google/wiki40b huggingface dataset:
Puritanism

Puritanism kujunes usulise ja poliitilise opositsiooni vormiks Inglismaal.
Puritaanid olid protestandid, kes nõudsid 1560. aastatel anglikaani kiriku täielikku puhastamist katoliiklusest. Nad ei leppinud pooliku reformatsiooniga kirikuteenistuse välistes vormides ja kiriku juhtimises. Kuninganna Elizabeth Ι ajal tegi anglikaani kirik puritanismile järeleandmisi, tunnistades õigeks mitu kalvinismi dogmat, sealhulgas ettemääratuse õpetuse. Puritaanlik opositsioon nõudis jätkuvalt muutusi ning kujundas aja jooksul oma maailmavaate alusel uue moraali ja eetilised tõekspidamised. Sattunud vastuollu ametliku kiriku ja selle kaudu kuningavõimuga, olid paljud puritaanid sunnitud emigreeruma Madalmaadesse, Šveitsi või Saksamaale, kuid mõjutasid siiski Inglismaal toimuvat poliitilist võitlust. Usulise tagakiusamise eest põgenes puritaane ka Põhja-Ameerikasse, kus nad rajasid oma asundusi.
Puritanismi levikut soodustas Inglismaa majanduslik areng ja sellega kaasnenud muutused ühiskonna struktuuris. Puritanismi eetilised tõekspidamised kujundasid uue inimtüübi. Puritaanlane oli töökas ja kokkuhoidlik, isegi kitsi. Ta oli rõhutatult usklik, askeetlik, vaikiv ega talunud vähematki elurõõmu avaldust. Ta pidas sobimatuks naeru, laulmist ja muusikat, rääkimata lõbutsemisest, sest kõik see viitas kergemeelsusele, oli patt ja Saatana kiusatus. Puritaanid käisid tagasihoidlikus mustas riietuses. Pikkade juuste ja lokkide asemel läks moodi hiljem traditsiooniliseks saanud meestesoeng, mille järgi puritaane hakati hüüdma "ümarpeadeks".
Puritaanid arvasid üksmeelselt, et kirikus tuleb kaotada piiskopi ametikoht. Mis peaks aga piiskopivõimu asendama või kuidas tuleks kirikut juhtida ilma piiskopita? Selles küsimuses läksid puritaanide arvamused järsult lahku.
Kui puritanism oli algselt piirdunud vaid õpetatud teoloogide seisukohavõttudega, siis 1620.–1630. aastatel muutus see rahvahulkade ideoloogiaks. Loodi palju puritaanlikke kogudusi, mis kujunesid ühteaegu kooskäimise kohtadeks, kus vaimulike asjade kõrval arutati ka argielu probleeme. Niisiis täitsid puritaanlikud kogudused sedagi osa, mida järgmisel sajandil etendasid poliitilised organisatsioonid Ameerikas ja poliitilised klubid Prantsuse revolutsiooni aegadel. Muutus ka puritanismi sisu, sest rahvas tõlgendas teoloogilisi probleeme omamoodi.
Vassili Petrov

