google/wiki40b huggingface dataset:
Maaparandus

Maaparandus ehk melioratsioon on pinnase, veetingimuste või maastiku eesmärgipärane ümbertegemine. Maaparanduse tulemusena asendatakse põlismaastikud ja pärandmaastikud tehismaastikega, mida iseloomustavad tasasemad alad, sirgemad vooluveekogud, muudetud veerežiim ja elustik.
Hüdrotehnilise maaparanduse puhul reguleeritakse vee hulka pinnases äravoolude muutmise kaudu. Maaparandus haarab nii kuivendamist kui ka niisutamist. Maaparanduse võteteks on kraavitamine, torutamine, vooluveekogude süvendamine ja õgvendamine jm.
Maaparanduse tavaline eesmärk Eestis on liigniiske ala muutmine viljelemiskõlbulikuks taimekasvatusele. Selle käigus tasandatakse maapinda, eemaldatakse kive ja endisi ehitisi, jne.
Ludwig Hermann Alexander Chlodwig

Ludwig Hermann Alexander Chlodwig (20. november 1908 Darmstadt – 30. mai 1968 Frankfurt) oli Hessen-Darmstadti suurhertsogliku perekonna pea oma venna surmast 16. novembril 1937 kuni surmani.
Ludwig abiellus 17. novembril 1937 Londonis Margaret Campbell Geddesiga. Eelmisel päeval oli teel pulma lennuõnnetusel hukkunud Ludwigi vanem vend Georg Donatus koos oma perekonnaga.
Ludwigi surmaga lõppes Hessen-Darmstadti liin ja Hesseni perekonna esindamine läks varasema kokkuleppe alusel perekonna Kasseli liinile.
Walter Mazzarri

Walter Mazzarri (sündinud 1. oktoobril 1961) on Itaalia endine jalgpallur. Pärast jalgpallurikarjääri lõppu on ta töötanud treenerina.
Ta on olnud muuhulgas SSC Napoli, Milano Inter ja Watfordi peatreener. Alates 2018. aastast on Itaalia kõrgliiga klubi Torino peatreener.

Treenerikarjäär

Mazzarri alustas tööd Napolis 6. oktoobril 2009 ja esimese hooaja lõpetas meeskond 6. kohal. Järgmine hooaeg oli veelgi parem, kuna klubi sai Serie A 3. koha ja seega ka õigust osaleda UEFA Meistrite Liiga hooaja 2011–2012 grupifaasis.
Vikerlased

Tegevus

Tegevus toimub 12. sajandil Eestis Saaremaal ja Rootsis Sig­tunas. Rahvas on kogunenud Saaremaa randa ja austab Ülot, kes on tulnud jõu- ja osavus­män­gude võitjaks. Saaremaa vanema Vaho tütar Juta ja lapse­põlve­kaaslane Vaike kroonivad teda lillepärjaga. Mõlemad tüdrukud armastavad Ülot. Ülo armastab aga Jutat. 
Vaho toob koos mandrilt Rävalast ja Ridalast tulnud saadikutega teate Sigtuna vürsti Olavi röövretkedest ja paluvad abi. Vaike toob teate, et rootslased Olavi juhtimisel on tunginud külla ja viinud endaga kaasa naisi. Nende hulgas on olnud ka Juta. Rahvas koguneb pühasse hiide, et paluda jumalatelt sõjaõnne eelseisvaks kättemaksuretkeks Sigtunasse. Kõik märgid ennustavad sõjakäiguks õnne. Retke juhtimine usaldatakse Ülole. Vaho lubab oma tütre retke õnnestumise korral Ülole naiseks. Vaike on sellest lubadusest masendatud. Mehed ruttavad vaenlast jälitama.
Juta on Sigtunas vangis ja igatseb kodu ja Ülo järele. Vürst Olav on temasse armunud, kuid Juta tõrjub mehe lähenemiskatseid ja soovi saada tema naiseks. Eestlased tungivad linna ja hävitavad selle. Ülo ja sõdalased tungivad lossi. Juta palvel jäetakse Olav ellu ja võetakse vangina kaasa. Olav järeldab sellest, et Juta pole ikkagi tema suhtes ükskõikne. 
Viker­lased saabuvad retkelt tagasi. Vaho teatab, et Ülo ja Juta pulmad peetakse järgmisel päeval. Juta ja Ülo on õnnelikud. Vaike on sügavalt kurb. Olavil õnnes­tub valvurite käest põgeneda. Kui Ülo hetkeks lahkub ilmub Olav veendunult, et Juta teda armastab ja palub Jutalt abi Saare­maalt pääsemiseks ning keelitab Jutat kaasa tulema. Juta keeldub. Olav tahab Jutat taas vägivaldselt kaasa võtta. Juta appihüüdu kuuleb Vaike, kes kutsub Ülo appi. Olav haarab Vaikelt noa, ründab Ülo selja tagant ja tapab ta. Olav põgeneb ja lubab Jutale järele tulla. 
Juta leinab oma armsamat ja rahvas nutab taga oma kangelast. Taas saabub külla Olav ja kutsub Jutat veelgi tungivamalt endaga Rootsi kaasa. Juta vastab, et vihkab Ülo mõrtsukat. Olav mõistab, et Juta ei hakka teda kunagi armastama, neab oma saatust ja läheb hulluks. Vaho korraldusel süüdatakse tuleriit, et sellel Ülo surnukeha põletada.
Kait Tamra

