google/wiki40b huggingface dataset:
Sara Stridsberg

Sara Brita Stridsberg (sündinud 29. augustil 1972 Solnas Stockholmi läänis) on rootsi kirjanik, publitsist ja tõlkija, Rootsi Akadeemia liige.
Ta on avaldanud romaane (esikromaan ilmus 2004. aastal), näidendeid ja publitsistikat. Ta on tõlkinud Valerie Solanast. 2010. aastal töötas ta Berliini Vabas Ülikoolis külalisprofessorina. 
2016. aastal valiti ta Gunnel Vallquisti surma tõttu vabaks jäänud Rootsi Akadeemia 13. toolile. Ta on vanuselt akadeemia 18-liikmelises koosseisus noorim.
Pierre Molinier

Maalikunst

20ndate alguses katsetas Molinier sümbolistlike, postimpressionistlike ning abstraktsete kompositsioonidega; siit arenesid 30ndatel välja erootilised ja esoteerilised maalid naistest – tendents, mis kestis aastani 1974.
Robusta kohv

Robusta kohv on kongo kohvipuust (Coffea canephora) saadav kohv.
Umbes kolmandik maailmas toodetavat kohvist on robusta kohv.
Robusta kohv sisaldab umbes kaks korda rohkem kofeiini kui araabika kohv. Seda peetakse vähem kvaliteetseks ja maitsvaks kui araabika kohvi. Robusta kohvi röstitud oad on kummimaitselised, põlenud maitsega, kibedamad kui araabika kohvi röstitud oad.
Robusta kohvi kasutatakse palju lahustuvates kohvides ning vängemates espressosegudes.
Tavalistest kohvidest võib tuua näiteks Fürsten Kaffee, mille koostisest moodustab 50% jahvatatud robusta kohvioad, 50% jahvatatud araabika kohvioad.
Partlased

Süstemaatika

Partlaste süstemaatikas pole veel üksmeelele jõutud. Näiteks "Loomade elu" eristab kolme alamsugukonda: harakhanilased, hanilased ja partlased. Tänapäeval arvatakse harakhani omaette, üheliigilisse sugukonda ja ülejäänud liigid kolme (haned, luiged ja pardid) kuni kümnesse alamsugukonda.
Paljusid partlasi kirjeldas esimesena teaduslikult juba Linnaeus, aga partlaste sugukonda iiri linnuteadlane ja parlamendisaadik Nicholas Aylward Vigors 1825.
Partlasi on umbkaudu 146 liiki, mis ühendatakse umbes 40 perekonda.

Fossiilid

Fossiilseid parte tuntakse juba uusaegkonna algusest. Euroopa eotseenist on leitud tänapäeva puispartidele lähedaste lindude jäänuseid – tänapäeva puispardid elavad troopikas. Oligotseenist on avastatud juba pardi ja vardi perekonna esindajaid, samuti suuri linde, kes vist olid luikede sugulased.
Kokku on teada ligikaudu 70 väljasurnud partlaste liiki. Neid on leitud Igalt mandrilt peale Antarktika, samuti Uus-Meremaalt.
Elva kalmistu

Elva kalmistu on surnuaed Elva linna servas parkmetsas.
Kalmistu aadress on Vaikne tänav 39.
Elva kalmistu on rajatud 1924. aastal. Peavärava kavandas 1934. aastal Hanno Kompus. Kalmistu uue osa on kujundanud maastikuarhitekt Nora Tammoja.
Elva kalmistule on teiste hulgas maetud teoloog Ago Viljari, geograaf Endel Varep, kirjanik Jaan Kärner, keeleteadlane Johannes Silvet, näitleja Leopold Hansen, ilmatark Vadim Želnin, kirjandusteadlane Daniel Palgi, kirjanik Jim Ollinovski, keemik Ivan Kondakov, riigikontrolör Karl Soonpää, koorijuht ning pedagoog Ants Sööt, füüsik ja astronoom Charles Villmann.
Elva kalmistul on sõjaväelase Hugo Kulboki kenotaaf.
Don't Believe the Truth

