google/wiki40b huggingface dataset:
Joseph Cimpaye

Joseph Cimpaye (1931 Mugera (Gitega lähedal) – 1972) oli hutu päritolu Burundi poliitik ja kirjanik. Ta kuulus Rahvaparteide Liitu (UPP).
Tema isa Michel Cimpaye, hilisem senaator, töötas sanitarina Rwanda loodeosas. Joseph käis algkoolis Rulindos katoliiklikus misjonikoolis. Keskkoolis käis ta Butares koolis Groupe scolaire d'Astrida.
26. jaanuarist 1961 kuni 28. septembrini 1961 oli ta autonoomse Urundi (Burundi) ajutise valitsuse juht, Urundi esimene peaminister. Tema järel sai peaministriks prints Louis Rwagasore.
Hiljem oli ta SABENA direktor.
Aastal 1972 arreteeriti nii Joseph Cimpaye kui ka tema isa. Mõlemad lasti hutudevastase kampaania käigus maha, süüdistatuna vandenõus riigi julgeoleku vastu. Josephi pojal Médardil õnnestus põgeneda Kongosse ning Kinshasas kunsti õppida.
Joseph Cimpaye on kirjutanud romaani "L'Homme de ma colline".
Sukuma keel

Sõnajärg

Sukuma keeles esineb sõnajärje tüüp SVO (subjekt, verb, objekt).
Finantskapital

Finantskapital on iga raamatupidamiskohustuslase majanduslik ressurss, mille väärtust saab mõõta rahas. Finantskapital jaguneb kaheks: omakapital ja võõrkapital. Omakapital on raamatupidamiskohustuslase jääkväärtus peale varadest kohustuste maha arvamist. Võõrkapital on raamatupidamiskohustuslase varade moodustamise ajutiste allikate nimetus. 
Finantskapitali põhieesmärk on kasumi suurendamine. Kasum tagab ettevõtte jätkusuutlikuse ja tulukuse. Kasumi suurenedes kasvab ka raamatupidamiskohustlase finantskapital.

Stardikapital

Stardikapital on ettevõtte alustamiseks vajaminev finantsressurss, mida saab mõõta rahas. Stardikapitali eesmärk on katta kulud kuni laekuvad tulud, mis suudavad katta kulud. Stardikapitali suurus selgub äriplaani koostamise käigus. Stardikapital võib olla tooraine, seadmed, hooned, rajatised, maa või muu selline, mida saab mõõta rahas.

Algkapital

Algkapital on vara, mida läheb vaja äri alustamiseks. Algkapital on see osa stardikapitalist, mida nimetatakse omakapitaliks, kuid võib olla ka see osa omakapitalist, mille ettevõtja ise ärisse paneb.
Saaremaa Muusikahariduse Sihtasutus

Saaremaa Muusikahariduse Sihtasutus (lühend: SMHS) oli aastatel 1997–2012 tegutsenud sihtasutus, mis loodi eesmärgiga korraldada Saare maakonnas muusikaüritusi.
SMHSi eestvõttel toimusid nt Kuressaare ooperipäevad. Aastatel 2000–2002 andis SMHS välja kultuurilehte Saare Muusika, millest ilmus 39 numbrit.
Ametkondlikkus

Ametkondlikkus (ka korporatiivne konkurents, ametkonnaegoism, haruegoism) on juhtimise valdkonnas ilmnev negatiivne nähtus, mis väljendub oma ametkonna (või ministeeriumi, tootmis- või rahvamajandusharu) huvide järjekindlas esiplaanile seadmises isegi siis, kui see tekitab kogu rahvamajanduse ja paljude teiste tootmisharude arendamisele silmanähtavat kahju.
Ehkki ametkondlikkust seostatakse eriti kui reaalsotsialismile omast nähtust, siis see on avaldunud ka nt riiklikus majandussektoris isegi pärast täielikule turumajandusele üleminekut. Arvatakse, et seoses riikliku sektori vähenemisega ametkondlikkuse mõju nõrgeneb.
Ametkondlikkust on vastandatud vastastikku kasuliku koopereerumisega.
Kõdunemine

