google/wiki40b huggingface dataset:
2019. aasta Türgi sissetung Põhja-Süüriasse

Taust

Türgi ja Ameerika Ühendriigid sõlmisid kokkuleppe 2019. aasta augustis pärast kuudepikkuseid Türgi ähvardusi tungida ühepoolselt Süüria põhjaossa. Ühendriigid pidasid SDF-i üheks oma peamiseks liitlaseks ISIS-e vastases sõjas Süürias, samas kui Türgi peab rühmitust seotuks Kurdistani Töölisparteiga. Kokkuleppe järgi loodi Süüria põhjaosas puhvertsoon, mille eesmärk oli pingete hajutamine, käsitledes Türgi julgeolekuprobleeme seire ja ühispatrullide abil, võimaldades siiski kurdidel säilitada kontroll nende alade üle. Ühendriigid ja kurdid kiitsid kokkuleppe heaks, kuid Türgi polnud sellega üldiselt rahul. Türgi rahulolematus tõi kaasa arvukad Türgi jõupingutused puhvertsooni laiendamiseks, Türgi kontrolli kindlustamiseks selle osade üle või miljonite põgenike ümberpaigutamiseks puhveralale, kuid kõik need jõupingutused ebaõnnestusid tugeva SDF-i vastupanu ja ameeriklaste kohlolu tingimustes.
Vaatamata Ameerika Ühendriikide ja Türgi ühispatrullide ametlikule algusele, SDF-i kindlustatud punktide lammutamisele ja YPG-üksuste (kurdi omakaitseväed) osalisele väljaviimisele puhvertsooni aladelt, suurenesid pinged edasi, kuna Türgi esitas SDF-ile veelgi suuremaid nõudmisi. Viimane lükkas need aga tagasi, kuna nende arvates on SDF leppinud niigi karmi kompromissiga, lubades Põhja-Süürias Türgi vägedel osaleda ühispatrullides Ameerika Ühendriikidega. Türgi rahulolematus lepingu suhtes kasvas avalikuks vaenulikkuseks ning Türgi president esitas SDF-i suhtes ultimaatumi. Rühmitus eiras seda ja Türgi kuulutas oktoobri alguses ultimaatumi tähtaja möödunuks.

Eelmäng

8. oktoobril pidas Türgi president Recep Tayyip Erdoğan telefonikõne Ameerika Ühendriikide presidendi Donald Trumpiga, mille sisuks oli SDF-i vastase sõjalise operatsiooni alustamine Eufrati jõest ida pool. Kõne järel alustasid Ühendriigid oma vägede väljaviimist Türgi piiri lähedal asuvatelt positsioonidelt. Kuigi Ameerika Ühendriikide valitsus on teatanud, et nad ei toeta Türgi juhitavat rünnakut, teatas Trumpi administratsioon 6. oktoobril 2019, et Ühendriigid viivad Türgiga vastasseisu vältimiseks konfliktipiirkonnast välja kogu oma personali. Ameerika Ühendriikide riigisekretär Mike Pompeo eitas, et see tähendas Türgi vägedele rohelise tule näitamist SDF-i ründamiseks, samal ajal kui SDF-i pressiesindaja nimetas Ameerika Ühendriikide tegevust reetmiseks. Väidetavalt katkestasid Ühendriigid abi ka SDF-ile, et mitte relvastada neid oma NATO liitlase vastu.
Türgi sõjavägi pommitas 8. oktoobril 2019 Iraagist Põhja-Süüriasse suunduvate militaarsõidukite konvoid, mis kuulus SDF-ile. Õhurünnaku tagajärjel ei olnud ühtegi inimohvrit. Samal päeval avasid Venemaa eriväed Eufrati jõel ülepääsu Süüria valitsuse ja SDF-i valduste vahel Deir ez-Zori kubermangus. SDF-i ja Süüria kokkuleppe tulemusena teatas Süüria valitsus, et Süüria sõjaväe lähetamine Manbij lähedale toimub selleks, et takistada Türgi sõjaväe sisenemist linna. Türgi väed alustasid samal päeval sõjategevust Ras al-Ayni linna lähedal.
Mircea Șimon

