google/wiki40b huggingface dataset:
Aleksandr Litvinenko mürgitamine

Taust

Pärast Londonisse saabumist toetas Litvinenko paguluses viibivat vene oligarhi Boriss Berezovskit viimase meediakampaanias Venemaa valitsuse vastu.
Vaid kaks nädalat enne surma süüdistas Litvinenko Putinit Anna Politkovskaja mõrva tellimises.

Haigus ja mürgistus

Litvinenko  haigestus äkitselt 1. novembril 2006. aastal. Samal päeval oli ta kohtunud kahe endise KGB ohvitseri, Andrei Lugovoi ja Dmitri Kovtuniga. 
Paar päeva hiljem tekkis Litvinenkol tugev kõhulahtisus ja oksendamine, ta palus kutsuda kiirabi.
Litvinenko hospitaliseeriti varjunime Edwin Carter all. Tema vere- ja uriiniproovid saadeti tuumarelvastuse asutusse (AWE), kus neid uuriti gammaspektroskoopia meetodil. Gammakiirgust ei leitud, kuid ilmnes väike piik 803 keV juures. Juhuslikult juures viibinud teine teadlane, kes oli osalenud Briti aatomipommi uuringutes paarkümmend aastat varem, kuulis arutelu ja määras selle piigi kui poloonium-210 poolt kiiratavate alfa-osakeste signaali. 22. novembri õhtuks, veidi enne Litvinenko surma, informeeriti tema arste, et mürgiks oli tõenäoliselt poloonium-210. Täiendav uriinianalüüs alfa-osakeste suhtes kinnitas seda järgmisel päeval.
Erinevalt tavalistest kiirgusallikatest ei kiirga poloonium-210 mitte gammakiiri, vaid hoopis alfa-osakesi, mis ei suuda läbida isegi paberilehte ega inimese nahka ning on seetõttu nähtamatud tavapärastele kiirgusdetektoritele. See selgitas, miks Geigeri loendur andis haiglas negatiivse vastuse. Niihästi gammakiirgus kui ka alfa-osakesed on ioniseerivad kiirgused. Alfa-kiirgav aine võib tekitada olulist kahju ainult siis, kui see on alla neelatud või sisse hingatud, mõjudes vahetult organismi rakkudele. Paar tundi enne surma jõuti Litvinenkot uurida ka eriaparatuuriga alfa-osakeste suhtes.
Leht-kobartorik

Leht-kobartorik (Grifola frondosa) on seeneliik. 
Ta on Eestis arvatud I kaitsekategooriasse (seisuga 2012).
Eestis võib teda leida kultuur- ja ruderaaltaimede vahelt.
Belitung

Belitung on saar Indoneesias. Asub Sumatra ja Kalimantani vahel.
Pindala on 4833 km².
Belitungil on elanikke umbes 160 000. Suurim linn saarel on Tanjungpandan.
Kuulub Bangka-Belitungi provintsi.
Ne bis in idem

Ne bis in idem [nee biss inn 'iidem] on õiguslik põhimõte, mis keelustab sama teo eest kahekordse karistamise. Põhimõte sisaldub põhiseaduse § 23 lõikes 3 ja Euroopa inimõiguste konventsiooni 7. lisaprotokolli artiklis 4.
Galápagose saared

Galápagose saared, Ecuadori haldusüksusena Colóni saarestik, on saarestik Vaikses ookeanis. Sellesse kuulub 13 suuremat ja 6 väiksemat saart.
Saarestiku pindala on 7994 km². Saared on mägised ja vulkaanilised (kõrgeim tipp 1707 meetri kõrgune Wolfi vulkaan Isabela saarel).
Saared avastas 1535. aastal Panama piiskop Fray Tomas de Berlanga.
Saared on endeemsete hiidkilpkonnade – elevantkilpkonnade – elukoht, saare nimi on tulnud nende kilpkonnade hispaaniakeelsest nimest (hispaania keeles galápago 'sadul').
Galápagose saartel elab palju endeemseid loomaliike. Neid uurides töötas Charles Darwin välja oma loodusliku valiku teooria.
Suuremad saared on Isabela, Santa Cruz, San Salvador (Santiago, James), Fernandina, San Cristóbal, Floreana (Santa Maria), Marchena, Española, Pinta, Santa Fe, Genovesa, Pinzón ja Baltra.
Galápagose saartel elab üle 25 tuhande inimese. Neist kolmveerand on mestiitsid.
Suurimaks linnaks on Puerto Ayora Santa Cruzi saare lõunarannikul.
Kodakondsuse seaduse muutmise ja täiendamise seadus (1957)

