google/wiki40b huggingface dataset:
Krasnogorsk

Loodus

Krasnogorsk asub Smolenski-Moskva kõrgustikul. Maapind laskub Moskva jõe suunas, loodest kagu poole. Absoluutsed kõrgused piirkonnas on vahemikus 190–220 m.
Kogu linna ja selle ümbruse pinnase aluspõhja moodustavad juura savid, mis kaitsevad veehorisonte. Pinnavetega on kogu ümbruskond rikkalikult kindlustatud ja nende põhjal on korraldatud Krasnogorski veevarustus.
Krasnogorski kliima on mõõdukalt mandriline. Aasta keskmine temperatuur on +4,5 °C. Kõige kuumemad kuud on juuli (+19,0 °C) ja august (+17,2 °C), kõige külmemad veebruar (−9,1 °C) ja jaanuar (−8,8 °C). Aastane keskmine sademete hulk on 598 mm.

Ajalugu

Krasnogorski kandis elasid inimesed juba paljude tuhandete aastate eest. Arvatavasti olid need soomeugrilased. Hiljem asusid sinnakanti elama slaavlased.
Krasnogorsk ise on väga noor linn, eriti võrreldes ümberkaudsete linnadega. Veel 20. sajandi alguses oli tänapäeva Krasnogorski maa-alal mitu küla. Kuid sealkandis tegutsevat Pavšino pärusmõisa on mainitud juba Vassili Pimeda testamendis 1462.
19. sajandi teisel poolel ilmus nendesse küladesse kerge- ja keemiatööstus: tekstiilitootmine, riidevärvimine, happetootmine. 1901 rajati sinna raudtee, aga Pavšino raudteepeatus rajati alles 1908.
1922 nimetati Pavšino aleviks. 1926–1927 toodi sinna üle Podolski mehaanikatehas, mis oli asutatud 1905 Riias Saksa optikaettevõtte Carl Zeiss filiaalina. 1931 kinnitati üldplaan, mille kohaselt Pavšinosse rajatakse NSV Liidu suurim optikaettevõte, asulat laiendatakse ja nimetatakse ümber Optikogorskiks. Kuid nimi muudeti kiirelt, 10. aprillil 1932 ümber Krasnogorskiks. Samal aastal rajati sinna tehas Standardbeton, mis tootis suurte mõõtmetega betoonkonstruktsioone. Krasnogorsk sai linnaõigused 7. oktoobril 1940.
Teise maailmasõja ajal jõudis 1941 rinne kõigest mõne kilomeetri kaugusele linnast. Pärast fašistide tagasilöömist rajati samal aastal linna vangilaager ja Keskne Antifašistlik Kool, kus püüti (ja isegi edukalt) sakslasi ümber kasvatada. Kool viidi 1943. aasta kevadel üle Gorkisse. Kooli vilistlaste põhjal organiseeriti komitee Vaba Saksamaa, mis oli mõjukas Saksa DV loomisel.
Tänapäeval on Krasnogorsk üks kõige kiiremini kasvavaid Moskva eeslinnu. Seal avati 26. detsembril 2009 esimene väljaspool Moskvat asuv Moskva metroo jaam, Mjakinino metroojaam.
Tüflopedagoogika

Tüflopedagoogika on eripedagoogika haru, mis tegeleb vaegnägijate ja pimedate õpetamise, kasvatamise, rehabilitatsiooni ning arendustegevusega. 
Vaegnägijate ja pimedate õpetajat nimetatakse tüflopedagoogiks.

Tüflopedagoogika ajalugu

Tüflopedagoogika alguseks loetakse aastat 1784, kui Valentin Haüy asutas Pariisismaailma esimese pimedatele mõeldud kooli. 19 sajandi alguses levisid pimedate koolid ka Saksamaale ja Austriasse. 1819 ilmus seal ka esimene pimedatele mõeldud õpik (Johann Wilhelm Klein, Lehrbuch zum Unterrichte der Blinden). Pimedate arendamisel sai murdeliseks Louis Braille poolt 1825. aastal välja töötatud punktkiri ehk Braille kiri. Kuid esialgu kohtas see ometigi palju vastuseisu. Esimene pimedate kool rajati Eestisse aastal 1883 (Tallinna Pimedate Kool).