Harrastajana

Ta oli kokku neljakordne Rumeenia meister – 1974. aastal raskekaalus (üle 81 kg) ning aastatel 1975–1977 üliraskekaalus (üle 91 kg).
Ta sai üliraskekaalus (üle 91 kg) 1976. aasta Montréali olümpiamängude poksivõistlustel hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedali- ja olümpiavõitjale Teófilo Stevensonile (Kuuba). 
Ta sai üliraskekaalus (üle 91 kg) pronksmedali 21. Euroopa meistrivõistlustel (Katowice, 1975), kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Andrzej Biegalskile (Poola) ja jäädes edasisest medaliheitlusest välja ning 22. Euroopa meistrivõistlustel (Halle, 1977), kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Jevgeni Gorstkovile (Nõukogude Liit) ja jäädes edasisest medaliheitlusest välja.

Elukutselisena

Ta põgenes 1978. aastal Ameerika Ühendriikidesse.
Ta poksis märtsist 1978 kuni septembrini 1979 elukutselisena ning pidas selle aja jooksul kokku 14 kohtumist, millest võitis 12 (neist 10 nokaudiga) ja viigistas 2 kohtumist.

Treenerina

Pärast külma sõja lõppu pöördus ta tagasi Rumeeniasse ning töötas poksiteenerina. Tema tuntumad õpilased olid vennad Marian ja Dorel Simion. Ta tegi 1990. aastate keskel umbes kümneaastase pausi ja pöördus poksi juurde tagasi 2007. aastal, kui aitas Rumeenia koondisel valmistuda 2008. aasta Pekingi olümpiamängude poksivõistluseks.
Pärast seda siirdus ta Kanadasse ning asutas Winnipegis oma poksiklubi.
Martin Petrov

Martin Petrov (bulgaaria Мартин Петров, sündinud 15. jaanuaril 1979 Vracas) on Bulgaaria jalgpallikoondise endine ründaja.
Bulgaaria rahvuskoondises mängis Petrov aastatel 1999–2011 kokku 90 mängu ja lõi 19 väravat. Debüüt koondises toimus 1999. aastal, kui mängiti Inglismaaga.
2006. aastal valiti ta Bulgaaria aasta jalgpalluriks.

Isiklikku

Martin Petrov on 180 cm pikk.
Cumberlandi platoo

Cumberlandi platoo on platoo Põhja-Ameerikas Apalatšide eelmäestiku edelaosas. Kõrgusega 500–1200 meetrit platoo koosneb liiva- ja lubjakivist. Cumberlandi ja Tennessee jõed moodustavad sügavaid jõeorge. On arenenud karst.
Piirkonnas on Apalatši söebasseini kivisöe leiukohad.
Felix Jaehn

Felix Jaehn (õieti Felix Jähn; sündinud 28. augustil 1994 Hamburgis) on saksa DJ ja muusikaprodutsent.
Pablo Trapero

Pablo Trapero (sündinud 4. oktoobril 1971 Buenos Aireses) on Argentina filmirežissöör, -stsenarist ja -produtsent.
Õppis Buenos Airese filmiülikoolis ning alustas filminduses monteerija ja režissööri assistendina. 
Tema esimene täispikk mängufilm "Kraanamaailm" oli võetud üles 16 mm filmilindile must-valgelt. 
Pablo Traperole kuulub produktsioonifirma Matanza Cine, mis toodab nii tema enda kui ka kolleegide filme. 
Ta on abielus filmi- ja televisiooninäitleja Martina Gusmániga. Peres kasvab poeg Mateo.

