google/wiki40b huggingface dataset:
Ankur (elektrotehnika)

Ankur on elektrimasinas seade, kus indutseeritakse elektromotoorjõud.
Ankruks võib olla nii rootor kui ka staator.
Vaba Demokraatlik Partei

Vaba Demokraatlik Partei (saksa keeles Freie Demokratische Partei, lühend FDP) on liberaalne Saksamaa partei.
2009. aasta septembris toimunud Bundestagi valimistel sai FDP oma seni parima tulemuse: 14,6% häältest ning 93 kohta. FDP fraktsioon oli Bundestagis suuruselt kolmas. Kristlik-Demokraatlik Liit ja FDP moodustasid valitsuskoalitsiooni. 2013. aasta oktoobris toimunud Bundestagi valimistel sai FDP ainult 4,8% häältest ja jäi parlamendi koosseisust välja.
Partei moodustati 1948. aastal maailmasõjaeelsete liberaalsete parteide (Saksamaa Demokraatlik Partei, Saksamaa Rahvapartei) liikmete poolt.
2011. aasta maist kuni 2013. aasta detsembri alguseni oli parteijuht Philipp Rösler. Rösler astus aga valimiskaotuse tõttu ametist tagasi ja uueks parteijuhiks sai Christian Lindner.
Ropka mõis

Ropka mõis (varem Karlevere) (saksa keeles Ropkoy, varem Karlefer ja Taubenhof) oli rüütlimõis Tartumaal Tartu-Maarja kihelkonnas. Tänapäeval asub Ropka mõis Tartu linna territooriumil, Tähe tänava ja Aardla tänava ristil.

Mõisa varasem ajalugu

Valdus kuulus varem ilmselt Karleveri vasalliperekonnale, kelle kohta on Tartu piiskopkonnas teateid 1445. aastast. Esimeseks nimeliselt teadaolevaks omanikuks oli Andreas Kruse (suri pärast 1548), kes kuulus piiskopkonna nimekasse Braunschweigist pärit vasallisuguvõsasse. Ta müüs tollal Karlevere nime all tuntud valduse Tartu piiskopi Johannes VI Bey nõunikule ja Antsla mõisnikule Johann Uexküllile (suri enne 1540), kes omakorda loovutas selle 1531. aastal Heinrich Tuvele (suri enne 1545). Selle tehinguga seoses mainitakse allikais esmakordselt mõisa (hoff tho Karlefer).

Mõis Tuvede suguvõsa ajal

Mõisa omandanud Heinrich Tuve kuulus piiskopkonna mõjukasse suguvõsasse. Pärast tema surma päris mõisa poeg Christoph Tuve (suri pärast 1553), kelle nimel oli see 1553. aastal. Et viimast süüdistati tapmises, sai peagi omanikuks tema poeg Jobst Taube (Tuve) (hukkus Koknese lahingus 1601). Mõis oli tema valduses 1555. aastal. Poola kuningas Zygmunt III kinnitas tema valdusõigust 1592. aastal. Kuna ta aga astus Rootsi teenistusse ja temast sai Tallinnas asehaldur, jäi ta oma mõisast ilma.

Ropka mõis XVII sajandi alguses

1609. aastal läänistas Leedu suurhetman Jan Karol Chodkiewicz mõisa Tartu linnale, kes pidi seda valdama seni, kuni kuningas selle valdusõigust kinnitab. Vahepeal oli see aga läinud meesläänina Heinrich von Gilsenile (suri pärast 1614), kellele kuulus Tartumaal teisigi mõisavaldusi. 1614. aastal loovutas ta mõisa Tartu linnale. 1627. aastal kuulus Tähtvere mõisa (Amt Techlefer) koosseisu.