Tüflopedagoogika Eestis

Eestis avati esimene pimedatekool 1883 Tallinnas. Koolis oli kokku 4 õpilast ning õppetöö toimus saksa keeles. Kuid juba 1886. aastal ehitati uus koolimaja Tõnismäele, kool lõpetas tegevuse 1914. aastal. Järgmine pimedate kool asutati 1922. aastal Tartus – Tartu Pimedate Töökool, kus õppis 9 õpilast. 1925. aastal alustas tööd Pimedate Koolkodu. 1948. aastal eraldati sellest õppetöökojad ning moodustati kaks iseseisvat asutust: Tartu Pimedate Kool ja Pimedate Ühingu Tartu Õppe- ja Tootmiskombinaat. Praegu kannab see nime Tartu Emajõe Kool, mis on ainuke pimedate erikool Eesti. Tänapäeval on Eestis võetud suund kaasava hariduse poole. Sotsialiseerumise seisukohalt on puudega lapse õppimine tavakoolis tähtis, kuigi leidub ka vanemaid, kes eelistavad panna lapse erikooli.
Vladimir Sukatšov

Vladimir Nikolajevitš Sukatšov (vene keeles Владимир Николаевич Сукачёв, 26. mai/7. juuni 1880 Harkovi kubermang – 9. veebruar 1967 Moskva) oli vene geobotaanik ja ökoloog.
Ta lõpetas aastal 1902 Peterburi metsandusinstituudi.
Ta oli üks mõjukamaid vene ökolooge. Ta avaldas rea uurimusi fütotsönoloogia vallast.
Teine Kreeka Vabariik

Ajalugu

Pärast sõjas lüüasaamist 1922. aastal hakkas kaotanud Kreeka armee kuningliku valitsuse vastu mässama. Venizelistlike ametnike (nagu Nikólaos Plastíras ja Stylianós Gonatás) surve all oli Konstantínos I taas sunnitud troonist loobuma ja suri 1923. aastal eksiilis olles. Varsti pärast seda palus parlament ka tema vanimal pojal ja troonipärijal Geórgiosel Kreekast lahkuda, et rahvas võiks otsustada selle üle, milline valitsemisviis vastu võtta. Kreeka 1924. aasta rahvahääletusel hääletasid kreeklased vabariigi poolt. Need sündmused tähistasid juba 1915. aastal kuningas Konstantínos I ja tema poliitilise vastase Elefthérios Venizélose vahel alanud tüli kulminatsiooni.
Teise Kreeka Vabariigi esimene president oli Venizélose toetaja, admiral Pávlos Kountouriótis, kes aga astus peagi riigipöörde tõttu tagasi. Tema järglaseks sai riigipöörde juht kindral Theódoros Pángalos, kuid temagi kõrvaldati vaid viis kuud hiljem sõjaväe poolt ametist: pärast seda, kui ta oli Kreeka mässinud kriisi Bulgaariaga. Kountouriótis seati uuesti ametisse ning valiti 1929. aastal küll tagasi, ent ta oli sunnitud samal aastal tervislikel põhjustel ametist loobuma. Tema järel sai presidendiks Aléxandros Zaïmis, kes jäi ametisse kuni monarhia taastamiseni aastal 1935.
Vaatamata Venizélose viimase valitsuse (1928–1932) aegsele stabiilsele ajajärgule ja näilisele õitsengule, tunti suure majanduskriisi mõjusid karmilt ja taas tekkis poliitiline ebastabiilsus. Kui monarhia naasmise väljavaade muutus silmnähtavaks, püüdsid Venizélose ametnikud 1935. aasta märtsis riigipööret läbi viia, kuid kindral Geórgios Kondýlis surus selle maha. 1935. aasta 10. oktoobril kukutasid sõjaväe juhid Panagis Tsaldárise valitsuse ja Kondýlis kuulutas end regendiks. Kondýlis kaotas vabariigi ning viis sama aasta 3. novembril läbi rahvahääletuse, mille tulemusena taastati monarhia ja troonile sai kuningas Geórgios II.
Vueling Airlines

Ajalugu

Vuelingin loodi veebruaril 2004. aastal, alustas tegevust 1. juulil 2004. aastal kui lennukil Barcelona ja Ibiza vahel.
Aravete