Tunnustused

Pablo Trapero on võitnud mitmeid rahvusvahelisi filmiauhindu, teiste seas Veneetsia filmifestivali auhinna Hõbelõvi filmi "El Clan" eest 2015. aastal.
Eesti meistrivõistlused jalgratturite maanteesõidus

Eesti meistrivõistlused jalgratturite maanteesõidus on Eesti meistrivõistlused maanteesõidus, mida korraldatakse 1997. aastast. Meistrivõistlused toimuvad ürituse Eesti meistrivõistlused jalgrattasõidus raames.
Accursius

Accursius (ka Accorso, Acursius, Accurxius või Acurxius) (1185 Bagnolo Firenze lähedal – 1263 Bologna) oli Bologna jurist, keda peetakse olulisimaks keskaegseks Rooma õiguse glossaatoriks. 
Erinevalt teistest tolleaegsetest õigusteadlastest, polnud Accursiusel perekonnanime. Arvatakse, et see välistab Accursiuse kõrgklassi kuulumise, kuid tema suguvõsa pidi olema piisavalt jõukas, et võimaldada oma pereliikmele ülikooliõpinguid.

Karjäär

Accursius omandas õigushariduse Bologna ülikoolis, kus tema õpetajad olid peamiselt jurist Azo ja Jacobus Balduini. 1215 hakkas Accursius õpetajaks ning 1221 sai temast doctor legum ehk õigusteaduse õpetaja. Accursiuse õpetajakarjäär kestis 40 aastat, mille kõrvalt ta praktiseeris advokaadina.
Accursiuse suurim, tuntuim ja hinnatuim töö on 1228 valminud keiser Justinianuse "Corpus iuris civilise" ja selle kõigi eelnevate uurijate tööd kokkuvõttev kommenteeritud väljaanne "Glossa ordinaria". "Accursiuse koodeks" avaldati trükis Veneetsias 1574, rohkem kui kolmsada aastat pärast autori surma.
Accursius oli edukas ja jõukas, kuid arvati, et ta võttis liigkasu ja aspirantidelt altkäemaksu eksamite sooritamise eest. Ülikoolis õpetamise lõpetas ta 1255, kuid jätkas tööd "Corpus iuris civilisega" kogu oma ülejäänud elu.

Pojad

Accursiusel oli kolm poega: Franciscus, Cervottus ja Guielmus, kes kõik käisid isa jälgedes ja said juristideks. Accursiust aetakse vahel segi tema poja Franciscusega, kes oli kuulus jurist Inglise kuninga Edward I teenistuses.
Eesti suursaatkond Bukarestis

Eesti suursaatkond Bukarestis on Rumeenias Bukarestis asuv Eesti suursaatkond. Suursaatkond avati 7. novembril 2016.
Suursaadik on Ingrid Kressel Vinciguerra.
Kärbes (raamat)

"Kärbes" on esmakordselt 1917. aastal ilmunud A. H. Tammsaare armastusnovell. Pärast seda on jutustus trükis ilmunud näiteks aastatel 1924, 1949 ja 1960.
Novelli pealkiri tuleb ühe tegelase Andres Meriheina korteris elavast kärbsest, keda kirjanik Merihein jälgib, joodab-söödab ja kellega vestlusi peab. Sõlmtegelaseks on siiski preili Västrik, keda kutsutakse Tiksiks. Tiksi püüd leida endale abikaasat mõjutab loo mitmeid tegelasi. Tiksi on uudne ja kordumatu karakter Tammsaare tegelaste hulgas.
Novelli tegelastest on kirjanikus Andres Meriheinas ja Kulnos nähtud osa teose autori isiksusest. Meriheinas avaldub justkui autori lüüriline mina, Kulnos on esikohal kultuurifilosoof. Kummaski tegelases kordub palju teisest.
Loos kasutas Tammsaare impressionistlikku kujutluslaadi, aga samuti leidub süžees tunnuseid kunstisuunast, mida nimetatakse neorealismiks.

