google/wiki40b huggingface dataset:
Harsefeld

Ajalugu

1104. aastal asutati Harsefeldis benediktlaste klooster, toona Saksimaa hertsogiriigis. Pärast hertsogiriigi lammutamist 1180. aastal kuulus Harsefeld vürstlikku Bremeni peapiiskopkonda, uude vahetult keisrile alluvasse Saksa-Rooma riigi territooriumisse. 16. sajandi keskpaigas, kui enamus vürstliku peapiiskopkonna elanikke võttis omaks luterluse, jäi klooster katoliikluse kantsiks. Tilly juhitud Katoliikliku Liiga okupatsiooni ajal (1628–1630) sai kloostrist lähtepunkt uuestikatoliseerimise katsetele.
1648. aastal muudeti vürstlik peapiiskopkond Bremeni hertsogkonnaks, mida valitseti esmalt personaalunioonis Rootsi krooniga. Uued valitsejad likvideerisid kloostri ja enamus selle hooneid langes pärast 1648. aastat varemeisse. 1715. aastast valitses hertsogkonda Hannoveri dünastia. 1807. aastal annekteeris hertsogkonna üürike Vestfaali kuningriik, 1810. aastal annekteeris selle Prantsusmaa. 1813. aastal anti hertsogkond tagasi Hannoveri kuurvürstkonnale, mis – pärast Hannoveri kuningriigiks ülendamist 1814. aastal – liidendas hertsogkonna reaaluniooni ning hertsogkonna territooriumist, sealhulgas Harsefeldist, sai 1823. aastal rajatud Stade regiooni osa.
Kaunas

Ajalugu

Kaunase asula tekkis tõenäoliselt X sajandil. Sealset asulat mainiti kirjalikes allikates esimest korda aastal 1030. Aastal 1140 mainis asulat Muḩammad al-Idrīsī, kes kasutas selle kohta nimekujusid Qaynu ja Qanys. Ristisõdijate kroonikatesse ilmus asula Marburgi Wigandi kroonikas aastal 1361, saksa kroonikates kandis Kaunas nimesid Kauen, Cawen, Kauwenpille jt. Millalgi XIV sajandil rajati asulasse ka kivist Kaunase linnus.
Linn sai Kaunasest aastal 1408, mil see sai Magdeburgi õigused. Samal aastal rajati sinna ka Hansa Liidu kaubakontor, mis asus Perkūnase majas. XV sajandil olid linna põhilisteks asukateks saksa kaupmehed. Linna pindala oli toona 20 hektarit. Aastal 1473 asutati linna esimene kool, aastal 1519 aga hospidal.
XVII sajandi alguseks oli linnas ligi 15 000 elanikku. Sel perioodil rajati linna lähedale ka Pažaislise klooster. Seejärel laastasid linna aga sõjad ja katkuepideemia. Kaunas hakkas taas kasvama alles XVIII sajandil, mil valmis Nemunase ja Dnepri jõgikondasid ühendav Ogiński kanal.
Alates kolmandast Poola jagamisest aastal 1795 oli Kaunas Venemaa koosseisus, sellal kui osa tänapäevasest linna territooriumist sai endale Preisimaa kuningriik. Aastal 1812 ületas Napoleoni sõjavägi Kaunase kohal Nemunase ja tungis Venemaale.
Aastal 1842 sai Kaunasest Kovno kubermangu halduskeskus. Aastal 1847 alustati senisest linnast ida poole Naujamiestise linnaosa rajamist. Aastail 1861–1862 valmis Peterburi-Varssavi raudtee ja sellele rajati Vilniusest Königsbergi viiv haru, mis läbis ka Kaunast. Linna vaimueelu arengule oli äärmiselt oluline aasta 1864, mil Varniaist toodi üle seal asunud Žemaitija piiskopkonna keskus ja vaimulik seminar.
Aastal 1898 rajati linna elektrijaam. Aastal 1889 liideti Kaunasega Žaliakalnis. Aastal 1882 hakati rajama Kaunase kindlust, mis valmis aastaks 1914. 
Kaunas oli aastatel 1919–1939 Leedu ajutine pealinn (leedu laikinoji sostinė), kuna Leedu Vabariigil puudus kontroll konstitutsioonijärgse Leedu pealinna Vilniuse üle. Tol perioodil liideti linnaga ka mitmed seda ümbritsenud alevid ja eeslinnad. Aastal 1926 sai linnast Kaunase peapiiskopkonna keskus.
22. ja 23. juunil 1941 vallutasid linna Leedu vabadusvõitlejad, kes tegid koostööd Saksamaaga ja seal võimul olevate natsidega. Sealsed juudid sunniti asuma getosse, mis muudeti hiljem Kaunase koonduslaagriks. Aastal 1946 liideti linnaga Petrašiūnai, Marvelė, Lampėdžiai, 1959 aastal Kleboniškis, 1961 aastal Palemonas. Leedu taasiseseisvumise järel oli linn Kaunase maakonna halduskeskuseks, maakonna likvideerimisel aastal 2010 kujunes see aga omavalitsuse staatusega linnaks.

