google/wiki40b huggingface dataset:
Jüri Männiste

Jüri Männiste (23. veebruar 1938 – 7. veebruar 2012) oli eesti arstiteadlane, kirurg.
Ta lõpetas Fr.R. Kreutzwaldi nimelise Võru 1. Keskkooli ja 1962. aastal Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna. Ülikoolis õppimise ajal oli ta ÜTÜ kirurgiaringi aktiivne liige. Edasi järgnes töö kirurgina Tallinnas, Kallaveres, Tõnismäe Keskhaiglas ja kiirabihaiglates. Aastatel 1968–1976 oli ta ka Tallinna Pedagoogilise Instituudi vanemõpetaja. Kandidaadiväitekirja "Alajäsemete kroonilise veenipuudulikkuse sündroomi diagnostiliste meetodite võrdlev hindamine" kaitses ta 1968. aastal. Männiste doktoritöö, mille ta kaitses 1972. aastal, käsitles jäsemete ja vaagna magistraalveenide tromboosi kirurgilist ravi.
Aastatel 1984–1987 oli ta Tartu Ülikooli hospitaalkirurgia kateedri professor. 1987. aastal määrati ta Eesti NSV tervishoiuministeeriumi peakirurgiks, selles ametis oli Männiste kuus aastat. Seejärel töötas ta kuni 2003. aastani Tallinna Kivimäe Haigla kopsukirurgia osakonna juhatajana, hiljem kirurgina erahaiglas Fertilitas.
Ta on avaldanud mitu monograafiat ("Fleboloogia", "Biliopankreatoloogia", "Kasuistika abdominaalkirurgias: kirurgi tingportree", "Eestlase skelett ehk luu ja nahk ajaloo kiirteel", "Suhtlemine meditsiinis", "Eakapital") ja 17 luulevihikut.
Ta on 200 teadusartikli, 50 populaarteadusliku ja 2 õppefilmi autor. Männiste eestvedamisel anti välja kuus numbrit ajakirja "Violetta & Mimi contre La Tuberculose" (tuberkuloos ja teised kopsuhaigused).
Ta oli teadlaste kollektiivi liige, kellele 1982. aastal anti ENSV teaduspreemia veresoontekirurgia meetodite arendamise ja juurutamise eest aastatel 1960–1981. Aastatel 1987–1992 oli ta rahvusvahelise organisatsiooni Eurosurgery alalise komitee ja teadusnõukogu liige.
Pontus Brevern de la Gardie

Brevern de la Gardie

Pontus Brevern de la Gardie päris krahvitiitli oma onult Carl Magnus de la Gardielt, kes valdas Haapsalu lossi ning Ungru, Emmaste ja Orjaku mõisaid. Kuna Carl Magnus de la Gardiel polnud järglasi, adopteeris ta oma õepoja Pontus von Breverni ning sai 1852. aastal keisri ukaasiga õiguse pärandada talle oma krahvitiitel, nimi ja vapp. Carl Magnuse surmaga kustus Eestimaal De la Gardiede meesliin.
Luule (eesnimi)

Luule on eesti naisenimi.
1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Luule 1205 naisel. Luule on Eestis populaarsuselt 157. naisenimi.
Kõige populaarsem on eesnimi Luule vanuserühmas 80–84, kus neid on 10 000 elaniku kohta 43,20 ning Hiiu maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 17,75. Luule on keskmiselt 70 aasta vanune (mediaanvanus on 71).
Luunja valla lipp

Luunja valla lipp on Eesti haldusüksuse Luunja valla lipp.
Lipp on kinnitatud 29. septembril 1994.

Lipu kirjeldus

Valla lipp on ristkülikukujuline vapilipp ning koosneb kolmest horisontaalsest värvilaiust, mis on omavahel eraldatud lainelõikeliselt. Ülemine laid on roheline ning selle keskel on kollane rukkihaki kujutis. Keskmine laid on kollane ning alumine sinine. Luunja valla lipu näidis asub vallakantseleis.
Lipu roheline värvus ja kollane rukkihakk sümboliseerivad eestlaste põlist tegevusala - põlluharimist ning rukkileiba. Need kuuluvad ka valla elanike elulaadi koostisse. Kollane lainelõikeline laid ja sinine värvus viitavad asjaolule, et vald asub Emajõe ääres.
Lipu normaalmõõtmed on 100x150 cm ning laiuse ja pikkuse vahekord 6:9.