Kõdunemine on protsess, mille jooksul tekib kõdu ehk pooleldi mullastunud orgaaniliste ainete (tavaliselt taimejäänuste) lagunemissaadus
Jüri Pallo

Elulugu

Ta õppis 1970–1978 Väimela 8-klassilises Koolis, 1978–1981 Võru 1. Keskkoolis, 1981–1982 ALMAVÜ Võru Lahingukoolis (BTR-60 juht), Usuteaduse Instituudis 1986–1995. Aastatel 1982–1984 oli ta ajateenistuses Nõukogude Armees Kaliningradis õhutõrje raketiväe brigaadis nr 52515, mis teenindas raketikomplekse 2K11 Krug. 
Pallo on endine luterlik vaimulik.

Ühiskondlik-poliitiline tegevus

Pallo heideti 1986. aastal ELKNÜ-st välja tema usuliste veendumuste tõttu. 1987. aastal liitus ta Võrus Vaba-Sõltumatu Noorte Kolonniga nr. 1, oli kolonni autojuht ja aitas kolonnil teiste rahvuslike liikumistega üle Eesti sidet pidada. Ta oli Eesti Kristliku Liidu asutajaliige ja algul ka aseesimees. Ta oli Eesti Kongressi liige. 
Ta osales 2003. aasta Riigikogu valimistel Isamaaliidu nimekirjas.
Pallo oli ajavahemikus 22.03.2007–14.04.2015 Isamaa ja Res Publica Liidu liige ning 14.04.2015–13.03.2017 Eesti Keskerakonna liige. 
Eesti Keskerakonna liikmena oli ta Võru osakonna juhatuse liige ja Keskerakonna Võru osakonna aseesimees, heideti erakonnast välja 30. jaanuaril 2017.  
Pallo on Kaitseliidu liige.
Pallo oli üks valimisliidu Põliskeskerakondlased initsiaatoreid (hiljem asendati valimisliidu nimi nimega Võru Eest).  2017. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel kandideeris ta valimisliidus Võru Eest.

Kirjandustegevus

Pallo on avaldanud ilukirjanduslikke kirjutisi ajakirjanduses  ja kirjutanud artikleid Välis-Eestist . Ta on raamatu "Almanahh" autor (Eesti Kirik 2004) .
https://lib.werro.ee/soovitame/vorumaa-kirjanike-galerii/6-huvitav/vorumaa-kirjanike-galerii/405-pallo,-jüri-12-iv-1963-võru

Üliõpilasorganisatsioonid

Pallo on Korp! Vironia vilistlane.

Isiklikku

Jüri Pallo on abielus ning kahe tütre ja kahe poja isa.
Ruvyironza jõgi

Ruvyironza jõgi ehk Luvironza jõgi on jõgi Kesk-Aafrika idaosas. Teda peetaksae Niiluse lättejõeks.
Ruvyironza jõgi saab alguse Burundis ja suubub Ruvubu jõkke Tansaanias. Ruvyironza jõe pikkus on umbes 110 km.
Vintaloosa

Alamliigid

Vintaloosa jaguneb 6–8 alamliigiks, kellest osa on siirdekalad ja osa elab magevees. 
Tähtsaimad siirdevormid on atlandi vintaloosa (Alosa fallax fallax) ehk vinträim ja vahemere vintaloosa (Alosa fallax nilotica). Vinträim saab suguküpseks 2–3-aastaselt, kui ta on 27–30 cm pikk ja kaalub 150 g. Jõgedesse tõuseb ta teistest aloosadest hiljem: aprilli keskpaigast juuni alguseni. See võib tuleneda sellest, et ta on kõige põhjapoolsema levikuga alamliik ja elab paigus, kus jõed on kaua jääs. Ta koeb alamjooksul. 
Vahemere vintaloosa elab Vahemeres, Aadria meres ja Marmara meres ning üksikisenditena Mustaski meres. Tiberisse tõuseb ta märtsi algul. Ta koeb öösel madalates kivise põhjaga kohtades Tiberi suudmest 210 km ülesvoolu 22–25 °C juures. Ärakudenud kalad laskuvad juuni lõpul merre. Ta toitub vähikestest, põhiliselt kirpvähist, aga vahel väikestest kaladest (anšoovisest ja väikestest sardiinidest). 
Tähtsaimad mageveelised ehk järverassid on Iirimaal Killarney järvedes levinud alamliik iiri vintaloosa (Alosa fallax killarnensis) ja Itaalia osas järvedes levinud alamliik itaalia vintaloosa (Alosa fallax lacustris).