Haldusjaotus

Linn moodustab eraldiseisva omavalitsusliku haldusüksuse ja jaguneb 11 vallaks (seniūnija).

Transport

Kaunases töötab 16 trollibussi- ja 34 bussiliini. Linna lähedal asub Kaunase rahvusvaheline lennujaam, linnas asub Steponas Dariuse ja Stasys Girėnase lennuväli. Kaunas on ka Baltimaade suurim jõesadam, samuti läbib linna Via Baltica.
Rahvusvaheline Sulgpalliföderatsioon

Rahvusvaheline Sulgpalliföderatsioon (inglise keeles Badminton World Federation, lühendatult BWF) on rahvusvaheline spordialaliit, mis korraldab sulgpalliga seotut kogu maailmas.
Föderatsioon asutati 1934 Londonis nimega International Badminton Federation (lühendatult IBF).
Föderatsioonil on tänapäeval 180 liiget: sh 175 rahvuslikku organisatsiooni (sh Eesti Sulgpalliliit).
Eestirootsi keel

Eestirootsi keel ehk rannarootsi keel (ka rannarootslaste keel; rootsi keeles estlandssvenska) on Eestis keskajast kuni 1944. aastani (harva ka tänapäeval) rannarootslaste ehk eestirootslaste kõneldud rootsi keele murderühm.
Rannarootsi keele erinevusaste rootsi keelest on võrreldav eesti kirjakeele ja setu murde erinevusastmega.
Macropisthodon

Levila

Neid võib kohata Kagu-Aasias.
Daniel Vaarik

Daniel Vaarik (sündinud 4. aprillil 1973) on eesti meediaekspert, suhtekorraldaja ja ajakirjanik.
Vaarik on lõpetanud Miina Härma Gümnaasiumi ning õppinud Tartu Ülikoolis ajakirjandust.
Daniel Vaarik on töötanud Rahva Hääle majandustoimetajana, majandusministeeriumi avalike suhete talituse juhatajana, Mart Siimanni valitsuse pressinõunikuna ja rahandusministeeriumi nõunikuna. Ta on olnud AS-i Eesti Loto nõukogu liige (1999–2001) ning AS-i Perioodika nõukogu liige.
Vaarik on asutanud ühe Eesti kodanikuajakirjanduse tuntumatest näidetest, blogi Memokraat ning on kuulunud EMSL-i, ja kuulub ELFi ja Poliitikauuringute Keskuse PRAXIS nõukokku.
Ta valdab eesti, inglise ja vene keelt.
Ken Kallaste

Flora

Kallaste alustas jalgpalli mängimist Flora noortemeeskondades. Ta veetis aega Flora tütarklubides Lelle, Pärnu Tervis ja Warrior. Kallaste tegi oma Meistriliiga debüüdi Warrioriga 12. märtsil 2006 võõrsilmängus Tartu Maagi vastu. Oma Flora debüüdi tegi ta 9. juulil 2006 kodumängus Tallinna FC Levadia vastu. Augustis 2008 liitus Kallaste Tulevikku laenule kuni hooaja lõpuni.

