google/wiki40b huggingface dataset:
Rahvusvaheline arenguabi

Rahvusvaheline arenguabi ehk arengukoostöö (ing k development co-operation) on üldtermin, mis hõlmab arenguriikidele suunatud rahalist abi, oskusteabe edasiandmist (tehnilist abi) ja materiaalset abi.
Arengukoostööd viiakse ellu nii kahepoolse kui ka mitmepoolse koostöö korras. Sellest tulenevalt jaotatakse arengukoostöö arenguabiks, mida doonorriigid koostöös annavad abisaajariigile või mida doonorriik annab sihtotstarbeliselt rahvusvahelise abiorganisatsiooni kaudu ning arenguabiks, mida abisaajariigile annavad rahvusvahelised organisatsioonid. Ametlik arenguabi (Official Development Assistance – ODA) on aga rahvusvaheline termin, mis hõlmab arenguriikidele avalikust sektorist majandusliku arengu ja heaolu toetamiseks antavaid laene ja grante, sealhulgas humanitaarabi. Ametliku arenguabi definitsiooni ja sinna alla loetavad abitegevused otsustab Majandusliku Koostöö ja Arengu Organisatsiooni (OECD) Arenguabi Komitee (DAC), mis kogub ka rahvusvahelist arenguabi statistikat.
Moor

Moor ehk toorhuumus moodustub toitaine- (eriti lämmastiku-) vaesest varisest; tüse halvasti lagunenud metsakõdu.
Arthur Roy Clapham

Arthur Roy Clapham (24. mai 1904 – 18. detsember 1990) oli inglise botaanik.
Hariduse sai ta Cambridge'i ülikoolis, hiljem oli 1944–1969 botaanikaprofessor Sheffieldi ülikoolis.
Ta võttis kasutusele mõiste "ökosüsteem". Peamiselt tuntud taimegeograafina.
Mainau

Mainau on saar Saksamaal Bodeni järves selle edelaranniku lähedal. Rannaga on ta tammi kaudu ühenduses.
Mainau pindala on 45 hektarit.
Mainau oli asustatud juba nooremal kiviajal 5 tuhande aasta eest. 15 eKr vallutasid roomlased saare keltidelt ning asutasid sinna lossi, laevatööstuse ja sadama oma Bodeni järve laevastikule. 9.–13. sajandini asus saarel Reichenau klooster. Seejärel läks saar Teutooni ordule, kuni Napoleon selle 1806 konfiskeeris. Saar müüdi eraomandisse.
1850-ndatel omandasid saare Badeni suurhertsogid. Kui Badeni hertsog Friedrich I suri, läks saar tema tütrele Victoriale, kes abiellus Rootsi kuninga Gustav V-ga. Victoria pärandas selle oma teisele pojale Wilhelmile, kelle pojale krahv Lennart Bernadotte'ile saar kuulus tema surmani 2004. aastal. Saarel oli krahv Bernadotte'i loss ja kodu.
Suurema osa saarest moodustab aed, mis päeval on külastajatele avatud. Saart majandab Insel Mainau GmbH, millest Bernadotte'idele kuulub kõigest 1%.
Natriciteres

Levila

Neid võib kohata Sahara-taguses Aafrikas.
Peeter Pihel

Peeter Pihel (sündinud 28. veebruaril 1980) on eesti kokk.
Ta on lõpetanud Kuressaare Ametikooli koka erialal.
Pihel on juhtinud TV3 saadet "Peetri köök".
Ta on osalenud Sörve JK ja Saaremaa JK liikmena 2011. aastal Eesti meistrivõistlustel jalgpallis.
Tallinna Linnamuuseum