Kodakondsuse seaduse muutmise ja täiendamise seadus anti Peaministri Vabariigi Presidendi ülesandeis August Rei poolt dekreedina 26. mail 1957. 
Seaduse algtekstile on alla kirjutanud August Rei, peaministri asetäitja Johannes Sikkar ja  välisminister kohtuministri ülesannetetäitjana Aleksander Warma (tegelikult kuulusid kodakondsusasjad Siseministri, kelleks oli Johannes Sikkar, kompetentsi, nii et Aleksander Warma allkiri seadusel on ülearune).
Selle seaduse sisuks oli Eesti Vabariigi kodakondsuse säilitamine kodanikele, kes olid pärast Eesti okupeerimist astunud mõne teise riigi kodakondsusse või mõne teise riigi sõjaväeteenistusse.
1957. aasta kodakondsuse seaduse muutmise ja täiendamise seadus võimaldas säilitada Eesti Vabariigi kodanikkonna vaatamata okupatsioonile. Kuni kodakondsusest vabastamiseni või väljaheitmiseni Vabariigi Valitsuse poolt säilis Eesti Vabariigi kodakondsus ka isikutel, kes seaduse järgi pidid kaotama Eesti kodakondsuse (Artur Mägi, Eesti riiklik korraldus, 1954, lk. 42).
Wiedau

Wiedau oli Riiast pärit Liivimaa aadlisuguvõsa.

Ajalugu

Suguvõsa kohta on esimesi teateid XVII sajandi algusest, mil Riias elas Albrecht Wydow (maeti 1617). Tema poeg oli ilmselt Berendt Wiedau (u 1565/1675−1646), kellega algab allikaliselt tõendatud perekonnaliin. Tema järeltulijad olid Riias kaupmehed ja mitu Wiedaud tõusis selle linna rae liikmeteks. Riia bürgermeister Melchior Wiedau (1679−1740) tõsteti 1738. aastal Püha Rooma keisririigi aadliseisusse (rüütlid). 1790. aasta paiku kanti suguvõsa Liivimaa aadliraamatusse ja 1797. aastal immatrikuleeriti Liivimaa rüütelkonna matriklisse. Suguvõsa kustus meesliinis 1915. aastal.
Millau viadukt

Millau viadukt (prantsuse keeles Viaduc de Millau) on vantsild Prantsusmaal Millau lähedal Tarni jõel. Sild on osa A75 maanteest, mis ühendab Pariisi Vahemere rannikuga.
Millau viadukt on maailma kõrgeim vantsild, mille kogukõrguseks on 343 meetrit (see on 16 meetrit kõrgem kui Eiffeli torn). Silla pikkus on 2460 meetrit.
Silla projekteeris Norman Foster. Ametlikult avati see 14. detsembril 2004.
Vinzenz Geiger

Vinzenz Geiger (sündinud 24. juulil 1997 Oberstdorfis) on Saksamaa kahevõistleja.
2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis võitis ta meeskonnavõistluses kuldmedali. Normaalmäe individuaalvõistluses oli ta üheksas ja suurel mäel seitsmes.
MK-sarjas tegi ta debüüdi 5. detsembril 2015 Lillehammeris. Esimest korda jõudis ta poodiumile 18. detsembril 2016, kui oli Ramsaus peetud võistlusel kolmas. Esimese etapivõidu sai ta 13. jaanuaril 2019 Val di Fiemmes. Saksamaa meeskonna koosseis on ta MK-sarjas saanud võistkonnavõistlustel kaks etapivõitu.

