google/wiki40b huggingface dataset:
Padania

Padania on nimetus, mida kasutatakse alternatiivselt Po madaliku või Apenniinidest põhjas asuvate Itaalia piirkondade kohta. Padania on tuletatud Po jõe ladinakeelsest nimest – Padus.
Toponüümi Padania kasutas esimesena Itaalia Geograafiaühing 1903. aastal avaldatud Gian Lodovico Bertolini artiklis Lombardia nime kohta. 1910. aastal avaldatud professor Antonio Mariani teoses "Itaalia majandus- ja sotsiaalgeograafia" jagas autor Itaalia kaheks – Padaniaks (põhjaosa) ja Apenniniaks (lõunaosa).
Dilruba Sultana

Dilruba Sultana (1594 Manisa – 1623/87) oli Osmanite printsess, Mehmed III ja tema orjatari Halime Sultaana tütar. Tema vennad olid Mustafa I ja Sehzade Mahmud. Samuti olid tal poolvennad Ahmed I, Sehzade Selim, Sehzade Süleyman ja Sehzade Cihangir ning kolm poolõde. Dilruba sündis 1594. aastal Manisas. Ta oli Sultan Murad IV pooltädi.
Tema pärisnimi on teadmata, kuid mõned ajaloolased ütlevad, et see oli Dilruba või Dil-Ber Sultan.
Dilruba Sultana abiellus 1604. aastal Türgi suurvesiiri Damat Kara Davud Pashaga. Neil oli kaks last, poeg ja tütar. Paša tapeti 1623. aasta jaanuaris. Mõned ajaloolased ütlevad, et Dilruba suri pärast paša surma 1623. aastal, teised ütlevad, et ta abiellus uuesti ning suri aastal 1687.

Meedia

Tema tegelaskuju mängivad Melisa Ilayda Ozcanik ja Öykü Karayel Türgi seriaalis "Sajandi valitsejanna".
Senamiestis

Ajalugu

Kuna Senamiestis (tõlkes Vanalinn) on sisuliselt Kaunase vanalinn, siis langevad linnaosa ja linna varasem ajalugu ühte. Algselt oli linnaosa radiaalse planeeringuga, ent aastal 1540 kavandati sinna uus nelinurkse paigutusega tänavate võrgustik. Väljaspool Senamiestist paiknes ainult tänaseks Naujamiestisega kokku kasvanud Karmelitai ehk Kaunakiemise linnaosa. Aastal 1842 sai Kaunasest Kovno kubermangu halduskeskus, mis tõi kaasa linna kiirema kasvu. Nii alustati aastal 1847 senisest linnast ida poole uue Naujamiestise linnaosa (tõlkes Uuslinn) rajamist, mis muutis Senamiestise üheks Kaunase linnaosaks.
Senamiestise ja Naujamiestise linnaosi ühendavatest tänavatest tähtsaimaks kujunes Laisvės alėja, mis ulatus Kaunase Raekojja platsile. Aastaks 1923 oli Senamiestises 17 167 elanikku. Aastal 1939 rajati Senamiestisesse raamatukogu. Aastal 1982 muudeti Laisvės alėja osaliselt jalakäijate tänavaks. Sealse jalakäijate tsooni pikkus on 1621 meetrit ja tegemist on Ida-Euroopa pikima jalakäijate tänavaga.
Aastal 1993 rajati Nemunase ja Nerise ühinemiskohta 12,69 hektari suurune Santaka park, kuhu hiljem rajati ka BMX rattapark.
Kretheus ja Tyro

