google/wiki40b huggingface dataset:
Veisiejai regionaalpark

Veisiejai regionaalpark (leedu keeles Veisiejų regioninis parkas) on regionaalpark Leedus Lazdijai rajoonis.
Veisiejai regionaalpark asub Leedu edelaosas. Regionaalpark asutati 1992. aastal, et kaitsta Veisiejai ümbriskonna järvi ja metsasid, ökosüsteemi ning kultuuripärandit.
Kultuuriväärtustest on seal kaitse all Veisiejai vanalinn, Prancūzkalnise nime kandev legendidega seotud küngas, Veisiejai mõisakompleks ja kirik, Vainežerise mõisakompleks ja selle juures asuv keskaegsete muldkindlustiste vöönd ning kiviaegne asulapaik Okopka,  Kapčiamiestise ja Leipalingise vaheline munakivitee, helilooja Juozas Neimantase haud, seitse keskaegset kalmistut ja neli muinaskalmet, Šlavantai jatvingite linnamägi ja sealne muinasasula, Mėčiūnai muinasasula, metsavendade matmispaik ja Teises maailmasõjas hukkunud nõukogude sõdurite vennashaud.
Regionaalpargis elutsevad sookilpkonn ja harilik lehekonn. Levinumad puud on seal harilik valgepöök ja harilik pärn, ent esineb ka tamme. Taimedest on seal sagedased harilik pohl ja harilik leesikas, lisaks veel mets-tähthein, karvane akakapsas, harilik sinilill ja imekannike. Haruldasematest taimedest kasvavad seal harunenud orasliilia, suur haguhein, harilik müürlook, palu-karukell, püst-linalehik, lõhnav maarjalepp, ja seahernes Lathyrus laevigatus. Järvede kallastel kasvavad võnk-kastevars, tumepunane neiuvaip ja sale tanukeel. Sealsetes männikutes kasvab palu-põisrohi.
Veisiejai regionaalpargi halduskeskus asub Veisiejais aadressil Santarvės g. 9. Tähtsaimaks asulaks on Veisiejai linn, selle piiridel asub ka Kapčiamiestise alev.
Veisiejai regionaalpargi pindala on 12 259 hektarit. Sealsetest järvedest on suurim Ančia järv, kokku on seal 37 järve. 104 hektarit võtavad enda alla reservaadid ja 4098 hektarit erinevad kaitsealad.
Are Eller

Are Eller (sündinud 23. veebruaril 1947 Rakkes), on eesti aerutaja, sporditegelane ja spordiajakirjanik. Lõpetas 1966 Tallinna 36. keskkooli ja 1970 Tallinna Pedagoogilise instituudi.
Ozjorsk

Majandus

Linna peamine ettevõte on kasutatud tuumakütuse töötlemise ja hoiustamisega tegelev Majak. Külma sõja ajal toodeti seal plutooniumi. Majak võtab enda alla 90 km² ja annab tööd 15 tuhandele inimesele. Ta toodab selliseid isotoope nagu koobalt-60, iriidium-192 ja süsinik-14, mis kõik on radioaktiivsed.
Linna teine suur ettevõte on Lõuna-Uurali Ehitusosakond, mis toodab betoonkonstruktsioone ja ehitusmaterjale, peamiselt aatomitööstuse vajadusteks.
Linnas asub Elektrotehnikatoodete Tehas number 2, mis toodab peamiselt madalpingeseadmeid sõjatööstuse jaoks.