Nõmme Kalju

6. jaanuar 2010 sõlmis Kallaste kolme-aastase lepingu Nõmme Kaljuga. 2010 kuni 2013 mängis Kallaste järjest 116 liigamängu, teenides sellega omale hüüdnime raudmees. Kallaste võitis oma esimese Meistriliiga tiitli 2012. aasta hooajal.

Zabrze Górnik

22. detsember 2015 sõlmis Kallaste pooleteist aastase lepingu Poola Ekstraklasa klubiga Zabrze Górnik, võimalusega see aasta võrra pikendada. Zabrze Górnik langes kõrgliigast välja pärast 2015/16 hooaega ja 25. juunil 2016 lahkus Kallaste osapoolte kokkuleppel klubist.

Kielce Korona

27. juuni 2016 sõlmis Kallaste kahe-aastase lepingu Kielce Koronaga.

Koondisekarjäär

A-koondise debüüdi tegi Kirs 8. novembril 2012 sõpruskohtumises Omaani vastu. Samas mängus tegid oma debüüdi veel Ilja Antonov, Karl Mööl, Andre Frolov ja Stanislav Prins.

Isiklikku

Kallaste sünninimega Ken Akerta on endise profijalgpalluri ja Eesti koondislase Risto Kallaste poeg. Ta muutis oma seadusliku nime Kallasteks hiljem. Kallaste sai 2012 septembris tütre isaks.
Paarisarv

Paarisarv on täisarv, mille kahega jagamisel on tulemuseks täisarv. Teiste sõnadega, paarisarv on mis tahes arv n, mis on esitatav kujul n = 2k, kus k on täisarv.

Näited

Esimesed paaris naturaalarvud on 0, 2, 4, 6, 8, 10, 12, 14, 16 ja 18.

Paarisarvude omadusi

Paarisarvude hulk on kinnine liitmise, lahutamise ja korrutamise suhtes. See tähendab, et kahe paarisarvu liitmisel või lahutamisel saadakse alati paarisarv, ning kahe paarisarvu korrutamisel saadakse samuti alati paarisarv.
Harri Mägi

Harri Mägi (sündinud 1933) on eesti arvutiteadlane ja insener.
Töötas Tallinna Polütehnilises Instituudis (TPI) alates 1963. aastast.
Tehnikakandidaadi kraadi kaitses ta 1972. aastal.
TPI elektronarvutite kateedri vanemõpetaja ja dotsent alates aastast 1974.

Teadus- ja arendustöö

Tema erialaks on arvututite projekteerimine ja ehitamine. 
Ta osales esimese Eestis ehitatud elektronarvuti loomisel töögrupis, mida juhtis Arnold Reitsakas. See oli Moskva Arvutustehnika Uurimisinstituudi projekteeritud elektronarvuti mudel M-3, mida ehitati ENSV Teaduste Akadeemia  Küberneetika Instituudi jaoks Nikolai Alumäe initsiatiivil ja tehase RET abiga aastatel 1958-1960.

Publikatsioone

Harri Mägi. Pooljuht-mäluseadmed. Tallinn, TPI Kirjastus, 1978, 70 lk.
Vanakreeka keraamika

Vanakreeka keraamika on Vana-Kreekas viljeletud keraamika.

Eelgeomeetriline stiil

10. sajandil eKr hakati Vana-Kreekas pärast Mükeene kultuuri kokkuvarisemist taas viimistletud keraamikat looma, mis oli väljakujunenud ühtse stiilina ja kaunistatud vähesta aga seejuures väga lihtsate joontega. Seda stiili, mille viljelemisel oli eesrinnas Ateena, tuntakse kui eelgeomeetrilist stiili (vahel nimetatud ka protogeomeetriliseks ingliskeelse mõiste Protogeometric Style järgi). Eelgeomeetrilise stiili õitseaeg oli vahemikus umbes 1050–900 eKr.

