google/wiki40b huggingface dataset:
Lüganuse vald (2013)

Rahvastik

Vallas oli 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 1363 elanikku. Neist 702 olid mehed ja 661 naised. Neist 212 oli alla 18-aastased ja 365 olid 65-aastased ja vanemad.
87,5% elanikest on eestlased.
Seisuga 01.01.2014 on vallas 3232 elanikku.

Asustus

Valla maa-alal on üks vallasisene linn – Püssi, üks alevik – Lüganuse ning 39 küla.

Alevik

Lüganuse elanike arv on 439 (2011).

Külad

Aa, Aidu, Aidu-Liiva, Aidu-Nõmme, Aidu-Sooküla, Aruküla, Arupäälse, Aruvälja, Hirmuse, Irvala, Jabara, Koolma, Kopli, Kulja, Liimala, Lipu, Lohkuse, Lümatu, Maidla, Matka, Mehide, Moldova, Mustmätta, Oandu, Ojamaa, Piilse, Purtse, Rebu, Rääsa, Salaküla, Savala, Sirtsi, Soonurme, Tarumaa, Uniküla, Varja, Veneoja, Virunurme ja Voorepera.

Loodus

Varja rändrahn

Ajalugu

Lüganuse valla omavalitsuslik staatus kinnitati aastal 1991.
Lüganuse vald hõlmab ligikaudu ajaloolise Lüganuse kihelkonna ala.
2013. aastal liideti vallaga Püssi linn ja Maidla vald.

Ettevõtlus

Mustmätta, Varja ja Aa piirkonda kavandatakse 33 ruutkilomeetrile tuuleparki.
Euroopa Muuseumifoorum

Euroopa Muuseumifoorum (inglise European Museum Forum) on Euroopa Nõukogu juures museoloogia valdkonnaga tegelev organisatsioon.
Organisatsioon annab välja auhinda Euroopa aasta muuseum.
Organisatsioon asutati 1977 ja see on registreeritud Suurbritannias.
Kamieniec

Ajalugu

Kamienieci mainitakse esimest korda aastal 1276. Aastal 1289 põletasid Drahičyni väed kindluse juures olnud asula maha. Aastast 1366 kuulusid asula ja kindlus Leedu suurvürstiriiki, olles suurvürstide valduseks. Kindlust ründasid korduvalt (1375, 1378 ja 1379) ristisõdijad.
Leedu suurvürst Aleksander andis asulale aastal 1503 linnaõigused. Administratiivse reformi järel kuulus linn Bresti vojevoodkonda ja Bresti maakonda. Aastal 1673 ehitati linna klooster.
Aastal 1795 läks asula kolmandal Poola jagamisel Vene impeeriumi koosseisu. Kamieniec hakkas kuuluma Hrodna kubermangu. Aastast 1921 oli asula Poola koosseisus. 1939. aastal liideti linn Valgevene NSV-ga, aastast 1940 oli see alev. Kamieniecist sai taas linn aastal 1983.
Anne Nahkur

Anne Nahkur (sündinud 12. septembril 1946 Tallinnas) on Eesti pedagoogikateadlane.

Elulugu

Anne Nahkur on teenistuja tütar.
1965. aastal lõpetas Nahkur Tallinna 1. Keskkooli, 1975 Tartu Ülikooli eesti filoloogia osakonna ja 1984 TÜ-s aspirantuuri. 1984. aastal kaitses ta samas pedagoogikakandidaadi kraadi esteetilise kasvatuse erialal väitekirjaga "Teatri- ja filmiõpetus üldhariduskooli keskastmes kui esteetilise kasvatuse faktor". Ta stažeeris 1992 Kopenhaagenis Taani Kuninglikus Haridusuuringute Instituudis, täiendas end 1996 Soomes ja 1999–2000 TÜ-s meediaõpetuses.
Nahkur oli 1975–84 Pedagoogika Teadusliku Uurimise Instituudi nooremteadur ja 1984–91 vanemteadur. 1991–92 oli ta Tallinna Pedagoogilise Instituudi Kasvatusteaduste Instituudi vanemteadur, 1992–97 TPÜ kasvatusteaduste teaduskonna õppekava-uuringute labori vanemteadur, ühtlasi 1986–94 TPÜ algõpetuse kateedri vanemõpetaja ning 1993–97 ka Tallinna Bakalaureuse Kooli õppejõud. 1997–2009 oli Nahkur Akadeemia Nord filosoofia ja kultuuri instituudi juhataja, kultuurifilosoofia ja kirjanduse õppetooli professor, ühtlasi ka akadeemiline sekretär, filosoofiateaduskonna assistent-teadussekretär ja Akadeemia Nord teadussekretär. 2009-2010 oli ta Akadeemia Nord õppemetoodik ning 2010. aastast TLÜ Õigusakadeemia teadus- ja arenduskoordinaator.

