Murano

Murano on Itaalia põhjaosas Veneta laguunis asuvate omavahel sildadega ühendatud saarte rühm. Murano asub Veneetsiast ligikaudu 1,5 kilomeetri kaugusel, selle läbimõõt on umbes 1,5 kilomeetrit ning seal elab 2004. aasta andmetel veidi üle 5000 inimese. Murano on tuntud oma klaasivalmistamise poolest. Kunagine sõltumatu vald (comune) on nüüd üks Veneetsia valla osasid (frazione).

Asukoht

Murano koosneb seitsmest sildadega ühendatud saarest, mida eraldavad kaheksa kanalit.

Murano klaasivalmistamise ajalugu

Murano sai klaasivalmistamise keskusena tuntuks siis kui Veneetsia vabariik, kartes tulekahjusid ja linna peamiselt puidust ehitiste hävimist, käskis 1291. aastal klaasivalmistajatel oma töökojad Muranole kolida. Murano klaasi seostatakse tänaseni Veneetsia klaasiga.
Peagi oli Murano kõige prominentsemate kodanike seas ka hulk klaasivalmistajaid. 14. sajandiks oli neil lubatud kanda mõõka, nad nautisid Veneetsia riigi poolset puutumatust ja nende tütred abiellusid Veneetsia kõige jõukamatesse perekondadesse. Ent kuigi nad nautisid teatud seaduses ettenähtud privileege, oli neil keelatud vabariigist lahkuda. Paljud neist siiski riskisid ümberasumisega seotud ohtudega ja rajasid klaasisulatusahjusid nii ümberkaudsetesse linnadesse kui kaugemalegi (näiteks Inglismaale ja Hollandisse).
Kõrge kvaliteediga klaasi valmistamise monopol oli sajandeid Murano klaasivalmistajate käes. Nad töötasid välja ja täiustasid paljusid tehnoloogiaid – sealhulgas nähtavalt läbipaistev klaas, glasuuritud klaas (smalto), kullaniitidega klaas (aventurine), mitmevärviline klaas (millefiori), piimklaas (lattimo), mida kasutati filigraanklaasitehnikas, ja klaasist valmistatud kalliskivide imitatsioonid. Ka tänapäeval rakendavad Murano käsitöölised neid sajanditevanuseid tehnikaid, valmistades kõike kaasaegsest kunstklaasist ja klaasehetest kuni Murano klaasist lühtrite ja veinipudeli sulguriteni.
Veneetsia püüdis klaasi ja kristalli valmistamise saladust küll kaitsta, kuid hoolimata sellest kaotas vabariik 16. sajandi lõpus oma monopoli. Mõned sealsed klaasivalmistajad tutvustasid selle kunsti saladusi mitmetes teistes Euroopa riikides.
Mõnede Murano ajaloolisi klaasitehaseid omavate ettevõtete näol on tegemist ka maailma kõige olulisemate klaasivalmistamise kaubamärkide omanikega. Nende ettevõtete hulka kuuluvad Venini, Ferro Murano, Barovier & Toso, Simone Cenedese ja Seguso. Et kaitsta tõelist Murano klaasi välisturgudel valmistatu eest, on saare kõige kuulsamad tehased kasutusele võtnud kaubamärgi, millega tõendatakse, et tooted on valmistatud just Murano saarel.
Kõige vanem tänaseni tegutsev Murano klaasivabrik on aastal 1866 asutatud Pauly & C. – Compagnia Venezia Murano.

Valitsusepoolne kaitse Murano klaasivalmistamisele

Kuna klaas on Veneetsia ajaloolise ja kultuurilise pärandi loomulik osa, panustab Veneto regioon palju sellesse, et kaitsta traditsioonilist Muranol valmistatud kunstilise väärtusega klaasi. Loodud on ka vastav kaubamärk Vetro Artistico Murano ning selle kasutamist reguleerib regionaalne seadus nr 70-1994.

Side Varssaviga

17. sajandil sai Muranol sündinud Simone Giuseppe Belottist (poolapäraselt Szymon Józef Bellotti) Poola kuninglik arhitekt ja ta osales mõnede Varssavi kõige olulisemate hoonete loomisel. Palee, mille ta enda jaoks ehitas, sai tema kodusaare järgi poolapäraselt nimeks "Muranów". Lõpuks andis palee nime kogu seda ümbritsevale linnaosale. Muranów oli ja on üks Varssavi kõige tuntumaid piirkondi, mida eriti seostatakse linna juutide ajalooga.

Märkused

1797. aasta 8. juulil anti välja esimene Murano ajalugu käsitlev ülevaatlik ajalooraamat "Notizie Istorico-geografiche Murano".