google/wiki40b huggingface dataset:
Aftenposten

Aftenposten on Norras Oslos ilmuv norrakeelne üleriigilise leviga päevaleht, mis on trükiarvult Norra teine ajaleht Verdens Gangi järel ning suurima tellijate arvuga leht. Ta nimetab end sõltumatuks konservatiivseks ajaleheks.
Ajaleht ilmub alates 1885. aastast kaks korda päevas. Hommikul ilmuv leht on üleriigiline, kuid õhtul ilmuv Aftenposten Aften on Oslo kohalik leht. Hommikune leht ilmub kõigil nädalapäevadel. Alates 2009. aastast ilmub õhtune väljaanne kolm korda nädalas.
Hommikuväljaande trükiarv oli 2007. aastal 250 179. Õhtuse väljaande trükiarv on pisut üle poole hommikuse omast (aastal 2003 olid trükiarvud vastavalt 256 639 ja 155 366, aastal 2008 vastavalt 247 556 ja 124 807).
Õhtune väljaanne läks tabloidformaadile üle 1997, hommikune 2005 (osaliselt 2003).
Algul oli leht poliitiliselt sõltumatu, kuid asutaja poja Amandus Theodor Schibstedi juhtimisel võttis ta konservatiivse suuna. Ta on olnud lähedal paremerakonnale Høyre. 1930ndatel ja 1940ndatel oli fašismimeelne. Aftenpostenis ilmus mais 1945 Knut Hamsuni kurikuulus järelheüüe Adolf Hitlerile. Viimastel aastatel on ajaleht nihkunud veidi vasakule ja on kriitiline Ameerika Ühendriikide ja Iisraeli suhtes.
Aastatel 1926–1993 oli Aftenpostenil eraldi toimetusega nädalalisa A-magasinet, mis alustas taas ilmumist 2005. Aastatel 1890–1989 anti välja kolm korda nädalas ilmuvat maaväljaannet Ukens Nytt.
Aastast 1990 ilmub pühapäevaväljaanne, aastast 1995 veebiväljaanne.
Ajaleht kuulub Schibstedile ning teda annab välja Aftenposten A/S.
Peatoimetaja on Hans Erik Matre (2008. aasta sügisest haiguse tõttu töölt eemal, teda asendab Hilde Haugsgjerd), töötajaid on umbes 740.
Aftenpostenil on väliskorrespondendid Berliinis, Londonis, Stockholmis, Moskvas ja Washingtonis.

Ajalugu

Ajalehe asutas Christian Schibsted ja see ilmub alates 14. maist 1860. Ajalehe on pärinud asutaja järeltulijad.
Alguses oli ajalehe nimi Christiania Adresseblad. 1. jaanuarist 1861 ilmub praeguse nime all.
Algul oli tegu apoliitilise uudiste- ja kuulutustelehega. 1880ndatel kujunes lehest modernne konservatiivse suunitlusega päevaleht.
Aftenposteni võidukäigule pani aluse toimetaja Amandus Theodor Schibsted, kes muu hulgas tegi uudistereportaaže. Lehest sai juhtiv kuulutusteleht, mis andis talle kindla majandusliku põhja.
Leht kasvas ka sõdadevahelisel perioodil ja pärast Teist maailmasõda. Leht jätkas ilmumist ka Saksa okupatsiooni ajal.
Umbes 1920. aastast kuni 1980ndateni oli see Norra suurim päevaleht, seejärel jäi ta trükiarvult alla tabloidlehele Verdens Gang. Viimane läks 1966 samuti üle Schibstedile, ja lehed teevad koostööd, eriti trükitehnika alal. Aastal 1976 läksid mõlemad üle ofsettrükile. Võeti kasutusele fotoladumine ning lasertehnika, mis tagas raadioside Akersgatal töötavate ladujate ja Linderudis oleva trükikoja vahel. Aastast 1999 trükitakse lehte Nydalenis.
Aastal 2003 kolis leht Akersgatalt, kus oldi töötatud 127 aastat, ümberehitatud Postgirobyggeti kaheksandale korrusele.
Aastal 2008 moodustasid lehtede Aftenposten, Bergens Tidende, Fædrelandsvennen ja Stavanger Aftenblad ühise seltsi Media Norge, millest 50,1% kuulub Schibstedile.
Tahe (Heilongjiang)

