google/wiki40b huggingface dataset:
Põlevkivikeemia

Põlevkivikeemia on rakenduskeemia haru, mis uurib põlevkivi keemilist koostist, omadusi ja kasutamist keemiatööstuse toorainena.

Uurimis- ja arendustöö Eestis

Eesti tähtsaim maavara, põlevkivi, on olnud selleks "mootoriks", tänu millele on käivitunud vastav uurimistöö, keemikute ja keemiainseneride koolitus ning Eesti suuremate keemiaettevõtete teke ja areng. Põlevkivitööstus tekkis seoses põlevkivi termilise töötlemise arenguga. Eesti põlevkivitööstus andis soojuse ja valguse Eesti majapidamistele alates 1924. aastast, mida loetakse põlevkivikeemiatööstuse (õlitööstuse) alguseks. Kümne aastaga ehitati kolm tolle aja võimsamat põlevkiviõlivabrikut.
Põlevkivi koostise uurimisega alustati Tartu Ülikoolis (TÜ). Esimesed keemilised analüüsid põlevkivi koostise kohta tegid 1850 professor G. Petzhold, 1870 A. Schamarin ja 1871 R. Hehn. Eesti põlevkivikeemia plaanipärasele arengule pani 1920 aluse Paul Kogerman. 1925 asutas ta koos M. Wittlichiga (Vitsut) TÜ keemiainstituudi juurde õlikivide uurimise labori ja oli selle juhataja. See labor ja juhataja toodi 1936 üle Tallinna Tehnikainstituuti (praegune TTÜ).
Põlevkivikeemia ja -tehnoloogia alase uurimis- ja arendustöö suuremateks keskusteks kujunesid Tallinna Tehnikaülikool (eelkäija 1919. aastast Tallinna Tehnikum) ning nõukogude ajal loodud rakenduskeemia suunitlusega uurimisasutused TA Keemia Instituut (tegutses 1947–2002) ja Põlevkivi Teadusliku Uurimise Instituut (tegutses 1958–2009 Kohtla-Järvel).
Põlevkivi kerogeeni (orgaanilise osa) keemilise koostise komplitseerituse tõttu on sellealane uurimistöö toimunud mitmete aastakümnete jooksul toetudes akumuleerunud teadmistele ning kasutades üha moodsamaid aparaate ja analüüsimeetodeid. Kerogeenpõlevkivi pürolüüsil saadakse põhifraktsioonidena gaas ja õli, kõrvalsaadustena fenoolvesi, poolkoks ja tuhk. Esmaste saaduste töötlemisel on saadud üle paarikümne väärtusliku saaduse. Kõik saadused, nende keemiline koostis ja omadused, aga ka analüüsimetoodikate ja tootmistehnoloogiate väljatöötamine, optimeerimine ning keskkonnasaastega seotud probleemid kuuluvad põlevkivikeemia uurimissfääri. Seega väga lai ja komplitseeritud, kuid Eestis äärmiselt oluline uurimisvaldkond. Siinsed põlevkivikeemia ja -tehnoloogia saavutused on olnud maailmatasemel kõrgelt tunnustatud.
1984. aastal hakkas Eestis ilmuma rahvusvaheline põlevkivialane teaduslik-tehniline ajakiri Gorjutšie Slantsõ/Oil Shale.
Põlevkiviuuringute alal on juhtivat osa etendanud TTÜ-s Paul Kogerman, Hugo Raudsepp, Johannes Hüsse, Arnold Kõll, Agu Aarna, Ilmar Öpik, Olaf Eisen, Endel Lippmaa, Leevi Mölder, Enno Reinsalu, Rein Kuusik, Hans Luik; Keemia Instituudis Samuil Faingold, Aleksandra Fomina, Mark Gubergrits, Ilmar Klesment, Kaarli Urov; Põlevkivi Instituudis Aavo Rätsep Jevgeni Petuhhov, Richard Joonas, Viktor Jefimov, Ülo Lille jt.
Krasnaja Gorka fort