Vaatamisväärsused ja vaba aeg

Vaatamisväärsustest on siin Aravete haldushoone, mis on arhitekt Arvi Aasmaa projekti järgi 1981. aastal valminud funktsionalismi tunnusjoontega kahekorruseline hoone aleviku keskel. Praegu asub endises kolhoosikeskuses pood ja muid väiksemaid asutusi. Aravete Keskkooli hoone vanem funktsionalistlikus stiilis osa valmis 1941. aastal ja arhitekt Ignar Fjuki projekti järgi ehitatud postmodernistlik kolmekorruseline õppekorpus 1985, võimla 1988 ja ujula 1991. aastal.
Huvitavad on veel karstiala ja Aravete allikad, koolimaja ümber olev looduskaitse alune park, muuseum endises Kurisoo mõisahoones. Vaatamisrõõmu pakuvad ka Sääsküla ojale rajatud Mägise veehoidla (rahvasuus "Preediku") ning vabaõhuürituste koht Kangrumäel koos lähedalasuva Kangrumäe sipelgaalaga. Metsas järskudel oosidel on talvel valgustatud suusarada ja suvel töötab Aravete kardirada, mis rajatud endise jahilaskmise õppe- ja puhkehoone asemele. 1980ndatel oli Eesti muusikasõprade hulgas tuntud igasuvine üritus Aravete jazz, mille traditsiooni 2006. aastal uuesti elustada püüti.
Maximilian Raupach

Maximilian Raupach (28. juuli 1833, Tartu – ? oktoober 1894, Harkiv) oli Eesti loomaarstiteadlane.

Elulugu

Maximilian Raupach oli baltisakslane; TÜ itaalia, saksa keele lektori Carl Eduard Raupachi poeg ja Casimir Carl Eduard Raupachi vend.
Lõpetas 1855 TVK. Oli 1855–56 TVK kliiniku assistent, 1856–83 Poltaava kubermangus Karlovka katkujaama veterinaaria-arst. Hiljem tegelenud Harkivis erapraksisega.

Teadustöö

Uurimisvaldkond: veiste vaktsineerimine katku vastu.
Kuimetsa karstiala

Kuimetsa karstiala (ka: Kuimetsa Iida urked, Iida urked, Iie urked, Iida karstiala) on karstiala Rapla maakonnas Rapla valla ning Harjumaa Juuru kihelkonna Kuimetsa külas. 
Karstiala on võetud kaitse alla (Kuimetsa maastikukaitseala). Kuimetsa karstiala on Eesti kõige ulatuslikum karstikoobastik.
Koobastikku on nimetatud ka Iie urgeteks. Rahvapärimuse järgi on usutud, et seal elasid Iida-nimelised loomad, keda inimesed kartnud. Ka on urgetes nähtud kohapärimuse järgi "tonta ja vaimusi", sinna olla vajunud Iida või Hiida linn, mis pärimuse järgi võib üles tõusta. Urgetesse vajunud linna tulesid olevat muistendi järgi mõisa öövaht kord uusaasta öösel metsa kohal hiilgamas näinud. Hiie-toponüümika ja pärimuses kirjeldatud ebatavalised nähtused annavad kohapärimuse uurija Jüri Metssalu hinnangul tunnistust, et tegu on pühapaigaga.
Angerjas (perekond)

Angerjas (Anguilla) on kalade perekond, mis kuulub sugukonda angerlased, seltsi angerjalised, klassi kiiruimsed, ülemklassi luukalad.
Perekonnas on ligikaudu 19 liiki.
Eestis elab üks liik angerjaid – harilik angerjas (Anguilla anguilla).
Prantsuse teine keisririik

Prantsuse teine keisririik (prantsuse keeles Second Empire) oli Napoléon III. imperialistlik režiim aastatel . See järgnes Prantsuse teisele vabariigile ja eelnes kolmandale vabariigile. 
2. detsembril 1851 viis vabariigi presidendiks valitud Louis-Napoléon Bonaparte läbi riigipöörde, millega saatis laiali Rahvusassamblee ja sai Prantsusmaa ainuvalitsejaks. Ta taastas Rahvusassamblee poolt kaotatud üldise valimisõiguse. Referendumil toetas rahvas ülekaalukalt Napoleon III keisriks kuulutamist ja keisririigi taastamist alates 2. detsembrist 1852.
Džulbars