Ekspositsioon

Vene 17 paiknev ekspositsioon tutvustab kokku viiel korrusel Tallinna ajalugu muinasaja lõpust kuni Eesti taasiseseisvumiseni. 2015. aastal avati Tallinna Linnamuuseumi peahoone keldris uut tüüpi ekspositsioonipind – keraamikakogu fajansi ja portselani avahoidla kus on hoiustatud ligi 2000 portselan- ja fajansseset Eestist, Euroopast, Hiinast ja Jaapanist. Tegu oli esimese etapiga Linnamuuseumi hoone ekspositsioonide tänapäevastamisel. Linnamuuseumi 80. aastapäeva eel valminud eskiisprojekti põhjal võetakse keskajast pärit keldrid tervenisti kasutusele. Kõikidele muuseumikülastajatele avatud ekspositsiooniruumideks kujundatavas avahoidlas on edaspidi kavas lisaks praegusele keraamikakogule välja panna veel seni hoidlas varjul olev keraamikakollektsioon ning kultuuriloolisse kogusse kuuluvad vask-, messing- ja tinaesemed.
2016 avati Tallinna Linnamuuseumi keskaegses kaupmehemajas Vene 17 kolmanda korruse uuendatud näitusesaal, mis esitleb muuseumi ainulaadset Tallinna linnavaadete kogu ja senist külastajate lemmikeksponaati, värskenduse läbinud Tallinna vanalinna maketti. Uus osa püsiekspositsioonist käsitleb muutuvat linnaruumi ajavahemikus 1825–1914, mil seni valdavalt keskaegse ilmega Tallinnast kujunes tänapäevane moodne linn. Väljapaneku keskmes on Tallinna makett, mis tutvustab linna sellisena, nagu see nägi välja 1825. aastal. Tervikpilti täiendab samast aastast pärinev linna ja lähiümbruse kaart.
Püsinäituse olulise uue osa moodustavad Tallinna 19. sajandi linnavaated, mis jäädvustavad tänaseks suuresti muutunud linnapilti. Tallinna Linnamuuseumi valduses olevasse suurimasse Tallinna 19. sajandi linnavaadete kogusse kuuluvat 17 ajaloolist tööd on varem olnud võimalik harva näha vaid näituste puhul. Nüüd loovad need koos maketi ja kaardiga tervikliku pildi sellest, kuidas Tallinn nägi välja enne raudteede ehitamist ja sellega kaasas käinud linnastumislainet ja milline oli 20. sajandi alguseks. Tallinna Linnamuuseumi linnavaadete kogusse kuulub tuntud töid kuulsatelt meistritelt nagu Karl Ferdinand von Kügelgen, samuti fotograafiaeelsel ajastul moodi tulnud reisimuljete jäädvustusi kui ilmekaid kultuuriloolisi dokumente.

Töötajad

2015. aasta muuseumiauhindade jagamisel pälvisid Tallinna Linnamuuseumi keraamikakogu fajansi ja portselani avahoidla avamise eest parima koguhoidja nimetuse Kristiina Hiiesalu, Anne Ruussaar, Ene Heimvell ja Merike Neidorp.
Tallinna Linnamuuseumi direktor oli aastatel 2013–2017 Kalmar Ulm.
Alates 2017. aastast on Tallinna Linnamuuseumi direktor Triin Siiner.
Töötajad: https://linnamuuseum.ee/tlm-organisatsioon/organisatsioon/tootajad/
Scandinavian Airlinesi lend 751

Õnnetus

27. detsembri hommikul valmistus meeskond päeva esimeseks startimiseks. Kuna lennuk oli kogu öö seisnud lennujaamas ja temperatuur oli madal, tellis kapten jääeemalduse. Lennujaama töötajad töötlesid lennukit kaks korda ja selleks kulus 850 liitrit jäätõrjevedelikku, kuid keegi lennujaama töötajatest ei kontrollinud peale töötlemisi, et kas kogu jää oli tiibadelt eemaldatud.
Kui lennuk startis sattus jää mootoritesse. Piloodid võtsid mootoritelt võimsuse kohe maha, kui said lärmi, paukude ja vibratsiooni kaudu aimu probleemidest, aga nende üllatuseks lülitus võimsus mootoritele tagasi. Selle tulemusel purunesid mootorid umbes minuti peale starti ja seiskusid. SASi kapten, Per Holmberg, kes oli lennul reisijana, tormas kokpitti appi, kui taipas, et pilootidel on tõsised probleemid.
Piloodid palusid Arlanda lennuväljalt luba tagasipöördumiseks ja hädamaandumise sooritamiseks, aga varsti nad mõistsid, et lennuk ei jõua lennuväljale, sest nad olid ilma mootoriteta kõigest 270 meetri kõrgusel ja tagasipöördumiseks vajalik U-pööre oli liiga ohtlik. Kapten Rasmussen otsustas, et maanduda tuleb kohe ja otsustas sooritada hädamaandumise Gottröra lähedasele põllule, mida ta maandumispaika otsides märkas.
Enne maapinnale jõudmist, rammis lennuk mitmeid puid ja seetõttu murdus ära parem tiib. Lennuk rammis maapinda saba ees ja lohises enne peatumist 110 meetrit. Lennuk murdus enne seisma jäämist kolmeks. Kuigi kaks inimest said raskelt vigastada, ei saanud keegi surma. Hiljem arvasid õnnetust uurinud eksperdid, et reisijate ellujäämisvõimalusi suurendasid stjuardessid, kes käskisid reisijatel kummarduda ette ja hoida oma põlvedest kinni, kui piloodid teatasid, et nad proovivad maanduda põllule. Lennuk läks mahakandmisele.