"Don't Believe the Truth" on Oasise kuues stuudioalbum, välja antud aastal 2005. Kõik ansambli liikmed osalised lugude kirjutamises. Esmakordselt pärast "(What's the Story) Morning Glory?" ilmumist sai mõni Oasise album kiitva vastuvõtu osaluseks ja paljude arvates märkis "Don't Believe the Truth" bändi tagasipöördumist vana kvaliteedi juurde.
Jan Assmann

Johann Cristoph Assmann (sündinud 7. juulil 1938) on saksa egüptoloog. Väljaspool erialaseid ringkondi on Assmann tuntud tänu oma käsitlusele monoteismi lätetest ning 1990. aastatel koos abikaasa Aleida Assmanniga välja töötatud kultuurilise ja kommunikatiivse mälu teooriale.
Holi

Holi  (sanskriti keeles होली  Holī) on hindu kevadpidustus, mis pärineb Hindustani poolsaarelt ning mida tähistatakse peamiselt Indias ja Nepalis, kuid mis on levinud ka mujal Aasias ja osas läänemaailmast, kus see on tuntud kui värvide või armastuse festival. Pidustused tähistavad hea võitu kurja üle, talve lõppu ja kevade algust ning pakuvad paljudele võimalust teistega kohtuda, mängida, naerda, unustada, andestada ja parandada suhteid. Samuti peetakse pidustusi tänuna hea saagi eest. Pidustused kestavad ühe öö ja ühe päeva ning algavad Vikram Samvati kalendri järgi phalgun'i kuu (veebruari lõpu ja märtsi keskpaiga vahel) purnima (täiskuupäeva) õhtul. Õhtu kannab nimetust Holika Dahan (deemon Holika põletamine) või Chhoti Holi, järgmine päev on Holi, Rangwali Holi, Dhuleti, Dhulandi või Phagwah.
Holi kui iidne hindu usufestival on muutunud mitte-hindude seas populaarseks paljudes Lõuna-Aasia piirkondades ning ka väljaspool Aasiat. Näiteks tähistatakse seda lisaks Indiale ja Nepalile ka Jamaikal, Surinames, Guyanas, Trinidad ja Tobagos, Lõuna-Aafrika Vabariigis, Malaisias, Ühendkuningriigis, Ameerika Ühendriikides, Kanadas, Mauritusel ja Fidžil.  Viimastel aastatel on pidustus levinud Euroopasse ja Põhja-Ameerikasse kui kevadine armastuse ja värvide festival.
Holi pidustused algavad õhtul Holika Dahan'iga, mille puhul inimesed kogunevad, viivad lõkke ees läbi usuriitusi ning palvetavad, et nende sisemine kurjus saaks hävitatud samal viisil, nagu hävitati tules deemonkuningas Hiranyakashipu õde Holika. Järgmisel hommikul tähistatakse Rangwali Holi't - tasuta värvifestivali, kus inimesed üksteisi värvipulbri ning veega pilluvad. Kasutatakse ka veepüstoleid ning veega täidetud õhupalle. Värvipulbri viskamine ja muu sagin toimub tänavatel, parkides, templiõuedel ja hoonetes. Kambad mängivad trumme ja muid muusikariistu, liiguvad ringi, laulavad ja tantsivad. Inimesed külastavad oma perekonda, sõpru ja vaenlasi, et naerda, kuulujutte rääkida, süüa holi toitu ja juua traditsioonilisi jooke, kusjuures mõned joogid sisaldavad kanepist valmistatud bhang'i.  Kaineks saanuna käiakse õhtul külas perel ja sõpradel.
Silotid

Silotid on rahvas Bangladeshis Sylheti jaotises.
Räägivad indoiraani rühma kuuluvat siloti keelt (10 300 000 kõnelejat).
Silotid on islamiusulised, Indias hinduistid.
Kiluvõileib

Kiluvõileib on 20. sajandi Eesti köögi traditsiooniline suupiste.
Tavaliselt kasutatakse selle valmistamiseks musta leiva viilusid, millele määritakse või (või munavõie) ning asetatakse vürtsikilu filee(d), soovi korral ka keedumuna viile, majoneesi, maitserohelist jm.
Toomas Pill