Biograafia

Vassili Petrov sündis 1917. aastal Stavropoli krais Tšernoleskoje külas. 1935. aastal lõpetas 10-klassilise gümnaasiumi, misjärel asus õppima Ordžonikidze-nimelisesse Pedagoogilisse Instituuti.
22. novembril 1939 liitus armeega ning asus õppima sõjakooli. 1941. aastal lõpetas kaks kuud kestnud leitnandi kursused. Võttis osa kaitselahingutest Odessa ja Sevastoopoli all. Detsembrist 1942 kuni märtsini 1943 oli pataljoni komandör ja motoriseeritud brigaadi staabiülem.
1943. ja 1944. aastal tegi kaasa lahingutes Ukraina tagasivallutamises, Dnepri ja Dnestri forsseerimistel ning lahingutest Rumeenia ja Bulgaaria pärast, osales ka Budapesti vallutamisel 1945. aastal. Pärast sõja lõppu läks õppima Mihhail Frunze nimelisse akadeemiasse.
1953. aasta juunist kuni 1955. aasta detsembrini oli Petrov polgukomandör, seejärel kuni jaanuarini 1957 diviisi staabiülem, siis aga kuni juulini 1961 diviisi komandör ning omakorda kuni juunini 1964 täitis armee staabiülema kohuseid, misjärel asus juhtima armeed ennast, seda kuni 1966. aasta jaanuarini.
Jaanuarist 1966 kuni aprillini 1972 oli Kaug-Ida sõjaväeringkonna staabiülem ning seejärel kuni maini 1976 määrati ta Kaug-Ida sõjaväeringkonna maavägede ülemaks. Pärast seda tõusis ta NSV Liidu maavägede ülemjuhataja esimeseks asetäitjaks. Võttis osa Etioopia-Somaalia relvakonfliktist (1977–1978) Etioopia armee sõjalise nõuandjana.
1978. aasta detsembris anti tema käsutada Kaug-Ida sõjaväeringkonna relvajõud, kuni 1980. aasta novembris määrati Petrov NSV Liidu maavägede ülemaks, siis aga NSV Liidu kaitseministri esimeseks asetäitjaks, kus töötas jaanuarist 1985 kuni juulini 1986.
Alates 1986. aasta maist töötas Petrov erinevatel ametikohtadel NSV Liidu Kaitseministeeriumis. Septembris 1992 läks pensionile, kuid tegutses seejärel Venemaa Föderatsiooni Kaitseministeeriumi sõjalise nõuandjana.
Vassili Petrov oli kommunistliku partei liige alates 1944. aastast, 1974. aastast NSV Liidu Ülemnõukogu saadik ning 1976. aastast ka NLKP Keskkomitee liige.
Alates 31. augustist 2012 oli Vassili Petrov vanim elusolev Nõukogude Liidu marssal.
1956. aasta NSV Liidu meistrivõistlused jääpurjetamises

1956. aasta  NSV Liidu meistrivõistlused jääpurjetamises  toimusid  22.–29. märtsil Riias Kiši järvel.
Uniformism

Uniformism (inglise uniformitarianism) on printsiip, mille kohaselt maailma täna mõjutavad loodusseadused on universaalsed ehk ajas muutumatud.
Uniformismi võib sõnastada väga mitmeti. Printsiip omab tähtsust selliste teaduste jaoks, kus on tegemist väga pikkade ajavahemike jooksul toimunud sündmuste mõistmisega. Seega siis peamiselt geoloogia, paleontoloogia ning astronoomia.
Uniformismiprintsiibi loojaks peetakse briti geoloogi James Huttonit, kes sõnastas selle järgnevalt: No vestige of a beginning, no prospect of an end (pole mingit märki algusest, mitte mingit väljavaadet lõpule). Hutton pidas siin silmas kivimite ringet, mis toimub aeglaselt, kuid pidevalt ning ilma nähtava alguse ning lõputa. Briti geoloog Archibald Geikie sõnastas uniformismi nii: the present is the key to the past (tänapäev on võtmeks mineviku mõistmisel). Selle lause tegi tuntuks ning geoloogias tänaseni kuulsaks Charles Lyell, keda seetõttu mõnikord ekslikult uniformismi rajajaks peetakse.
Terminid "uniformism" ning selle antonüümi "katastrofism" mõtles välja William Whewell 1831. aastal, et anda nimed erinevatele geoloogilistele nägemustele, mille tuntuimad esindajad olid vastavalt Hutton ja Georges Cuvier.
Geoloogias mõistetakse uniformismi tihti nii, et minevikus toimunud geoloogilised sündmused ei erine tänapäevastest ei iseloomu ega ka intensiivsuse poolest. Eeldatakse, et Maa geoloogiline ehitus on pika ning aeglase arengu tulemus. Üldjoontes see nii ongi, kuid paljud geoloogilised sündmused on oma iseloomult pigem hetkelise kui pikaaegse mõjuga (maavärinad, vulkaanipursked, impaktsündmused jne). Seetõttu on pikalt diskrediteeritud seisuses olnud katastrofism vähemalt mingil määral õigeks tunnistatud. Tõde, nagu tihti juhtub, on kusagil vahepeal.
Vanemas, eelkõige kontinentaalse Euroopa kirjanduses on uniformismi nimetatud ka aktualismiks.
Mila rodino