Eluviis

Vintaloosad toituvad planktonis leiduvatest vähilaadsetest. Kudemiseks rändavad enamasti jõgedesse. Kudemisperioodiks kogunevad nad suuremate jõgede suudmealale ja rändavad sealt kudema jõgede alamjooksudele. Vintaloosa koeb 80–200 tuhat marjatera, millest 3–8 päeva jooksul kooruvad maimud.
Bāžciems

Bāžciems (saksa keeles Bahseneck) on Läti linna Jūrmala osa. 
Asub Slokast läänes ja Brankciemsist põhjas.
Seal asus vanasti Vecslocene ojal veskikoht. Jūrmala kõige väiksema elanike arvuga linnaosa, kus elab 9 inimest (2008). 1925. kuni 1959. aastani oli Sloka linna osa.
Kasarm

Kasarm on ehitis, mis on mõeldud sõjaväestatud formeeringute (allüksused või üksused) alaliseks või ajutiseks majutamiseks.
Alalised kasarmud paiknevad tavaliselt sõjaväelinnakutes, ajutise või hooajalise kasutusiseloomuga primitiivsed kasarmubarakid on ehitatud näiteks polügoonide välilaagritesse.

Sisekord

Kasarmus on kehtestatud kindlad sisekorranõuded. Kasarmus valvab sisekorrast kinnipidamist kompanii sisetoimkond. Sisetoimkonna teenistuskoht on tavaliselt korruse peakoridoris, peaukse lähedal või/ja relvaruumide nägemisulatuses.
Ružany Kõigepühama Kolmainu kirik

Kirikuhoone

Ružany kolmainu kirik on renessanssarhitektuuri näide. Hoone sissepääsu kohal kõrgub neljakorruseline torn. Selle alumine osa on nelinurkne, ülemised korrused aga kaheksanurksed. Korruseid eraldavad karniisid, neid liigendavad kitsad nišid. Esikülge liigendavad pilastrid.
Kirik ise on ühelööviline ja lõpeb poolringikujulise apsiidiga. Löövi paksusid seinasid toetavad tugipiilarid, selle laeks on silindervõlv. käärkambri ja kabelite laeks on aga ristvõlv.
Kiriku Sapiehade suguvõsa vapiga kaunistatud peaaltar asub apsiidis. Altarimaalidel on kujutatud kolmainsust. Kiriku interjöör on barokkstiilile omaselt rikkalik. Sissepääsu kohal paikneb vana orel. Löövi külgedel asuvatele tugisammastele on paigutatud apostleid Peetrust ja Paulust kujutavad puitskulptuurid.
Kiriku ümber asub müüriga piiratud aed.

Ajalugu

Kiriku asutas Lew Sapieha aastal 1596. Algselt oli hoone puidust, aga aastail 1615–1617 ehitati see ümber kivihooneks. Hiljem on seda korduvalt uuendatud ja remonditud. Aastail 1768 ja 1787 ehitati kiriku juurde veel kaks kabelit. XVIII sajandi kaheksakümnendatel aastatel ehitati kirik taas ümber, renessansiajastust pärinevale hoonele lisati sealjuures klassitsismi ja barokkstiili elemente.
Kirikut remonditi taas aastail 1850 ja 1891. Nõukogude ajal kirikus jumalateenistusi ei toimunud.
Mart Mäger

Mart Mäger (luuletajanimega Mart Vesipapp, 25. veebruar 1935 Tartu – 21. märts 1993 Tallinn) oli eesti keele- ja kirjandusteadlane, luuletaja ning kriitik.
Ta lõpetas aastal 1958 Tartu Riikliku Ülikooli eesti filoloogina. Aastal 1963 kaitses ta filoloogiakandidaadi väitekirja. Osales eesti-soome sõnaraamatute koostamises.
Rapla valla lipp

Rapla valla lipp on Rapla maakonnas asuva Eesti haldusüksuse Rapla valla lipp.