Lipu kasutamise kord

Lippu kasutatakse Luunja valla ajaloolistel pidupäevadel ja muudel tähtsündmustel, kõrvuti Eesti riigilipuga ning samadel alustel, mis maksavad riigilipu kohta. Päevad, mil valla lipp heisatakse, määrab kindlaks vallavalitsus. Valla lipu kasutamine valla asutuste või eraisikute poolt on keelatud.
Heino Veskila

Heino Veskila (aastani 1936 Veiber; 14. detsember 1918 – 22. august 1941 Tartu) oli eesti korvpallur.
Ta osales 1936. aasta Berliini OM-il.
1936, 1937, 1939 ja 1940 tuli ta Eesti meistriks ja lisaks sai meistrivõistlustel 1938 ja 1941 hõbeda.
20. sajand eKr

20. sajand eKr
(21. sajand eKr - 20. sajand eKr - 19. sajand eKr - teised sajandid)
(3. aastatuhat eKr - 2. aastatuhat eKr - 1. aastatuhat eKr)
Kanada mereprovintsid

Kanada mereprovintside all mõeldakse regiooni, mis koosneb kolmes provintsist Kanada idarannikul: New Brunswick, Prince Edward Island ja Nova Scotia.
Mereprovintsid koos neljanda idapoolseima provintsiga Newfoundland ja Labrador moodustavad omakorda Atlandi-Kanada piirkonna.
Mali põhiseadus

Mali 1992. aasta põhiseadus võeti rahvahääletusega vastu 12. jaanuaril 1992, seadus pandi kirja 1991. aasta augustis toimunud riiklikul konverentsil. Põhiseadus näeb Malis ette mitmeparteilise poolpresidentaalse süsteemi 
Põhiseadus peatati riigis 2012. aasta riigipöörde ajal ning uuesti 2013. aastal.

Taust

Esimene Mali põhiseadus kuulutati kehtetuks pärast 1968. aasta sõjaväelist riigipööret. Uus põhiseadus võeti vastu 2. juunil 1974 ning sellega kehtestati riigis üheparteisüsteem ja kaugeneti huntavõimust. See põhiseadus püsis kuni Moussa Traoré kukutamiseni 1991. aastal.
Võimule saanud Amadou Toumani Touré kokkukutsutud riiklik konverents pani uue põhiseaduse kirja 1991. aasta augustis ning see võeti referendumiga vastu 1992. aasta 12. jaanuaril, uut põhiseadust pooldas üle 98% hääletanutest.

Sisu

Põhiseadus sätestab, et Mali riigipea on president, kes on ühtlasi ka riigi sõjaväe kõrgeim juht. President valitakse viieks aastaks, järjest võib üks president ametis olla kuni kaks ametiaega; president nimetab ametisse peaministri, kes on valitsuse juht. Peaminister annab aru Mali Rahvusassambleele, mis saab läbi umbusaldusavalduse peaministri ametist kõrvaldada. Põhiseadus näeb ette mitmeparteisüsteemi, keelatud on vaid rassilistel, soolistel, piirkondlikel või usulistel alustel loodud erakonnad.
Põhiseaduse järgi peab Mali kinni inimõiguste ülddeklaratsioonist ja inimõiguste ja rahvaste õiguste Aafrika hartat. Tagatakse ka õigus meelt avaldada ning kohtusüsteemi iseseisvus. Mali seaduste kooskõla põhiseadusega jälgib Konstitutsioonikohus.
Kirgiisid