Kait Tamra (sündinud 14. jaanuaril 1962) on eesti laulja ja helilooja.
Nooruses tegutses mitmes muusikakollektiivis (Nipernaadi, Grüne Woche) viiuldajana. Kirjutas aastaid sahtlisse omaloomingulisi lugusid nii enda kui ka eesti luuletajate sõnadele.  
2002 andis ARM Music välja Kait Tamra omaloomingulise CD „Kõigel on kõigega seos“.  
Samal ajal hakkas ta andma soolokontserte ja esinema koos teiste eesti muusikutega (Tajo Kadajas, Indrek Kalda, Tõnis Mägi). 
2010 ilmus CD „Ainuke aeg“ ja noodiraamat „Kait Tamra laulud“. 
2011 jõudis tema lugu „Lubadus“ Eesti Laulu finaali.
Kait Tamra (sõnad Hando Runnel) laul „Kodu“ oli 2007. aastal XXV laulupeo poistekooride ja noorte meeste kooride repertuaaris (seade Oleg Pissarenko, dirigeeris Hirvo Surva).
XXVI laulupeol 2014. aastal kõlas ühendkooride esituses Kait Tamra enda sõnadele loodud "Oma saar" (seade Andres Lemba, dirigeeris Alo Ritsing).
Kait Tamra helilooming on kantud sügavalt läbi tunnetatud olulistest ja kestvatest moraalsetest väärtustest: ausus, hoolivus, väärikus, lugupidamine oma maa, keele ja rahvuse vastu. 
Lisaks oma tekstidele on ta viisistanud Eesti tuntumaid luuleklassikuid: Anna Haava, Betti Alver, Artur Adson, Marie Under, Viivi Luik, Hando Runnel, Juhan Viiding, Jaan Kaplinski, Villu Kangur, Virve Osila. 
"Kõigel on kõigega seos" on Tamra Kaidu tett ja laulõt laulõ albom, kon pääl om võrokeeline "Päiv lännü" ja 15 eestikeelist luku. Albom om ilmunuq 2002. aastagal lasõrtsõõri pääl, välläandja ARM Music.
Meelis Mälberg

Meelis Mälberg (sündinud 26. aprillil 1970 Räpinas) on Eesti poliitik, XII ja XIII Riigikogu liige.
Meelis Mälberg on lõpetanud aastal 1988 Räpina Keskkooli ja aastal 1994 Eesti Põllumajandusülikooli ettevõtluse ökonoomika erialal.
Kuulub Eesti Reformierakonda.
Meelis Mälberg oli 1998–2002 Räpina linnapea ja 2008–2009 Otepää vallavanem. Ta oli enne Riigikogu liikmeks saamist Põlva linnavolikogu liige.
Ta on Räpina paberivabriku omanik.
2015. aastast on ta Eesti Orienteerumisliidu president.
Vahalill