Lipp 1996-2017

Eesti Vabariigi Valitsuse 11. juuli 2002 a. määrusega moodustati senise Rapla linna ja senise Rapla valla baasil uus omavalitsusüksus Rapla vald, mille lipuks kinnitas Rapla vallavolikogu 13. märtsil 2003 endise Rapla valla lipu.

Lipu kirjeldus

Rapla valla lipuks on valge kangas, mida läbib keskelt roheline horisontaalne triip, mille kõrgus on 1/7 lipu kõrgusest. Ülemisel valgel laiul on kaks ja alumisel üks roheline pügalrist. Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 7:11.

Põhjendus

Värvid sümboliseerivad maad ja vaimsust. Pügalristid tähistavad rahvuslikke traditsioone, samuti Rapla omapärast kahe torniga kirikut.

Lipu kasutamise kord

Valla lippu kasutatakse Rapla valla ajaloolistel ja kultuurilistel pidupäevadel ning muudel tähtsündmustel kõrvuti Eesti riigilipuga ning samadel alustel, mis kehtivad riigilipu kohta. Päevad, mil valla lipp heisatakse, määrab kindlaks vallavalitsus. Vallavalitsuse hoonele heisatakse valla lipp alaliselt.
Kurzeme rajoon

Kurzeme rajoon (läti Kurzemes rajons) on Riia linnaosa. Kurzeme rajoon asub Riia lääne- ja loodeosas Daugava vasakul kaldal. Linnaosa pindala on 79,04 km² ja Läti Rahvastikuregistri andmetel elas 1. jaanuaril 2012 seal 131 016 elanikku. Kurzeme rajoon on suurima pindalaga Riia linnaosa. Kurzeme rajoon on Riia linnaosadest kõige madalama lätlaste osakaaluga.
Linnaosa moodustati 1969. aastal, kui see eraldati tolleaegsest Lenini rajoonist (praegu Zemgale eeslinn). Nõukogude korra ajal oli linnaosa nimi Leningradi rajoon (Ļeņingradas rajons). Praeguse nime sai Kurzeme rajoon 28. detsembril 1990.
Läti Rahvastikuregistri andmetel oli 1. jaanuaril 2012 Kurzeme rajooni elanikest lätlasi 36,63%, venelasi 45,33%, valgevenelasi 4,48%, ukrainlasi 4,31%, poolakaid 1,86% ja teistest rahvustest inimesi 3,87%. 3,52% elanike rahvus oli teadmata.
Biarmia

Biarmia või Bjarmia (ka Bjarmaland) on viikingiaegsetes saagades ja keskaja geograafias mainitud soome-ugri ajalooline piirkond, mis võis paikneda Valge mere lõunarannal ja Dvina jõe kallastel. Selle nimi tuleneb arvatavasti soome-ugri sõnast perm, mis tähendab "põrand".
Pirita kalmistu

Pirita kalmistu (ka Pirita uus kalmistu) on kalmistu Jõelähtme kihelkonnas Harjumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi aadressiga Rummu tee 7a Pirita linnaosas Tallinnas. Kalmistu pindala on 0,75 ha.
Uus kalmistu rajati Viimsi ja Nehatu valla elanikele 1896. aastal, esimesed matused on 1898. aastast. 
1930. aastatel korrastati kalmistut ja remonditi piirdeaiad, kuid kõiki plaane (kabeli ehitamine, kalmistu laiendamine jms) ei jõutud teostada. 
Kalmistu suleti matmiseks 1977. aastal ning sinna ei eraldata enam uusi matusekohti. 1988. aastast lubatakse taas matta olemasolevatele pereplatsidele.
Pirita kalmistu on kultuurimälestiste riiklikku registrisse kantud ajaloomälestis.
Karl Tikk