Kirgiisid on Turgi rahvas, kelle põhiliseks asualaks on Kõrgõzstan. Kõnelevad turgi keelte kirgiisi-kõptšaki rühma kuuluvat kirgiisi keelt.
Kõrgõzstanis elab kirgiise umbes 4 miljonit, Usbekistanis umbes 250 000, Hiinas 187 000, Venemaal 103 422, Tadžikistanis 80 000, Pakistanis 60 000, Afganistanis 30 000 ning Kasahstanis 10 000. Eestis elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 22 kirgiisi.
Kirgiisid on valdavalt islamiusku.
Madis Kimberg

Madis Kimberg (19. veebruar 1876 – 4. aprill 1935) oli Harilaiu kolmas majakavaht. Majakavahi ameti päris Madis oma isalt, Hari Peetrilt.
Madisel oli üheksa last. Harilaiu majakavahi ameti päris Madiselt poeg Julius. Madise vanem poeg Villiam töötas samuti tuletornides (Ristnas ja Suurupis) ja Veeteede Valitsuse süvendajatel.
Madis Kimberg on maetud Pühalepa kalmistule.
Viktor Tsõpluhhin

Viktor Tsõpluhhin (vene Цыплухин Виктор Алексеевич; 1906 – ?) oli vene lavastaja.
Viktor Tsõpluhhin oli Vsevolod Meierholdi õpilane. 1930. aastatel oli ta Punaarmee teatri peanäitejuht.
1948. aastast oli ta Eesti NSV Riikliku Vene Draamateatri peanäitejuht ja lavastaja.
Robert Alexy

Robert Alexy (sündinud 9. septembril 1945 Oldenburgis) on saksa riigiõigusteadlane ja õigusfilosoof, Kieli Christian Albrechti nimelise ülikooli avaliku õiguse ja õigusfilosoofia korraline professor.
Aastatel 1968–1973 õppis ta Göttingeni ülikoolis õigusteadust. Üliõpilasena oli ta Saksa rahva õppefondi (Studienstiftung des deutschen Volkes) stipendiaat. Aastal 1976 kaitses ta doktoritöö teemal "Juriidilise argumentatsiooni teooria," mille eest ta sai 1982. aastal Göttingeni Teaduste Akadeemia keeleteaduslik-ajaloolise klassi auhinna.
Aastatel 1976–1978 läbis ta juriidilise ettevalmistusteenistuse (refendariaadi). Seejärel oli kuni 1984. aastani professor Ralf Dreieri assistent ja kirjutas mahuka habilitatsioonitöö "Põhiõiguste teooria." Aastatel 1984–1986 pidas ta Kielis ja Regensburgis dotsendi ametit. 1985. aasta lõpus kutsuti teda Regensburgi ülikooli avaliku õiguse ja õiguse filosoofia õppetoolile, kuid selle asemel järgnes 1986. aasta kevadel esitatud kutsele Kieli ülikooli.
Professor Alexy on jäänud Kielile truuks: ta lükkas tagasu 1991 esitatud Grazi ülikooli kutse asuda Ota Weinbergeri õppetoolile ja 1998 keeldus Göttingeni ülikooli õppetoolile asumisest, millega võinuks kaasneda võimalus saada oma õpetaja Ralf Dreieri järglaseks.
Aastatel 1994–1998 oli ta rahvusvahelise õigus- ja sotsiaalfilosoofia ühenduse Saksa sektsiooni president. Ta kulub Bielefeldi ringi (Bielefelder Kreis), mis ühendab enamikku juriidilise argumentatsiooni ja tõlgendusteooria alal tooniandvaid teoreetikuid.
Tallinna Botaanikaaed

Tallinna Botaanikaaed (lühendatult TBA) on botaanikaaed Tallinnas Pirita linnaosas Kloostrimetsa asumis. 
Tallinna Botaaniaaed on Tallinna Keskkonnaameti hallatav teadus- ja arendusasutus. Botaanikaaia pindala on 28 hektarit. Tallinna Botaanikaaia territoorium asub Pirita jõeoru maastikukaitseala Botaanikaaia piiranguvööndis.

