google/wiki40b huggingface dataset:
Amelia Sophia

Amelia Sophia Eleanor (10. juuli 1711 Herrenhauseni palee, Hannover – 31. oktoober 1786 Soho, London) oli Briti kuningliku perekonna liige ja George II teine tütar.

Vanemad

Printsess Amelia Sophia isa oli Braunschweig-Lüneburgi prints Georg August (hilisem Suurbritannia kuningas George II), kes oli Hannoveri kuurvürsti Georg Ludwigi (hilisem Suurbritannia kuningas George I) poeg. Amelia Sophia ema oli Ansbachi Caroline, Brandenburg-Ansbachi markkrahvi Johann Fredrichi tütar.
Sünnijärgselt sai Amelia Sophia tiitli Hannoveri printsess (Tema Hiilgus).

Inglismaale minek

1. augustil 1714 sai Act of Settlementi järgi Amelia Sophia vanaisast kuninganna Anne'i surma järel Suurbritannia kuningas George I. Amelia isast sai Cornwalli hertsog ja 27. septembril 1714 anti talle Walesi printsi tiitel. Ameliast sai Suurbritannia printsess (Tema Kuninglik Kõrgus). Pere kolis Inglismaale ja asus elama St. Jamesi paleesse Londonis.
11. juunil 1727 sai Amelia isast Suurbritannia kuningas George II. Amelia oli plaanitud panna mehele Preisimaa kuningas Friedrich II-le, kuid 1733. aastal sunniti Friedrich II abielluma Braunschweig-Wolfenbütteli printsessi Elisabethiga. Amelia elas oma isa juures kuni ta surmani 1760.

Hilisemad aastad

1751. aastal, pärast Horace Walpole'i surma, sai Ameliast Richmond Parki pargi omanik ning sulgedes pargi avalikkusele, põhjustas ta rahva seas suure meelepaha. 1781. aastal andis kohalik pruulija John Lewis juhtumi kohtusse ning kohtus tuli välja, et kui Charles I 1600. aastail pargi aiaga piiras, lubas ta rahva parki. Amelia Sophia muutis pargi taas avalikuks.
1761. aastal omandas ta Gunnersbury mõisa Middlesexis ja rajas sinna 1777–1784 sauna, mida tuntakse Printsess Amelia Sauna nime all ja mis Inglise kultuuriväärtuste nimekirjas kuulub II järku.
Lisaks omandas ta kinnisvara Soho linnaosas Londonis, kus ta oma kodus suri. Printsess maeti Henry VII Lady Chapel'isse Westminster Abbey's.
Levala Püha Neeva Aleksandri kogudus

Levala Püha Neeva Aleksandri kogudus on õigeusu kogudus, mis tegutseb Saare maakonnas Saaremaa vallas Tumala (mitte Levala) külas. Kogudus kasutab Levala Püha Neeva Aleksandri kirikut.
Kogudus asutati 23. augustil 1910 Tornimäe ja Ööriku kogudusest eraldamise teel.
Koguduse preester on Toivo Treima.
Ühinenud Ajalehed

AS Ühinenud Ajalehed oli Eesti meediaettevõte, mis tegutses 2010–2016.
Ettevõte loodi 2010, kui Pärnu Postimeest, Sakalat, Virumaa Teatajat, Järva Teatajat ja Valgamaalast välja andvad ettevõtted ühinesid (AS Ühinenud Ajalehed).
2015 omandas ettevõtte kõik aktsiad AS Eesti Meedia. 2016 ühines AS Ühinenud Ajalehed ettevõttega AS Postimees Grupp.
Gabriel Romanus

Lars Gabriel Romanus (sündinud 25. jaanuaril 1939 Helsingborgis) on Rootsi poliitik, Liberaalse Rahvapartei liige.
Aastatel 1978–1979 oli ta sotsiaalminister. Ta oli Riksdagi liige 1969–1982 ja taas 2002–2006.
Aastatel 1982–1999 oli ta Rootsi alkoholimonopoli Systembolaget tegevdirektor.
Gabriel Romanus on Põhjamaade Nõukogus Rootsi delegatsiooni esimees. Aastal 2004 oli ta Põhjamaade Nõukogu president.
Frankokraatia