"Mila rodino" ("Мила родино", tõlkes "Kallis kodumaa") on alates 1964. aastast Bulgaaria hümn. Selle autor on Tsvetan Radoslavov, 1885.
Hümni sõnad:
Горда Стара Планина,
до ней Дунава синей,
слънце Тракия огрява,
над Пирина пламеней.
Мила Родино,
ти си земен рай,
твойта хубост, твойта прелест,
ах, те нямат край.
Паднаха борци безчет,
за народа наш любим,
майко, дай ни мъжка сила,
пътя им да продължим.
Мила Родино,
ти си земен рай,
твойта хубост, твойта прелест,
ах, те нямат край.
Vizikumsi mõis

Vizikumsi mõis (saksa keeles Wisikum, läti keeles Vizikuma muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Valga kreisis Aluliina kihelkonnas. Tänapäeval asub Lätis Alūksne piirkonnas Jaunalūksne vallas Visikumsi külas.
Mõis on kujunenud Kolberģi mõisa Vizikumsi karjamõisast.

Mõisa suurus

Maareformi ajal aastal 1920 kuulus mõisale 1129 hektarit maad.
Aidu raamatukogu

Ajalugu

Aidu raamatukogu asutati 1946. aastal Aidu külas. 1959. aastal tehti raamatukogus remont. 1962. aastal kolis raamatukogu sama hoone ühe tiiva esimeselt korruselt teise tiiva teisele korrusele. 1963. aastani kuulus raamatukogu Põltsamaa rajooni, pärast seda Jõgeva rajooni. 1967. aastal pandi lastekirjandus eraldi riiulitele klasside kaupa. 1969. aastal avati Aidu Algkoolis laenutuspunkt lastele, tänu sellele kasvas laenutuste arv võrreldes eelmise aastaga ligi poole võrra.
1992. aastal sai Aidu raamatukogust Pajusi valla alla kuuluv asutus. 1996. aastal võeti kasutusele uus Eesti rahvaraamatukogude liigitussüsteem.
2001. aastal kolis raamatukogu ümber Vägari külasse. 2007. aastal tuli kasutusele elektrooniline laenutus, mis lihtsustas tööd märgatavalt.
Russell Means

Russell Means (10. november 1939 – 22. oktoober 2012) oli indiaanlaste aktivist, poliitik ja näitleja. Ta oli rahvuselt oglaala siuu.
Nooruses oli ta pisikurjategija ja alkohoolik, kuid 1968. aastal liitus ta Ameerika Indiaanlaste Liikumisega ja tõusis peagi selle üheks liidriks. Ta osales 1973. aastal Wounded Knee hõivamises. Tema üle mõisteti korduvalt kohut. 1979. aastal oli ta ühe aasta vangis.
1987. aastal taotles ta Libertaaride Partei presidendikandidaadi kohta. 2001. aastal üritas ta sõltumatu kandidaadina kandideerida New Mexico kuberneri kohale.
Filminäitlejana osales ta filmides "Viimane mohikaanlane" ("The Last of the Mohicans"), "Sündinud tapjaks" ("Natural Born Killers") ja minisarjas "Into the West".
Topikujulised kiudpilved

Topikujulised kiudpilved (ladina keeles Cirrus floccus, lühend Ci floc) on kiudpilvede vorm. Kujult sarnanevad need "kassiküüntega" (Ci uncinus), aga nende otstes on suuremad ümarad tombud või topid, mis meenutavad pisikesi rünkpilvi.
Silmaliigutajanärv

