google/wiki40b huggingface dataset:
Operatsioon Priboi

Operatsioon Priboi (eesti keeles 'murdlaine') ehk märtsiküüditamine oli Eesti NSV-s, Läti NSV-s ning Leedu NSV-s 1949. aastal 25. märtsist kuni 28. märtsini NSV Liidu Ministrite Nõukogu määruse nr 390-138ss alusel läbi viidud elanike massiküüditamine Venemaa Siberi piirkonda. Küüditati enam kui 90 000 inimest.

Väljasaadetavate arvu kindlaksmääramine

Mastaapse operatsiooni läbiviimisel oli esmaseks ülesandeks väljasaadetavate perekondade kindlaksmääramise töö käivitamine. NSV Liidu Ministrite Nõukogus 29. jaanuaril 1949 vastu võetud määrusega 390-138ss pandi paika väljasaadetavate arvud Baltikumis. Eesti NSV-s 7500 perekonda, 22 500 inimest, Läti NSV-s 13 000 perekonda, 39 000 inimest ning Leedu NSV-s 8500 perekonda, 25 500 inimest. Kokku kuulus määruse järgi ümberasustamisele 29 000 perekonda ja 87 000 inimest.
Ameerika Ühendriikide Eluasemeministeerium

Ameerika Ühendriikide Eluasemeministeerium  (inglise keeles Department of Housing and Urban Development) on USA ministeerium, mis tegeleb riikliku eluaseme programmiga.
Asutuse ülesandeks on jälgida ja korraldada kõiki eluasemega seotud juriidilisi küsimusi ning kontroll erasektorliku eluaseme ja elukeskkonna arenduse ja ehituse üle. Lisaks tegeleb ministeerium ka riigitöötajatele ja vähekindlustatud elanikele elamute ehitamisega ning soodustingimustel laenude andmega eluaseme muretsemiseks.
Saav kääne

Saav kääne ehk translatiiv on kääne, mis väljendab seisundit, olekut, otstarvet või aega. Saav kääne esineb lisaks eesti keelele, kus selle tunnus on -ks, ka soome keeles (tunnus -ksi) ja ungari keeles (tunnus -vá / -vé).
Sputnik (uudisteportaal)

Ajalugu

RIA Novosti oli Venemaa riiklik rahvusvaheline uudisteagentuur kuni 9. detsembrini 2013. Sealtpeale tegutseb selle nime all Venemaa siseriiklik uudisteagentuur. 9. detsembril 2013 RIA Novosti likvideeriti ja selle baasil loodi Venemaa riiklik rahvusvaheline uudisteagentuur Rossija Segodnja, mille etteotsa sai Venemaa riikliku telekanali Rossija-1 uudistetoimetaja Dmitri Kisseljov. Rossija Segodnja 10. novembril 2014 käivitatud uudisteagentuur Sputnik kuulub sajaprotsendiliselt Venemaa riigile. Sputnik asendab senist RIA Novosti rahvusvahelist uudisteagentuuri ja raadiojaama Voice of Russia (Venemaa Hääl – Venemaa riiklik välismaale suunatud raadiojaam aastatel 1993–2014) rahvusvahelisel areenil. Sputniku peadirektor on armeenia päritolu Margarita Simonyan.

Sputnik Eesti

Eestis alustas eesti- ja venekeelne Sputniku uudisteportaal tegevust 24. veebruaril 2016. Eesti Sputniku viljakas autor on end Nõukogude sõjaväeluure (GRU) kindralmajoriks tituleeriv Villu Rooda, kelle tegeliku tausta Eesti Põllumajandustehnika traktoristina paljastas Mihkel Tamm 9. novembril 2017 Eesti Päevalehes ilmunud artiklis. Ingliskeelses Sputnikus esineb ta, kui Nõukogude luure kindralleitnant William Rooda. Tema venepärane pseudonüüm on Vladimir Rodin või Vladimir R. Legendi kohaselt on ta Eestisse elama jäänud endine GRU kindral, kelle sulest ilmuvad Sputnikus pöörased seiklusjutud nagu näiteks Ladina-Ameerika revolutsionäär Ernesto Che Guevara väidetavast vabastamisoperatsioonist 1967. aasta Boliivias.
19. detsembril 2017 avas Venemaa suursaadik Eestis Aleksandr Petrov Tallinnas uue moodsa Sputnik Eesti pressikeskuse. Eesti Sputniku peatoimetaja on mõni aasta varem Venemaalt Eestisse kolinud eesti keelt mittevaldav Jelena Tšerõševa, kes võeti Rossija Segodnja Eesti esinduse juhina tööle 2015. aasta juulis. Sputniku tegevust Balti riikides koordineerib Rossija Segodnja töötaja Andrei Blagodõrenko.

