Vabariigi Valitsus eksiilis

Vabariigi Valitsus eksiilis eksisteeris 1944–1992. Vabariigi Valitsuse eksiilis eesmärk oli hoida Eesti Vabariigi järjepidevust. Vabariigi Valitsus eksiilis tegutses 1938. aasta Eesti Vabariigi Põhiseaduse alusel.

Tekkimise põhjustest

17. juunil 1940 okupeeris Nõukogude Liit Eesti Vabariigi ja hiljemalt 21. juunist 1940 ei olnud Vabariigi President Vabariigi President Konstantin Päts võimeline oma ülesandeid täitma, kuna ta sõltus Nõukogude Liidu esindaja Andrei Ždanovi survest. Eesti Vabariigi põhiseaduse (SK I 1938, 1, 1) kohaselt (§ 46), kui Vabariigi Presidendi ametikoht oli vaba või kui Vabariigi President seaduses määratud juhtudel oli takistatud ametikohustuste täitmisel, täitis Vabariigi Presidendi ülesandeid peaminister, pannes peaministri ülesanded selleks ajaks peaministri asetäitjale.
Kui peaminister ega tema asetäitja ei saanud täita peaministri ülesandeid, siis pidi neid täitma Vabariigi Valitsuse kõige vanem liige (§ 52). 1945. aastal, pärast Jüri Uluotsa surma, oli 18. septembril 1944 Jüri Uluotsa ametisse nimetatud Vabariigi Valitsuse (peaministri asetäitja Otto Tief) vanim liige välisminister August Rei, kes astus ametisse pärast Jüri Uluotsa surma. Sama moodi astus iga uus Peaminister Vabariigi Presidendi ülesandeis ametisse kuni 1992. aastani.

Legitiimsus

Vabariigi Valitsuse eksiilis legitiimsus Eesti Vabariigi esindajana on vaieldav alates sellest, kas Jüri Uluotsa valitsus tagandati 21. juunil 1940 seaduslikult või ei ning kas Johannes Varese valitsus oli ametissenimetamisel seaduslik Vabariigi Valitsus. Muuhulgas ei toetanud tunnustamata eksiilvalitsuse loomist ka mitmed Eesti poliitikud, kuna see seadis ohtu Eesti jätkuvalt funktsioneerivate saatkondade tegevuse. Eesti saatkond Londonis ja konsulaat New Yorgis ei allunud Vabariigi Valitsusele eksiilis ja oleksid pidanud diplomaatiliselt tunnustamata valitsusele alludes oma tegevuse lõpetama. USA-s ja Kanadas tegutsevad pagulasorganisatsioonid ei pooldanud Vabariigi Presidendi ülesannete täitmist August Rei poolt ja arvasid, et seaduslik on Vabariigi Presidendi Asetäitja valimine. August Rei väitis, et ta esindab põhiseaduslikult kogu Eesti Vabariigi kodanikkonda, mille enamus asub okupeeritud kodumaal, mitte ainult pagulasorganisatsioone.

Nimetus

Vabariigi Valitsust on nimetatud eksiilvalitsuseks, mis pole õige. "Eksiilvalitsusi luuakse välismaal sealsete põgenikkude organisatsioonide või üksikute isikute gruppide poolt revolutsioonilises, või nagu mõnikord halvustavalt öeldakse, isehakkamise korras...  Valitsus eksiilis on sellevastu ühe maa põhiseaduslik valitsus, mis olude sunnil, harilikult sõjaolude sunnil, on pidanud kodumaa pinnalt lahkuma ja püüab võõrsil oma juriidilist staatust ja selle edasikestmist alal hoida. Järelikult on meil Vabariigi Valitsus eksiilis."

Tegevusest

Enamik Vabariigi Valitsuse liikmeid elas Rootsis, kuid valitsus on osades allikates tuntud 1953. aastal nimetatud koosseisu ametisseastumise koha järgi Oslo valitsusena. Kuni 1953. aastani valitsus ei tegutsenud, valitsuse koosolekuid ei toimunud. Valitsuse tegevusvabadus oli äärmiselt piiratud poliitilistel ja majanduslikel põhjustel. 
Esimene eksiilis nimetatud Vabariigi Valitsuse koosseis astus ametisse Ansgari misjonihotellis Oslos 12. jaanuaril 1953, Korea sõja ajal, mil oli reaalne võimalus Kolmanda maailmasõja puhkemiseks ja Eesti vabanemiseks Nõukogude Liidu okupatsioonist. Oslo valiti ametisseastumise kohaks, kuna Rootsis oli eesti pagulastel poliitiline tegevus keelatud. Pärast Rootsi naasmist hoiatati August Reid Rootsi ametivõimude poolt.
1970. aastail tolleaegne Peaminister Vabariigi Presidendi ülesandeis Tõnis Kint, olles väljaspool Rootsit elavate Vabariigi Valitsuse liikmete (Avdy Andresson, August Kärsna, Edgar V. Saks) mõju all, astus kaheldava väärtusega samme (välismaal Kaitseliidu moodustamine Eesti vabastamiseks Kolmandas maailmasõjas, ohvitseride ülendamine, välislaen, riiklike teenetemärkide annetamine raha eest jne), mis vähendas Vabariigi Valitsuse eksiilis mõju ja autoriteeti ja tekitas sisetüli valitsuse koosseisus. 22. veebruaril 1978 andis Tõnis Kint käskkirja ametisoleva Vabariigi Valitsuse vabastamiseks, kuid pani selle seisma. Teadaolevalt ei toimunud seitsme aasta jooksul, 16. juuli 1978 ja 5. juuni 1985 vahel ühtegi Vabariigi Valitsuse koosolekut.
Aktiivseim oli Vabariigi Valitsuse eksiilis välispoliitika. Peamiselt suheldi teiste valitsustega eksiilis (eriti Poola omaga), kuid diplomaatiline esindaja oli nimetatud ka Lääne-Saksamaale. August Kärsna oli enda väitel Vabariigi Valitsuse esindaja ÜRO-s.

Tegevuse lõpetamisest

16. juulil 1992 (deklaratsioon), kui Vabariigi Valitsus eksiilis teatas oma tegevuse lõpetamisest 5. oktoobril 1992, ei leppinud selle teguviisi kui valitsuse seniste seisukohtadega vastuolus olevaga tolleaegne majandusminister Mihkel Mathiesen, kes nimetas 15. septembril 1992 Eestis uue 1938. aasta põhiseaduse järgse Vabariigi Valitsuse (Nõmme valitsuse). 
Vabariigi Valitsuse dokumente säilitatakse Riigiarhiivis (fond 4969, mis on kättesaadav ka digiteerituna ).