Ajalugu

Linn asutati 1945. 1966. aastani kandis see nime Tšeljabinsk-40 ja 1994. aastani Tšeljabinsk-65. Tšeljabinsk oli lähim suur linn ja numbrid selle järel olid postiindeksi viimased numbrid. Ozjorsk sai linnaõigused ja nime 1994. aastal.
29. septembril 1957 toimus tehase Majak jäätmehoidlas nn Kõštõmi plahvatus, mille käigus paiskus atmosfääri kõrgradioaktiivset ainet, mis levis 300–350 km ulatuses ja reostas umbes 800 km² suuruse ala tseesium-137 ja strontsium-90-ga. Tänapäeval läbib reostunud ala Tšeljabinski–Jekaterinburgi maantee.
Selle sündmuse ja sellega kaasnenud keskkonnareostuse mälestuseks on nii Ozjorski lipul kui ka Ozjorski vapil kujutatud leegikarva salamander.
1980. aastatel alustati linna lähedale Lõuna-Uurali aatomielektrijaama ehitamist, kuid pärast Tšornobõli katastroofi tööd peatati. Viimastel aastatel on aga seoses Venemaa energiavajadustega taas päevakorda tõusnud selle elektrijaama ehitus.
Ozjorskis on 17 avalikke teenuseid pakkuvat või kultuuriasutust.
Ozjorskis on 16 keskkooli, sealhulgas 2 inglise keele erikooli, gümnaasium ja füüsika-matemaatika erikool. Seal on 3 ametikooli, Lõuna-Uurali Polütehnikum, muusikakool, Ozjorski Tehnikainstituut, mis allub Moskva Insenerifüüsika Riiklikule Ülikoolile, ning Jekaterinburgi ja Tšeljabinski ülikooli osakond.
Oimusagar

Funktsioonid

Temporaalsagaras toimub auditoorse info töötlus, kõne mõistmine ning visuaalsete objektide äratundmine. Ülemises temporaalvaos sobitatakse kokku visuaalset ja auditoorset infot, sealt tuleneb sotsiaalse kognitsiooni oskus ning toimetatakse objektide kategoriseerimine. Mandelkeha hoolitseb afektide ja sensoorsele infole emotsionaalse tähenduse andmine eest. Hippokampus vastutab ruumis orienteerumise ning koos mediaalsete koorepiirkondadega ka sensoorse sisendi talletamine eest pikaajalisse mällu.
Vikereukalüpt

Levila

Vikereukalüpt kasvab troopilises ja lähistroopilises kliimavööndis ning on ainuke puu eukalüpti perekonnast, mille areaal ulatub põhjapoolkerani. Puu kasvab looduslikult Filipiinidel, Uus-Guinea saarel ja Indoneesias, kus ta kasvab jõudsalt troopilistes vihmametsades. Ameerikas kasvab vikereukalüpt külmaperioodita aladel, nagu Hawaii saartel, Lõuna-Californias, Texase ja Florida osariigis.

Morfoloogia

Oma põlises kasvupaigas kasvab ta kuni 76 meetri kõrguseks ning tüve läbimõõt võib ulatuda 1,8 meetrini. Soodsast kasvualast väljaspool jääb taime kasv aga oluliselt lühemaks, umbes 30–38 meetri vahele. Taime teatakse kõige paremini oma sileda oranži varjundiga koore tõttu, mis koorub suviti, paljastades ainulaadse mitmevärvilise koore, millest ka taime nimetus vikereukalüpt. Koor koosneb helerohelistest, punastest, oranžidest, hallidest ja lillakaspruunidest vöötidest. Väljaspool troopilist kliimat on puukoor enamasti värvivaesem. 

Terava otsaga, piigikujulised lehed, mis on kuni 15 cm pikad, on väga aromaatsed. Tillukesed valged kuni seitsmest õiest koosnevad pöörised, õitsevad eri aastaaegadel olenevalt asukohast. Eukalüpti perekonnanimi tuleb kreekakeelsetest sõnadest eu, mis tähendab kaevu, ja kalypto, mis tähendab midagi katma, näiteks kaanega, ja see viitab ühinenud viljalehtedele ja õielehtedele, mis moodustavad kaane või katte, mis kaob, kui õis avaneb.