Tahe (塔河县 (Tǎhé)) on asula Hiinas Heilongjiangi provintsis Da Hinggan Lingi ringkonnas, Tahe maakonna ja Tahe suurvalla keskus.
Tahe jääb Huma jõe vasakule kaldale.
Elanike arv on World Gazetteeri arvutuste järgi 60 231.
Tractus stellae

"Tractus stellae" (ladina keeles 'tähe tee'), eesti allikates esineb ka nimi "Tractus Stellae - Herodes ja kolm Hommikumaa tarka", on ladinakeelne liturgiline draama, lugu Petlemma tähte järgiva kolme targa teekonnast ja kuningas Herodesest. See on üks kahest (teine on "Visitatio Sepulchri") liturgilisest draamast, mis leiduvad Zagrebist leitud 11. sajandi lõpu käsikirjas, nn Missale Aniqussimum'is (Zagrebi ülikooli raamatukogu, käsikiri MR 165). Käsikirjas on draama tekst ja neumades märgitud meloodiad, aga samuti servamärkused ja väikesed parandused tekstis, mis näitab, et "Tractus stellae"'t mängiti ja ilmselt korduvalt, samas kui teise draama käsikirjas selliseid korduva kasutamise märke pole. Draama esineb ka hilisemais keskaegsetes käsikirjades, näiteks ühes Roueni 13. sajandi käsikirjas (Ms Paris, BN lat. 904).

Sisu

Draama algab protsessioonilauluga "Procedentem sponsum" - targad on saabunud otsima sündinud kuningat, ja pöörduvad küsimusega kuninga poole: "Haec est causa viae". Kuningas Herodes küsib omakorda, mis märgist nad teavad kuninga sünnist - "Regem quem quaeritis", ja pärast kirjatundjate käest saadud vastust läkitab targad teele "Ite, et de puero" ("minge ja uurige lapse kohta"). "Ecce stellae" - täht ilmub ja kolm tarka kummardavad Jeesuslast. Ingel annab käsu tarkadele valida teine tee - "Impleta sunt omnia". "Tractus stellae" on mõeldud kolmekuningapäeva matutiini lõpuks, sellele viitab draamat lõpetav "Te Deum laudamus" koos piduliku antifoniga "O Regem caeli".
Zagrebi käsikiri on tervenisti monoodilises stiilis ja hilisemates käsikirjades esinevad sama tekstiga, ent kolmehäälselt kaunistatud lõigud ei saa olla varasemad kui 13. sajand.

Esitused Eestis

Vanamuusikaansambel Hortus Musicus esitas liturgilist draamat mõned aastad pärast käsikirja avastamist nii ringreisil Saksamaal kui ka 1987. aastal VI Hollandi varajase muusika festivalil Utrechtis. 1989. aastal ilmus sellest ka salvestus vinüülplaadil "Itaalia tantsud XIV sajandi käsikirjadest. Liturgiline draama "Tractus Stellae" XI sajandi Zagrebi käsikirjast" (LP, "Мелодия", salvestus Tallinna stuudios 1988).
Liturgilise draama ainetel on Eesti Telefilm teinud muusikalise telemängufilmi "Kann allikal" (režissöör Dorian Supin), milles draama stseenid avanevad vaimuliku isa Martini visioonidena, esitab ansambel "Hortus Musicus". Isa Martini osas Sulev Luik, teistes osades Tiina Tõnis, Rein Soomets, Peeter Brambat, Paul Oja, Vallo Kepp, Georg Bogatkin, Heino Müller, Jaanus Nõgisto ja tsirkusekollektiiv Säde liikmed.
Liisa Ehrberg

