Orienteerumiskaardistamine

Orienteerumiskaardistamine on kaartide loomine, mitmest etapist koosnev protsess, mille lõpptulemusena valmib maastikku detailselt kujutav topograafiline orienteerumiskaart, kus on näidatud pinnavormid, taimestik, vetevõrk ja sood, asustus, teed ja muud eristatavad orientiirid. Rahvusvahelise Orienteerumisföderatsiooni (IOF) eestvedamisel on kehtestatud üle maailma kehtivad metsas toimuva orienteerumisjooksu kaardistamisreeglid (ISOM2000) ning enamasti asulates toimuvate sprindiorienteerumise reeglid (ISSOM2007).

Orienteerumiskaardistamise ajalugu

Orienteerumiskaartide valmistamine sai alguse Skandinaavia maades. Esialgu kasutati orienteerumiseks täiustatud militaarkaarte, kuid peagi hakati tootma spetsiaalseid kaarte. Esimene mitmevärviline kaart valmistati Rootsis 1955. aastal, mõned aastad hiljem toodeti neid juba massiliselt, eriti Norras. Kaartide kvaliteet varieerus palju, kuna iga kaardistaja kasutas oma meetodeid ja sümboleid. Esimesed kaardistamise komiteed loodi 1961. aastal Norras ja Rootsis, et koordineerida ning standardiseerida orienteerumiskaardistamist. IOF kongressil 1965. aastal määrati esimene IOF kaardistamise komitee, mille esimeheks sai Jan Martin Larsen. Aastal 1969 Tšehhoslovakkias toimunud kaardistamiskonverentsil, kus võeti vastu kaardistamisreeglid, osales 12 IOF liikmesriiki. 1975. aastal võeti vastu uus, täiustatud reeglistik. Hetkel kehtivad kaardistamisnõuded kehtestati 2000. aastal.

Kaardi põhinõuded

Orienteerumiskaart peab olema korrektne ja loetav. Orienteerumise all mõeldakse maastikul liikumist kaardi abil, mistõttu on kaardi täpsus võistlejatele oluline, vältimaks nende ebavõrdsesse olukorda asetamist. Kaardile peaksid olema kantud kõik objektid, mida orienteeruja on võimeline metsas liikudes märkama. Kõige olulisem komponent on reljeef, mida tuleks kujutada võimalikult täpselt. Loetavuse huvides on maastiku kujutamist lubatud üldistada. Kaart peab olema orienteeritud magnetilise põhja-lõuna suuna järgi. Kaardilehe servad peavad olema põhja suunaga paralleelsed. Kompassjooned asetsevad kaardil iga 500 m järel. Joonte otstesse kantakse nooled, mis osutavad põhja suunda. Kaardil paiknevad tehisobjektid on orienteeritud põhjasuunda. Levimumad mõõtkavad orienteerumiskaardi puhul on 1:4000, 1:10 000 või 1:15 000 (näitab, et 1 cm kaardil vastab reaalsuses 15 000 cm-le ehk 150 meetrile). Mõõtkava suurendamisel tuleb kõiki tingmärke suurendada 150%.
Eesti Orienteerumisliit on koostanud kaardikoodeksi, kus on esitatud kõik kaardi visuaalsed nõuded.

Kaardijoonise tegemine

Kaardi digiteerimine toimub programmi OCAD abil. OCAD on spetsiaalne kaardijoonistamise programm, kus on kõik leppemärgid valmiskujul olemas. Välitööde käigus koostatud mustand skaneeritakse arvutisse ja joonistatakse üle. Peamine kaardi komponent on joonobjekt, näiteks kontuurjooned ja teerajad. Teise olulise osa moodustab pindobjektide täide, näiteks põllud ja halvasti läbitav mets. Kolmanda osa moodustavad kõik teised sümbolite paletis olevad objektid. Teised vähem levinud orienteerumiskaartide joonistamisprogrammid on OpenOrienteering Mapper, O-scape, Mapstudio ja Microstation. Nende programmide eelis OCAD-i ees on see, et need on lihtsamad ja tasuta. Lisaks saab internetist alla laadida kaardijoonistamise rakendusi mobiilsetele seadmetele, mis võimaldab parandusi kaardile kanda välitööd tehes. Viimast kasutatakse eelkõige sprindikaartide valmistamisel.

Kaartide trükkimine

Orienteerumiskaart trükitakse kvaliteetsele paberile, võimaluse korral veekindlale paberile erikaaluga 80–120 g/m². Kasutatakse kahte peamist trükkimismeetodit, trükkimine segatud värvidega (spot color) ning nelja põhivärviga (offset). Segatud värvide puhul kasutatakse puhtaid trükivärve, mille segamisel etteantud värvitabeli põhjal saadakse sobivad värvilahendused. PMS (Pantone Matching System) tehnoloogiat kasutades on kaartide trükkimisel valikus kuus erinevat värvi. Levinuma ofsettrüki korral rakendatakse kolme põhivärvi: tsüaniinsinist (C), fuksiinpunast (M), kollast (Y) ja musta (K), mis trükitakse enamasti iseseisvate värvidena. Rahvusvahelisi võistlusi korraldatakse ofsettrükis tehtud kaartidega. Kaardi trükikotta saatmisel aktsepteeritavad failid on EPL-, PDF- või OCAD-vormingus.
Eestis trükivad orienteerumiskaarte Printwell Systems OÜ, Emer-Pen, Canon Overall, Eesti Elektronpost ja Printcenter.