Kasutamine

Vikereukalüpti kasvatatakse aedades ja parkides peamiselt ilupuuna. Mitmevärviline tüvi teeb puust menuka maastikukujunduse elemendi. Vikereukalüpti puitu kasutatakse ka paberi valmistamiseks. Costa Rica farmerid kasutavad vikereukalüpti varju, et kohvipuud kasvaksid paremini. Puidust tehakse mööblit ja vahel kasutatakse seda ka ehituses. Hawaiil on valmistatud vikereukalüptist paate.
Kääbus-nahkhiir

Kääbus-nahkhiir (Pipistrellus pipistrellus) on nahkhiirlaste sugukonda kuuluv käsitiivaline. Ta on Eestis arvatud II kaitsekategooriasse (2012). 
Eestis on ta haruldane.
Neugrundi pank

Neugrundi pank on veealune pank Põhja-Eesti klindi Loode-Eesti klindilõigus, piirates Neugrundi meteoriidikraatri keskkõrgendikku. Seda ümbritsevad 200-400 meetri laiune ning 20-60 meetri sügavune ringsüvik ja  aluskorrakivimitest ringvall. Ringvall on 3-osaline, 20–50 m kõrgune ja kuni 3 km laiune. Veel kaugemal asub ringmurrang, mis eristab kraatri ümbruse kivimeid rikkumata kivimitest.
Neugrundi pank on suurima suhtelise kõrgusega astanguga Põhja-Eesti klindil, mille kõrgus on 60 meetrit.  Koos ringsüvikus asuvate setete alla mattunud osaga on sealne astang 100 meetrit kõrge. Pangal esinevad kivimid alates Ordoviitsiumi lubjakividest (Keila lade) kuni Kambriumi liivakivideni. Tegemist on ainulaadse klindilõiguga ehk siis ainsa Neugrundi tüüpi klindiga, kus astang ulatub kristalse alukorrani.
Seersant

Seersandiauaste Eesti kaitseväes

Eesti kaitseväes on seersant nooremallohvitser; kõrgem nooremseersandi ja madalam vanemseersandi auastmest. Mereväes vastab seersandile maat.
Seersandiauastmed võeti Eesti sõjaväes kasutusele 1930ndate lõpul. Enne seda nimetati vastavat auastet nooremallohvitser.
Seersandi auaste on reservväepõhises Eesti kaitseväes jaoülema standardauaste. Kaadrikaitseväelastest komplekteeritud regulaarüksustes on seersandi auaste lahingupaari vanema või pooljao/grupi ülema ametikoha auaste.
Rakvere Linnakodaniku Majamuuseum

Rakvere Linnakodaniku Majamuuseum (ka: Rakvere Linnakodaniku Maja) on aastal 1983 avatud muuseum, mis asub Rakveres; üks sihtasutuse Virumaa Muuseumid filiaale.
Muuseumis saab näha 19. sajandi lõpu ja 20. sajandi alguse linnakodaniku eluolu.
Naftareostus Läänemeres

Läänemere füüsiline iseloomustus

Läänemere pindala on 373 000 km², koos Taani väinade ja Kattegatiga 415 266 km². Läänemere maht on 21 721 km³, keskmine sügavus 52 m ja maksimaalne sügavus 459 m (Landsorti süvik). Vesi on selgepiiriliselt kihistunud, pinnakihid on väikese soolsusega ja süvakihid suhteliselt suure soolsusega. Ülakiht jaotub suvel pindmiseks soojaks ja alumiseks külmaks veeks. Vee pinnakihi soolsus on Taani väinades 8–10‰ ja Läänemere avaosas 6–7‰ ning väheneb Soome ja Põhjalahe sopi suunas (väikseim 1–2‰).