Liisa Ehrberg (sündinud 17. detsembril 1988) on eesti jalgrattur.
Ta osales 2014. aastal UCI korraldatud maanteesõidu maailmameistrivõistlustel.
2016. aastal lõpetas ta maanteesõidu Euroopa meistrivõistlustel naiste eliitklassi grupisõidu 93. kohaga.
Tõmmulendlane

Tõmmulendlane (varem Brandti lendlane; Myotis brandtii Eversmann) on käsitiivaline lendlase perekonnast

Levila

Levila ulatub Atlandi ookeani rannikust Euroopas Vaikse ookeanini Aasias. Põhja-lõuna suunas on levinud Kesk-Soomest Põhja-Aafrika ja Põhja-Hiinani. Eestis on hajusalt levinud nii mandril kui ka Saaremaal, Kesk-Eestis on haruldasem.

Ohustatus ja kaitse

Eestis kuulub tõmmulendlane kaitsealuste liikide II kategooriasse.
Tartu Ülikooli Kliinikumi anestesioloogia- ja intensiivravi kliinik

Anestesioloogia ja intensiivravi kliinik on üks Tartu Ülikooli arstiteaduskonna noorematest kliinikutest. Kliinik moodustati 11. veebruaril 1993 rektori käskkirjaga üldkirurgia, anestesioloogia ja reanimatoloogia ning hospitaalkirurgia kateedrite baasil. Tegelikult hakkas kliinik tööle 1. jaanuaril 2000.

Osakonnad

Alguses oli kliinikus kaheksa osakonda: üldanestesioloogia, üldintensiivravi, neuroanestesioloogia, günekoloogiline anestesioloogia, onkoanestesioloogia, pulmonoloogiline anestesioloogia, lasteintensiivravi ja erakorralise meditsiini osakond.
Praegu on kliinikus on kuus osakonda: 1. anestesioloogia 2. esimene, teine ja kolmas intensiivravi 3. lasteintensiivravi ja erakorraline meditsiin. Anestesioloogia osakonna juures töötab valukliinik, esimese intensiivravi osakonna juures psühhiaatrilise anesteesia allüksus ning kolmanda intensiivravi osakonna juures hemafereesi kabinet.
Raul Land

Raul Land (sündinud 1959) on eesti tehnikateadlane.

Haridus ja kvalifikatsioon

Ta lõpetas aastal 1982 Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI, alates 1989. aastast Tallinna Tehnikaülikool, TTÜ) automatiseeritud juhtimissüsteemide erialal (kood LS) saades süsteemi-inseneri kvalifikatsiooni.
Doktorikraadi omandas ta samuti TTÜ-s 2002. aastal. Doktoritöö teemaks oli võendsignaalide sünkroonne aproksimeerimine ja töötlus ("Synchronous Approximation and Processing of Sampled Data Signals"). Doktoritöö juhendajaks oli mõõte-elektroonika professor Mart Min.

Töökohad

Peamised töökohad on olnud järgmised: 

TPI automaatika kateedri insener, 1982–1984

TPI elektroonika kateedri nooremteadur, 1984–1987

TPI mõõtesüsteemide labori teadur, 1987–1989

TTÜ mõõtesüsteemide labori vanemteadur, 1989–1992
Stockholmi Kuningliku Tehnikainstituudi (KTH) külalisteadur, 1993-1995

TTÜ elektroonikainstituudi teadur, 1995–2002

TTÜ elektroonikainstituudi mõõte-elektroonika õppetooli vanemteadur  2002–2013

TTÜ Thomas Johann Seebecki elektroonikainstituudi Siduselektroonika teaduslabori vanemteadur, alates 2013. aastast.

Teadus- ja arendustegevus

Sünkroondetekteerimisel (lock-in technology) põhinevate vektormeetriliste mõõteseadmete (vektorvoltmeetrite ja vektoranalüsaatorite) väljatöötamine Tallinna Tootmiskoondise RET jaoks ning nende eksperimentaalnäidiste valmistamine ja väikeseerialise tootmise teostamine.
Sünkroondetekteerimisel põhinevate mõõtmiste automatiseerimine ja mõõtetulemuste interpreteerimine.
Elektrilise impedantsi (electrical impedance) mõõtmisel põhinevate tehnilise ja meditsiinilise diagnostika meetodite arendamine  ning mõõtetulemuste interpreteerimine elektriliste ekvivalentskeemide tasemel.