Elulugu

Toomas Pill on ametniku poeg.
Põgenes 1944 koos perega Saksamaale, läks sealt 1948 Austraaliasse. Lõpetas 1956 Homebushi gümnaasiumi, 1965 Sydney Ülikooli filoloogia erialal, 1966 omandas Uus-Lõuna-Walesi Ülikoolis raamatukoguhoidja diplomi ning õppis seal (töö kõrvalt) 1976–1980 hispaania keelt; M.A.. (rooma kirjandus, 1986, Sidney Ülikool), väitekiri "Valerius Flaccus, imitator of Vergil", B.A. vana-kreeka keeles (1991, samas), väitekiri "The Orphic Argonautica in relation to Apollonius and Valerius Flaccus", Ph.D. (antiikkirjandus, 1996, samas), väitekiri "Tradition and originality in Nonnus' Dionysiaca". Töötas 1966–1998 Uus-Lõuna-Walesi Ülikooli raamatukogus.

Teadustöö

Avaldanud artikleid eesti kirjameestest, muistendeist, rahvausundist, etnograafiast ja hispaania kirjandusest. Osales mitmeid haruldusi sisaldava Eesti Arhiivi Austraalias trükiste korrastamisel. Esinenud ettekannetega, mille koostamiseks on kasutanud ka nimetatud arhiivis leiduvaid algmaterjale.
Phyllis Nelson

Phyllis Nelson (3. oktoober 1950 Indiana osariik – 12. jaanuar 1988 Los Angeles, California) oli USA laulja. 
Tema tuntuim laul on "Move Closer", mis tõusis Suurbritannia singlite edetabelis esikohale mais 1985. Samuti jõudis ta laul "I Like You" 1985. aastal USA tantsumuusika edetabelis (Hot Dance Club Play) esikohale. 37-aastaselt suri ta [[rinnavähk]i.
Tema poeg Marc Nelson on laulja ja plaadiprodutsent.
Vanaturu kael

Vanaturu kael on tänav Tallinna vanalinnas.
Vanaturu kael algab Raekoja platsilt, ristub Raekoja tänavaga ning lõppeb Vene tänava, Viru tänava ja Vana turu tänava ristmikul.
Vanaturu kael oli osana omaaegsest Toompea linnuse jalamile ulatuvast ida poolt tulevast kaubateest – Tartu maanteest – kasutusel juba 11. sajandil. Vanaturu kaelas on ainus säilinud fassaadist eenduv keskaegne kaubapoeke.
1888. aastal avati Tallinnas hobutrammi- ehk konkaliiklus Vanaturu kaelast Kadriorgu, mis oli sel ajal populaarne suvituspiirkond.
Vanaturu kael 3 asub Hopneri maja.
Learjet 60

Modifikatsioonid

Learjet 60, seeria: 001-293, 295-306 ja 308-318
Learjet 60 on Learjet 55 arendus. Viimasega võrreldes on Learjet 60-l mahukamad kütusepaagid, pikem kere, suurem stabilisaator ja uued võimsamad mootorid.
Parendatud on lennuki aerodünaamikat. Muudeti kere ja tiiva üleminekut, mistõttu tiiva aerodünaamika muutus paremaks, vähenes õhutakistus ning paranesid lennuki maandumisomadused. Uuendusena sai tiib veel otstesse vinkletid ja piloodikabiini uue Rockwell Collins Pro Line 4 avioonika.
Kokku ehitati 316 lennukit Learjet 60, viimane seda tüüpi lennuk väljus tehasest 2007. aastal. Learjet 60XR 294, 307 ja alates 319 sarja tehakse edasi.
Põhiuuendus võrreldes Learjet 60-ga on uus Rockwell Collins Pro Line 21 avioonika ja reisijatekabiini mugavamaks muutmine. Väliseid muudatusi pole.
ULD

ULD (Unit load device) ehk laadimisühik on alus või konteiner, mida kasutatakse pagasi, kauba ja kirjade kiireks ja ohutuks transpordiks lennukis. Laadimisühikut kasutatakse selleks, et kaubad oleksid lennukis turvaliselt kinnitatud ning ka selleks, et peale- ja mahalaadimine toimuks kiiresti. Iga ULD jaoks koostatakse dokument, kus on kirjas kõikide konteineris olevate kaupade andmed, et kaupade liikumist saaks hõlpsamini jälgida.