Seisund rahvusvahelisel areenil

Ameerika Ühendriikide juhtiva ajalehe The New York Times andmete kohaselt on Sputnik üks võimsamaid informatsioonirelvi 21. sajandil. Ameerika ühe mõjukaima välispoliitika ajakirja Foreign Policy kohaselt on Sputnik Kremli propaganda väljalaskeava, mis esitab Vladimir Putini revanšistliku natsionalismi brändi rahvusvahelisele auditooriumile läänevastase retoorika trummi lüües. Euroopa Parlament on Sputnikut nimetanud infosõja tööriistaks. Prantsusmaa presidendivalimistel aprillis 2017 keeldus Emmanuel Macron oma kampaaniaüritustele sisse laskmast Sputniku esindajaid, väites, et nad levitavad valeinfot (Macroni oli süüdistatud homoseksualismis). Oktoobris 2017 keelas interneti suhtlusvõrgustik Twitter Sputnikul avaldada reklaami oma portaalis.
Rita Dolgihh

Haridus

1976–1981 õppis ta Tallinna Balletikoolis.

Lavatee

Alates 1981 on ta Vanemuise teatris balletiartist. Lisaks tantsulavastustele on Dolgihh osalenud ooperi-, opereti- ja muusikalilavastustes.
Alliteratsioon

Alliteratsioon on sõna alguskaashääliku kordumine samas värsis või lauses, nt: "Millal maksan memme vaeva..." (rahvalaul).
Alliteratsioon on eesti regivärsi tuntuim kujundusvõte, sageli kaasneb sellega assonants.
Alliteratsiooni kasutatakse ka vanasõnades, mõistatustes, kõnekäändudes ja kunstluules.
Tõnismäe apteek

Tõnismäe apteek on Tallinna kesklinnas Tõnismäe asumis aadressil Tõnismäe tänav 5 asuv apteek. Apteeki haldab OÜ Pharma Holding.
Apteek asub endisaegse Tallinna Ühise Haigekassa hoones, mis valmis 1939 (arhitekt Elmar Lohk). Hoones on tänapäeval nii Tõnismäe polikliinik kui Tõnismäe apteek.
Āraiši raudteejaam

Āraiši raudteejaam on raudteejaam Valga–Riia raudteeliinil Amata piirkonnas Drabeši vallas Āraišis.
Jaamas asus kuni aastani 2000 lisaks peateele veel kaks kõrvalteed, tänapäeval on neid üks. Päevas peatub jaamas üheksa reisirongi. Jaam asub Riiast 83,8 km kaugusel. 
Raudteejaam avati 1889. aastal. Raudtee valmimisajal  jäi see Võnnu kreisi Āraiši kihelkonda Drabeši mõisa maadele. Kuni aastani 1934 kandis see nime Araiži raudteejaam.  Aastal 1830 valmis vana jaamahoone asemele uus, ent see ehitis hävis Teises maailmasõjas.
Läti Rahvusarhiiv

Läti Rahvusarhiiv (läti keeles Latvijas Nacionālais Arhīvs) on Läti kultuuriministeeriumi alluvuses olev rahvusarhiiv. Rahvusarhiiv korraldab Lätis dokumendihaldust ja arhiivindust riiklikul tasemel.
Rahvusarhiiv ühendab nelja Läti riiklikku arhiivi (Läti riiklik ajalooarhiiv, Läti riigiarhiiv, Läti riiklik audiovisuaalsete dokumentide arhiiv ja Läti riiklik personalidokumentide arhiiv), samuti 11 piirkondlikku arhiivi Alūksnes, Cēsises, Daugavpilsis, Jelgavas, Jēkabpilsis, Liepājas, Rēzeknes, Siguldas, Valmieras ja Ventspilsis.
Maatriks (ajakiri)