HELCOM

Mõistes Läänemere majanduslikku, kultuurilist ja ühiskondlikku väärtust ja vajadust kõigile Läänemere-äärsetele riikidele, sõlmiti 1974. aastal riikidevaheline Läänemere kaitse konventsioon. Seda seati juhtima alaline rahvusvaheline komisjon peakorteriga Helsingis, rohkem tuntud Helsingi komisjoni ehk HELCOM-i leppena. HELCOM-i töö jaguneb viide valdkonda: laevandus, mereohutus, maismaalt pärinev reostus, eluslooduse kaitse ja keskkonnaseire.
HELCOM koordineerib rahvusvahelist koostööd merekeskkonna kaitseks vastavalt kaitsekonventsioonis ettenähtud punktidele. Selle eesmärgiks on ennetada reostusallikate sattumist merre, tehes koostööd Taani, Rootsi, Soome, Saksamaa, Eesti, Läti, Leedu, Poola, Venemaa ja Euroopa Liiduga.
HELCOM-i tulevikunägemuseks on tasakaalus töötav Läänemere keskkond mitmekülgsete bioloogiliste komponentidega, mille tulemuseks on hea ökoloogiline keskkond ning jätkusuutlik majanduslik ja sotsiaalne tegevus. Selle ühise eesmärgi ja visiooni nimel töötavad Läänemere-äärsed riigid, koondades oma jõud HELCOM-i.
Evald Oldekop

Evald Rudolph Oldekop (26. november vkj / 8. detsember 1885 Tallinn – 13. märts 1952 Tallinn) oli eesti hüdroloog ja bioloogiafilosoof.

Elukäik

Ta lõpetas 1903 Nikolai Gümnaasiumi Tallinnas ning õppis 1905–1911 Tartu Ülikoolis (vahepeal 1906–1908 ka Müncheni ja Leipzigi ülikoolis) ja töötas seejärel Taškendis aastail 1912–1921, olles Turkestani meteoroloogia instituudi rajajaid ning Taškendi Ülikooli õppejõud. Naastes Eestisse, töötas ta füüsikaõpetajana Tartus (Tartu Tütarlaste Gümnaasiumis) ning hiljem Tallinnas Hüdrometeoroloogia Teenistuse Valitsuses (1940–1947) ja Ehituse Teadusliku Uurimise Instituudis (1947–1951).

Teadustöö

Oldekopi väitekiri oli aurumise teemal. Selles esitas ta valemi vee aurumise arvutamiseks aluspinnalt. Valem osutus väga täpseks ning on olnud kasutuses ka 20. sajandi teisel poolele, tuntud kui Oldekopi valem. Oldekop oli tegev ka hüdroloogilise prognoosimise ja jõgede klassifikatsiooni alal. 
1920. aastate lõpul, viibides sanatooriumis Saksamaal, tegeles ta bioloogia filosoofiaga ning kirjutas uurimuse hierarhiaprintsiibist eluslooduses seotult vitalismi ja mehhanitsismi vahelise vaidlusega. Raamat ilmus Tallinnas saksakeelsena, ning on tõlgitud ka prantsuse keelde. See leidis tähelepanu mitmete tolleaegsete teoreetilise bioloogia liidrite poolt.
Ta avaldas ka mõned usuteaduslikud kirjutised.
Evald Oldekopi arhiiv asub alates 1994. aastast Tartu Ülikooli raamatukogus.

Isiklikku

Ta on maetud Rahumäe kalmistule Tallinnas.
Tema vend oli ajaloolane Hans Oldekop.
Palladianism