Geomeetriline stiil

9. ja 8. sajandil eKr arenes välja geomeetriline stiil oma rikkalike ja keerukate mustritega, mille seas domineerisid siksakilised jooned ja kolmnurgad. 8. sajandil eKr ilmusid varasemate puht-geomeetriliste kujundite hulka ka esimesed kujutised loomadest ja inimestest, mis olid alguses väga visandlikud kuid aja jooksul täienesid. Sellele perioodile oli iseloomulikuks väga suurte vaaside loomine. Keraamikakeskuseks oli Ateena.
Geomeetriline periood jagatakse vahel veel omakorda mitmeks väiksemaks osaks. Näiteks varaseks geomeetriliseks stiiliks (u 900–850 eKr), kui leidus ainult geomeetrilisi kujundeid, keskmiseks geomeetriliseks perioodiks (u 850–770 eKr), kui ilmusid esimesed figuurid loomade näol ja hiliseks geomeetriliseks perioodiks (770–700 eKr), kui esines juba inimeste kujutisi.

Orientaalne stiil

Ajavahemikus 7.–6. sajand eKr sai vanakreeka keraamika hulgaliselt mõjutusi Väike-Aasiast ja Egiptusest. Need mõjutused kajastusid keraamiliste esemete dekooris, kuhu ilmus palju idamaiseid kujunduselemente. Järjest sagedamini esines figuuride kujutamist keraamikal.
Orientaalse stiili valitsusperioodil oli keraamikakeskuseks Korintos.

Punasefiguuriline stiil

Umbes 530. aastal eKr võeti Ateenas kasutusele punasefiguuriline vaasimaalitehnika. Figuurid jäeti värvimata ning figuuride taha jääv taust kaunistati mustaga. Uus tehnika võimaldas saavutada tugevat arengut kujutiste loomulikkuse ja peenekoelisuse edasiarendamiseks. Laienes ka temaatika.

Temaatika

Algsed geomeetrilised kujundid arenesid ajapikku järjest keerukamateks vormideks ning jõudsid lõpuks välja oskuslikult loodud mütoloogiliste ja ajalooliste stseenide, pidustuste, spordivõistluste, igapäevatoimetuste, töötavate käsitööliste ja erootika kujutamiseni.

Keraamika valmistamine

Keraamilised anumad vormiti kõigepealt potiketradel. Pärast seda kinnitati nende külge reljeefsed detailid ja sangad, mis olid valmistatud valuvormide abil.
Saviesemeid kuivatati välioludes. Pärast seda käisid esemed läbi kergest eelpõletusest, mille järel neid poleeriti ja kanti peale dekoor.
Keraamikaga tegelevad käsitöölised jagati vormijateks ja maalijateks.
Enn Võrk

Enn Võrk (kuni 1934. aastani Ernst-Ulrich Võrk; 1. märts/14. märts 1905 Vaŭkavysk (Volkovõsk), Grodno kubermang – 20. september 1962 Tallinn) oli eesti organist, helilooja ja koorijuht.
Keskhariduse omandas ta Tallinna Poeglaste Humanitaargümnaasiumis, 1926. aastal lõpetas kompositsiooni erialal (professor Artur Kapi klass) Tallinna Konservatooriumi. Töötas 1926–1933 Tallinnas Jaani kiriku koorijuhi ja organistina ning 1928–1929 Raadio-Ringhäälingu orkestri dirigendina, 1933–1945 Tartu ülikooli muusikaõpetajana, 1945–1950 Tallinna Riiklikus Konservatooriumis muusikateoreetiliste ainete õppejõuna (aastast 1947 dotsent).
Tagandati 1950 õppejõuametist, varjas end. Valenime all Viljandimaal elades valmis tal aastail 1952–1956 ulatuslik Uue Testamendi apokalüptiliste tulevikupiltide põhjal loodud oratoorium "Valvake!".
Oli 1955–1960 Eesti NSV Muusikafondis klaverihäälestaja ja 1960–1962 Tallinna Klaverivabrikus peainsener.
1955–1962 töötas ta Rapla kirikus koguduse organisti ja koorijuhina.
Juhatanud koore, näiteks Tartu üliõpilassegakoori ja Tartu Naistelaulu Seltsi koori.
Võrk on tuntud laulu "Eesti lipp" meloodia autorina; samuti on tema loodud laulu "Ma lillesideme võtaks" viis.
1. jaanuaril 1933 abiellus ta Tallinna Jaani kirikus Erika-Eha Kaldemaniga.
Beergrass

