiose väitel arvas koolkonna esindaja Menedemos, et tõde ei saa väljendada eitavate (vanakreeka ἀποφατικὰ) ega ka liidetud (vanakreeka συνημμένα) ning põimitud (vanakreeka συμπεπλεγμένα) väidetega, nõudes selle asemel kinnitavate (vanakreeka ἀποφατικὰ) ja ühetimõistetavate (vanakreeka τὰ οὐχ ἁπλᾶ) väidete kasutamist.
Svėdasai

Ajalugu

Sealset mõisa on esmakordselt mainitud aastal 1503, toona kuulus see Radziwillidele. Aastal 1522 on esmakordselt mainitud sealset kirikut, aastal 1577 aga sealset poe ja nelja kõrtsiga alevit. Asula toonane nimekuju oli Svėdasys. Tol aastal püstitasid sinna oma kiriku ka protestandid.
Alev kanti kaardile aastal 1613. Aastal 1645 koostas Radziwillide kartograaf Juozapas Narunavičius Svėdasai kaardi, toona oli asulas seitse tänavat. Aastast 1743 kujunes sealne protestantide kirik Salamiestise kihelkonda kuuluvaks palvemajaks, mille hoone aga aastal 1755 maha põles. XVIII sajandil sai alev ka omale turuplatsi.
Asula põles aastail 1835 ja 1894. Svėdasai elanikud osalesid aktiivselt novembriülestõusus ja jaanuariülestõusus. Tsaariajal oli alevi venekeelne nimekuju Своядосць või Свядосць.
XX sajandi alguses sai alev tänapäevase nimekuju. Sajandi esimesel poolel rajati alevisse meierei, kus toodeti aastal 1937 220 tonni võid. Maailmasõdade vahelisel perioodil tegutsesid alevis veel tärpentini, tõrva ja tökatit tootev vabrik, krediidiühistu ning kaks telliselöövi. Teise maailmasõja eel tegutsesid alevi ümbruskonnas Leedu metsavennad. Sõja ajal hukkasid saksa okupatsiooniväed 300 juuti, hiljem põletasid sakslased suure osa alevist maha.
Teise maailmasõja järel liideti sealsed telliselöövid ühtseks tellisetööstuseks, tegevust jätkas ka meierei. Nõukogude perioodil oli Svėdasai kohaliku kolhoosi keskasulaks. Alevis tegutses ka metsamajand.
Annino

Annino ehk Annamoisio (vene Аннино) on alev ja samanimelise valla keskus Venemaal Leningradi oblastis Lomonossovi rajoonis. Ajalooliselt kuulus küla Kesk-Ingerimaale Hietamäki kihelkonda ning oli asustatud ingerisoomlaste poolt. 2010. aastal elas alevis 3558 inimest.
1676. aastal on küla mainitud kui Aimamoisio ning see kuulus Dudergofi pogostisse.
1817. aastal oli külas (nimetatud kui Аннинa) 15 talu.
1831. aastal oli külas (nimetatud kui Аннинa) 16 talu. 
1838. aastal elas külas (nimetatud kui Анниной) 44 inimest, kellest 25 olid mehed ja 19 naised.
1848. aastal elas külas (nimetatud kui Annamoisio) 116 ingerisoomlast (50 meest ja 66 naist), kellest 4 olid äyrämöised ja 112 savakod. Haldusjaotuslikult kuulus küla Peterburi kubermangu Oranienbaumi maakonda.
1856. aastal oli külas (nimetatud kui Аннинa) 18 talu 55 meeshingega.
1860. aastal oli külas (nimetatud kui Аннинo) 28 talu.  
1876. aastal avati külas esimene kool.
1880–1890. aastail oli külas (nimetatud kui Аннинo) 25 talu. 
1913. aastal oli külas (nimetatud kui Аннинo) 40 talu. 
Aastatel 1917–1951 kuulus küla Šundorovo külanõukokku.
1924. aastal soomekeelsel Peterburi lähiümbruse kaardil on küla nimetatud kui Annamoisio.
1928. aastal elas külas 289 inimest.
1941. aastal oli külas (nimetatud kui Аннинo) 46 majapidamist.
Teise maailmasõja ajal perioodil 01.08.1941–31.12.1943 oli küla okupeeritud saksa vägede poolt. 
1947. aastal rajati küla territooriumile "Võit" nimeline kolhoos.
1970. aastatel ehitati esimesed viiekorruselised eluhooned, keskkool, kultuurimaja.