Shetlandi lambakoer

Ajalugu

Shetlandi lambakoer pärineb Shetlandi saartelt. Teda hakati ristama pomeranian spitzi ja spanjeliga, et saada õhulisemat ning kuninglikumat kasukat. Sheltied olid ideaalsed loomad Šotimaal karjatamiseks, sest sealt on pärit teised miniatuursuuruses kariloomad nagu shetlandi ponid ja väiksemamõõdulised lambad.
Nagu shetlandi ponid ja shetlandi lambad on kohastunud elama karmides kliimatingimustes ning harjunud vähesega hakkama saama, on ka shetlandi lambakoer selleks kohastunud. Kuigi sheltied on suurepärased karjakoerad ka tänapäeval, leiavad nad kasutust perekoerana ning ka paljudel. 
Sheltie ajaloost on kaks legendi. Neist tõenäolisem räägib, on et Sheltiesidi ei kasutatud mitte karjakoertena, vaid selleks, et hoida metsikuid lambaid aedadest ja põldudest eemal. Teine legend on, et Sheltied jäeti koos lammastega väikestele saartele, kus nende tööks oli lambaid kiskjate eest kaitsta.

Karvkate ja värvused

Karvastiku kvaliteet varieerub – osadel on pikem karv, kui teistel. Karvkatte kvaliteet on seotud koera geneetikaga, mistõttu karvastiku värvitoonid võivad olla erinevad.
Soobel –peab olema valge rind ja valged käpaotsad, olemas on tumesoobel ja kuldsoobel.
Tricolor – põhivärvus on must, näo peal on pruunid laigud ja tal on ka valge krae. 
Blue merle – hõbedane-sinakas värvitoon, valge krae ja valged käpad. 
Must-valge – muidu nagu tricolor, kuid puudu on pruun pigment näos, must-valget nt colliedel ei esine. Ka must ja tan on lubatud.

Kõrgus, kaal ja vanus

Turjakõrgus on shetlandi lambakoertel ca 35,5-37 cm (+/- 2,5cm) ja kaal 8-10 kilo. Sheltied elavad keskeltläbi 12-15 aasta vanuseks.

Kõrvad

Väikesed, tüvest mõõdukalt laiad, asetsevad pealael teineteisele üsna lähestikku. Rahulikus olekus tahapoole suunatud, kui koer on ergas, on kõrvad ettepoole suunatud ja hoitakse poolpüstiselt ettepoole langenud kõrvaotstega.

Hooldamine

Sheltiedel on nii pealis- kui ka aluskarv. Pealiskarv on pikk ja sirge, aluskarv pehme, õrn ja veidi villane. Ka aluskarva tuleb harjata. Pealiskarv peab aluskarva ära katma – kui väljas sajab vihma, siis ei tohi aluskarv märjaks saada. Kuni 7. elukuuni on sheltiede karvastik lühike ja erilist hoolt ei vaja, kuid kammimisega tuleb harjutada juba varakult. Sheltiede karvkate on isepuhastuv ega lähe eriti pulsti, sest karv on väga kerge. Oluline on siiski, et sheltiede käpad oleksid pikkadest karvadest puhtad. 
Karvavahetus toimub emastel kaks korda aastas, isastel kord aastas – siis tuleks koer ära pesta ja eemalduv karv välja kammida.

Iseloom

Shetlandi lambakoer on valvas, rahulik, arukas ja tugev. Tõug on väga energiline, mistõttu vajab pikki jalutuskäike ja võimalust vabalt liikumiseks. Ülikiinduv ning kergesti kuuletuv omanikule. Võõraste suhtes umbusklik, kuid mitte kunagi närviline või agressiivne.

Tervis

Üldjoontes on sheltie terve tõug ja koerad on suhteliselt pika elueaga. Võib olla probleeme silmade ja südamega ja esineb nahahaigusi. Viimasel ajal on hakatud ka sellele tõule tegema düsplaasia ehk puusaliigese uuringuid. Hambad on terved ja tugevad. Sellel tõul allergiaid üldjoontes ei esine.

Silmad

Üldjuhul on silmad on tumepruunid ja mandlikujulised. Merle värvusega koertel võivad silmad olla (kas üks või mõlemad) sinised.

Aretamine

Aretuses kasutatakse koeri, kes on heade tervisenäitajatega, tõustandardile vastava iseloomuga ja väga hea potentsiaaliga edukad näitusekoerad. Algajad kasvatajad võivad teha aretuses vigu. Kõige tüüpilisem on kahe blue merle paaritamine, mis annab tulemuseks double merle ja selle tõttu võivad kutsikad sündida kurtide ning pimedatena. Enne aretust tuleb teha kõvasti tööd geneetika ja värvuste uurimisega (värvigeneetika).

Elustiil

Shetlandi lambakoeri võetakse nii perelemmikuks, sportkoeraks kui ka töökoeraks. Kuna Sheltie on taibukam, kiirem, töökam ja tugevam kui Collie, siis kasutatakse Sheltiesid karjatöödes rohkem. Eestis on hakatud Sheltiesid kasutama järjest rohkem agilitys, sest need väikesed koerad on väga kiired ja suudavad saavutada väga kiire aja läbides seejuures raja puhtalt.