Vastuvõtt

M. Sillaots (1927) tunnustas selle teoses mitmes suhtes kõrget väärtust. M. Kampmaa (1936) andis "Kärbsele" graafiliseltki madala hinnangu – see osa oli laotud ptiikirjas. L. Siimisker (1977) näeb "Kärbse" sisu Tiksi mehevalikus ning lihtsustab kärbest kui sümbolit, kuid samas peab novelli siiski kirjaniku loomingu teatud tähiseks, mis ennustab kirjaniku "muutumist loominguliselt küpseks meistriks". N. Andreseni meelest on "Kärbes" juba kunstilist küpsust näitav teos, sest novelli kompositsioon ja stiilitöötlus on oma aja kohta erilaadsed. Inimkujudes olevat selles novellis revolutsioonieelne epohh leidnud sügavama käsitluse kui mis tahes muus eesti kirjanduse teoses.
Asuküla raamatukogu

Asuküla raamatukogu on raamatukogu Lääne maakonnas Haapsalu linnas Mägari külas. Raamatukogu juhataja on Imbi Sildaru.
Osakond (ettevõte)

Osakond on Eesti ettevõte, mis on tootnud telesaateid, dokumentaalfilme ja reklaame.
Ettevõtte asutasid 2004 Aivo Spitšonok, Kalle Käesel, Andres Arro ja Toomas Perli.
Võsu tänav

Võsu tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Nõmme asumis. Võsu tänav algab Pärnu maanteelt ja lõpeb Raudtee tänaval Tallinna–Keila raudtee ääres. Võsu tänav on põhjaloode-lõunakagusuunaline ja ligi 120 meetri pikkune.

Tänava nimi ja ajalugu

Tänava varasem nimi oli Kiriku tänav (saksa keeles Kirchenstrasse, vene keeles Церковная улица) sealse Nõmme Rahu kiriku järgi. Aastatel 1940–1941 oli tänava nimi Kulli tänav. 27. juunil 1950 pandi tänavale nimeks Okka tänav. Praeguse nime sai Võsu tänav 20. juulil 1984.
Baieri Teaduste Akadeemia

Baieri Teaduste Akadeemia (saksa keeles Bayerische Akademie der Wissenschaften; akronüüm BAdW) on Saksamaa vanimaid teadusorganisatsioone, üks kaheksast Saksamaa regionaalsest teadusakadeemiast, mis kuuluvad Saksamaa Teaduste Akadeemiate Liitu.
Teadusakadeemia asutati 1759. aastal Münchenis. Akadeemia paiknes 1783. aastast Wilhelminumis, mis Teises maailmasõjas sai kannatada. 1959. aastast asub akadeemia Müncheni residentsi kirdetiivas.

Akadeemia liikmeskond

Akadeemial on kolm liikmestaatust: tegevliige, korrespondentliige ja auliige. Tegevliikmeid valitakse Baieri teadlaste hulgast. Teadlasi Saksamaa ülejäänud liidumaadest ja väljastpoolt Saksamaad saab valida korrespondentliikmeteks. Kuni 70 aasta vanuste akadeemia liikmete arv on piiratud 30 tegevliikme ja 30 korrespondentliikmega igas sektsioonis (sektsioone on neli) .
Janet Jackson

Janet Damita Jo Jackson  (sündinud 16. mail 1966) on Ameerika Ühendriikide laulja.
Riiklik Tehnikaülikool

Argentina Riiklik Tehnikaülikool (hispaania keeles Universidad Tecnológica Nacional) on tehnikaülikool Hispaanias Buenos Aireses.
Ülikool asutati 1959.
Ülikoolis õpib üle 70 000 üliõpilase.
Anders Lindkvist