Mõisa nimest

Mõis oli keskajal ajal tuntud nime all Karlevere (Karlefer). Veel 1627. (Carlifehr) ja 1638. aastal (Karlefer oder Rupkoy) oli see nimekuju käibel. Tõenäoliselt sai see nime Karleveri vasallisuguvõsa järgi, kellele Ropka arvatavasti kuulus. Tuve (Taube) suguvõsa järgi sai mõis saksakeelse nime Taubenhof. Hilisem nii saksa- kui ka eestikeelne nimekuju on tulenenud ilmselt mõne isiku nimest.
Ebavere mägi

Henriku Liivimaa kroonika

1836. aastal esitas toona Väike-Maarja pastorina teeninud Georg Magnus Knüpffer hüpoteesi, et Ebavere mägi on see koht, kus Henriku "Liivimaa kroonika" teatel sündis saarlaste suur jumal Tarapita.
Konkureeriva hüpoteesi kohaselt võis Henrik silmas pidada Vaivara Sinimägesid.
Legend põhineb "Henriku Liivimaa kroonika" teatel. Rääkides oma misjonitööst Virumaal, esitab ta loo sellest, kuidas Tharapita lendas Saaremaale Virumaalt ühe kauni metsaga mäelt, kus ta kohalike jutu järgi sündinud oli. Kroonika järgi raiusid misjonärid maha jumalate pildid ja kujud mäelt, mille peale kohalikud imestanud, et need ei veritse. Seepeale olla kohalikud preestrite jutlusi rohkem uskuma hakanud.
Quo audito sacerdotes modicum subridentes et excusso pulvere pedum in eos ad alias villas festinantes in confinio Vironie tres villas baptizaverunt, ubi erat mons et silva pulcherrima, in qua dicebant indigene magnum deum Osiliensium natum, qui Tharapita vocatur, et de illo loco in Osiliam volasse. Et ibat alter sacerdos succidens imagines et similitudines deorum ibi factas, et mirabantur illi, quod sanguis non efflueret, et magis sacerdotum sermonibus credebant.

Kohapärimus

Matthias Johann Eisen esitab muistendikogumikus "Esivanemate varandus" Ebavere mäe kohta järgmise muistendi: 
Kord olnud õitsilised Ebavere mäe ligidal õitsil. Üks õitsiline läinud tule juurest eemale hobuseid vaatama, eksinud aga ära, ei ole osanud enam tagasi tulla. Kauase otsimise peale ja puruväsinud jõudnud ta viimaks Ebavere mäe jalale, mis paik küll tuttav olnud. Oma suureks ehmatuseks näinud ta varsti, et uhke linna värava ees seisnud. Pidanud kartuse pärast sealt tagasi pöörama, aga linna väravavaht hüüdnud: "Tule sisse, sõbrake! Osta midagi meie linnast!" Väravavahi lahke kutsumine andnud õitsilisele seda julgust, et ta linnaväravast sisse läinud. Linn olnud igapidi üliuhke ja tore, rahvas seal nii sõbralik ja lahke tema vastu. Ta astunud ühte poodi sisse, tellinud sealt paari pastlaid, nahkkindad ja vöö, mille eest aga kopikatki raha ei olevat võetud. Tänades läinud õitsiline poest välja. Seal jõudnud ta uhke kõrtsi ette. Sisse astudes tellinud ta endale janukustutuseks toobi õlut, mis jällegi lahkesti kätte toodud. Õlle ära joonud, heitnud õitsiline kõrtsi pingi peale väsimust välja puhkama. Hommikul üles tõustes leidnud, et ta ühe suure kadakapõõsa all maganud. Ta oleks oma öösist juhtumist muidu unenäoks pidanud, aga pastlad, vöö ja nahkkindad, mis ta üles tõustes oma pea alt leidnud, andnud tunnistust, et juhtumine mitte unenägu ei olnud.

Ebavere mägi ilukirjanduses

Ebavere mäest räägib Jakob Tamme luuletused "Ebavere mägi" (1893) ning "Suits Ebavere mäel", "Ebavere mägi", "Lüpsik" ja "Rahatuli Ebavere metsas". Ebavere mäge koos teiste piirkonna pärimuspaikadega mainib Kersti Merilaasi luuletus "Lapsepõlv".
Forthi maanteesild

Forthi maanteesild on rippsild Šotimaal Queensferry lähedal, umbes kilomeetri kaugusel Forthi sillast. Sild ületab Forthi lahe ning ühendab Edinburghi Fife'iga.  
Sild ehitati 1958–1964. 
Keskmine ava on 1006 meetrit ja külgavad 408 meetri. Püloonide kõrgus on 156 meetrit.
Tiit Nõges

Tiit Nõges (aastani 1936 Sergei Nõges; 8. juuni 1916 Valmiera, Liivimaa kubermang – 18. märts 1993 Tallinn) oli Eesti põllumajandusteadlane.