Palladianism (ja Palladionism) ehk Palladio stiil on itaalia arhitekti Andrea Palladio (1508–1580) loomingust mõjutatud klassitsistlik ehituslaad.
Palladianismi iseloomustab sammaste rohkus ja sümmeetrilisus, matkides nii antiiktemplite arhitektuuri.
Palladianism sai populaarseks Briti saartel 17. sajandi keskel ja Põhja-Ameerikas 18. sajandi keskel. Moest hakaks ta välja minema 19. sajandi algul, ehkki üksikuid palladianistlikke maju ehitati 20. sajandi alguseni. Eriti kasutati seda stiili avalike ja munitsipaalhoonete rajamisel.
Kõik Palladio enese projekteeritud hooned asuvad Venetos. Vicenzas on tema losse nii palju, et seda kutsutakse Palladio linnaks. Palladio järgis Vana-Rooma arhitekti Vitruviuse ja 15. sajandi arhitekti Leon Battista Alberti põhimõtteid, mis vastasid klassikalisele Vana-Rooma arhitektuurile.
Palladio majad on tüüpiliselt keskelt kolmekorruselised, kummalegi küljele jäävad tiivad võivad olla madalamad. Maale ehitas ta kaheotstarbelisi hooneid: niihästi põllumajanduse otstarbeks kui ka rikastele elamiseks. Põllumajandusele mõeldud tallid ja aidad paiknesid hoone tiibades ja olid ühekorruselised, aga et nad lossi keskosale liiga lähedale ei jääks, olid tiivad väga pikad ja vahel keskse hoonega üksnes kolonnaadi abil ühendatud.
Walter Wistinghausen

Walter Wistinghausen (kasutatud ka nimekuju Valter Vistinghausen, Walter Siegfried Nikolai von Wistinghausen; 19. juuni 1879 Tsitre mõis – 26. veebruar 1956) oli eesti-saksa näitleja, ajakirjanik, tõlkija, kirjanik.
Ilmakivi

Ilmakivi on Põhja-Ameerikas ja Suurbritannias levinud seadeldis, mille eesmärgiks on heita nalja ilmaennustuse üle. Tavaliselt ripub ilmakivi kolmjala küljes ja selle kõrvale on paigaldatud kasutusjuhend.
Knoxi maakond (Indiana)

Ajalugu

Maakond moodustati 6. juunil 1790.
Iberia vald

Ajalugu

Vald moodustati 1868. aastal.
Elle Tarik

Elle Tarik (neiuna Kaarna, 10. juuni 1938 Uhmardu küla, Kudina vald – 16. märts 2014 Kobratu küla, Tartu vald) oli eesti raamatukogundustegelane, Tartu Linnaraamatukogu direktor 1975–1983.
Tarik sündis tollasel Tartumaal, praegusel Jõgevamaal popsi peres ning õppis Vedu algkoolis, Tartu II Keskkoolis ja Tartu Kunstliku Vedelkütte Tehnikumis. Raamatukogundust õppis ta 1961–1964 Viljandi Kultuurharidustöö Koolis ja 1964–1969 Eduard Vilde nim. Tallinna Pedagoogilises Instituudis. Ta käis ka õppereisidel Soome ja Rootsi raamatukogudes.
1956–1961 töötas Tarik põllutöölisena Miina Härma nimelises kolhoosis, 1961–1964 oli Tartu külanõukogu sekretär, 1964–1966 Vedu, Nabala ja Kokora külaraamatukogu juhataja. 1968–1975 Tartu Rajooni Keskraamatukogu metoodik.
1966–1968 Nikolai Gogoli nimelise (alates 1987. aastast Oskar Lutsu nimelise) Tartu Linna Keskraamatukogu vanemraamatukoguhoidja, 1975–1983 direktor, 1983–1988 metoodikaosakonna juhataja. 1988. aastal rajas Tarik Tartu Linnaraamatukogu väliseesti kirjanduse osakonna (alates 2004 väliseesti ja vanema raamatu osakond), kus töötas surmani.
Elle Tariku direktoriks oleku ajal avati muusikasektor Lydia Koidula nimelises harukogus (1976), avati Annelinna harukogu (1977) ja valmis keskkogu juurdeehitis (1980).
Tarik avaldas ajakirjanduses, Eesti Raamatukoguhoidjate Ühingu (ERÜ) aastaraamatutes ja kogumikes erialaseid artikleid, koostas ja toimetas kaks ERÜ aastaraamatut (1989 ja 2009) ning oma raamatukogu väljaandeid. Ka esines ta ettekannetega konverentsidel ja seminaridel.
Elle Tarik oli Eesti Raamatukoguhoidjate Ühingu taasasutajaliige (1988) ja juhatuse liige (1989–1993), Eesti Kirjanduse Seltsi liige (1994) ja Karl Ristikivi Seltsi (2002) liige. Ta oli ka Eesti NSV Raamatuühingu liige (1974–1996) ning Eestimaa Looduse Fondi toetajaliige.
Arnold Jannus