Maatriks oli alates märtsist 2007 kuni 2009. aastani Eestis kord kuus ilmunud tehnikaajakiri. Ajakirja väljaandja oli OÜ Tuleviku Kirjastus ja peatoimetaja Andrus Laansalu.
Ajakirja iseäraks oli humanitaarse tahu esiletõst suhetes masinate, tehnika ja tehnoloogiatega. Seda kajastab ka ajakirja alapealkiri, mis oli "Ajakiri teadlikule tehnikahuvilisele" ning alates maist 2008 "Igati inimlik tehnikaajakiri".
Ajakiri lõpetas majandusraskuste tõttu ilmumise alates märtsist 2009.
Sumerid

Sumerid (ka sumerlased) olid vanaaja rahvas. Nad elasid 4. aastatuhande lõpus ja 3. aastatuhandel eKr Mesopotaamia lõunaosas (Sumeris). 2. aastatuhande alguses alistati amoriitide poolt ja nad liideti Babüloonia riigi koosseisu. Sumerid ise  semiidistusid.
Sumerid on pärandanud maailmale rea leiutisi, millest kuulsaimad on ratas ja vanker.
Karl Palatu

Klubikarjäär

Palatu mängis 2003 FC Valgas, 2004 ja 2005 Viljandi JK Tulevikus. 
2005. aasta juulis siirdus ta Tallinna FC Florasse, kus mängis aastatel 2005–2006. 
22. detsembril 2006 sõlmis ta Norra tugevuselt teise liiga Adeccoligaeni klubi Sogndal Fotballiga 3-aastase lepingu.
2008. aastal taasliitus Floras.

Koondisekarjäär

A-koondise debüüdi tegi Palatu 21. mail 2010 sõpruskohtumises Soome vastu. Ta tuli mängu vahetusest Gert Kamsi asemel.

Isiklikku

Ta lõpetas 2001. aastal Pärnu Koidula Gümnaasiumi bioloogia-keemia klassi.
Kurisoo mõis

Kurisoo mõis (saksa keeles Kurrisal) oli rüütlimõis Järva-Madise kihelkonnas Järvamaal. Nüüdisajal jääb kunagine mõis Järva valda Järva maakonnas.
Mõisa keskus asub tänapäeval Aravete alevikus.

Ajalugu

Kurisoo mõisa on esmakordselt mainitud 1585. aastal, mil see kuulus Brun Drolshagenile.
Edaspidi kuulus mõis järgemööda Mundustele, Lievenitele, Rammidele ja Knorringutele.
1792. aastal omandas mõisa Otto Hermann von Mohrenschildt, kes lasi mõisakeskuse esinduslikult välja ehitada.
1873. aastal läks mõis Staalide valdusse, kelle kätte see jäi kuni 1919. aasta võõrandamiseni.

Mõisakompleks

19. sajandi alguses rajati ühekorruseline kelpkatusega kivist härrastemaja. Hoone fassaadi ilmestab nelja sambaga portikus. Hoone interjööri kaunistavad intarsiatehnikas siseuste tahvlid.
1980. aastate keskel korrastati lagunenud mõisahoone ja 1989. aastal asus sinna Aravete külamuuseum.
Koos peahoonega valmis hulk kõrvalhooneid, millest mitmed on ka tänapäeval alles.
Kesha

Kesha Rose Sebert (enamasti kasutatakse üksnes eesnime Kesha; varem ka stiliseeritult Ke$ha; sündinud 1. märtsil 1987 USA California osariigis Los Angeleses) on USA laulja, räppar ja laulukirjutaja.
Tema kuulsamad laulud on "Take It Off", "Your Love Is My Drug" ja "Blow".
Valmar Adams

Valmar Adams (sünninimi Vladimir Karl Moritz Adams; aastatel 1924–1933 Vilmar Adams; 30. jaanuar 1899 Peterburi – 15. märts 1993 Tartu) oli eesti kirjanik ja kirjandusteadlane. Ta kasutas ka pseudonüümi Vladimir Aleksandrovski.
Tema luule oli mõjutatud vene luulekoolkondadest.
EYS Veljesto vilistlane.
Valmar Adams oli viimane Eesti Kirjanike Liidu liige, kes oli sündinud 19. sajandil.