Elulugu

Tiit Nõges oli piiritusemeistri poeg.
1935. aastal lõpetas Nõges Türi Gümnaasiumi, õppis 1935–1950 (vaheaegadega) TÜ põllumajandusteaduskonnas, lõpetas 1950 agronoomina, põllumajanduskandidaat (1971, Eesti TA), väitekiri "Sookultuurniitude tüübid ja nende bioloogilised ning majanduslikud omadused Eesti NSV-s".
Nõges oli 1939–1948 Tooma Soouurimis- ja Katseinstituudi (aastast 1946 ENSV TA Taimekasvatuse Instituudi Tooma filiaal) noorem- ja vanemteadur, 1948–50 ENSV TA Maaparanduse ja Sookultuuri Instituudi põllukultuuride osakonna juhataja. Märtsis 1950 (pärast EK(b)P VIII pleenumit) kõrvaldati teadustöölt, oli 1950–1958 Kambja MTJ agronoom, melioraator ja peaagronoom, 1958–1964 EMMI Tooma katsebaasi vanemteadur, 1964–1974 sookultuuri osakonna ja katsebaasi juhataja, 1974–1986 vanemteadur.

Teadustöö

Tiit Nõgese uurimisvaldkond oli sookultuurniidud – nende eri tüüpide bioloogilised ja agronoomilised omadused, agrotehnika, rajamiseks sobivad seemnesegud ning ristiku kasvatamine eelviljana vähelagundunud turvasmuldade kasutuselevõtmisel. Koostas sookultuurniitude tüpoloogia, töötas välja sookultuurkarjamaadele ja -niitudele sobiva rohttaimede tüübistiku. Üle 80 teadustrükise.
Enn-Arno Sillari

Enn-Arno Sillari (sündinud 4. märtsil 1944) on eesti ettevõtja ja endine Nõukogude Liidu parteitegelane. 
Ta oli Eesti NSV Ülemnõukogu juhataja 18. mai 1989 – 18. märts 1990. 
Ta oli 1990. aastal EKP KK esimene sekretär ja alates 14. juulist 1990 Nõukogude Liidu Kommunistliku Partei Keskkomitee Poliitbüroo liige.
Ta on mullivanne tootva ettevõtte Balteco üks omanikke.
Riemanni ruum

Riemanni ruum (inglise keeles Riemannian space) on diferentseeruv muutkond, millele on määratud tensorväli diferentseeruvate funktsioonidega. See nn meetriline tensorväli määrab igas punktis p puutujavektorite skalaarkorrutise, tekitades puutujavektorite hulgas eukleidilise (kui kõverus on null) või pseudoeukleidilise ruumi (kui kõverus on konstantne) struktuuri.
Eukleidilise Riemanni ruumi mõiste andis 1854. aastal Bernhard Riemann, pseudoeukleidilise Riemanni ruumi hõlmava üldistuse tegi 1916. aastal üldrelatiivsusteooriat arendades Albert Einstein.
Riemanni ruume käsitleb Riemanni geomeetria.
Maclodio

Ajalugu

1427. aasta 17. oktoobril toimus Maclodio territooriumil Veneetsia vabariigi ja Milano hertsogiriigi vahel Maclodio lahing. Võiduga kindlustasid veneetslased oma ülemvõimu Brescia ümbruse alade üle.
Alexander Carl Woldemar Assmuth

Alexander Carl Woldemar Assmuth (28. aprill 1845 Torma – 7. oktoober 1929 Tallinn) oli Eesti vaimulik.
Lõpetas Tartus gümnaasiumi. Õppis aastatel 1864–1869 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Oli 1869–1870 koduõpetaja Uuemõisas. Ordineeriti 8. novembril 1871 õpetajaks.
Oli aastatel 1870–1880 Risti koguduse ja aastatel 1880–1917 Tallinna Jaani koguduse II pihtkonna õpetaja.
Assmuth oli laulukooride asutamise toetaja.

