google/wiki40b huggingface dataset:
Hoorid

Hoorid (kreeka Ὧραι, Hōrai 'aastaajad') olid kreeka mütoloogias aastaaegade ja looduslike ajaühikute (tundide ja kuude) jumalannad. Algselt olid nad eri aastaaegade looduse personifikatsioonid, kuid hilisemal ajal peeti neid üldiselt korra ja loomuliku õigluse jumalannadeks. Nad valvasid Olümpose väravaid, hoolitsesid maa viljakuse eest ning liigutasid taevas tähti ja tähtkujusid.
Aastaaegade kulgu kujutati hooride tantsuna. Sellele vastavalt omistati neile kevadlillede värskust ja õrnust. Hesiodose "Töödes ja päevades" kroonivad hoorid kinkidetooja Pandora lillepärjaga (read 74–75). Samuti riietavad ja austavad hoorid Küprose saare rannal merest tõusnud Aphroditet nn Homerose hümnides (6.5–13). Eepilise teose "Kypria" säilinud fragmendi andmeil (fr. 4) kandis Aphrodite hooride tehtud rõivast, mis oli värvitud kevadlilledega, nii nagu nende endigi rõivad.
Hooride arv varieerus eri allikais, kuid enamasti oli neid kolm: kas õitejumalanna Thallo, kasvujumalanna Auxo ja viljajumalanna Karpo, kes kandsid hoolt loodusliku korra eest, või siis Eunomia ('Heaseaduslikkus'), Dike ('Õiglus') ja Eirene ('Rahu'), kes olid seaduse ja korra jumalannad.
Samuel Barrett

Samuel Alfred Barrett (12. november 1879 Conway, Arkansas – 1965) oli Ameerika Ühendriikide antropoloog ja keeleteadlane, Alfred Kroeberi õpilane.

Haridus

Samuel Barrett omandas 1905. aastal Berkeley Ülikoolis bakalaureusekraadi. Seejärel töötas ta kaks aastat Antropoloogiamuuseumis abikuraatori ja väliantropoloogina. Samal ajal jätkas ta õpinguid Berkeley Ülikooli vastasutatud antropoloogiaosakonnas, kus temast sai Alfred Kroeberi esimene kraadiõppur. 1908. aastal sai Barrettist esimene Berkeley Ülikooli lõpetanu doktorikraadiga antropoloogias. Oma väitekirja kirjutas ta pomo indiaanlaste korvikunsti kohta. Väitekirja tarbeks ainelise kultuuriga tegeledes kogus Barrett ka pomode ja naaberhõimude keeleainest, peamiselt sõnavara, ning etnograafilist andmestikku.

Ametikäik

1908. aastal ilmus uurimistöö põhjal mahukas "The Ethno-Geography of the Pomo and Neighboring Indians", milles Barrett võttis kasutusele tänapäevani püsima jäänud pomo keelte ilmakaartel põhineva nomenklatuuri.
Pärast ülikooliõpingute lõpetamist veetis Samuel Barrett ühe aasta postdoktorandina Franz Boase käe all New Yorgis ja seejärel ühe aasta uurimisstipendiumi abil Lõuna-Ameerikas. 1909. aastast kuni pensionile minekuni 1940. aastal töötas Barrett Milwaukee Public Museumis algul antropoloogiaosakonna kuraatorina ja hiljem, 1921–1939, muuseumi direktorina. Sellel ametikohal oli Barrettil suuri teeneid professionaalse arheoloogia edendamisel Wisconsinis. Esimese erialase ettevalmistuse saanud doktorikraadiga arheoloogina Wisconsinis juurutas ta vananenud meetodite asemele uusi eesrindlikumaid. Tema õhutusel kasvas huvi arheoloogia vastu ka naaberosariikides Michiganis, Illinois's, Iowas ja Minnesotas.
Teise maailmasõja ajal oli Samuel Barrett koos Alfred Kroeberiga Berkeley ülikoolilinnakus asunud ida- ja kaguaasia keelte intensiivkursuste kaasdirektor.