Ajalugu

Tallinna Botaanikaaed asutati 1. detsembril 1961 (tollal ENSV Teaduste Akadeemia instituudina). (Teistel andmetel loodi botaanikaaed 8. jaanuaril 1959 ENSV Ministrite Nõukogu määrusega ENSV Teaduste Akadeemia Eksperimentaalbioloogia Instituudi juurde, mis ise oli rajatud juba 1. aprillil 1957 Tallinna Bioloogilise Eksperimentaalbaasi alusel. 1. detsembrist 1961 reorganiseeriti botaanikaaed iseseisvaks teaduslikuks uurimisasutuseks instituudi õigustes.)
Algselt tegeles see peamiselt uute liikide uurimisega Eesti kontekstis: uuriti nende kasvunõudeid ja aklimatisatsiooni. 1970. aastail asuti põhjalikumalt tegelema Eesti pärismaiste taimeliikide kasutamisega haljastuses ja iluaianduses (Ülle Kukk, Vaike Paju, Marianna Saar jt).
Botaanikaaed on rajanud mitu allüksust, näiteks Saaremaale Audaku katsepunkte ja Irusse puukooli. 
Aastast 1995 on botaanikaaed Tallinna munitsipaalasutus. Samal aastal rajati Tallinna Botaanikaaia Sõprade Selts.
Tallinna Botaanikaaed on Baltimaade Botaanikaaedade Assotsiatsiooni (ABBG) liige 1992. aastast ja Rahvusvahelise Botaanikaaedade Looduskaitse Organisatsiooni (BGCI) liige 1994. aastast.

Kollektsioonid

Külastajaile avas botaanikaaed uksed 1970. aastal, siis sai näha avamaakollektsioone. Aasta hiljem avati ka kasvuhoonekollektsioonid. Tänapäeval on Tallinna Botaanikaaia kollektsioonid Eesti liigirikkaimad, neisse kuulub üle 2000 taksoni ja sordi.
Avamaakollektsioonide tähelepanuväärsemate osade seas on arboreetum, rosaarium ja alpinaarium (kiviktaimla). 2014. aastal oli rosaariumis üle 600 roosiliigi.
Kollektsioonide rajamiseks on alates 1959. aastast korraldatud üle 50 ekspeditsiooni. Aastatel 1971–1990 korraldati 45 introduktsiooniga seotud ekspeditsiooni Venemaa ja tema lähiriikide 28 floristilisse rajooni Krimmist Kuriilideni.
Botaanikaaial on ka ulatuslik herbaarium ja raamatukogu, kuhu 2000. aastal kuulus vastavalt umbes 73 500 herbaarlehte ja umbes 10 100 ühikut kirjandust.
Martin Aunin

Martin Aunin (sündinud 17. mail 1971 Tartus) on eesti arhitekt.
Arhitektuurialase kõrghariduse omandas Aunin Tallinna Kunstiülikooli arhitektuuriteaduskonnas aastatel 1989–1993. 1993–1994 viibis Aunin täiendõpingutel Helsingi Tehnikaülikooli arhitektuuriosakonnas. Alates 1995 on ta diplomeeritud arhitekt (vastab magistrikraadile). Aunin läbis täiendavad magistriõpingud Eesti Kunstiakadeemias ja Helsingi Tehnikaülikoolis aastatel 1996–1997.
Alates 1991 on Martin Aunin töötanud Arhitektuuribüroos Masso ja Luup, Rein Murula Arhitektuuribüroos ja Masso Arhitektuuribüroos. Alates 1997 on ta töötanud peamiselt aktsiaseltsis EA-Reng arhitektina, alates 2006 koos arhitektide Martin Melioranski ja Marti Kahuga. 2008 sai ta volitatud arhitekti V kvalifikatsiooni.
Martin Aunini tuntuimad tööd on Eesti Energia maja rekonstrueerimine Lemoni kaubamajaks, Viimsi Püha Jaakobi kirik, Ülemiste hotell ja Hotell Telegraaf Tallinna vanalinnas. Neid töid iseloomustab väljapeetud materjalivalik, hea keskkonnatunnetus ja põnev mahujaotus . Lisaks on Aunin osalenud edukalt mitmel arhitektuurivõistlusel ja saanud mitu arhitektuuripreemiat.
Klassifikaator (keeleteadus)