Maailma karikavõistlustel

Vinzenz Geiger on osalenud 47 maailma karika etapil (seisuga 3. märts 2019) ja jõudnud poodiumile kuuel korral ning võitnud ühe etapi.
Henno Tammart

Henno Tammart (kuni aastani 1937 Heinrich Perro; 1/14. jaanuar 1909 Mustjala kihelkond, Saaremaa – 21. detsember 1942 Vjatlag, Kirovi oblast) oli eesti ühiskonnategelane ja luuletaja.
Ta oli muu hulgas õpetaja, koori- ja orkestrijuht, skautmaster ja Kaitseliidu kompaniipealik Saaremaal.
Ta arreteeriti aastal 1941. Vangina hakkas ta kirjutama luuletusi, sealhulgas kaasvangide Kaarel Eenpalu, Juhan Tõrvandi ja teiste mälestuseks.
Kloostrimetsa

Ajalugu

Kloostrimetsas alustati 19. sajandi teisel poolel ulatuslikke maaparandustöid ning sinna istutati hulgaliselt mände. Nende töödega jõuti lõpule 20. sajandi algul.
Kloostrimetsa rajati 1933. aastal Tallinna Metsakalmistu, mis avati ametlikult alles 1939. aastal. Kalmistu planeeringu kavandamisel lähtuti looduslikust kujundusest ning püüti hoiduda uhketest ausammastest ja muudest taolistest rajatistest. Kloostrimetsas asub ka Saksa sõjavangide kalmistu. Mõlemad kalmistud on kantud kultuurimälestiste riiklikusse registrisse. Tallinna Metsakalmistu kabel on ehitismälestis.
Kloostrimetsas asub 6000 meetri pikkune Pirita-Kose-Kloostrimetsa ringrada. 1933. aastal toimus esimene rahvusvaheline suursõit sellel ringrajal.
Kloostrimetsas asus Konstantin Pätsi talu, mille ta 1918. aastal Väo mõisalt rendile võttis ja aastate jooksul mõisalt välja ostis. Talu ametlik nimi oli Kloostrimetsa talu, kuid laiem üldsus tundis seda Pätsi talu ja Pätsi mõisa nime all. Talu aladel oli kokku neli maja, mille lähedal oli suurem park ja luigetiik. Talu viljapuuaias oli 930 õunapuud ja hulgaliselt muid liike.
Konstantin Päts vahistati 30. juulil 1940 Kloostrimetsa talus (krunt nr 90) ja saadeti asumisele Venemaale. 1959. aastal anti endise Kloostrimetsa talu maad Eksperimentaalbioloogia Instituudile botaanikaaia moodustamiseks. 1990. aastate lõpus tagastati Kloostrimetsa talu maadest moodustatud Kloostrimetsa tee 44 kinnistu koos hoonetega Konstantin Pätsi poja Viktori pojale Matti Pätsile. Suuremal osal endise talu maadest tegutseb jätkuvalt Tallinna Botaanikaaed.
Kloostrimetsa rajati 1980. aastal Tallinna teletorn, mille projekti koostajaks oli David Bassiladze. Teletorni sai põhjaliku renoveerimise osaks 2012. aastal ning selle näol on tegemist Eesti kõige kõrgema ehitisega.
Kloostrimetsa asumi ala kuulub Tallinna linna piiresse 2. märtsist 1945. Kuni 1939. aastani kuulus Kloostrimetsa Nehatu valla koosseisu, 1939–1945 Iru valla koosseisu. Aastatel 1945–1991 oli Kloostrimetsa Tallinna Mererajooni, aastatel 1991–1993 Idarajooni koosseisus.

Loodus

Pirita jõe ja Kloostrimetsa tee vaheline metsaala, samuti Kloostrimetsa teest põhja poole jääv metsaala Metsakalmistu ning Pirita ja Mähe asumi vahel kuulub Pirita jõeoru maastikukaitseala koosseisu. 
Kloostrimetsa näol on tegemist peamiselt männimetsaga, kuid seal kasvab paiguti ka muid liike (ka lehtmetsa).
Ringraja (Kloostrimetsa ja Lükati tee) ja Pirita jõe vahelisel metsaalal on valgustatud terviserada. Kloostrimetsa asumit läbib Teesuuoja.