Krasnaja Gorka fort (alates 1915 Aleksei fort, vene keeles Алексеевский форт; alates 1919 Punalaevastiku fort, vene keeles Краснофлотский форт) on endine fort Soome lahe lõunarannikul Kotlini saare vastas Lomonossovi rajoonis. 
Fort oli Kroonlinna kindluse alluvuses ning see ehitati aastatel 1909-1915. Algne nimetus pärines lähedalasuvalt Krasnaja Gorka külalt (soome keeles Yhinmäki).
Fort oli osa Vene pealinna Peterburi kaitseks loodud Peterburi merekaitse süsteemist, mille Kroonlinna positsiooni laiendamise ja ehitiste rekonstrueerimise käigus rajati Soome lahe põhjarannikule Ino fort ja lõunarannikule Krasnaja Gorka fort.
August Liit

August Liit (24. märts 1889 – 24. detsember 1941 Kirovi oblast) oli Eesti riigiametnik, esimene Tallinna miilitsaülem  ja kriminaalpolitseinik.
August Liit  sündis 24. märtsil 1889 Hiiumaal Suuremõisa vallas, lõpetas Haapsalu linnakooli. Sooritas algkooliõpetaja kutseeksami eksternina ja töötas Hiiumaal paar aastat koolmeistrina ja siis vallakirjutajana. Veebruarirevolutsiooni järel 1. aprillil 1917 sai temast Hiiumaa miilitsajaoskonna ülem. Sügisel siirdus ta Tallinna, töötas pealinna miilitsas. Jaanuaris 1918 vallandati August Liit Eestimaa Nõukogude Täitevkomitee poolt ametikohalt. Saksa okupatsiooni ajal viibis Hiiumaal.
Novembris 1918, kui I maailmasõda oli lõppemas, Saksamaal oli puhkenud revolutsioon ja Saksa sõjaväelased valmistusid Eestist lahkuma, tuli A. Liit tagasi Tallinna. Koos Aleksander Hellatiga võttis ta ööl vastu 12. novembrit politseiasutused Saksa okupatsioonivõimudelt üle. Viis päeva hiljem nimetati A. Hellat Tallinna linnapeaks ja tema senine abi A. Liit Tallinna miilitsaülemaks.
5. jaanuaril 1920 asutati Eesti kriminaalpolitsei ja 4. veebruaril nimetati A. Liit Kriminaalpolitsei Peavalitsuse inspektoriks. See oli teine ametiisik pärast peavalitsuse ülemat. Kui 1924. aasta kevadel kolm politseiharu (välis-, kaitse- ja kriminaalpolitsei) ühtse juhtimise alla koondati, kaotas A. Liit esialgu oma koha. 
1921. aastal avati politseinike koolitamiseks kursused, kus õpetas ka A. Liit. Aastail 1925–1940 eksisteerinud Politseikooli üks hinnatumaid lektoreid oli samuti A. Liit.
Aastail 1924–1926 oli ta Haapsalu kriminaalpolitsei ülem. 20. veebruarist 1926 kuni 13. septembrini 1940 oli A. Liit kriminaalpolitsei inspektor, juhtis ja suunas kriminaalpolitsei tööd, oli kriminaalpolitsei tegelik juht.
Politseilehe vastutav toimetaja (1937–1940).
Peale Eesti okupeerimist NSV Liidu poolt sügisel 1940 kaotas ta töö. Alles järgmise aasta kevadel leidis ta endale asjaajaja koha ühes ehitustrustis. A. Liit arreteeriti 26. juunil 1941.
23. detsembril 1942 mõistis erinõupidamine (troika) A. Liidule 10 aastat, ehkki ta oli surnud juba 24. detsembril 1941. 
Ka August Liidu kriminaalpolitseinikust poeg Maksimilian (1913–1943) suri Venemaal Sevurallagi vangilaagris. A. Liidu abikaasa ja kaks tütart pääsesid 1941. aastal arreteerimisest ning lahkusid 1944. aastal Eestist.
Kasenurme mõis