Tunnustused

1897 Kuldrist

Isiklikku

Tema isa Eduard Johann Assmuth oli Torma Maarja koguduse õpetaja, vanaisa Friedrich Johann Anton Assmuth oli Kose koguduse õpetaja, õemees (õe Emmy Luise abikaasa) Hugo Wilhelm Hoffmann oli Viru-Jaakobi koguduse õpetaja, väimees (tütre Anna Pauline abikaasa) Arthur Friedrich Wilhelm Hoffmann oli Viru-Jaakobi koguduse õpetaja, poeg Christfried Voldemar Anton Assmuth oli arst.
Ta maeti 16. oktoobril 1929 Tallinna Kalamaja kalmistule.
Tenet

Tenet on tootmises olev inglise-ameerika põnevusmärul. 
Filmi tootja on 
rahvusvahelise meediaettevõtte Time Warner tütarettevõte
Warner Bros. ning produtsent Christopher Nolan.
Filmi esilinastus on plaanitud 17. juuliks 2020.
Å

Norra tähestik

Norra keeles nimetatakse seda tähte bolle-a, sest trükkalid nimetavad  sõõri bolle. 
Täheühendit aa, mis algselt oli tähistanud pikka a-häälikut, hakati hääldama [o] või [ɔ] (ümardatud madal tagavokaal). Niisugune tähistus oli ebaselge ja ebapraktiline, eriti uusnorra keeles (landsmål), kus näiteks sõnu sjåande   ja sjaånde kirjutati ühtviisi "sjaaande". 
Norra õigekirjas võeti täht soovituslikuna kasutusele  1917 ja kohustuslikuna 1938.

Rootsi tähestik

Rootsi keeles sai täht tavaliseks Olaus Petri katekismuse ja Uue Testamendi (1526) mõjul. Vajadus selle järele tekkis, kui pikk a, mida vanapõhja keeles tähistas á või aa, hakkas häälduma ümardatud madala tagavokaalina (IPA [oː]): 
 
Eesti keeles hääldatakse rootsi å-tähte [oo].

Taani tähestik

Taani õigekirjas võeti å aa asemel kasutusele 1948. Aastast 1955 on see taani tähestiku viimane täht.

Soome tähestik

Kuigi å kuulub soome tähestikku ja traditsiooniliselt ka soome arvutite (ja kirjutusmasinate) klaviatuuri, ei esine ta soome sõnades, välja arvatud rootsi, norra ja taani nimed.
Tähti soomekeelne nimetus on "ruotsalainen oo" ("rootsi oo").

Koodid

Standardi ISO/IEC 8859-1 järgi on Å kood 197 ja å kood 229.
Unicode'is on Å kood U+00C5 ja å kood U+00E.
Aleksei Kuznetsov (majandusgeograaf)

Aleksei Vladimirovitš Kuznetsov (vene keeles Алексей Владимирович Кузнецов; sündinud 1. novembril 1978) on vene majandusteadlane ja majandusgeograaf, Venemaa Teaduste Akadeemia liige, professor.
Ta töötab 2013. aastast Primakovi-nimelise Venemaa Teaduste Akadeemia Maailmamajanduse ja Rahvusvaheliste Suhete Instituudi asedirektorina ja 2009. aastast instituudi Euroopa uuringute keskuse juhina. Ühtlasi on ta kohakaasluse alusel 2009. aastast Venemaa Välisministeeriumi Moskva Riikliku Rahvusvaheliste Suhete Instituudi integratsiooniprotsesside kateedri professor.
Tema peamised uurimisalad on maailmamajandus, Saksamaa ja teiste Euroopa Liidu riikide majandus, otseste välisinvesteeringute teooria, Venemaa ja teiste Euroopa riikide hargmaised korporatsioonid, Venemaa–Euroopa majandussidemed, regionaalne integratsioon ja regionaalpoliitika.