Indiaanlaste nõuete komisjon

Pärast pensionile minekut osales Samuel Barrett koos Alfred Kroeberi, Sherburne Cooki, Donald C. Cutteri, Omer Stewarti ja Robert Heizeriga eksperttunnistajana kohtuasjas "California indiaanlased Ameerika Ühendriikide vastu". Nende tunnistuste põhjal määrati kindlaks kohtuasja võitnud indiaanlaste pärismaise maanõude suurus. (Positiivsele kohtuotsusele vaatamata vaidlusaluseid maid algsetele omanikele ei tagastatud. 1972. aastal maksti peaaegu 70 000 põlisameeriklasele kaotatud maade eest igale ühele 669 dollarit kompensatsiooni.)
Ruhnu uus kirik

Ruhnu uus kirik on kirik Saare maakonnas Ruhnu saarel. Kirik on arvele võetud ehitismälestisena.
Ruhnu kirik on aastast 1912 ning on oma ajastu tüüpiline maakivist müüridega ja puittorniga kirik.
Põlise leppe kivid

Põlise leppe kivid on suurtest kividest koosnev vare ja kivikalme Hiiumaal Pühalepa külas. 
Põlise leppe kivid on tuntud ka kui Pühalepa Põlise leppe kivid, põhilise leppe kivid, püha leppe kivid, Otimägi ja Vanapagana kivid.
Katre Ligi

Isiklikku

Tema isa oli ajaloolane Herbert Ligi, vend oli arheoloog Priit Ligi ja on poliitik Jürgen Ligi.
Katre Ligi on abielus luuletaja Hando Runneliga.
Akadeemia (ajakiri)

Akadeemia 1937–1940

Praeguse ajakirja Akadeemia eelkäija oli Tartus 1937–1940 ilmunud üliõpilasseltside ajakiri Akadeemia, mis esindas tollasele autoritaarsele režiimile vastanduvat demokraatlikku hoiakut ning sarnanes taotlustelt praeguse ajakirjaga. Ajakirja andis välja Üliõpilasseltside Vilistlaskogude Liit.
Hispaania-Florida

Hispaania-Florida oli Hispaania kuningriigi territoorium (hispaania keeles La Florida) Florida poolsaarel aastatel 1513–1763 ja 1783–1821.

Ajalugu

Juan Ponce de León saabus esimese teadaoleva eurooplasena Floridasse 1513. aastal.
Vassili Sinaiski

Vassili Ivanovitš Sinaiski (25. juuli 1876 Lavrovo, Tambovi oblast – 21. september 1949 Brüssel) oli vene ja Läti õigusteadlane.
Vaimuliku poeg. Õppis Montpellier' ülikoolis, aastatel 1899–1903 ka Tartu ülikoolis. Töötas Tartu ülikoolis tsiviilõiguse eradotsendina aastatel 1907–1910.
Oli korporatsioon Fraternitas Arctica liige.
Lahu

Ajalugu

Esimest kohta on küla mainitud 1253. aastal. Vakuraamatu järgi oli Lahu külas 55 suitsu ja samapalju adramaid (u 500 ha). Piiskop Henricus rajas 1442. aastal lepingu järgi Lahu külla mõisa. Mõis sai sinodi istumiste järgi nimeks Sitz ('istuma'). Ehitustele ette jäänud talud asustati ümber.
1639. aastal kuulus Lahu Preedi mõisale. 18. sajandi L.A. Mellini kaardi järgi oli Lahu ja Piibe vahel ka kaks hajatalu Raja perre ja Ora perre. Lahust Ao mõisa poole jäi Laupä küla. Liigvalla poole jäi Arro abimõis või vabrik Lahu-Nõmme juures.
Lahu Algkool asutati 5. detsembril 1873. 1902. aastal ehitati Lahu külla uus koolimaja, kus töötas kolmeklassiline kool. Pärast kuueklassilise koolikohustuse kehtestamist õppis seal 4.–6. klass, 1932. aastast muudeti kool 6-klassiliseks algkooliks. 1940. aastal valmis Alar Kotli projekteeritud koolimaja naaberkülla Kõpstale, kus 1940/41. õppeaastal asus õppima kolm klassikomplekti.
Dorothea Taanist

Dorothea Taanist (saksa keeles ka Dorothea von Preußen või Dorothea von Brandenburg-Ansbach; taani keeles Dorothea af Danmark; 1. august 1504 Gottorf – 11. aprill 1547 Königsberg) oli esimene Preisimaa hertsoginna.