Kasenurme mõis (saksa keeles Kassenorm) oli Käända mõisa kõrvalmõis Kullamaa kihelkonnas Läänemaal.
Hermann Abendroth

Hermann Abendroth (19. jaanuar 1883 Frankfurt – 29. mai 1956 Jena) oli saksa dirigent. 
Aastatel 1934–1945 juhtis ta pärast juut Bruno Walteri kõrvaldamist Leipzigi Gewandhaus-orkestrit. Kuigi tal olid liberaalsed vaated, astus ta aastal 1937 NSDAP-sse.
Saksimaa kommunistlikud võimud vallandasid ta, kuigi ta väitis, et pole ühelgi poliitilisel koosolekul osalenud. Aastal 1946 sai ta tööd Tüüringis Weimari riikliku kapelli peadirigendina. Tal õnnestus oma maine puhastada ning 1949 naasis ta Leipzigisse, kus ta sai Leipzigi ringhäälingu sümfooniaorkestri peadirigendi koha. Ta oli ainus, kellel lubati Leipzigi raadiomajas suitsetada.    
Abendroth oli esimene sakslane, kes pärast sõda Nõukogude Liitu dirigeerima kutsuti. Ta dirigeeris peamiselt kommunistlikus Ida-Euroopas, kuid ka Soomes ja Šveitsis. 
Aastast 1953 oli ta Berliini ringhäälingu sümfooniaorkestri peadirigent.
Kuusalu Keskkool

Huviringid

Koolis tegutsevad mudilaskoor, lastekoor, noortekoor ja näitering.
On võimalus osaleda korvpalli-, kergejõustiku-, karate-, saalihoki-, tennisetreeningutel ning õppida rahva-, seltskonna- ja peotantsu.
Kooli kõrval asub Kuusalu Keskkooli staadion.
Kuressaare linnapea

Kuressaare linnapea on Kuressaare linnavalitsuse juht.
Vladimir Jagunov

Vladimir Jagunov (sündinud 12. märtsil 1956 Poltavas Ukraina NSVs) on Eesti poksija.
Jagunov poksis Narva Dünamos ja Tööjõureservides, hiljem põhiliselt Kalevis.
Jagunov oli helveskaalus (kuni 48 kg) kuuekordne Eesti NSV meister (1978, 1983–1987) ning kärbeskaalus (kuni 51 kg) neljakordne Eesti NSV meister (1981–1982 ja 1988–1989). Ta sai Eesti NSV meistrivõistlustel helveskaalus (kuni 48 kg) II koha (1990).
Jagunov sai oma 1986. aasta meistritiitli helveskaalus (kuni 48 kg) ja 1988. aasta meistritiitli kärbeskaalus (kuni 51 kg) ilma võistluseta, seega loetakse tihti, et tema meistritiitlite arv on kümne asemel tegelikult kaheksa.
Selleaegsete Eesti NSV meistrivõistluste lahtise laadi tõttu esinesid seal ka külalisvõistlejad. Helveskaalu (kuni 48 kg) 1985. ja 1987. aasta võistlusel oli mõlemal korral ainult kaks võistlejat. Jagunovi vastane oli mõlemal korral väljastpoolt Eesti NSV-d. Ka 1990. aasta helveskaalu (kuni 48 kg) võistlusel oli Jagunovi vastane väljastpoolt Eesti NSV-d, sedakorda Jani Nousiainen Soomest.
Jagunov sai Leedu NSV lahtistel meistrivõistlustel helveskaalus (kuni 48 kg) esikoha (1987).
Linna maksuvalitsus