Haridus ja akadeemilised kraadid

Kuznetsov lõpetas 1999. aastal kiitusega Lomonossovi-nimelise Moskva Riikliku Ülikooli geograafiateaduskonna bakalaureuseõppe ja 2001. aastal samas kiitusega magistriõppe välisriikide sotsiaal- ja majandusgeograafia erialal. 2003. aastal lõpetas ta Venemaa TA Maailmamajanduse ja Rahvusvaheliste Suhete Instituudi aspirantuuri maailmamajanduse alal.
Ta kaitses 2003. aastal majandusteaduste kandidaadi kraadi väitekirjaga maailmamajanduse valdkonnas ja 2008. aastal majandusteaduste doktori kraadi väitekirjaga "Интернационализация российской экономики: инвестиционный аспект".
Rotalia Fond

Rotalia Fond on korporatsioon Rotaliaga seotud fond, õiguslikult sihtasutus. Fondi eesmärk on muu hulgas toetada korporatsioon Rotalia tegevusi, samuti toetada stipendiumite abil üliõpilasi.
Fondi asutas 2007 Rotalia Vilistlaskogu. Fondi ajalugu ulatub aga aastasse 2002, kui Rotalia Vilistlaskogu juurde asutati Rotalia arengufond.
Kuldkroon

Kuldkroon oli abstraktne kulla alusel seisev väärtusühik Eestis 11. juulist 1924 kuni Eesti krooni kehtestamiseni 1. jaanuaril 1928. Tema väärtuseks oli 0,403226 grammi puhast kulda, nagu ka järgnenud Eesti kroonil. Tegelikult kuldrahasid ei vermitud.
Riigikogu poolt 20. juunil 1924 a. vastuvõetud

Kuldraha üksuse kindlaksmääramise ja kuldrahas lepingute sõlmimise seadus.

RT 1924, 83/84, 55.
§ 1. Eesti Vabariigi kuldraha üksuseks määratakse käesoleva seadusega kroon, milles sisaldub 0,403226 grammi puhast kulda.
Kuldraha löömise ja käimapanemise kohta antakse eriseadus.
§ 2. Kuni kuldraha käimapanemiseni on pooltel õigus vabal kokkuleppel sisemaal täitmisele tulevaid lepinguid sõlmida ja kohustusi välja anda kroonides.
§ 3. Kõik maksud, ka kohtu poolt välja mõistetud summad, mis kroonides sõlmitud lepingutest ja kohustustest tekivad, samuti nende lepingute ja kohustuste pealt võetavad tempelmaksud ja lõivud, õiendatakse Eesti markades (Eesti Vabariigi kassatähtedes ja Eesti pangatähtedes) krooni kursi järgi, maksmise päeval.
Kroon koteeritakse Tallinna börsil, kullahinna järgi ilmaturul.
Kui makmise päeval koteerimist ei toimunud, siis sünnib maksmine viimase koteerimise põhjal.
§ 4. Hüpoteegid, mis on ingrosseeritud kinnistusraamatutes Eesti markades, loetakse maksvaks kroonides ilma järgnevate hüpotekaarsete võlauskujate nõusolekuta, poolte sellekohase teadaande põhjal kinnistusametile, kusjuures kroonides määratav summa ei või olla mitte suurem kui üks sajandik ingrosseeritud summast Eesti markades.
Käesoleva paragrahvi määrus ei puutu hüpoteekidesse, mis on ingrosseeritud Vene rublades, Ida rublades ja Saksa markades, välisvaluutas või võrrendis välisvaluutaga.
§ 5. Vabariigi Valitsusele antakse õigus käesoleva seaduse elluviimiseks ja maksmapanemiseks juhtnööre ja määrusi välja anda.
Algkirjale alla kirjutanud
Riigikogu esimees J. Tõnisson.
Abisekretär J. Vain.
Nõuni algkool

Nõuni algkool oli algkool Valga maakonnas Palupera vallas Nõuni külas. Kool tegutses 1763-2005.
Kooli viimane õppehoone oli ehitatud 1894.
Artur Kasterpalu