Elulugu

Karl Tikk lõpetas Tartus gümnaasiumi ja astus Riia Polütehnilisesse Instituuti. 1916. aastal mobiliseeriti ta Venemaa keiserlikku armeesse ja saadeti lipnike kooli. Pärast kiirvälja­õpet allohvitseride koolis asus ta teenima tagavarapataljonis Ufaas. Augustis 1917 saadeti Karl Tikk Rumeenia rindele, Esimese maailmasõja käigus autasustati teda aurelvaga.
1917. aasta veebruari- ja oktoobrirevolutsiooni järel alanud keisririigi armee lagunemise ja demobiliseerimise järel sattus Karl Tikk Petrogradi, kust ta tahtis tulla Eestisse, kuid ei jõudnud Jamburgist (Kingissepast) kaugemale. Kujunenud olukorras astus Karl Tikk Nõukogude Venemaal Eesti kütivägedesse.

Eesti Vabadussõjas

K. Tikk oli Eesti Vabadussõjas Punaarmee Põhjarindel 1. Tallinna Eesti kommunistliku kütipolgu 50-mehelise roodu komandör, kellena osales novembris 1918 alanud Punaarmee invasioonis Eestisse, 2. jaanuaril kokkupõrkes Eesti vägedega Raudoja kõrtsi juures ja 3. jaanuaril 1918 Tallinna lähedal Anija vallas asunud Priskel, Piibe maantee ääres asunud saeveski ja läheduses olnud metskonna hoonete juures toimunud Priske lahingus.
Järgnenud lahingute käigus ülendati ta Vene kodusõja ajal 1. Eesti Kütidiviisi 1. Kütipolgu pataljoniülemaks ja tõusis 1920. aastaks Eesti Kütidiviisi luure­osakonna ülemaks. 1919. aastal astus Karl Tikk ÜK(b)P liikmeks.

Tegevus Punaarmee Luurevalitsuses

Aastatel 1921–1924 õppis ta Punaarmee sõjaväeakadeemias, 1924. aastal teenis ta 32. laskurdiviisi staabiülema asetäitjana.
1924. aastast teenis ta nõukogude sõjaväeluures: aastatel 1924–1925 oli K. Tikk NSV Liidu Punaarmee Tööliste ja Talupoegade Punaarmee Staabi IV Valitsuse 3. osakonna (informatsiooni- ja statistikaosakond) 6. allosakonna ülema asetäitja ja ülem; 1925–1926 NSV Liidu Punaarmee Sõjaväeluure Luurevalitsuse 3. osakonna 4. allosakonna ülema asetäitja; 1926–1931 NSV Liidu Punaarmee Sõjaväeluure Luurevalitsuse 3. osakonna sektori ülem, 1931–1933 NSV Liidu Punaarmee Sõjaväeluure Luurevalitsuse 3. osakonna ülema asetäitja.
Aastatel 1933–1935 oli K. Tikk 26. Laskurdiviisi staabiülema asetäitja, aastatel 1935–1936 NSV Liidu Punaarmee Sõjaväeluure Luurevalitsuse 1. osakonna 3. jaoskonna ülema asetäitja; 1936–1937 NSV Liidu Punaarmee Sõjaväeluure Luurevalitsuse 1. osakonna salajane volinik,
1937. aastast NSV Liidu Punaarmee juhtivkoosseisu käsutuses, auastmelt polkovnik.
Karl Tikk arreteeriti 11. detsembril 1937 ja mõisteti NSV Liidu Ülemkohtu Sõjakolleegiumi otsusega 22. augustil 1938 süüdi "kontrrevolutsioonilises terroriorganisatsioonis osalemises". Ta hukati 26. augustil 1938.
25. augustil 1957 postuumselt rehabiliteeritud NSV Liidu võimude poolt.
Edradouri destilleerimiskoda

Edradouri destilleerimiskoda on Šotimaal Highlandi regioonis aastal 1825 asutatud viski destilleerimiskoda.
Osoonikiht