Leiutised ja patendid

Kokku 14 leiutist ja patenti 28.05.2019 seisuga.
Emir Kusturica

Emir Nemanja Kusturica (  serbia kirillitsa: Емир Немања Кустурица; sündinud 24. novembril 1954  Sarajevos) on Serbia filmirežissöör, näitleja ning muusik.
Aleksander Arro

Elukäik

Lõpetas 1917. aastal Tallinna Poeglaste Kaubanduskooli ning mobiliseeriti juunis sõjaväkke. Mõni kuu hiljem alustas õpinguid 2. Oranienburgi lipnikekoolis.   
Pärast kooli laialisaatmist enamlaste poolt 1917. aasta detsembris tuli tagasi Eestisse. 26. veebruaril 1918 ilmus ta Eesti sõjavägede intendantuuri valitsusse, kus määrati raha-arveosakonna kirjutajaks. 1918. aasta kevadel saadeti intendantuur Saksa okupatsioonivõimude poolt laiali. 18. jaanuaril 1919 asus teenistusse Tallinna kooliõpilaste pataljonis, kus täitis ametikohti instruktorist rooduülemani.   
Vabadussõja järel lõpetas eksternina Sõjakooli ning ülendati lipnikuks. Komandeeriti seejärel Harju maakonna Rahvaväe ja Kaitseliidu ülema valitsusse, kus määrati spordiinstruktoriks. Õppis samal ajal Tallinna kolledžis, mille lõpetas 1923. aastal. Astus seejärel Tartu Ülikooli õigusteadust õppima, kuid õpingud katkesid 1928. aastal.  
15. märtsil 1924 viidi üle lennuväerügementi, kus asus õppima õppejaoskonnas lendurvaatlejate kursusel. Ka lennuväerügemendis määrati ta spordiinstruktoriks. Aleksander Arro oli üks Tallinna garnisoni paremaid tennisiste ning kuulus Kalevi tenniseklubi juhatusse. Pärast lendurvaatlejate kursuse lõpetamist nimetati ta merelennu eskadrilli lendurvaatleja kohale. 1926.–1927. aastal õppis Sõjaväe Ühendatud Õppeasutustes alalisväe ohvitseride kursusel. 1. aprillist 1927 määrati eskadrilli nr. 5 lendurvaatlejaks. Alates 1928. aasta suvest töötas Lennukoolis fotoinstruktorina, 1. juulist 1930 lisandus sellele Lennukooli adjutandi kohuste täitmine. 
1. augustil 1931 lõpetas ta eksternina lendurite kursuse ning kinnitati ka tema lenduri kutse. Samast päevast hakkas ta juhatama Lennukooli maapealse väljaõppe jaoskonda. Nädal hiljem vabastati ta adjutandi kohustest, 2. mail 1932 määrati lendur-instruktorite kursusele. 
Aleksander Arro hukkus Valkla õppeväljal toimunud lennuõnnetuses, kui ta koos lendur Ernst Muruga sooritas laskeharjutust pardakuulipildujast. Lennuk läks umbes 200 m kõrgusel pöörisesse ning kukkus nina ees puruks, mõlemad lendurid hukkusid.
Aleksander Engelbert Vilder

Aleksander Engelbert Vilder (20. juuli 1899 Volossovo, Peterburi kubermang – surmaaeg ja -koht teadmata) oli Eesti laskur.
Ta tuli 1933. aastal Eesti esimestel meistrivõistlustel 2 korda Eesti rekordiga meistriks (väikepüssist 3 × 40 lasku ja püstiasendis laskmises).
1935–1940 töötas ta Tallinnas Raudteede Peavalitsuses.
Ta jäi II maailmasõja ajal, 1945. aastal teadmata kadunuks.
Türgi vapp

Türgil ametlikku riigivappi ei ole, de facto kasutatakse embleemina Türgi lipult pärit viisnurkse tähe ja kuusirbi kujutist. See on muu hulgas trükitud Türgi passidele ja isikutunnistustele.