Elukäik

Dorothea oli Taani printsess, hilisema Taani kuninga Frederik I ja tema esimese abikaasa Brandenburgi Anna tütar.  Dorothea sünni ajal oli tema isa Holsteini hertsog ning seetõttu elasid nad Schleswigi linna lähedal asuvas Gottorfi linnuses. 1523. aastal, pärast seda, kui Christian II kukutati ning tema isast sai Taani kuningas, plaaniti Dorothead naita Inglise troonipretendendi Richard de la Pole’iga. Ehkki seda plaani toetas ka Prantsusmaa kuningas François I, ei saanud see siiski teoks.
1525. aastal palus Dorothea kätt just Preisimaa hertsogiks saanud Albrecht von Hohenzollern. Pärast läbirääkimisi, mida korraldas Frederik I Saksa kantsler Wolfgang von Utenhof, abielluski Dorothea Albrechtiga. Abielu sai teoks järgmisel aastal ning 1526. aasta juunis saabus Dorothea Königsbergi.
Dorothea ja Albrechti abielu oli harmooniline ning osaliselt tänu sellele olid Preisimaa hertsogil head ja tihedad suhted ka Taani kuningakojaga. Tema ja Dorothea toetasid Krahvivaenuse ajal Dorothea venda Christian III-t ning Albrecht osales ka viimase kuningaks kroonimisel 1537. aastal. Samuti olid Albrecht ja Dorothea aastail 1536–1542 kasuvanemateks viimase nooremale poolvennale Hansule.
Dorothea paistis Preisimaa hertsoginnana silma heategevusega. Muu hulgas asutas ta Königsbergi ülikooli rajamisel (1544) oma kuludega 10 stipendiumikohta Põhjamaade üliõpilastele. Hertsoginna toetas aktiivselt ka luterlust ning oli lähedastes suhetes Preisimaa reformaatorite Paul Speratuse ning Johannes Polianderiga.

Surm ja mälestamine

Dorothea suri 11. aprillil 1547 Königsbergis ning ta maeti Königsbergi toomkirikusse. Tema epitaaf oli kiriku koori põhjaküljes ega elanud üle Teist maailmasõda. Hertsoginna hauamonumendiks olnud büst on aga siiani alles ning asub Moskvas Puškini muuseumis.
Teenuse vald

Teenuse vald (saksa keeles Stenhusen) oli vald Läänemaal Kullamaa kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1890 ja siis liideti Teenuse vald Luiste vallaga.
Valla alal asus Teenuse mõis.
Udange

Nimi

Vana nimi Udingen on teada 1473. aastast. Nimi on moodustatud germaani eesnimest Udo järelliitega -ingen või -ange ning tähendab 'Udo omade juures'.

Loodus

Udange'i mets on üks väheseid säilinud põlismetsi Belgias. Seda peetakse Belgia ilusaimaks pöögimetsaks. See on habras kooslus. Paljud puud on märkimisväärsetena arvele võetud.
Mets paikneb künkal, millelt avaneb vaade Prantsusmaa ja Luksemburgini.

Haldusajalugu

Udange kuulus Luksemburgi hertsogkonnas Koerichi mõisa ja Udange'i mõisa alla ning Wolkrange'i kihelkonda.
Enne valdade liitmist 1977 kuulus küla Toernichi valda, kuhu ta lülitati Prantsuse võimu ajal.

Ajalugu

7. jaanuaril 1945 kukkus Udange'i lähedale USA pommituslennuk Boeing B-17 Flying Fortress.

Vaatamisväärsused

Udange'is on Udange'i Saint-Servais' kirik.
Udange on tüüpiline Belgia Lorraine'i küla. Iseloomulikud on pikad laudad ning eesõued (usoir).
Säilinud on 17. ja 18. sajandist pärit ristikäigupeatused, mida kasutati enne Udange'i kiriku rajamist.
Messancy, Chiersi ja Semois' kaudu Maasi jõkke voolava oja ääres on 18. sajandist pärit pesula ja veski.
Aram (piirkond piiblis)