Osoonikiht (ka osoonikilp, osooniekraan) on keskmiselt 15–55 km kõrgusel asuv stratosfääri kiht, kus Päikese ultraviolettkiirguse toime tõttu on atmosfääri keskmisest suurem osooni kontsentratsioon.
Osoon tekib atmosfääris ultraviolettkiirguse mõjul. Osooni molekuli tekkeprotsess on kaheastmeline. Esmalt laguneb hapniku molekul UV-kvandi toimel. Pärast lagunemist liitub üksik hapniku aatom hapniku kaheaatomilise molekuliga, moodustades osooni kolmeaatomilise molekuli.
Osoonikiht kaitseb Maa organisme ultraviolettkiirguse eest. Kui osoonikihti ei oleks, oleks elu Maa peal jäänudki ookeanide sügavamatesse kihtidesse.
Tõsiseks ohuks osoonikihile on keemilised ühendid, mille koondnimeks on freoonid. Freoonide toimel võib moodustuda niinimetatud osooniauk.
Osoonikiht ei koosne peamiselt osoonist. Osooni kontsentratsioon on seal lihtsalt kõrgem kui mujal: umbes üks sajast tuhandest osoonikihi molekulist on osooni molekul.
Toom-Kooli tänav

Toom-Kooli tänav on tänav Tallinna vanalinnas. Tänav algab Lossi platsilt ja lõpeb umbes 200 meetrit põhja pool pärast ristumist Kiriku tänavaga.
Enne 1987 on tänava nime kirjutatud ka kui Toomkooli tänav.
Johan Christoffer Boklund

Johan Christoffer Boklund (15. juuli 1817 Stockholm – 9. detsember 1880) oli Rootsi kunstnik.
Merivälja

Ajalugu

Merivälja asumi tekkelugu on omapärane, sest asumi kujunemine oli suuresti mõjutatud Nõmmel toimuvast. Saku Suvituskoha Heakorra Eest Hoolitsemise Selts oli kavandanud Saku aedlinna rajamist Nõmme aladele. Aedlinna plaanitavatesse piiridesse jäävale alale ehitati Männiku ja Tammiku raudteejaamad ning 1912. aastal alustati juba aedlinna kruntide müümist. Kuna aedlinnale määratud aladele ehitati varsti aga Peeter Suure merekindlus, ei olnud enam võimalik sinna aedlinna rajada. Ka Eesti sõjaväel oli sealset piirkonda vaja, mistõttu Eesti Vabariigi sõjanõukogu otsustas 1925. aastal võõrandada kogu Saku aedlinna maa.
1924. aastal anti Saku Heakorra Seltsile endise maa-ala asemele Viimsi mõisast eraldatud allikaterohke lage karjamaa. Selle nimi Meriväli oli olemas juba varem ja viitas mereäärsele väljale. Selle asemele pakuti ka Merelahe ja Viimsi nime, kuid aedlinnale jäi esialgne nimi. Merivälja teest mere pool asub vähemalt 1920. aastast alates Kaasiku allasum, mida rahvas on kutsunud ka Kaasiku külaks.
1925. aastal hakati kuivendama asumi liigniisket maa-ala ning samal aastal valmisid ka esimese elamud. Meriväljal avati esimene avalik telefonipunkt 1928. aastal ning sellest viis aastat hiljem avati ka postitalu.
Kuna teeolud Tallinna ja Viimsi vahel olid tollel ajal kehvad, otsustati Meriväljale rajada sadamakai. See väikelaevadele mõeldud sadamakai valmis 1927. aastal, pannes alguse Merivälja ja Kalaranna vahelisele liiklusele.
Merivälja spordiselts asutati 1930. aastal ning samal aastal avati ka tenniseväljak. 1932. aastal rajati Merivälja Aedlinna Heakorra Selts, mis hoolitses aedlinna teede, haljasalade, sadamakai jm hoolduse eest. See selts tegeles ka aedlinnaliku eluviisi populariseerimisega ning algatas Merivälja elektrifitseerimise. Merivälja Aedlinna Selts taastati 2000. aastal.
Meriväljale rajati 1949. aastal raamatukogu, mis suleti 2010. aastal. Praegu käib asumis raamatukogubuss Katariina Jee.
Merivälja on varem kuulunud nii Viimsi kui ka Iru valla koosseisu. Asum ühendati Tallinnaga 1945. aastal.