Frankokraatia (kreeka Φραγκοκρατία) ehk Latinokraatia (kreeka Λατινοκρατία); Veneetsia võimu all olnud Kreeka alade puhul ka Venetokraatia (Βενετοκρατία (Venetokratia) või Ενετοκρατία (Enetokratia)) on Neljandale ristisõjale järgnenud periood Kreeka ajaloos, mil peamiselt prantsuse ja itaalia päritolu ristisõdijad jagasid Bütsantsi mitmeks väiksemaks riigiks (Partitio terrarum imperii Romaniae).
Perioodi nimetus tuleb asjaolust, et õigeusklikud kreeklased kutsusid lääneeurooplasi halvustavalt frankideks. Perioodi kestus eri piirkondades oli tollaste ebastabiilsete poliitiliste olude tõttu väga erinev. Kui Joonia saared ja mõned üksikud kindlustused välja arvata, kestis Frankokraatia Kreekas Osmanite vallutuseni (14.–16. sajand).
Frankokraatia perioodil tekkinud riigid olid viimased ristisõdijate riigid Levandis.
Rameko

Rameko (ka Rameke; nime tähendus ilmselt "vaikne, rahulik") oli 13. sajandi latgali ülik Tālavas, Talibaldi poeg.
Andmed Rameko elu kohta pärinevad peamiselt Henriku Liivimaa kroonikast. Esmakordselt mainitakse seal teda seoses ta isa Talibaldi ja venna Waribule röövimisega leedulaste sõjaväe poolt, kui Rameko koos ordumeister Bertoldiga neid jälitama asus. Rameko loobus võimalusest leedulasi selja tagant rünnata, kartes, et nad seepeale ta isa tapavad, ja üritas ebaõnnestunult ringiga mööda minnes neil tee sulgeda. Talibaldil õnnestus hiljem siiski omal jõul põgeneda ja koju jõuda. Lisaks Waribulele oli tal veel vähemalt üks vend – Drivinalde. Kui 1214. aastal hakati ehitama Turaida piiskopilinnust, tuli sinna ka Rameko oma vendadega, kes andsid end Riia piiskopi Alberti võimu ja kaitse alla ning lubasid vahetada oma senise õigeusu Riia kiriku katoliikluse vastu ja maksta piiskopile makse.
Pärast seda, kui 1215. aastal Trikātasse tunginud ugalaste ja sakalaste vägi vangivõetud Talibaldi surnuks piinas, kui ta neile oma poegade raha asupaika keeldus avaldamast, tegi Rameko koos Drivinaldega kättemaksuks mitu rüüsteretke Ugandisse, Jogentaganasse ja Vaigasse, mille käigus olevat nad lisaks teistele tapetutele üle 100 mehe surnuks piinanud. Viimast korda mainib kroonika Ramekot, kui ta 1223. aastal taas puhkenud konflikti ajal käis Ugandit rüüstamas ja pärast seda Tālavasse tunginud ugalaste, sakalaste ja venelaste väega võitles. 1224. aastal Riia piiskopi ja Mõõgavendade ordu vahel sõlmitud Tālava jagamise lepingus tuuakse Rameko välja kui ühe osa sealsete maade valitseja. Tema valdusi mainib ka üks 1259. aastast pärinev dokument. Nende põhjal on arvatud, et talle kuulusid Asti järvest ida poole jäävad alad Säde jõe ja Trikāta vahel ning pärast Talibaldi surma ka Trikāta.
Rush

Rush on Kanada hard rock'i ansambel. 
See asutati 1968. aastal Torontos. 
1970. aastatel kaldus bändi stiil progressiivse roki suunas.
Rushi plaate on müüdud umbes 40 miljonit. Nad on saanud 24 kuldplaati ja 14 plaatinaplaati.
Nende muusika on mõjutanud mitmeid hilisemaid kuulsusi.
Vecāķi