Artur Leonhard Kasterpalu (2/14. juuli 1897 Jõgisoo vald, Läänemaa – 2. juuni 1942 Sosva laager, Sverdlovski oblast) oli Eesti poliitik.
Ta oli Läänemaa seltskondliku komitee esimees. 1938. aastal valiti ta I Riigivolikogu liikmeks 26. valimisringkonnast. 20. detsembril 1938 nimetas Vabariigi President Artur Kasterpalu Läänemaa maavanemaks. Ta oli Läänemaa tuletõrjebrigaadi pealiku abi.
Arreteeriti NKVD poolt Läänemaal Kullamaa vallas Jõgisoo külas. Surmaotsus, lasti maha.
Aleksander Friedrich Raukas

Aleksander Friedrich Raukas (25. märts 1900, Uderna vald, Järvamaa – 3. jaanuar 1988, Saltsjöbaden, Rootsi) oli Eesti metsateadlane, metsakaitse ja -korralduse asjatundja.

Elulugu

Aleksander Friedrich Raukas oli talupidaja poeg.
Lõpetas 1921 Orenburgi kubermangus Orski Reaalgümnaasiumi ja 1929 TÜ metsaosakonna. Oli 1927–31 Voltveti Metsakooli õpetaja, 1931–32 Avinurme metskonna abimetsaülem, 1932–34 Kohtla metskonna revident-metsaülem, 1934–41 metsarevident ja 1941–44 Pärnu revident-metsaülem. Asunud 1944 Rootsi, töötanud 1945–63 Riigimaade- ja metsadevalitsuses (Domänverket) metsakorraldajana.

Teadustöö

Uurimisvaldkond: metsakasvatus, metsandusajalugu, metsakaitse. Rootsis uurinud ja kaardistanud Visingö tammikuid. Illustreeris ajakirja "Eesti Metsamees Eksiilis". Umbes 40 teadustrükist.
Arvutusteadus

Arvutusteaduste rakendamine

Arvutusteadusi rakendatakse näiteks
1) Arvutuslikus rahanduses: tarvilik finantsturgude hiiglasuure tehingute hulga analüüsimiseks ja ennustamiseks.
2) Arvutuslikus bioloogias: aitab süstematiseerida ja analüüsida tänapäevast tohutut andmehulka.
3) Kompleks-süsteemide teoorias
4) Inseneriteaduses
Serbia Radikaalne Partei

Serbia Radikaalne Partei (Српска радикална странка, Srpska radikalna stranka, SRS) on paremäärmuslik marurahvuslik partei. Partei on vastu Serbia ühinemisele Euroopa Liiduga, ning on tugevalt Venemaa-meelne. Parteil on sidemed Vladimir Žirinovski juhitud Venemaa Liberaaldemokraatliku Parteiga.
SRS moodustati 1991 aastal Radikaalse Rahvapartei ja Tšetnikute liikumise ühinedes.
SRS toetab Suur-Serbia ideed ja peab end tšetnikute pärandi kandjaks.
Partei nominaalne liider Vojislav Šešelj andis end 2003. aastal Endise Jugoslaavia Rahvusvahelise Kriminaaltribunali kätte ja on alates 2007. aastast Haagis kohtu all. Tegevjuht on Dragan Todorović.
2008. aastal eraldus Radikaalsest parteist senise asepresidendi Tomislav Nikolići juhitud fraktsioon, mis moodustas Serbia Progressiivse Partei. Nikolić toetas erinevalt Šešeljist Serbia ühinemist Euroopa Liiduga.
2008. aasta parlamendivalimistel sai SRS 78 kohta 250-st.
Eesti Video