Linna maksuvalitsus (saksa Steuerverwaltung, Kronssteuerhebungskommission, Commission von Capital- und Seelensteuer, vene Городскoе податнoе правлениe) oli 18. sajandil asutatud linnaomavalitsuse organ. . Maksuvalitsuse ülesannete seas oli muu hulgas koguda linnaelanikelt makse, korraldada hingeloendusi, pidada arvestust linnaelanike liikumise kohta.
Enne maksuvalitsuste loomist, kogusid linnas makse aktsiisihärrad ja kassakolleegiumid.
Eesti vanim maksuvalitsus loodi 1783 Pärnus (Pärnu maksuvalitsus). Pärast 1785. aasta linnaseadust asutati maksuvalitsused kõikides Eesti linnades. Need maksuvalitsused allusid 1783–1787 raele, 1787–1797 linnanõukogule, 1797–1879 raele ja 1879–1920 linnavalitsusele.
Eesti maksuvalitsused lõpetasid tegevuse 1920.
Anti Kidron

Haridus

Kasvas üles Kurista külas Jõgevamaal. 1969. aastal lõpetas eesti filoloogina Tartu ülikooli. 1981. aastal omandas Leningradi ülikoolis teaduste kandidaadi kraadi sotsiaalpsühholoogias. Hiljem on end täiendanud Saksamaal, Soomes ning Jaapanis.

Töö ja harrastused

Ülikooli lõpetamise järel asus kirjastusgrupi juhatajana tööle Eesti Rahvusraamatukokku, hiljem on töötanud EPT Arvutuskeskuses, TPedI-s, Eesti Majandusjuhtide Instituudis, Mainoris jt arendus- ja koolitusasutuses. Aastail 1998–2010 oli Akadeemia Nord professor ja psühholoogiateaduskonna dekaan. Tulundusühistu Mondo asutaja. Temalt on trükis ilmunud paarkümmend raamatut ja umbes 300 artiklit, perioodikas ka luulet ja lühiproosat. Mitmes oma raamatus otsib A. Kidron pidepunkte tänapäeva psühholoogia ning idamaiste vaimsete praktikate (jooga, taoism, zen-budism) ühendamiseks. Viimasel viiel aastal on elanud vahelduvalt Eestis ja Türgis.
Jean-Baptiste Say

Jean Baptiste Say (5. jaanuar 1767 — 15. november 1832) oli prantsuse majandusteadlane ja ärimees. Oli tuntud oma liberaalsete vaadete poolest ning pooldas vabakaubandust, mida reguleerib konkurents.

Say seadus

Uusklassikalise majandusteaduse keskmes on tuntud Say turu tasakaalu seadus: "Pakkumine kujundab omaenda nõudluse". Selle õpetuse järgi peaks majandusuuringute objektiks olema tootmiskulud, mille hulka kuulub ka tööliste palk.
Ressursiomanikele makstav tulu (rent, kapitalikasum, palk) on alati võrdne kulutatud ressursside abil toodetud kaupade koguväärtusega. 
Say eeldas, et kogu tulu, mida elanikkond saab oma käsutusse, kulutatakse täies ulatuses kaupade ostmiseks. Tulude säästmist ta ette ei näinud. Malthus aga vaidles sellele arvamusele vastu. Say pooldajad leidsid, et säästmise korral on pakkumine ja nõudlus tasakaalus, sest igal ajahetkel on säästude ja investeeringute mahud võrdsed. Kui teatud osa sissetulekutest säästetakse, siis ikkagi finantsturu vahendusel säästud lülituvad uuesti majanduslikku käibesse. Kaubaturul ei teki üldist nõudluse puudujääki ega kaupade üleküllust.
Say seadust kritiseeris hiljem John Maynard Keynes ja teised keinesistid.
Tüümuse patoloogia

Hüpoksia tüümuses

Hüpoksia on tüümuses esinev valdavalt normaalne rakkude seisund – hüpoksiat reguleerivad vastavad geenid ja valgud.