Beergrass oli Eesti ansambel. Ansambel asutati 1989 Tallinnas.
Guido Povar

Guido Povar (23. detsember 1942 – 27. jaanuar 2001 Tallinn) oli eesti poksija.  
Ta oli sulgkaalus (kuni 57 kg) Eesti NSV noorte meister 1960. aastal ja meister 1961. aastal.
Ta oli ka I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) Eesti NSV juunioride meister 1962. aastal, kuid sai esikoha ilma võistluseta. Teise poolfinaali võitnud Priidik Kippar diskvalifitseeriti hiljem määrustevastase löögi pärast. Tema vastane Rein Purje, kes pidi kohtumise katkestama, ei saanud arstilt luba pidada ka järgmist ehk finaalkohtumist.
Laurie Aarons

Laurence Aarons (Laurie Aarons; 19. august 1917 – 7. veebruar 2005) oli Austraalia poliitik, Austraalia Kommunistliku Partei rahvuslik sekretär 1965–1976.
Ta imetles Palmiro Togliattit ning pooldas Nikita Hruštšovi ja Alexander Dubčeki reforme. 1970ndatel sai temast eurokommunist.

Elulugu

Ta sündis Sydney kommunistliku partei tegelase ja Hispaania kodusõja veterani Sam Aaronsi pojana. Ka Laurie vend Eric Aarons oli juhtiv kommunist. Aaronsite perekond oli Saksa juudi päritolu.
Laurie astus teismelisena kommunistlikku parteisse ja temast sai aktiivne ametiühingutegelane.
Teise maailmasõja ajal jäeti Aarons julgeolekukaalutlustel sõjaväeteenistusse võtmata. Selle asemel tegutses ta sõjaväes teenivate kommunistliku partei liikmete büroos.
Sõjaaeg ja sõjajärgsed aastad olid Austraalia Kommunistliku Partei õitseaeg. Parteid juhtis Lance Sharkey, kes oli ametisse pandud Kominterni poolt 1930. 1950ndatel hakkas liikmete arv vähenema ning Sharkey vananedes hakati teda kritiseerima. Aarons juhtis nooremate parteifunktsionääride gruppi, kes pooldasid juhivahetust ja partei joone muutust. Nad imetlesid Itaalia Kommunistliku Partei juhti Palmiro Togliattit ja said tuntuks "itaallaste" nime all.
Pärast Hiina-Nõukogude lõhet 1960ndate alguses lõhenes ning Aaronsist sai Nõukogude-meelse enamuse juht. Aastal 1965 astus Sharkey lõpuks tagasi ning Aaronsist sai tema järel partei rahvuslik sekretär. Ta toetas Nikita Hruštšovi liberaliseerimispoliitikat Nõukogude Liidus ning pärast Hruštšovi kukutamist oli ta Nõukogude juhtkonna poliitika suhtes aina kriitilisem. Aastal 1968 tervitas ta Alexander Dubčeki "Praha kevadet" Tšehhoslovakkias ning kritiseeris ägedalt Tšehhoslovakkia okupeerimist augustis 1968. Maailma kommunistlike parteide nõupidamisel pidas ta kõne, mis oli väga kriitiline Tšehhoslovakkiasse sissetungi ja Leonid Brežnevi aegse Nõukogude Liidu poliitika suhtes üldse.
1970ndatel hakkas Austraalia Kommunistlik Partei pooldama eurokommunismi, loobus leninismist ja demokraatlikust tsentralismist ning püüdis moodustada Vietnami sõja vastases liikumises osalevate vassakjõudude ühisrinnet. Parteil ei õnnestunud siiski 1960ndate ja 1970ndate uute vasakpoolsete seast palju uusi liikmeid ning selle liikmeskond ja mõjujõud kahanesid jätkuvalt. Aastal 1976 astus Aarons rahvusliku sekretäri kohalt tagasi, kuid jäi partei mõjukaks liikmeks kuni partei laialiminekuni 1991.
Vanaduspõlves Maianbaris Uus-Lõuna-Walesis lõi Aarons vaatamata halvale tervisele kaasa kohalikus poliitikas ning kirjutas raamatuid ja artikleid.