Anders Lindkvist (ka Linquist; 19. detsember 1894 Vormsi – 3. juuli 1941 Tallinn) oli rootsi päritolu Eesti sõjaväelane ja Kaitseliidu Lääne maleva pealik, viimane auaste major.
Sündis Vormsis rannarootslasest talurentniku pojana (isa nimi Lars). Teenis tsaariarmees ja sai lipniku auastme aastal 1916.
Sõjaväelasena oli Eesti riigi teenistuses aastail 1918–1940.
Osales lipniku auastmes Eesti Vabadussõjas. Vabadussõja lõpus, 1920. aasta alguses teenis Soomusrongide Diviisi tagavara pataljonis. Ülendati 26. veebruaril 1920 väljateenitud aja eest lipnikust alamleitnandiks vanusega 14. veebruarist 1917 ning juba 29. veebruaril 1920 (seega kõigest kolme päeva pärast) jällegi väljateenitud aja eest alamleitnandist leitnandiks vanusega 14. juunist 1917. Ülendamiskäskudes oli kasutusel nimekuju "LINDQUIST".
Teenis Kalevi pataljonis ja 10. üksikus jalaväepataljonis kompaniiülemana.
1940. aastal oli Kaitseliidu Lääne maleva viimane pealik kuni selle likvideerimiseni.

Represseerimine ja surm

Represseeriti Nõukogude Liidu võimude poolt. Lindkvisti arreteeris territoriaalkorpuse eriosakond 19. aprillil 1941 Tallinnas, Kreuksi 6a–6. Pribovo NKVD vägede sõjatribunal mõistis ta oma otsusega 2. juunil 1941 surma Vene NFSV kriminaalkoodeksi § 58-6, § 58-9, § 58-11 alusel, surmaotsus viidi täide 3. juulil 1941 Tallinnas.
Julius Seljamaa

Julius Friedrich Seljamaa VR III/2 (8. aprill 1883 Sindi – 17. juuni 1936 Tallinn) oli eesti ajakirjanik, riigitegelane ja diplomaat, Eesti Ajutise Maanõukogu sekretär ja abiesimees ning I Riigikogu liige.
Ta õppis 1899–1902 Riias õpetajate seminaris, oli 1902–1905 Taali ministeeriumikoolis õpetaja ja 1905–1909 selle juhataja, 1909–1914 Rakvere haridusseltsi kooli juhataja.
Ta siirdus 1914 Peterburi, õppis 1915–1918 Peterburi ülikoolis õigusteaduskonnas, töötas Pealinna Teataja toimetuses ja Venemaa IV Riigiduumas ajakirjanikuna. Kuulus Venemaa asutava kogu koosseisu ning võttis selle lühikese tegutsemisa ajal eestlastest ainsana sõna. 
Ta oli 1917 Eesti Vabariiklaste Liidu ja Ajutise Maanõukogu liige, 1918–1921 Vaba Maa peatoimetaja.
Ta alustas diplomaatilist karjääri veebruaris 1918 Eesti esimese välisdelegatsiooni (1917–1918) liikmena, esindades koos Johan Laidoneriga Eestit Nõukogude Venemaal (esitaja). Ta osales 1919–1920 Eesti-Vene rahuläbirääkimistel. 1922–1928 oli ta saadik Lätis, 1925–1926 Leedus ja 1928–1933 Nõukogude Liidus.
Oktoobrist 1933 kuni juunini 1936 oli ta välisminister (1934. aastal lühikest aega ka peaministri asetäitja). Seejärel nimetati ta saadikuks Rooma, kuid suri maksavähki enne ametisse asumist.
Saluut (Keila kino)

Saluut oli kino Keilas.
Kino avati 1952. aastal keskväljakul asuvas sammastega hoones (Keskväljak 10). 
Kõrgajal näidati kinos kolm seanssi päevas. 
1986. aastal tehti hoonele juurdeehitus. 1990. aastatel tegutsesid hoones ka baar, diskosaal ja kasiino.
Tänapäeval asub hoones pangakontor, ilukeskus ja kohvik.
Dunkin' Donuts

