Budistlik eetika

Aluspõhimõtted

Eetika on osa budistlikust teest, mille ülimaks sihiks on virgumine. Eetika eesmärk on arendada endas meeleseisundeid, mis on omased virgunud meelele ning seega muuta oma meel rohkem virgunud meele sarnaseks. Keha, kõne ja meelega tehtud tegusid, mis seda arengut soodustavad, nimetatakse oskuslikeks (paali k. kusala), tegusid, mis seda arengut pärsivad, nimetatakse oskamatuteks (paali k. akusala). Avataṃsaka-sūtra's on öeldud: "Käitumisjuhised on ülima virgumise alus."
Budistlikud käitumisjuhised ei ole välise autoriteedi poolt kindlaks määratud reeglid, vaid kirjeldused virgunud meelele loomuomastest toimimisviisidest, mille järgimine aitab mittevirgunud olendil muutuda rohkem virgunu sarnaseks. Kõige olulisem käitumisjuhis seisneb elusolendite mistahes viisil kahjustamisest hoidumises ning aktiivses kaastundlikus tegutsemises teise olendite hüvanguks. Kõiki teisi käitumisjuhiseid võib vaadelda selle juhise edasiarenduste ja konkretiseeringutena.
Kaheksaosaline tee jaotatakse tihti kolmeks osaks, milleks on kõlblus/eetika (paali k. sīla, sanskriti k. śīla), keskendumine (paali, sanskriti k. samādhi) ja mõistmine (paali k paññā, sanskriti k. prajñā). Kõlblus vastab 3.–5. osale, milleks on ‘õige kõne’, ‘õige tegu’ ja ‘õige eluviis’. Käitumisjuhiste järgimine kui vahend meele puhastamiseks ja rahustamiseks on tulemuslike meeleharjutuste vältimatuks eeltingimuseks, mis omakorda loovad eelduse mõistmise tekkeks (paali k paññā, sanskriti k. prajñā).

Käitumis- ja kõlblusjuhised

Kuna sangha liikmed järgivad erinevaid eluviise, tehakse vahet eri tüüpi ja eri rangusega käitumisjuhiste vahel. Kõige selgemini erinevad teineteisest ilmikute ja munkade-nunnade juhised.
Kuigi enamasti tuntakse budistlikke käitumisjuhiseid nende keelavas sõnastuses, mis sätestab, millistest tegudest tuleks hoiduda, on juhistel ka jaatav sõnastus, mis sätesta, milliseid kasutoovaid tegusid tuleks teha. Seda jaatavat poolt rõhutatakse eriti mahajaanas, mis paneb rohkem rõhku aktiivsele altruistlikule tegevusele.
Nii ilmalike kui ka munkade-nunnade kõige esmasemateks käitumisjuhisteks on kolm kaitset: buddha, dharma ja sangha. Buddha kaitse alla minek tähendab hoidumist ebamoraalsete ja vägivaldsete vaimsete ideaalide järgimisest, dharma kaitse alla minek tähendab hoidumist neid ebamoraalseid väärtusi propageerivatest õpetustest ning sangha kaitse alla minek tähendab hoidumist selliste õpetuste järgijatele toetumisest.
Ilmalike viis käitumisjuhist aitavad hoiduda sündimast madalamatesse maailmadesse ning annavad võimaluse sündida inimeste ja  deva'de maailmades. Ilmalike paastupäeva kaheksa käitumisjuhist ning munkade-nunnade juhised aitavad jõuda virgumiseni arhatina; bodhisattva käitumisjuhised määratlevad mahajaana traditsioonis tee täieliku buddhasuseni.

Käitumis- ja kõlblusjuhised ilmalikele

Kõige üldlevinumateks ilmikutele mõeldud käitumisjuhisteks on viis kõlblusjuhist (paali k. pañca-sīla) või kümme kõlblusjuhist (paali k. dasa-sīla). Osades traditsioonides järgivad ilmikud kuuel päeval kuus (kaks päeva kuuloomisel, kaks päeva täisuul ja kaks poolkuupäeva) ka rangemaid uposatha ehk paastupäeva juhiseid. Mahajaanas võivad ilmikud võtta vastu ka bodhisattva käitumisjuhised.

Käitumis- ja kõlblusjuhised munkadele & nunnadele

Noviitside ehk noormunkade ja noornunnade elu reguleerivad kümme käitumisjuhist. Täisordinatsiooni saanud munkade ja nunnade elu on reguleeritud suurema arvu juhistega, mille täpne arv varieerub koolkonniti. Mahajaanas võivad mungad-nunnad võtta vastu ka bodhisattva käitumisjuhised.

Täieõiguslike munkade ja nunnade käitumisjuhised

Pāṭimokkha, mis on kõige täiuslikumas vormis munkadele ja nunnadele järgimiseks mõeldud reeglite nimestik, sisaldab käitumis- või teostusjuhiseid (paali k. diyaḍḍha-sikkhāpada-sata) ehk sikkhāpada’sid, mida kõik kloostrikogukonnad peaksid traditsiooni kohaselt igal täiskuu päeval (uposatha või upavasatha) ühiselt ette kandma. 
Sangha täisliikmetest mungad (bhikkhu) ja nunnad (bhikkhunī) järgivad vabatahtlikult Vinaya Piṭaka’s toodud käitumisjuhiseid, mis theravaada koolkonna puhul sisaldab kokku 277 juhist munkadele (bhikkhu) [150 sikkhāpada’t + 75 sekhiya’t + 2 aniyata’t]  ja 311 juhist nunnadele, mis puudutavad kaheksat klassi eksimusi. Kõrgeima kõlbelise puhtuse (sīla-visuddhi) saavutamine eeldab sangha täisliikmetelt neljakordse sīla (cattāro sīlakkhandhā) järgimist.
Nunnadel on käitumisjuhiseid rohkem, kuna Buddha-aegses Indias võisid kodutuna rändavad nunnad kergesti sattuda seksuaalse ärakasutamise ohvriks. Pärast selliste juhtumite ilmnemast kehtestati nunnadele täiendavad turvalisust tagavad juhised.