Džulbars oli koer, kes teenis Suure Isamaasõja ajal Punaarmees miinide otsijana. 
Suure Isamaasõja ajal loodi Nõukogude Liidus 18 demineerimisega tegelevat pataljoni, kus kasutati ka koeri. Džulbars oli neist kõige edukam ja kuulsam. Kokku avastas ta üle 7500 miini ja üle 150 lõhkemata mürsu. Ta osales Doonau kalda demineerimisel ning Praha kindluste ja Viini kloostrite demineerimisel. Teenete eest sai ta ainsa koerana 21. märtsil 1944 medali Lahinguteenete eest. 
Eriliselt tuntuks sai Džulbars 1945. aasta võiduparaadi ajal Moskvas Punasel Väljakul. Ta oli sel ajal käpast haavatud. Kui sellest kanti ette Stalinile, siis selleks, et ta saaks paraadil osaleda, saatis Stalin oma sineli, millel kantigi Džulbarsi paraadi ajal.
Pärast sõda 1946. aastal osales ta filmis "Valgekihv".
Kalev Orgla

Kalev Orgla (sündinud 20. jaanuaril 1945 Palas Tartumaal) on Eesti geoloog.

Elulugu

Kalev Orgla on talupidaja poeg.
Lõpetas 1964 Karksi-Nuia Keskkooli, 1969 TÜ geoloogiaosakonna, geoloogia-mineraloogiakandidaat (1986, Geoloogia Instituut), väitekiri "Исследование состава и свойств торфяных отложений Эстонской ССР с применением алгебраических полиномов". Oli 1969–74 EGV turbarühma geoloog, 1974–93 GI nooremteadur ja teadur, aastast 1993 Keila Vallavalitsuse registripidaja.

Teadustöö

Uurinud Eesti turbaleiukohti, välja töötanud algoritmi turbavarude ja juurdekasvu arvestamiseks algebraliste polünoomide abil. U 10 teadustrükist.
Pirita Spa Hotel

Pirita Marina Hotel & SPA on spaahotell Tallinnas aadressil Purje tänav 9. 
Hotell pakub tervise-, ilu- ja heaoluteenuseid, seal asub merevaatega restoran Regatta ja 25-meetrine bassein ning saunad.
Hoone ehitati 1980. aasta suveolümpiamängude regati olümpiakülaks ning see paistab silma katamaraani meenutava unikaalse arhitektiuuri poolest.        
Hotellile on antud kolm tärni.
General Dynamic F-111

Saamislugu

Poliitikute palju laidetud General Dynamics F-111 loodi taktikalise eksperimentaalse hävituslennukina (TFX), mis osutus tegelikkuses üheks Lääne oma aja löögivõimelisemaks taktikaliseks pommituslennukiks.
F-111 on eelmise sajandi teise poole kõige mittemõistetavama kuulsusega sõjalennuk, selle loomise hetkest alates. Algselt plaanitud esmase tuumalöögi lennukina, aga praktikas edukalt kasutatud hoopis konventsionaalse taktikalise pommituslennukina.
USA president John Kennedy administratsioon lähtus majanduslikel kaalutlustel põhimõttest, et US Navy ja USAF peavad saama hakkama ühise lennukitüübiga. US Navy-le tekitas probleeme üleminek järjest suuremate ja raskemate hävituslennukite kasutuselevõtmisele. Tolleaegsete USA mereväe lennukitega oli niigi keeruline laevastiku lennukikandjate tekile maanduda, üleminek kiirematele ja raskematele hävituslennukitele tõotas US Navy-le veelgi suuremaid probleeme. Ka vajas US-Navy lennukit, mis oleks piisavalt raske lastiga võimeline katma suuri vahemaid, selle üheks eelduseks oli lennuki väike kütusekulu.
F-111 oli tõeliselt innovatiivne sõjalennuk – esimene muudetava tiivanoolsusega raskeklassi lennuk, esimene järelpõlemis-forssaasikambriga turboventilaatormootor, esmakordselt integreeritud navigatsiooni/rünnaku arvutisüsteemi kasutamine, esmakordselt ohu korral lennus eralduv meeskonna moodulkabiin ja esmakordselt suhteliselt kitsa kerega lennuki kabiinis kõrvuti asetsevad lendurite istmed. Igati kõrgetasemeline lennuk, kuid USA Navy laevastiku lennukikandjatele polnud selline täislastis ca 45 tonnine suuremõõduline „hävituslennuk“ sobilik.
Prototüübil ilmnenud vead kõrvaldati ruttu, katselendude käigus tekitas enim probleeme kandepinna ühendussõlmede teraskonstruktsioonis avastatud praod ning uuelaadsete turboventilaatormootorite ootamatud seiskumised lendamisel suurel kõrgusel. Mootorite valmistaja Pratt & Whitney tegi vajalikud täiustused mootori kompressoriosas selliselt, et mootori TF30 parameetrid vastaksid lennu ajal iga olukorra nõuetele. Senini ei olnud ju mingeid kogemusi turboventilaatormootorite kasutamisel ülehelikiiruselisel lennul.
F-111-el on eriline koht lennunduse ajaloos, mida iseloomustavad ekstreemsused. Ekstreemsused erinevatel sooritustel, võitlusvõime maht ja keerukus. Oma ajastu arvustatuim sõjalennuk, kahtlusi tekitavate uudsete, tavapiire ületavate tehnoloogiate ja rünnakutaktika kasutuselevõtu pärast.
F-111 derivaatidest oli F-111F parim: uuem mootor TF30-P-100 järelpõlemisel tõukejõuga 112 kN ja radikaalselt täiustatud avioonika. Viimane F-111 väljus General Dynamicsi tehasest Texases 1976. aastal, kokku valmis 561 F-111 lennukit.
William Edmond Logan