Vecāķi on asum Lätis, Riia linna Põhjarajooni osa pindalaga 2,303 km². Asub Liivi lahe kaldal Daugava paremal kaldal jõe vanast suudmest idas. Asum piirneb lõunas Trīsciemsi ja Vecdaugava asumita, läänes aga Mangaļsalaga. 1462 elanikku (2010). 
Vecāķi asus vanasti Daugava paremal kaldal, kuid aastal 1567 murdis Daugava läbi rannaluidete uue tee merre. Kuni aastani 1681 kasutati Riiga sõitmiseks jõe vana sängi, kuid tasahilju see ummistus ja tänapäeval ei ulatu jõe vana säng enam mereni. Asukohast vana jõesängi kaldal on asum ka oma nime saanud (vec tähendab läti keeles vana).
Vecāķi asumi aladel lahe ääres asuvad rannaluited, neist kõrgeim kannab nime Vaļņa kāpa, selle absoluutseks kõrguseks on 18 meetrit üle merepinna, suhteliseks kõrguseks aga 14 meetrit. Teine tähtsam luide on kümnemeetrise suhtelise kõrgusega Vaļņveida kāpa. Luidete taga on maapind madalam, ulatudes 4–6 meetrit üle merepinna. Aastal 1999 liideti asumi mereäärsed osad Piejura maastikukaitsealaga.
Vecāķi on vana kaluriküla, mis ühendati Riiaga aastal 1949. Keskajal asus asumi aladel jõe suudmes Dünamünde kloostri majakas. Enne Põhjasõda asus asumi aladel ka vana jõesuudme kindlustamiseks rajatud Vecāķi reduut.
Alguse sai asula XVII sajandil. XIX sajandi lõpus sai asulast suvituspiirkond, esimesed krundid müüdi seal suvitajatele aastal 1898. Aastal 1934 ehitati küla serva kitsarööpmelise raudtee Tallinna–Pärnu–Mõisaküla–Riia liin. Jaamahoone on kultuurimälestisena kaitse all.
Narva Kutseõppekeskus

Narva Kutseõppekeskus (ka Narva Kutsehariduskeskus) oli kutsekool Narvas.
Kool asutati 1. oktoobril 2000 Narva Kutsekeskkooli, Narva Kergetööstuskooli, Narva Kaubanduskooli ja Narva Energeetikute Kooli baasil. See liideti 1. septembril 2016 Ida-Virumaa Kutsehariduskeskusega.
Kooli juhtisid Ago Silde (direktor 2000–2004), Margus Ojaots (2004–2012), Jüri Sasi (2012–2014) ja Riina Veidenbaum (2014–2016).
Ion (Platoni dialoog)

"Ion" on antiikfilosoof Platoni dialoogi vormis filosoofiline teos. Tegemist on ühe lühima Platoni dialoogiga.
"Ionis" kohtub Sokrates rapsood Ioniga, kes esines Epidauroses Asklepiose festivalil, kus ta saavutas esimese auhinna. Sokrates asub tema kunsti uurima ja kuuleb Ionilt, et see suudab hästi esitada üksnes Homerose teoseid; teiste autorite puhul võib ta neid kuulates koguni uinuda. Sokratese jaoks on see veider, sest Homeros käsitleb ju samasid teemasid mis teisedki autorid, näiteks Hesiodos. Ka käsitleb poeet elulisi teemasid, mida peaks ometi paremini teadma ja edasi andma vastavate alade spetsialistid.
Nii jõuab Sokrates järeldusele, et poeedil puuduvad oskused, ta on nagu prohvetidki jumaliku inspiratsiooni tööriist. Sealt lähtuvalt võrdleb ta muusade, poeetide ja rapsoodide suhet magnetiga ühendatud rauatüki omadusega magneti kombel rauda ligi tõmmata, ehk siis tegu on inspiratsioonist lähtuva inspiratsiooniga. Rapsoodi tegevus pole Sokratese kohaselt ei muusadest lähtuv kunst, teadmised ega õpitud oskused, vaid inspiratsiooni alamliik, väljendades sellega Platoni kriitilist suhtumist nii kunsti üldiselt kui ka eriti rapsoodidesse. 
Platon arendab oma kriitilist suhtumist edasi hilisemates dialoogides nagu Phaidros, Pidusöök (Platon), Seadused ja Riigimees.
Sünne Valtri