Kloostrimetsa asumi tänavad

Asumis asuvad Kiviaia tee, Kloostrimetsa tee, Lükati tee ja Metsavahi tee.
Heikki Siren

Heikki Siren (5. oktoober 1918 – 25. veebruar 2013) oli soome arhitekt.
Eduskunna hoone projekteerinud arhitekt Johan Sigfrid Sirén oli Heikki Sireni isa. Heikki Siren õppis Helsingi tehnikakõrgkoolis teiste seas oma isa käe all ja lõpetas kooli 1946. aastal arhitektina. 
Ta töötas esialgu isa büroos. Aastal 1949 asutas ta koos arhitektist abikaasa Kaija Sireniga oma arhitektuuribüroo. Kaija ja Heikki Siren töötasid koos kogu elu. Neil sündis neli last. Kaija Siren suri 2001. aastal.

Tunnustused

Heikki ja Kaija Siren said 1984. aastal Soome kultuurifondi preemia ja 1986. aastal valiti nad Ameerika Arhitektide Instituudi auliikmeks.
Aastal 2009 sai Heikki Siren Otaniemi kabeli ja selle ümbruse kujundamise eest Benettoni sihtasutuse rahvusvahelise arhitektuuripreemia.
Niels Egmont Christensen

Niels Egmont Christensen (1927 Frederiksberg – 1980) oli taani filosoof, professor.
Ta töötas Århusi Ülikoolis.

Looming

Raamatus "On the Nature of Meanings" esitab Christensen oma tähendusteooria. Ta võrdleb märki või sümbolit ametikoha täitjaga ning tähendust ametikohaga. Märgi tähenduse moodustavad ülesanded, mida see märk peab täitma.
Artiklis "The Alleged Distinction Between Use and Mention" (1967) eitas Christensen kasutamise ja mainimise eristuse vajalikkust. "Me lihtsalt ei pea enam ütlema, et me kas kasutame mingit väljendit või siis, kui me tahame selle väljendi kohta midagi öelda, mainime teda nimepidi, olgu mainitav siis kas väljend või tema tähendus. Selleasemel me teeme oma kolmese eristuse väljendi kasutamise eri liikide vahel: kasutamine osutamiseks, kasutamine palja häälikute ja tähtede kompleksina ja kasutamine koos tähendusega näidatava väljendina." (Lk 365) Neid kolme kasutamisviisi seostas ta vastavalt formaalse supositsiooni, materiaalse supositsiooni ja endaleiutatud semantilise supositsiooniga.

Isiklikku

Ta abiellus esimesel aastal pärast Kopenhaageni ülikooli astumist 1945 tulevase neuropsühholoogi Marie-Lisega, kellega ta oli viis aastat ühes klassis õppinud. Aastal 1947 sündis neil poeg Mads Edmond.
Georg Friedrich Harten

Georg Friedrich Harten (30. september/11. oktoober 1758 Riia – 24. november/6. detsember 1834 Mustjala) oli Eesti vaimulik.
Algõpetuse sai ta koduõpetaja käest. Ta lõpetas Riias lütseumi. Usuteadust õppis ta aastatel (immatrikuleeriti 12. septembril 1777) 1777–1780 Jena Ülikoolis. Töötas aastatel 1780–1786 koduõpetajana Eestis. Ordineeriti 1. aprillil/12. aprillil 1786 õpetajaks.
Oli aastatel 1786–1834 Mustjala Anna koguduse õpetaja. Lisaks oli ta veel aastast 1815 Saaremaa konsistooriumi assessor.