Isiklikku

Aastal 1944 abiellus ta Carole Arkistalliga, kellega tal sündis kolm poega: kommunistliku partei tegelane Brian Aarons, tuntud ajakirjanik Mark Aarons ja John Aarons.
Kara Thrace

Ülevaade

Starbucki on kirjeldatud kui "televisiooni keerulisimat tegelaskuju". Algselt oli Starbuck valmis surema, sest ta ei väärtustanud oma elu. Hiljem aga oli ta valmis end oma kaaslaste nimel ohverdama, sest väärtustas kõike elusat.
Kara Thrace omab mõningaid paralleele algse 1978. aasta versioonis olnud Starbuckiga: mõlemad on tulipäised, neid peetakse parimateks pilootideks, mõlemal on kalduvus ülemustele vastu hakata; nad on mängurid, kes naudivad alkoholi ja sigareid. Mõlemas versioonis teevad nad hädamaandumise mahajäetud planeedile, kust pääsevad minema allatulistatud Cyloni laevaga.
Kara Thrace'il oli suhe Viperi piloodi Zak Adamaga, kelle Viperiga juhtus operatsiooni käigus õnnetus, milles Zak sai surma. Zaki surm lõi sassi suhted tema isa komandör William Adama ja Zaki venna Lee vahel, kes süüdistas isa Zaki sundimises sõjaväeteenistusse ja seeläbi tema surmas. Kara ja Williami kokkupuude tõi kaasa isa ja tütre suhte.
USA Today iseloomustas Kara "Starbuck" Thrace'i kui "katkist sõdalast, kes on võidelnud õigetel põhjustel, kuid kaotanud midagi seda teed käies".
Kvantsurematus

Kvantsurematus on märksõna, mis märgistab mõttekäiku, mille kohaselt kvantmehaanika Everetti paljumaailmalisest tõlgendusest järeldub, et teadvusega olend ei saa lakata olemast. Sellele mõttele on esitatud tugevaid vastuargumente.
Tegemist on kvantenesetapu mõttelise eksperimendi variandiga. Oletame, et füüsik paneb enda kõrval plahvatama aatomipommi. Peaaegu kõigis alternatiivuniversumites füüsik aurustub. Ent on ka mõned üksikud alternatiivuniversumid, milles füüsikul õnnestub kuidagi ellu jääda. Idee on selles, et füüsik saab kogeda üksnes neid universumeid, milles ta jääb ellu, olgu neid nii vähe kui tahes. Nii paistab füüsikule tema enda seisukohast, et ta jääb alatiseks elama.
Paljud peavad seda mõtet absurdseks, väites, et see ei ole loomulik järeldus kvantmehaanika paljumaailmalisest tõlgendusest. Et enamikus maailmades füüsik lakkab olemast, siis oponentide meelest on tuumaplahvatuse kõrval oleva füüsiku kõige tõenäolisemaks kogemuseks olemast lakkamise kogemus (või kogemusetus). Vastuargumendiks võib tuua selle, et kogemuse puudumine ei olegi mingi kogemus.
Kriitikud väidavad, et teadvuse pidevus ning alatiseks kestmajäämise võimalus on selles stsenaariumis tegelikult eeldusteks, millel pealegi puudub füüsikaline alus. Samuti väidavad nad, et selle mõtteeksperimendi loogikat kasutades saaks tulla ka järeldusele, et teadvusega vaatleja ei saa kunagi teadvust kaotada, järelikult pole tal võimalik ka magama jääda. Vastuargumendina võib öelda, et kuigi võivad olemas olla paralleeluniversumid, milles ei jäädagi kunagi magama, on neid kaduvväike hulk võrreldes nende universumitega, milles jäädakse magama ja ärgatakse jälle üles. Nii et kui eeldada, et teadvus jätkub, siis on palju tõenäolisem, et ta jätkub mõnesse viimast tüüpi universumisse.
Kvantsurematuse idee pooldajad juhivad tähelepanu sellele, et olgugi tegemist väga spekulatiivse mõttega, ei sisalda see midagi, mis oleks vastuolus teadaolevate füüsikaseadustega.
Kuigi kvantsurematuse idee on inspireeritud kvantenesetapu mõttelisest eksperimendist, on kvantenesetapu üks autoritest Max Tegmark öelnud, et ta ei usu, et tema töödest järelduks kvantsurematus. Tema argument lähtub sellest, et üldjuhul eelneb inimese täielikule surmale mittekvantiseloomuga allakäik (mille kestus varieerub mõnest sekundist aastateni). Nii ei saa teha järeldust, nagu inimese eksistents läheks pideval moel ühest maailmast teise üle. Vastuväiteks sellele võib öelda, et "mittekvantiseloomuga" allakäigu idee ei põhine mitte mingitel teadaolevatel loodusseadustel.
1928. aasta taliolümpiamängud