Dunkin (tuntud kui Dunkin' Donuts 1950. aastast kuni 2019. aasta alguseni ja tuntud üldsusena endiselt sellisena) on Ameerika rahvusvaheline kohvi-/sõõrikufirma ja kiirtoidurestoran. Firma asutas William Rosenberg 1950. aastal Massachusettsi osariigis Quincy linnas. Keti omandas Baskin-Robbinsi valdusettevõte Allied Domecq 1990. aastal; Mister Donut keti omandamine ja selle keti muutmine Dunkin 'Donutsiks hõlbustas kaubamärgi kasvu sel aastal Põhja-Ameerikas. Dunkin 'Donuts ja Baskin-Robbins on Dunkin' Brandsi tütarettevõtted, mille peakontor asub Massachusettsis Cantonis alates 2004. aastast.
John R. Bolton

John Robert Bolton (sündinud 20. novembril 1948 Baltimore) on Ameerika Ühendriikide diplomaat ja riigiametnik, poliitikakommentaator ja jurist. Ta on Kirkland and Ellis õigusbüroo nõunik. 
Alates 9. aprillist 2018 kuni 10. septembrini 2019 oli ta Ameerika Ühendriikide riikliku julgeoleku nõunik.

Elulugu

Bolton sündis tuletõrjuja pojana ja kasvas üles Baltimore'i töölisrajoonis. Ta õppis koos Bill ja Hillary Clintoniga Yale'i Ülikoolis õigusteadust. Bolton omandas Yale'is bakalaureusekraadi summa cum laude ning 1974 doktorikraadi.
Ehkki Bolton põhimõtteliselt toetas Vietnami sõda ja astus Marylandi Rahvuskaardi liikmeks, ei läinud ta ise sõdima, sest tema sõnul oli talle ajaks, mil ta ülikooli lõpetas, juba selge, et sõda on kaotatud.
Bolton abiellus Gretchen Smithiga, kellel on teaduskraad Wellewley Kolledžist ja New Yorgi Ülikoolist. Nad elavad Marylandis. Neil on tütar Jennifer Sarah, kes lõpetas Yale'i samal erialal kui isagi.
1974–1981 ja 1983–1985 töötas Bolton Washingtonis õigusbüroos Covington & Burling. 1993–1999 oli ta osanik õigusbüroos Lerner, Reed, Bolton & McManus.
USA presidentide Ronald Reagani ja George Bush vanema ajal töötas Bolton mitmel ametikohal Riigidepartemangus, justiitsministeeriumis ja Rahvusvahelise Arengu Agentuuris.
1997–2000 töötas ta tasuta (pro bono) James Bakeri assistendina. Baker oli endine riigisekretär, rahandusminister ja Valge Maja personaliülem, kes sel ajal töötas ÜRO peasekretäri Kofi Annani saadikuna Lääne-Saharas.
George W. Bushi ajal 2001–2005 oli Bolton riigisekretäri asetäitja relvastuskontrolli ja rahvusvahelise julgeoleku alal.
2005. aasta augustist kuni 2006. aasta detsembrini oli ta Ameerika Ühendriikide saadik ÜRO-s.
Bolton osaleb mitmes uuskonservatiivses rühmituses, näiteks Uue Ameerika Sajandi Projektis, Riikliku Julgeoleku Juudi Instituudis ning Lahe Rahu ja Julgeoleku Komitees. Ise Bolton ennast uuskonservatiiviks ei pea, väites, et on konservatiiv olnud sellest ajast peale, kui ta 1964. aastal tegi kampaaniat Barry Goldwateri presidendiks saamise poolt.
2009. aasta jaanuaris tegi Bolton ettepaneku lahendada Palestiina konflikt niimoodi, et Gaza tsoon läheks Egiptuse kontrolli alla ja Läänekallas läheks mingil kujul Jordaania kontrolli alla.