Teadustöö

Anne Nahkuri peamised uurimisvaldkonnad on kirjandusõpetuse teoreetilis-metoodilised probleemid (sh teatri- ja filmiõpetus), hariduse diferentseerimine, õppekavaarendus ning kirjandus tänapäeva ühiskonnas. Nahkur on koostanud kirjandusõpikuid ja õppevahendeid (sh helikassettidel ja CD-del) põhikooli vanemale astmele ja gümnaasiumidele ning metoodilisi käsitlusi õpetajatele.
Ta oli Eesti Akadeemilise Pedagoogika Seltsi liige 1989–2004, sh 1993-94 Tallinna osakonna juhatuse liige.
Maie Kalda

Maie Kalda (1947. aastani Maie-Liis Kalda; 19. juuni 1929 Väike-Maarja – 8. november 2013) oli eesti kirjandusteadlane ja -kriitik.
Filoloogiakandidaat aastast 1963. Eesti Kirjanike Liidu liige aastast 1966, Soome Kirjanduse Seltsi välisliige aastast 1977, Eesti Kirjanduse Seltsi liige aastast 1993. Õpilaste Teadusliku Ühingu filoloogiasektsiooni juhendaja aastail 1980–1986. Maie Kalda juhendas teaduskraadide taotlejaid.
1980. aastal kirjutas Maie Kalda alla 40 kirjale.

Loominguline tegevus

Maie Kalda esines arvustajana ja kirjandusuurijana aastast 1958. Ta huvitus uudsete, probleemsete ja intrigeerivate kirjandusnähtuste mõtestamisest, aga ka stiiliküsimustest, käsitledes Jaan Krossi, Karl Ristikivi, Kalju Lepiku, Mait Metsanurga, Albert Kivika, Vaino Vahingu, Arvo Valton, Kivisildniku ja teiste kirjanike loomingut. Temalt pärinevad mitmed uurimused eesti kirjanduse arengusuundade ja kirjanduselu kohta 1950.–1980. aastatel, sealhulgas käsitles ta ümberhinnanguid nõukogulikust tsensuurist vabanemise tingimustes ja kirjandusajakirjade toimetajate tööd.
Vanemast eesti kirjandusest huvitasid Maie Kaldat nii tuntud kui ka vähem tuntud kirjamehed Johann Voldemar Jannsen, Friedrich Nikolai Russow, Philipp Stramm, Friedrich Gustav Arvelius, Jacob Johann Malm, Käsu Hans jt. Tema teadustöö üheks ulatuslikult välja arendatud suunaks oli eesti kirjanduskriitika ja kirjandusteaduse ajaloo vaatlus ja vastavate protsesside mõtestamine, muuhulgas andis ta süsteemse ülevaate eesti kirjandusteadusest paguluses. Samuti avaldas Kalda lühiuurimusi, sealhulgas Rummu Jürist ürikutes, rahvatraditsioonis ja kaunites kunstides, animalismist eesti kirjanduses ja kunstis, tõlkeantoloogiatest jm., kirjutanud ees- ja järelsõnu ilukirjanduslikele ja uurimuslikele raamatutele.
Ta osales akadeemilise eesti kirjandusloo loomisel autorina ja "Eesti kirjanduse ajaloo" IV köite 2. raamatu  (1984) ja V köite 2. raamatu (1991) toimetajana, oli aastaid kohalike ja välismaiste teatmeteoste kaastööline ning kirjutas kooliõpikuid, osales õppemetoodiliste materjalide koostamisel jm.