Kirjeldus

Lehed on tervete servadega, sakid puuduvad. Kujult alatest niitjatest kuni südamekujuliseni. Paljudele vahalilleliikidele on iseloomulikud ka mitmeaastased õievarred, see tähendab, et ühele ja samale õievarrele kasvavad õied mitu aastat järjest. Õisi võib ühel õievarrel olla ühest (Hoya patella) kuni mitmesajani (laialehine vahalill). Sama varieeruvad võivad olla ka õie suurused: mõnest millimeetrist (Hoya bilobata) kuni suureõielise vahalille 9,5 cm läbimõõduga õiteni.
Õiekroon on viietine.
Olles putuktolmlejad, eritavad mõne liigi (näiteks harilik vahalill ja südajas vahalill) õied rohkesti nektarit, mis lausa tilgub õitelt.
Kaubamaja tänav

Kaubamaja tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Südalinna asumis. Kaubamaja tänav algab Estonia puiesteelt ja lõpeb Rävala puiesteel. Kaubamaja tänav on põhja-lõunasuunaline ja ligi 150 meetri pikkune.
Kaubamaja tänav sai nime 4. oktoobril 1991.
Kasahhi keel

Kirjaviis

Kasahhi keele praegune kürilliline ortograafia kasutab muu hulgas tähte ұ.
Õpiringi kivid

Õpiringi kivid on kaks lähestikku paiknevat rabakivirahnu Tallinnas Nõmme–Mustamäe maastikukaitsealal, Kuusiku parkmetsas.
Suurem kivi paikneb männiku serval. Rabakivi on vertikaalsete külgedega ja ebatasane. Kivi mõõtmed on 5,4×4,3×3,1 m ja ümbermõõt 14,9 m. Väiksem rahn paikneb esimesest umbes 50 m ida pool niiskes lodumetsas. Rahn on samuti järskude külgedega, mõõtudega 3,2×2,4×1,5 m ja ümbermõõt on 9,5 m.
Õpiringi kivid on nime saanud neid 1935. aastal uurinud ja mõõdistanud Tallinna koolinoorsoo loodussõprade ühingu geograafia õpiringi järgi. Kivid on kaitse all alates 22.05.1992 aastast.
Hiidürask

Levila

Neid võib kohata Põhja-Euroopa, Siberi ja Jaapani okasmetsades. Võõrliigina elavad nad ka Iirimaal, Suurbritannias jm.

Kirjeldus

Täiskasvanud hiidürask on  6–9 mm pikkune.

Paljunemine

Sigimisperioodil moodustavad nad peresid (nii monogaamseid kui polügaamseid) ja paljunevad eelistatult kuuse koore all kuid pereelu on võimalik ka mändide (sh harilik mänd) ja nulgude koore all. Emane hiidürask muneb harilikult 100 kuni 150 muna. Nad toituvad üheskoos perekäikudes.

Tüvekahjur

Nende perekäigud nõrgestavad puud. Arvatakse, et nad viivad puitu südamemädanike seeni. Seetõttu peetakse neid taimekahjuriteks.
Patrick Marber

Patrick Marber (sündinud 19. septembril 1964 Londonis Suurbritannias) on inglise näitekirjanik, režissöör, näitleja ja Oscarile nomineeritud stsenarist.
Ta on kirjutanud stsenaariumid filmidele "Closer" ("Tule lähemale"; 2004) ja "Notes on a Scandal" ("Ühe skandaali märkmed"; 2006).
Tegelik mõõde

Tegelik mõõde (inglise keeles actual size) on valmisdetaili mõõde, mis on mõõdetud ettenähtud täpsusega. Absoluutselt täpselt ei saa midagi valmistada- alati jäävad hälbed ja mõõtemääramatus, mis olenevad materjalist, temperatuurist, valmistamise tehnoloogiast, lõikeriista kulumisest jms. Ka detailipartii töötlemisel samas pingis samadel tingimustel esinevad mõõtmetes ikkagi erinevused. Täpsus on suhteline mõiste. See on parameetri tegelike väärtuste lähenemise aste tema teoreetiliselt täpsele väärtusele. Tegelik mõõde peab asuma piirmõõtmete vahel.