Lapsepõlv

Sünne on sündinud 1982. aastal Keilas, kus ta elab siiani. Dokumentide järgi on tema sünnipäev küll 26. juuli, kuid tegelikult sündis ta 25. juulil. Kuna ilmale tulles lõi kell täpselt südaöö, tekkis Sünne enda sõnul arstidel kerge dilemma sünnikuupäeva kinnitamisega.

Isiklikku

Valtri on abielus. 2004. aastal sündis neil abikaasaga tütar Sandriin.
RF-konnektor

RF-konnektor on  pistikühendus raadiosageduslike ühenduste loomiseks (RF on lühend inglise keele sõnadest radio frequency raadiosagedus).
RF-konnektorid on tarindatud peamiselt koaksiaalkaablitele ja nende peamine eesmärk on tagada ühenduse hea varjestus ja minimaalne sumbumus. Parima kontakti annavad kullatud pinnaga konnektoreid, mida saab ühendada ja lahutada üle 1000 korra, ilma et nende elektromehaanilised omadused muutuksid. Konnektorid võivad olla keermestatud, bajonettühendusega, klammerdatavad ja pessa pistetavad.
Bulduri mõis

Bulduri mõis (Bulduru muiža) on mõis Lätis Jūrmalas Bulduri linnaosas. Saksa keeles Bilderlingshof. Aadress: Viestura prospekts 6.
Bulduri mõisa esimene omanik oli 16. sajandil Johann Buldrinck. Aastail 1655–1785 oli riigimõis. Mõisa omanikud on olnud Mirbachid, Medemid ja Wolffid. Aastal 1910 avati mõisas kohaliku talurahva jaoks Läti esimene põllumajanduskool. Aastal 1988 ehitati kooli jaoks uus hoone; mõisakompleksist on säilinud 19. sajandil ehitatud ait, saun ja teenijate maja. Praegu asuvad mõisas Bulduri põllumajandustehnikum ja parki rajatud Bulduri dendraarium.
Georg von Engelhardt

Parun Georg Moritz Magnus von Engelhardt (vene Георгий Мориц Энгельгардт; 6. oktoober (vkj 24. september) 1843 Porkuni mõis – 23. oktoober (vkj 10. oktoober) 1914 Väinjärve mõis) oli Eestimaa poliitik.
Georg von Engelhardt sündis Eestimaa rüütelkonna peamehe Moritz von Engelhardti ja Julie Charlotte von Baranoffi pojana.
Engelhardt oli 1871–1886 Eestimaa rüütelkonna sekretär, 1886–1889 selle peamees. Aastast 1890 oli ta Eestimaa maanõunik.
Talle kuulusid Väinjärve ja Kodasema mõis.
Suudla

Suudla (allikates ka Soodla, vananenud nimi Vastse-Piigaste) oli küla Võrumaal. Küla jääb tänapäeval Tiido küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Kanepi kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Tiido külaga.
Küla on esimest korda mainitud 1450 (Sotell). Hiljem on mainitud 1582 (Sotla), 1638 Sodla kyllo, 1722 Dorff Sohdel.
Paul György

