google/wiki40b huggingface dataset:
Noor

Eesti

Noor on Eestis 7–26-aastane füüsiline isik. 01.01.2018 seisuga oli Eestis 7–26-aastaseid noori 278 867. Nende osakaal elanikkonnast oli 21%. Noorte arv on vähenemas. Noormehi oli kokku 143 428 ja naisi 135 439.
Noortevaldkonna eest vastutab Haridus- ja Teadusministeerium, mis kavandab noortepoliitikat, korraldab noorsootööd ja juhib oma hallatava asutuse Eesti Noorsootöö Keskuse tööd.
Noorte paremaks tundmiseks on kasutusel noorteseire süsteem, mille eesmärgiks on pakkuda ühiskonnale järjepidevalt värsket informatsiooni noortega seotud valdkondade kohta.
Pulsnitz

Linnaosad

Friedersdorf Siedlung, Friedersdorf, Pulsnitz.
Sergei Tšopik

Sergei Tšopik (sündinud 7. septembril 1980) on Ukraina jalgpallur.
2002–2003 mängis ta klubis FC Tallinna Levadia.
Baltistika

Lingid

•"BALTISTICA". Läti keeles. 
• Riia Ülikool
• Kaunase Ülikool
Läti Ülikool

Ajalugu

Läti Ülikool asutati 28. septembril 1919 kui Läti Kõrgem Kool (Latvijas Augstskola). Kool loodi 1862. aastal asutatud Riia Polütehnilise Instituudi järeltulijana. Ülikooli esimene rektor oli keemik Paul Walden. 1923. aastal sai ülikool oma praeguse nime Läti Ülikool (Universitas Latviensis).
Aastatel 1919–1940 oli Läti Ülikool suurim kõrgharidus-, teadus- ja kultuurikeskus. Endise Riia Polütehnikumi maja aadressil Raina bulvar 19 on praegu ülikooli peahoone.
Olev Liivik

Olev Liivik (sündinud 22. augustil 1975) on Eesti ajaloolane.
Liiviku peamised uurimisvaldkonnad on teise maailmasõja järgne Eesti poliitiline ajalugu ja baltisaksa vähemuse tegevus Eestis 1920. ja 1930. aastatel.
Aastal 1999 lõpetas ta bakalaureusekraadiga Tartu Ülikooli ajaloo-osakonna ning kaitses 2005. aastal ajaloomagistri ja 2014. aastal ajaloodoktori kraadi.
Vene-Balti laevaehitustehas

Tehase tegevus

Üle poole I maailmasõja eelse Venemaa laevaehituse tootmisvõimsusest oli koondunud Läänemere kubermangudesse ja Peterburi. Vene-Balti laevatehas oli suurim laevaehitustehas, kus oli 8 staaplit ja töötas 3000 (1916. aastal koos mürsutsehhi töölistega kokku isegi kuni 7500) töölist. 1912. aastal ehitama hakatud tehases, mis hakkas ametlikult tööle 31. mail 1913, valmis juba 1916. aastal kolm sõjalaeva.

Laevaehitustehas pärast I maailmasõda

Tehas evakueeriti I maailmasõja ajal, siis lahkus ka enamik Tallinna toodud vene töölistest.
Pärast Eesti iseseisvumist loodi Vene-Balti laevaehitustehase baasil Inglise-Balti laevaehituse ja mehaanika aktsiaseltsi Eesti esindus (Anglo-Baltic Shipbuilding Engineering Company's Comitee for Estonia), mis aga ei suutnud taastada endist suurejoonelist laevaehitust. Tehase alal leidsid koha paljud väikesed tööstusettevõtted, ruume kasutati ka ladudena, muu hulgas hoiti seal ka riigi viljavaru.