Silmaliigutajanärv ehk III peaajunärv ehk kolmas kraniaalnärv ehk okulomotoornärv (ladina keeles nervus oculomotorius [III]) on paljude kesknärvisüsteemiga loomadel kraniaalnärvide hulka liigitatud motoorne  närvide paar.Kolmas kraniaalnärv sisaldab ka parasümpaatilisi närvikiude, mis kutsuvad esile silmaava ahenemise ja reguleerivad silmaläätse kumerust. 
Silmaliigutajanärvi areng, anatoomia, morfoloogia ja patoloogia võivad erineda nii liigiti kui indiviiditi.
Silmaliigutajanärv lähtub inimestel keskajus paiknevast motoorsest tuumast (nucleus motorius n oculomotorii) ja väljub koljuõõnest ülemise silmakoopalõhe kaudu ning suundub silmakoopasse. Kolmanda kraniaalnärvi motoorsed kiud innerveerivad silmamuna liigutavaid lihaseid- alumist põikilihast, ülalautõsturit ja ülemist, keskmist ning alumist sirglihast. Pupilliahendajat ja ripslihast innerveerivad kolmanda kraniaalnärvi parasümpaatilised kiud.
Ezra Pound

Ezra Weston Loomis Pound (30. oktoober 1885 Hailey Idahos – 1. november 1972 Veneetsia) oli ameerika luuletaja, muusik ja kriitik.

Elukäik

Ezra Pound õppis USA-s Pennsylvanias, kus ta sai väga põhjaliku filoloogilise hariduse, mida ta hiljem täiendas provanssaali, itaalia, hiina, jaapani ja teiste vanade kultuurrahvaste kirjanduse uurimisega.

Tähtsus

Ezra Pound oli angloameerika moodsa luule üks kõige mõjukamaid esindajaid. Ta oli imažismi looja ja üks esimesi, kes vabavärssi õnnestunult pikkades luuleteostes kasutas.
Kriitiku ja toimetajana on ta palju kaasa aidanud William Butler Yeatsi, Thomas Elioti, Robert Frosti, Ernest Hemingway, James Joyce'i, David Herbert Lawrence'i ning paljude teiste kirjanike edule. Tugevalt on ta mõjutanud Allen Ginsbergi ja kogu biitnike põlvkonna luulet ning objektiviste. On arvatud, et tema mõjusid on kõikide 20. sajandi eksperimentaalsete luuletajate loomingus.
Ta tegi tõlkijana väga palju provanssaali ja hiina kirjanduse tutvustamiseks Euroopas, ehkki ta neid keeli arvatavasti väga hästi ei vallanud. Ta elustas huvi Kong Fuzi loomingu vastu ning tutvustas Läänes jaapani klassikalist draamat ja luulet. Samuti tõlkis ta inglise keelde kreeka, ladina ja anglosaksi klassikuid ajal, mil klassikalisele haridusele järjest vähem tähelepanu pöörati.
Muusikakriitikuna oli ta üks esimesi, kes hakkas 1920. aastatel Antonio Vivaldi loomingut ülistama (varem ei pööratud Vivaldile tähelepanu).
Pound äratas suurt tähelepanu oma fašistlike ja juudivaenulike vaadetega ning toetusega Benito Mussolinile. Sageli jäetakse tähele panemata, et umbes samavõrd kui antisemitismi leidub tema loomingus kiriku- ja budismivastasust.
Mihhail I Fjodorovitš

Mihhail I Fjodorovitš (Feodorovitš) Romanov ehk Mihhail Romanov (vene keeles Михаил I Феодорович Романов) (12. juuli (vkj) 1596 – 13. juuli (vkj) 1645) oli Romanovite dünastia rajaja Venemaal. Ta oli Vene tsaar 11. juulist 1613 kuni surmani.