Olulisemad objektid

Meriväljal on kai ja muul. Asumi territooriumil asub Merivälja Kool, mis asutati 1948 aastal.

Loodus

Meriväljal asuvad Merivälja park ja Meriaia haljak. Asumi lõunaosa läbib Mähe oja.

Merivälja asumi tänavad

Mitmed asumi tänavanimed on seotud merega, nagu Tõusu tee, Mõõna tee, Vaate tee (ka Vaate põik) jm. Palju esineb ka ilupuudega seotud tänavanimesid, nagu Jugapuu tee, Viirpuu tee jm. Asumis on veel Aiatee tänav, Andrekse tee, Haaviku tee, Haaviku põik, Heki tee, Hiiela tee, Hõbekuuse tee, Ida tee, Kesktee, Kikkapuu tee, Kõivu tee, Kõivu põik, Lauri tee, Leedri tee, Lehiku tee, Lodjapuu tee, Lodumetsa tee, Lõhmuse tee, Lõhmuse põik, Lääne tee, Merivälja tee, Mähe-Kaasiku tee, Naadi tee, Paakspuu tee, Pihlametsa tee, Pärniku tee, Ranna tee, Ranniku tee, Ranniku põik, Rändrahnu tee, Salu tee, Sarapiku tee, Toomiku tee, Tuule tee, Tuulenurga tänav, Vahtriku tee, Variku tee, Viimsi tee, Viimsi põik, Võra tee ja Väina tee.
Tuula mõis

Tuula mõis (saksa keeles Thula) oli rüütlimõis Keila kihelkonnas Harjumaal. Nüüdisajal jääb mõis Harju maakonda Saue valda.
Mõis asutati 1603. Mõisal on olnud palju omanikke. Mõisa ühekorruseline peahoone ehitati 1800. Peahoonest on säilinud vaid vasak hoonetiib, mida kasutatakse elamuna.
IV liiga 2005

IV liiga 2005 oli Eesti jalgpalli tugevuselt viienda liiga IV liiga 2005. aasta hooaeg.
Lülijalgsed

Lülijalgsete süstemaatika

Lülijalgsed on traditsiooniliselt jagatud 5 alamhõimkonda, millest 1 on väljasurnud.
Artur Pikk

Klubikarjäär

Pikk veetis laenulepingu alusel Tammekas poolteist aastat, mille jooksul esindas 39 korral Tammeka meeskonda.

Koondisekarjäär

Ta kuulus Eesti U19-koondisse, mis osales kodusel 2012. aasta U19 Euroopa meistrivõistluste finaalturniiril.
Eesti täiskasvanute koondises mängis ta esimest korda 7. juunil 2014 Tadžikistani vastu. Ta pääses väljakule kohtumise 93. mänguminutil. Esimese värava rahvuskoondises lõi ta 11. novembril 2015 sõprusmängus Gruusiaga.
Verona

Majandus

Verona on oluliseks sõlmpunktiks Veneetsiat ja Milanot ning Itaaliat ja Kesk-Euroopat (Brenneri kuru kaudu) ühendavatel teedel.
Villafrancas asub Verona Valerio Catullo lennujaam.