Põhjused

Lennuõnnetuse põhjustas ATR-süsteem (Automatic Thrust Restoration, Automaatne Võimsuse Taastamine), mis jälgis, et piloodid ei kasutaks õhkutõusul tavapärasest vähem võimsust. Kui jää mootoritesse sattus lülitasid piloodid võimsuse maha, aga süsteem lülitas automaatselt võimsuse tagasi, mis põhjustas mootorite purunemise ja seiskumise.
Teine oluline faktor oli asjaolu, et kaptenit ega esimest ohvitseri polnud infomeeritud, et lennuk on varustatud ATR-süsteemiga. Hiljem selgus, et SAS polnud sellist süsteemi enda lennukitele tellinud, aga lennuki kasutusjuhendites oli kirjas, et selline süsteem on installeeritud ja seetõttu oleks firma pidanud sellest teadlik olema ja oma piloote koolitama.
Kolmas oluline faktor oli lennujaama töötajate kehv jäätõrjejärgne kontroll. Peale tiibade töötlemist pidi töötaja tehasejuhendite kohaselt ronima tiiva peale, et veenduda, et seal pole enam jääd. Ainult tiiva serva kontrollimine, nagu tegid jäätõrjujad, oli juhendites keelatud.

Dramatiseering

Lennuõnnetuse lugu oli eetris Kanada dokumentaalsarja Mayday 10. hooajal. Osa pealkiri oli "Reedetud piloot" .
Eesti Loomaarstide Ühingu elutööpreemia

Eesti Loomaarstide Ühingu elutööpreemia on Eesti Loomaarstide Ühingu (ELÜ) igal aastal välja antav preemia. Antud auhinna kandidaadiks saab esitada loomaarsti, kes on andnud silmapaistva panuse Eesti veterinaaria arengusse. Preemia kutsuti ellu ELÜ juhatuse poolt aastal 2006.
Laureaadid kuulutatakse välja konverentsil "Veterinaarmeditsiin".
Portugal. The Man

Portugal. The Man on USA rokkansambel, mis loodi 2001. aastal Alaskal Wasillas. 
Ansamblisse kuuluvad John Baldwin Gourley, Zoe Manville, Zach Carothers, Kyle O'Quin, Jason Sechrist ja Eric Howk. Ansambli tuntuim laul on 2017. aastal avaldatud "Feel It Still", mis pälvis 2018. aasta jaanuaris Grammy auhinna kategoorias Best Pop Duo/Group Performance.
Tudengimaja

Tallinna Tudengimaja on Tallinnas aadressil Raekoja plats 16 tegutsev asutus, mis majutab mitmesuguseid üliõpilasorganisatsioone.
Tudengimajas tegutsevad või on tegutsenud Tallinna Üliõpilaskondade Ümarlaud, ESN Tallinn, üliõpilaskorporatsioonid Sororitas Estoniae, Revelia, Fraternitas Tartuensis, Sakala jt. Maja kogupindala on umbes 530 m².
Tudengimaja rajamise algatas Eesti Üliõpilaskondade Liit 2005. aastal. Keskajal Tallinna linnakantseleid ja veinikeldrit ning Nõukogude aja lõpul Eesti Reklaamfilmi majutanud hoone andis Tallinna linnavalitsus MTÜ Tallinna Üliõpilaskondade Ümarlaua kasutusse 13. juunil 2007. Maja võeti ehitismälestisena arvele 15. aprillil 1997.
Friedrich Benjamin von Lütke