Parandatav ja parandamatu praak

Mõõtmeid, mis avade puhul on alla vähima piirmõõtme, nimetatakse parandatavaks praagiks, sest neid saab veel mõõtu töödelda (sisetreimine, lihvimine, hõõritsemine). Kui aga ava tegelik mõõde on suurimast piirmõõtmest suurem, siis on tegemist parandamatu praagiga, sest seda enam töötlemisega parandada ei saa. Võllide puhul on tegelikud mõõtmed üle suurima piirmõõtme- parandatav praak ja tegeliku mõõtmed alla vähima piirmõõtme parandamatu praak.
Louis Claude Richard

Louis Claude Marie Richard (19. september 1754 Versailles – 6. juuni 1821 Pariis) oli prantsuse botaanik.
Louis Claude Richardi suguvõsas oli olnud juba mitu põlvkonda loodusteadlasi. Botaanika vastu hakkas ta huvi tundma juba lapsena; ta oli ka hea joonistaja ning teenis õpingute ajal selle oskusega endale elatist.
Aastatel 1781–1789 kogus ta taimi Kesk-Ameerikas ja Kariibi mere saartel. Prantsusmaale tõi ta kaasa umbes 4000 taimest koosneva herbaariumi. Pärast koju naasmist asus ta Pariisi meditsiinikoolis botaanikat õpetama.
Ka tema poeg Achille Richard oli botaanik.
Louis Claude Richardi kirjeldatud taksonitele lisatakse autorilühend Rich..
Keava-Esku oos

Keava-Esku oos (ka: Keava mäed, Keave-Esku servamoodustised) on oos Rapla maakonnas Kehtna vallas. Oos on arvele võetud ürglooduse objektina. Oosi kaitstakse Kõnnumaa maastikukaitseala koosseisus.
San Benedetto del Tronto

Haldus

San Benedetto del Tronto piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Acquaviva Picena, Grottammare, Martinsicuro (TE), Monteprandone.
Paljassaare kari

Paljassaare kari on madal koht (kari) Tallinna lahes Paljassaare poolsaare tipu lähedal.
Kari koordinaadid on 59° 30′ N, 24° 42′ E.
Nekrassovskoje rajoon

Haldusjaotus

Nekrassovskoje rajoonis on 286 asustatud punkti (sealhulgas kolm linna tüüpi asulat), mis kuuluvad kolme valla (külaasunduse) koosseisu.
Ilon Wikland

Ilon Wikland (sünninimi Maire-Ilon Pääbo; sündinud 5. veebruaril 1930 Tartus) on eesti päritolu rootsi kunstnik ja illustraator, kes on tuntud kui Astrid Lindgreni raamatute illustreerija.
Lapsepõlve veetis ta Haapsalus. Õpinguid alustas Tallinnas, kuid aastatel 1939–1944 õppis ta Haapsalu 1. algkoolis.
Aastal 1944 põgenes kolmanda NSV Liidu okupatsiooni eest koos klassiõe perega Rootsi.
20-aastaselt tutvus Ilon Astrid Lindgreniga, kellele tema joonistused meeldisid – sellest sai alguse nende pikk koostöö.

Teoseid

Esimene raamat, mida Wikland ametlikult illustreeris, oli 1954 ilmunud "Mio, mu Mio".

Iloni Imedemaa

1. juulil 2009 avati Haapsalus Läänemaa Muuseumis Ilon Wiklandile pühendatud teemakeskus Iloni Imedemaa.