Isiklikku

Valmar Adamsi poeg on Jüri Adams.
Postmark

Postmark ehk kirjamark ehk mark on postikulude tasumist tõendav märk postisaadetisel (tavaliselt kirjaümbrikul või postkaardil). Postmark on enamasti postisaadetisele kleebitav väiketrükis, mõnikord on tema kujutis ümbrikule või postkaardile trükitud (sel juhul on tegemist tervikasjaga).
Postmargi korduvkasutuse välistamiseks need kustutatakse templijäljendiga, millel on enamasti kuupäev ja postkontori nimi.
Paljud postmargid on kujundatud miniatuursete kunstiteostena, mis kajastavad konkreetset sündmust, isikut või asja.
Postmarkide kogumist nimetatakse filateeliaks.
Kuigi postmargi põhimõtte väljatöötajaks on peetud mitut inimest, on hästi dokumenteeritud, et esimene postmark Penny Black lasti välja Suurbritannias 1. mail 1840 ja hakkas kehtima 6. mail 1840 osana postisüsteemi reformist, mille juurutas Rowland Hill. Teda nimetataksegi tavaliselt postmargi leiutajaks.
Esimene mark oli must ühepennine. Kaks päeva hiljem tuli müügile teine mark, sinine kahepennine. Mõlemal oli kujutatud noor kuninganna Victoria. Margil oli ka nominaalväärtus, aga riigi nime ei olnud, sest sel ajal polnud põhjust riigi nime margile kirjutada. Sellest ajast ei kirjutata Suurbritannias välja antavatele markidele riigi nime ja ühtlasi on Suurbritannias läbi aegade välja antud vähe marke, mis ei kujuta võimulolevat monarhi.
Markide kasutuselevõtmine suurendas saadetavate kirjade arvu palju kordi. Kui 1839 saadeti Suurbritannias 76 miljonit kirja, siis 1850. aastaks suurenes nende arv 350 miljonini ja kasvas kiiresti edasigi, kuni 20. sajandi lõpul kasutusele võetud uued meetodid, eeskätt internet, vähendasid tunduvalt vajadust niisuguste sidesüsteemide järele, mis vajasid markide kasutamist.
Voŭpa

Ajalugu

Voŭpat mainitakse esimest korda XV sajandil, mil seal asusid riigimõis ja selle juurde kuulunud küla. Aastal 1449 kingiti see paik Sudimantaitistele. Hiljem läks paikkond üle Halšanyst pärit Alšėniškistele. Toona kuulus Voŭpa Navahradaki vojevoodkonda ja Vaŭkavyski maakonda.
XVI sajandil kuulus asula Sapiehadele. Toona mõisteti seal omavoliliselt kohut kuningavõimu toetanud hetman Wincenty Korwin Gosiewski üle. XVIII sajandil müüdi alev Jabłonowskitele, aleviks sai Voŭpa aastal 1792. Aastal 1773 valmis puidust ehitatud katoliku kirik, samuti rajati asulasse uhke puidust sünagoog, mida kaunistasid meisterlikud nikerdused.
Alates kolmandast Poola jagamisest aastal 1795 oli alev Venemaa koosseisus, kuuludes nüüd algul Słonimi kubermangu, hiljem aga Hrodna kubermangu. Seoses Poola ülestõusudega konfiskeerisid tsaarivõimud asula Jabłonowskitelt ja sellest sai taas riiklik omand.
Pärast Esimest maailmasõda kuulus Voŭpa Poola koosseisu, 1939. aastast Nõukogude Liitu. Alev muudeti külaks. Teise maailmasõja ajal põletati kahjus maha seal asunud sünagoog.
PÖFFi elutööpreemia