Krahv Friedrich Benjamin von Lütke (venepäraselt: Fjodor Petrovitš Litke, Граф Фёдор Петрович Литке; 28. september 1797 Peterburi – 20. august 1882 Peterburi) oli saksa päritolu Vene meresõitja, admiral, geograaf, kirjanik, Tallinna sõjakuberner ja Avanduse mõisnik Virumaal.

Elulugu

Friedrich Benjamin Lütke sündis venestunud sakslaste peres. Tema Dresdenis sündinud vanaisa Johann Lütke oli 1745. aastal Saksamaalt Moskvasse asunud vaimulik.
1813. aastal sooritas Friedrich Benjamin Lütke mereväeohvitseri eksamid ning osales Kuuendas koalitsioonisõjas Danzigi piiramisel.
1817–1819 osales koos Ferdinand von Wrangelliga Vassili Golovnini ümbermaailmareisil.
1821–1824 juhtis ekspeditsiooni Novaja Zemlja kaardistamiseks ja uuris Põhja-Jäämerd.
1826–1829 juhtis ümbermaailmareisi luubil Senjavin, uuris selle vältel Karoliine ja mitmeid teisi saari. Lisaks uuris ta Kamtšatka rannikut ning koostas Beringi mere ülevaate.
1845. aastal asutas Vene Geograafia Seltsi koos Ferdinand von Wrangelli ja Karl Ernst von Baer, Friedrich Georg Wilhelm Struve, Gregor von Helmerseni, Alexander Theodor von Middendorffiga ning sealne viitsepresident aastatel 1845–1849 ja 1857–1872.
1849. aastal ostis ta haagikohtunik Theodor von Schwebsilt 110 000 rubla eest Avanduse mõisa koos Orguse karjamõisaga.
1850–1853 oli ta Tallinna sõjakuberner ja Tallinna sadama kõrgeim komandör ning 1853–1856 Kroonlinna sadama ülem.
1864–1881 Peterburi Teaduste Akadeemia president.
1866. aastal sai Lütke Venemaa krahvitiitli.
Varstu valla lipp

Varstu valla lipp on  Võru maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Varstu valla lipp.
Lipp kinnitati 5. aprillil 2002.

Lipu kirjeldus

Varstu valla lipp on vapilipp. Rohelise kanga alaservas on kollane laineline laid ning rohelise välja keskel on kollane ratasrist.
Lipu normaalmõõtmed on 105×165 cm. Laiuse ja pikkuse suhe on 7:11.

Lipu kasutamise kord

Lipp peab vastama riigisekretäri poolt 5. aprillil 2002 kinnitatud valla lipu kirjeldusele.
Lipu võivad heisata kõik Varstu valla kodanikud eramajadel, ettevõtted ja organisatsioonid oma hoonetel lipuhoidlasse või maapinnalt tõusvasse lipumasti. Heisatav lipp peab vastama Varstu valla põhimääruse nõuetele, olema puhas ja terve. 
Maapinnalt tõusva lipumasti kõrgus peab olema vähemalt kuus korda suurem lipu laiusest, seinalipuvarda pikkus aga ligikaudu kolm korda suurem. Heisatud lipul peab lipukanga alumine serv jääma maapinnast vähemalt kolme meetri kõrgusele. 
Lipp heisatakse riiklikel pühadel ning tähtpäevadel, rahvuspühadel, 30. juulil (omavalitsusliku staatuse saamise päev), ning muude sündmuste puhul, milleks sellekohase korralduse annab Varstu vallavalitsus. 
Varstu valla lippu võib kasutada miitingutel, demonstratsioonidel ja pidustustel. 
Varstu valla lipu heiskamisel leinalipuna kinnitatakse lipuvarda ülemisse otsa 50–100 mm laiune must lint, mille mõlemad otsad ulatuvad lipu laiust pidi kuni lipukanga alumise servani või heisatakse lipp poolde lipumasti nii, et lipu alumine äär oleks masti keskel. 
Varstu Vallavalitsuse hoonel võib Varstu valla lipp olla heisatud koos Eesti riigilipuga ööpäevaringselt. 
Kasutamiskõlbmatuks muutunud lipp kuulub sündsal viisil hävitamisele.
Vinni tammik