Noorus ja trooniletõus

Mihhail Fjodorovitši isa oli bojaar Fjodor (Feodor) Nikititš Romanov (munganimi Filaret) ja ema Ksenia Ivanovna Šestova (Romanova; nunnanimi Suur Marfa).
Romanovid, nagu Godunovid olid Kostroma maaomanikud. Ka opritšniku tütar Ksenia Šestova oli pärit Kostromast. Tema ema oli opritšniku Bogdan Otrepjevi, kes samuti oli pärit Kostromast, tütar. Seega oli isehakanud Dmitri ehk Vale-Dmitri I (Grigori Otrepjev) tema sugulane. Sellega seletatakse ka Vale-Dmitri I heatahtliku suhtumist Romanovitesse. Mihhali isa, patriarh Filaret oli Moskva tsaari Ivan IV esimese abikaasa, tsarinna Anastasia vennapoeg ja tsaar Fjodor I onupoeg.
Ta valiti Maakogu (Zemski Sobor) poolt 21. veebruaril 1613 kogu Venemaa valitsejaks 16-aastasena. Moskva tsaariks kroonimine leidis aset Moskva Kremlis Uspenski katedraalis 11. juulil 1613.
Enne Mihhaili valitsemisaega oli Moskva tsaaririigis nn segaduste aeg, mille tingisid senise valitseva tsaaridünastia Rjurikovitšite valitsejateliini katkemine pärijate puudumisel, samuti toimunud sõjad Rzeczpospolitaga.
Punavetiktaimed

Süstemaatika

Hõimkonda kuulub üks klass – punavetikad (Rhodophyceae). Varem arvati sinna kaks klassi: Florideophyceae ja Bangiophyceae.

Paljunemine

Punavetiktaimed paljunevad nii suguliselt kui suguta. Viimase puhul toimub see aplanospooridega. Sugulisel paljunemisel ühineb viburita spermaatsium oogooniumis valminud ühe munarakuga. Pärast viljastumist areneb kohe sügoot.

Kasutamine tööstuses

Punavetiktaimedel on rakukestades sisalduvate kallerduvate ainete tõttu majanduslik tähtsus. Tuntuim kallerduv aine on agar, mida kasutatakse meditsiinis, mikrobioloogias ja mitmes tööstusharus.
Marika Jürgenson

Marika Jürgenson (sündinud 23. oktoobril 1956 Pärnus) on eesti ajakirjanik ja publitsist.
Ta lõpetas 1975. aastal Tallinna 46. Keskkooli kunstiklassi ning 1983. aastal Tallinna Pedagoogilise Instituudi eesti keele ja kirjanduse erialal. Ta on töötanud eesti keele ja kirjanduse õpetaja, korrektori ja keeletoimetajana.
Marika Jürgenson töötab Ajakirjade Kirjastuses ajakirja Tervis Pluss toimetajana. Ta on üle kümne aasta kirjutanud terviseteemalisi artikleid ja portreelugusid ning avaldanud tõlketekste.
Marika Jürgenson on koostanud raamatud "Terve pealaest jalatallani" (AS Ajakirjade Kirjastus, 2004), "Külmetushaigused – vältimine, ravi, taastumine" (AS Ajakirjade Kirjastus, 2005), "25 haigust ja terviseriket" (AS Ajakirjade Kirjastus, 2006), "Ilu ja tervis toidulisanditest" (AS Ajakirjade Kirjastus, 2006), "Terviseapteek: mida osta apteegist?" (AS Ajakirjade Kirjastus, 2007), "Väike külmetusaabits" (AS Ajakirjade Kirjastus, 2009), "Väike terviseteatmik" (AS Ajakirjade Kirjastus, 2010), "Rõõm tervisest" (AS Ajakirjade Kirjastus, 2010), "Gripiraamat" (AS Ajakirjade Kirjastus, 2010).
Marika Jürgensonilt on ilmunud lasteraamat "Kõuts Ämbriroog" (Ilo, 2004)

Isiklikku

Marika Jürgenson on abielus Toivo Jürgensoniga, neil on kaks tütart: Margit (sündinud 1983 Tallinnas), Ester (sündinud 1986 Tallinnas).
Marje Joalaid

Marje Joalaid (sündinud 1. novembril 1946 Tallinnas) on eesti keeleteadlane ja folklorist. Ta on uurinud eriti vepsa keelt ja vepsa kultuuri.
Ta on üks Eesti kohanimeraamatu autoritest.
Martti Soosaar

Sport

Nooruses tegeles ta ujumisega Friedel Raudsepa juhendamisel ning kuulus nii ujumises kui ka veepallis Eesti koondisse.