Klassifikaator on keeleteaduses sõna või morfeem, mis mõnes keeles lisatakse nimisõnale, et klassifitseerida seda sõna vastavalt tema tähendusele. Klassifikaatorid on oma funktsioonilt võrreldavad ka näiteks mõõdusõnadega, sest nende abil on võimalik näidata nimisõna kogust. Ühes keeles võib olla sadu erinevaid klassifikaatoreid. Et klassifikaatorid esinevad sageli iseseisvate sõnadena, siis võib neid pidevalt keelde lisanduda. Klassifikaatoreid kasutatakse ja leidub palju näiteks Ida- ja Kagu-Aasia keeltes.
Klassifikaatori kasutus oleneb nimisõnafraasi põhisõnast. Peamiselt kasutatakse neid loendatavate nimisõnadega.
Klassifikaatorite süsteemi olemasolu keeles ei eelda klassifikaatori kasutamist selle keele iga sõnaga.
Ühel sõnal võib olla aga mitu erinevat võimalikku klassifikaatorit. Nii võib üks klassifikaator tähistada vahel tähenduslikult üsna erinevaid sõnu (näiteks hiina keeles kasutatakse klassifikaatorit tiáo sõnadega, mis tähistavad mõnd pikka ja peenikest objekti, nagu sõna uss, kuid samas esineb seda ka näiteks sõnaga uudised).
Euroopa keeltele ei ole klassifikaatorite süsteem omane, kuid leidub sarnaselt käituvaid konstruktsioone. Inglise keele puhul on sellisteks näiteks kinnistunud fraasid five head of cattle (eesti k viiepealine kari) ja a pair of scissors (eesti k käärid, üks paar kääre). Eesti keeles sarnaneb klassifikaatoriga näiteks sõna tükk, näiteks Neid on seal mitu tükki.

Hiina keel

Hiina keeles on klassifikaatorite kasutamine vajalik sageli selleks, et täpsustada, kas räägitakse ühest või mitmest objektist.
Kõige tavalisem klassifikaator on gè (个 [個]), mida kasutatakse koos erinevate üldnimedega.
Erinevaid klassifikaatoreid on hiina keeles palju, nii tähistatakse näiteks eraldi ka paarina esinevaid objekte (nt kingad, söögipulgad). Selleks on klassifikaator shuāng (双 [雙]).

Jaapani keel

Jaapani keeles on olemas enam kui 500 erinevat klassifikaatorit. Viis sagedasemat klassifikaatorit on nin (inimeste jaoks), hiki (loomade jaoks), hon (pikkade ja peenikeste objektide jaoks), satsu (raamatute ja ajakirjade jaoks), mai (lamedate objektide jaoks).
Näärivana

Näärivana (vene keeles Дед Мороз 'Külmataat') oli Nõukogude Liidus aastavahetuse rituaalne kingitooja, kes asendas jõuluvana. Näärivanaga püüdis Nõukogude võim jõulude kui usupüha tähistamist välja juurida ja nääride tähistamisega asendada.
Näärivana on enamasti prillide ja pika valge habemega vana mees, kes kannab punaseid rõivad, sh maani ulatuvat mantlit ja pikka punast mütsi, mis on valgete ääristega. Ta saabub traditsiooniliselt kodudesse, lasteaedadesse, koolidesse, ametiasutustesse jne kinke tooma 31. detsembril, kasutades liiklusvahendiks põhjapõdrarakendit või sõidab saanil, mida veavad hobused. Kuna nääripidusid peetakse sageli ka muudel kuupäevadel kui 31. detsembril, siis võib näärivanasid kohata ka juba nädal või paar enne aastavahetust.
Kingitused on näärivanal kaasas suure kotiga, vööl võib olla ka vits. Kingitusi jagab ta nimeliselt kunstilise etteaste alusel, enamasti loetakse näärivanale luuletusi, aga ka lauldakse või tehakse vaatemängulisi kehalisi harjutusi. Vits on näärivanal kaasas pahade laste karistamiseks, kuigi seda peaaegu kunagi ei juhtu.
Näärivana käib kinke jagamas üksi, päkapikud nääriõhtul kinkide toomisega ei tegele. Nõukogude ajal käis näärivanaga abiliseks kaasas Lumehelbeke (Снегурочка).
Eestis eelistatakse tänapäeval näärivanale ja nääripeole jõuluvana ja jõulupidusid. Venemaal on aga endiselt näärivana.
Näärivana tänapäevane kanooniline kuju pärineb 1930. aastate Nõukogude Liidust. Algselt oli Дед Мороз aga samasugune isikustatud loodusjõud nagu ka eestikeelseis muistendeis esinev Külmataat.
Travestia