Isiklikku

Tema isa oli tsiviilinsener Max Pääbo ning ema Pallase lõpetanud maali- ja tekstiilikunstnik Vida Pääbo-Juse. 
Aastal 1951 abiellus ta mereväelasega. Paaril on neli tütart.
Wikland elab praegu Stockholmis.
Freiburg/Elbe

Ajalugu

Freiburg kuulus 1180. aastal loodud vürstlikku Bremeni peapiiskopkonda. 16. sajandi keskpaigas võttis Freiburg omaks luterluse. Tilly juhitud Katoliikliku Liiga okupatsiooni ajal (1628–1630) kannatas Freiburg uuestikatoliseerimise katsete all. 
1648. aastal muudeti vürstlik peapiiskopkond Bremeni hertsogkonnaks, mida valitseti esmalt personaalunioonis Rootsi ja 1715. aastast Hannoveri krooniga. 1807. aastal annekteeris hertsogkonna üürike Vestfaali kuningriik, 1810. annekteeris selle Prantsusmaa. 1813. aastal anti hertsogkond tagasi Hannoveri kuurvürstkonnale, mis – pärast ülendamist Hannoveri kuningriigiks 1814. aastal – liidendas hertsogkonna reaaluniooni ja hertsogkonna territooriumist, sealhulgas Freiburgist, sai 1823. aastal loodud Stade regiooni osa.
Roosna vald

Roosna vald (saksa keeles Rosenhof) oli vald Läänemaal Lääne-Nigula kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1890 ja siis liideti Roosna vald Taebla vallaga.
Valla alal asus Roosna mõis.
Kallavere savimaardla

Kallavere savimaardla (ka: Ülgase savimaardla) on üleriigilise tähtsusega savimaardla, mis asub Harju maakonnas Jõelähtme vallas. Maardla pindala on 36 ha.
Tootsa kihi paksus on 15–25 m ja geoloogiliselt on see Kambriumi ladestu Lontova kihistu aleuriitsavi. Maardla katendi paksus on maksimaalselt 3 m.
Maardla savi saab kasutada näiteks telliste valmistamiseks.
Maardlast on savi kaevandatud (nt 2002).
Stockholmi sündroom

Stockholmi sündroom on pantvangi(de)l vahel ilmnev psühholoogiline sündroom, milles pantvang ilmutab pantvangi võtjale lojaalsust ja poolehoidu, vaatamata viimase põhjustatud ilmsest ohust tema elule. Sageli asuvad Stockholmi sündroomiga pantvangid oma kinnihoidjat abistama või pärast vabastamist teda õigustama ja kaitsma.
Sündroomi kirjeldas esimesena rootsi psühhiaater Nils Bejerot, rääkides 1973. aasta suvel aset leidnud 6-päevasest pantvangikriisist Stockholmis Kreditbankenis. Selle ohvrid tegutsesid aktiivselt vastu oma vabastamisele, keeldusid hiljem tunnistusi andmast, kogusid raha oma vangistajate advokaatidele tasumiseks jms.
Evolutsioonilise tõlgenduse järgi on abitul inimesel kasulik pöörduda toetuse saamiseks tugevaima olemasoleva inimese poole ja teha temaga koostööd.
Stockholmi sündroomiga sarnane sündroom ilmneb sageli ka seksuaalse ärakasutamise või vägivalla ohvritel, kes asuvad süüdistamise asemel kurjategijat õigustama.
Stockholmi sündroomi nimetatakse ekslikult ka Helsingi sündroomiks.
Vastupidist olukorda, kus pantvangi(de) võtjad muutuvad vastuvõtlikuks oma ohvrite soovide ja nõudmiste suhtes, nimetatakse Lima sündroomiks.
Valerie Solanas

Valerie Jean Solanas (9. aprill 1936 – 26. aprill 1988) oli Ameerika feministlik kirjanik. Ta kirjutas SCUM Manifesto, mis ründas patriarhaalset kultuuri. Raamat on kuulus kui klassikaline undregroundi poliitiline kirjandus. Solanas sai kurikuulsaks, kuna üritas 1968 aastal mõrvata kunstnik Andy Warholi.

