google/wiki40b huggingface dataset:
Õie Reintam

Õie Reintam (kuni 1955 Toming, 6. juuli 1923, Tallinn – 8. märts 2011) oli Eesti arstiteadlane ja füsioloog.

Elulugu

Õie Reintam oli töölise tütar ja Evald Reintami abikaasa.
Lõpetas 1941 Tallinna Tütarlaste Kommertsgümnaasiumi, 1948 TÜ arstiteaduskonna, 1952 TÜ aspirantuuri; meditsiinikandidaat (1954, Leningrad, NSVL MA Eksperimentaalse ja Kliinilise Meditsiini Instituut (NSVL MA EKMI)), väitekiri "K вопросу о особенностьях высшей нервной деятельности морских свинок", meditsiinidoktor (1974, Eesti Teaduste Akadeemia), väitekiri "Механизмы развития физических качеств локальных групп мышц и функциональное состояние центральной нервной системы в связи с физическими нагрузками у спортсменов". Täiendas end 1952–54 Leningradis NSVL MA EKMI-s. Oli 1948–49 ja 1957–61 lastearst Tartus, 1954–57 EPA füsioloogia, patofüsioloogia ja farmakoloogia kateedri vanemõpetaja ja assistent, 1962–63 TÜ kehalise kasvatuse kateedri vanemõpetaja, 1964–68 spordimeditsiini kateedri õpetaja, 1968–70 doktorant, 1975–79 TÜ Meditsiinilise Kesklabori eksperimentaalse patoloogia ja füsioloogia vanemteadur, 1980–84 Tartu Ülikooli üld- ja molekulaarpatoloogia instituudi ajuvereringe haiguste labori vanemteadur, 1979–91 füsioloogia kateedri professor.

Teadustöö

Uurimisvaldkond: lihasgruppide treenituse areng inimese ontogeneesi vältel, füsioloogia parameetrid seoses kehaliste võimete, psühholoogilise sättumuse, loodusliku keskkonna ning sotsiaalsete tingimustega, kromaatiline nägemine ja töökoormus, kõrgem närvisüsteem ja fülogenees. Avastanud polüfloorse mesilasmee protistotsiidsed omadused. Üle 100 teadustrükise.
Lewise saar

Lewis (inglise Lewis with Harris, gaeli Leòdhas agus na Hearadh) on Hebriidide saarestikku kuuluv saar, Välis-Hebriidide kirdepoolseim ja suurim saar.
Tema edelapoolne osa kannab Harris'e nime.
Lewise saar on Šotimaa saartest kõige suurema elanike arvuga. 2011. aastal oli saarel 21 000 elanikku. Suurim asula on Stornoway.
Obal

Ajalugu

Obali küla mainitakse ajaloos esimest korda aastal 1503. Obal on kuulunud Molskitele, Voinadele, Vetrynskitele ja aastast 1615 Grabnitskitele. Aastal 1772 läks küla esimesel Poola jagamisel Venemaa koosseisu. Aastal 1866 rajati läbi Obali Połack-Viciebski raudtee ja Obali asula juurde tekkis raudteejaam. Aastail 1894-1914 tegutses Obalis puidukeemia ettevõte, kus toodeti piiritust ja sütt.  Aastast 1924 oli Obal Valgevene NSV koosseisus. Aastal 1968 sai Obalist alev.
Sven Danell

Sven Isak Danell (25. november 1903 Uppsala – 18. jaanuar 1981 Farsta, Stockholm) oli rootsi ja Eesti vaimulik.
Ta õppis Göteborgi, Uppsala ja Lundi ülikoolis usuteadust ja keeleteadust. Ordineeriti pastoriks 10. juunil 1928. Oli rootsi koguduse õpetajaks Skara piiskopkonnas.
Ta oli Noarootsi koguduse õpetaja 1934–1937, edasi teenis Rootsis Källby kogudust, 1941–1949 oli Ersta diakoniasutuse juhataja Stockholmis, seejärel nimetati kirikuõpetajaks Västra Tunhemi koguduses. Hoovijutlustajaks sai 1943.
27. juulist 1955 nimetati Sven Danell Rootsi valitsuse otsusega Skara piiskopiks. Skara piiskop oli ta 1955–1969.
Tema isa Hjalmar Danell oli Skara piiskop 1905–1935, onu Gideon Danell oli rootsi haridustegelane.
Kaya Scodelario