Vapikonkurss

1925. aastal toimus konkurss Türgile riigivapi leidmiseks. Konkursi võitis kunstniku Namık İsmaili töö, kuid seda ei võetud siiski vapina kasutusele.
Päinurme mõis

Päinurme mõis (saksa keeles Assik) oli rüütlimõis Peetri kihelkonnas Järvamaal. Nüüdisajal jääb kunagine mõis Järva maakonna Järva valda.
Mõisa keskus asus Päinurme külas. Pärast võõrandamist asus seal Päinurme 6-klassiline algkool.
Päinurme mõisa karjamõisad olid Lähevere ja Palasi.

Ajalugu

Päinurme mõis pärineb keskajast ning selle omanikud olid tollal Drolshagenid.
Hiljem on mõis kuulunud Uexküllidele, Tiesenhausenitele, Stael von Holsteinidele, Derfeldenitele, Grünewaldtidele, Essenitele ja Helmersenidele.
1840. aastal sai mõisa omanikuks Alexei von Wahl. Mõisa viimane omanik enne 1919. aasta võõrandamist oli vene kindralmajor Ernest von Wahl.

Mõisakompleks

Mõisa peahoone on hävinud, tänapäeval asub selle kohal korruselamu.
Czechów (Lubuszi vojevoodkond)

Czechów on küla Poolas Lubuszi vojevoodkonnas Gorzów Wielkopolski maakonnas.
Laupa vald

Laupa vald (saksa keeles Laupa) oli vald Järvamaal Türi kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1892 ja siis liideti see vald Särevere vallaga.
32. strategeem

32. strategeem 36 strategeemist on "tühja linna bluff" ehk "avatud väravate nipp".
Bluff. Õhumüümine. Relvituks tegev valikuline ausus.

Näiteid

Kuidas saaks hiir kassi üles puua? Ainult juhul, kui kass ise endale silmuse kaela paneb. Tõsi küll Li Bingyan küsib seda rääkides USA-st  seoses kellukese kaelariputamisega. Selline idioomidele ja kujundeile tuginev mõtlemine on erinevalt Lääne üldistavast mõtlemisest tüüpilisem Hiinale. (Hiir (rott) astroloogilistest märkidest vastab Muutuste raamatu 2. kuusjoonele ja tsüklilisele arvule 1./12 (esimene tosinast), mille hieroglüüf zi on tüüpiline vana-hiina filosoofide nimeliide.)  
"Suuga teeb suure linna, käega ei kärpsepesagi." Õhumüümine.
Pontiac

Pontiac on automark, mis kuulub General Motorsi autotootjate grupile. Pontiac'e on müüdud Ameerika Ühendriikides, Kanadas ja Mehhikos juba 1926. aastast. General Motorsi autobrändide rivistuses on auto keskklassis, aga on sportlikum ja paremate juhitavusnäitajatega. Autod on odavamad ja need sobivad hästi noorematele klientidele.
Naftali Bennett

Isiklikku

Ta on abielus ja nelja lapse isa. Tema pere elab Ra'annanas (Keskringkonnas).
Tallinna Muusikakeskkool

Kooli direktorid

Esimene kooli juht oli Eugen Kapp aastatel 1961–1965. Hiljem olid sel ametikohal Jüri Plink (1965–1968 ja 1987–1991), Endel Loitme (1968–1975), Harald Aasa (1975–1977), Ants Elvik (1977–1987) ja Tiina Ehin (1991–2005). Alates 2005/2006. õppeaastast on kooli direktor Timo Steiner.