Isiklikku

Ta oli abielus Johanna Feliciusega, abikaasa isa Johannes Heinrich Felicius oli Harju-Jaani Ristija Johannese koguduse õpetaja. Abikaasa vend Johannes Heinrich Felicius oli Harju-Jaani Ristija Johannese koguduse õpetaja. Abikaasa vanaisa Johann Heinrich Jürgens oli Pöide Maarja koguduse õpetaja, abikaasa õemees Benedict Witte oli Ambla Maarja koguduse õpetaja. Nende vanem poeg Hermann oli Kaarma Peeter-Pauli koguduse õpetaja (aadeldati 1840. aastal), noorem poeg Carl Eduard Harten oli Vigala Maarja koguduse õpetaja.
Sõjaväe Majandusühisus

Sõjaväe Majandusühisus (lühend SMÜ) oli ühistegelikul alusel tegutsev sõjaväelaste ettevõte, asutatud 1920. Selle ülesandeks oli sõjaväelaste varustamine tarbeesemete ja ainetega. 
1938. aastal kuulusid ühisuse juhatusse esimees kindralmajor Tõnis Rotberg, kolonel August Kasekamp, kolonel Mart Tuisk ja kolonel Karl Laurits.
Ühisusel olid kauplused Tallinnas (4), Tartus, Võrus, Rakveres, Pärnus, Narvas ja Viljandis ning rätsepa-, kingsepa- ja pesutöökoda.
Michael Kats

Michael Kats (Eestis on enamasti kasutatud transkriptsiooni vene keelest Mihhail Kats; aga erinevates kohtades võib perekonnanimena esineda ka Katz ja Kac ning eesnimena Mikhail; sündinud 1947) on Valgevenes sündinud juudi päritolu USA kabetaja ning kabe- ja maletreener.
Kabes on ta rahvusvaheline suurmeister. Ta on Valgevene ja NSV Liidu teeneline treener. Kabetajatest on ta õpilaste hulka kuulunud maailmameistrid Zoja Sadovskaja, Alena Altšul, Ludmila Sohnenko, Aleksandr Presman, Jevgeni Vatutin. Maletreeneriks hakkas ta aga pärast emigreerumist USA-sse. Males on tema õpilased võitnud oma vanuseklassides USA meistritiitleid. Tema õpilane Alex Lenderman on tulnud ka noorte maailmameistriks. Ta tütar Alena Kats on samuti tulnud USA noortemeistriks ning on FIDE meister.
Limburgi provints (1815–1839)

Geograafia

Limburgi territoorium oli sama, kui tänapäeva Hollandi ja Belgia vastavad provintsid kokku, välja arvatud Voeren, mis oli sel ajal Liège'i provintsi osa. Selle pealinn oli Maastricht.
Halduslikult oli provints jagatud Maastrichti, Hasselti ja Roermondi piirkondadeks.

Demograafia

Aastal 1830 elas selles provintsis umbes 338 000 inimest ja aastal 1846 elas uues, väiksemas Belgia Limburgi provintsis umbes 186 000 inimest.
Peamine religioon oli ja on ikka veel katoliiklus.

Ajalugu

Pärast Napoleoni ajastut asutasid suurriigid Ühendkuningriik, Preisimaa, Austria keisririik, Venemaa Keisririik ja Prantsusmaa aastal 1815 uue Madalmaade ühendkuningriigi. Uus provints loodi endisest Prantsuse keisririigi Meuse-Inférieure'i departemangust (välja arvatud Niederkrüchten ja Herzogenrath, mis määrati Preisimaale) ja sai pealinna järgi nime "Maastricht". Esimene kuningas Willem I, kes ei tahtnud endise Limburgi hertsogkonna nime kaotamist, nõudis, et nimi muudetaks "Limburgiks". Sellisena tuli uue provintsi nimi vanalt hertsogkonnalt, mis eksisteeris aastani 1648 Maastrichti, Liège'i ja Aacheni kolmnurgas.