Kaya Rose Scodelario (sünninimi Kaya Rose Humphrey; sündinud 13. märtsil 1992) on Briti näitlejanna ja modell. Laiemalt tuntuks sai ta telekanali E4 sarjas "Skins", kus mängis Effy Stonemit.

"Skins"

14-aastasena ja ilma varasema näitlemiskogemuseta sai ta 2007. aastal Effy Stonemi rolli sarjas "Skins". Esimestel hooaegadel oli tal vähe ekraaniaega ja teksti, kuid aastatel 2009–2010 sai ta üheks peategelaseks. Tema tegelaskuju esineb ainsana kõigil neljal hooajal. Scodelario nomineeriti rolli eest kaks korda TV Quick Awardsi parima naisnäitleja auhinnale (aastatel 2009 ja 2010).
Fotoaparaat

Fotoaparaat ehk fotokaamera on seade pildistamiseks, see tähendab eseme kujutise jäädvustamiseks valgustundliku materjali või valgustundliku elektroonilise elemendi abil.
Fotoaparaadi eelkäijaks oli camera obscura. Camera obscura'le ehk pimekambrile asetati ava ette lääts (objektiiv), mis projekteerib kujutise pimekambri ava vastasseinale fotoplaadile, filmile või fotoelektrilisele maatriksile. Fotoaparaadi oluline osa on katik, millega muudetakse valgustundliku komponendi valgustamise kestust (ekspositsiooni). Pildistatava kaadri valikuks varustatakse fotoaparaat kaadrinäidikuga. Objektiiviga tekitatava kujutise teravuse tagamiseks võidakse kasutada kaugusmõõdikut.
Tänapäeva fotoaparaatidel on rohkesti elektroonseid ja elektromehaanilisi abisüsteeme, mis aitavad teravustada, ekspositsiooni valida jms.

Objektiiv

Fotoaparaadi objektiiviks on lääts, läätserühm või mitu läätserühma. Objektiivi valgusjõu ja sügavusteravuse muutmiseks kasutatakse diafragmat.

Katik

Katik sulgeb suletud olekus valguse pääsu valgustundlikule pinnale (fotoplaadile). Lihtsaim katik on käsitsi eemaldatav läbipaistmatu objektiivi kate. Kiiretoimelisemate katikute peamised tüübid on keskkatik, kus kiirte teed sulgevad metall-lamellid nihutatakse ekspositsiooni ajaks kõrvale, ning pilukatikud, kus sobiva laiusega pilu nihutatakse (kiiresti) fotoplaadi või filmi eest läbi.

Kaadrinäidik

Lihtsaim kaadrinäidik koosneb kahest raamist, mis piiravad vaatevälja sama suureks kui on fotoaparaadi vaateväli. Teleskoop-kaadrinäidik on fotoaparaadi külge kinnitatud optiline seade, millel on sama suur vaateväli kui fotoaparaadil. Peegelkaameras asetatakse kaadrivaliku ajal pimekambrisse kiirte teele peegel, mis suunab objektiivi läbivad valguskiired kaadrinäidikusse. Ekspositsiooni ajaks nihutatakse peegel valguskiirte teelt kõrvale. Kahe objektiiviga peegelkaameral on kaadrinäidiku jaoks põhiobjektiiviga seotud ja samasuurt vaatevälja tagav eraldi objektiiv.