Õppetöö

Tallinna Muusikakeskkoolis õpib lapsi ka väljastpoolt Tallinna, keda majutakse ühiselamusse. Koolil on ka võimla. Õppetöö toimub kahes tsüklis, mõlema tsükli (üldained ja muusikaained) läbimine on õpilasele kohustuslik. Tallinna Muusikakeskkoolis on õppinud ja/või õpetanud paljud tänase Eesti muusikud. TMKK on Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia baaskool, sõltuvalt aastast ja lennust 80–100% TMKK lõpetanutest jätkab õpinguid EMTA-s, ülejäänud teistes (muusika)kõrgkoolides.
Mongoliidne rass

Nõukogude antropoloogilised alajaotused

Vastavalt ühele Nõukogude perioodil ametlikult tunnustatud ning Nõukogude antropoloogide poolt enamlevitatud teooriale on mongoliidne rass üks kolmest põhirassist. Vastavalt sellele teooriale jaotuvad mongoliidid omakorda põhja-aasia, kaugida, lõuna-aasia ja arktiliseks rassiks, peale selle on mongoliidide kõrvalharuks ameerika rass.
Põhja-aasia rass erineb teistest mongoliidsetest rassidest heledama nahavärvuse poolest, osal on silmad suhteliselt heledad. Nägu on eriti lame ja suur, põsenukid ulatuvad tugevasti esile, habemekasv väga vähene, mongolikurd tugevasti väljenduv. Asustab Ida-Siberit.
Kaugida rassil on eelmisega võrreldes tumedam nahavärvus, jäigemade juuksed, paksemad huuled, kitsam nägu ja suurem kasv. Kõige tüüpilisem on see rass Põhja-Hiinas, Koreas ja Jaapanis.
Lõuna-aasia rassil on nahk veel tumedam, huuled paksud, nägu väiksem, nina laiem, mesognaatsus tugevamini väljenduv, kasv väiksem. Enamik mainitud tunnuseid viitab neegriidsele mõjule. Asustab Lõuna-Hiinat, Tiibeti lõunaosa, Indohiinat ja Indoneesiat.
Arktilisse rassi kuuluvatel eskimotel on ühist põhja-aasia rassiga, kuid nahk on tumedam, juuksed paljudel jäigemad, nägu pisut kitsam ja nina kitsas.
Ameerika rass, kuhu kuuluvad indiaanlased, sarnaneb sirgete ja jäikade tumedate juuste, tumedate silmade, tõmmu naha, lameda näo ja vähese habemekasvu poolest tüüpiliste mongoliididega, kuid silma ülalau kattevolt ei moodusta mongolikurdu, ninajuur on kõrge ja ninaselg paljudel kumer.
Alexander Stubb

Hariduskäik

Alexander Stubb on 1986. aastal lõpetanud Mainlandi keskkooli Daytona Beach´il, Floridas. Kaks aastat hiljem lõpetas ta Lärkani Gümnaasiumi Helsingis. 1993. aastal omandas Stubb poliitikateaduste erialal bakalaureusekraadi Furmani Ülikoolist, Lõuna-Carolinas. Järgnevatel aastatel õppis Stubb Sorbonne Ülikoolis Pariisis, kust omandas diplomi prantsuse keele ja ühiskonna erialal. 1995. aastal omandas ta magistrikraadi Euroopa poliitikas Euroopa Kolledžist Belgias. Doktorikraadi sai Stubb Londoni Majanduskoolist 1999. aastal. Alexander Stubb oskab lisaks soome ja rootsi keelele veel inglise, prantsuse ja saksa keelt.

Isiklikku

Stubb on soomerootslane. Lisaks soome ja rootsi keelele oskab ta inglise, prantsuse ja saksa keelt.
Stubb elas Belgias Rixensarti vallas koos oma naise Suzanne Innesiga, kes on Suurbritanniast pärit jurist. Hiljem kolisid nad Espoosse. Neil on kaks last, tütar Emilie ja poeg Oliver Johan.
Stubb peab ennast ise spordihulluks. Ta võistleb maratonijooksus ja triatlonidel ning on lõpetanud Raudmehe triatloni, mis toimub Hawaii saartel.