Travestia (itaalia keeles travestire "ümber rõivastuma") on huumori liik, lähedane paroodiale – teise, enamasti tõsise kirjandusteose süžee kasutamine uude, koomilisse vormi 'ümberriietatult'.
Travestias säilib pilgatava teose sisu, kuid tegelased ja sündmused kaotavad oma väärikuse ja ülevuse. Travestia pilkeline iseloom tuleb nähtavale siis, kui tuntakse alusteost.
Eesti tuntuima travestia, Enn Vetemaa "Kalevipoja mälestused", pilge ei taba niivõrd rahvuseepost ega selle kangelast ennast, kuivõrd rahva ebakriitilist minevikutaju.
Kalinkavičy

Ajalugu

Sealne linnamägi oli asustatud nii pronksiajal, nooremal rauaajal kui ka Kiievi-Vene perioodil. Kirjalikes allikates on sealset küla mainitud siiski alles aastal 1560. Seoses territoriaal-administratiivse reformiga hakkas Kalinkavičy kuuluma Minski vojevoodkonda ja Mazyri maakonda. Aastal 1582 jagati küla Oskierkadele kuulunud Harbavičy mõisa ja kohalike staarostite vahel. Aastal 1778 sai küla kohaliku kihelkonna keskuseks.
Seoses Poola jagamisega läks alev aastal 1763 Venemaa koosseisu, kus hakkas kuuluma Mozõri maakonda. Aastal 1799 anti see eraomandisse, hakates kuuluma Šachoŭskite perele.  Aastal 1795 jagati küla kaheks - Staryja Kalenkavičy, kus oli 35 maja, sai alevi staatuse, Novyja Kalenkavičy jäi aga külaks. Aastal 1805 läks kogu asula riigi omandisse. Aastal 1888 hakkas asulat läbima Homieli ja Łuninieci vaheline raudtee.
Aastal 1897 oli alevis kaks palvemaja, postkontor-telegraafiagentuur, vankrimööret valmistav vabrik, kaks nahaparkimisettevõtet, 27 poodi, kol kürtsi ja kolm võõrastemaja. Külas asus kirik, seal tegutses kihelkonnakool, ka oli seal üks pood. Aastal 1916 avati ka teine alevit läbiv raudtee, mis muutis asula tähtaks transpordisõlmeks.
Aastal 1918 läks Kalenkavičy Valgevene NSV koosseisu.  Seejärel hõivas selle J. Doŭbar-Muśnicki, juulis 1918 vallutasid alevi saksa väed. Aastal 1920 vallutasid asula Poola väed, seejärel aga Stanisław Bułak-Bałachowicz. Asula on taas Valgevene koosseisus aastast 1924. Aastal 1925 sai Kalinkavičyst linn. 20-22 septembril 1941 hukkasid linna hõivanud Saksa väed linnas elanud juudid. Aastal 1966 liideti sellega Karčaha küla.`
Arundhati Roy

Arundhati Roy (sündinud 24. novembril 1961 Shillongis) on inglise keeles kirjutav India kirjanik, ühiskonnategelane ja inimõiguslane.
Ta on tuntud eelkõige oma 1997. aastal avaldatud romaaniga "The God of Small Things" ("Väikeste Asjade Jumal"), mis pälvis Bookeri auhinna. Eesti keeles on romaan ilmunud Anne Lange tõlkes 1997 (Tallinn: Kupar) ja 2004 (Tallinn: Tänapäev).
2000. aasta Sloveenia parlamendivalimised