Laevatehas pärast II maailmasõda

II maailmasõja järel taastati tehases sõjalaevade remondibaas, NSV Liidu Ministrite Nõukogu 1947. aasta 29. juuni otsuse alusel ning ettevõte allutati NSV Liidu Laevaehituse Tööstuse Ministeeriumile ja selle ametlikuks nimeks sai Tehas nr 890. Tehase taastamistöödel kasutati tööpataljonlastest koosnevat ehitusorganisatsiooni Baltvojenmorstroi. Taastamistööde tulemusena avati 30. aprillil 1948 mehaanika-montaažitsehh.
1948. aasta lõpul hakati remontima sõjalaevu, nende hulgas miiniristlejad Silnõi ja Slavnõi. Remonditöid takistas aga suurte ujuvdokkide ja kraanade puudumine. Seetõttu sai miiniristlejaid remontima hakata alles 10. oktoobril 1949, kui toodi Saksamaalt 60 000-tonnise tõstejõuga ujuvdokk, mis oli tollal üks maailma suuremaid. Saksamaalt nõukogude okupatsioonivägede poolt reparatsioonitasudeks rekvireeritud ujuvdoki taastamine kestis kaua ning alles 17. juunil 1954 võeti tehases Euroopa suurim ujuvdokk kasutusele.
1. veebruarist 1951 kandis laevatehas nimetust Postkast nr 1083.
29. juunil 1957 allutati tehas Eesti NSV Rahvamajanduse Nõukogule. Pärast vabariiklikusse alluvusse minekut hakkas remondis olevate sõjalaevade osakaal järk-järgult vähenema. 1959. aasta detsembris lõpetati miiniristleja Stroinoi ja Stoiki kapitaalremont ja ristleja Ždanovi jooksva remondi tööd. 1960. aastatest oligi põhitöö kalalaevade remontimine. Alates 1990. aastast hakkas Balti Laevaremonditehas remontima tankereid, kauba- ja reisilaevu.
Eesti NSV ajal ehitas laevatehas 1952. aastal Kangru tänavale ja 1954. aastal Nekrassovi tänavale lasteaia. 1956. aastal valmis Pelgurannas 880 lapsele mõeldud keskkool (hiljem Tallinna 33. Keskkool, kuni 2010. aastani Pelguranna Põhikool).

Huvitav seik

Aastatel 1913–1914 elas Tallinnas ja töötas Vene-Balti laevatehases ekskavaatorijuhi abina Sergei Iljušin (1894–1977), kellest hiljem sai maailmakuulus lennukikonstruktor.
Mindeni piiskopkond

Ajalugu

Piiskopkonna asutas aastal 803 Karl Suur, pärast sakside alistamist. See allutati Kölni peapiiskopkond-kuurvürstkonnale. Sellest sai Vürstlik Mindeni piiskopkond (saksa: Fürstbistum Minden) aastal 1180, kui kaotati Saksimaa hertsogiriik. 16. sajandil algas Braunschweig-Lüneburgi hertsogkonna mõjutusel reformatsioon, et riik üle võtta. Rootsi okupeeris Mindeni Kolmekümneaastase sõja ajal ja muutis selle ilmalikuks. 1648. aasta Vestfaali rahu andis selle Brandenburgi margile kui Mindeni vürstkonna (saksa: Fürstentum Minden).
Aastast 1719 haldas Mindeni vürstlikku piiskopkonda koos külgnevaa Ravensbergi krahvkonnaga Brandenburg-Preisimaa kui Minden-Ravensbergi. Aastal 1807 sai see Vestfaali kuningriigi osaks. Aastal 1814 tagastati see Preisimaale ja sai Vestfaali provintsi osaks.
Aastal 1789 oli vürstkonna pindala 1100 km². See piirnes (päripäeva põhjast alates): Hessen-Kasseli maakrahvkonna eksklaav, Braunschweig-Lüneburgi kuurvürstkond, Schaumburg-Lippe krahvkond, veel üks Hessen-Kasseli eksklaav, Lippe vürstkond, Ravensbergi krahvkond ja vürstlik Osnabrücki piiskopkond. Linnad olid Minden ja Lübbecke.
Mis puudutab Mindeni piiskopkonda, alates Rootsi-poolsest ülevõtust aastal 1648 ei olnud enam seaduslikku katoliku pontifikaati. Piiskopkonna ala, sisaldades ilmaliku vürstliku piiskopkonna kõrval ka osi Braunschweig-Wolfenbüttelist ja kogu Schaumburg-Lippe, oli esimene kadunud piiskopkond, mille eest hakkas aastal 1667 hoolitsema Põhja-Saksamaa apostellik vikariaat. Aastatel 1709 kuni 1780 moodustas endise piiskopkonna ala Ülem- ja Alam-Saksi apostelliku vikariaadi osa, enne kui see taasliideti Põhjamisjonitega. Aastal 1821 sai endise Mindeni piiskopkonna ala endise vürstliku piiskopkonna piires Paderborni piiskopkonna osaks, kuna Braunschweigi osa sai aastal 1825 Anhalti ja Braunschweigi apostelliku vikariaadi osaks, et ühineda aastal 1834 Hildesheimi piiskopkonnaga. Schaumburg-Lippe ala jäi Põhjamisjonitesse kuni kaotamiseni aastal 1930, saades esmalt Osnabrücki piiskopkonna ja aastal 1965 Hildesheimi osaks.
Rebane (tähtkuju)

