google/wiki40b huggingface dataset:
Lembit Juhari

Lembit Juhari (15. oktoober 1918 Anija vald – 5. august 1944) oli Eesti ja Saksa sõjaväelane, leitnant (Obersturmführer).
Juhari lõpetas 1938. aastal Tallinna Linna Poeglaste Gümnaasiumi reaalharu ning peale seda Eesti Sõjakooli.
Juhari pioneerkompanii rakendati 1944. aasta märtsis Narva lahingus Vepsküla sillapea likvideerimisel võitlusse miinide kahjutuks tegemiseks. Tugeva vaenlase tule all, enam kui tihti ründavat jalaväge omapoolse võitluspanusega toetades tehti kahjutuks üle 2200 miini.
Ka hiljem, Narva jõe joone kindlustamisel, paistis leitnant Juhari mitmeti silma. Märtsis püüdis Punaarmee jalaväega takistada pioneerkompanii tööd Narva jõel jää purustamisel. Juhari, kes seda isiklikult juhtis, nõudis välja miinipildujate ja õhutõrjekahurite tule, mida ta ka ise parandas ja suunas. Pärast rünnaku tagasilöömist võisid pioneerid oma tööd jatkata.
Veebruaris 1944 autasustati Juharit Raudristi II klassiga ja 22. märtsil 1944 Raudristi I klassiga.
Lembit Juhari langes 5. augustil 1944 Narva rindel ja on maetud Jõhvi Saksa sõjaväekalmistule.
Jaan Tootsen

Jaan Tootsen (sündinud 14. oktoobril 1975) on eesti ajakirjanik ja filmirežissöör.
Jaan Tootsen on lõpetanud Tallinna Pedagoogikaülikooli raadiorežii eriala.
Ta on raadiosarja "Ööülikool" kauaaegne toimetaja.
Alates 1. juunist 2012 töötas Tootsen president Toomas Hendrik Ilvese koosseisuvälise kultuurinõunikuna.
Jõuluturg

Jõuluturg (saksa keeles Weihnachtsmarkt, ka Christkindlesmarkt, Adventsmarkt; prantsuse keeles Marché de Noël) on jõulude tähistamisega seotud tänavaturg, mis toimub tavaliselt nelja advendinädala ajal.

Ajalugu

Seda tüüpi turud pärinevad Saksamaalt, kuid tänapäeval korraldatakse neid üle kogu maailma. Saksa keelt rääkivates Euroopa maades, Ida-Prantsusmaa aladel, Šveitsis ja paljudel endistel Saksa-Rooma riigi aladel ulatub jõuluturgude ajalugu tagasi hiliskeskaega. Jõuluturgude eelkäijaks peetakse Viinis alates 1294. aastast toimunud detsembriturge. Esimesed jõuluturud toimusid Münchenis 1310. aastal, Bautzenis 1384. aastal, Frankfurdis 1393. aastal ja Augsburgis 1498. aastal. Dresdeni Striezelmarkt toimus esmakordselt 1434. aastal.
Kanepi uus kalmistu

Kanepi uus kalmistu (ka Kanepi-Ala kalmistu) on kalmistu Kanepi kihelkonnas Võrumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Kanepi alevikus Kanepi vallas Põlva maakonnas.

Ajalugu

Kanepi kirikuaeda lõpetati matmine üldiselt 1773. aastal, arvatavasti pühitseti siis ka uus kalmistu, kuhu edaspidi maeti siia enamik kihelkonna surnuid. Kalmistut laiendati 1820. aastal, kuid ometi hakkas see jääma kitsaks.
Uue kalmistu jaoks valiti välja maa-ala kirikust loodes. Kanepi uus kalmistu pühitseti 1847. aastal, kuid matmist jätkati ka vanale kalmistule. Kalmistu on 1997. aastast riiklik ajaloomälestis.

Kirjeldus

Kalmistu jääb Kanepi kirikust linnulennult 1 km kaugusele loodesse. Müüriga piiratud ala suurus on umbes 2,75 ha, matmisala on oluliselt väiksem.
Kalmistu on praegu kasutusel ning on üldiselt hästi hooldatud.
Raeapteek

Tallinna Raeapteek on apteek Tallinnas Raekoja platsil, mis tegutseb alates 15. sajandi algusest. See on üks vanimaid püsivalt tegutsenud apteeke Euroopas ja ühtlasi Tallinna vanim ettevõte. Kultuurimälestis nr 1197 .