Isiklikku

Maie Kalda, füüsik Jaan Kalda ema, oli ühe-raamatu-autori Madde Kalda tütar. Tema suvekodu asus Muhus rohkem kui 100-aastases popsitares ja ta oli loomasõber.
Pöördjärjestusega hulgafraas

Pöördjärjestusega hulgafraas on fraas, kus hulgafraasi tavapärane sõnade järjekord on ümber pööratud, nii et hulgasõna ehk kvantor on pärast laiendit.

Arvsõnafraasi pööratud sõnajärg

Arvsõnafraasis väljendab arvsõna ja laiendi pöördjärjestus arvu umbkaudsust. 

Näiteks:
Minna oli veel kilomeetrit kümme tähenduses 'umbes kümme kilomeetrit'. 
Kohale tuli inimest kakskümmend 'umbes kakskümmend inimest'.

Pöördjärjestus ühiknimisõnaga hulgafraasis

Ühiknimisõnaga hulgafraas on arvsõnafraas, milles hulgasõna on ühiknimisõna (pea, hing, inimene, isik, tükk, õis jms), mis tähistab spetsiaalselt selle hulga üht elementi ja laiend on nimisõnafraas või juhuhulka märkiv nimisõna.

Näiteks:
Kohale oli tulnud mõnikümmend inimest valitsuse toetajaid ja teist samapalju vastaseid.
Palun mulle kümme õit neid roose (seal).
Ühiknimisõnaga hulgafraasides asub hulga nimetus tavaliselt hulgasõnast eespool. Sellised fraasid esinevad ühtse fraasina harva. 

Näiteks:
Kohale oli tulnud valitsuse toetajaid mõnikümmend inimest ja vastaseid teist samapalju. 
Palun mulle neid roose kümme õit.
Kasse on tal vist küll oma neli tükki.
Ühiknimisõna on mitmusliku hulganimetuse korral sageli liiane ja jäetakse fraasi lahus paiknemise korral ära. 

Näiteks:
Valitsuse toetajaid oli kohale tulnud mõnikümmend (inimest). 
Neid roose palun mulle kümme (õit). 
Kasse on tal neli (tükki).
Ühiknimisõnafraas saab esineda vaid juhul, kui arvsõna või arvsõnalise asesõnaga on märgitud ära ühikute arv.

Arvsõna puudumisel on lause grammatiliselt vale, kuigi peaks tähendama sama, mid lause, kus arvuks on üks. 

Näiteks:

*Valitsuse toetajaid oli kohal inimene. 

*Neid roose oli järel vaid õis.

Pöördjärjestus nimisõnalise ja määrsõnalise hulgasõnaga fraasides

Pöördjärjestus hulgafraasis võimaldab muuta lause teatestruktuuri.
Nimisõnalise ja määrsõnalise (v. a täis ja tulvil) hulgasõnaga fraasid ei võimalda pöördjärjestust ühtse fraasi piires, küll aga lahkfraasina. 

Näiteks: 
Aega oli jäänud veel aasta, vrd Aasta aega oli veel jäänud.
Raha oli meil kõigil vähe, vrd Meil kõigil oli vähe raha.
Lahkfraasiga on tegu ka juhul, kui nimisõna paikneb vahetult hulgasõna ees. Seda näitab võimalus paigutada fraasi komponentide vahele muid lauseelemente. 

Näiteks:
Ma soovin neid pükse kaks paari. – Ma soovin neid pükse kaasa võtta kaks paari.
Mul jäi aega paar tundi. – Mul jäi aega üle paar tundi.
Tal on raha liiga palju. – Tal on raha harva liiga palju.
Raadius

Raadius (ladina keeles radius - kiir) on matemaatiline lõik, mis ühendab ringjoone või sfääri punkti selle ringjoone või sfääri keskpunktiga. Tähistab ka selle lõigu pikkust.
Veljo Lamp

Veljo Lamp (sündinud 2. jaanuaril 1968 Tartus) on Eesti spordielu edendaja, illustraator ja kergejõustiklane.
Lamp on Klubi Tartu Maratoni volinike kogu liige, aastast 2005 nõukogu aseesimees, klubiürituste korraldaja ja kommentaator aastast 1997.
Ta on illustreerinud raamatuid, diplomeid ja Tartu ülikooli teatmikke ning on Sihtasutuse Tartu Sport tunnuspiltide autor.