Panus teadusse

Paul György eraldas koos Richard Kuhni ja Theodor Wagner-Jaureggiga 1929. aastal keemiliselt B₂-vitamiini.
1933. aastaks eraldasid György, Kuhn ja Wagner-Jauregg puhast riboflaviini (sel ajal tunti ka G-vitamiinina) pärmist, munavalgest ja vadakust. Munavalgest eraldatud kollase pigmendi, millel oli B₂-vitamiini toime, nimetasid nad ovoflaviiniks ja vadakust eraldatud fraktsiooni laktoflaviiniks.
György avastas 1934. aastal, et B₂-vitamiin ja rottide antipellagra faktor on erinevad ained, ning nimetas selle aine B₆-vitamiiniks.
1938. aastal teatas ta (umbes samal ajal S. Lepkovsky ja J. Keresztesytaga) B₆-vitamiini keemilisest eraldamisest ja pakkus vitamiini nimetuseks püridoksiini.
Kolm aastat hiljem, 1941. aastal, õnnestus Györgyl eraldada munakollases, maksas ja pärmis munavalge toimet inhibeeriv ning ravitoimeline faktor. Ta nimetas selle H-vitamiiniks (saksa keeles die Haut 'nahk'). Praegu tuntakse seda biotiini ehk B₇-vitamiinina.
György selgitas välja, et rottidel, kelle sööda valguratsioon koosnes üksnes toorest munavalgest, tekkis ulatuslik dermatiit, millega kaasnesid närvisüsteemiga seotud haiguslikud seisundid ja kes ravi saamata surid. Nn munavalge kahjustuse sündroomi (egg white injury) ravis ta, koos Vincent de Vigneaud' ja teistega, Fritz Kögli ja Benno Tönnise poolt kuivatatud munakollase pulbrist eraldatud biotiiniga. Seejärel tõestasid nad, et H-vitamiin, koensüüm-R ja biotiin on peaaegu samased või väga lähedased ühendid.
Paul György uuris ka vitamiine (B-rühma vitamiine ja D-vitamiini) ja haiguslikke seisundeid, näiteks rahhiiti, imikute teetanust ja palju muudki, muuhulgas avastas ta naiste rinnapiimas "bifidus faktori".

Tunnustused

Paul György pälvis 1968. aastal Ameerika Pediaatria Seltsilt John Howlandi auhinna.
Aastal 1975. sai ta National Medal of Science'i laureaadiks.

Isiklikku

Paul György abiellus 1920. aastal Weimaris Margaret Johniga. Peres oli 3 last: Hans (temast sai keemik), Michael (arst) ja Tilbert (kirurg).
Kõnnu mõis (Pärnu-Jaagupi)

Kõnnu mõis (saksa keeles Könno) oli rüütlimõis Pärnu-Jaagupi kihelkonnas Pärnumaal.
Mõisa omanikud olid teiste seas Staalid, Keyserlingid.
Kavastu mõis (Haljala)

Kavastu mõis (saksa keeles Kawast) oli rüütlimõis Haljala kihelkonnas Virumaal. Nüüdisajal jääb mõis Lääne-Viru maakonda Haljala valda.
Aastail 1921–1968 tegutses endise Kavastu mõisa härrastemajas Kavastu algkool.
Osaliselt kasutuseta jäänud hoone hävis tulekahjus 7. juunil 1971.
Venemaa Föderatsiooni kangelane

Venemaa Föderatsiooni kangelane (vene keeles Герой Российской Федерации) on Venemaa Föderatsiooni antav aunimetus. See on kõrgeim aunimetus, mida antakse kangelaslike teenete eest Venemaa riigi ja rahva ees. Aunimetusega kaasneb Kuldtähe medal.
Aunimetust antakse alates 20. märtsist 1992.
Aunimetus on antud 1102 inimesele.
Pärnjõe raamatukogu

Pärnjõe raamatukogu on raamatukogu Pärnu maakonnas Põhja-Pärnumaa vallas Pärnjõe külas. Raamatukogu juhataja on Epp Kont.
Irina Hazova