Sir William Edmond Logan (20. aprill 1798 Montreal, Québeci provints – 22. juuni 1875 Pembrokeshire, Wales) oli 19. sajandi Kanada geoloog ja geoloogiline kartograaf.
Ta oli esimene kanadalane, kes valiti Londoni Kuningliku Seltsi liikmeks (1851)
Logan sai hariduse Edinburghi ülikoolis Šotimaal.

Tööd

Esimese suure tööna koostas Logan Lõuna-Walesi kivisöemaardlate geoloogilise kaardi; selle põhjal esitas ta 1840. aastal Londoni Kuninglikule Seltsile teadustöö "On the character of the beds of clay lying immediately below the coal-seams of South Wales, and on the occurrence of coal-boulders in the Pennant Grit of that district."
Tema saavutusi geoloogina pandi tähele ja talle tehti 1842. aastal ettepanek rajada Kanada geoloogilise teenistus. Logan oli selle teenistuse juhiks kuni 1869. aastani.
Logan oli Kanada Instituudi (asutatud 1850) esimene president
Nina-pisarajuha

Nina-pisarajuha ehk nina-pisara juha (ladina keeles ductus nasolacrimalis, canalis nasolacrimalis) on paljude loomade peas silmapiirkonnas paiknev paariline juha, mis suundub pisarakotist ninaõõnde. 
Nina-pisarajuha areng, anatoomia, füsioloogia, morfoloogia  ja patoloogia võivad suuresti erineda nii liigiti kui ka indiviiditi.

Madudel

Madudel suubuvad nina-pisara juhad sahkluu-nina elundi juures suhu.

Inimestel

Inimestel on nina-pisarajuhad pisaraaparaadi osad, mis järgnevad pisarakotile.
Belkovski saar

Belkovski on Venemaale kuuluv saar Põhja-Jäämeres. Zarja väin eraldab seda Kotelnõi saarest.
Belkovski on kõige läänepoolsem Uus-Siberi saarte hulka kuuluvatest Anjou saartest. Saare geograafilised koordinaadid on 75° 33′ 09″ N, 135° 50′ 28″ E
Saare pindala on 500 km². Saar on künklik, kõrgus kuni 120 meetrit.
Aso kalju

Aso kalju (Aso Rock) on 400 m kõrgune (tipu kõrgus merepinnast 936 m) monoliitne paljand Nigeeria pealinna Abuja servas, linna kõige silmatorkavam objekt.  Ta on tekkinud vee-erosiooni tagajärjel.
"Aso" tähendab asokoro keeles 'võidukas'. Asokorod ('võidu rahvas') ise on linnast ümber asustatud.
Nigeeria presidendikompleks, Rahvuskogu, Ülemkohus ja suur osa linnast jäävad kaljust lõuna poole.
Karen

Karen ( かれん, Karen ) on anime ja manga sarja "Mermaid Melody" peategelane. Ta on Antarktika Ookeani Merineitsi Printsess ja Lilla Pärli hoidja. Karenil on kaksikõde nimega Noel, kes on Arktika Ookeani Merineitsi Printsess. Kui Karen saab teada, et Noel on röövitud, otsustas ta ise üksipäini minna Noelit päästma. Ta vihkab alguses Linat, sest arvab et tema pärast Noel rööviti. Alguses ei saanud ta ka Luchia ja Hanoniga hästi läbi, kuid hiljem ilmub ta uuesti, et neid aidata ja lõpus teevad nad koostööd.