Haridus

Lõpetas 1986. aastal Tartu 7. Keskkooli. 1992. aastal lõpetas Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna treener-õpetaja erialal.

Töö

Töötas 1997. aastast Tartu linnavalitsuse sporditeenistuse peaspetsialistina. 2000. aastast on ta Tartu linnavalitsuse sporditeenistuse juhataja.

Isiklikku

Tema abikaasa on Ingrid Lamp. Neil on tütar ja poeg.
Veljo Lamp laulab Lõuna Prefektuuri segakooris Chorus Menticum.
Detroiti jõgi

Detroiti jõgi on jõgi Põhja-Ameerikas.
Voolab Saint Clairi järvest Erie järve, üldiselt põhjast lõunasse. Läänekaldal Detroiti linn, idakaldal Windsori linn.
Kogu pikkuses riigipiir USA ja Kanada vahel.
Peleus

Peleus (lad Peleus) on kreeka mütoloogias Aígina kuningas Aiakose poeg (ehk aiakiid). Ta oli üks argonautidest, kes saatis Iasoni kuldvillaku otsinguil. Peleuse kuulsaim poeg oli Achilleus, keda hüüti isa järgi peleiidiks.

Pagendused

Peleus tappis koos oma venna Telamoniga poolvend Phokose ning oli sunnitud seetõttu Aíginast lahkuma. Ta suundus Phthiasse, kus kuningas Euryhinos puhastas ta tehtud kuritööst, ning kus Peleus abiellus Eurytioni tütre Antigonega. See oli ka aeg, mil argonanudid suundusid kuldvillaku järgi ja Peleus liitus nendega. Rännakult tagasi jõudnud, osales Peleus Kalydoni metsseajahil, tappis seal aga kogemata oma naiseisa Eurytioni ja pagendati seetõttu Phthiast.
Ta läks Iolkosesse, kus Akastos, Iolkose uus kuningas puhastas ta tema teisest kuriteost. Iolkoses osales Peleus Akastose isa Peliase matuste auks korraldatud mängudel ning kaotas seal maadluses kuulsale naiskütile Atalantele. Akastose naine Astydameia armus Peleusse, kuid peale tema lähenemiskatsete tõjumist Peleuse poolt, saatis Astydameia kättemaksuks Peleuse naisele Antigonele teate, nagu sooviks Peleus abielluda Akastose tütrega. Sellest kuuldes poos Antigone end üles.
Astydameia rääkis ka oma mehele, et Peleus olevat püüdnud teda võrgutada, mille peale viis Akastos Peleuse jahile, peitis tema mõõga ning jättis ta üksinda ja relvitult maha. Selles olukorras ründasid Peleust kentaurid, kes oleksid temast kergesti võitu saanud, kui mitte Cheiron, üks kentauridest, poleks Peleusele mõõka tagasi andnud. Kentauride rünnaku tagasi löönud maksis Peleus kätte rüüstates Iolkose ning tappes Astydameia (ta tükeldas surnukeha ning marssis oma sõjaväega sellest üle).