Aram on piirkond, mida mainitakse piiblis, Aram asus tänapäeva Kesk-Süüria aladel, Arami territooriumil olid ka praeguse Aleppo linna alad. Oma kõrgajal ulatus Aram Liibanoni mägedest itta kuni Eufratini; Arami territooriumile jäid ka Khaburi jõe orud Kirde-Mesopotaamias, Assüüria piiril. Piirkonda tunti Akadi riigi (2334–2154 eKr), Uri III dünastia (2112–2004 eKr) ja Vana-Assüüria impeeriumi (2025–1750 eKr) aegadel nime "amoriitide maa" all, viidates suurele amoriitide osakaalule rahvastikus. Uus-Assüüria impeeriumi (911–605 eKr), Uus-Babüloonia riigi (612–539 eKr) ja Ahhemeniidide riigi ajal oli selle ala nimetus Eber-Nari.
Karksi mõisa kalmistu

Karksi mõisa kalmistu on kalmistu Karksi kihelkonnas Pärnumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Karksi-Nuia linnas Mulgi vallas Viljandi maakonnas. Kalmistu jääb mõisa südamest linnulennult umbes 1,7 km kaugusele edelasse.

Ajalugu

Kalmistu rajasid Karksi mõisa tollased omanikud Lievenid umbes 1760. aastate keskel, arvatavasti seoses omanik Georg von Lieveni surmaga 1763. aastal. 
Esimene matus oli 1764. aastal ning kalmistule on teadaolevalt üldse maetud 4 lahkunut.

Kalmistu kabel

Suure osa kalmistust võtab enda alla baroklik matusekabel. See on arvatavasti rajatud osaliselt mingile vanemale ehitisele, sest on osaliselt vajunud viltu. Võimalik, et see ehitis on olnud seotud Karksi ordulinnusega juba keskajal (kabel või vallikraavi teisel pool olnud eeskaitseehitis). 
Vana Karksi luteri kirik (1770. aastatel ehitama hakatud praeguse Karksi luteri kiriku eellane) jäi sellest paigast liiga kaugele. Kuna vana kiriku ümber oli arvatavasti tolleaegne kalmistu, võis see kunagine ehitis olla seotud ka kalmistu müüri või -kabeliga, ehkki kaardil pole selliseid ehitisi kujutatud.
Teno

Teno (põhjasaami Deatnu, norra Tana) on jõgi Skandinaavia poolsaare põhjaosas Norras ja Soomes. Pikkus 348 km. Teno on 256 km ulatuses Soome ja Norra piirijõgi.
Jõgi saab alguse Kárášjohka ja Anárjohka ühinemiskohast 3 km kaugusel Karigasniemi külast. Suubub Tanafjordenisse.
Teno on tuntud väga lõherikka jõena. 1929. aastal püüti sealt õngeridvaga 36 kilone lõhe.
1948 ehitati üle jõe 220 meetri pikkune rippsild.
Jõe järgi on nime saanud Deatnu vald.
Waltoni maakond

Ajalugu

Waltoni maakond moodustati 29. detsembril 1824 Escambia maakonna osast. Maakond sai nime Florida territooriumi ministri George Waltoni järgi.
Pooljaam

Pooljaam ehk teivasjaam on raudteejaam, kus rong peatub vaid nõudmisel.  
Teivasjaamast rongi sisenejad saavad osta sõidupileti piletimüüja/vagunisaatja käest, kuna teivasjaamas pileteid ei müüda. 
Tänapäeval pole Eestis ühtegi teivasjaama, kuna rongid peatuvad kõigis peatustes olenemata sellest, kas rongist väljuda või rongi peale minna soovijaid on. Samuti saab pileteid osta vaid mõnes üksikus jaamas (sh Balti jaamas, Keila raudteejaamas, Kohila raudteejaamas) ning piletimüük toimubki peamiselt rongides.
Saatse kalmistu

Saatse kalmistu on kalmistu Setumaal, Saatse külas Setomaa vallas.
Saatses asutati õigeusu kogudus vähemalt 1766. aastal, siis ehitati puukirik ning kiriku kõrvale rajati ka kalmistu tõenäoliselt samal ajal. Vana kirik lammutati (praegu on selle kunagise altari kohal rist) ning nüüd ehitati kalmistule uus Saatse Suurmärter Paraskeva kirik, mis pühitseti 1801. aastal.
Kalmistu on kasutuses ja hooldatud.
David Gilmour

David Jon Gilmour (sündinud 6. märtsil 1946 Cambridge'is) on Suurbritannia muusik, kes on tuntud eelkõige bändi Pink Floyd kitarrimängija, laulukirjutaja ja peamise solistina. Ajakiri Rolling Stone on Gilmouri nimetanud üheks andekamaks kitarristiks rokkmuusika ajaloos.