Rahvusringkonnad

Itaallastes valiti Roberto Battelli, ungarlastest Mária Pozsonec. Rahvusvähemuste valimine toimus eraldi, üldhulka nende hääli ei arvestatud.
Olav Sepp

Olav Sepp (sündinud 5. mail 1969 Tallinnas) on eesti maletaja, rahvusvaheline meister (1994). 
Ta on võitnud Eesti meistrivõistlustel 6 kulda (1989, 1991–1995), 5 hõbedat (1999, 2000, 2006, 2008, 2010) ja 1 pronksi (2005).
Kääbik: Smaugi laastatud maa

"Kääbik: Smaugi laastatud maa" (inglise keeles "The Hobbit: The Desolation of Smaug") on 2013. aastal linastunud ulmefilm, mille režissöör Peter Jackson lavastas J. R. R. Tolkieni 1937. aastal ilmunud raamatu "Kääbik, ehk sinna ja tagasi" ainetel. See on teine kolmest filmist; eelnes "Kääbik: Ootamatu teekond" (2012) ja järgneb "Kääbik: Sinna ja tagasi" (2014). Triloogia on Jacksoni varasema filmitriloogia "Sõrmuste isand" eellugu.
Filmi tegevus toimub Keskmaal 60 aastat enne "Sõrmuste isandat", osa sündmustikust pärineb Tolkieni romaani "Kuninga tagasitulek" lisadest. Võlur Gandalf uurib kasvavat kurjust Dol Guldoris, samas kui kääbik Bilbo Baggins (Martin Freeman) jätkab oma retke koos kolmeteistkümne päkapikuga Thorin Tammiskilbi (Richard Armitage) juhtimisel, et võita Üksildane mägi tagasi lohe Smaugilt (Benedict Cumberbatch).
Stsenaariumi kirjutasid Peter Jackson, tema pikaajalised kaastöölised Fran Walsh ja Philippa Boyens ning Guillermo del Toro, kes algselt pidi olema filmi režissöör, kuid lahkus projektist 2010. aastal. Suur osa võtetest toimus Uus-Meremaal, nagu ka Jacksoni eelmise Tolkieni-teemalise filmitriloogia puhul. Film esilinastus 2. detsembril 2013 Los Angeleses ning rahvusvaheliselt 11. detsembril 2013.
Dinodon

Levila

Need maod olid levinud peamiselt Himaalaja idaosas, Indohiina poolsaare põhjaosas, Hiinas ja Jaapanis.

Sünonüüm

Dinodon on kihvmao taksonoomiline sünonüüm.
Rojasilla mõis

Rojasilla mõis (saksa keeles Rojasilla) oli Vasula mõisa karjamõis Tartu-Maarja kihelkonnas Tartumaal.
Zibbz

Zibbz on Šveitsi duo, kuhu kuuluvad õde-vend Corinne ja Stefan Gfeller.
Nimi Zibbz tuleneb ingliskeelsest sõnast siblings', mis tähendab 'õed-vennad'.
2018. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Lissabonis esindas duo Šveitsi lauluga "Stones". Laul poolfinaalist edasi ei pääsenud.
Teleteater

Teleteater oli Eesti Televisiooni struktuuriüksus, mis aastast 1956 tõi teleekraanile telelavastusi.
2006. aasta seisuga oli Teleteater televisioonis näidanud 400 telelavastust.
Esimene telelavastus oli Eduard Vilde jutustuse "Nimekiri" instseneering. 
Teleteater on edastanud ka telemuusikale (esimene aastal 1959), teleoopereid (esimene aastal 1963) ja lastetelelavastusi.
Linchester

Linchester on asula USA-s Marylandi osariigis Caroline'i maakonnas.
2010. aasta kergejõustiku sisemaailmameistrivõistlused

2010. aasta kergejõustiku sisemaailmameistrivõistlused olid 13. sisemaailmameistrivõistlused kergejõustikus. Need toimusid 12.–14. märtsil Dohas Kataris.
Ebasarikas