Karen näitas algul oma "viha täis" poolt, kuid hiljem oli ta väga sõbralik. Ta ütleb heameelega, mida ta mõtleb. Ainuke asi, mille pärast ta häbeneb, on tema armastus Subaru vastu. Tema hääleks on Lilla Pärli Hääl. Tal on üks laul : Aurora no Kaze ni Notte (Mööda Aurora tuult).
DevOps

Ajalugu

Termin "DevOps" jõudis avalikkuse ette 2008. aastal Torontos Agile'i konverentsil, kus Andrew Shafer ja Patrick Debois kasutasid seda terminit nende paindliku ehk agiilse taristu teemalises esitluses. Aastast 2009 on termin levinud ja saanud laiema tähelepanu tänu DevOpsi päevadele, mis algasid Belgias ja on nüüdseks levinud ka teistes riikides.

Paindlik ehk agiilne arendus

Vajadus DevOpsi järele tekkis kasvavast agiilse tarkvaraarenduse edust, kuna agiilsest lähenemisest tekkis organisatsioonidel tahtmine tarkvara avalikustada aina kiiremini ja sagedamini. Et ületada sellest tekkinud probleemid, pidid nad võtma kasutusele sellised võtted nagu rakenduse avalikustamise automatsioon, pidevintegratsioon ja pidevvalmidus.

Pidevvalmidus

Pidevvalmidusel (inglise keeles continuous delivery) ja DevOpsi liikumisel on ühiseid eesmärke ning neid kasutatakse tihti koos, aga neil siiski on mõned peened erinevused.
Kui pidevvalmidus keskendub tarkvara tarne automatiseermisele, siis DevOps keskendub ka organisatsioonilistele muudatustele mis toetaksid koostööd tarkvara loomisega seotud funktsioonide vahel.
DevOps ja pidevvalmidus jagavad ühist tausta agiilsete meetodite näol.
Ikoon

Ikoonide austamine

Teoloogilise määratluse järgi ikoone austatakse. Au, mida antakse, läheb kujutatud isikutele, kelle autentsete ja armurikaste kujutistena ikoone käsitatakse. 
Ikoonide teoloogiline põhjendus on Kristuse lihaks saamine. Saades inimeseks, muutus Jumal kujutatavaks. Jumalaema, ingleid ja pühakuid kujutatakse ikoonidel sarnasuse tõttu Kristuse eeskujuga. Ikonostaasi ikoonid teevad jumalateenistuse ajal jumaliku tõeluse ligiolevaks.

Ikoonide kasutamine

Õigeusus on ikoonidel liturgiline funktsioon. Pühakodades moodustatakse ikoonidest ikonostaas. Ikoone kantakse protsessioonidel. Ikoone austatakse ka kodudes.

Ikoonide maalimine

Ikoonide maalimist peetakse liturgiliseks toiminguks ning see toimub rangelt ettekirjutatud ning käsiraamatutes kirjeldatud tüüpeeskujude järgi, mis võimaldavad stiililist modifitseerimist vähesel määral. Ikoonimaalija kunst ei avaldu teema originaalsuses, vaid tasakaalus etteantud kompositsiooniskeemi ja individuaalsuse vahel. 
Maalitakse tavaliselt pärnapuidust alusele kantud kriidist, alabastrist või nende segust krundile munatemperavärvidega, liikudes tumedatelt toonidelt heledatele. Värvidel ja joontel on sageli sümboolne tähendus. Ikoonil on alati ka kiri ning diakriitilised märgid. Taustad kaetakse enamasti lehtkullaga. Kogu pilt kaetakse linaõlivärnitsaga.
Kasutatakse ka enkaustikat, emaili, mosaiiki ja tikkimist.