Kaugusmõõdik

Kaugusmõõdik on objektiiviga mehaaniliselt seotud peeglite või kiilude süsteem, mis tagab kaadrinäidikul terava kujutise või kahe kujutise kokkulangemise, kui objektiiv on terava kujutise tagamiseks fotoplaadist sobival kaugusel.
Olemasolulause

Olemasolulause ehk eksistentsiaallause on mittenormaallause ehk markeeritud lausetüüp, mis esitleb kuulajale uusi osalisi või situatsioone.

Olemasolulause muudes keeltes

Mitmes indoeuroopa keeles ei ole olemasolu väljendamiseks omaette lausetüüpi ja olemasolu tuleb väljendada näiteks formaalse subjektiga, nagu rootsi keeles: Det finns en fotbollsplan bakom skolan 'Kooli taga on jalgpalliväljak' või saksa keeles: Es gab damals noch keine Straßenbahn 'Siis polnud veel trammi'.
Eesti keele olemasolulause ei ole siiski erandlik. Näiteks jaapani keeles saab moodustada tegusõnaga olemasolulause, mis meenutab eesti keele olemasolulauset: Niwa ni kodomo ga imasu 'Hoovis on laps'.
Vene keeles seevastu väljendatakse olemasolu sõnajärjega ilma tegusõnata: Na stolé lámpa 'Laual on lamp'.
Veel on olemasolu võimalik väljendada näiteks liitega nagu grööni keele läänemurdes: Illu-qar-vuq 'Seal on majad.'
Ersa keeles on võimalik olemasolulauset moodustada nimisõna pööramise teel: эстонан 'olen eestlane' (эстон 'eestlane' + verbi 1Sg sufiks).
Neeruti Ukukivi

Neeruti Ukukivi ehk Kalevipoja kivi ehk Kreutzwaldi kivi on hallist graniidist rändrahn Neeruti lähedal, kuivanud Lammasjôe oru lôunaveerul, maanteest 80 m läänes.
Kivi on väga suurte mõõtmetega ja suhteliselt lapik. Kivi pealispind on tihti porine, kuna kariloomad käivad seal peal.
Saagis

Saagis ehk reaktsioonisaagis tähendab keemilise üksikprotsessi või mitme etapi summaarset saaduse saamise efektiivsust. Väljendatakse seda tavaliselt protsentides teoreetilisest saagisest – see on saaduse saagis moolides jagatud teoreetiliselt võimaliku saagisega moolides ja korrutatud 100-ga:
Saagis = (tegelik saagis) × 100 / (teoreetiline saagis)
Keemilistes reaktsioonides kasutatakse tihti ühe reagendi ülehulka – sel juhul arvutatakse teoreetiline saagis vastavalt reaktsiooni stöhhiomeetriale väiksemas hulgas olnud reagendi järgi. 
Ideaaljuhul oleks reaktsiooni saagis 100%, mis praktikas esinevate kadude tõttu ei realiseeru. Saagis üle 100% näitab, et saadus ei ole puhas. Ka puhastamisprotseduurid vähendavad saaduse lõppsaagist. 
Kui sünteesi skeemis esineb mitu etappi, siis lõppsaaduse saagis on kõigi üksikute etappide osasaagiste korrutis. Näiteks kui sünteesis on kolm 80% saagisega etappi, siis summaarne saagis on 0,8 × 0,8 × 0,8 × 100 = 51%.
Seišelli ruupia

Seišelli ruupia (seišellikreooli keeles roupi) on Seišellide rahaühik. Üks ruupia jaguneb sajaks sendiks.
Paberraha võeti kasutusele 1914. aastal, mündid 1939. aastal.
Raha emiteerib Seišellide keskpank. Seišelli ruupia ISO 4217 kood on SCR, kasutatakse ka lühendeid SR ja SRe.
Käibel on paberraha nominaalväärtustega 10, 25, 50, 100 ja 500 ruupiat ning mündid väärtusega 1, 5, 10 ja 25 senti ning 1 ja 5 ruupiat.
Nikolai Gorlinski