Lõpetamine

1830. aasta Belgia revolutsiooni puhkedes valis Limburgi provintsi relvajõudude komandör kindral Daine (paiknes Maastrichtis) Belgia mässuliste poole. Ta lahkus linnast 7. novembril 1830. Ta saabus Roermondi 9. novembril ja Venlosse 11. novembril. Mõlemad linnad tervitasid teda ja asusid mässuliste poolele. Siiski läks Maastricht tagasi kolonel Dibbetsi juhitud lojalistide vägede kontrolli alla.
Kuigi enamus provintsist, sealhulgas selleaegse Belgia põhjapoolseim Venlo kindluslinn, oli Belgia kontrolli all pärast Belgia de facto sõltumatust Prantsuse sissetungi järel, jäi Maastrichti linn hollandlaste kätte.
Aastal 1839 tunnistas kuningas Willem I Belgia sõltumatust, allkirjastades Londoni lepingu. Lepingu kohaselt pidid belglased loovutama Limburgi idaosa Hollandile.
Juhtme läbimõõt

Juhtme läbimõõt ehk traadikaliiber on juhtme suuruse mõõde. Tavaliselt mõõdetakse läbimõõtu või ristlõike pindala. Juhtme suurus määrab ohutu elektrivoolu tugevuse ning juhtme kaalu pikkusühiku kohta. Juhtme läbimõõtu arvestatakse nii elektrikaablite kui ka muude kaablite korral, see on oluline nii paigalduskaablite kui ka kandetrosside jaoks.
Suuruse märkimiseks kasutatakse Euroopas ristlõike pindala ruutmillimeetrites. Ameerikas kasutatakse standardit American Wire Gauge, mille korral suuremad numbrid tähistavad väiksema mõõduga juhet.
Eelija (Ojaperv)

Eelija (kodanikunimega Ott Ojaperv; sündinud 11. mail 1977 Tartus) on Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku munk ja vaimulik (piiskop).
Ta lõpetas aastal 1995 Miina Härma Gümnaasiumi. Aastal 2000 lõpetas ta kiitusega Tartu Ülikooli usuteaduskonna bakalaureusena, aastal 2003 lõpetas ta samas magistrantuuri.
12. juunil 2008 valiti ta Tallinnas toimunud Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku täiskogul koos Aleksander Hopjorskiga piiskoppideks.
10. jaanuaril 2009 pühitseti ta Tartu piiskopkonna piiskopiks.
Egon Sild

Egon Sild (19. mai 1903 Tartu – 5. märts 1962 Norristown) oli eesti notar.
Ta lõpetas 1927 Tartu Ülikooli õigusteaduskonna, korporatsioon Sakala vilistlane. Alates 1928. aastast oli ta notar Mustvees, alates 1941 Tartus.
Aastal 1944 põgenes ta Saksamaale, kust siirdus 1949 USA-sse.
Samuel Eberhard

Samuel Eberhard (4. veebruar 1905 Mustjala – 1945) oli Eesti vaimulik ja teoloog.
Ta õppis aastatel 1924–1931 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Täiendas end Leipzigis, Tübingenis ja Königsbergis. 1931–1933 töötas Königsbergis ja Herrnhutis. Ordineeriti 10. veebruaril 1935. Aastatel 1935–1939 oli ta Kunda koguduse õpetaja.
Läks 1939. aastal Saksamaale. Oli Schwetzis, Lääne-Preisimaal (praegu Świecie, Kujawy-Pomorze vojevoodkonnas, Poolas) pastor. Aastast 1941 Wehrmachtis. Jäi 1945. aastal Posenis sõjas kadunuks.

Isiklikku

Isa Johannes Eberhard oli (aastatel 1913–1919) Kadrina Katariina koguduse õpetaja, vanaisa August Eberhard oli Mustjala Anna koguduse õpetaja, vanavanaisa Paul Eberhard oli Kullamaa Püha Johannese koguduse õpetaja.
Chris Hansen

Chris Hansen (õieti Christopher Edward Hansen; sündinud 13. septemberl, 1959 Chicagois Illinoiss) on Ameerika Ühendriikide näitleja.
Järlepa raamatukogu

Järlepa raamatukogu on raamatukogu Rapla maakonnas Rapla vallas Järlepa külas. Raamatukogu juhataja on Evi Toomi.
Garth Underwood