Identifitseerimine

Enamus ULD-sid on sertifitseeritud. Selleks, et aru saada, kas ULD on sertifitseeritud, mis mõõtmetega ja mis kujuga ta on, on igal konteineril või alusel oma kood. Esimesed kolm tähte on IATA (International Air Transport Association) − kood, kus esimene täht näitab laadimisühiku kategooriat, teine täht näitab põhja mõõte ning kolmas täht näitab profiili ja selle mõõte. Kolmekohalisele tähekombinatsioonile järgneb unikaalne seerianumber ning selle järgneb omaniku kood. 
Igal ULD-l peab olema lisaks spetsiaalsele koodile markeeritud ka maksimaalne brutokaal (MGW – maximum gross weight) ja tühikaal, mõlemad nii kilogrammides kui ka naeltes.
Heterosügootsus

Heterosügootsus on diploidse või polüploidse indiviidi genotüübi seisund, kus homoloogiliste kromosoomide samas lookuses (või mitmes vaatlusaluses lookuses) asuvad ühe geeni erinevad alleelid. Nt üks alleel on dominantne ja teine alleel retsessiivne.
Heterosügootse genotüübiga indiviidi nimetatakse heterosügoodiks.
Tähistamaks heterosügootsust mitme erineva lookuse suhtes, kasutatakse termineid di-, tri-, polüheterosügootsus.
Lõuna-Aafrika Liit

Lõuna-Aafrika Liit (inglise keeles Union of South Africa, hollandi keeles Unie van Zuid-Afrika, afrikaani keeles Unie van Suid-Afrika) oli Suurbritannia dominioon Aafrikas, Lõuna-Aafrika Vabariigi eelkäija.
Lõuna-Aafrika Liit eksisteeris ajavahemikus 31. mai 1910 kuni 31. mai 1961.
Rakendus

Rakendus on objekti eesmärgipärane kasutus.
Arvutiprogrammide puhul räägitakse tarkvararakendustest, rakendusprogrammidest või rakendusliidestest.
On olemas rakendusteadused, milles tegeldakse rakendusuuringute läbiviimisega. Rakendusteaduste hulka kuuluvad näiteks rakenduslingvistika, rakendusmatemaatika, rakendusökoloogia, rakenduseetika, rakendusgeoloogia, rakendustarkvara.
Kaunites kunstides on olemas rakenduskunsti valdkond.
Hariduses on olemas rakendusharidus, mida viljeldakse näiteks rakenduskõrgkoolis.
Maricopa maakond

Maricopa maakond (Maricopa County) on maakond USA-s Arizona osariigi lõunaosas. Geograafilised koordinaadid on 34°33' N, 112°32' W.
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Arizona pealinn Phoenix, mis on USA suuruselt viies linn.
Maakonna pindala on 23 891 km², millest 55 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 3 817 117, mis on riigi suuruselt neljas Los Angelese, Cooki ja Harrise maakondade järel. Aastal 2000 oli elanike arv 3 072 149.
Maakonnas asub viis indiaanlaste reservaati.

Ajalugu

Maricopa maakond moodustati 14. veebruaril 1871. aastal. Maakond sai nime marikopa indiaanlaste järgi.