Raeapteegi muuseum

Tänapäeval asub hoones Raekoja plats 11 lisaks apteegile ka muuseum.
Osterholz-Scharmbeck

Ajalugu

Linna on esmakordselt mainitud 1043. aastal kui Scirnbeci. 1180. aastast kuulus Scharmbeck vürstlikule Bremeni peapiiskopkonnale. Osterholzi klooster asutati 1182. aastal ja püsis 1650. aastani, kui Alam-Saksi muutus peamiselt protestantlikuks. 1648. aastal muudeti vürstlik peapiiskopkond Bremeni hertsogkonnaks, mida esmalt valitses personaalunioonis Rootsi ja 1715. aastast Hannoveri kroon. 1823. aastal hertsogkond kaotati ja selle territoorium sai Stade regiooni osaks Hannoveri kuningriigis.
1927. aastal liideti Osterholzi ja Scharmbecki omavalitsused Osterholz-Scharmbecki nime all ja 1929. aastal anti linnaõigus.
Aastatel 1978 kuni 1992 paiknes Osterholz-Scharmbeckis 4200 Ameerika Ühendriikide maavägede sõdurit ja elas 4000 pereliiget.
Tour Areva

Tour Areva on 184 meetri kõrgune büroopindadega pilvelõhkuja, mis asub Pariisi kõrghoonestatud ärikeskuses La Défense'is.
Gerald Ford

Gerald Rudolph Ford (sünninimega Leslie Lynch King, Jr.; 14. juuli 1913 Omaha, Nebraska – 26. detsember 2006 Rancho Mirage, California) oli Ameerika Ühendriikide 38. president. Ta oli ametis aastail 1974–1977.
Gerald Ford oli ainuke Ameerika Ühendriikide president, keda ei olnud valitud presidendiks või asepresidendiks. Richard Nixon määras ta oma asepresidendiks pärast Spiro Agnew' tagasiastumist. Pärast Nixoni tagasiastumist Watergate'i afääri tõttu sai Gerald Ford presidendiks.

Tegevus presidendina

Olles ligi kuu aega president olnud, kuulutas 8. septembril 1974 Ford välja Nixonile armuandmisavalduse. See osutus väga vastuoluliseks - kriitikud on nimetanud seda korrumpeerunud tehinguks, on väidetud, et Ford andis Nixonile armu viimase tagasiastumise eest.
Välispoliitikas jätkas Gerald Ford Nixoni alustatud nn pingelõdvenduspoliitikat. 1975 kirjutas Ford alla Helsingi lepetele, mille eesmärk oli edendada idabloki ja läänebloki ning USA ja NSV Liidu vahelist koostööd ning vähendada võidurelvastumist külmas sõjas. Samal aastal, 1975, lõppes ka Vietnami sõda kommunistide võiduga – sellega tõmbus USA kagu-Aasia piirkonnast täielikult tagasi. Seejärel muutusid kommunistlikuks Kagu-Aasias ka Kambodža ja Laos.
Sisepoliitikas oli Ameerika Ühendriikidel Fordi valitsusajal raske aeg – naftahinna tõusu tõttu oli USA-d tabanud läbi aegade üks suuremaid majanduskriise, majandus oli stagnatsioonis, inflatsioon ja tööpuudus kasvasid.
Oma ametiaja lõpus ei olnud Ford eriti populaarne. Ameeriklased olid pingelõdvenduspoliitikas pettunud, pärast Vietnami sõja kaotust oli saadud suur löök külma sõja võitluses Kagu-Aasias. Sisepoliitiliselt häiris ameeriklasi aga majanduskriis, mida Ford ei suutnud ületada, ning Nixonile armuandmine. Seetõttu ei õnnestunud Fordil teiseks ametiajaks presidendiks saada, 1977 valiti tema asemele presidendiks Jimmy Carter.
Alajärvi linn