Mälestuse jäädvustamine

Tema auks on nimetatud maoperekond Garthius, Gecko perekond Underwoodisaurus ja roomajate liigid: Sphaerodactylus underwoodi, Dipsadoboa underwoodi, Homonota underwoodi, Gymnophthalmus underwoodi ja Dendrelaphis underwoodi
Damn Yankees (ansambel)

Damn Yankees oli Ameerika Ühendriikide hard rocki ja heavy metalit mänginud supergrupp. Bändi moodustasid Tommy Shaw (Styx), Jack Blades (Night Ranger), Ted Nugent (The Amboy Dukes ning edukas soolokarjäär) ja Michael Cartellone (tollal tundmatu trummar, hiljem aga liitus Lynyrd Skynyrdiga). Bänd tegutses aastal 1989–1996 ja 1998–2001 ning tuli hiljem kokku veel 2004. ja 2010. aastal.
Ööhaigur

Ööhaigur (Nycticorax nycticorax) on haigurlaste sugukonda kuuluv linnuliik.
Teda võib näha ka Eestis.
186. Eesti julgestusgrupp

Isikkoosseis

186. Eesti julgestusgrupp moodustati 185. Eesti julgestusgrupi formeerimisel üle jäänud väiksematest allüksustest.

Tegevus

Julgestusgrupi 2 sadakonda olid põhiosas 185. Eesti julgestusgrupi Venemaale ärasaatmisel jaanuaris 1942 hõivatud valveteenistusega Narva-Jõesuus, neid ei saanud selles 185. julgestusgrupis kasutada. Kuna osa mehi oli olemas, siis tekkiski rinde tagalateenistusel idee komplekteerida nendest jääkidest 186. Eesti julgestusgrupp Jamburgi (Kingisseppa) Põhjakasarmutes. Need olid kolm uut kasarmut, millest kahte paigutati julgestusgrupi 2 sadakonda.
Vastavalt 1. mai 1942 raportile kuulus julgestusgruppi siis 14 ohvitseri, 42 allohvitseri ja 195 reameest pluss üks sakslasest allohvitser ja 5 reameest. Julgestusgrupp oli Narvas vahiteenistuses.

Likvideerimine

186. Eesti julgestusgrupp oma täismahtu ei saavutanud ja lahingutegevuses ei osalenud ning mõni kuu pärast asutamist saadeti laiali ja kustutati üksute nimekirjast. Kompaniide vanemad mehed saadeti Tagalateenistuse-abiüksusesse Narva, ülejäänud rivikõlbulike meestega täiendati teisi Idapataljone.
Alfred Schnittke

Alfred Schnittke (Альфред Гарриевич Шнитке; 24. november 1934 Engels – 3. august 1998 Hamburg) oli saksa-juudi päritolu Venemaa helilooja.
Schnittke alustas oma muusikalist haridust Viinis 1946. aastal. 1953–1958 õppis ta Moskva Konservatooriumis Jevgeni Golubevi ja Nikolai Rakovi käe all.
Tema varases loomingus on tunda tugevat Šostakovitši mõju. Seejärel katsetas ta aleatoorika ja serialismiga. 1968. aastal kirjutatud 2. viiulikontsert märgib uue helistiili, nn polüstilismi, algust Schnittke loomingus.
Schnittke õpetas 1961–1972 Moskva Konservatooriumis, kuid sattus siis nõukogude võimu tagakiusamise alla. Tema 1. sümfoonia keelati ära ja tal ei lubatud alates 1980. aastast välismaale reisida. Ta sai 1985 insuldi ning langes koomasse. Schnittke oli kliinilises surmas, kuid taastus ja hakkas uuesti muusikat kirjutama. 1990. aastal kolis ta koos perega Hamburgi. Tema tervis oli siis juba väga halb. Elu lõpuaastatel oli ta peaaegu täiesti halvatud, kuid jätkas kirjutamist.
Schnittke on kirjutanud 3 ooperit (sealhulgas "Elu idioodiga"), balletid "Labürindid" ja "Peer Gynt", 9 sümfooniat, filmimuusikat, viiuli- ja klaverikontserte, 6 concerto grossot ja kammermuusikat.
Schnittke Concerto grosso nr 1. esiettekanne toimus Tallinnas TPI aulas 1977. aastal.
Schnittke on maetud Moskvasse Novodevitšje kalmistule.
Woodrow Wilson