Publikatsioonid

Alexander Stubb on toimetanud või kirjutanud 11 raamatut, ligi 30 artiklit Euroopa Liidust ja üle 100 kolumni.
Pengiran Anak Saleha

Tema Majesteet Raja Isteri Pengiran Anak Hajah Saleha ehk lühemalt Pengiran Anak Saleha (täielik nimi malai keeles Kebawah Duli Yang Maha Mulia Paduka Seri Baginda Raja Isteri Pengiran Anak Hajah Saleha; sündinud 7. oktoobril 1946) on Brunei sultani Hassanal Bolkiah abikaasa alates aastast 1967.
Kopulatsioonikork

Madudel

Madudel on sigimissüsteemidega seotud käitumist vähe uuritud. Uurijate arvates moodustub kopulatsioonikork madude neeru-sugusegmentide eritistest ja suleb lühiajaliselt emaste madude munajuhad.
Seemnevedeliku hüübimist on tuvastatud mitmel sugukonda Natricidae liigitatud maoliigil, näiteks liikidel Nerodia taxispilota, Thamnophis butleri, Thamnophis sauritus, Thamnophis sirtalis, Virginia striatula.
Ka rästikuid loetakse nende maoliikide hulka, kelle kopulatsioonil isaste seemnevedelik emase suguavauses üsna kiiresti pärast seemnepurset kopulatsioonikorgiks hüübib.
Uko Nõulik

Uko Nõulik (sündinud 2. juulil 1974) on eesti alpinist.
Ta on tõusnud üle 7500 m kõrguse mäe tippu ja üle 8000 m kõrguse mäe tipuplatoole.
Ta on teedeinsener ja töötab aktsiaseltsis Tallinna Teed projektijuhina.

Tõus üle 7500 m kõrguse mäe tippu

3. augustil 2011 tõusis ta koos Anu Nõulikuga Pamiiris asuva Muztagata (7509 m) tippu (jääb Hiina alale).

Tõus kaheksatuhandelisele

13. mail 2013  üritas Uko Nõulik koos Anu Nõulikuga tõusta kaheksatuhandelise Cho Oyu tippu (8188 m), kuid järsult halvenenud ilmaolud ei võimaldanud neil tipuplatoolt edasi minna (nad olid tõusnud umbkaudu tipuplatoo platoo algusesse).

Isiklikku

Tema abikaasa on alpinist Anu Nõulik.
Eestimaa konsistoorium

Eestimaa konsistoorium (ka Eestimaa provintsiaalkonsistoorium) oli 17. sajandi keskpaigast 1919. aastani Eestimaal tegutsenud kirikuorgan. 
Pärast 1832. aasta kirikuseadust nimetati konsistooriumi kui Eestimaa provintsikonsistoorium.
Nava mõis

Nava mõis (saksa keeles Nawwa) oli karjamõis Palamuse kihelkonnas Tartumaal.
Inter-Services Intelligence

Directorate for Inter-Services Intelligence (lühem nimetus Inter-Services Intelligence, lühend ISI) on Pakistani luureteenistus. Selle praegune juht on kindralleitnant Ahmad Shuja Pasha, kes asus sellele ametikohale 2008. aasta septembris.
Drum and bass