Seosed Eestiga

1945. aasta septembrist kuni 1947. aasta maini oli NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Rahvakomissariaadi volinik Eesti NSV-s, juhtis nendel aastatel Nõukogude julgeolekuorganite tööd Eestis.
1949. aasta veebruarist aprillini Leedu NSV riikliku julgeoleku minister, viis läbi 1949. aasta küüditamisoperatsiooni Leedus.
21. märtsist 1949 NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Ministeeriumi Leningradi oblastivalitsuse ülem, viis läbi 1949. aastal nn Leningradi süüasja, mille käigus ÜK(b)P sisemise võimuvõitluse käigus represseeriti (Н.А. Вознесенский, М.И. Родионов, А.А. Кузнецов, П.С. Попков, Я.Ф. Капустин, П.Г. Лазутин).
Pärast NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Ministeeriumi juhi Viktor Abakumovi vahistamist ning tema kaastööliste represseerimist vallandati julgeolekuorganitest 29. augustil 1951 "jämedate seaduserikkumiste eest", 13. detsembril 1951 viidi üle NSV Liidu Siseministeeriumi ja määrati Volski Parandusliku Töö Koloonia ülema asetäitjaks režiimi ja operatiivtöö alal.
1953. aasta märtsis peale Jossif Stalini surma ning lühikeseks ajaks NSV Liidu juhiks saanud Lavrenti Beria poolt moodustatud NSV Liidu Siseministeeriumi ja NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Ministeeriumi liitmise teel moodustatud NSV Liidu Siseministeeriumi 5. Valitsuse (Majandusliku julgeoleku kontroll) ülemaks. Pärast Beria aresti aga vallandati uuesti "ametiseisundi kuritarvitamise ja riigivara riisumise" süüdistusega, samuti Leningradi süüasja organiseerimise eest; 23. novembril 1954 jäeti ilma sõjaväelisest auastmest ja 1955. aastal visti välja NLKP-st.
1964. ennistati sõjaväeauaste kindralleitnant.
Kohtupsühholoogiaekspertiis

Kohtupsühholoogiaekspertiis on üks kohtuekspertiisi liike, kus uuritakse psüühiliselt terve isiku psüühikat. Isikutel kelle vaimne seisund on terve ja haige piiripeal, määratakse kompleksekspertiis, milles osaleb peale psühholoogi ka psühhiaater-ekspert.
Kohtupsühholoogilise ekspertiisi käigus hinnatakse näiteks seda, kas tunnistajate ütlused on usaldusväärsused, analüüsitakse isiku käitumist, agressiivsust ja motivatsiooni ning hinnatakse teadlikkust ja teadvustatust konkreetses kuriteo situatsioonis. Kohtupsühholoogilise ekspertiisi käigus selgitatakse välja ka inimpsüühika mõjutused ühiskondlikust teadvusest, mis koosneb personaalsetest vaadetest, ideedest, väärtustest, sotsiaalsetest normidest, talletatud teadmistest, mis on iseloomulikud suuremale sotsiaalsele rühmale.
Ekspertiisi vajalikkuse määrab kohus ning ekspertiisi võib läbi viia ekspert, kes on riiklikult tunnustatud ja kantud riiklikult tunnustatud ekspertide nimekirja, kohtuekspert või menetleja poolt määratud muu isik (KES § 4 lg 2).  Eestis tegeleb kohtuekspertiiside läbiviimisega riiklik ekspertiisiasutus Eesti Kohtuekspertiisi Instituut (EKEI).
Eksperdiks sobib erialase haridusega isik, kes on piisava väljaõppega omandanud vastava kvaliteedi ja teadmised. Ekspertiisi käigus kogub ekspert empiirilisi andmeid uuritava isiku kohta ning tuginedes oma teadmistele, mõtestab ta saadud andmed lahti. Ekspertiisi objektiivsuse tõestamiseks tuleb empiiriline materjal põhjalikult analüüsida ja teaduslikult tõlgendada, kus viimase puhul tuleb toetuda praktikas kontrollitud ühele psühholoogiateooriale. Kohtupsühholoogia ekspertiis lõpeb ettekandega ekspertiisi tulemustest, kus otsus ei põhine ainult otsesel uurimistulemusel vaid kogu toimiku materjalil.
Maire Roots