Poliitika

Marucopa maakond on USA suurim konservatiivseim maakond: alates 1952. aasta presidendivalimistest on maakond hääletanud ainult Vabariikliku Partei poolt, sellest kolm suuremat maakonda - Los Angelese, Cooki ja Harrise maakonnad hääletasid Vabariikliku Partei poolt viimati vastavalt 1984., 1972. ja 2004. aasta presidendivalimistel. Kuigi Phoenix ja Tempe eeslinn, kus asub Arizona Osariigi Ülikool, kalduvad Demokraatliku Partei poole, on teised eeslinnad väga konservatiivsed, näiteks ligi 485 000 elanikuga Mesa on USA kõige konservatiivseim üle 250 000 elanikuga linn. Phoenixi linnastus elab palju Kesk-Lääne osariikidest pärit pensionäre, kelle poliitvaated on vägagi konservatiivsed. Kõige lähemale Demokraatliku Partei võidule on jõudnud Bill Clinton 1996. aasta valimistel (44,5%), kui ta jäi Bob Dole'ile alla 2.7 protsendiga, ning Hillary Clinton 2016. aasta valimistel (44,8%), kui ta jäi Donald Trumpile alla 2,9 protsendiga.
Aastatel 1993–2017 oli maakonna šerifiks vabariiklane Joe Arpaio, kes nimetas ennast tihti "Ameerika Karmimaks Šerifiks" (America's Toughest Sheriff). Tema karmikäelist tegevust on kritiseerinud ka näiteks riiklik justiitsministeerium, ning ta on alates 2012. aastast korraldanud USA 44. presidendi Barack Obama sünnitunnistuse uurimist, ning on väitnud, et see on võltsing.
Fjodor Abramov

Fjodor Aleksandrovitš Abramov (vene Фёдор Александрович Абрамов; 29. veebruar 1920 Verkola, Pinega maakond, Arhangelski kubermang – 14. mai 1983 Leningrad) oli vene kirjanik, külaproosa üks tähtsamaid esindajaid.

Elulugu

Abramov kasvas üles lasterikkas perekonnas. Isa suri, kui Fjodor oli kaheaastane.
Ta lõpetas 1938. aastal keskkooli ja õppis edasi Leningradi ülikooli filoloogiateaduskonna. Aastal 1941 läks ta vabatahtlikuna rindele. Ta oli kaks korda haavatuna hospidalis. Aastal 1942 viidi ta üle jäätunud Laadoga järve tagalasse. Võõrkeelteoskuse tõttu teenis ta vastuluures. 
Õpingud lõpetas ta 1948. aastal. Ta kaitses 1951. aastal väitekirja Mihhail Šolohhovi loomingust. Aastatel 1951–1960 oli ta Leningradi ülikooli nõukogude kirjanduse kateedri dotsent.

Kirjanikuna

Alates 1949. aastast avaldas ta kirjandusteoseid ja kirjanduskriitilisi artikleid nõukogude kirjanduse kohta. Alates 1962. aastast tegutses ta vabakutselise kirjanikuna. Jutustustega "Pelageja" (1969), "Puuhobused" (1970) ja "Alka" (1972) oli ta üks loetumaid nõukogude autoreid. 
Suurt tähelepanu äratas tema eepiline romaanitsükkel "Prjaslinid" (1958–1978), milles kirjeldatakse Pekašino küla saatust sõjaajast kuni 1970. aastate alguseni. Pärast isa hukkumist sõjas sai perekonnapeaks 14-aastane Mihhail Prjaslin, kes pidi täismehe eest väljas olema.  
Talle jäi keskseks nõudeks "avameelsus", mis tekitas pingeid tsensuuriga. Kirjanduse ühiskondliku angažeerituse kompromissitu nõudmise tõttu on teda sageli võrreldud ülempreester Avvakumiga.
Kaavere mõis

Kaavere mõis (saksa keeles Kawershof) on endine mõis Jõgeva maakonnas Põltsamaa vallas.
Jakob Heinrich von Lilienfeld omandas Kaavere mõisa 1750. aastal vastavalt oma äia testamendile. 1787. aastal andis J. H. von Lilienfeldi lesk Christina (sünd. von Fick) mõisa üle oma pojale, kuninglikule preisi kammerhärrale Carl Magnus von Lilienfeldile.
Aastatel 1820–1919 kuulus Kaavere mõis Kurista mõisa kõrvalmõisana von Samson-Himmelstjernadele.
1866. aasta vallaseadusega eraldati mõisa järelevalve alt Kaavere vald ja läks Vene ametnike järelevalve alla.
Mõisa haldusalasse kuulusid Kaavere ja Sulustvere külad.
Petra Pau