Kretheus ja Tyro olid Iolkose kuningapaar. Kretheus oli Tessaalia kuninga Aiolose ja Enarete poeg. Tyro oli Elise kuninga Salmoneuse ja Alkidike tütar. Kuna Salmoneus oli samuti Aiolose poeg, siis järelikult oli Tyro Kretheuse vennatütar. Neil olid pojad Aison ja Pheres. Lisaks olid Tyro Peliase ja Neleuse ema.
Tyro armastas jõejumalat Enipeusi, kuid too ei vastanud neiu tunnetele. Ühel päeval võttis aga Poseidon (mõne allika järgi Zeus) Enipeuse kuju ning heitis Tyroga ühte. Sellest vahekorrast sai Tyro kaksikpojad. Tyro kartis oma isa raevu ja sellepärast jättis pojad maha.
Poisid leidis Salmoneuse tallimees, kes kasvatas nad koos oma naisega üles. Neile pandi nimeks Pelias ja Neleus.
Kretheus ja Tyro abiellusid ning said kaks poega: Aisoni ja Pherese. Ent Kretheus sai teada, et tema naine oli jumalaga vahekorras olnud, ja tühistas seetõttu abielu. Ta võttis naiseks oma teenija Sidero ning Tyro pidi Siderot teenima. Sidero kohtles oma endist käskijannat väga halvasti, kuid Aisonit ja tema venda Pherest ta ei kiusanud; küllap seetõttu, et tal endal lapsi ei olnud.
Pärast Kretheuse surma sai Iolkose uueks kuningaks Aison. Siis aga ilmusid välja Pelias ja Neleus, kellele kasuisa oli nende vanematest rääkinud. Pelias tappis Sidero, makstes kätte oma ema julma kohtlemise eest. Sidero oli küll Hera templisse varjule läinud, kuid Pelias tappis ta otse altari ees. Pelias kukutas ka Aisoni ja hakkas ise Iolkost valitsema.
Tyro edasine saatus on teadmata. Arvatavasti ei elanud ta pärast seda enam kaua.
Elle Eha

Elle Eha (sündinud 26. detsembril 1941 Koidu külas, Vändra vallas) on eesti näitleja ja luuletaja.
Rakke vald

Asustus

Vallas oli üks alevik ja 30 küla.

Alevikud

Rakke

Külad

Ao – Edru – Emumäe – Jäätma – Kaavere – Kadiküla – Kamariku – Kellamäe – Kitsemetsa – Koila – Koluvere – Kõpsta – Lahu – Lammasküla – Lasinurme – Liigvalla – Mõisamaa – Mäiste – Nõmmküla – Olju – Padaküla – Piibe – Räitsvere – Salla – Sootaguse – Suure-Rakke – Tammiku – Villakvere – Väike-Rakke – Väike-Tammiku

Loodus

Vald paiknes Endla looduskaitseala kirdepiiril ja Pandivere kõrgustiku lõunaserval, seal asub ka Emumägi (166,5 m).
Rakke raudteejaamast umbes poolteist kilomeetrit kagu pool asub pika seljandiku kõrgeimas osas (132,9 m) Rakke linnamägi vaatetorniga (endine suusahüppetorn). Linnamäest põhja poole jätkub järskude orgude ja ümmarguste kuplitega seljandik – Rakke mäed. Voortest on kõrgeim ja silmapaistvaim Edru voor (133 m, suhteline kõrgus 40 m) Rakkest lõuna pool.

Ajalugu

Rakke vald moodustati 1992. aasta 9. aprillil.
2017. aastal otsustas Vabariigi Valitsus liita Rakke vald haldusreformi käigus moodustatava Väike-Maarja vallaga. Rakke Vallavolikogu ei nõustunud vabatahtliku liitumisega ning vaidlustas sundliitmise Riigikohtus, kuid jäi seal kaotajaks.
Arnold Wilhelm Nerling

Arnold Wilhelm Nerling (27. veebruar 1837 Riia – 28. november 1902 Muhu) oli Eesti vaimulik.
Õppis Straussi erakoolis Aizputes (saksapäraselt Hasenpoth), aastatel 1847–1854 gümnaasiumis. Tartu Ülikoolis õppis ta aastal 1855 botaanikat, kuid aastatel 1856–1859 õppis ta usuteadust, sai aastal 1859 kuldauraha (gold. Preis medaille). Oli aastatel 1860–1861 Heimtalis koduõpetajaks. Õppis aastatel 1861–1862 Leipzigi misjonikoolis. Ordineeriti 13. mail 1862 Riias õpetajaks.
Oli aastatel 1862–1866 misjonäriks Ida-Indias tamilite juures Trichinopoly (Tiruchirappalli), Tanjore (Thanjavur) ja Madura (Madurai) misjonijaamades. Teda peetakse esimeseks Eestist lähtunud misjonäriks Indias. Aastal 1867 oli tagasi Baltimail. 1868–1869 oli ta Jelgava Kolmainu koguduses (Miitavi St. Trinitatises) adjunktõpetajaks (pastor Neanderi juures). Aastal 1870 oli ta Järva-Madise Püha Matteuse koguduses venna Franz Johann Nerlingi juures, aastal 1871 oli ta Eestimaa vikaarõpetaja. Aastatel 1872–1902 oli ta Muhu Katariina koguduse õpetaja.