Maire Roots (aastast 1985 Maire Jürgenstein; sündinud 23. veebruaril 1962 Pärnus) on Eesti sõudja. 
Lõpetas 1980 Pärnu 2. keskkooli ja 1985 kaubatundjana TRÜ majandusteaduskonna. Töötanud aastast 2001 AS-is Kanpol ostujuhina.
Vene-Ameerika Kompanii

Vene-Ameerika Kompanii oli Venemaa Keisririigis kaubanduse edendamiseks 8. juulil 1799 asutatud kompanii, mis tegutses kuni Alaska müümiseni 1867.

Vene-Ameerika kompanii loomise eellugu

18. sajandi keskpaigas alustas Venemaa maadeavastusreiside suunamist seni veel suhtelistelt tundmatusse Kaug-Itta. Esimene keiser Peeter I poolt saadetud maadeavastaja oli Vitus Bering, kellel keiser käskis uurida Kaug-Ida alasid ning leida tee Indiasse. 1728. aastal tegi Bering esimese avastusreisi, mille käigus läbis väina, mis nüüd kannab Beringi väina nime, ja jõudis Vaiksest ookeanist Põhja Jäämerre. Aastal 1741 tegi Vitus Bering veel ühe avastusretke Alaska rannikule, tagasiteel ta aga suri Komandorisaartel. Beringi nime kannavad tänapäeval selles piirkonnas mitu geograafilist objekti: Beringi väin, Beringi meri, Beringi saar ja Beringi liustik.
Pärast meretee avastamist Põhja-Ameerika mandri looderannikule ning Aleuutide saarestiku loodusrikkuste kohta teabe levitamist, laiendasid sinna – selle ajani mitte kellegi maale – oma karusnahakaubandust Siberi ettevõtlikud kaupmehed.
1778. aastal avastas meretee Põhja-Ameerika mandri looderannikule ka inglise päritolu kapten James Cook, kelle järel suundusid nendele aladele karusnaha ja loodusvarade järele ingliskeelsed kaupmehed, kelle vastu võitlemiseks ning tugeva majandusühistu loomiseks moodustas Grigori Ivanovitš Šelehhov seni tegutsenud umbes 70 üksikust kaubandusettevõttest ühe ühise juhtimisega Venemaa-Ameerika kompanii (Российско-американская компания). Kompanii arengustrateegiaks pakkus Šelehhov laienemise seni veel mitte kellelegi kuuluvatel Põhja-Ameerika mandri looderanniku aladel – alates Beringi väinast kuni Hispaania Californiani – ning kaubandussuhete loomise Manila, Kantoni, Bostoni ja New Yorgiga. Sellele oleks järgnenud kogu kompanii Venemaa keisririigi kaitse alla võtmine ning edasine laienemine Hawaii saartele ning Venemaa laevastiku tugibaasi loomine sinna Venemaa huvide kaitsmiseks Vaiksel ookeanil. 
1799. aastal asutatud kompanii osanikud asusid Peterburis, kohapeal Alaskal asutatud Uus-Arhangelski linnas aga juhtis kompanii tegevust kompanii ülem, kes oli ühtlasi ka Vene-Ameerika kuberner.
Subjekt (filosoofia)