Abielu Thetisega

Pärast Antigone surma abiellus Peleus nereiid Thetisega. Pulmapeol osalesid kõik Olümpose jumalad ja tõid kaasa suurejoonelisi kingitusi, sealhulgas Hephaistose sepistatud soomusrüü ning Poseidoni surematud hobused. 
Peleuse ja Thetise pulmapidu on kuulsaks saanud ka vahejuhtumiga, kus Eris põhjustas ilusaimale määratud õunaga tüli jumalannade Hera, Aphrodite ja Athena vahel.
Thetisel ja Peleusel sündis poeg Achilleus, kuid Thetis hülgas oma mehe ja poja pärast seda, kui Peleus oli takistanud tal last tulle kastmisega surematuks muuta. Peleus andis siis Achilleuse kasvatamise kentaur Cheironi kätesse.
Peleuse edasise saatuse kohta on erinevaid legende. Ühe versiooni järgi ajasid Akastose pojad ta Phthiast välja ning ta suri. Teise versiooni kohaselt taasühines ta aga oma naise Thetisega ning muutus seeläbi surematuks.
Vallo Ehasalu

Vallo Ehasalu (sündinud 10. jaanuaril 1973 Elvas) on eesti vaimulik ja teoloog.
Ta lõpetas aastal 1991 Elva Keskkooli ja 1999. aastal Tartu Ülikooli usuteaduskonna teoloogia magistrina ning täiendas end Saksamaal Tübingeni Eberhard Karli Ülikooli evangeelses usuteaduskonnas, 1999/2000 EELK Usuteaduse Instituudi pastoraalseminaris. Ordineeriti 19. mail 1999 diakoniks, 29. augustil 2000 õpetajaks. Praegu kirjutab Tartu Ülikooli usuteaduskonnas doktoritööd, mille teema on Clemensi kiri korintlastele.
Ehasalu oli aastatel 2003–2008 EELK Valga praostkonna praosti kohusetäitja, 2008–2017 praost ja aastast 2017 abipraost , EELK Elva koguduse õpetaja ning Tartu Teoloogia Akadeemia õppejõud. Ta on ka Hargla, Karula, Puhja, Otepää ja Valga koguduse hooldajaõpetaja. Lisaks on ta hooldanud Rannu ja Rõngu kogudust.
Alates aprillist 2006 on ta Martin Lutheri Ühingu esimees.

Isiklikku

Vallo Ehasalu on abielus soomlanna Mirja Kaarina Ehasaluga. Neil on kolm poega.
Vallo Ehasalu vanaisa onupoeg oli vaimulik ja professor Arthur Võõbus.
Angerja mõis

Angerja mõis (saksa keeles Angern) oli Pahkla mõisa kõrvalmõis Hageri kihelkonnas Harjumaal. Nüüdisajal jääb mõis Rapla maakonda Kohila valda.
Mõisa mainiti esimest korda 1424. Mõisast on tänapäevani säilinud arvatavasti 14.-15. sajandist pärinev linnuseks ehitatud mõisa peahoone (Angerja vasallilinnuse) varemed.
Piila vald

Piila vald (saksa keeles Pihla) oli vald Saaremaal Kaarma kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891 ja siis liideti see vald Loona vallaga.
Jüri Kravets

Jüri Kravets (sündinud 7. aprillil 1950 Tallinnas) on endine Eesti allveeujuja..
1971–1981 kuulus ta Nõukogude Liidu ujumiskoondisse.
Pärast 1974. aastat keskendus allveeujumisele.
1976. aasta maailmameistrivõistlustelt allveeujumises sai ta pronksmedali.
Eesti meistrivõistlustelt allveeujumises on ta saanud 63 medalit.
Pjotr Ossiptšuk

Pjotr Dmitrijevitš Ossiptšuk (1. oktoober (vkj 19. september) 1869, Tšernigov – surmaaeg ja -koht teadmata) oli Eesti veterinaariateadlane.

Elulugu

Õppis 1891–1895 TVI-s. Oli 1895–1897 samas kliinikuassistent, seejärel mitmel pool Venemaal veterinaararst ja -õpetaja, I ülevenemaalise veterinaararstide kongressi (1903) organiseerimiskomisjoni asjaajaja, 1910–1918 TVI kirurgia eradotsent.

Teadustöö

Uurinud hobuste kõrivilistust ja kabjahaigusi.
Tootmine

Tootmine ehk produktsioon on inimtegevus, mille tulemusel valmib toode. Tootmise põhjuseks on enamasti tarbija vajaduste rahuldamine.