Isiklikku

Tema vend Franz Johann Nerling oli Järva-Madise Püha Matteuse koguduse õpetaja, poeg Wilhelm Adolf Nikolai Nerling oli Hanila- ja Varbla Urbanuse koguduse õpetaja.
Chisago maakond

Ajalugu

Maakond moodustati 1851. aastal.
Eesti NSV teeneline sotsiaalhooldustöötaja

Eesti NSV teeneline sotsiaalhooldustöötaja on Eesti NSVs välja antud aunimetus.
Aunimetust andis Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidium sotsiaalhooldussüsteemis vähemalt 15 aastat töötanud ja oma töös eriti silma paistnud töötajatele, "kellel on suuri teeneid sotsiaalhoolduse parandamisel vabariigis."
Eesti NSV teenelise sotsiaalhooldustöötaja aunimetust anti välja 1978. aastast. 1987. aasta alguseks oli selle aunimetuse saanud 26 inimest.
Pooljagu

Grupp suurema väeüksusena

Taktikalise tegevuse koordineerimiseks ja omavahelise koostöö organiseerimiseks võidakse formeerida rügementidest, pataljonidest või/ja kompaniidest lahinguülesande täitmiseks ajutisi lahingugruppe või taktikalisi gruppe.

Grupp Eesti riigikaitse ajaloos

Eesti sõjaväes nimetati 1940. aastani grupiks ka suurtükiväes ja õhutõrjes (õhukaitse) pataljonile vastavat (suurtükkidega relvastatud) üksust. Sellega seonduvalt nimetati Eesti Kaitseväes 1998. a taasloodud suurtükiväeosa samuti Suurtükiväegrupiks. Alates 2009. aastast nimetatakse kaitseväes pataljonile vastavat suurtükiväeosa suurtükiväepataljoniks (vastavat õhutõrjeväeosa nimetatakse õhutõrjepataljoniks).
Pereheitmine

Pereheitmine ehk sülemlemine on mesilaste paljunemisviis, mille käigus osa mesilasperest lahkub tarust. Osa noori mesilasi koos vana viljastatud emaga moodustavad sülemi, mis hakkab endale uut elupaika otsima.
Kui mesinikul õnnestub sülem kinni püüda ja tühja tarusse paigutada, saab ta endale ühe uue pere juurde. Kui aga sülem minema lendab, püüab see leida sobiva õõnsuse, kuhu kiiresti kärgi ehitama hakata ja mett koguda, et ema saaks munema hakata.
Burton Richter

Burton Richter (22. märts 1931 Brooklyn, New York – 18. juuli 2018 Stanford) oli Ameerika Ühendriikide füüsik.
Ta sündis juudi peres ja kasvas üles Queensis. Tema isa Abraham Richter oli tekstiilitööline.
1952. aastal sai ta Massachusettsi Tehnoloogiainstituudis bakalaureusekraadi ja 1956 doktorikraadi.
Ta juhtis Stanfordi lineaarkiirendi keskuse (SLAC) meeskonda, mis avastas 1974. aastal koos Brookhaveni Rahvusliku Laboratooriumi meeskonnaga (mida juhtis Samuel Ting) J/ψ mesoni. 
1976. aastal anti Richterile ja Tingile avastuse eest Nobeli füüsikaauhind.
Aastatel 1984–1999 oli ta SLAC-i juhataja.
Sander Raieste

Sander Raieste (sündinud 31. märtsil 1999 Tallinnas) on Eesti korvpallur, kes on mänginud KK Viimsi ja Audentese ridades. 12. Augustil 2016 sõlmis Raieste viie aastase lepingu Hispaania klubi Baskoniaga.
Raieste tegi oma rahvuskoondise debüüdi  29.Juunil 2018 mängus Suurbritannia vastu kus ta kogus 5punkti.
Mihhail Viktorov

Mihhail Viktorov (Михаил Владимирович Викторов; 24. detsember 1894 Jaroslavl – 1. august 1938) oli Nõukogude Liidu sõjaväelane (1. järgu laevastikuflagman).
Aastail 1921–1924 ja 1926–1932 oli ta Balti laevastiku ülem.
Latgale eeslinn