Isiklikku

Martti Soosaare isa oli fotograaf Hans Soosaar. Martti vend on Peet Soosaar.
Rustam Qosimjonov

Rustam Qosimjonov (sündinud 5. detsembril 1979 Taškendis) on usbeki maletaja, FIDE maailmameister (2004–2005), rahvusvaheline suurmeister (1997). 
Qosimjonov sai suurmeistriks 17-aastaselt 1997. aastal. Aasta varem sai ta FIDE-lt rahvusvahelise meistri nimetuse. Ta on 1998. aasta Aasia malemeister. 1999. aastal Jerevanis võitis Qosimjonov hõbemedali juunioride maailmameistrivõistlustel. 2002. aastal Hyderabadis toimunud maailmakarikavõistlustel tuli ta Viswanathan Anandi järel teiseks.
Juunis-juulis 2004 Tripolis toimunud FIDE maailmameistrivõistlustel (128 osavõtjat, nokautsüsteem) võitis Qosimjonov finaalis Michael Adamsit ja sai maailmameistriks.
Septembris-oktoobris 2005 Potrero de los Funeses peetud 8 osavõtjaga FIDE maailmameistrivõistlustel jäi ta 6. kohale (uueks maailmameistriks sai Veselin Topalov). 2004. aasta MM-i võitjana lülitati ta 2007. aastal Elistas peetud 16 osavõtjaga pretendentide turniiri koosseisu. Ta kaotas seal avaringis Boris Gelfandile.
Qosimjonov tegutseb ka maletreenerina. Oli 2014. aastal Sergei Karjakini ja 2016. aastal Fabiano Caruana abilisi. Elab Saksamaal.
Eraldusriba

Eraldusriba on sõiduteid omavahel eraldav tõkke-, haljas- või muu riba, mis ei ole ette nähtud sõidukite liiklemiseks.
Hiina kaneelipuu

Botaaniline iseloomustus

Hiina kaneelipuu on igihaljas 10–15 (20) m kõrgune puu. 
Viljaks on mari.

Levila

Hiina kaneelipuud kasvatatakse Lõuna-Hiinas, Indias, Indoneesias, Laoses, Malaisias, Tais, Jaapanis, Madagaskaril, Brasiilias ja Vietnamis.
Liidia Golovataja

Liidia Golovataja (sündinud 13. märtsil 1944) on Eesti näitleja.
1966. aastal lõpetas ta Kiievi Riikliku Teatrikunsti Instituudi.
1968. aastast on ta Eesti NSV Riikliku Vene Draamateatri (2005. aastast Vene Teatri) näitleja.
Maps of Meaning: An Introduction to Cultural Geography

"Maps of Meaning: An Introduction to Cultural Geography" (Tähenduse kaardid: sissejuhatus kultuurigeograafiasse) on Peter Jacksoni raamat. See ilmus 1989. aastal.