Lapsepõlv

Gilmouri isa Douglas Gilmour oli Cambridge'i Ülikooli zooloogialektor ning ema oli õpetaja. Perekond elas Grantchester Meadowsis. Hiljem kirjutas Roger Waters loo "Grantchester Meadows", mis jõudis albumile Ummagumma.
Gilmour käis ühes koolis Syd Barrettiga ning kohtus kooliajal sageli ka Roger Watersiga. Syd ja David mängisid sageli koos kitarri ning täiendasid teineteist. Syd suutis paremini laule kirjutada, David oli parem kitarrimängija.

Pink Floyd

Gilmour sai 1967. aasta detsembris tuttavaks Pink Floydi trummari Nick Masoniga, kes kutsus teda bändi kitarristiks. 1968. aasta alguses liituski Gilmour bändiga, et asendada Syd Barretit, kui viimane ei olnud võimeline enam esinema. Kui Syd Barrett narkootikumite liigtarvitamise tõttu bändist kõrvale jäi, sai Gilmourist bändi põhikitarrist ning solist. Watersi ja Gilmouri koostöö sujus ülimalt hästi: The Dark Side of the Moon (1973) ja Wish You Were Here (1975) olid väga edukad. 1979. aastal aeti albumi The Wall salvestamise ajal bändist minema klahvpillimängija Richard Wright, kuna tema panus bändi loomingusse oli kahanenud minimaalseks. Peagi sai Pink Floydist Watersi soolobänd, kuna albumil The Final Cut kirjutas ning laulis ta kõik laulud ise. See süvendas vastuolusid Gilmouri ja Watersi vahel. 1986. aastal lahkus Waters, soovitades bändi nime ära vahetada, ning alustas soolokarjääri. David Gilmour jätkas siiski koos Nick Masoniga Pink Floydi nime all tegutsemist. 1987. aastal ilmunud A Momentary Lapse Of Reason oli Watersi puudumisest hoolimata üsnagi edukas. 1994. aastal, kui Gilmour oli juba 48-aastane, ilmus Division Bell. See jäi ka Gilmouri viimaseks suuremaks tööks Pink Floydi nime all. Hiljem on ta avaldanud sooloplaate ja tegelenud heategevusega.
Slovaki karst

Slovaki karstimäestik (slovaki Slovenský kras) on mäestik Slovakkia keskosas, mis on osa Lääne-Karpaatidest ja ühtlasi on see ka osa Slovaki maagimäestikust. Selle regiooni kõrgeim tipp on Matesova kalju (925 m). Mäestiku aladel asub Slovaki karsti rahvuspark.
Selle territooriumil eristatakse mitmeid alampiirkondi. Selle loodepiirkonnas asub Jelšava karst (kõrgeim koht Slovenská kalju (622 meetrit), lõunaosa asub 230 meetrit üle merepinna), edelaosas asub Turňa nõgu (umbkaudu 180 meetrit üle merepinna), kus asuvad arvukad karstiallikad. Enamik neist on seotud läbiuuritud koopasüsteemidega, ent nõo põhjaosas asub 20 karstiallikat, mis on seotud tundmatute koopasüsteemidega.
Mäestiku lääneosas asub Koniarska planina (kõrgeim koht Veternik (610 meetrit), lõunaosa asub 210 meetrit üle merepinna), loodeosas Plešivská planina (kõrgeim koht Bučina (810 meetrit), lõunaosa asub 210 meetrit üle merepinna). Mäestiku keskosa moodustab Silická planina (kõrgeim koht piirkonna põhjaosas (610 meetrit, lääneosa asub 210 meetrit üle merepinna). Idaosas asub Zádielska planina (kõrgeim koht Grečov vrch  (891 meetrit), lõunaosa asub 180 meetrit üle merepinna), kaguosas Jasovská planina (kõrgeim koht Vysoká (706 meetrit), lõunaosa asub 190 meetrit üle merepinna). Selles piirkonnas asub Jasovi koobas.
Ungari piiril asub Dolný vrch (kõrgeim koht Pavlovský vrch  (611 meetrit), idaosa asub 190 meetrit üle merepinna). Teisel pool Ungari piiri jätkub see Alsó-hegy mäestikuna. Selles piirkonnas esineb ohtralt karri ja karstilehtreid, langatuslehtreid ja koopaid, mis on moodustunud Triiase lubjakividesse. Mäestiku kõrgeima osa moodustab selle põhjaosas asuv Horný vrch (kõrgeim koht  mäestiku kõrgeim tipp Matesova kalju (925 meetrit), edelaosa asub 210 meetrit üle merepinna). Seal on selge kõrgusvööndilisus, kõrgemas osas on mägiaasad, allpool lehtmetsad, kõige alumises osas aga metsastepp. Ka seal esineb palju maapealseid karstivorme, sealhulgas karri ja karstilehtreid.
Mäestik on valdavalt kaetud lehtmetsadega, kus kasvavad tammed, pärnad ja pöögid. Piirkonnas on avastatud ligi 1300 karstikoobast. Tuntumad neist on Domica, Gombaseki koobas, Ochtinská aragoniidikoobas ja Krásna Hôrka koobas. Mäestikus elavad stepi-tuuletallaja, madukotkas ja kääpakotkas.
Kivisildnik