Ajalugu

Verona on üks Itaalia vanemaid linnu. Rooma koloonia asus siin 89 eKr.
489 saavutas idagootide valitseja Theoderich V Verona juures Odoakeri üle võidu ning linn jäi tema valitseda. 569 sai Verona langobardide omaks.
12. sajandil sai Veronast linnkommuun; 1167 liitus Lombardia Liigaga.
1263 algas Scaligeride (Della Scala) 127-aastane valitsusperiood Veronas. Vägivallaga võimule tulnud Scaligerid tõid perekondadevahelistest vastuoludest käärivasse linna rahu ja osutusid õiglasteks ning kultuurseteks valitsejateks. Nende valitsusaega meenutab Castelvecchio loss.
1387 alistasid Verona Milano Viscontid. 1262 oli paavst Otteone nimetanud Visconti Milano peapiiskopiks. 1277 võitis Otteone Desio lahingus gvelfid ja pani aluse Milanos Viscontide sinjoriiale. Matteo I kindlustas oma võimu Saksa kuninga toel ja laiendas oma mõjuala Põhja-Itaalias, kuid sattus vastuollu paavstiga. Tema valitsusajal kuulusid Viscontidele lisaks Milanole juba ka Alessandria, Asti, Como, Navara, Vercelli, Bergamo, Brescia, Pavia ja Cremona. Gian Galeazzo Visconti sai 1395 Milano hertsogi, esimene Milano hertsog oli Milano isand Gian Galeazzo Visconti, kes ostis tiitli 1395. aastal roomlaste kuninga Wenzeli käest 100 000 floriini eest ja 1397. aastal sai Lombardia hertsogi tiitli; tema valdusesse kuulus suurem osa Põhja-Itaaliast.
Viscontidele järgnes Veneetsia vabariigi võim (1405), mis kestis kuni Napoleoni tulekuni 1797. aastal. Prantsusmaa võimule järgnes Austria võimuperiood, kuni kogu Veneto 1866 Itaaliaga ühendati.

Kultuur

Verona on "Romeo ja Julia" tegevuspaigana maailmakuulsaks kirjutanud Shakespeare. Niinimetatud Julia maja (Casa di Giulietta) rõdu all välja öeldud armusoovid öeldakse täide minevat.
Yameen Rasheed

Surm

Rasheed suri 2017. aasta 23. aprillil Maldiividel Indira Gandhi Memorial Hospitalis noaga kaela ja rinda pussitamise tagajärjel. Ta leiti Maldiividelt Malest oma korteri trepikojast 14 pussitamistorkega. Politsei sõnul tapeti ta terava esemega.
Maldiivide endine president Mohamed Nasheed nõudis Rasheedi surma rahvusvahelist uurimist. Maldiivide Kendhoo valimisringkonna poliitik Ali Hussain Rasheedi surmast: "Mitte keegi ei saa Maldiividel õiglust sellise jõhkra režiimi all. Osutage vastupanu ja võidelge õigluse eest. Õiglus Yameen Rasheedile." Maldiivide endine president Maumoon Abdul Gayoom Rasheedi surmast: "Sotsiaalmeedia aktivisti Yameen Rasheedi tapmine šokeeris mind täielikult. Allah õnnistagu tema hinge! Tema mõrvarid tuleb kohtu ette tuua."
Rasheedi perekonnaliikmete sõnul sai Rasheed enne oma surma mitu tapmisähvardust, mille tõttu pöördus ta kohalikku politseisse.

Isiklikku

Rasheed sündis Maldiividel Addu atolli Feydhoo saarel.
Rasheed oli liberaalse maailmavaatega.
Harry Winks

Koondisekarjäär

Debüüdi Inglismaa rahvuskoondises tegi ta MM-i valikmängus 8. oktoobril 2017 Leedu vastu.
Partitiivverb

Partitiivverb on piirivõimaluseta tegevust väljendav sihiline tegusõna, mis võimaldab lauses kasutada ainult osasihitist. S.t et partitiivverbiga tähistatavat tegevust pole võimalik määratleda kestuse või tagajärgede alusel, samuti ei saa tegevust pidada lõpetatuks või mittelõpetatuks. Aspekti seisukohast on tegemist piiritlemata ehk imperfektiivse aspektiga.
Partitiivverbile vastandub aspektverb, mille tähistatavat tegevust saab määratleda kestuse või tulemuslikkuse alusel ja mis võimaldab lauses kasutada nii osasihitist kui ka täissihitist.
Vrd Ema kudus uue kampsuni ja Ema kudus uut kampsunit
Läti külanõukogu

Läti külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954. 
Külanõukogu moodustati 1945 augustis Harjumaal Raasiku vallas. Külanõukogu keskus asus Läti külas.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Läti külanõukogu 1950 septembris Harju rajooni koosseisu.Harju rajoonis. 
1954 juunis Läti külanõukogu likvideeriti ja selle territoorium arvati Raasiku külanõukogu koosseisu.