Subjektiks (vanakreeka keeles hypokeimenon 'all-lebav, all-asuv'; ladina keeles subiectum 'alla-heidetu') nimetatakse filosoofias tavaliselt seda, mis on millelegi aluseks.
Tänapäeval peetakse filosoofias subjekti all silmas eelkõige inimest, kes on teadvustavana ja tõlgendavana asetatud vastu maailmale kui objektile. Subjekti all tuleb seega pidada silmas vaimset või mõistuslikku alust, mis peab määrama enda jaoks reeglid, mis lubavad sellel maailma kui objektiga kooskõlaliselt suhestuda.
Ajalooliselt seostatakse subjekti sellise tähenduse esilekerkimist uusaja filosoofiaga, eelkõige René Descartesi mõtlemisega, mis põhjendab uusaegse subjektifilosoofia lähtuvalt endamõtlemise teadukindlusest: "Mõtlen, järelikult olen." Kui ainuke asi, mis Descartesi jaoks on kindel, on mõtleva ego olemasolu, siis tuletab ta ülejäänud maailma, seega objektiivse maailma sellest enda-teadukindluse printsiibist ja uusaegse metafüüsika üldtunnustatud aluseks saabki subjekt.
Varem tähendas subjekt pigem mitte-hingelist alust maailmas (tänapäevases tähenduses võiks sellele vastata hoopis ja just objekt), substantsi (vt hypokeimenon), seda, mis on aluseks nii inimestele kui ka ulatuvuslikule maailmale, nt Aristotelese puhul võiks subjektideks ehk alusteks pidada olemusi. Vastavalt sellele oli maailma käsitlemise aluseks subjektidest lähtuv uurimine, seega teadmine alustest ehk printsiipidest. Uusajaga kaasneb esmase aluse kitsendamine ühele aluse liigile, filosoofia subjektiks saab inimene; seda võib pidada ka humanismi ja valgustuse tunnusmärgiks või alguseks.
Kuigi uusajaga kaasneb muutus subjekti aluseksoleva-tähenduses, siis jääb samaks subjekti teine tähendus: lause alus. Kuna lausumine (vt väitlause, otsustus, propositsioon) on üks inimese vaimse endakehtestamise põhivahendeid objektiivse maailmaga suhestumisel, siis on subjekti tähendus lause alusena teatud määral seotud põhitähendusega aluseks oleva teadvusena ja on sellises tähenduses olemas juba Aristotelesel, kes väidab, et lausumine ja otsustamine lause tõesuse ja vääruse üle toimub inimese hinges.
Sellele vastavalt võiks siis ütelda, et subjekti kui lause aluse kehtestab subjekt kui inimlik teadvus, mis on metafüüsilises mõttes viimseks otsustajaks igasuguse lausumise üle.
Aita Kivi

Aita Kivi (sünninimi Aita Liive; sündinud 20. detsembril 1954) on eesti kirjanik ja ajakirjanik.
Ta õppis Tallinna 46. Keskkoolis (1962–1973), TRÜ-s (1973–1974) rakendusmatemaatikat ja TPI-s (1974–1981) . TPI lõpetas ta tööstus- ja tsiviilehituse insenerina. 
Ta oli alates 1983. aastast Tallinna NAK-i liige ja kuulub alates 1993. aastast Eesti Kirjanike Liitu. Eesti Ajakirjanike Liidu liige.  
Töötas 2009. aasta jaanuarist kuni 2018. aasta juunini ajakirja Eesti Naine peatoimetajana, varem on töötanud ajakirjade Kodukiri peatoimetajana (2005–2008) ja ajakirja Kodukolle peatoimetajana (2003–2005), ajakirja Anne tegevtoimetajana (1997–2003), kultuuritoimetajana ajalehtedes Rahva Hääl, Eesti Sõnumid ja Sõnumileht (1990–1998) ning toimetajana kirjastuses Valgus (1983–1990).
2015. a. pälvis romaani "Keegi teine" eest A.H. Tammsaare nimelise Albu valla kirjanduspreemia.