1928. aasta taliolümpiamängud olid II taliolümpiamängud. Need toimusid 11.–19. veebruarini 1928. Šveitsis Sankt Moritzi linnas.
Sankt Moritz kinnitati olümpialinnaks ROK-i XXIV istungjärgul Lissabonis 1926. aastal. Teised kandideerinud linnad olid Davos ja Engelberg (mõlemad Šveits).
Korralduskomitee president oli Šveitsi Olümpiakomitee president William Hirschi.
Olümpiamängudel osales 25 riiki 464 sportlasega, neist 26 naist.
Esmakordselt võtsid taliolümpiamängudest osa Argentina, Eesti, Holland, Jaapan, Leedu, Luksemburg, Mehhiko, Rumeenia ja Saksamaa.
Suurim võistkond oli Saksamaal (50 sportlast).
Olümpiamängud avas Šveitsi president Edmund Schulthess (1868–1944).
Olümpiavande andis kahevõistleja Hans Eidenbenz.
Taani tehnikaülikool

Ajalugu

Taani tehnikaülikool asutati aastal 1829 Kopenhaageni ülikooli professor Hans Christian Ørstedi eestvedamisel kui Edumeelse tehnoloogia kolledž (taani keeles Den Polytekniske Læreanstalt). Õppeasutuse loomisel oli Ørstedil eeskuju École Polytechnique Pariisis, mida ta oli noore teadlasena külastanud.
Uue kolledži esimeseks asupaigaks sai hoone Kopenhaageni kesklinnas. Aastal 1890 avati uus hoonekompleks Sølvgades, mis aga 1920. aastail muutus laienevale koolile kitsaks ja aastal 1929 pandi nurgakivi uuele hoonekompleksile Østervoldis. Hoonestus sai teises maailmasõjas kannatada, tegelikult võeti see kasutusele alles 1954. aastal.
Alates 1933. aastast oli õppeasutuse ametlik nimetus Danmarks Tekniske Højskole (DTH), mida tavaliselt tõlgiti Taani tehnikaülikooliks. 1994. aastal muudeti nimetus ära ja koolist sai Danmarks Tekniske Universitet (Taani tehnikaülikool), lühendina DTU, ja selle nime all on ülikool tänapäevalgi tuntud.
Aastal 1960 otsustati rajada uus hoonekompleks Lyngbysse, Kopenhaagenist põhja poole. Uus hoonestus avati 1974. aastal.
Kirill Vladimirovitš

Kirill Vladimirovitš (30. september/12. oktoober 1876 Tsarskoje Selo – 12. oktoober 1938 Neuilly) oli Vene suurvürst, alates 1924. aastast Vene keiserliku perekonna pea (Kirill I).
Helluland