Kivisildnik (kodanikunimi Sven Sildnik; sündinud 3. jaanuaril 1964 Rakveres) on Eesti kirjanik ja poliitik. Kuulunud kirjanduslikku rühmitusse Hirohall ja Tartu Noorte Autorite Koondisse (NAK, nii 1990. aastal tegevuse lõpetanud kui ka 1997. aastal taasloodud kooslusse), samuti Eesti Kostabi $eltsi. Töötas 1993–1996 ajakirjanikuna ajalehes Post. Oli ansambli Whaw! Zaiks laulja.
Eesti Iseseisvuspartei (EIP) 18. aprillil 2015 toimunud üldkoosolekul valiti ta erakonna esimeheks. Aastatel 2009–2015 oli ta Eesti Iseseisvuspartei aseesimees, 2006–2009 Eesti Iseseisvuspartei peasekretär.

Isiklikku

Ta on abielus ja tal on kaks last: poeg ja tütar.
Läbirääkimised

Läbirääkimiste definitsioonid

Läbirääkimised on protsess, milles osalevad kaks või rohkem osapoolt, kellel on ühine probleem, kuid vasturääkivad huvid.   
Läbirääkimised on ametlik, tsiviliseeritud protseduur, mille käigus osapooled püüavad leida keerulises konfliktsituatsioonis mõlemale poolele vastuvõetavat lahendust.  
Läbirääkimised on järjestikune tegevus, mis sisaldab tavaliselt oma nõudmiste ja ettepanekute esitamist ühe osapool poolt ja nende hindamist teise poolt, millele järgnevad mööndused (järeleandmised) ja vastuettepanekud. 
Läbirääkimised on tasakaalu otsimine ja tants sinu terviklikkuse, väärtuste ja eesmärkide ning teise osapoole terviklikkuse, väärtuste ja eesmärkide vahel.

Hind

Hinna all mõeldakse läbirääkimistel tunnuseid, millega kirjeldatakse teatud tasandi väärtusi (nt lepingu kehtivuse hinnaks võib olla nii 3 kuud kui 5 aastat, töötasu puhul tunnihinnaks nii 3 kui 300 €. Hind igal tasandil määratakse vahemikena. Ta peab olema arukas, lähtuma turuhinnast ja mh ostja maksuvõimest).
Maksimumhinna all mõeldakse iseendale kõige kasulikumat arukat hinda, miinimumhind on enda jaoks kahjulik, kuid veel võimalik hind. Seega on enda ja vastaspoole miinimum- ja maksimumhinnad erinevad. Seda kirjeldab järgnev joonis. 
Tasub meeles pidada, et see, kes alustab pakkumist, saavutab eelise, kuid seda  juhul, kui ta alustab oma maksimumist. Suure vahe puhul on raske oma maksimumi vastu pakkuda.
Pakkumisel näidata kindlasti partnerile kauplemise võimalust (nt …. kui see teile sobib). Pakkumine ei tähenda veel sellest piirist jäika kinni hoidmist. Jäik esmapakkumine viitab tavaliselt sellele, et kõnealune osapool ei ole  enda jaoks läbi mõelnud mingeid kauplemisvõimalusi või ta on kohe pakkunud oma miinimumhinna, millest endale kahjulikumaks ta enam minna ei saa.
Juhul, kui läbirääkimiste ala ei ühti, pole ka võimalik läbi rääkida enne kui hindade piirides tehakse muutusi.
Glütsiin