Tüümuse tuberkuloos

Esmast tüümuse tuberkuloosi (primary thymic tuberculosis) esineb kopsutuberkuloosiga võrreldes harva.
Pisut rohkem tuleb tüümuse tuberkuloosseid lesioone - kaseoossete lesioonidena ette miliaarse tuberkuloosi korral. On teatatud ka tüümuse tuberkuloomist. 
Tüümuse tuberkuloos ja tümo-lümfaatiline seisund esinevad koos ülimalt harva.

Sekundaarne immuunpuudulikkus

Maailmas levinuim sekundaarse immuunpuudulikkuse põhjus on alatoitumus. 
Teisese immuunpuudulikkuse häired, näiteks HIV.

Verejooks tüümuses

Tüümuses võib esineda, suuresti teadmata põhjustel, verejookse. Arvatakse, et tüümuse siseste verejooksude põhjuseks võivad olla kas aordi lõhkemine, K-vitamiinivaegus, sünnitrauma või ka tüümuse tsüstid ja tümoom.

Pahaloomulised kasvajad

Tüümuse pahaloomuliste kasvajate põhjused ja riskitegurid ning arengu ja taandarengu mehhanismid pole teada. Tüümuse pahaloomuliste kasvajate hulka kuuluvad nii primaarsed kasvajad nagu tüümusevähk kui ka metastaasid. 
Tüümuses on tuvastatud ka primaarset maliigset melanoomi. 
Tüümusse võivad metastaseeruda ka sellised pahaloomulised kasvajad nagu kopsu adenokartsinoom, rinna-, mao adenokartsinoom, kõri pahaloomuline kasvaja, pärasoolevähk ja follikulaarne kilpnäärme kartsinoom.
Füüsiline planeerimine

Füüsiline planeerimine (inglise physical planning) on ala füüsilise keskkonna (maakasutus, tehniline ja sotsiaalne infrastruktuur) tasakaalustatud planeerimine, arvestades kvaliteetse elukeskkonna saavutamist ja inimtegevuse kahjuliku mõju vältimist või vähendamist.
Füüsiline planeerimine toimub lühikeses ajaraamis; sotsiaal-majanduslikud tingimused arvestatakse etteantuks või eeldatakse, et need ei muutu oluliselt.
Wadena maakond

Ajalugu

Maakond moodustati 1858. aastal.
George Richards Minot

Panus teaduse arendamisse

Whipple tegi loomkatseid aneemiliste koertega, kus ta lasi koertel verd välja voolata, et nad aneemiliseks muutuksid, ja söötes aneemilistele koertele suurtes kogustes veisemaksa, paranesid nad kiiremini kui teisi toitaineid manustades. Need katsed panid Minot ning Murphy mõtlema selle üle, kuidas saaks katsete tulemusi inimeste aneemia raviks rakendada. Minot ja Whipple proovisid seejärel keemiliselt eraldada võimalikke ravikomponente. Nad leidsid, et veisemaksas leiduv raud toimib tervendavana verekaotuse tagajärjel saabunud aneemia korral. Vahepeal aga kasutasid teised arstiteadlased juba toormaksa ka pernitsioosse aneemia raviks. Aktiivseks aineks ei peetud aga mitte rauda, vaid mingit tundmatut ainet, vesilahustuvat ekstrakti. Sellest nn maksas leiduvast vesilahustuvast ekstraktist õnnestus teadlastel hiljem (1948) eraldada B₁₂-vitamiin.