Irina Hazova (vene. k Ирина Хазова, sünninimi Artjomova, sündinud 20. märtsil 1984 Sarovis, Nižni Novgorodi oblastis) on Venemaa murdmaasuusataja.
Hazova – siis veel Artjomova – tuli juunioride MM-il 2003. aastal Sollefteås 15 km ühisstardiga vabasõidus teiseks. Järgmisel talvel võitis ta Stryni vallas juunioride MM-il kolm kuldmedalit, olles esimene  5 km vabasõidus ja 15 km ühisstardiga klassikasõidus ning kuulus 4×5 km teatesõidu võidukasse Venemaa naiskonda. 
2010. aasta taliolümpiamängudel Vancouveris võitis ta sprinditeates koos Natalja Korosteljovaga pronksmedali, 15 km suusavahetusega sõidus oli ta 13. ja 10 km klassikas 20.
Maailma karikavõistlustel võistles Hazova esimest korda 28. novembril 2003 Kuusamos 10 km klassikasõidus ja sai 41. koha. Kümne parema hulka jõudis ta esimest korda 2004. aasta detsembris Ramsaus 15 km ühisstardiga vabasõidus, kui ta sai 7. koha. Tolle sõidu võitis Kristina Šmigun. Esimest korda jõudis Hazova poodiumile novembris 2009. aasta MK-etapil Kuusamos 10 km klassikasõidus, kus ta oli teine Aino Kaisa Saarineni järel. Esimese võidu sai ta Davosi MK-etapil 12. detsembril samal aastal 10 km vabasõidus.

Maailma karikavõistlustel

Irina Hazova on osalenud 87 maailma karikavõistluste etapil (seisuga 24. veebruar 2015) ja jõudnud poodiumile kolmel korral, millest ühel korral kõige kõrgemale astmele.
Halmstadi Eesti Selts

Halmstadi Eesti Selts (rootsi keeles Estniska Föreningen i Halmstad) oli rootsieestlaste selts Rootsis Halmstadis.
Selts asutati 16. septembril 1945 ja seltsi esimeheks sai Voldemar Särg.
Karin Aule

Karin Aule (sünninimi Karin Selke; sündinud 1980) on eesti ajakirjanik.
Ta lõpetas 2003. aastal Tallinna Pedagoogikaülikooli raadiorežii eriala Härmo Saarmi kursusel. 
Ta alustas raadiotööd uudistetoimetajana raadiojaamas Star FM, kust suundus Eesti Rahvusringhäälingusse Raadio 2 uudistetoimetajaks. Hiljem töötas Kuku Raadio uudistetoimetajana. Aastatel 2015–2017 töötas ta Sky Medias Retro FM-i uudistetoimetajana. Lisaks oli ta Rauno Märksi kõrval ka Retro FM-i hommikuprogrammi kaassaatejuht. Alates 2017. aasta lõpust kuulub Karin Aule jälle Kuku raadio kollektiivi ja töötab AS Eesti Meedias. Lisaks on ta lugenud dublaaži mitmes animafilmis.

Isiklikku

Karin Aule on abielus lavastaja, näitekirjaniku ja näitleja Erki Aulega, peres kasvab kaks tütart.
Kenotron

Kenotron kreeka k sõnadest kenos 'tühi' + [elek]tron) on kahe elektroodiga elektronlamp (elektrovaakumdiood) vahelduvvoolu alaldamiseks. Õhutühjas klaaskestas on elektronide allikaks kütteniidi abil  kuumutatav katood ja vaakumi läbivate elektronide vastuvõtjaks tavaliselt torukujuline metallanood. Elektrivool (elektronide voog) läbib kenotroni vahelduvpinge sel poolperioodil, mille kestel anood on katoodi suhtes positiivselt pingestatud.
Kenotron on olnud laialdaselt kasutusel elektronlampidel põhinevate elektroonikaaparaatite (raadiod, telerid, side- ja meditsiiniseadmed) toiteallikates vooluvõrgu vahelduvvoolu muutmiseks alalisvooluks ehk vahelduvvoolu alaldamiseks. Pooljuhtseadistele ülemineku järel jäid kenotronid kasutusele kõrge  (kuni mitmesaja-kilovoldise) vahelduvpinge alaldites.
Kenotroni kütteniidi ja katoodi väljaviigud on välja toodud soklisse, anood aga eraldi ülalt. Elektronlampidega aparaatide täisperioodaladite jaoks toodeti ka kahe anoodiga kenotrone. Neil olid anoodide ühendused eraldi välja toodud ja kütte ning katoodide väljaviigud olid ühised.
Mac OS X Leopard

Süsteeminõuded

Kõik Inteli protsessorid, PowerPC G5, PowerPC G4.
512 MB muutmälu, 9 GB vaba ruumi kõvakettal.
René Chaloult

René Chaloult (26. jaanuar 1901 Québec – 20. detsember 1978 Québec) oli Kanada poliitik.
Aastatel 1936–1952 oli ta Québeci parlamendi liige.