Meedia ja mõttekojad

Bolton on konservatiivse mõttekoja American Enterprise Institute liige ja Fox News Channeli poliitikakommentaator.
Ukko usk

Ukkousk (soome keeles: Ukonusko) on usund, mis algatati Soomes 20. sajandi alguses. Ukkousk loodi, et taastada vana Soome muinasusundit. Ukkousk loodi ühendades vanu Soome ja teiste Põhjamaade traditsioone ning tänapäevast ettekujutlust. Probleemiks oli aga see, et usk oli liiga poliitiline, selle eesmärgiks oli Soome rahvusidentiteedi tugevdamine. Toetus usule vähenes ning see hüljati ja unustati. 
Soome uuspaganlus kannab sama nime. Usundi elustamise teeb raskeks eel-kristliku Soome kultuuri kohta käivate andmete vähesus. Peamised andmed kirjutati hilisemal ajal kristlike inimeste poolt ja seetõttu võivad nad olla ebatäpsed. Soome uuspaganluse järgijad külastavad pühasid metsasid, kus võivad olla puidust jumalakujutised või pühad kivid. Mõned tähistavad aastaringi teatud kuupäevadel näiteks lõketega, tantsimisega, ohverdamisega või teiste rituaalidega. Üheks neist rituaalideks on ka eelkäijatele omane äiksejumala Ukko (Uku) terviseks joomine jaanipäeval.
Mõned usu järgijad peavad Ásatrúd osaks nende usundist, teised aga peavad seda võõraks.
Madala tänav

Madala tänav (aastatel 1963–1995 Nikolai Nekrassovi tänav) on tänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Pelguranna asumis.
Tänav algab Sõle tänavalt ja lõppeb Pelguranna tänavaga ristudes. Tänava pikkus on umbes 660 m.
Madala 3 on teenindusasutuste maja, kus 1969–2008 töötas ka Pelguranna raamatukogu.
Aastal 1954 rajati Madala tänavale Vene-Balti laevatehase lasteaed.
Edmond Huot de Goncourt

Edmond Louis Antoine Huot de Goncourt [edm'oon lu'ii antu'aan ü'oo dö gonk'uur] (26. mai 1822 Nancy – 16. juuli 1896 Champrosay) oli prantsuse kirjanik, kriitik ja kirjastaja, Goncourti Akadeemia asutaja.
Koos oma noorema venna Jules Huot de Goncourt'iga (1830–1870) avaldas ta hulga romaane ja paljuköitelise "Päeviku", mis sisaldab rohkesti kultuurilooliselt väärtuslikku materjali.
Pärast venna surma jätkas ta iseseisvat kirjanduslikku tegevust. Ta andis välja romaanid "Neiu Elisa" ("La fille Élisa", 1875), "Vennad Zemgannod" ("Les frères Zemganno", kahe tsirkuseakrobaadi lugu, 1879) ja "Faustin" ("La Faustin", näitlejatar Rachelle'i (1821–1858) elul põhinev lugu, 1882). Lisaks andis ta välja illustreeritud monograafiad Utamarost (1891) ja Hokusanist (1896).
Ta pühendas kogu oma varanduse Goncourti Akadeemia asutamisele ja juhtimisele. Edmondi venna Julesi mälestuseks annab akadeemia alates 1903 iga aasta detsembris, Julesi sünnipäeva paiku välja Goncourti auhinna, mis on kõige prestiižsem prantsuskeelse kirjanduse auhind. See antakse iga aasta parima ilukirjandusliku proosateose eest. Läbi aegade ainsana on Goncourti auhinna kaks korda võitnud Romain Gary.
Kotkad

Kaitse

Eestis on kõik kotkaliigid looduskaitse all. Kotkaste kaitse korraldamisele on spetsialiseerunud looduskaitseühing Kotkas.
George Steiner