Helluland (kivi-, kalju- või pangamaa, vanaislandi sõnast hella 'lame kivi või kalju') on maa, mille Islandi-Gröönimaa meresõitja Leifr Eiríksson avastas umbes aastal 1000.
Saagades on öeldud, et see maa oli kõrge kaldaga ja kaljune ning selle peal lasusid suured liustikud. Kaldast kuni liustikeni olevat maa olnud kivine ja tasane, rohtu seal ei kasvanud. Leifr pidas seda maad kasutuks, kuid läks siiski maale ja nimetas selle Hellulandiks.
Arvatakse, et Leifri Helluland oli Baffini saar.
¿¡Revolución!?

"¿¡Revolución!?" on Québeci ajakirjaniku ja filmimehe Charles Gervais' 2006 valminud poliitiline dokumentaalfilm Venezuela presidendi Hugo Chávezi juhitud Bolívari revolutsioonist  Venezuelas. 
Filmi produtseeris Télé-Québec. Filmis näidatakse teiste seas Hugo Chávezt, José Vicente Rangeli, Julio Borgest ja Donald Rumsfeldi.
Filmi ajendas aprillis 2005 kuuldud uudis, et Hugo Chávez otsustas venetsueellastele tasuta laiali jagada miljon eksemplari "Don Quijotet".
Paralleelhelistik

Paralleelhelistik on antud helistikuga võrreldes teine, samasuguste võtmemärkidega helistik.
Igal mažooril on oma paralleelminoor ning igal minooril oma paralleelmažoor. Mažoori paralleelminoori toonika asub tema VI astmel ning minoori paralleelmažoori toonika asub tema III astmel.
Lioheterophis

Levila

Need maod elavad Brasiilias Paraíba osariigis.
Kreeklased

Kreeklased (kreeka keeles Έλληνες, Ellenes), ajaloolise nimetusega hellenid, on kreeka keelt kõnelev rahvas Kreekas, Küprosel ja nende naaberaladel. Suur osa neist elab ka diasporaas, üle kogu maailma leidub arvukalt kreeka kogukondi. Kokku on kreeklasi maailmas 14–17 miljonit; neist elab Kreekas 10,28 miljonit (2001), USAs 1,39–3 miljonit (2009), Küprosel 0,79 (2008), Austraalias 0,37–0,7 (2006) ja Suurbritannias 0,4 miljonit.
Juba antiikajal rajasid kreeklased kolooniaid kogu Vahemere ümbruses, kuid kreeka asustus keskendus siiski Egeuse merele, mille rannikualadel kõneldakse tänini kreeka keelt. 20. sajandi alguseni elasid kreeklased eelkõige Kreeka poolsaarel, Väike-Aasia läänerannikul, Pontoses, Egiptuses, Küprosel ja Konstantinoopolis; enamik neist piirkondadest kuulus 11. sajandi lõpul Bütsantsi keisririigi alla ning antiikajal olid seal Kreeka kolooniad.
Pärast Kreeka-Türgi sõda 1919–1922 vahetas suur osa Kreeka ja Türgi elanikest elukohariiki, mistõttu kreeklaste asualaks jäid pea täielikult tänapäevane Kreeka riik ja Küpros. Kreeka kogukondi leidub veel Lõuna-Itaaliast Gruusiani ning paljudes kaugemates riikides. Tänapäeval kuulub enamik kreeklasi kreeka õigeusu kirikusse; Kreeka elanikest on õigeusklikke 98%, muslimeid 1,3% ja muid 0,7%.
Jevgen Buket

Jevgen Buket (ukraina keeles Євген Васильович Букет; sündinud 23. oktoobril 1981 Kiievis) on ukraina koduloolane, ajakirjanik ja ühiskonnategelane.
Buket on Ukraina koduloolaste liidu juhatuse liige, Ukraina ajakirjanike liidu liige ja Wikimedia Ukraina revisjonikomisjoni esimees. 2004. aastal pälvis ta Kiievi oblasti noorsoopreemia ning 2008. aastal Oless Gontšari nimelise rahvusvahelise auhinna.