Eesti Video oli Viktor Siilatsi ja Andres Küngi asutatud, erakapitalil põhinev ning Tallinnas registreeritud aktsiaselts, mille ajalugu ulatub läbi mitme omandivormi 1988. aasta augustisse.
Eesti Video tegevus algas 1988. aasta suvel koos "laulva revolutsiooniga", eesmärgiks oli dokumenteerida Eestis toimuvat ning luua alternatiivne videoarhiiv. Salvestatud materjali põhjal asus Eesti Video välja andma igakuist videoringvaadet "Eestimaa", mis kajastas Eesti poliitilisi, majanduslikke, ühiskondlikke ja kultuurisündmusi ning mida levitati väliseestlaste seas nii Euroopas kui ka Austraalias, Ameerika Ühendriikides ja Kanadas.
Esimene videoringvaade "Eestimaa" ilmus detsembris 1988 ning ringvaateid toodeti kuni aastani 1993. 1991. aastast ilmus "Eestimaa" ringvaade oma kulu ja kirjadega igakuiselt ka Eesti Televisiooni ekraanil, luues seega sõltumatu televisiooniprogrammi pretsedendi ETV-s. ETV lõpetas "Eestimaa" näitamise ühepoolselt 1991. aasta septembris.
1989. aastal valmistas Eesti Video Ida-Virumaa keskkonnakatastroofi ainelise videofilmi "Quo vadis, Virumaa", mida levitas Põhjamaades. Rootsi TV tellimusel valmistati mitu telesaadet, sealhulgas ka Läti ja Leedu probleemidest. Samuti edastas Eesti Video telesaateid koostöös Ameerika Ühendriikide telekompaniiga ABC News.
Eesti Video lõi koostöös Rootsi meediakontserniga Kinnevik Eesti esimese eratelevisioonikompanii EVTV, mis oli omakorda tänaseni tegutseva eratelekanali TV3 asutajaks.
Laialehine hundinui

Rahvasuus

Rahvapäraseid nimetusi: hundikurikas, hunditubin, purikas, soetõlv, laos, tainad, soomõõk, turunui

Kasvukoht

Ta on Eestis väga tavaline liik. Kasvab veekogude soostunud kallastel, võib kasvada ka kaldavees.

Kirjeldus

Roomava risoomiga hundinui võib kasvada kuni 2 meetri kõrguseks. Sileda varrega, lehed 1–2 cm laiad. 
Laialehise hundinuia varre tipus asuv õisik on tõlvik ja meenutab välisilmelt nuia. Võimsa tõlviku järgi on teda teiste niiskuslembeste ja veetaimedega raske sassi ajada. Segi võib teda kergemini ajada teise samast perekonnast oleva liigiga — ahtalehise hundinuiaga. Neid saab hõlpsasti eristada emas- ja isasõisiku varrel oleva vahe (3–5 cm) tõttu, mida laialehisel hundinuial ei esine. 
Taim on kahekojaline: tal on nii emas- kui ka isasõied. Emasõied moodustavad paksu tõlviku, isasõied on peenemas tõlvikus ja harilikult heledamad kui emasõied. Pärast õitsemist ja viljastumist isastõlvik tavaliselt langeb maha.
Lisaks sugulisele paljunemisele võib taim levida ka vegetatiivselt, eriti risoomide kaudu.

Kasutamine

Laialehist hundinuia on inimene kasutanud mitmeks otstarbeks. Näiteks on tema pikkadest lineaalsetest lehtedest punutud korve ja nööre. Taime risoome on tarvitatud toiduks, sest need on toitaineterikkad, sisaldades eriti tärklist.
Garphyttani rahvuspark

Garphyttani rahvuspark on rahvuspark Rootsis Örebro läänis.
Rahvuspark on rajatud aastal 1909, selle pindala on 1,11 km².
Rahvuspark on rajatud pärandkoosluste kaitseks.
Haruldase loomaliigina elab selles rahvuspargis pähklinäpp.
Yuval Steinitz

Isiklikku

Ta on abielus ja kolme lapse isa.
Armastuse Ühendriigid

Sisu

Filmi tegevus toimub Poolas 1990. aastal. Saabunud on uued ja vabamad ajad, kuid elu on hall ja tulevik ebaselge. Filmi peategelasteks on neli naist, kes kõik ei ole oma eluga rahul ja tahavad seda muuta, kuid ei ole selleks suutelised. Videolaenutuses töötav Agata on oma mehest tüdinenud ja tal on suhe katoliku preestriga. Koolidirektor Iza on oma õpilase isa armuke. Üksildane vanem vene keele õpetajanna Renata tahab tuttavaks saada oma naabrinaise Marzenaga. Iza õde Marzena töötab koolis kehalise kasvatuse ja tantsu õpetajana. Ta on neli aastat tagasi osalenud edukalt missivõistlusel ja tahaks alustada fotomodelli karjääri. Tuntud fotograaf, kes pealinnast kohale sõidab, uimastab ta ja kuritarvitab teda.