Rebane (ladina Vulpecula, lühend Vul) on põhjataevas asuv tähtkuju. Selle pindala on 268 ruutkraadi ja see on pindalalt 55. tähtkuju.
Tähtkuju moodustas 1690. aastal Johannes Hevelius, kes nägi seal rebast, kel on hani hambus.
Rebase tähtkujus ei ole heledaid tähti. Heledaim täht on punane hiid Alpha Vulpeculae (Anser) tähesuurusega 4,44 ja kaugusega 297 valgusaastat.
Tähtkujus asub M27 ehk Hantli udukogu ja spiraalgalaktika NGC 7052.
1967. aastal avastati tähtkujus PSR B1919+21, esimene pulsar.
Lielvārde

Nimi

Linna nimi tuleb tõenäoliselt skandinaavia päritolu sõnast warde "kaiäärne, signaallõkkega järsak, kuhil". Nime esimene pool tähendab läti keeles "suur".

Ajalugu

Esimesed märgid inimasustusest Lielvārdes pärinevad Dievukalnsi linnamäelt, kus 3000 aastat tagasi on elanud baltlased. Hiljem asustasid selle piirkonna liivlased. Dievukalnsi mägi kujunes hiljem kohalike hõimude kultuskohaks ja 13. sajandi alguses sai sellest Lielvārde vasallilinnuse asupaik.
Liivi ristisõja ajal oli Lielvārde koos selle ümbrusega üks suurematest Väina liivlaste keskustest. Seal asus Lielvārde muinaslinnus ja mitu küla.
Piiskop Albert andis Lielvārde 1201. aastal benefiitsiks Danielile. Reaalselt hakkas Daniel seal valitsema ja omale linnust ehitama alates ilmselt 1206. aastast, mil kohalikud liivlased Albertile alistusid. Aasta varem oli Alberti juhitud ristisõdijate vägi nendega väikese lahingu pidanud ja sealse linnuse põlema pannud.
1212. aastal plaanisid Lielvārde liivlased ühineda üldise piiskopi-vastase ülestõusuga, kuid vandenõust teada saanud Daniel vangistas ennetavalt kohalikud ülikud ja põletas nende linnuse.
Lielvārdes asus ka Püha Antoniuse klooster Lielvārdes Daugava kaldal (St. Antonius-Kloster in Lennewarden an der Düna). Aastal 1255 loodi Lielvārde kihelkond. Sealne linnus jäeti maha Liivi sõja ajal, hiljem rajati sinna Lielvārde mõisa hoonetekompleks.  Tänapäevane luteri kirik valmis aastal 1747.
Aastal 1861 valmis Riia-Daugavpilsi raudtee, millel avati Rembate raudteejaam. Selle juurde tekkinud asula pani aluse tänapäevasele linnale. Aastal 1961 sai asulast alev. Aastal 1970 valmis Nõukogude sõjaväe Lielvārde lennuväli, mille tarbeks ehitati asulasse mitmeid kortermaju.
Lielvārde sai linnaõigused 1992. aastal. Kuni 2009. aasta haldusreformini kuulus ta Ogre rajooni, pärast seda sai Lielvārde piirkonna keskuseks.
Saint-Denis' kunsti- ja ajaloomuuseum

Saint-Denis' kunsti- ja ajaloomuuseum (prantsuse Musée d'art et d'histoire de Saint-Denis) on kunsti- ja ajaloomuuseum Prantsusmaal Saint-Denis' asulas. Muuseum asutati 1901. Muuseum asub endises karmeliitide ordu hoones.
1982 tunnistati muuseum Euroopa aasta muuseumiks.
Ujumine