Maksateraapia pernitsioosse aneemia ravil

Maksadieet pernitsioosse aneemia raviks seisnes igapäevases toore veisemaksa söömises, kogused aga olid üsna suured, ning leidus ka selliseid patsiente, kes polnud võimelised enam toitu ise sööma. Kuid söötnud patsientidele igapäevaselt u 200–400 grammi tooret maksa, leidsid nad nende vereanalüüse uurides, et erütrotsüütide arv (inglise RBC) suurenes märgatavalt.
Maksateraapia toimis ning 1926. aastal tutvustasid mõlemad uurijaid oma kliiniliste katsetuste tulemusi Ameerika Meditsiini ühingu poolt Atlantic Citys peetud nõupidamisel. Selleks ajaks olid Minot ja Murphy edukalt ravinud 45 patsienti. 
Murphy omakorda, olevat kuulda võtnud ühe patsiendi nõuannet ning hakkas haigeid söötma "püreestatud" toore maksaga, kuid esialgu toitesondi kaudu. Edasi töötasid Murphy ja Minot ning Edwin Cohn välja kontsentreeritud vedela maksaekstrakti, mida tunti fraktsioon G-na.
 
Minot ja Murphy hilisem maksateraapia ehk ravi mitmete aneemia vormide korral seisnes peamiselt toorest maksast valmistatud tugevalt kontsentreeritud ekstrakti veenisisesel manustamisel, et saavutada maksimaalselt kiiret tervenemist.
Poeet külmetab klaasmäel

Poeet külmetab klaasmäel on Riho Sibula 2000. aastal ilmunud album.
Gaia Kool

Gaia Kool on Eesti erakool.
Kool alustas tegevust 2014. aasta septembris. Kooli õppesuundadeks on loodusõpe ja pärimuskultuur, eriti algklassides.
Historia Langobardorum

"Historia Langobardorum" ("Langobardide ajalugu") on Paulus Diaconuse tähtsaim teos, mis on pandud kirja 8. sajandil. See kuueköiteline ebatäielik ajalugu kirjutati pärast aastat 787, kuid mitte hiljem kui 796. Paulus Diaconus võis selle kirja panna Monte Cassino mäel.
Raamat hõlmab langobardide lugu alates nende müütilistest juurtest kuni kuningas Liutprandi surmani aastal 743 ning sisaldab palju teavet Bütsantsi, frankide ja teiste kohta. Jutt on pandud kirja langobardide patrioodi vaatenurgast lähtuvalt ning on eriti väärtuslik tänu frankide ja langobardide vaheliste suhete käsitlemisele. Oma peamiste allikatena kasutas Paulus Diaconus järgmisi dokumente: "Origo gentis Langobardorum", "Liber pontificalis", Trenti Secunduse kaotsiläinud ajalugu ja Benevento kadunud kroonika. Lisaks kasutas ta vabalt ka Bede, Toursi Grégoire'i ja Sevilla Isidoruse töid.

Väljaanded

Aastal 2000 valminud Laura Pani uurimuse järgi on Pauluse ajaloost säilinud 115 koodeksit. Eksemplaride arv ja nende levik üle kogu Lääne-Euroopa näitavad, et tegemist oli keskajal populaarse teosega; neist käsikirjadest üle 20 pärineb 11. sajandist varasemast ajast ning ülejäänud 80 või rohkem kopeeriti hiljem.
Nende käsikirjade omavahelisi seoseid uuris Georg Waitz, kes määras aastal 1876 kindlaks 11 erinevat "Historia Langobardorumi" perekonda. Vanim käsikiri on 8. sajandi lõpus (ehk vahetult pärast seda, kui Pauluse teos valmis) untsiaalkirjas kirjutatud Assisi palimpsest. See palimpsest ei ole aga kaugeltki täielik, kuna see sisaldab vaid osi Pauluse ajaloo raamatutest II ja V. Vanim täielikuna säilinud käsikiri on "Codex Sangallensis 635", mis on pandud kirja vahemikus 8.–10. sajandini ja mis kannab Waitzi süsteemi järgi numbrit F1. Waitzi järgi teeb F1 vanus temast teose kõige usaldusväärsema koodeksi; sellele on aga vaielnud vastu Antonio Zanella ja Dante Bianchi, kelle järgi ei peegelda F1 Pauluse originaali korrektselt. 
Hilisemad kirjamehed suuresti aktsepteerisid Paulus Diaconuse kirjeldusi ja seda jätkati sageli ning tekst trükiti esimest korda Pariisis aastal 1514. Ladinakeelse teksti trükitud väljaannete hulgast on kõige autoriteetsem Ludwig Konrad Bethmanni ja Georg Waitzi toimetatud tekst, mis ilmus algallikaid avaldavas sarjas "Monumenta Germaniae Historica" ("Scriptores rerum langobardicarum et Italicarum"; Hannover, 178).
Servoajam