Eessõna

Raymond Williamsi sõnul on "kultuur" raskesti defineeritav ja väga mitmetähenduslik. Levinud on selle mõistmine eliidi kunstilise ja intellektuaalse produktina, ühiste uskumuste süsteemina või elulaadina. Ent just vaieldavus on kultuuri mõistmise võti. Nagu poliitikas ja majanduseski, räägitakse kultuuris läbi domineerimist ja allumist kui ühiskondlikke suhteid ja seistakse nendele vastu. Tähendusi ei sunnita seal ainult peale, vaid ka vaidlustatakse. 
Raamatus on kultuuri mõistetud laiemalt, kui kultuurigeograafias on tavaks olnud. Vaadtakse ka ühiskondlikult marginaalsete rühmade kultuure, popkultuuri ja rahvalikke stiile, linna- ja maakultuuri, tänapäeva maastikke ja minevike jäänukeid. Kultuuriuuringutele ja ühiskonnateooriale toetudes lisatakse Carl Saueri Berkeley koolkonna maastiku-uurimisele uusi vaatekohti. Raymond Williamsi ideedest lähtudes esitatakse materialistlik kultuurikäsitus (kultuurimaterialism).    
Geograafia tähtsus ei tulene mitte ainult kultuuri varieeruvusest, vaid on kultuurile konstitutiivne.

Sissejuhatus: tähenduse kaardid

Kultuurigeograafia piirdus ajalooliste, maa- ja jäänukmaastike tõlgendamisega ning kultuuriliste tunnuste jaotumise staatilise kirjeldamisega. Nüüd katsetatakse uusi lähenemisi kultuuriuuringutest ja mujalt sotsialteadustest, ning nüüd on võimalus tuua sinna ühiskonnageograafia ja kultuurigeograafia ideid. Kuigi uus kultuurigeograafia jääb suuresti seotuks maastiku mõistega, rõhutatakse siin kultuuride ja nendega seotud maastike paljust. Popkultuuril on omaette väärtus ja ta on implitsiitne väljakutse domineerivatele väärtustele. Kultuuris vaidlustatakse ja lahendatakse majanduslikke ja poliitilisi vastuolusid. Kultuurilist ei taandata poliitilistele ja majanduslikele determinantidele ega peeta seda jääkkategooriaks, mille poliitilise ökonoomia rangemad analüüsid jätavad seletamata. Kultuuri ja ühiskonna suhe nihutatakse esiplaanile, pidades kultuurilist suhteliselt autonoomseks ja uurides selle konkreetseid kattumisi poliitilise ja majanduslikuga. Rõhuasetus nihkub kultuurilisele poliitikale, kus tähendusi räägitakse läbi ning domineerimis- ja allumissuhteid määratletakse ja vaidlustatakse. Raamatus uuritakse, mil määral kultuuriline on poliitiline.
Henning Mankell

Elulugu

Henning Mankell sündis 1948. aastal Stockholmis Ivar Henningsson Mankelli ja Ingrid Birgitta Mankelli (sündinud Bergström) pojana. Tema vanaisa oli helilooja Henning Mankell (1868–1930).
Ema ja isa lahutasid abielu, kui poiss oli aastane. Kirjaniku lapsepõlv ja noorus möödus koos vanema õega kõigepealt Svegis (Jämtlandi lään), kus isa töötas kohtunikuna. Hiljem siirduti Boråsi. Henningu ema tegi enesetapu, kui poiss oli 20-aastane.
Nooruses oli ta vasakpoolne poliitiline aktivist. Ta oli seotud Vietnami sõja, Lõuna-Aafrika Vabariigi apartheidi ja Portugali koloonia sõja (Mosambiik) vastaste liikumistega. 1970. aastate algul kolis ta Norrasse, kus käis läbi kohalike kommunistidega.
Pikka aega Aafrikas elanud ja töötanud Henning Mankell oli tänapäeval suur heategevuse toetaja. Tema asutatud kirjastus avaldab noorte Aafrika ja Rootsi kirjanike teoseid.
Mais 2010 viibis Mankell humanitaarabilaeval Sofia, mis oli teel Küprosest Gaza tsooni. Alust takistanud Iisraeli mereväe ja aktivistide vahel toimunud tulevahetuses sai vähemalt kümme inimest surma.
Benz Bz.IV