PÖFFi elutööpreemia on auhind, mida antakse Tallinna Pimedate Ööde filmifestivalil alates 2004. aastast.
Maaseiki ringkond

Vallad ja osavallad

Ringkond koosneb 13 vallast ja 39 osavallast.
Tokke vald

Vapp

Vapp kinnitati 6. veebruaril 1987. Sellel kujutatakse musta karu kuldsel taustal, mis sümboliseerib Tokke valla metsarikkust. Karul on tähtis koht ka kohalikes legendides ja juttudes.
Paavo Roos

Paavo Roos (sündinud 31. juulil 1937 Tartus) on eesti rahvusest Rootsi antiikkultuuri teadlane.
Ta sündis Tartus, kuid aastal 1944 pages pere Rootsi. Aastal 1961 kaitses ta Lundi Ülikoolis filoloogiamagistri kraadi ja aastal 1972 filoloogiadoktori kraadi. Ta on EYS Veljesto liige.
Ta oli aastatel 1973–2002 Lundi Ülikooli antiikkultuuri õppejõud, seejuures aastast 1989 dotsent. Aastatel 1985–1987 oli ta assistendiks Rootsi Instituudis Roomas.
Aastatel 1987–1990 tegutses ta Rootsi Instituudi juhatajana İstanbulis. Ta on osalenud arheoloogilistel kaevamistel Vahemere ääres nii Itaalias kui Türgis, aga ka Rootsis. Ta on kirjutanud raamatuid ja teadusartikleid klassikalisest arheoloogiast ja antiikajaloost ja tõlkinud antiikkirjandust. Ta on pidanud loenguid Tartu Ülikoolis.
Ta on Eesti Teadlaste Seltsi Lõuna-Rootsi osakonna esimees; kuulub ka Lundi Ülikooli teadusseltsi Vetenskapssocieteten. Ta elab Lundis, osaleb Eesti Maja üritustel.

Isiklikku

Tema isa oli klassikaline filoloog Ervin Roos, vennad on Naatan Roos (1934–1993) ja Aarand Roos.
Fatma Betül Sayan Kaya

Isiklikku

Ta on abielus ja kahe lapse ema.
Tunica maakond

Ajalugu

Maakond moodustati 1836. aastal.
Toompea pank

Etümoloogia

Toompea panga muistsete eestlaste poolt pruugitav nimi võis olla Härjapea ehk Härjänpää (mille järgi sai nime ka lähedal voolanud Härjapea jõgi). Kaudselt kinnitab seda ka Taani hindamisraamatus esinev Harju kirjapilt Hæriæ ehk Härjä. Keskajast pärinev nimi Toompea tuletub saksakeelsest sõnast Domberg, mis tähendab katedraalimäge.

Mütoloogia

Eesti rahvuseepos käsitab Toompead Kalevipoja isa Kalevi kalmukünkana. Pärimuse järgi mattis mehe naine Linda ta sinna maha. Ta kandis mehe hauale palju kive, millest olevat tekkinudki Toompea mägi.

Sümboolsus

Klindi saarlava on olnud nii muistne ohvri- ja pühitsuspaik kui ka Eestimaa hertsogiriigi, Eestimaa kubermangu ning Eesti Vabariigi võimukants. Seal on erinevatel aegadel asunud linnus, kindlus, loss ning nüüdne parlamendihoone. Toompea kui üla-linna tähendusrikkust esindavad erinevates kultuurilistes mõõtmetes ehitistena Pikk Hermann, Neeva Aleksandri peakirik ja Domus Mariana.
Olavi Kurina

Olavi Kurina (sündinud 10. septembril 1966) on eesti entomoloog.
Ta on spetsialist kahetiivaliste, eriti seenesääsklaste (Mycetophilidae) süstemaatika alal.
Ta töötab Eesti Maaülikooli põllumajandus- ja keskkonnainstituudis, varem töötas Zooloogia ja Botaanika Instituudis.
Shinji Kagawa