Isiklikku

Tema isa Eduard Jannus oli enne sõda sekretär, sõja ajal Punaarmee sõjaväeprokurör, prokurör oli ta ka pärast sõda Eesti NSV-s. Tema õde Lii Jannus-Pruljan on kopsuarst.
Tallinna–Keila rongiliin

Tallinna–Keila rongiliin on Elroni opereeritav rongiliin lõpp-peatustega vastavalt Tallinnas Balti jaamas ja Keilas Keila raudteepeatuses. Liini pikkus 26,1 km. 
Liinile jääb 15 peatust: Tallinn (Balti jaam), Lilleküla, Tondi, Järve, Rahumäe, Nõmme, Hiiu, Kivimäe, Pääsküla, Laagri, Urda, Padula, Saue, Valingu ja Keila raudteepeatus. 
Reisijatevedu on raudteel jaotatud kahe tsooni vahel – A- ja B-tsoon. A-tsoon jääb Balti jaama ja Urda raudteepeatuse vahele ning kuni Keilani on B-tsoon. Urda ja Padula raudteepeatuses toimub rongi sisenemine ja väljumine vaid läbi multifunktsionaalse ala.
Donald Day

Donald Satterlee Day (15. mai 1895 Brooklyn, New York – 1. oktoober 1966 Helsingi) oli USA ajakirjanik.
Aastatel 1921–1940 oli ta USA ajalehe Chicago Tribune korrespondent Balti riikides.

Ta viibis Tallinnas 1. detsembril 1924, kui toimus kommunistide riigipöördekatse.
Aastail 1944–1945 töötas Saksamaa raadios saatejuhina, propageerides natsionaalsotsialistlikku ideoloogiat.
Iisaku vald (Iisaku kihelkond)

Iisaku vald (Gemeinde Isaak) oli vald Iisaku kihelkonnas Virumaal aastail 1870–1939.
Vallas sündisid Helend Peep ja Meinhard Niinepuu.
1939. aasta valdade reformiga arvati kogu valla maa-ala Tärivere valda (nimetati 1940 Iisaku vallaks).
Kaugus

Geograafia

Geograafias mõõdetakse kaugust ehk vahemaad nii looduses (meetrites või kilomeetrites) kui ka kaardil mõõtkava abil. Selleks määratakse kaugus ühest punktist teise punktini sentimeetrites ja korrutatakse võrdlusmõõtkavaga. Näiteks kaardil võrdlusmõõtkavaga 1 cm – 100 m mõõdeti kauguseks 5,8 cm. Arvestame: 5,8 × 100 = 580 meetrit.
Interaktiivsed kaardid võimaldavad kaugust mõõta otse.
John Aalberg

John O. Aalberg (3. aprill 1897 Chicago – 30. august 1984 Los Angelese maakond) oli USA filmihelitehnik.
Ta osales muu hulgas filmi "Kodanik Kane" tegemisel.
Ta nomineeriti kümnele Oscarile ning võitis neist kolm.
Hugo Lepnurm

Hugo Lepnurm (aastani 1935 Hugo Oberg; 31. oktoober 1914 Tsitre küla, Kolga vald, Harjumaa – 15. veebruar 1999 Tallinn) oli eesti organist, helilooja ja pedagoog, aastast 1945 professor, aastast 1994 emeriitprofessor.
Frank (aadlisuguvõsa)

Frank on Venemaa aadlisuguvõsa.
Frankide aadlisuguvõsa alusepanijad on Karl Frank ja Osip Franki. Karl Frank alustas teenistust 1808. aastast teenides erinevates auastmetes. Ülendati 4. oktoobril 1840 riiginõunikuks. Tema vend Osip Frank alustas teenistust 1807. aastal ja 14. jaanuaril 1837 ülendati kolleegiuminõunikuks. 28. märtsil1841 anti neile välja aadliseisuse diplom. 