Tsitaat

Kui Saksamaa võttis Austria, Sudeedimaa ja Danzigi, siis oli see häbiväärne kuritegu. Kui aga Nõukogude Liit pani käe peale Eestile, Lätile, Leedule ja suuremale osale Poolast, siis vaikitakse. (Hääli Balti riikide ja Poola kaitseks. Välis-Eesti, 25. veebruar 1945, nr. 8, lk. 2.)
Xinlini allringkond

Xinlini allringkond (新林区, Xīnlín Qū) on mitteametlik 3. järgu haldusüksus Hiinas Heilongjiangi provintsis Da Hinggan Lingi ringkonnas. Ametlikult on see Huma maakonna osa.
Ta piirneb põhjas Tahe maakonnaga, idas Huma maakonnaga, lõunas Songlingi allringkonnaga ja läänes Huzhongi allringkonnaga.
Pindala on 8786 km².
Elanike arv on 49 000 (2003).
Keskus on Xinlin Xinlini suurvallas.
Kuldne Kilpkonn

Kuldne Kilpkonn (vene keeles Золотая черепаха; inglise keeles The Golden Turtle) on Venemaal peetav iga-aastane rahvusvaheline interaktiivne metsiku looduse festival. 
Festival toimub Venemaa Föderatsiooni kultuuriministeeriumi, Venemaa Föderatsiooni loodusressursside ja ökoloogia ministeeriumi, Ülevenemaalise Looduskaitse Ühingu ja Vene Geograafiaseltsi egiidi all.
Festivali korraldatakse alates 2006. aastast. Toimumiskohaks on kultuurilis-meelelahutuslik kompleks ArtPlay SPb Peterburis. Korraldajate väitel on tegemist esimese sellelaadse festivaliga maailmas. Festivali raames toimuvad loomingulised konkursid, meistriklassid, videoinstallatsioonid, loengud ja kontserdid. Festivali suurim projekt on rahvusvaheline fotograafia-, maalikunsti ja disainikonkurss "The Golden Turtle". 10 aasta jooksul on tuhanded autorid 130 riigist konkursile saatnud hindamiseks kokku enam kui 100 000 tööd. 2017. aastal esitasid 2555 autorit 92 riigist konkursile oma tööd, sealhulgas 1895 fotograafi 81 riigist. Osalejate seas osutusid populaarsemateks kategooriad: maastik, loomaportreed ja "loomade käitumine".
Alberto Lovell

Isiklikku

Alberto Lovelli noorem vend Guillermo ja poeg Santiago olid samuti tuntud Argentina poksijad.
Lothar Kolditz

Lothar Kolditz (sündinud 30. septembril 1929 Albernaus) on saksa keemik ja endine Saksa DV riigi- ning ühiskonnategelane.
Lothar Kolditz sündis aastal 1929 Albernaus, praeguse haldusjaotuse järgi Maagimäestiku kreisis; ta on pärit töölisperekonnast. Ta õppis keemiat Berliini Humboldti Ülikoolis, doktorikraadi sai 1954. aastal. Alates 1957. aastast töötas ta õppejõuna Leuna Tehnikakõrgkoolis ja Jena ülikoolis. 1962–1968 oli ta Berliini Humboldti Ülikooli 1. Keemiainstituudi direktor ja õppejõud samas ülikoolis, 1965–1968 oli ta ka loodusteaduste prorektor. 1971–1979 oli Lothar Kolditz Berliini Humboldti Ülikooli keemiasektsiooni direktor. 1980–1990 oli ta Saksa DV Teaduste Akadeemia Anorgaanilise Keemia Keskinstituudi direktor.
30. oktoobrist 1981 kuni 1989. aasta detsembrini oli Lothar Kolditz Saksa DV Rahvusrinde Rahvusliku Nõukogu esimees. Alates 1982. aastast oli ta Saksa DV Riiginõukogu liige. 1986–1990 oli ta Saksa DV Rahvakoja (parlamendi) liige.
Jules Dassin