Latgale eeslinn (läti Latgales priekšpilsēta) on Riia linnaosa. Latgale eeslinn asub Riia kagu- ja keskosas Daugava paremal kaldal. Linnaosa pindala on 50 km² ja Läti Rahvastikuregistri andmetel elas seal 1. jaanuaril 2012 189 486 elanikku. Rahvaarvu poolest on Latgale eeslinn Riia suurim linnaosa. Linnaosa moodustati 1941. aasta jaanuaris ja kandis kuni 1990. aasta 28. detsembrini nime Moskva rajoon (Maskavas rajons). Praegustes piirides on linnaosa alates 1969. aastast.
Läti Rahvastikuregistri andmetel oli 1. jaanuaril 2012 Latgale eeslinna elanikest lätlasi 36,96%, venelasi 44,92%, valgevenelasi 4,57%, ukrainlasi 3,98%, poolakaid 2,19%, juute 1,09% ja teistest rahvustest inimesi 3,71%. 2,58% elanike rahvus oli teadmata.
Tiit Sillaots

Tiit Sillaots (12. detsember 1947 – 29. mai 2015) oli eesti looduskaitsetegelane. 
Õppis Lihula Keskkoolis. 1971. aastal lõpetas Eesti Põllumajanduse Akadeemia metsamajanduse eriala.
Töötanud Eesti Maaparandusprojektis projekteerijana, aastatel 1977–1985 Eesti NSV Metsainstituudi Majandusliku Uurimise Laboratooriumis, 1985. aastast Eesti NSV Metsamajanduse ja Looduskaitse Ministeeriumi Looduskaitse Valitsuses, 2000. aastast Keskkonnaministeeriumi looduskaitse osakonna nõunikuna.
Unetus (saade)

"Unetus" oli Eesti Televisioonis 2001–2006 näidatav saatesari, mis käsitles muu hulgas Eestis elavate venelaste (vt Eesti venelased) ja eestlaste ühiskonnaprobleeme, sealhulgas lõimumisküsimusi. 
Algul juhtis sarja Ainar Ruussaar koos Aleksandr Tšaplõginiga (vahepeal oli Aleksandri asemel Dmitri Mihhailov), viimasel kolmel aastal aga Reet Oja koos Aleksandr Tšaplõginiga.
2003 pälvis telesari Koosmeele auhinna.
Mohrenschildt

Mohrenschildt on Eestimaa aadlisuguvõsa.
Mohrenschiltide suguvõsale panid alguse Tallinna raehärra Johann Kochi pojad Johann ja Bernhard, kes aadeldati Rootsi kuninganna Kristiina poolt 20. septembril 1650. 
Vanema poja Johanni viimane meessoost järeltulija suri 1715. aastal, jättes järgi vaid perekonna noorema haru. Eestimaa rüütelkonnamatriklisse kanti Mohrenschildtide suguvõsa 1746. 
Läbi aegade kuulusid suguvõsale Nurme, Seidla, Tammiku, Jõgisoo, Hatu, Valingu, Risti, Kumna, Haiba, Laitse, Laulasmaa, Leebiku, Kurisoo, Käesalu ja veel palju teisi mõisu.
Dukuri mõis

Dukuri mõis (saksa keeles Duckern, varem Liphartshof, läti keeles Dukurmuiža) oli rüütlimõis Liivimaal Võnnu kreisis Võnnu kihelkonnas. Tänapäeval asub Lätis Priekuļi piirkonnas Priekuļi vallas.

Ajalugu

Gustav II Adolf andis selle mõisa Lademacherite suguvõsale. Aastast 1823 kuulus mõis Sieversitele.
Erika (laev)

Erika, pardatähisega KL-101 oli Kaitseliidule kuulunud Jaroslavets-klassi kaater.