Servoajam koosneb servomootorist ja servovõimendist.
Semen Tõmošenko

Biograafia

Semen Tõmošenko sündis Ormani külas Bessaraabia kubermangus tänapäeva Ukraina aladel talupoja peres.
Ta õppis külakoolis. 1914. aasta detsembris läks Timošenko sõjaväkke. Võttis osa Esimesest maailmasõjast. 1918. aastal liitus Punaarmeega, 1919. aastal astus bolševike parteisse.
Vene kodusõja ajal võitles mitmetel rinnetel, märkimisväärseim neist oli Tsaritsõni lahing, kus kohtus Jossif Staliniga. 
Pärast kodusõda oli ta sõjaväeringkonna komandör Valgevenes (al 1933), Kiievis (1935), Kaukaasias, Harkivis ja veel kord Kiievis (1938).
1939. aasta septembris võttis ta osa Poola vallutamisest ja novembris 1939 lahingutest Soome vastu Talvesõjas.
7. mail 1940 anti talle Nõukogude Liidu marssali auaste ning nimetati NSV Liidu Kaitse Rahvakomissariaadi kaitse rahvakomissariks.
22. juunil 1941, kui Saksamaa alustas sõda NSV Liiduga, võitles Timošenko läänerindel Smolenskis ja Kiievis. 19. juulil 1941 võeti kaitse rahvakomissari ametilt maha.
1942. aasta mais võitles Harkivis ning juulis pidas lahinguid Stalingradi all.
Pärast sõda juhtis mitmeid sõjaväeringkondi ning oli tööl inspektorina NSV Liidu Kaitseministeeriumis.
Semen Tõmošenko suri 31. märtsil 1970 ning on maetud Punasele väljakule Kremli müüri äärde.

Perekond

Semen Tõmošenkol oli abikaasa, kaks tütart ja poeg.
Ilmjärve mõis

Ilmjärve mõis (saksa keeles Ilmjerw) oli riigimõis Otepää kihelkonnas Tartumaal.
Mõis rajati 18. sajandi keskel Vana-Otepää mõisast eraldatud alast.
Wilma Mankiller

Wilma Pearl Mankiller (18. november 1945 Tahlequah, Oklahoma – 6. aprill 2010) oli indiaani aktivist. Ta oli esimene tšerokii naispealik (1985–1995).
Ta osales Alcatrazi saare hõivamises 1969. aastal ja paljudes teistes indiaanlaste aktsioonides.
Taskukell

Ajalugu

Esimesed ajanäitajad, mis 16. sajandil Euroopas valmistati, olid erilised, kuna nende suurus oli käekella ja seinakella vahepealne. Selliseid taskukelli kinnitati riietele või kanti ketiga kaelas. Need olid vasest tehtud mõnetollise diameetriga, silindrikujulised kellad, mis olid enamasti graveeritud ning ornamentidega kaunistatud. Mehaanikat katab klaas ning enamasti kaitses klaasi hingedega vasest kaas, mis oli samuti uhkelt dekoreeritud. Kohati kasutati kaane asemel iluvõret, tänu millele ei pidanud kella vaatamiseks selle kaant avama. Kella seierid on valmistatud rauast või hõbedast, mis kinnitati kella mehhanismi külge nõelte ja kiiludega. 1550. aastal võeti nende asemel kasutusele kruvid. Sel ajal olid kellad üldiselt ringikujulised, kuigi mõni sajand hiljem tekkis veidrakujuliste kellade trend.
Revalia Kammermeeskoor