Külad

Alajärvi linna haldusalas on järgmised külad:
Alajärvi kirikuküla, Alakylä, Hoisko, Huosianmaa, Höykkylä, Iiruu, Kaartunen, Keskikylä, Koivumäki, Kortekylä, Koskenvarsi, Kuolema, Kurejoki, Lehtimäki, Levijoki, Lipo, Luoma-aho, Länsikylä, Menkijärvi, Möksy, Paalijärvi, Pekkola, Peräkylä, Pynttäri, Rannankylä, Saukonkylä, Sissala, Teerineva, Uusikylä.
Antonín Zápotocký

Antonín Zápotocký (19. detsember 1884 Zákolany – 13. november 1957 Praha) oli Tšehhoslovakkia kommunistlik riigitegelane ja ametiühingutegelane.
Antonín Zápotocký oli pärit tšehhi töölisliikumise tegelase Ladislav Zápotocký perekonnast. Ta õppis müürsepaks, kuid oli alates 20. sajandi algusest tegev Sotsiaaldemokraatliku Partei funktsionääri ja ajalehetoimetajana. Ta võttis Austria-Ungari armee koosseisus osa Esimesest maailmasõjast. Tšehhoslovakkia iseseisvumise järel oli ta üks sotsiaaldemokraatide vasakpoolse tiiva juhtivaid tegelasi. 1920. aastal võttis ta osa Kominterni teisest kongressist. 1921. aasta oli Antonín Zápotocký üks Tšehhoslovakkia Kommunistliku Partei asutajatest ja 1922–1925 peasekretär. 1930. aastatel oli ta üks kommunistliku ametiühinguliikumise juhte Tšehhoslovakkias. Saksa okupatsiooni ajal vahistati ta 1939. aasta aprillis, kuni sõja lõpuni hoiti teda vangistuses Sachsenhauseni koonduslaagris. Pärast vabanemist määrati ta 1945. aastal ametiühingute kesknõukogu juhiks.
15. juunist 1948 kuni 21. märtsini 1953 oli Antonín Zápotocký Tšehhoslovakkia valitsuse esimees (sisuliselt peaminister) ja 14. märtsist 1953 kuni 13. novembrini 1957 Tšehhoslovakkia president.
Joogapiraatlus

Joogapiraatlus (inglise keeles Yoga piracy) on tänapäeval lääneriikides leviv ärimudel, kus joogapraktikud väidavad endal olevat autoriõiguse joogapoosidele (aasanatele) ja -tehnikatele, mis on tegelikult kirjeldatud juba ammustes tekstides, kuuluvad Indias traditsiooniliste teadmiste hulka ning on seetõttu avalik omand.
Sageli tegelevad joogapiraatlusega mitte india päritolu joogaõpetajad, kes nimetavad end aasanate, pranayama hingamistehnikate ja -järjestuste ning ajurveeda meditsiinivõtete autoriteks. Üks tuntumaid näiteid on Ameerika Ühendriikides populaarne Bikram Yoga. Joogapiraatlusest on kujunenud tulus rahvusvaheline tööstusharu, millega Ameerika joogatööstus teenib mõne hinnangu kohaselt kuni 3 miljardit USA dollarit aastas.
Joogapiraatluse vastu võitlemiseks on India valitsus algatanud projekti 1500 joogapoosi dokumenteerimiseks, mis pärinevad eri allikaist, alates Patanjali "Joogasuutratest" kuni tänapäevani. Poosid kantakse traditsiooniliste teadmiste andmebaasi Traditional Knowledge Digital Library, kus need muutuvad kättesaadavaiks kogu maailma patendiametitele. 2005. aastaks oli India kaubandusministeerium koostanud 30 miljonit andmebaasikirjet. Projekti oli kaasatud 15 tähtsamat India joogakooli, nende seas Iyengari instituut ja Kaivalyadham.
Apandiku mõis

Apandiku mõis (saksa keeles Apandik) oli Kiikla mõisa karjamõis Jõhvi kihelkonnas Virumaal.
Maire

Maire on naisenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis populaarsuselt 74. naisenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Maire 2211 naisel.
Vändra metskond

Ajaloost

Vändra metskond loodi 1920. aastal Rõusa ja Vana-Vändra mõisa ning Vändra kirikumõisa aladel. Kantselei asus algselt Rõusa mõisas.
Ahti Nurmis

Ahti Nurmis (22. juuni 1947 – 11. august 2003) oli eesti laulja.
Ta oli 1970. aastate lõpus ansambli Mobile solist. Alates 1980. aastate algusest laulis Nurmis varieteedes, peamiselt hotellis Olümpia, hiljem ka restoranis Kännu Kukk.
Ta suri 56-aastaselt infarkti tõttu.