Isiklikku

Abielus kunstnik Matti Pärkiga. 
Poeg Krister Kivi on ajakirjanik, fotograaf, publitsist ja luuletaja.
Dreyfusi afäär

Dreyfusi afäär oli poliitiline skandaal Prantsusmaal aastatel 1894–1906. Selle keskmes oli Alfred Dreyfus, Prantsuse armee noor juudi soost kapten, keda 1894. aastal süüdistati spionaažis. Väidetavalt oli Dreyfus edastanud Prantsusmaa sõjasaladusi Saksa saatkonnale Pariisis. Dreyfus mõisteti eluks ajaks vangi ja saadeti Kuradisaarele Prantsuse Guajaanas, kus ta veetis ühtekokku viis aastat. Paar aastat pärast süüdimõistmist tulid välja tõendid, et infot oli edastanud hoopis major Ferdinand Walsin Esterhazy, kes aga mõisteti sõjaväekohtu poolt õigeks, ning Dreyfus jäi vangi. Tema kaitseks võtsid sõna avaliku elu tegelased, eriti tuntud on Émile Zola avalik kiri "J'accuse" ("Ma süüdistan") Prantsusmaa presidendile Félix Faure'ile, milles Zola süüdistab Prantsuse valitsust antisemitismis. Pärast mitmeid kohtuistungeid, kus Dreyfusi süüdistamiseks kasutati ka võltsitud dokumente, mõisteti Dreyfus lõpuks 1906. aastal õigeks ja võeti majori auastmes armeesse tagasi. Dreyfus võttis osa Esimesest maailmasõjast ja läks erru kolonelleitnandina.
Brahman

Brahman (sanskriti keeles ब्रह्मन [bráhman]) on india ja hinduismi filosoofias ja teoloogias kosmiline maailmahing, universumi alge, lõputu, igavene elu, energia ja jõu allikas.
Sõna 'brahman' pärineb sanskriti verbijuurest √bṛh (kasvama) ning seostub vägevusega, jõulisusega. Rigvedas tähendab brahman 'jõudu'; upanišadide ajal (750–500 eK) hakkas see tähendama pigem 'kosmilist jõudu'.
Köisraudtee

Köisraudtee ehk funikulöör ehk funikulaarraudtee on raudteega transpordiseade, millel toimub vagunite liigutamine tõmbetrossi abil. Köisraudtee rööpad asetsevad maapinnal või estakaadil.
Köisraudteed leidsid kasutust järsemate nõlvadega mägistel aladel. Väikse hõõrdetakistuse tõttu ei suuda raudteeveerem ilma abivahendita mööda suure kaldega raudteed üles sõita.
Esimene köisraudtee Reiszug avati Austrias 1504. aastal ja see töötab siiani. Reiszugi tõstemehhanism töötas algul lihaste jõul, alates 1800. aastatest elektri abil.
Algselt olid köisraudteed rajatud kauba, söe, pinnase ja puidu transportimiseks järsematelt mäekülgedelt alla. Hiljem hakati funikulööre kasutama ka inimeste vedamiseks. Köisraudtee tõstemehhanisme on ajaloo jooksul käitanud nii inimesed kui ka loomad, hiljem elektrimootor, aurumootor ja sisepõlemismootor.
Sümbolism

Sümbolism on kunstivool, mis sündis 1880. aastatel  Prantsusmaal ja Belgias. Sümbolism sai alguse luulest ning levis maalikunsti, skulptuuri, proosasse, näitekirjandusse ja muusikasse.

Sümbolismi eelkäijad ja päritolu

Prantsuse sümbolism oli suurelt jaolt reaktsioon naturalismile ja realismile, mis püüdsid haarata tegelikkust selle üksikasjades. Reaktsioonina hakati tähelepanu pöörama spirituaalsusele, kujutlusvõimele ja unenägudele. Sellest saigi sümbolism alguse. Mõned kirjanikud, nagu näiteks  Joris-Karl Huysmans, alustasid naturalistidena, kuid hakkasid liikuma sümbolismi poole. Huysmansi puhul kaasnes see suundus huvi tekkimisega religiooni ja spirituaalsuse vastu.
Sümbolism kirjanduses sai tõuke Charles Baudelaire'i luulekogult "Kurja lilled" (Les Fleurs du Mal). Sümbolistlikku esteetikat kujundasid 1860. ja 1870. aastatel Stéphane Mallarmé ja Paul Verlaine. 1880. aastatel väljendas seda rida manifeste ning see tõmbas ligi tervet kirjanike põlvkonda.
Sümbolism kunstis oli mõjutatud ka gooti romaanist ja romantismi tumedates külgedest. Erinevalt hoogsast ja mässulisest romantismist oli sümbolism aga staatiline. Paljud sümbolismis kasutatud troobid ja kujundid on mõjutatud või pärinevad  Baudelaire'i poolt prantsuse keelde tõlgitud Edgar Allan Poe teostest.