Inimese ujumine

Inimeste ujumine on nii ajaviide kui ka spordiala. Ujumine meelelahutusena on populaarne sooja kliimaga riikides.
Ujumisel on mitu tervislikult head külge, kuid samas tuleb vees järgida põhilisi ohutusreegleid.
Psühhiaatria mõisteid

A

Abikool - 
Abuulia - 
Afefoobia -  
Ajavahestress -
Agalmatofiilia -
Agorafoobia - 
Algofoobia -  
Apaatia -
Alkoholism -
Alkoholpsühhoos -
Alkohoolik -
Amneesia -
Anaesthesia dolorosa -
Anoreksia -
Antidepressant -
Antipsühhiaatria -
Antipsühhootikumid -
Arengupuue -
Aspergeri sündroom -
Autism -  
Avatusluul

B

Bibliomaania - 
Bipolaarne häire -
Buliimia

D

De Clérambault' sündroom - 
Debiilik -
Deliirium - 
Delirium tremens - 
Dementsus - 
Depressiivne luul -
Depressioon - 
Depressioon (emotsioon) -
Dissotsiatiivne identiteedihäire

E

Ebastabiilne isiksus -
Ehholaalia - 
Ekshibitsionism -
Elekterkrampravi -
Emotsionaalne inadekvaatsus -
Eripedagoog - 
Erotomaania -
Etkloorvünool - 
Eufooria - 
Euroopa Liidu narkostrateegia

G

Grafomaania

H

Hallutsinatsioon -
Haloperidool -
Hullumeelsus - 
Hüperaktiivsus tähelepanu puudulikkusega - 
Hüpnoos - 
Hüpnoteraapia - 
Hüpohondria -
Hüpomaania -  
Hüpopaatia

I

Idiootia - Impulsihäire - Insomnia - Instseneeringuluul - Isiksushäired

J

Joomasööst -
Jälitusluul

K

Kahjude vähendamine (narkomaania) - Kaksikdiagnoos - Katalepsia - Kerge vaimne alaareng - Kinnisidee - Klaustrofoobia - Kleptomaania - Komisjoniline kohtupsühhiaatriaekspertiis - Kompulsiivne toitumishäire - Konfabulatsioon - Koolifoobia - Kronofoobia - Kunstiteraapia - Kõrge päritolu luul

L

Lahenduskeskne lühiteraapia - Leidurlusluul -  Lembeluul - Logorröa - Loovteraapiad - Läbipõlemissündroom - Luul

M

Maania -
Meeleoluhäire -
Melanhoolia - 
Metadoon -
Metadoon-asendusravi -
Missiooniluul - 
Mäluauk -
Mõõdukas vaimne alaareng

N

Narkolepsia -
Narkomaania -
Narkostrateegia -
Nartsissistlik isiksushäire - 
Nekrofiilia - 
Neurolepsia -
Neuroleptikum -
Neuroos - 
Neurootik -
Nägemishallutsinatsioon -  
Närvisüsteemi depressant

O

Obsessiiv-kompulsiivne häire -
Ofidiofoobia - 
Olmeluul - 
Opiaat - 
Opioid -
Orgaanilised psüühikahäired - 
Ortoreksia

P

Paanikahäire - 
Paranoiline luul -
Paruresis -
Posttraumaatiline stressihäire - 
Pseudohallutsinatsioon -
Psühhiaatria -
Psühhiaatriline sundravi -
Psühhiaatrilise abi seadus Eestis -
Psühhoanaleptiline aine - 
Psühhoos - 
Psühhopaatia - 
Psühhopatoloogia -
Psühhoteraapia -
Psühhotrauma - 
Psüühikahäire -
Psüühiline funktsioon -
Püromaan -
Püromaania

R

Raske vaimne alaareng - Reformaatorlusluul - Rikkusluul

S

Skisofreenia -
Skisofreenia, skisotüüpsed ja luululised häired - 
Somnambulism - 
Sotsiopaat -  
Suhtumisluul -
Sundmõtlemine -  
Suurusluul - 
Sõltuvus - 
Sõltuvusaine - 
Söömishäired - 
Sügav vaimne alaareng -
Süsteemne teraapia

Z

Zoofoobia

T

Tajumishäired -
Tantsuteraapia - 
Teisikuluul -  
Teovõime -
Trihhotillomaania - 
Tundeelu häired - 
Tundeelu tuimenemine -
Tõeline hallutsinatsioon