Vinni tammik (ka: Vinni-Pajusti tammik) on kaitsealune tammik Lääne-Viru maakonnas Vinni vallas. Mõnedes allikates on eraldi räägitud Vinni tammikust ja Pajusti tammikust; tegelikult moodustavad need tammikud territoriaalselt ühtse ala.
Tammik võeti kaitse alla 1958. aastal (Vinni tammiku kaitseala, ka: Vinni-Pajusti tammiku kaitseala; pindala 68 hektarit). Praegu kaitstakse tammikut Vinni-Pajusti maastikukaitseala koosseisus.
Kazuto Matsumura

Kazuto Matsumura (松村一登 Matsumura Kazuto; sündinud 20. jaanuaril 1953 Nagano prefektuuris Jaapanis) on jaapani keeleteadlane ja estofiil.
Matsumura õppis aastail 1971–1976 Tōkyō Ülikooli filoloogiateaduskonnas keelefilosoofiat ja üldkeeleteadust ning kuulas samas professor Tamotsu Koizumi sissejuhatavat kursust fennougristikast ja soome-ugri võrdlev-ajaloolisest keeleuurimisest; soome ja eesti keele õpinguid alustas ta iseseisvalt.
1977. aastal käis ta esimesel välisreisil Soomes, kus osales Lappeenrannas soome keele ja kultuuri suvekursustel. 1978–1981 oli ta Soome Haridusministeeriumi stipendiaadina Helsingi Ülikoolis, 1987–1988 stipendiaat Tallinna Pedagoogilises Instituudis.
Aastail 1983–1995 töötas ta Tōkyō Võõrkeelte Ülikooli Aasia ja Aafrika keelte ja kultuuride uurimisinstituudi teaduri (1983–1989) ja abiprofessorina (1989–1995), seejärel Tōkyō Ülikooli humanitaaria ja sotsioloogia kraadiõppe osakonna abiprofessori (1995–1996) ja professorina (1996–2004). Aastast 2004 on ta samas dünaamilise lingvistika professor.
Kazuto Matsumura peamised uurimisalad on soome, eesti ja mari keel ning korpuslingvistika. Ta on koostanud eesti keele grammatika "Esutonia-go bunpoo nyuumon" (1991), eesti-jaapani sõnastiku "Esutonia-go syooziten" (1991), avaldanud ülevaatekirjutisi ning üle kümne uurimuse eesti keelest, käsitledes peamiselt eesti kohakäändeid ja adverbiaalatribuuti. Ta on tegelnud ka eesti keele korpuse ja XIX sajandi eestikeelsete ajalehtede teksti elektroniseerimisega.
Matsumuro on juhendanud Tōkyōs eesti keele alaseid väitekirju. Tõlkijate kollektiivi juhina on ta avaldanud jaapani keeles Jaan Kaplinski luulet ja essee (2005) ning katsetanud eesti lastekirjanduse tõlkimist jaapani keelde.
Matsumura on Jaapani Lingvistika Seltsi ja Jaapani Uralistika Seltsi liige.
John Searle

John Rogers Searle (sündinud 31. juulil 1932 Denveris) on Ameerika Ühendriikide keele-, vaimu- ja sotsiaalfilosoof, kes töötab käesolevalt California Ülikoolis Berkeleys.
Ta on andnud suure panuse kõneaktide ja intentsionaalsuse teooriasse.