Tootmine tänapäeval

Tänapäeval on tootmises tähtsal kohal robotid ja robotsüsteemid. Automaattööpinkide, automaattranspordiseadmete ja -ladude kõrval on need automaattootmise põhilisteks komponentideks.
Tootmise paindlikkuse seisukohalt vastandatakse raskesti ümberkorraldatavat jäika automaattootmist ja paindtootmist, mida saab kiiresti kohandada muutuvate tootmistingimustega ning lihtsalt ümber seadistada uute toodete valmistamiseks. Esimene põhineb funktsionaalselt jäikadel üheotstarbelistel tootmisliinidel, mis sobivad eelkõige masstootmiseks. Paindtootmise aluseks on universaalsed, mitmeotstarbelised seadmed ja masinad ning võime reageerida kiiresti turumuutustele. Niisuguste masinate hulka kuuluvad ka robotid.
Lucius II

1144. aasta paavsti valimised

Lucius II valiti paavstiks 9. märtsil 1144 Roomas San Gregorio al Celio kloostris ja pühitseti ametisse 12. märtsil Rooma Peetri kirikus. Ta võttis nime Lucius I järgi. Paavsti valimistel osales 42 kardinali.

Sisepoliitika

Rooma kodanikud kuulutasid välja kommuuni, soovides ilmaliku ja kirikliku võimu eraldamist ja määrates patriitsiks vastupaavst Anacletus II venna Giordano Pierleoni. Sõjalist abi leidmata otsustas Lucius II endale ustavate vägedega rünnata veebruaris 1145 Kapitooliumi, kus paiknes Rooma kodanike senat.
Paavst sai rünnakus raskesti vigastada.

Suhted Portugaliga

Lucius II tunnustas Portugali iseseisvumist.

Suhted Prantsusmaaga

Lucius II taastas mais 1144 Toursi metropoliidi jurisdiktsiooni Bretagne's.

Suhted Saksamaaga

Lucius II otsis Rooma sisepoliitilise kriisi lahendamiseks abi Saksa kuningalt Konrad III-lt.

Suhted Sitsiiliaga

Lucius II kohtus juunis 1144 Cepranos Sitsiilia kuninga Ruggero II-ga (Roger II), sõlmides 7-aastase vaherahu. Kuningas lubas mitte korraldada rüüsteretki Kirikuriigi aladele, kuid ei tagastanud varem vallutatud alasid.

Suhted Tšehhiga

Lucius II kutsus Olomouci piiskopi Jindřich Zdíki Rooma.

Suhted Hispaania piiskoppidega

Lucius II kinnitas Toledo peapiiskopi Pürenee poolsaare alade priimaseks.

Suhted Itaalia piiskoppidega

Lucius II rajas 1145 Lesina piiskopkonna.

Munklus

Lucius II palvel saatis Cluny kloostri abt Petrus Venerabilis Rooma 13 munka, kelle käsutusse andis paavst 19. jaanuaril 1145 San Sabba kloostri.

Onupojapoliitika

Lucius II määras juunis 1144 kardinaliks oma sugulase Ubaldo Caccianemici.

Lucius II kultuuriloos

Lucius II lasi kardinalina renoveerida Rooma Santa Croce in Gerusalemme kiriku.
Lucius II ajal saabus Rooma teoloog Robert Pullen, kelle paavst määras kantsleriks.

Surm

Lucius II sai kroonik Godefriduse andmetel veebruaris 1145 Kapitooliumil asunud mässuliste Rooma kodanike vastases rünnakus kiviheitemasinast heidetud kivist raskelt vigastada ja suri saadud haavadesse 15. veebruaril Roomas San Gregorio al Celio kloostris.
Moto by Lenovo

Moto by Lenovo (või Moto) on Lenovo Groupi tütarettevõtte Motorola Mobility toodetavate Androidil toimivate nutitelefonide ja nutikellade bränd.
Mustpeasammal

Mustpeasammal (Catoscopium nigritum) on mustpeasamblaliste sugukonda kuuluv sammaltaim. 
Ta on Eestis arvatud II kaitsekategooriasse (seisuga 2012).
Eestis võib neid leida kasvamas madalsoodes.
Sudeedid