Petra Angelika Pau (sündinud 9. augustil 1963 Ida-Berliinis) on Saksamaa poliitik (Vasakpartei).
Petra Pau õppis polütehnilises keskkoolis ja Pioneeriogranisatsiooni Keskinstituudis, mille ta lõpetas 1983. aastal.  1983. aastal astus ta Saksamaa Sotsialistlikku Ühtsusparteisse (millest 1990. aastal sai Demokraatliku Sotsialismi Partei). 1988. aastal lõpetas ta Parteikõrgkooli "Karl Marx" ühiskonnateadlasena. 1983–1985 töötas ta õpetaja ja pioneerijuhina. 1988–1990 töötas ta Saksa Vaba Noorsoo Liidu Kesknõukogus. 1991. aasta jaanuarist kuni oktoobrini oli ta Berliini Marzahn-Hellersdorfi linnaosa Demokraatliku Sotsialismi Partei allorganisatsiooni esimees. 1991. aasta oktoobrist kuni 1992. aasta oktoobrini oli ta Demokraatliku Sotsialismi Partei Berliini allorganisatsiooni esimehe asetäitja ja 1992–2001 esimees. 1995. aasta novembrist kuni 1998. aasta oktoobrini oli ta Berliini Linnavolikogu liige. Alates 1998. aasta oktoobrist on Petra Pau Saksamaa Liidupäeva liige. 2000. aasta oktoobrist kuni 2002. aasta oktoobrini oli ta Demokraatliku Sotsialismi Partei fraktsiooni aseesimees ja partei esimehe asetäitja. Alates 2006. aasta aprillist on Petra Pau Liidupäeva asepresident.
Käbi tänav (Pärnu)

Käbi tänav on Pärnus Raeküla linnaosas. Käbi tänav algab Raja tänavalt. Käbi tänav saab kokku Kännu tänavaga. Käbi tänav lõpeb Kännu tänavaga.
Abruka raamatukogu

Abruka raamatukogu on külaraamatukogu Abruka saarel.
Raamatukogus on avalik internetipunkt.
Rainer Härm

Rainer Härm; tuntud hüüdnimega telekokk Jazz (21. september 1974 – 4. veebruar 2013) oli eesti kokk ja ettevõtja.

Tegevus restoraniäris

Rainer Härm oli Tallinna vanalinna restorani Le Chateau omanik ja peakokk. Enne seda oli ta töötanud kokana restoranides Eeslitall, Tänav ja Olde Hansa.

Tegevus telekokana

Aastatel 1996–2002 tegi ta telekokana Eesti Televisioonis saadet "Köögikunst" ning osales sageli ETV hommikusaadetes. Aastatel 2004–2005 juhtis Kanal 2 kanalil saadet "Jazzi kokakool".

Muusikaharrastus

Trummarikarjääriga tegi algust ansamblis Sundownersis ja seejärel oli ansambli Who Cares trummar. Lauljana astus ta üles näiteks ETV saatesarjas "Klaver põõsas".
Kooperaator

Kooperaator oli Eesti Tarbijate Kooperatiivide Vabariikliku Liidu (ETKVLi) tööstusettevõte, täisnimega ETKVLi tootmiskoondis "Kooperaator". Enamik ettevõtte toodangust (87%) oli mitmesugused mööbli- ja puittooted, vähesel määral (11%) toodeti ka kergetööstustooteid (nt peakatteid) ja metalltooteid (nt veemõõdupaake).
Ettevõte asutati 1967. aastal Tallinnas, kui ühendati ETKVLi tööstuskontor ja Harju Rajooni Tarbijate Kooperatiivide Liidu segatööstuskombinaat.
Aastal 1988 töötas ettevõttes 1608 inimest.
Tsüanogeensed glükosiidid