Glütsiin (lühend Gly või G, valem NH₂CH₂COOH) on üks kahekümnest α-aminohappest. Glütsiin kuulub asendatavate aminohapete hulka, kuna inimesed suudavad seda toota seriinist, mida omakorda toodetakse glükolüüsi vaheproduktist 3-fosfoglütseraadist. Glütsiini kodeerivad kõik neli koodonit, milles esimeseks kaheks nukleotiidiks on guaniin: GGA, GGU, GGC, GGG.

Glütsiinil on kõrvalahelas vaid üksik prooton, mistõttu see on väikseim võimalik ning ka ainus akiraalne aminohape.
Andres Pung

Elulugu

Andres Pung on Aarne Punga poeg.
Lõpetas 1973 Tartu 2. Keskkooli, õppis Heino Elleri nimelises Tartu Muusikakoolis muusikateooriat, lõpetas 1978 Tallinna Riikliku Konservatooriumi (TRK) muusikateaduse erialal, 1983 aspirantuuri Rimski-Korsakovi-nimelises Leningradi Riiklik Konservatooriumis. Oli 1983–90 TRK muusikateooria kateedri vanemõpetaja, 1990–91 dotsent, 1991–92 kateedri juhataja, 1992–2003 TRK/Eesti Muusikaakadeemia (EMA) õppe- ja teadusprorektor, alates aastast 2003 Haridus- ja Teadusministeeriumi kutse- ja täiskasvanuhariduse osakonna juhataja, ühtlasi Eesti Muusikaakadeemia (EMA) Tartu filiaali dotsent. Õpetanud erinevaid muusikateoreetilisi kursusi; koostanud õppevahendeid.

Teadustöö

Uurinud sonaadivormi 20. sajandi muusikas, ka muusikahariduse probleeme, kõrgema muusikahariduse ajalugu Eestis. Osalenud muusika-, kutse- ja täiskasvanuhariduse korraldamises. Eesti Muusikateaduse Seltsi asutajaliige (1992), Rahvusvahelise Eduard Tubina Ühingu asutajaliige (2000), SA Innove nõukogu esimees (2003), Euroopa Komisjoni kutsehariduse peadirektorite nõukogu liige (2003), kutsehariduse nõuandva komitee liige (2004), Leonardo da Vinci programmi nõukogu liige (2004) ning muude haridus- ja kultuurinõukogude liige. Eesti Muusikaakadeemia (EMA) auliige (2004). Üle 20 teadustrükise.
Klaus Scharioth

Klaus Erich Scharioth (sündinud 8. oktoobril 1946 Essenis) on Saksamaa diplomaat.
Ta on olnud Saksamaa välisministeeriumi poliitikaosakonna direktor.
2000 otsustati talle anda Maarjamaa Risti II klassi teenetemärk.
Ahula

Ajalugu

Ahula küla mainitakse esmakordselt 1520. aastal nimega Aewel. Ahula keskusena tegutses 13. sajandil kohalik mõis, kus 20. sajandil toimusid talurahvarahutused, millest osavõtjad said peksa Kukenoosi rehe all Albu mõisas (Prohvet Maltsvet).
1948. aastal sai Ahulast Kaardiväelase kolhoosi keskus. Kolhoosi juhatas Aleksander Kozlov. 1993. aastal kolhoos lagunes.
1992. aastal asutati kohalik algkool. 1993. aastal alustas tööd enne Ahula rahvamajas mänguringina töötanud mängutuba. 2004. aastal ühendati algkool ja mängutuba ühtseks asutuseks – loodi Ahula Lasteaed-algkool. 2006. aastal ehitati lasteaed-algkooli keldriruumidesse avatud noortekeskus ja 2008. aastal rajati juurdeehitis, kus avati sõimerühm.

Folkloor Ahulast

Ahula külas oleval Veitla mäel olnud endine vana linn. Liivavõtmise ajal tulnud sageli välja mitmetaoseid esemeid. Jutustaja näinud noorpõlves ühte raudkatelt, mis kruusaveo ajal päevavalgele tulnud, aga ei mäleta enam, kuhu see jäänud.