Ajalugu

Laeva nimi oli ehitusjärgselt RK-134 ja see kuulus Riia ALMAVÜ -le. 
Eestisse toodi laev 1991. aasta detsembris ja Kaitseliidu omandusse läks see 24. juunil 1992. aastal nimega Erika. Erika seisis 1990. aastate algul Pirita sadamas, seejärel Paljassaares. Laeva üritati vahepeal anda ka Noorte Kotkaste kasutusse. Väljasõite ei toimunud ja laev kippus lõpuks sadamas uppuma. 
Hiljem tõsteti laev Miinisadamas veest välja ja lõigati vanarauaks.
Kaitseliidu käsutuses oli 1990-ndatel veel teisigi väiksemaid ujuvvahendeid.
Josep Maria Bartomeu

Josep Maria Bartomeu Floreta (sündinud 6. veebruaril 1963 Barcelonas) on Hispaania ettevõtja ja praegune FC Barcelona president.
Ta alustas presidendina pärast Sandro Roselli tagasi astumist 2014. aastal.
Diferentsiaalvõrrandi erilahend

Diferentsiaalvõrrandi erilahendiks nimetatakse diferentsiaalvõrrandi lahendit, mis saadakse üldlahendist konstandi C fikseeritud väärtuse C₀ korral. See tähendab y=f(x,C₀), kus y=f(x) tähendab siin ja ka matemaatikas üldiselt mingit funktsiooni ning C₀ on konstant ehk muutumatu suurus, mille arvuline väärtus on teada.
Tatjana Vorobjova

Tatjana Vorobjova (sündinud 26. juulil 1996 Tallinnas) on Eesti tennisist.
Ta on mänginud Fed Cupi Eesti koondises, kus tema võitude-kaotuste suhe on 4:7.
Naast

Naast on metallist vm materjalist kaunistav, tugevdav või kinnitav ilukilbike, -nupuke või -plaadike mingil esemel (nt rihmal, relval).
Ivar Petersen

Ivar-Heldur Petersen (aastani 1938 Peterson, 26. juuli 1929 Tallinn – 9. august 2007 Tallinn) oli Eesti matemaatik.

Haridus

Õppis Tallinna Õpetajate Seminari Harjutuskoolis 1936–1942, lõpetas 1947. aastal Tallinna 2. Keskkooli kuldmedaliga ja 1952. aastal Tartu Riikliku Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonna matemaatika erialal (cum laude).

Teaduskraad ja -kutse

Füüsika-matemaatikakandidaat 1955 (TRÜ, kinnitus 1956), väitekiri "Vahetatavate rühmade poolt moodustatud rühmade konstruktsioonist"; kaitses 1970 Teaduste Akadeemias edukalt doktoriväitekirja "Mitme muutuja funktsioonide identifitseerimise probleemid", kuid Moskvas ei kinnitatud kraadi. 
Dotsent 1955; vanemteadur 1964; professor 1973.

Teenistuskäik

TPIs 1952–1982: matemaatika ja teoreetilise mehaanika kateedri assistent 1952–1953, matemaatika kateedri vanemõpetaja 1953–1955, dotsent 1955–1960, professor (kohakaaslus) 1973–1982. 
Küberneetika Instituudi arvutuskeskuse juhataja 1960–1968; matemaatiliste meetodite sektori juhataja 1968–1986, teadusdirektor 1969–1984; matemaatika osakonna juhataja 1986–1993; mehaanika ja rakendusmatemaatika osakonna vanemteadur 1993–1997. 
TTÜs 1997–2003: TTÜ Küberneetika Instituudi mehaanika ja rakendusmatemaatika osakonna peateadur. 
AS ERGO Kindlustuse juhatuse liige.

Teadustöö põhisuunad

Rühmateooria, arvutusmeetodid ja matemaatiline statistika, statistiliste meetodite programmvara, kindlustusmatemaatika meetodid ja programmid; matemaatika rakendused ühiskonnas (parlamentaarse demokraatia modelleerimine, liikluskindlustuse mudelid).

Teadusorganisatoorne ja -administratiivne tegevus

Tema juhendamisel on kaitstud kandidaadi- ja doktoriväitekirju.
Juhendas 1980ndail uurimistöid arvutite rakendusvõimaluste ja vastava programmvarustuse alal; esines loengutsüklitega NSVL-s,  Saksamaal ja Soomes teaduslikel konverentsidel; oli Eesti NSV TA Füüsika-Matemaatika ja Tehnikateaduste Kaitsmise Nõukogu liige; Eesti Matemaatika Seltsi juhatuse liige ja asutaja (1987); ühingu Teadus vabariikliku metoodilise komisjoni liige; "Eesti nõukogude entsüklopeedia" toimetuskolleegiumi liige. Tallinna Teadlaste Maja asutaja- ja tegevliige.
Üle 70 teadustrükise.