Tsüanogeensed glükosiidid on osades taimedes sünteesitavad looduslikud lämmastikku sisaldavad vesilahustuvatest mikromolekulidest nn. sekundaarsete ehk teiseste metaboliitide tsüanogeneesi saadused, mis vahel liigitatakse võimaliku toime tõttu herbivoorsetele organismidele (vabastavad vesiniktsüaniidhapet) ka fütotoksiinide hulka.
Tsüanogeensete glükosiidide kohta teatakse vähe, arvatakse et hinnanguliselt sünteesivad seda teatud kogustes 3000 kuni 12 000 taimeliiki ja need moodustavad taimedel teatava kemikaalidel baseeruva kaitsemehhanismi, mille ülesandeks on peletada eemale herbivooridest vaenlasi.
Nende süntees (näiteks erinevatest aminohapetest nagu L-fenüülalaniin, L-türosiin, L-leutsiin, L-isoleutsiin, L-valiin ), säilitamine ja transformatsioon toimub tõenäoliselt taimerakkude vakuoolides ja sõltub taime liigist, vanusest, kasvutingimustest, aastaajast, taimeorganist, vee ning väetistega varustatusest ja teistest teguritest.
Neid aineid on tuvastatud ka osades bakterites ja seentes.
Tsüanogeenseid glükosiide sünteesivad osad taimeliigid sugukondades liblikõielised (Fabaceae), roosõielised (Rosaceae), linalised (Linaceae), kõrrelised (Poaceae), võhalised (Araceae), piimalillelised (Euphorbiaceae), õisiklehelised (Flacourtiaceae), kannatuslillelised (Passifloraceae), korvõielised (Compositae) jt.
Nigolas Loone

Nigolas Loone (kuni 1933. aastani Nikolai Treumuth; 2. november 1907 Valga – 9. mai 1937 Taagepera) oli eesti ajaloolane.

Elukäik

Loone õppis kuni 1925. aastani Valga poeglaste gümnaasiumis ning siirdus seejärel Tartu Ülikooli ajalugu õppima. 1933. aastal lõpetas ta Tartu ülikooli filosoofiateaduskonna ajaloomagistri kraadiga. Oli aastast 1930 Riigi Keskarhiivi ametnik, aastast 1933 osakonnajuhataja. Temast oli kujunemas Eesti silmapaistvaim ekspert 16.–17. sajandi Eesti ajaloo, eriti Poola aja teemal, kuid ta suri juba 29-aastaselt Taagepera sanatooriumis tiisikusse. Seetõttu lükkus edasi ka koguteose Eesti ajalugu kolmanda köite, mille tegevtoimetaja ta pidi olema, ilmumine.
Avaldas bibliograafilisi ülevaateid (sealhulgas koos Evald Blumfeldtiga "Eesti ajaloo bibliograafia 1877 - 1917" ja uurimusi Eesti ajaloo alalt.

Isiklikku

Nigolas Loone oli abielus Leida Loonega, kes oli samuti ajaloolane. Nende poeg on filosoof Eero Loone.
Õnne Kepp

Õnne Kepp (sündinud 15. septembril 1955 Tallinnas) on eesti kirjandusteadlane.

Haridus

Õnne Kepp lõpetas 1974. aastal Tallinna 7. Keskkooli ning 1982. aastal Tartu Ülikooli eesti filoloogina. 1985–1988 oli ta aspirantuuris ENSV TA Keele ja Kirjanduse Instituudis. 1994. aastal sai ta magistrikraadi eesti kirjanduse alal Tartu Ülikoolis ning 2008. aastal kaitses doktoriväitekirja eesti kirjanduse alal Tallinna Ülikoolis. Tema doktoriväitekirja teema oli "Identiteedi suundumusi eesti luules".

Töökäik

Ta töötas 1982–1985 Kreutzwaldi-nimelises Riiklikus Raamatukogus raamatukoguhoidjana, 1988–1993 ENSV TA Keele ja Kirjanduse Instituudis nooremteadurina, 1993–1998 Underi ja Tuglase Kirjanduskeskuses nooremteaduri ja teadurina. 1995–1999 oli ta ka Eesti Humanitaarinstituudi dotsent, 2002–2008 Tallinna Ülikooli eesti kirjanduse õppetooli assistent. Alates 2009. aastast töötab ta taas Underi ja Tuglase Kirjanduskeskuse teadurina.
Ta on Eesti Kirjanduse Seltsi liige.