Sümbolismi manifest

Sümbolistide arvates peab kunst püüdma tabada absoluutseid tõdesid, millele pääseb ligi üksnes kaudselt.  Seetõttu kirjutasid nad väga metafoorselt ja sugestiivsed, omistades teatud kujunditele ja objektidele sümboolse tähenduse. Sümbolismi manifesti ("Le Symbolisme", Le Figaro, 18. september 1886) avaldas 1886  Jean Moréas.  Moréas kuulutas, et sümbolism on vaenulik "lihtsate tähenduste, deklamatsioonide, võltssentimentaalsuse ning tõsiasjade kirjeldamise vastu" ning selle eesmärk on hoopis "rüütada Ideaal  tajutavasse vormi", mille "eesmärk ei ole mitte iseeneses, vaid mille ainuke otstarve on väljendada Ideaali": "Selles kunstis ei kirjeldata loodusestseene, inimtegevust ja kõiki muid reaalse maailma nähtusi nende eneste pärast; siin on nad tajutavad pinnad, mis on loodud selleks, et esitada nende esoteerilist vastavust Ürgideaalidele."
Pomarolo

Ülevaade

Pomarolo vallas on frazioni (alljaotused) Chiusole ja Savignano. Pomarolo külgneb järgmiste valdadega: Cimone, Aldeno, Villa Lagarina, Nomi, Volano ja Rovereto. Pomarolo asub Adige jõe ääres ja Cimana mäe jalamil. 
Cabernet', Merlot', Sauvignon Blanci ja Schiava viinamarja istandused on ümbruskonnas ülekaalus, samuti puuviljaaiad. 
Külast idas on vanad Castel Barco varemed, mis ikka veel domineerivad Vallagarina kohal. 
Linn uhkustab põllumajandusega, mis ulatub tagasi antiikaega, olles Vana-Rooma päritolu "fundus". Nii nagu antiikajal annavad ka tänapäeval viljapuud ja viinapuud peamise põllumajandustoodangu. 15. sajandil, Veneetsia võimu all kasvatati Pomarolos ja mujal Vallagarinas mooruspuid ja seda kuni 1950. aastate keskpaigani. Pomarolo ümbruskond on hästi tuntud oma trühvlite poolest, eriti Savignano.

Etümoloogia

Nimi tuleb vulgaarladinakeelsest sõnast "pomarium", mis tähendab viljapuuaeda.

Ajalugu

Adige jõest paremal kulgev tee, mis lõikab läbi vana küla, on alati olnud peamine läbisõidutee. Pomarolo oli Vallagarina keskus nii Rooma ajal kui ka kõrgkeskajal.
Saksa kuningas ja Saksa-Rooma keiser Lothar III hävitas selle 1136. aastal. Rooma võimu ajal oli Pomarolo "Comun Comunale", mis juhtis haldust, eeskirju, avalikku korda, põllumajandust, taristu hooldamist ja Pomarolot ümbritsevate linnade haldust.
Castel Barco pakkus garnisoni majutades piirkonnas sõjalist kohalolekut. Pomarolo on ka samanimelise aadliperekonna sünnipaik, kellel oli suur tähtsus kohalikus ja Trento provintsi ajaloos. 15. sajandil võeti kindlus üle ja purustati keiser Maximilian I poolt Veneetsia sissetungi ajal 1508. aastal.
1330. aastal lisandus San Antonio kirikule palverändurite külalismaja, kuid muudeti hiljem hospitaliks ja seejärel munkade pelgupaigaks.