Isiklikku

Ta oli abielus tantsija Sirje Nurmisega, neil on tütar Angelica .
Molveno

Geograafia

Molveno paikneb 4 km pika Molveno järve põhjapoolses otsas, Brenta Dolomiitide ja Paganella mäe jalamil.
Molveno järv, tekkinud maalihke tulemusena umbes 4000 aastat tagasi, on Trentino-Alto Adiges suuruselt teine, 3,3 km². Selle maksimaalne sügavus on 123 m.
Molveno külgneb järgmiste valdadega: Andalo, Cavedago, Tre Ville, San Lorenzo in Banale, Spormaggiore, Vallelaghi ja Ville d'Anaunia.

Ajalugu

Molveno piirkond on asustatud teadaolevalt neoliitikumist saati. Oma strateegilise asukoha tõttu Brenta-Paganella platoo sissepääsu juures vaidlesid tema üle Trento piiskopid, Tirooli krahvid ja Flavoni krahvid.
Aastatel 1802 kuni 1805 ehitasid austerlased järvele rea kindlustusi Prantsuse vägede peatamiseks.
Kikkpoks

Kikkpoks (inglise keeles kickboxing) on poksi ja karate elementidega võitlusviis ja kontaktspordiala, kus kasutatakse nii käe- kui ka jalalööke. See kuulub hübriidsete võitluskunstide hulka.
Ajalooliselt arenes kikkpoks Jaapanis karatest, Muay Thaist ja läänelikust poksist. Juba 1960. aastatest on kikkpoksis korraldatud võistlusi, kuid tänini korraldavad maailmas kikkpoksivõistlusi eri organisatsioonid, ühtne katusorganisatsioon puudub.
Toomas Rang

Toomas Rang (sündinud 10. novembril 1951 Tallinnas) on Eesti elektroonikateadlane.

Elulugu

Toomas Rang on Silvia ja Heino Rangi poeg.
Lõpetas 1970 Tallinna 1. Keskkooli ja 1975 Tallinna Polütehnilise Instituudi tööstuselektroonika alal; 1977–81 õppis Budapesti Tehnikaülikooli aspirantuuris, tehnikakandidaat (1981, Ungari Teaduste Akadeemia), väitekiri "I2. trükk L áramkörök számitogépes modellézese" (I2. trükk L-skeemide modelleerimine arvutil). Täiendanud end 1977–81 Ungaris Budapesti Ülikoolis ning aastast 1984 mitu korda Saksamaal Kieli Rakenduskõrgkoolis ja Saarimaa Ülikoolis. 1991 lõpetas ta Eesti Diplomaatide Kooli.
Rang oli 1981–82 TTÜ elektroonikakateedri vanemteadur, 1982–84 vanemõpetaja, 1985–87 dotsendi kohusetäitja, 1987–91 dotsent, 1991–96 elektroonikainstituudi dotsent, 1996– professor. Aastast 1994 ka elektroonikadisaini õppetooli juhataja, 1985–87 automaatikateaduskonna dekaan. Ta on olnud külalisprofessor mitmes Soome kõrgkoolis, 1994 Kielis ja 2000 Wessexis.