Vaim

Tema vaated vaimufilosoofia vallas sisalduvad suurelt jaolt raamatus "The Rediscovery of Mind" (1992). Ta nimetab selle raamatu eessõnas järgmisi vaateid: "Meil kõigil on sisemised subjektiivsed kvalitatiivsed teadvuseseisundid, ja meil on seesmiselt intentsionaalsed vaimuseisundid, nagu näiteks uskumused ja soovid, kavatsused ja tajumused. Nii teadvus kui ka intentsionaalsus on bioloogilised protsessid, mida põhjustavad ajus toimuvad madalama tasandi neuronaalsed protsessid, ja kumbki ei ole taandatav millelegi muule. Lisaks on teadvus ja intentsionaalsus selle poolest olemuslikult seotud, et me saame teadvustamata intentsionaalse seisundi mõistest aru ainult selle ligipääsetavuse kaudu teadvusele."

Teadvus

Searle'i sõnul on filosoofid piiranud vääralt oma vaatelisi valikuid ning takerdunud kahe alternatiivi kaalumisse: kas maailm tervikuna koosneb vaid objektiivsetest jõuvälja osakestest või koosneb teadvus subjektiivsetest kogemustest. Searle'i arvates on mõlemad vaated õiged ehk teadvust kui tõeliselt subjektiivset kogemust toovad esile ajus toimuvad füüsilised protsessid. Searle on välja pakkunud, et tema vaadet võiks nimetada bioloogiliseks naturalismiks.
Searle usub, et kõik teadvustatud kogemusi hõlmavad fenomenid on ontoloogiliselt subjektiivsed ehk vaid subjektiivsena eksisteerivad. Näiteks on valu tundmine ontoloogiliselt subjektiivne, ent arsti ülestäheldused patsiendi valukaebuste kohta on diagnoosi aluseks ning seega ontoloogiliselt objektiivsed, sest eksisteerivad objektiivsed faktilised teadmised arstiteadusest, mis valu olemasolu kinnitavad.

Tehisintellekt

Bioloogilise naturalismi kohaselt peaksime tehisliku teadvuse loomiseks dubleerima ajus toimuvaid füüsilise protsesse, mis teadvuslikku kogemist esile kutsub. Searle usub, et masinatel saab olla teadvus, sest tema kirjutatu kohaselt "me oleme täpselt seesugused masinad".
Searle on seejuures vastanduval seisukohal filosoofilise vaate "Strong AI" (tugev tehisintellekt) suhtes. "Strong AI" kohaselt on korrektse programmeerimise ning õigete sisendite ja väljundite tulemuseks tõeline teadvelolek, ent nõrga tehisintelligentsuse näol on tegu vaid teadvustamise mudeliga. Sellele vaatele esitles ta vastuargumendina "Hiina toa" mõttelise eksperimendi.

Tunnustused

Searle on pälvinud järgmised tunnustused: Jean Nicod Prize 2000. aastal, National Humanities Medal 2004. aastal, Mind & Brain Prize 2006. aastal.
Searle valiti 2010. aastal Ameerika Filosoofiaseltsi liikmeks.

Isiklikku

2017. aastal anti Searle kohtusse seoses endise üliõpilase ja alluva seksuaalse ahistamisega.

Artiklid eesti keeles

"Vaimud, ajud ja programmid". Tõlge: Andres Soosaar. Akadeemia nr. 1, 2001.
"Mis on kõnetegu?". Tõlge: Elo Luur. Akadeemia nr. 11, 2010
Arussaare vald

Arus(s)aare vald (saksa keeles Arrosaar) oli vald Viljandil Pilistvere kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1897 ja siis liideti see vald Kõo vallaga.
Merisiilikud

Sigimine ja areng

Merisiilikud on lahksoolised. Nende vastset nimetatakse ehhinopluuteuseks. Emasloomad on väga viljakad, tootes sigimisperioodi jooksul ligi 20 miljonit munarakku. Merisiiliku kasv on väga aeglane, kuid suguküpseks võivad nad saada juba 1-aastaselt.