Francis George Steiner (sündinud 23. aprillil 1929 Pariisis) on Viinist pärit juudi perekonnas sündinud Ameerika Ühendriikide kirjandusteadlane, kriitik, esseist, filosoof, kirjanik, tõlkija ja õppejõud.
George Steiner sündis Pariisis, kus sai ka alghariduse. 1940. aastal kolis perekond Ameerika Ühendriikidesse. Ta sai bakalaureusekraadi Chicago Ülikoolist, magistrikraadi Harvardi Ülikoolist ning doktorikraadi Oxfordi Ülikoolist.
1952–1956 töötas ta Londonis ajalehe The Economist toimetuses. 1956. aastal naasis Steiner Ameerika Ühendriikidesse, kus osales Princetoni Ülikooli Institute for Advanced Study töös. Aastail 1958–1959 oli ta Fulbrighti professor Austrias Innsbruckis, 1961. aastal sai temast Cambridge'i Ülikooli Churchilli Kolledži asutajaliige. Pärast aastatepikkust tegutsemist vabakutselise kirjaniku ja õppejõuna sai ta 1974. aastal Genfi Ülikooli inglise ja võrdleva kirjanduse professoriks. Sellel kohal töötas ta kuni emeriteerumiseni 1994. aastal. Seejärel on ta olnud Oxfordi Ülikooli St Anne'i Kolledži võrdleva kirjanduse professor (1994–1995) ja Harvardi Ülikooli luuleprofessor (2001–2002).
George Steiner on pälvinud palju tunnustusi. 1984. aastal sai ta Auleegioni ordu liikmeks, alates 1989. aastast on ta Ameerika Kunstide ja Teaduste Akadeemia auliige, 1998. aastal sai ta Briti Akadeemia liikmeks. Ta on kaheksa ülikooli audoktor.
Eesti keeles on ilmunud George Steineri "Valik esseid" (tõlkinud Triinu Pakk, Loomingu Raamatukogu 33–34, 2008).
Eesti Ettevõtlike Naiste Assotsiatsioon

Eesti Ettevõtlike Naiste Assotsiatsioon (ametlik lühend EENA; inglise keeles Estonian Association of Business and Professional Women, lühend BPW – Estonia) on 1992. aastal loodud mittetulundusühing, mis ühendab ametialaselt edukaid ja naiste ühiskondliku rolli edendamisest huvitatud Eesti naisi.
Ühingu eesmärk on aidata kaasa oma erialal pädevate, ettevõtlike naiste ja naisjuhtide omavaheliste kontaktide loomisele, ideede ja arvamuste vahetamisele, ühiste tegevuskavade elluviimisele ning klubilise tegevuse traditsioonide säilitamisele.
Rahvusvahelisel tasandil kuulub EENA alates 1993. aastast naisorganisatsioonide liitu Federation of Business and Professional Women.
Aastatel 1995–1999 korraldas ühing iga aasta märtsis naiste ettevõtlusmessi. Alates 1993. aastast antakse välja aunimetusi "aasta naine" ja "aastate naine".
David Ferriero

David Sean Ferriero (hääldus IPA transkriptsioonis [ˈfɛrioʊ];; sündinud 1. detsembril 1945) on raamatukoguhoidja, raamatukogundustegelane ning Ameerika Ühendriikide 10. riigiarhivaar.
Ferriero oli New Yorgi Avaliku Raamatukogu direktor ja enne seda Duke'i Ülikooli raamatukoguhoidja ning asejuhataja. Varem töötas ta 31 aastat Massachusettsi Tehnoloogiainstituudi raamatukogus. Ferriero on esimene raamatukoguhoidjast USA riigiarhivaar.
2005. aasta Kuldgloobuse auhinnad

2005. aasta Kuldgloobuse auhinnad olid 62. Kuldgloobuse auhinnad, mis jagati välja 16. jaanuaril 2005.
Cecil B. DeMille'i nimeline elutööauhind anti Robin Williamsile.
Hyrynsalmi vald

Külad

Hyrynsalmi, Kytömäki, Luvankylä, Moisiovaara, Oravivaara, Tapanivaara, Väisälä, Teerijärvi, Haapolanvaara
Casey Kasem

Casey Kasem (õieti Kemal Amin Kasem; 27. aprill 1932 Detroit – 15. juuni 2014 Gig Harbor) oli liibanoni päritolu Ameerika Ühendriikide näitleja ja raadiosaatejuht. Ta lõpetas oma karjääri 2009. aastal.