Teadustöö

Uurimisvaldkonnad: pooljuhtseadiste numbrilise modelleerimise meetodid; füüsikaliste nähtuste uurimine ränikarbiidis, et luua uusi lokaalseid mudeleid füüsikaliste protsesside kirjeldamiseks; räniseadiste tarbeks loodud arvutiprogrammide kohandamine ränikarbiidseadiste tarbeks. Üle 70 teadustrükise.
Kosava

Ajalugu

Kosavat mainitakse esimest korda aastal 1492, kuigi arheoloogiliste andmete põhjal oli see paik asustatud juba X sajandil ja X-XII sajandil asus seal linnus. Nimetatud aastal andis Aleksander (Poola kuningas) asula Chreptowiczite valdusse. Hiljem oli asula veel Flemingite ja Czartoryskite omand.
Kosavast sai alev aastal 1510, ühtlasi sai asula õiguse omada turgu ja pidada laata. Alev kuulus Navahradaki vojevoodkonda ja Słonimi maakonda. Aastal 1569 läks Kosava Sanguszkode valdusse. Aastast 1597 on teada, et alevis oli 79 maja, 2 kirikut ja 27 kõrtsi. 
Aastal 1611 said asula omanikeks Sapiehad, aga XVIII sajandil läks see Pusłowskite valdusse. Nemad rajasid asulasse lossi, lisaks sellele ka klaasikoja, riidevabriku, telliselöövi ja pruulikoja.
Aastal 1795 läks asula kolmandal Poola jagamisel Vene impeeriumi koosseisu. Kosava hakkas kuuluma algul Słonimi, seejärel Leedu ja viimaks Hrodna kubermangu. Aastal 1845 hakkas asulas tööle diivanivabrik, kus töötas 200 inimest. Kastuś Kalinoŭski ülestõusu ajal toimus asulas lahing ülestõusnute ja tsaaririigi armee vahel.
Aastast 1921 oli Kosava Poola koosseisus, ühtlasi sai asulast linn. Asulasse ehitati elektrijaam. 1939. aastal liideti Kosava Valgevene NSV-ga. Teise maailmasõja ajal loodi asulasse geto, partisanide pealetungi käigus toimetati aga kõik sealsed juudid metsa. Sakslaste propaganda pani osa neist asulasse tagasi pöörduma, kus nad tapeti. Kokku surmati linnas ja selle ümbruskonnas 3112 inimest.
Suorun Omolloon

Dmitri Kononovitš Sivtsev, kirjanduslik pseudonüüm Suorun Omolloon, (jakuudi keeles Дмитрий Кононович Сивцев; Суорун Омоллоон; 14. september (vkj 1. september) 1906 Tatta uluss, Jakuudi oblast – 25. juuni 2005 Jakutsk) oli jakuudi kirjanik (proosa- ja näitekirjanik), libretist ning kultuuritegelane, Jakuudi rahvakirjanik,  Põhjatähe ordeni kavaler.
Ta oli mitme muuseumi loomise idee algataid (sealhulgas Tatta rajoonis 1977. aastal rajatud Jakuutia esimene vabaõhumuuseum  Tšerkehhi ajaloo-etnograafiamuuseum ja 1987. aastal Leena paremal kaldal 70 km Jakutskist allavoolu rajatud  Leena ajaloo-arhitektuuri muuseum-kaitseala). 1990. aastatel aitas ta kaasa kirikute taastamisele Jakuutia territooriumil.

Päritolu, haridustee ja kirjandustegevus

Suorun Omolloon oli pärit Kesk-Jakuutias asuvast ulussist (praeguse nimega Tatta uluss). Ta lõpetas 1928. aastal Jakutski pedagoogilise tehnikumi. Kirjandustegevusega alustas ta 1926. aastal. Loomeperioodi esimeses pooles kirjutas ta peamiselt jutustusi, osa neist satiirilise varjundiga. Hiljem on ta kirjutanud  Jakuudi Muusika- ja Draamateatrile rohkesti näitetükke. Ta on kirjutanud ka lastele ja avaldanud koduloolise sisuga publitsistikat.
Elavhõbe(II)tiotsüanaat

Elavhõbe(II)tiotsüanaat (molekulvalemiga Hg(SCN)₂) on anorgaaniline aine, mis koosneb elavhõbeda (Hg⁺) katioonist ja tiotsüanaadi (SCN⁻) anioonist. See on valge pulber, mille tuntuim kasutusala on pürotehnika. Veel kasutatakse seda vaaraomao katse läbiviimisel.