Koondisekarjäär

Debüüdi Jaapani rahvuskoondises tegi Shinji Kagawa 24. mail 2008. Esimese värava lõi ta rahvuskoondises 9. oktoobril 2008 sõprusmängus Araabia Ühendemiraatide vastu.
2018. aasta maailmameistrivõistluste esimeses alagrupimängus 19. juunil lõi ta penaltist värava Colombia vastu.
Ta on kuulunud Jaapani koondisse ka 2011. ja 2015. aasta Aasia meistrivõistlustel, 2013. aasta konföderatsioonide karikavõistlustel ning 2014. aasta maailmameistrivõistlustel. 2011. aasta tuli ta koondisega Aasia meistriks.
2008. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril kuulus ta Jaapani olümpiakoondisse.
Inimeste ja rahvaste traagilisest elutundest

"Inimeste ja rahvaste traagilisest elutundest" ("Del sentimiento trágico de la vida en los hombres y en los pueblos") on Miguel de Unamuno filosoofiline teos. Selle esmaväljaanne ilmus 1913.
Raamat ilmus eesti keeles Ilmamaa väljaandel Avatud Eesti raamatu sarjas Ruth Liase tõlkes Jüri Talveti järelsõnaga 1996 (ISBN 9985821696) ning parandatud trükina 2008 (ISBN 9789985773017).
Vastutuskindlustus

Vastutuskindlustus ehk vastutusekindlustus (inglise liability insurance) on kindlustus majandusliku kahju vastu, mida kindlustusvõtja võib olla kohustatud kandma, kui toimub mõni sündmus, mis talle sellise vastutuse paneb.
Vastutuskindlustus on nt liikluskindlustus.
Jaak Nõlvak

Jaak Nõlvak (sündinud 16. juunil 1944 Tallinnas) on Eesti geoloog, paleontoloog.

Elulugu

Jaak Nõlvak on muusiku poeg.
1962. aastal lõpetas Nõlvak Tallinna 21. Keskkooli, 1974 TÜ füüsilise geograafia erialal, geoloogiamagister (1992, TÜ), loodusteaduse doktor (2002, TTÜ), väitekiri "Chitinozoan biostratigraphy in the Ordovician of Baltoscandia". Täiendas end Poolas ja Rootsis.
Nõlvak oli 1962–74 GI laborant ja insener, seejärel noorem- ja vanemteadur.

Teadustöö

Jaak Nõlvaku uurimisvaldkonnad on ordoviitsiumi mikropaleontoloogia ja biostratigraafia, sh mitme mikrokivististe rühma (kitiinikud, radiolaarid, lukuta käsijalgsed jt) süstemaatika ja levik Baltoskandia geoloogilistes läbilõigetes. Koostanud kitiinikute levikul põhineva tsonaalse skeemi eri paleokontinentide läbilõigete korreleerimiseks ja ordoviitsiumi geosündmuste dateerimiseks. Osalenud geoloogilistel ekspeditsioonidel Baltimaades, Kamtšatkal, Kesk-Aasias, Mongoolias, Poolas, Norras, Rootsis, Soomes ja USA-s, stažeerinud külalisuurijana Prantsusmaal ja Brasiilias. Harrastab loodusfotograafiat, esinenud näitustega Eestis ja Soomes. Rahvusvahelise Paleosoikumi Palünoloogia Komitee (CIMP) ja Eesti Stratigraafiakomisjoni liige. Eesti Vabariigi teaduspreemia 2001 (kollektiivis). Üle 90 teadustrükise, aimeartikleid.
Unnikarahu

Unnikarahu (ka Ummikurahu) on Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Matsalu küla alal asuv 435 m² suurune saar (rahu) Matsalu rahvuspargis. Saare rannajoone pikkus on 135 meetrit.
Rahu koordinaadid on 58° 45′ N, 23° 40′ E.
Eva Truuverk