Sudeedid (tšehhi ja poola Sudety, saksa Sudeten) on mäed Euroopas. Kulgevad Poola-Tšehhi piiril loode-kagu suunas Neissest Morava väravateni, eraldavad Čechyt (edelas) Sileesiast (kirdes), lääneosa ulatub ka Saksamaa territooriumile. Kõrgeim tipp Sněžka-Śnieżka Krkonoše-Karkonoszes on ühtlasi Tšehhimaa kõrgeim tipp - 1603,2 meetrit (Liberecist 50 km idas).
Tangud

Kasutumine

Tangusid kasutatakse toidu valmistamisel peamiselt pudruna.
Turaida mõis

Turaida mõis (Turaidas muiža) on endine mõis Lätis Sigulda piirkonnas Siguldas Turaida linnaosas. Mõisakompleks asub aadressil Turaidas iela 10. Venemaa keisririigi lõpuni kehtinud ajaloolise haldusjaotuse järgi asus linnus Liivimaa kubermangu Riia maakonna Krimulda kihelkonnas. Saksa keeles Treiden, ka Treyden.
Turaida mõis kujunes Krimulda piiskopilinnuse linnuseläänist. Aastal 1569 sai mõisa esimeseks omanikuks Elert Kruse, kellele see kuulus aastani 1585. Aastal 1625 annetas Rootsi kuningas Gustav II Adolf Turaida Nils Stjernscheldile, aastast 1652 said mõisa omanikeks aga Budbergid. Aastast 1818 said mõisa omanikeks Kampenhausenid.
Algselt kasutas mõis Turaida piiskopilinnuse hooneid. Aasta 1776 tulekahjuni linnuses elati. Seejärel linnust ei taastatud, kuid mõisnik laskis linnusehoovi ehitada puidust eluhoone. Mõisa peahoone on tänapäevaks hävinud.
Mõisakompleksi kuuluvad vana ja uus valitsejamaja. Lisaks on säilinud kõrvalhooneid, nende seas kõrts-teemaja, uus ait, tall, teenijate elumaja, kuivati ja õunahoidla. XX sajandi alguses hakati mõisas tegelema kalakasvatusega, sellest ajast on säilinud 14 eri suurusega veekogu.
Habarovski krai lipp

Habarovski krai lipp on Venemaa haldusüksuse Habarovski krai lipp.
Lipp võeti kasutusele 28. juulil 1994.
Lipu autoriks on Habarovski kunstnik Sergei Loginov.

Lipu kirjeldus

Habarovski krai lipuks on ristkülikukujuline kangas, mis on jagatud kolmeks väljaks. Vardapoolses osas on roheline kolmnurk, mille lehvpoolne nurk moodustab 90 kraadi ning teised nurgad ühtivad kanga vardapoolsete nurkadega. Ülejäänud kangas on jagatud kaheks võrdseks horisontaalseks laiuks, millest ülemine on hõbedane ja alumine sinine.
Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 2:3.

Sümbolite tähendused

Sinine on ilu, leebuse ja võimsuse sümbol ning sümboliseerib ka krai ääretuid veevarusid. Roheline on aga lootuse, rõõmu ja külluse värv ning tähistab suure mereäärse taiga taimestikku. Valge (hõbedane) tähistab puhtust, headust, süütust ning pilvitut ja rahumeelset taevast ning Habarovski krai rahva selgeid ja puhtaid mõtteid.
Habarovski krai lipu deviisiks on: "Kus kord vene lipp on heisatud, seal seda enam ei langetata" (keiser Nikolai I, 1850).
Pärnu Linna Rahvasaadikute Nõukogu Täitevkomitee

Pärnu Linna Rahvasaadikute Nõukogu Täitevkomitee (lühendatult Pärnu Linna RSN TK; 1978. aastani Pärnu Linna Töörahva Saadikute Nõukogu Täitevkomitee, lühendatult Pärnu Linna TSN TK), seejärel Pärnu Linna RSN TK oli Nõukogude ajal Pärnu kohaliku võimu (Pärnu Linna Rahvasaadikute Nõukogu) täidesaatev ja korraldav organ. Täitevkomiteed juhtis Täitevkomitee esimees.
Rubiinpunane