Ikoonimaali ajalugu

Ikoonimaal sai arvatavasti alguse hilisantiikaja portreemaalist eelkõige Egiptuses. Ikoonimaalimisest on teateid alates 4. sajandist ning tõendeid 6. sajandist (Siinai Püha Katariina klooster). See levis Bütsantsi kaudu Lõuna-Itaaliasse, Balkani slaavi maadesse ja Venemaale (Novgorodi ikoonimaali koolkond, Suzdali ikoonimaali koolkond, Moskva ikoonimaali koolkond). Olulisemate ikoonimaalijate seas on Theophanes Kreeklane ja Andrei Rubljov. Eesti tuntuim ikoonimaalija oli Gavriil Frolov.
Nägemisnärv

Nägemisnärv ehk II peaajunärv ehk teine kraniaalnärv (ladina keeles nervus opticus) on paljude loomade silma võrkkestast algav sensoorne närv, mis ulatub silmamuna tagaseinast nägemisristmikuni (chiasma opticum).
Nägemisnärvi areng, anatoomia, füsioloogia, morfoloogia, histoloogia ja patoloogia võivad erineda nii liigiti kui ka indiviiditi.

Roomajatel

Paljude roomajate silmades olev näsakoonus, mis saab alguse nägemisnärvikettast ja suundub klaaskehasse, on seotud samuti nägemisnärviga.

Madudel

Madude nägemisnärv sarnaneb suuresti teiste roomajate nägemisnärviga. Madude nägemisnärvis on nii närvisüsteemi suunas (aferentsed) impulsse toovaid närvikiude kui ka implusse viivaid närvikiude (eferentsed).
Nägemisnärv koosneb erineva suurusega närvikiududest ja moodustavad mitmed nägemisteed, mis väljuvad ja suubuvad nii hüpotalamuses, eesajus kui ka talamuses.
Enamikul madudel näsakoonus puudub.

Koduloomadel

Silmamuna kestad läbinud nägemisnärv on kaetud peaaju kestadega, mille vahel on ajuvedelikku sisaldavad ruumid. Silmanärvi katab vahetult nägemisnärvi sisemine tupp (vag.interna n.optici). Nägemisnärvi välimine tupp (vag.externa n.optici) on moodustunud kõvakestast.
Nägemisnärv kulgeb rasvkehas ja edasi koljuõõne suunas kus moodustab nägemisristmiku.

Inimestel

Inimestel kuulub nägemisnärv somaatilisse närvisüsteemi. Nägemisnärv ehk II peaajunärv ehk teine kraniaalnärv algab silma võrkkesta ganglionirakkude aksonitest moodustades silmapõhja.
Silmapõhi kuulub peaaju koosseisu.
Nägemisnärvid moodustavad kummagi silmamuna taga jämedad närvid. Need sisenevad koljuõõnde läbi kiilluu nägemisnärvi kanali. Nägemisnärvide mediaalsed kiud (chiasma opticum) ristuvad hüpotalamuses.
Nägemisnärvi väljumiskohta nimetatakse nägemisnärvikettaks (discus n. optici).
McCarrani rahvusvaheline lennujaam

McCarrani rahvusvaheline lennujaam (IATA: LAS, ICAO: KLAS, FAA LID: LAS) on peamine rahvusvaheline lennujaam Las Vegases Nevada osariigis Ameerika Ühendriikides. 2017. aastal läbis lennujaam rohkem kui 48,5 miljonit reisijat.
Jüri Parik (bioloog)

Jüri Parik (sündinud 24. märtsil 1951 Türil) on Eesti bioloog-geneetik.

Elulugu

Lõpetas 1969 Tartu 5. Keskkooli, 1975 Tartu Riikliku Ülikooli bioloogia osakonna, M.Sc. (gen, 1998, TÜ), väitekiri "Meetodite modifitseerimisest geneetilistes uuringutes". Oli 1975–1976 Tartu Harjutuskooli õpetaja, 1976–1977 ÜMPI vaneminsener, 1977–1987 nooremteadur, 1987–1992 teadur, 1992–2005 MRI teadur, 2006– evolutsioonilise biol õppetooli lektor.

Teadustöö

Uurimisvaldkonnad: populatsioonigeneetika; genoomi polümorfism ja inimkonna bioloogiline ajalugu. 60 teadustrükist.
Carteri maakond (Kentucky)

Ajalugu

Maakond moodustati 1838. aastal.