Isiklikku

Tema isa oli Ferdinand Petersen ja ema oli Emma Petersen. Tema vennad olid Karl Endel ja Henno August Peterson.
Stiil (ajakiri)

Stiil oli Eesti naisteajakiri, mis ilmus 1991–2009. Septembris 2009 ühines ajakiri Stiil ajakirjaga Anne ja ilmuma hakkas uus ajakiri: Anne & Stiil.
1991–1997 andis ajakirja välja AS Nord Trend, 1997–2000 AS Eesti Ajakirjade Kirjastus ja seejärel AS Ajakirjade Kirjastus. Ajakirja peatoimetaja oli Kristi Pärn-Valdoja.
Audru

Ajalugu

Keskajal Audrusse loodud Audru mõis oli Saare-Lääne piiskopkonna Audru ametkonna keskus.
1661 suri Audrus Rootsi feldmarssal Johan Banéri ja Eestimaa kuberner Heinrich von Thurni lesk Johanna Margaretha (1623–1661), kes oli Baden-Durlachi markkrahvi Friedrich V (1594–1659) ja tema esimese naise Barbara (1593–1627) tütar, Wirtembergi hertsogi Friedrich I (1557–1608) tütretütar.
Michael Pärt

Michael Pärt (sündinud 17. augustil 1977 Tallinnas) on eesti muusikaprodutsent .
Ta on ettevõtte Michael Pärt Musik OÜ asutaja ja Arvo Pärdi Keskuse üks kaasasutajaid.
Tema isa on helilooja Arvo Pärt.
Eduard Viirsoo

Eduard Voldemar Viirsoo (kuni 1935 Viirasson; 4. august 1903 Uderna vald, Tartumaa – 24. september 1988 Tucumán, Argentina) oli Eesti ja Argentina agronoom.
Lõpetas 1924. aastal Hugo Treffneri Gümnaasiumi. Õppis aastatel 1924-1930 ja 1932 Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonnas, lõpetas 1932. aastal agronoomina. 
Ta töötas aastatel 1930-1934 Türi gümnaasiumis õpetajana, oli aastatel 1934–1944 Tallinna linnaagronoom.
Aastal 1944 põgenes Rootsi, töötas Landskronas Weibullsholmi Sordiaretuse Instituudis assistendina.
1949 siirdus Argentinasse. Töötas Tucumáni Ülikoolis õppejõuna, oli 1957. aastast kartuli- ja aedviljasordiaretuse professor. Töötas Tucumáni provintsi taimekasvatuse katsejaamas, oli aastatel 1972-1982 Tafí del Valle kartulikasvatuse katsejaama ja "Banco de Germoplasma" direktor. Läks 1982 pensionile.

Teadustöö

Aretas kohalikele tingimustele sobivaid kartulisorte, töid kartuli ja aedviljade sordiaretuse alalt.

Isiklikku

Tema vend oli jurist, ajakirjanik ja poliitik Osvald Viirsoo (1901–1989).
Ta abiellus 1935. aastal Paula Tambergiga, nende tütar Maela Viirsoo (sündinud 1937) on Argentina radiokeemik ja tuumateadlane.
Hugo van der Goes

Hugo van der Goes (u 1430/1440 Gent – 1482 Auderghem) oli flaami maalikunstnik. 
Tema ning Jan van Eyck, Rogier van der Weyden, Hans Memling ja Dieric Bouts olid olulisimad varajased Hollandi maalikunstnikud.

Noorus

Olles sündinud kas Gentis või selle lähedal, kanti van der Goes 1467. aastal Genti maalijate gildi liikmete nimekirja kui meister. Järgmisel aastal oli ta seotud Brugge linna kaunistamisega, tähistamaks Charles Südi ja Yorki hertsogi tütre Margareti abiellumist. Charlesi kuninglikul sissemarsil Genti linna aastatel 1469 ja 1472 oli van der Goes vastutav heraldiliste kaunistuste eest. Vahemikus 1474–1476 oli ta Püha Luuka gildi vanem.