Drum and bass ('trumm ja bass'), ka drum'n'bass, d'n'b, DnB ja D'n'B on elektroonilise muusika stiil, mis on välja arenenud reivist ja jungle-muusikast. Selle alguseks loetakse 1990. aastate algust Suurbritannias. Stiili iseloomustab kiire tempo, trumm (tavaliselt 160–180 lööki minutis) koos raske, vahel ka keeruka bassikäiguga, ja süntesaatorihelid.
Drum and bass'i populaarsus oli oma hiilgeajal võrreldav teiste Suurbritannias sündinud stiilidega, näiteks big beat'i ja hard house'iga.
Drum and bass sisaldab eri stiile. Algupärane Jamaica dub ja reggae kõla on olnud väga suureks mõjutajaks jungle'i ja drum and bassi tekkimisel. Teine osa stiilist on suuresti mõjutatud breakbeat'ist.
Drum and bass'i alastiilide hulka kuuluvad breakcore, ragga jungle, hardstep, darkstep, techstep, neurofunk, ambient drum and bass, liquid funk ehk liquid, drumfunk, funkstep, sambass ja drill'n'bass.
Drum and bass on mõjutanud mitmeid stiile: hiphopi, big beat'i, dubstep'i, house'i, trip hop'i, ambient-, tekno-, rokk- ja popmuusikat.
Drum and bass on endiselt kõige kuulsam Suurbritannias, kuid on populaarne ka Madalmaades, Belgias, Uus-Meremaal, Kanadas ja Austraalias.
Tänapäeval on drum and bass üks underground-muusika stiile, avaldades mõju popmuusikale ja kultuurile.
Eesti keeles on selle nimetusega seotud sõnamäng: sõnades drum ja bass vahetatakse ära tähed a ja u, saades "tramm ja buss".
Mstislav Mstislavitš

Mstislav Mstislavitš (hüüdnimega Udaloi, vene keeles Мстислав Мстиславич Удатный, vene õigeusu ristinimi Fjodor; surnud 1228) oli Toropetsi vürst alates 1206. aastast, Novgorodi vürst aastatel 1209–1215 ja 1216–1218 (või 1217), olles vahepeal sealt ära aetud, ja Galiitsia-Volõõnia vürst 1219–1226.
Mstislav oli Rjurikovitšite dünastia, Kiievi suurvürsti (1113–1125) Vladimir Monomahhi poja, Kiievi suurvürst (1125–1132) Mstislav Vladimirovitš Suure poja, Rjurikovitšite Smolenski liini Smolenski vürsti (1127–1167) ja Kiievi suurvürsti (1154–1155, 1159–1161, 1161–1167) Rostislav Mstislavitši poja, Msistlav Rostislavitši Vapra (Мстислав Ростиславич Храбрый) kes oli Smolenski vürst (1175–1177) ja Novgorodi vürst (1179–1180) järglane. Tema vend Vladimir Mstislavitš oli Pihkva vürst. ja teine vend David Mstislavitš, Toropetsi vürst.

Sõjakäigud Muinas-Eestisse

Novgorodi ja Pihkva kroonikate ning Henriku Liivimaa kroonika kohaselt käis Mstislav 1210. aastal koos oma venna Pihkva vürsti Vladimiriga sõjaretkel Otepää vastu, alistas linnuse, nõudis neilt andamit (400 nogaatat, umbes 80 kg hõbedat) ja ristis ugalasi õigeusku, andes nii aluse Novgorodi ja Pihkva vürstiriikide hilisematele võimupretensioonidele Ugandi suhtes. Veidi enne Otepää ründamist käis ta retkel Virumaal Tõrmas (alternatiivse tõlgenduse kohaselt Tormas). Novgorodi ja Pihkva allikates on need sõjakäigud dateeritud küll paar aastat hilisemaks, kuid Läti Henriku teateid peetakse usaldusväärsemateks. 
1212. aastal, kuuldes, et Riia piiskopi ja Mõõgavendade ordu väed on rüüsteretkel Eestimaal, siirdus ka Mstislav oma väega sinna. Kuna need olid aga juba Liivimaale lahkunud, otsustas vürst edasi liikuda Harjumaale, kus ta piiras Varbola linnust niikaua, kuni seesolijad end 700 marga nogaatade eest piiramisest vabaks ostsid. Vene kroonikad paigutavad Mstislavi retke Varbola alla 1214. aastasse. Kohati on arvatud, et tegu oligi kahe erineva sündmusega. Kas Mstislav läks Eestimaale piiskopi ja ordu liitlase või vastasena, pole selge. Arvatakse, et 1210. aastal Otepääd rünnates tegutses ta pigem Riia piiskopi liitlasena. 1212. sõjakäiku on mõned autorid tõlgendanud ordu ja piiskopi vastasena, mõned mitte.