Jules Dassin (sünninimi Julius Dassin; 18. detsember 1911 Middletown (Connecticut) – 31. märts 2008 Ateena) oli juudi päritolu USA filmirežissöör, stsenarist ja filmiprodutsent.
Ta sattus Hollywoodi musta nimekirja ning jätkas oma filmitööd Prantsusmaal.
Laulja Joe Dassin (1938–1980) oli tema poeg.
Monika Larini

Monika Larini (sünninimega Monika Läänesaar; sündinud 30. juulil 1972) on eesti kultuurikorraldaja ja teatriteadlane.
Ta on alates 2012. aastast Eesti Etendusasutuste Liidu tegevjuht.
Varem on ta aastaid juhtinud Eesti Näitemänguagentuuri, millest ta arendas aastaks 2008 välja laiapõhjalisema valdkondliku infokeskuse Eesti Teatri Agentuuri, ja olnud Eesti Instituudi direktor.
Prienai mõis

Prienai mõis (leedu Prienų dvaras) on endine mõis Leedus Prienai rajoonis Prienais.
Prienai mõisa on esmakordselt mainitud 1502. aastal. Toona andis suurvürst Aleksander sealse mõisa Mihhail Glinskile. XIX sajandi alguses hakkas mõis kuuluma Horvathitele. Hiljem sai selle omanikuks Gotthard Wilhelm von Buttlar. Buttlarite (poolapäraselt Butlerite) suguvõsa valdusesse jäi mõis pikemaks ajaks ja aastal 1667 ehitasid nad Revuona jõe kaldale lossi, mille domineerivaks elemendiks oli kolmeekorruseline torn. Butlerid rajasid lossi juurde ka pargi, mis oli korrapärase põhiplaaniga. Parki liigendasid kanalid ja tiigid. Kõrvalhoonetest olid seal veel tall, tõllakuur, laut, aidad, sepikoda, saun, pruulikoda ja köök. Kuna aga kogu mõisakompleks oli puidust, siis põles see aastal 1701, mil rootslased Prienaid rüüstasid, maha. Säilisid vaid tiikide kaldad, mis olid kompleksis ainsateks kivist rajatisteks. XX sajandi alguses rajati vana pargi kohale uus park, vanast säilisid vaid osad puud ja tiikide asemed.
Tänapäevane mõisakompleks rajati XVII sajandil. Aastaks 1782 oli valminud ka uus kahekorruseline barokne mansardkorrusega peahoone. Alumisel korrusel asusid vestibüül ja 16 tuba, teisel korrusel aga saal ja 11 tuba. Saalis asus ka rõdu orkestri tarvis. Aastail 1773-75 said seimi otsusega Butlerite suguvõsa kadumise järel omaniketa jäänud mõisa uuteks omanikeks Sapiehad, seejärel aga Szulczid. Aastal 1925 valmis ka kolmekorruseline vesiveski, mis on tänapäeval Prienai mõisa ainus säilinud hoone. Aastal 1938 mõisa maad tükeldati ja mõis likvideeriti, toona kuulus Prienai mõisale 130 hektarit maad.
Vesiveski restaureeriti aastal 1984, seejärel asus seal võõrastemaja "Revuona". See suleti aastal 1995. Aastast 1997 asub seal Nemunase loogete regionaalpargi direktsioon, aastast 2007 ka selle külastuskeskus. Vesiveski ja selle ümber asuv prienai mõisa park võeti muinsuskaitse alla aastal 1992, endine Butlerite lossi ase aga aastal 2005.