Elu kloostris

1478. aastal astus kunstnik ilmikvennana (frater conversus) Brüsseli lähedal Auderghemis asunud Roodi kloostrisse (hollandi keeles Rood-Klooster, prantsuse keeles Abbaye du Rouge-Cloître), mis kuulus Windesheimi augustiinlaste kogudusele. Ta jätkas maalimist ning jäi kloostrisse kuni oma surmani aastal 1482.
1480. aastal kutsuti ta Leuveni linna, kus tal paluti anda oma hinnangu kunstnik Dieric Boutsi tööle, mis oli jäänud pooleli kui kunstnik aastal 1475 suri. Veidi aega pärast seda, olles koos oma kloostrikaaslastega tagasiteel reisilt Kölni, langes van der Goes masendusse. See tõi kaasa enesetapumõtted ja enda neetuks kuulutamise, kuid pärast kloostrisse naasmist ta paranes haigusest.
Tema kloostris veedetud aeg on jäädvustatud tema kloostrikaaslase Gaspar Ofhuysi kroonikas. Aastast 1495 pärineb sakslasest arsti Hieronymus Münzeri ülestähendus, mille järgi oli üks Gentist pärit maalikunstnik seoses Genti altarimaalile plaanitud muudatustega melanhooliani viidud, ning see võib käia just van der Goesi kohta.

Töödest

Tema kõige kuulsam säilinud töö on Portinari altarimaal (triptühhon), mis hetkel asub Firenzes Uffizi galeriis. Töö tellis Firenzes asuva Santa Maria Nuova haigla San Egidio kiriku jaoks Tommaso Portinari, kes oli Medici panga Brugge haru juhataja. Triptühhon jõudis Firenzesse aastal 1483 ehk mõni aeg pärast selle valmimist. Kuna tegemist oli suurima madalmaade kunstiteosega, mida Firenzes näha võis, pälvis see palju kiitust. Itaalia kunstnik, arhitekt, kirjanik ja ajaloolane Giorgio Vasari kasutas oma teoses "Vite" (1550) selle autori nimena Ugo d'Anversa ("Hugo Antwerpenist"). See on Hugo autorsuse ainus dokumenteerimine; kõik teised teosed on talle omistatud tänu stiililisele võrdlusega mainitud altarimaaliga.
On ka selgunud, et Hugost jäi maha suur hulk joonistusi ning tema järgijad tegid kas nende või maalide endi põhjal suurtes kogustes kompositsioonide koopiaid, mida ei ole kunstniku enda joonistatuna säilinud. Oxfordi Ülikooli Christ Churchi kolledži galeriis säilitatakse joonistust Jakobist ja Rahelist ning arvatakse, et tegemist on haruldase säilinud van der Goesi autoritööga. Samas säilitatakse ka kahte värvitud pead, mis on fragment suuremast tööst.
Aumeistri kihelkond

Ajalugu

Aumeistri kihelkond kuulus kuni 1783. aastani Võnnu kreisi. Venemaa keisrinna Katariina II otsusega 3. juulil 1783 moodustati Riia ja Võnnu kreisi osadest Riia asehaldurkonna Valga kreis, mille koosseisu liideti ka Aumeistri kihelkond. Pärast asehalduskorra likvideerimist 1796. aastal jäi kihelkond Liivimaa kubermangu ja Valga kreisi koosseisu.
Sealne kirik hävis Teise maailmasõja lahingutes aastal 1944. Tänapäeval kihelkonna aladel oma luteri kogudust ei ole.
Misso kalmistu

Misso kalmistu on kalmistu Vastseliina kihelkonnas Võrumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Kaubi külas Rõuge vallas Võru maakonnas.
Kalmistu on arvele võetud ajaloomälestisena.
Kalmistul asub muu hulgas kabel, mille tornikell (valmistas 1882. aastal J. C. Schwenn) on arvele võetud kunstimälestisena.
Ilmi Laur-Paist

Ilmi Laur-Paist (sündinud 28. novembril 1980 Jõhvis) on eesti graafik ja kunstiõpetaja.
2003. aastal lõpetas ta Tallinna Pedagoogikaülikoolis kunstiõpetaja bakalaureuseõppe. Aastatel 2003-2004 õppis Rootsis Alsta Folkhogskolas kujutavat kunsti. 2005. aastal astus Eesti Kunstiakadeemia graafilise disaini magistriõppesse. Ta on alates 2005. aastast Sally Stuudios juhendaja.
Enar

Enar on mehenimi.