Arendus ja tootmine

Mannheimis asunud Benz & Cie oli Esimese maailmasõja ajal Saksamaa üks peamiseid lennukimootorite tootjaid. Bz.IV oli varasema Benz Bz.III mootori edasiarenduseks, mis leidis kasutust paljudel luure- ja pommituslennukitel. Rooma number mootori tähistuses ei näita siiski mootorite järgnevust, vaid nende võimsusklassi. Klass III olid võimsusega 150–200 hj ja klass IV 200–250 hj. Kui samal tootjal valmis samas võimsusklassis uus mootor, siis nende vahel vahe tegemiseks lisati rooma numbrile täht. Nii ei ole Benz Bz.IVa, mitte Bz.IV mootori versioon, vaid sellest arendatud uus mootor nimivõimsusega 220 hj (stardivõimsus 240 hj).
Bz.IV mootori karter oli alumiiniumist, silindrid sepistatud rauast. Neid ümbritsev jahutussärk lehtterasest. Kolvid algul rauast, hiljem alumiiniumist. Bz. IV oli esimene alumiiniumkolbidega saksa lennukimootor, mis 1918. aasta veebruaris liitlaste kätte langes.
Mootori seeriatootmine algas 1916. aastal ning kuni sõja lõpuni jõuti toota ligikaudu 6400 mootorit, 1917. aastast toodeti ka ülesurvega versiooni Bz.IVü (kus ü-täht ei olnud uue mootori tähis, vaid tähendas überkompressiert). Pärast sõda kasutati säilinud mootoreid võidusõiduautode ehitamisel.
Linnar Priimägi

Linnar Priimägi (sündinud 29. märtsil 1954 Tallinnas) on eesti kunstiteadlane, kriitik ja luuletaja.
Ta on avaldanud mitu raamatut, esseistikat ja kriitikat.
Tal on tütar Hedvig ja poeg Tristan Priimägi.

Haridus

Linnar Priimägi on lõpetanud aastal 1972 Tallinna 42. Keskkooli ja Tartu Riikliku Ülikooli romaani-germaani filoloogi diplomiga ("Verbaalsünesteesia süsteemist. Brentano luuletekstide verbaalsünesteetiline analüüs" 1977), kaitsnud magistrikraadi (MA kunstiajaloo alal) Eesti Kunstiakadeemias ("Albrecht Düreri sulejoonistuse W.261, nn. Londoni Apollo ikonograafiline ning ideeline kontekst", 1995) ja doktorikraadi (PhD psühholoogia alal) Tallinna Ülikoolis ("Klassitsism. Inimkeha retoorika klassitsistliku kujutavkunsti kaanonites", TLÜ Kirjastus, 2005 – kolmes osas).

Töö õppejõuna

Ta on õpetanud Tartu Ülikoolis saksa keelt ja kirjanduskriitika teooriat, Eesti Muusikaakadeemias filosoofia ajalugu, Eesti Õigusinstituudis kunstiajalugu, Tallinna Ülikoolis kultuurilugu, mainekujundust, propagandatehnikaid, režiid, turundust ja stilistikat. Ta on Tallinna Ülikooli dotsent.

Tallinna linnavalitsuse nõustamine

Aastatel 2002 ja 2003 nõustas Priimägi Tallinna Linnavalitsust kuvandiloomes. Tema ideedest on realiseerunud Vabaduse kell, ellu on kutsutud Tallinna päeva tähistamine 15. mail jm.

Elektroonilised õppevahendid

Linnar Priimägi: Klassikaline kultuuriteooria I. Tallinn (CD-ROM) 2001.
Linnar Priimägi: Imidžikujundus. Tallinn (CD-ROM) 2003.
Linnar Priimägi: Propaganda tehnikad. Tallinn (CD-ROM) 2004.
Caroline Ducey

Caroline Ducey (sünninimi Caroline Trousselard; sündinud 1977 Sainte-Adresse'is) on prantsuse filminäitleja.
Alates 1994. aastast on ta mänginud rohkem kui 30 filmis. Väljaspool Prantsusmaad on ta tuntud esmajoones Marie rolli põhjal 1999. aastal valminud Catherine Breillat' filmis "Romanss".