Kasutamine

Kergelt purpurse suunas kalduva puhta ja sügava värvitoonina seostub rubiinpunane rikkuse, glamuuri ja luksusega.
Kullalisandi abil saadud tumepunast klaasi (punase värvuse annavad sulaklaasile lisatud kolloidse kulla osakesed) nimetatakse värvuse järgi rubiinklaasiks.
Rubiinpunane on mitmesuguste tootjate üks juuksevärvitoone, saadav värvus on tugev küllastatud punane ja mitte tingimata loodusliku rubiini värvus.
Saksa kirjanik Kerstin Gier avaldas aastail 2009–2010 noorsoole mõeldud fantaasiaromaanide triloogia, mille raamatuile andis pealkirjad vääriskivivärvuste järgi. Esimese raamatu pealkiri on "Rubinrot" (eesti keeles "Rubiinpunane", Sinisukk  2014, tõlkinud Pille Vinkel) ja selle kaanekujundus rajaneb sügavpunasel värvil.
Raadiolained

Raadiolained on elektromagnetkiirgus  lainepikkusega 1 mm kuni 10 km. Sellistele lainepikkustele vastab raadiosageduste vahemik 30 kHz kuni 300 GHz (gigahertsi).
Raadiolainete lühemalaineline osa lainepikkusega 1 mm kuni 1 m (võnkesagedused 300 MHz kuni 300 GHz) on tuntud ka mikrolainete nime all.
Raadiolained võivad olla looduslikku või tehnilist algupära.
Looduslike raadiolainete allikaks on atmosfääris toimuvad elektrilised nähtused ja samuti kosmilised kehad, näiteks tähed, planeedid, galaktikad, metagalaktikad.
Raadiolaineid rakendatakse raadiosignaalide edastamiseks raadiosides, mobiilsides, ringhäälingus, raadiolokatsioonis, raadionavigatsioonis, raadiospektroskoopias, raadioastronoomias ja mujal.
Mare Kandre

Mare Ingrid Kandre (27. mai 1962 Söderala – 24. märts 2005 Stockholm) oli eesti päritolu rootsi kirjanik. 
Mare Kandre sai tuntuks oma romaanide ja poeetilise keelekasutusega. Tema romaanide ja jutustuste teemaks on sageli tütarlaste naiseks kasvamine ja naise roll ühiskonnas. 
Kandre sai Aftonbladeti kirjandusauhinna 1991. aastal.
Ta on olnud punkansambli The Global Infantilists liige.
Riigi infosüsteemide osakond

Riigi infosüsteemide osakond ehk RISO on Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi struktuuriüksus.
RISO põhiülesandeks on riigi infosüsteemide arendamise koordineerimine, vastavate arengukavade väljatöötamine, nende elluviimise koordineerimine, Euroopa Liidu struktuurifondidega seotud tegevus infoühiskonna arendamise meetme valdkonnas ning infotehnoloogiaalaste õigusaktide eelnõude ettevalmistamine.
Osakond juhindub oma tegevuses seadusest, Vabariigi Valitsuse ning majandus- ja kommunikatsiooniministri õigusaktidest, majandus- ja kommunikatsiooniministri ning ministeeriumi kantsleri käskkirjadest, sisekorraeeskirjast, asjaajamiskorrast ning osakonna põhimäärusest.
Jaani-Hansu mänd

Jaani-Hansu mänd (ka Puurmani vana mänd) on kaitsealune mänd, mis kasvab Jõgeva maakonnas Põltsamaa vallas Mäe Jaani-Hansu talu maal. Puud loetakse Eesti kõige jämedamaks männiks. Selle ümbermõõt on 447 cm (1999 a., mõõdetuna 1,3 m kõrguselt). Vanus ca 450 a.
Gustav Aarestrup

Gustav Nicolay Aarestrup (1. jaanuar 1916 Steinkjer – 15. november 2005) oli norra majandustegelane.
Ta oli 1965–1976 kindlustusettevõtte Storebrand ärijuht ning 1976–1982 ettevõtte nõukogu esimees.