Tootmine

Esimest korda sünteesis seda ainet arvatavasti Jöns Jacob Berzelius aastal 1821.
HgO + 2 HSCN → Hg(SCN)₂ + H₂O
Umbes pool sajandit hiljem hakati kasutama teist reaktsiooni, kus omavahel reageerisid elavhõbenitraat ja kaaliumtiotsüanaat, mille tulemusena tekkis elavhõbe(II)tiotsüanaat ja kaaliumnitraat.
Hg(NO₃)₂ + 2 KSCN → Hg(SCN)₂ + 2 KNO₃

Üldandmed

Molaarmass on 316,755 g/mol. Tihedus on 3,71 g/cm³. Sulamistemperatuur on 165 °C. Lahustuvus vees on 0,069g/100ml 25 °C juures. Elavhõbe(II)tiotsüanaat on mürgine.

"Vaaraomadu"

Elavhõbe(II)tiotsüanaadi süütamisel tekib elavhõbe(II)oksiid. Saadud oksiid meenutab madu ja on väljastpoolt helekollane ja seestpoolt grafiidi värvi must. Tekkinud "madu" on õrn ning kätte võtmisel võib laguneda kergesti mitmeks tükiks.
Vanasti müüdi elavhõbe(II)tiotsüaniidi Saksamaal kui ilutulestikutoodet, kuid keelati peagi, kui selgus, et lapsed on elavhõbe(II)oksiidi söönud.
2 Hg(SCN)₂ + 9 O₂ → 2 HgO + 4 SO₂ + 4 CO₂ + 2 N₂
Ruhnu kirikumõis

Ruhnu kirikumõis (saksa keeles Pastorat Runö) oli kirikumõis Ruhnu kihelkonnas Saaremaal. Nüüdisajal jääb mõis Saare maakonda Ruhnu valda.
Jõgeva vald (1991)

1993–2017

Jõgeva valla omavalitsuslik staatus kinnitati aastal 1993.
2017. aastal liideti haldusreformi käigus Jõgeva linn, Jõgeva vald, Palamuse vald, Torma vald ning Pajusi valla Kaave küla ja Puurmani valla Jõune, Härjanurme, Pööra ja Saduküla külad uueks Jõgeva vallaks.

Asend

Jõgeva vald piirnes põhjas Lääne-Virumaa Rakke valla ja Järvamaa Koeru vallaga. Idas oli ühine piir Torma vallaga, lõunas Palamuse ja Puurmani vallaga, läänes Puurmani ja Pajusi vallaga. Tähtsamatest ühendusteedest läbisid valda Piibe maantee, Jõgeva–Põltsamaa maantee ja Jõgeva–Mustvee maantee (Põltsamaa–Mustvee maantee) ning Tapa–Tartu raudtee.

Maavarad

Jõgeva valla territooriumil olid arvestatavad turba, ehitusliiva ja ehituskruusa varud. Täielikult või osaliselt paiknes valla maadel seitse turbamaardlat, kaks ehituskruusa maardlat, kaheksa ehitusliiva maardlat ja üks ehituslubjakivi maardla.

Asustus

Jõgeva vallas eristusid kesksete asulate järgi viis põhilist piirkonda – Vaimastvere, Laiuse, Kuremaa, Jõgeva aleviku ja Siimusti. Kokku oli Jõgeva vallas 41 asulat.

Alevikud

Jõgeva alevik, Kuremaa, Laiuse, Siimusti

Külad

Alavere, Ellakvere, Endla, Kaera, Kassinurme, Kaude, Kivijärve, Kurista, Kõola, Kärde, Laiusevälja, Lemuvere, Liivoja, Lõpe, Mooritsa, Mõisamaa, Paduvere, Painküla, Pakaste, Palupere, Patjala, Pedja, Raaduvere, Rohe, Selli, Soomevere, Teilma, Tooma, Vaimastvere, Vana-Jõgeva, Vilina, Viruvere, Võduvere, Võikvere, Vägeva, Väljaotsa, Õuna

Majandus

Valla suurimad tööandjad olid avalik sektor, Jõgeva Sordiaretuse Instituut ning põllumajandus- ja puidutöötlemisettevõtted.
Ruslan Stepanov