Thomas Woodrow Wilson (28. detsember 1856 Staunton, Virginia – 3. veebruar 1924 Washington) oli Ameerika Ühendriikide 28. president aastail 1913–1921.
Usutunnistuselt oli ta liberaalne presbüterlane.
8. jaanuaril 1918 pidas ta kongressile kõne, milles esitas neliteist teesi Euroopa ülesehitamiseks pärast Esimest maailmasõda. See kõne oli Rahvasteliidu loomise üheks aluseks. Rahvasteliidu asutamise püüete eest pälvis Wilson 1919. aastal Nobeli rahuauhinna, et aga Ameerika Ühendriikide Senat jättis 1920. aastal Versailles' rahulepingu ratifitseerimata, siis jäi USA Rahvasteliidust hoopiski välja.
Tema asepresident oli Thomas R. Marshall.
Seneka keel

Fonoloogia

Seneka keeles on 6 oraalset foneemi /i/, /e/, /æ/, /a/, /o/, /u/ ja 2 nasaalset foneemi ë /ɛ̃/ ja ö /ɔ̃/. Vokaal /u/ esineb väga harva. Esinevad järgmised diftongid: ae, ai, ao, ea, ei, eo, oa, oe, oi, aö, eö, oë.
Seneka keeles on 15 konsonantfoneemi, sealhulgas afrikaadid ts /t͡s/, č /t͡ʃ/, dz /d͡z/ ja j /d͡ʒ/.

Morfoloogia

Nagu teisedki irokeesi keeled on seneka keeles polüsünteetiline aglutinatiivne keel.
Järveküla looduskaitseala

Järveküla looduskaitseala on looduskaitseala Viljandi maakonnas Viljandi vallas. Kaitseala pindala on u 268 ha.
Kaitseala moodustati 1990. aastal liigikaitsealana; seal pesitseb merikotkas (I kategooria liik).
Rein Kask

Rein Kask (sündinud 16. novembril 1926 Tallinnas – 17. november 2017) oli eesti mullateadlane, põllumajandusdoktor (1973, Moskva; kinnitatud 1976).
Ta lõpetas 1945. aastal Uuemõisa Põllumajandustehnikumi ja 1949. aastal Tartu Riikliku Ülikooli.
1947. aastal asus Kask õppimise kõrvalt tööle ENSV Teaduste Akadeemia Põllumajanduse Instituudi Tartu filiaali laborandina, 1950 edutati nooremteaduriks. Aastast 1956 töötas ta Eesti Maaviljeluse Instituudis (1956–1960 teadurina, 1960–1988 mullauurimise osakonna ja 1988–1994 sektori juhina, 1994–1996 agroökoloogia osakonna juhtivteadurina, 1996–2001 vanemteadurina).
Ta on teinud uurimusi muldade süstemaatika ja diagnostika, geneesi, evolutsiooni ja erosiooni, mullaviljakuse ja -kaitse, maa hindamise, põllumaa kasutamise ning mullastiku kaardistamise kohta. Ta on üks NSV Liidu muldade erosiooni kaardi ja monograafia autoritest ning Eesti mullastiku suuremõõtkavalisele kaardistamisele alusepanijatest. Ta on koostanud Eesti maahindamismetoodika ja -hindamistabelid.
Okupatsioonid ja mobiliseerimised teise maailmasõja ajal tingisid olukorra, kus normaalse elu jätkamiseks pärast sõda, tuli oma sünniaega dokumentides muuta nii, et see ei tekitaks võõras võimus asjatuid küsimusi. Sellest tulenevalt ei olnud Rein Kase tegelik sünniaasta mitte 1928 nagu seisab kõikides pärastsõjaaegsetes dokumentides ja teatmeteostes vaid 1926.
Hippach

Geograafia

Hippach asub Zillertalis Zillerist läänes.