Tunnustus

2016. aasta Berliini filmifestivalil võitis film parima stsenaariumi Hõbekaru.
Baltā mõis

Baltā mõis (Baltā muiža, ka Mellera muiža või Dāla muiža) oli mõis Lätis Riia linnas Iļģuciemsi asumis. Mõisa peahoone asus Baltā iela ümbruskonnas. Saksa keeles Weissenhof, vanasti ka Haltermanns Höfchen.
Baltā mõisa maad eraldati Krēmeri mõisast XVII sajandil. Aastast 1767 oli selle omanikuks Hermann Dahl. XVII sajandil püstitasid Dahlid mõisa barokse peahoone, aga peagi ostis mõisa Hermann Friedrich Möller. XIX sajandil oli mõisa agronoomiks lätlane Aleksandrs Rēze, kelle juures armastasid koguned noorlätlased nagu Krišjānis Valdemārs ja Bernhards Dīriķis. XIX sajandi lõpus omandasid mõisa Buxhoevedenid. XX sajandi kahekümnendatel aastatel omandasid mõisa vennad Universid.
Mõisa juures oli ka väike park, kus asus suguvõsa kalmistu Osolkalns. Ühest pargis asunud alleest on kujunenud tänapäevane Baltā iela.
Pärast Läti iseseisvumist rajati mõisa maadele elamupiirkonnad Balto I ja Balto II. Mõisa hooned hävisid aastal 1944 (selle omanikud Universid põletasid need Nõukogude vägede lähenemisel maha), tänapäeval asuvad mõisakompleksi kohal paneelelamud.
Rein Zobel

Rein Zobel (2. aprill 1928 Tallinn – 9. mai 2012) oli eesti arhitekt ja arhitektuuriajaloolane, filosoofiadoktor ja kunstiakadeemia professor.

Elukäik

Rein Zobel lõpetas 1946. aastal Tallinna 2. Keskkooli ja 1952. aastal TPI arhitektuuriosakonna, 1995. aastal sai filosoofiadoktori kraadi.
Aastatel 1952–1954 töötas Rein Zobel Eesti Projektis, 1954–1972 Vabariiklikus Restaureerimisvalitsuses. Alates 1972. aastast oli ta Eesti Kunstiakadeemia õppejõud, emeriitprofessor.
Rein Zobel on juhtinud Tallinna linnamüüri ja tornide restaureerimist ning koostanud hulga uurimusi Tallinna keskaegsest linnaarhitektuurist.
2009. aastal avaldas Rein Zobel raamatu "Tallinn (Reval) kesk­ajal. Linnaehitus 13.–14. sajan­dil". Rohkete illustratsioonidega raamatusse on  koondatud ligi viiskümmend aastat väldanud keskaegse Tallinna ehitiste uurimistöö tulemused. Teoses kajastatakse Tallinna vanimat kujunemislugu ajaloolis-topograafilisel foonil, Lyndanise kindlusest ja taanlaste tulekust Tallinna varajase teedevõrgu kujunemiseni. Lisaks käsitletakse teoses ka Tallinna kirikute, kloostrite ja muude ehitiste ajalugu.

Isiklikku

Tema pojad Martin Zobel (sündinud 1957) ja Kristjan Zobel (sündinud 1960) on tunnustatud ökoloogid.
Jonesi maakond (Georgia)

Ajalugu

Maakond moodustati 1807. aastal.
Onondaga maakond

Ajalugu

Onondaga maakond moodustati 1794. aastal Herkimeri maakonna osast. Maakond sai nime onondaga indiaanlaste järgi.