Revalia Kammermeeskoor on Eesti meeskoor. Koor asutati 1998. Koori peadirigent on Hirvo Surva.
Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Komitee

ENSV RJK meetodid ja vahendid

„Riiklik Julgeoleku Komitee ei olnud kõigist kõrgem, nagu tihtipeale arvatakse. Ta seisis täiesti omaette ja jälgis: "Totaalselt eraldi. Näiteks maakonna ja linna tasandil KGB isegi ei informeerinud oma tegudest rajooni- või linnavõime, isegi kui kedagi kahtlustati ja vahi alla võeti. Julgeolekul polnud kohaliku võimuga mingit kokkupuudet, välja arvatud juhud, kui linna parteisekretär käis julgeolekumeeste partei aruande-valimiskoosolekul.
Täpselt sama toimus vabariigi tasandil. Olen piisavalt kaua töötanud ministrite nõukogus, kuid ei mäleta, et valitsus oleks mingeid Pagari tänavaga seotud majanduslikke või muid probleeme arutanud. Ja vastupidi. Komitee poisid ei käinud kunagi ministrite nõukogu esimehe juures nõu pidamas või oma kavandatavaid aktsioone arutamas.
Kuigi julgeoleku komitee oli partei, mitte valitsuse relv, ei andnud nende mehed ka partei keskkomitees mitte kunagi millestki aru ega pidanud nõu. Soovi korral muidugi komitee esimees ju võis partei esimest meest informeerida neid mõlemaid huvitavatest asjadest, kuid tavaliselt hoiti ka parteiliidrit poolhämaras ja nagu mingi nähtmatu lõa otsas."
Ka Karl Vaino kartis julgeolekut ja tema esimeest Karl Kortelainenit. Loomulikult teistel põhjustel kui tavakodanikud. Parteijuht kartis liigset informatsiooni, mis võis Pagari tänava kanaleid pidi Moskvasse jõuda. "Esimene sekretär ei tahtnud ju, et Moskvas oleks teada saadud Vaino möödalaskmistest. Loomulikult tahtis ta jätta mulje, et tema eparhias on kõik korras. Kuid ta ei teadnud ju kunagi, millist infot KGB parajasti Moskvasse edastab. Seepärast püüdis parteijuht julgeoleku šefi ees sitsida ja endast paremat muljet jätta. Riiklik Julgeoleku Komitee oli relv, mida kamandas ja kasutas ainult NLKP Keskkomitee Moskvas. Teistega see süsteem ei arvestanud.“
 – Indrek Toome, Eesti NSV Ministrite Nõukogu esimehe asetäitja ja I asetäitja ja 1988. aastal EKP Keskkomitee sekretär
Michael Carter-Williams

Michael Carter-Williams (sündinud 10. oktoobril 1991 Hamiltonis Massachusettsi osariigis) on USA korvpallur. Ta mängib 2013. aastast NBA meeskonnas Philadelphia 76ers.
Hooajal 2013–2014 valiti ta NBA aasta uustulnukaks.
Oudova rajoon

Haldusjaotus

Rajoonis on Oudova linna-asundus ja 7 valda kokku 333 külaga.
Sydney Pollack

Sydney Pollack (1. juuli 1934 Lafayette Indiana – 26. mai 2008 Los Angeles) oli juudi päritolu Ameerika Ühendriikide filmirežissöör, näitleja ja telesaadete produtsent.
Tema tuntumad filmid on "Tootsie", "Minu Aafrika" ("Out of Africa") ja "Äraaetud hobused lastakse ju maha".
Filmi "Minu Aafrika" eest sai ta 1986. aastal Oscari.