Vapi kirjeldus

Kilp on jagatud kolmeks osaks. Ülemisel, kuldse taustaga kolmandikul on kujutatud must kotka tiib, mille peale on asetud (diagonaalis) taevakarva mõõk. Kilbi alumine pool on jagatud kaheks. Vasakul taevasinisel taustal hõbedane kolmeleheline rist, mille tipus on kuusnurkne täht. Paremal punasel taustal kuldsed kaalud ja mille tipus hõbedane kuusnurkne täht.
Kilp on kroonitud aadli kiivri ja krooniga. Kiivri hari koosneb kolmest hõbedasest jaanalinnu sulest. Kate on musta ja kuldsega.
Bioluminestsents

Bioluminestsents ehk helendamine on organismide võime keemiliste reaktsioonide läbi toota ja kiirata (mittesoojuslikku) valgust. Bioluminestsents on paljudel (suurematel) loomadel võimaldatud sümbiontsete organismide (tavaliselt bakterite) poolt.
Bakteritel toimub bioluminestsents teatud orgaanilise ühendi – lutsiferiini – reageerimisel hapnikuga, mida katalüüsib ensüüm lutsiferaas. Enamasti pärineb reaktsioonil vajatav energia ATP-st. Helendamise reaktsioon võib toimuda nii rakusiseselt kui ka -väliselt.
Evolutsiooni käigus on bioluminestsents tekkinud iseseisvalt mitmeid (30 või isegi rohkem) kordi.
Bioluminestsentsi esineb mõnedel merelistel selgrootutel ja selgroogsetel, samuti mikroorganismidel ja maismaaloomadel ning rohkem kui 80 liigil seentel (peamiselt seltsist Agaricales ja sugukonnast Tricholomataceae).
Üheks tüüpiliseks bioluminestsentsi näiteks on jaanimardikas (Lampyris noctiluca), kelle emaste tagaosa tipuosa helendab rohekalt; selle eesmärgiks on isaste jaanimardikate ligimeelitamine.
Nagai staadion

Nagai staadion (jaapani 大阪市長居陸上競技場 Ōsaka-shi Nagai Rikujō Kyōgijō) on Jaapanis Ōsakas asuv staadion. Staadion mahutab 50 000 pealtvaatajat. Seal on peetud mõned 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste alagrupi mängud. Staadionil toimusid ka 2007. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlused.
Frohburg

Linnaosad

Benndorf, Bubendorf, Eschefeld, Frauendorf, Greifenhain, Nenkersdorf, Roda, Schönau ja Streitwald.
2009. aastal liideti linnaga Eulatali vald.
Janakkala vald

Külad

Heinäjoki, Hiisi, Hyvikkälä, Kerkkola, Kernaala, Kiipula, Kiri, Koljala, Leppäkoski, Löyttymäki, Mallinkainen, Melkkola, Napiala, Punkka, Saloinen, Sauvala, Tarinmaa, Tanttala, Tervakoski, Turenki, Uhkoila, Virala, Vähikkälä
The High Road

iTunes'i eksklusiiv (USA)

13. "Do Whatcha Gotta Do"
14. "I Can Take You There"
15. "No Puedes Volver" ("Too Little Too Late'i" hispaaniakeelne versioon)
Digital Booklet "The High Road"