Ebasarikas ehk tsümoosne õisik ehk ebasarikõisik (inglise keeles cyme) on sümpodiaalne lihtõisik, mille kõik raod lõpevad õiega. Külgharud võivad seejuures olla suhteliselt pikad, ka pikemad peaharust.
Ebasarika peamised tüübid on monohaasium, dihaasium ja pleiohaasium.
Dihaasium on õisik, millel on järgmine ehitus: pearaag lõpeb õiega, millest allpool paikneb kaks külgharu, mis kumbki lõpeb õiega; nende õite raagudel on samuti kaks külgharu, mis lõpevad õiega, kummastki külgharust võib omakorda lähtuda kaks külgharu, millest kumbki lõpeb õiega; jne. Vahel võib pearao tipmine õis ka mitte välja areneda.
Dihaasium esineb näiteks nelgilistel, loalistel ja linalistel.
Monohaasiumil areneb tipmisest õiest allpool ainult üks külgharu, sellel omakorda ainult üks külgharu jne.
Pleiohaasiumil on harudel külgharusid enamasti rohkem kui kaks.
Kolmas Moskva protsess

Kolmas Moskva protsess, ametlikult tuntud kui Nõukogudevastase "paremtrotskistliku bloki" protsess (Процесс антисоветского «право-троцкистского блока») oli 1938. aasta märtsis toimunud kolmas ja viimane nn Moskva protsessidest. Kohut mõisteti endiste Nõukogude riigi- ja parteitegelaste üle, nagu Nikolai Buhharin, Aleksei Rõkov, Genrihh Jagoda jt, kellele esitati absurdseid süüdistusi, nagu vandenõurühma loomine eesmärgiga taastada kapitalism NSV Liidus, side Saksa luurega, ettevalmistamine sõjaliseks agressiooniks NSV Liidu vastu, kahjurlus tööstuses ja põllumajanduses, atentaadi korraldamine Lenini vastu 1918. aastal ja atentaatide ettevalmistamine Stalini ja Nikolai Ježovi vastu jms. Kohtualuste hulgas oli ka kolm kõrge kvalifikatsiooniga arsti, keda süüdistati Maksim Gorki ja tema poja tapmises "teadlikult valede ravimeetodite valimisega".
Prokuröriks oli Andrei Võšinski, kes esines oma tavalises agressiivses maneeris.

Süüdistused

"Asitõendite" peamise hulga moodustasid eelnevate protsesside materjalid ja süüaluste endi ülestunnistused. Kohtualustele omistati kõige fantastilisemaid kahjurluse akte - nad olevat organiseerinud plahvatusi söekaevanduste šahtides (lootes tappa palju kaevureid), raudteekatastroofe, kariloomade hävitamist jne. Kõige košmaarsemaid lugusid rääkis vana bolševik Zelenski: tema organisatsioon olevat puistanud klaasi ja naelu võisse, et lõigata läbi nõukogude inimeste kõrid ja maod.

Propagandakampaania

Võimud korraldasid ajakirjanduses mastaapse propagandakampaania, avaldati kohtualuseid hukka mõistvaid lugejakirju, kampaanias osalesid silmapaistvad nõukogude teadlased. Protsessil viibisid Aleksei Tolstoi, Ilja Ehrenburg jt kirjanikud.

Lääne intellektuaalide suhtumine

Lääne intellektuaalide reaktsioon näidisprotsessile oli kahetine. Oli neid, nagu A. Koestler, kes muutusid lõplikult kommunismi kriitikuteks. Teised aga pidasid süüdistusi nende ilmsele jaburusele vaatamata tõesteks või õigustasid neid. Nii kirjutas Beatrice Webb, Briti sotsiaaldemokraatliku Fabian Society liige, et ta on õnnelik, et Stalin "lõikas välja surnud metsa".
New York Yankees

New York Yankees on pesapalliklubi, mis mängib pesapalliliigas MLB. Oma kodumänge peab klubi New Yorgis Yankee Stadiumis.
Yankees on võitnud World Seriesi 27 korda.