Tööndus

Mitmeid merisiilikute liike (nt söödav merisiilik (Echinus esculentus)) kasutavad inimesed toiduks. Nende tööndus on levinud eriti Uus-Meremaa, Vahemere ja Ameerika rannikul.
Toomas Varrak

Toomas Varrak (sündinud 31. augustil 1940 Tallinnas) on eesti ajaloolane ja politoloog.
Varrak lõpetas 1966. aastal Tartu Ülikooli ajalooteaduskonna.
Aastatel 1966–1969 töötas ta õpetajana Tõstamaa keskkoolis. Aastatel 1969–1992 oli ta Eesti NSV Teaduste Akadeemia Ajaloo Instituudis teadur ja teadusdirektor.
Kaitses 1975. aastal kandidaadikraadi ajaloo alal ja 1991. aastal Moskvas Maailmamajanduse ja Rahvusvaheliste Suhete Instituudis doktorikraadi poliitikateaduste alal.
Ta on olnud Eesti Entsüklopeediakirjastuse direktor. Aastatel 1992–1995 oli ta Eesti entsüklopeedia peatoimetaja.
Ta on töötanud õppejõuna Riigikaitse Akadeemias, Akadeemia Nordis, Audentese Ülikoolis ja Tallinna Tehnikaülikoolis.
Gerd Michael Henneberg

Gerd Michael Henneberg (Gerhard Otto Henneberg; 14. juuli 1922 Magdeburg – 1. jaanuar 2011 Berliin) oli saksa näitleja, teatrilavastaja ning teatrijuht.
Alates 1970ndate keskpaigast kuulus ta Berliini teatri Maxim-Gorki-Theater truppi. Ta mängis 400 korda mängitud Rolf Winkelgrundi instseneeringus "Lendas üle käopesa" patsient Scanlonit.
Aastatel 1962–1966 juhtis ta Dresdeni teatrit Staatstheater Dresden (praegu Staatsschauspiel Dresden). Tema repertuaaripoliitika pahandas parteiideolooge.
Ta mängis ka filmides, sageli kurikaelu. Ta lõi kaasa ka krimiseriaalis "Polizeiruf 110".
Materiaalne tuletis

Pideva keskkonna mehaanikas kirjeldab materiaalne tuletis mõnest keskkonna osakese füüsilisest suurusest (näiteks soojus, impulss) aja järgi võetud tuletist, kui antud osakesele mõjub aja- ja ruumimuutujast sõltuvad vastava füüsilise suuruse voolukiiruse muutused. Materiaalne tuletis aitab siduda pideva keskkonna mehaanika Euleri ja Lagrange'i formuleeringuid.
Pideva keskkonna mehaanikas on dünaamiliste protsesside kirjeldamise puhul vaja leida materiaalsete punktidega seotud füüsikaliste suuruste (skalaaride, vektorite ja tensorite) muutumise kiirust, s.t tuleb leida tuletisi aja järgi skalaaridest, vektoritest ja tensoritest (mis on funktsioonid kas materiaalsetest või ruumilistest koordinaatidest) mingis fikseeritud materiaalses punktis. Siinjuures tuleb arvesse võtta nii muutus, mis on seotud fikseeritud ruumipunktiga (lokaalne muutus) kui materiaalse punkti liikumisest põhjustatud muutus (konvektiivne muutus).

Definitsioon

Materiaalset tuletist kiirusest tähistatakse  ning see on defineeritud kui lokaalse ja konvektiivse kiirenduse summa
Eesti suursaadik Kosovos

Eesti suursaadik Kosovos on Eesti volitatud suursaadik Kosovos. Suursaadik resideerib Viinis.
Kosovol pole oma suursaadikut Eestis. Kosovo katab Eestit oma Stockholmis asuva suursaatkonna kaudu.
Lefortovo vangla

Lefortovo vangla on eeluurimisvangla Moskvas Lefortovo linnaosas.
Vangla asutati 1881. aastal, peale Oktoobrirevolutsiooni läks Tšekaa alluvusse. 1954–1991 oli KGB eeluurimisvangla ning 1995–2005 FSB eeluurimisvangla. 2005. aastast on vangla Venemaa justiitsministeeriumi alluvuses.
Roberto Abbado

Roberto Abbado (sündinud 30. detsembril 1954 Milanos) on itaalia dirigent.
Ta on Marcello Abbado poeg ja Claudio Abbado vennapoeg.