Wal-Mart'i eksklusiiv

13. "Get It Poppin'" (Emile Ghantous, Erik Nelson) – 3:41

Best Buy eksklusiiv

15. "I Can Take You There" – 4:51
Pikaliiva

Ajalugu

Tollikontrolör Johann Crameri eestvedamisel loodi 18. sajandil Harku järve kaldale mõis, mis esialgu kandis nime Cramers Höfchen. Mõisa tunti hiljem apteeker Eduard Wilhelm Ficki nime järgi, mille järgi on nime saanud ka Pikaliiva asumi territooriumil asuv Vikimõisa mets. Endises mõisas tegutseb 1958. aastast sõudespordibaas, mis renoveeriti aastail 2002–2004.
1960. aastatel oli plaanis rajada Pikaliivale Õismäe elamurajoon (plaanides kutsuti asumit juba Suur-Õismäeks), kuid hiljem sellest plaanist loobuti. Suurem osa Pikaliiva alast liideti Tallinnaga 1960. aastal, ülejäänu liideti 1975. aastal.

Territoorium

Harku järv on suuruselt Tallinna teine järv ning see moodustab ligi poole Pikaliiva asumist. Harku järve suubuvad Harku, Soone (Iisaku soon) ja Järveotsa ojad, järvest voolab välja Tiskre oja. Harku järve idakaldal on supelrand. Pikaliival asub Harku sõudebaas.

Pikaliiva asumi tänavad

Mitmed Pikaliiva asumi tänavad on saanud nime endiste talude järgi, näiteks Aedvere tänav, Keskküla tänav, Kilde tänav, Räga tänav, Sagari tänav ja Sepapere tänav. Paljud asumi tänavanimed on seotud põllupidamisega. Asumis on lisaks veel Alemaa tänav, Hargi tänav, Järvekalda tee, Kabli tänav, Kahlu tänav, Koogu tänav, Kubu tänav, Kuhja tänav, Kurmu tänav, Käia tänav, Luisu tänav, Noorkuu tänav, Nõgikikka tänav, Oja tänav, Pikaliiva tänav, Printsu tee, Põlendiku tänav, Rangu tänav, Rannamõisa tee, Reha tänav, Rõugu tänav, Saadu tänav, Sarra tänav, Sõudebaasi tee, Sõõru tänav, Sädeme tänav, Tuki tänav, Tulimulla tänav, Vaalu tänav, Vanakuu tänav, Vigla tänav, Vihu tänav ja Võsara tänav.
AjaLeht

AjaLeht : Eesti Ajakirjanike Liidu teabeleht oli ajaleht, mis ilmus aastatel 1996–1999 Tallinnas. 
Ajalehe väljaandja oli Eesti Ajakirjanike Liit ja toimetaja Hugo Alter. 
Ajaleht ilmus 6 korda aastas.
Matti Päts

Matti Päts (sündinud 10. aprillil 1933) on eesti riigiametnik ja poliitik. 
Ta oli Eesti Kongressi ja VII Riigikogu liige ja kuulus valimisliitu Isamaa. 2001. aastal esines ta Konservatiivide Klubi presidendikandidaadina 2001. aasta Eesti presidendivalimistel, kuid ametlikult teda kandididaadiks ei esitatud.
Alates 28. oktoobrist 1992 kuni 31. märtsini 2015 oli ta Riikliku Patendiameti peadirektor.
1940 küüditati ta koos perega Baškiiriasse Ufasse ning pärast vanemate vahistamist paigutati ta lastekodusse. Ta käis Ufa 44. keskkoolis. Pärast ema vangist vabanemist õnnestus neil Eestisse tagasi pöörduda. Ta hakkas õppima Tallinna 2. keskkoolis. Pärast keskkooli lõpetamist töötas tehases "Volta". 1954. aastal asus ta õppima Tallinna Polütehnilisse Instituuti, mille lõpetas 1959. aastal energeetikuna. Seejärel töötas ta lühikest aega meistrina tehases Teras, seejärel insenerina Eesti Energias. 1973. aastal lõpetas Päts kaugõppes Moskva patentoloogia instituudi.
Matti Päts on Viktor Pätsi poeg ja Konstantin Pätsi pojapoeg.