U

Uneapnoe -
Unehäire -
Unetus - 
Uneärevus - 
Urofoobia

V

Vaimne alaareng - Vaimne tervis - Vaimupuue - Valikuline mutism - Võimekusluul - Võimuluul

Ä

ärevus - ärevushäire
Euboia

Geograafia

Euboia on 150 km pikk ja 6–50 km lai. Saare pindala on 3684,8 km².
Euboia on Chalkída uue silla kohal eraldatud mandrist kõigest 160 m laiuse Euripose väinaga. Lõunas olevast Atikast eraldab Euboiat väin, mida nimetatakse Petalióni laheks. Edelas olevast Boiootiast eraldab Euboiat väin, mida nimetatakse Põhja-Euboia laheks. Läänes asuvad Fthiótida ja Óthryse mäed, loodes asuvast Magneesiast eraldab Euboiat Pagasitikóse laht. Kirdes asuvad Põhja-Sporaadid. Kagus asuvad Küklaadid, mille suurimast ja ühtlasi lähimast saarest Ándrosest eraldab Euboiat Kafiréa väin.
Euboia olulisimad neemed on Artemísio neem põhjas, Kými neem kirdes ja Kafiréa neem kagus.
Euboia on mägine. Kõrgeimad tipud on 1745 m kõrgune Dírfys saare keskosas ja 1398 m kõrgune Óchi saare kagutipus.
Euboia suurim linn on edelarannikul asuv Chalkída, mis asub kohas, kus saare kaugus mandrist on kõige väiksem (ca 35 m). Suuremad asulad on veel Loutrá Aidipsoú looderannikul, Istiaía põhjarannikul, Kými kirderannikul, lõunarannikul olev Kárystos ja edelarannikul olev Alivéri. Linnadel on omavaheline maanteeühendus.
Juba antiikajal ehitati 30 m pikkune ujuksild, mis viis mandrilt Euboiale.

Ajalugu

Vana-Kreekas elasid Euboial peamiselt joonlased. Sel ajal peeti Euboiat viljakaks piirkonnaks.
Euboia tähtsaimad linnad Chalkis (tänapäeva Chalkída) ja Eretria kujunesid 8. sajandil eKr ärikeskusteks. Neil oli kolooniaid Sitsiilias, Itaalias ja Chalkidikel. 7. sajandi esimesel poolel toimus nende linnade vahel sõda Lelantoni tasandiku pärast, mis oli esimene ülekreekaline koalitsioonisõda.
Ateena riigimees Solon võttis 6. sajandil eKr Ateenas Aigina rahaühiku asemel kasutusele Euboia rahaühiku, mis oli kergem ja juba ennegi laialt käibel. See kiirendas nii Atika kui Euboia majanduse arengut.
506 eKr vallutas Ateena Chalkise ja 490 eKr hävitas Pärsia Eretria. Ateena I mereliitu kuulus tosinkond Euboia linna ja nende lahkulöömiskatse surus Perikles 446 eKr maha. 411 eKr said Chalkis ja Eretria jälle iseseisvaiks.
Hellenismi ajal oli Chalkis tugev kindlus.
Antiikajal kaevandati Euboialt mitmesuguse värvusega peeneteralist Karystose marmorit ja ehedat väävlit. Kaevandati ka vaske, aga juba 3. sajandiks eKr olid sealsed varud ammendunud.

Rahvastik

2001. aasta rahvaloenduse andmetel elas saarel 198 130 inimest.
Tõnu Tõnso

Tõnu Tõnso (sündinud 29. novembril 1959) on eesti matemaatikapedagoog ja kirjastaja.
Ta lõpetas 1977. aastal Tallinna 4. Keskkooli ja 1982. aastal Tallinna Pedagoogilise Instituudi matemaatika-füüsika õpetajana. 
Ta töötas aastatel 1982–1987 Aruküla 8-klassilises Koolis ja aastatel 1999–2000 Tallinna Prantsuse Lütseumis matemaatikaõpetajana. Ta on alates 1987. aastast töötanud Tallinna Pedagoogilises Instituudis / Tallinna Ülikoolis, sealhulgas alates 2015. aastast digitehnoloogiate instituudis rakendusmatemaatika lektorina.
Ta asutas 1993. aastal kirjastus Mathema ja on andnud välja kuus matemaatikaõpikut.
Ta on alates 1999. aastast ajakirja Horisont autoreid.
El Salvadori jalgpallikoondis