Eva Truuverk (sündinud 13. septembril 1970 Saaremaal) on üks aktsiooni "Teeme ära!" korraldajatest. 
Truuverk lõpetas aastal 1988 Viktor Kingissepa nimelise Kingissepa I Keskkooli, seejärel läks Tartusse õppima. Tartu Ülikoolis õppis ta kaubandust ja 1998 kaitses Tallinnas magistrikraadi rahvusvahelise ärijuhtimise alal.
Aastatel 2004–2006 korraldas ta vabatahtlikuna Noorte Koja Euroopa konverentsi. See toimus Eestis ja osalejaid oli 2500 kokku 50 riigist.
Hiiu lossist – Siberisse

Sisu

Romaan räägib mereröövlina tuntuks saanud Otto Reinhold Ludwig von Ungern-Sternbergist, tema elust ja tegevusest Hiiumaal, konfliktidest Jakob Pontus Stenbockiga ning viimase juhtimisel toimunud kohtuprotsessist Ungern-Sternbergi üle süüdistatuna laevakapten Carl Johan Malmi tapmises. Ungern-Sternberg mõisteti tapmises süüdi ja saadeti sundasumisele Tobolskisse.
Kõrvalliinina läbib romaani Suuremõisa mõisast põgenenud, ühel Rootsi laeval madrusena töö leidnud ning hiljem kapteniks tõusnud talupoja Leemeti ja talutüdruk Malle armastuslugu.
Põhisündmustikuga lõdvalt seotuna ilmestavad romaani fragmentaarselt nii kõrvalepõiked olustikukirjeldustesse kui ka vene tolliametniku korduvad ebaõnnestunud katsed salakaubavedajate vahelevõtmiseks.

Arvamusi

2009. aasta uustrükile kirjutas saatesõna Helgi Põllo, kelle arvates raamatu rütm lonkab teemaliinide rohkuse tõttu. Lugedes kerkivat mitu korda esile küsimus, kelle lugu selles õigupoolest jutustatakse. Teisest küljest toob ta välja, et romaanis leiduvad ajalookäsitlused, näiteks Kõpu tuletorni teemal, on igati asjalikud. Siiski esinevad Põllo järgi teoses ka mitmed ebatäpsused kohaliku kõnepruugi ning koha- ja isikunimede osas.
Ka Kai Aareleid on sarnaselt Põllole välja toonud, et teose puhul jääb kohati arusaamatuks, kelle lugu selles jutustatakse. Tema arvates on raamat "segu kodu-uurimuslikest märkmetest ja fiktsiooni sugemetega kroonikast".
Teost arvustanud Jüri Kivimäe on nentinud, et "kauniskirjanduse asjatundjad kindlasti ei annaks Aitsami stiilile kõrget hinnet". Ta leiab, et teose ülesehitus on rabe ja selle "pildid vahelduvad kaleidoskoopilise kiirusega". Kirjanduslik stiil jääb Kivimäe järgi raamatus ajaloolise tõepärasuse varju.
Aivar Otsalt

Aivar Otsalt (sündinud 11. aprill 1964 Tartus) on endine politseiprefekt.
Lõpetanud Tartu Kommertsgümnaasiumi, Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna ja Sisekaitseakadeemia uurimise erialal.
Töötanud Keskuurimisbüroo eriti tähtsate asjade uurija ning Valga ja Tartu politseiprefektina, oli ka Lõuna Politseiprefektuuri prefekt.
Otsalt avalikustas 2005. aastal justiitsminister Ken-Marti Vaheri plaani püüda korrumpeerunud ametnikke piirarvude kaupa. Sellest tekkinud skandaali järel vabanes ametist nii Ken-Marti Vaher, kui astus tagasi ka Juhan Parts. Partsi valitsuse kukkumise järgselt tõusis uueks peaministriks Andrus Ansip.
2009. aastal mõistis kohus Otsalti korruptsioonis süüdi ning talle määrati kaks aastat ja kümme kuud tingimisi vangistust katseajaga kolm aastat.