Ruslan Stepanov (sündinud 22. veebruaril 1980 Valgas) on Eesti tantsija ja koreograaf. 
Tantsimist alustas Ruslan Valga tantsurühmas Stuudio Joy. Ta lõpetas 2002. aastal Viljandi Kultuurikolledži diplomitööga "Toamonodraama" ja asus samal aastal tööle Vanemuise teatri balletiartistina, alustades tantsimise kõrvalt kohe ka tegevust lavastajana.
Märtsis 2009 osales ta oma lavastusega „Vaikimine” Peterburi rahvusvahelisel monolavastuste festivalil „Monokkel”.
2012. aastast elab Stepanov Saksamaal. Aastatel 2012–2014 elas ja töötas ta Görlitzis, kus oli tantsutrupi Wee Dance Company tantsija. Alates 2014. aastast elab ja töötab ta vabakutselisena Saksamaa pealinnas Berliinis.
2017. aastal kuulub ta festivali "Koolitants" žüriisse.
28. detsembril 1999 sai Mart Laari valitsuselt naturalisatsiooni korras Eesti kodakondsuse.
Ovogenees

Ovogenees on munaraku areng ovogoonist küpse munarakuni. Ovogoonid on munaraku eellased, millest suguküpsuse saabudes valmivad munarakud. Naisel lõpeb ovogoonide paljunemine looteeas. Esimese eluaasta lõpuks on need rakud meiootilise jagunemise esimeses profaasis.
Little Mix

Koosseis

Perrie Edwards

Perrie Louise Edwards sündis 10. juulil 1993 ja kasvas üles South Shieldsi maakonna Whiteleasi külas. Tema vanemad on Alexander Edwards ja Deborah Duffy. Tal on vanem vend Jonnie ja noorem isapoolne poolõde Caitlin Edwards. Tema esimene esinemine saatesse "The X Factor" oli aastal 2011, mil ta laulis Alanis Morissette laulu "You Oughta Know". Edwards käis Weymouthis Radipole'i algkoolis ning seejärel kolis tagasi South Shieldsi, kus ta lõpetas Peter and Paul RC Primary Schooli ja õppis viis aastat Mortimer Community kolledžis kaunite kunstide erialal. Peale järgmist koolivahetust lõpetas Edwards kaunite kunstide eriala Newcastle kolledžis. Edwards elas aastatel 2012–2015 koos Inglismaa laulja ning endise One Directioni liikme Zayn Malikuga. Paar kihlus 2013. aasta augustis, kuid läks 2015. aasta augustis lahku. Tal oli 2016. aastal lühike suhe näitleja Luke Pasqualinoga. Peale Luke'i kolis ta kokku jalgpallur Alex Oxlade-Chamberlainiga.
Leigh-Anne Pinnock
Leigh-Anne Pinnock sündis 4. oktoobril 1991 ja kasvas üles High Wycombe'is. Pinnock on pooleldi Jamaica ja pooleldi Barbadose päritolu. Enne Little Mixiga liitumist töötas ta populaarses söögikohas Pizza Hut ettekandjana. Tema esimene esinemine saatesse "The X Factor" oli 2011. aastal, mil ta laulis Rihanna laulu "Only Girl (In the World)". 2015. aasta veebruaris hakkas Pinnock Tumblris pidama moeblogi "Leigh Loves". 
Jade Thirlwall
Jade Amelia Thirlwall sündis 26. detsembril 1992. Tema lapsepõlvekodu oli South Shieldsi Laygate'i külas. Ta on Egiptuse päritolu ja Yemeni päritolu. Ta esines saatesse "The X Factor" ka aastatel 2008 ja 2010, kuid ei pääsenud edasi. 2011. aastal laulis ta The Beatlesi laulu "I Wanna Hold Your Hand". Jade õppis South Tyneside'i kolledžis kaunite kunstide suunal ning võttis juurde ka muid kursuseid. Raamatus "Our World" ütles Jade, et teismelisena oli tal anoreksia, mille põhjustas koolikiusamine. Jade toetab meelsasti LGBT-ühiskonda ning ta ütleb, et RuPaul on ta üks suurim iidol.
Papenburg

Geograafia

Papenburg jaguneb 6 linnaosaks, Papenburg-Untenende, Papenburg-Obenende, Herbrum, Tunxdorf-Nenndorf, Aschendorf ja Bokel.