Kohtumised Eesti koondisega

Eesti jalgpallikoondis on El Salvadoriga kohtunud ühe korra. 29. veebruaril 2012 toimunud kohtumise võitis Eesti 0:2. El Salvador oli 79. FIFA liikmesriik, kellega Eesti koondis ametliku kohtumise pidas.
Steubeni maakond (Indiana)

Steubeni maakond (Steuben County) on maakond USA-s Indiana osariigis. Geograafilised koordinaadid on 41°64' N, 85°00' W.
Maakonna halduskeskus on Angola.
Maakonna pindala on 835 km². Veepindala on 35 km².
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 34 185. Aastal 2000 oli elanike arv 33 214.

Ajalugu

Steubeni maakond moodustati 7. veebruaril 1835. aastal LaGrange'i maakonna osast. Maakond sai nime Ameerika iseseisvussõja ohvitseri Friedrich Wilhelm von Steubeni järgi.
Margaret Clarke

Margaret Clarke (neiupõlvenimega Margaret Crilley; 29. juuli 1888 Newry, Põhja-Iirimaa – 31. oktoober 1961 Dublin, Iirimaa) oli iiri portretist, Hibernia Kuningliku Akadeemia liige.

Elulugu

Margaret Crilley oli üks Patrick Crilley kuuest lapsest. Tema sünnipäevaks öeldakse tavaliselt 29. juuli 1888, ehkki kohalikud andmed seda ei kinnita. Algul õppis ta Newry tehnikakoolis koos õe Maryga ning kavatses saada õpetajaks, kuid 1905. aastal võitis Margaret stipendiumi Dublin Metropolitan School of Arti. Seal õppis ta William Orpeni juures, kes pidas Margareti paljutõotavaks tudengiks. Ta lõpetas õpingud 1911. aastal kunstiõpetaja kutsetunnistusega ning alustas tööd Orpeni assistendina.
1914. aastal abiellus Margaret kaasõpilase Harry Clarke'iga, üllatades oma peret ja tuttavaid. Noorpaar kolis korterisse aadressil North Frederick Street 33. Nad said kolm last: Michael, David ja Ann. Harry vend Walter abiellus 1915. aastal Margareti õe Maryga. Abikaasa surma järel 1931. aastal sai Margaret Clarke'ist Harry Clarke'i Vitraažistuudio direktor. Clarke suri Dublinis 31. oktoobril 1961 ning on maetud Redfordi surnuaiale Greystonesis Wicklow' krahvkonnas. Tema sünnikohta Newrys tähistab sinine mälestustahvel.

Kunstilooming

Emsakordselt esines Margaret Clarke Iiri Kuningliku Akadeemia näitusel 1913. aastal. Järgnenud 40 aasta jooksul kuni 1953. aastani esitas ta näitustele üle 60 teose, millest enamik olid portreed. Teiste seas tellisid Clarke'ilt oma portreed Dermod O'Brien, president Éamon de Valera, peapiiskop McQuaid ja Lennox Robinson. Clarke veetis palju aega Arani saartel koos oma abikaasa ja kunstnik Seán Keatinguga, millest sündis arvukalt maastikumaale ja väiksemaid visandeid.
1939. aastal kirjutas üks kriitik, et Clarke'i "silmapaistvates joonistustes on isikupära tabatud mõne kiire säästliku joonega". Elu jooksul võitis Clarke mitmeid auhindu, sealhulgas Tailteanni kuld-, hõbe- ja pronksmedali 1924. aastal ning Tailteanni pronksmedali 1928. ja 1932. aastal. 1926. aastal valiti ta Iiri Kuningliku Akadeemia assotsieerunud liikmeks ning 1927. aastal täisliikmeks. Kui 1943. aastal rajati Iiri Kaasaegse Kunsti Näitus (Irish Exhibition of Living Art), määrati Clarke selle täitevkomitee liikmeks. Tema töid leidub paljudes muuseumides ja galeriides, näiteks Iiri Rahvusgaleriis (National Gallery of Ireland), The Hugh Lane'is, Crawfordi Kunstigaleriis, Ulsteri Muuseumis, Limericki Linna Kunstigaleriis (Limerick City Gallery of Art), Limericki Ülikooli Riiklikus Autoportreekollektsioonis (National Self Portrait Collection) ning Iiri Kolleegiumis Roomas.
Ain Riistan

Ain Riistan (sündinud 28. septembril 1965 Tartus) on Eesti usuteadlane.