Isiklikku

Lahutatud, kasvatab kaht tütart. Vabal ajal tegeleb kergejõustiku, kalapüügi ja jahilkäimisega.
Valle Resko

Poksijana

Resko oli neljakordne Soome meister poksis – 1927. aastal kukk-kaalus (kuni 118 naela ehk 53,5 kg) ning aastatel 1929 ja 1934 kergekaalus (kuni 135 naela ehk 61,2 kg) ning 1937. aastal keskkaalus (kuni 160 naela ehk 72,6 kg).
Ta osales viis korda Eesti–Soome maavõistlustel, kus võitis aastatel 1927–1929 ning 1931–1932 kõik oma kohtumised (viimane kord võitis Nikolai Stepulovit).
Resko osales 1928. aasta Amsterdami olümpiamängudel kergekaalus (kuni 135 naela ehk 61,2 kg), kuid kaotas oma kohtumise esimeses ringis ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. Ta osales ka 1948. aasta Londoni olümpiamängudel keskkaalus (kuni 73 kg), kuid kaotas oma esimese kohtumise hilisemale olümpiavõitjale László Pappile (Ungari) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. 
Resko osales 3. Euroopa meistrivõistlustel 1930. aastal Budapestis kergekeskkaalus (kuni 147 naela ehk 66,7 kg), kuid kaotas oma esimese kohtumise hilisemale Euroopa meistrile Josef Besselmannile (Saksamaa) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Pesapallurina

Resko sai Soome meistrivõistlustel soome pesapallis 1933. aastal meeskondliku hõbemedali.

Sporditegelasena

Resko tegutses hiljem poksitreenerina. Ta tegutses ka poksikohtunikuna, muuhulgas ka 1952. aasta Helsingi olümpiamängudel, 1960. aasta Rooma olümpiamängudel ja 1964. aasta Tōkyō olümpiamängudel. Ta oli mitme Soome poksi- ja riikliku spordiorganisatsiooni juhatuses aastatel 1939–1972 ning Rahvusvahelise Poksiassotsiatsiooni (AIBA) juhatuses aastatel 1957–1966.

Isiklikku

Tema poeg Anssi Resko oli 1960. aastatel tuntud Soome mootorrattasportlane.
Andreas de Velven

Andreas de Velven (ka Andreas von Felben) oli Liivi ordu maameister 1240-1241 ja 1248–1253. 1241. aastast oli ta Liivi ordu viitsemeister, pärast seda kuni aastani 1247 ordumeistri asemik. 1248. aastal määrati Andreas de Velven Felben Roomas uuesti Liivi ordu ordumeistriks.
Andreas de Velven pärines Salzburgi piiskopkonnast Pinzgaust.
1240. aastal sõlmiti Andreas de Velveni osavõtul rahu Aleksander Nevskiga Novgorodis.
Eesti ajaloos on ta tuntud eelkõige kui Saare-Lääne piiskopi esindaja rahu sõlmimisel saarlastega 1241. aastal.
1253. aastal sõlmiti tema osavõtul uus rahu Aleksander Nevskiga, mispeale lubati saksa kaupmeestel rajada Novgorodi katoliiklik kirik.
1260. aastal viibis de Velven Leedu kuninga Mindaugase õukonnas, pärast seda pöördus ta Salzburgi piiskopkonda tagasi. Teda on viimati elusolevana mainitud 1282. aastal.
Kessova Gora rajoon

Kessova Gora rajoon (vene keeles Кесовогорский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Tveri oblastis, asudes oblasti idaosas. Rajooni keskus on Kessova Gora asula.
Rajoon piirneb põhjas Sonkovo rajooniga, idas Jaroslavli oblastiga, lõunas Kašini rajooniga ja läänes Bežetski rajooniga.
Rajooni pindala on 962 km².
Kessova Gora rajoonis on 397 asustatud punkti ning nad kuuluvad ühe alevi (Kessova Gora) ja kuue valla (külaasunduse) koosseisu.
Richarlison

Koondisekarjäär

Debüüdi Brasiilia jalgpallikoondises tegi ta 7. septembril 2018 sõprusmängus USA vastu. Esimese värava lõi ta koondise särgis juba neli päeva hiljem sõprusmängus El Salvadori vastu.
2019. aastal võitis ta Brasiilia koondisega Copa América. Ta lõi värava finaalis Peruu vastu.