Ajalugu

Papenburgi kohal asunud veelossi Papenborch ehitas Münsteri piiskop umbes 1250. aastal. See asus sel kohal, kus oli vanasti Meyer Werfti laevatehas.
Friiside kroonikas, mille kirjutas 16. sajandil Ida-Friisi nõunik Eggerik Beninga, on Papenburgi (sel ajal mõisa) esmakordselt mainitud. 1458. aastal tunnistas Hayo von Haren, "von der Papenburchiks" kutsutu, toetumist Papenburgile. Selle kohta sõlmitud leping on vanim tõestatav dokumentaalne Papenburgi mainimine.
2. detsembril 1630 ostis kreisihaldur Dietrich von Velen 1500 Reichsthaleri eest Friedrich von Schwarzenbergilt mõisa, et rajada lodudest ümbritsetud piirkonnas asula.
4. aprillil 1631 andis piiskop Ferdinand von Münster tollase Papenburgi lossi ja mõisa Dietrich von Velenile rendile. Seda peetakse Papenburgi linna asutamiseks.
Matthias von Velen ja tema naine Margartha Anna, sündinud von Galen, õnnistasid 7. detsembril 1680 vanima kiriku Papenburgis, mis pühendati Antonios Suurele, tehes temast selle kaitsepühaku.
Aastatel 1933 kuni 1945 tegutses Emslandi ja Grafschaft Bentheimi kreisides 15 nõmme töö-, karistus- ja sõjavangilaagrit. Keskvalitsus oli Papenburgis, kus nüüd asub nende laagrite mälestusmärk, Dokumentations- und Informationszentrum (DIZ) Emslandlager.
Porto Pisano

Porto Pisano (tuntud ka nimega Triturrita) oli Liguuria mere rannikul Arno jõe suudme lähedal asunud Pisa vabariigi peamine meresadam. Oma kõrghetkel 13. sajandil oli Porto Pisano üks kogu Itaalia olulisemaid meresadamaid, mis võistles nii Genova kui Veneetsiaga ja ehk isegi ületas neid.
Aastal 1284 toimunud Meloria lahingus blokeerisid Genova väed Porto Pisano ja Pisa osaks langes suur kaotus, mis tõi lõpuks kaasa ka Pisa tähtsuse languse. Pärastpoole kontrollis Porto Pisano sadamat Genova. 1421. aasta 28. augustil müüdi sadam Firenzele; viimane otsustas aga kasutada oma peamise meresadamana hoopis Livornot, kuna Porto Pisano sadam kannatas järjest suurenevate uhteliste setete kogunemise käes ja sealne rannajoon oli sadama juurest eemaldunud. Peale 16. sajandit seda sadamat enam ei kasutatud.
Tänapäeval asub sel kohal Pisa eeslinn San Piero a Grado.

Ajalugu

12. sajandil oli Pisa küll üks Itaalia tähtsamaid kaubanduslinnu, kuid asus ise veidi rannikust eemal ja vajas hädasti meresadamat. Enne seda oli Porto Pisano vaid maabumiskoht ning aastal 1156 alustati suurema sadama ehitustöid. Vahemikus 1154–1163 ehitati sadama kaitsmiseks kolm torni; hiljem lisati laevade juhtimiseks ka merre torn. Alates aastast 1162 oli sissepääs sadamasse kaitstud kahe torni vahele riputatud ketiga. Aastal 1174 lisandus sadamasse ka suur laohoone.
Porto Pisanost liikusid laevad mööda rannikut kuni Arno jõe suudmeni ja seejärel ülesvoolu kuni Pisani. Seda väikest rannikuriba ohustasid pidevalt nii Genova kui piraadid ja seetõttu pidi seal patrullima Pisa laevastik. Lisaks mereteele viis Porto Pisanost Pisa linna ka maismaad mööda kulgenud tee, mille ääres asus nt kaks haiglat haigetele reisijatele.
Aastatel 1285–1290 hävitas Genova vabariik Porto Pisano sadamarajatised, kuid mõne aasta jooksul ehitati need taas üles ja sadamat kasutati jälle.