Elulugu

Ain Riistan lõpetas 1991 Tartu Õhtukeskkooli, 1995 Kõrgema Usuteadusliku Seminari ja 1997 Tartu Ülikooli usuteaduskonna.
1999. aastal kaitses ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas väitekirjaga "Antiookia Ignatiose kristoloogia käsitletuna ajaloolistes seostes postliberaalse teoloogia perspektiivis" teoloogiamagistri (mag. theol) kraadi. 2011. aastal kaitses ta samas teaduskonnas teoloogiadoktori (dr. theol) kraadi. Tema väitekirja teema oli " Ajalooline Jeesus: teaduse probleem religiooni kontekstis", juhendajad Anne Kull ja Peeter Torop.
Riistan oli 1995–2001 Kõrgema Usuteadusliku Seminari süstemaatilise teoloogia ja võrdleva usundiloo lepinguline õppejõud, aastast 2001 süstemaatilise teoloogia lektor, 1998–1999 Sisekaitse Akadeemia erakorraline lektor, aastast 2001 Tartu Teoloogia Akadeemia Uue Testamendi lektor, 1997–1999 TÜ sotsiaalteaduskonna semiootikaosakonna õppeülesande täitja, 1997–2002 TÜ usuteaduskonna õppeülesande täitja, aastast 2002 Uue Testamendi lektor. 1996–1997 täiendas end Tšehhis International Baptist Theological Seminary's ja Praha Karli Ülikooli protestantlikus teoloogiateaduskonnas. Akadeemilise Teoloogia Seltsi liige (1999, aastast 2002 esimees), aastast 2003 Usuteadusliku Ajakirja peatoimetaja, Eesti Akadeemiline Usundiloo Seltsi liige (2006), koordineerinud TÜ-s religiooniantropoloogia eriala väljaarendamist.

Teadustöö

Uurimisvaldkond: kultuur ja religioon; Uue Testamendi sotsiaal-ajaloolised uuringud; varakristlike tekstide hermeneutika.
Heiki Erm

Heiki Erm (sündinud 6. septembril 1947 Tallinnas) on eesti mägimatkaja ja alpinist.
Ta on tõusnud mägimatkade käigus kolme seitsmetuhandelise tippu (1990, 1991).
Ta on harrastusfotograaf.

Haridustee ja töökäik

Ta lõpetas 1966. aastal Tallinna 10. Keskkooli ja 1971. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi tööstuselektroonika erialal.
Aastatel 1970–1992 töötas ta Eesti Teaduste Akadeemia Küberneetika Instituudis (1970–1989 Eesti NSV TA Küberneetika Instituut) ja selle allasutustes. 1993. aastast töötas ta AS Systest Pens arvutustehnika remondigrupis remondimeistrina.

Mägimatkamine

Ta lõpetas 1974. aastal Tallinna Matkaklubi mägimatkakooli. Ta on harrastanud peamiselt mägimatkamist. Kokku on ta sooritanud 19 kategooriamatka, neist juhtinud viit.
Ta on osa võtnud paljudest Tallinna ja Eesti mägimatkatehnika meistrivõistlustest võistleja, kohtuniku, peakohtuniku ja korraldajana.
Ta on Tallinna ja Eesti meister mägimatkatehnikas (1984, 1985).

Alpinistlikud tõusud

Ta matkas kahel aastal järjest Tõivo Sarmeti juhitud mägimatkagrupiga Pamiiris ja tõusis selle koosseisus 1990. aastal Estonia tippu (6211 m) ja seejärel seitsmetuhandelise Lenini tippu (7134 m). 1991. aastal tõusis ta 6. raskusastme mägimatka käigus koos Tõivo Sarmeti ja Raivo Plumeriga 12. augustil Korženevskaja tippu (7105 m) ja 22. augustil Kommunismi tippu (7495 m).

Isiklikku

Tal on tütar (sündinud 1979) ja kaks poega (sündinud 1981 ja 1988).