Elulugu

Valerie Jean Solanas sündis Ventoris, New Jersey lähedal Louis ja Dorothy Bondo Solanas tütrena. Tema isa kasutas teda seksuaalselt ära. 1940. aastal Valerie vanemad lahutasid ja ta kolis koos emaga Washingtoni. 1949 Valerie ema abiellus ja Valerie saadeti Katoliiklikku kooli. 1951. aastal 15-aastasena jäi Valerie rasedaks ühest meremehest. 1954. lõpetas Solanas Keskkooli ja läks Marylandi Ülikooli psühholoogiat õppima. Elatist teenis ta psühholoogia laboris ja hiljem ka prostitutsiooniga. 
1966 läks ta elama Greenwich Villagesse, kus ta kirjutas näidendi "Up Your Ass" mis kirjeldab mehi vihkavast prostituudist. Ta pöördus Andy Warholi poole, et see ta näidendi välja annaks. Warhol, kelle tööd tihti ära keelati, arvas, et see on politsei lõks, kuna see oli nii pornograafiline. Solanas helistas Warholile hiljem, et oma käsikirja tagasi saada. Warhol väitis, et see on kadunud ja pakkus talle osa filmis "I, A Man".
3. juunil 1968 lasi ta Warholi stuudios kolm lasku Warholi pihta, millest üks ka tabas, kuid ei tapnud. Ta üritas lasta ka kunstikriitik Mario Amayat ja Warholi manageri Fred Hughesi, kuid relv hakkas tõrkuma, kuna Valerie oli üritanud ise hõbekuule teha, mis toru ummistasid. Kohus määras talle 3 aastat, Warhol keeldus tunnistama tulema. Paljud feministid (Robin Morgan) protesteerisid Solanase vangistuse vastu. 
Valerie Solanas suri 52-aastasena San Franciscos emfüseemi ja kopsupõletikku. 
Solanase vaated tipnesid äärmusfeministliku SCUM-manifestiga (Society for Cutting Up Men)
1996. aastal tehti tema elul põhinev film I Shot Andy Warhol, kus Solanast mängis Lili Taylor ja Jared Harris mängis Warholi.
Warholi sõber Lou Reed ei andestanud solanasele kunagi tema mõrvakatset ning tegi laulu "I Believe" koos John Calega albumile "Songs for Drella", kus ta laulab "I believe/I would've pulled the switch on her myself."
Ringgoldi maakond

Ajalugu

Maakond moodustati 24. veebruaril 1847.
Stiimulõpe

Stiimulõpe on masinõppe ala, mis on inspireeritud biheiviorismist. Selle uurimisobjektiks on tarkvara põhiline agent, mille eesmärk on teostada tegevusi ümbritsevas keskkonnas nii, et tegevustest tulenev preemia oleks maksimeeritud. Probleemi üldisuse tõttu on see uuritud paljudes teistes valdkondades, näiteks mänguteooria, automaatika, majandusteadus, informatsiooniteooria, statistika, geneetilised algoritmid jt.

Sissejuhatus

Stiimulõpes on keskkond tüüpiliselt formuleeritud kui Markovi otsustusprotsess (MDP), kuna stiimulõppes rakendavad paljud algoritmid probleemi lahendamiseks dünaamilist programmeerimist. Tänapäevase stiimulõpe erinevus klassikalistest algoritmidest on see, et tänapäevase stiimulõpe algoritmidel pole vaja teada protsessi MDP-d ning nende abil saab lahendada suuri MDP-sid, kus täpsed lahendid on tihtipeale võimatud.
Stiimulõpe protsess erineb tavalisest juhendatud õppest selle poolest, et see ei kasutata sisend/väljund näidispaare ja suboptimaalsed tegevused ei ole otseselt korrigeeritud. Selle asemel on stiimulõpe algoritmide fookuseks nende tegevuste lõplik tulemus, mille saavutamiseks on vaja balansseeritud avastamist ja olemasoleva strateegia järgimist. Nende kompromiss on pidevalt uuritud lõpliku MDP-ga probleemide kontekstis, nagu multi-armed bandit.

Rakendus

Stiimulõppe algoritme rakendatakse paljudes valdkondades (nt robootikas ja majandusteaduses), aga väidetavalt on praeguseks tuntuim DeepMindi AlphaGo, mis 2016. aastal võitis Go viiemängulises seerias 4-1 maailmameistrit Lee Sedoli.
Vello Mäss

Vello Mäss (sündinud 26. oktoobril 1940 Tartus) on eesti allveearheoloog.
Ta on Eesti Meremuuseumi merearheoloogia teadur ja uurimislaeva "Mare" kapten.

Eluloost

Vello Mäss on kasvanud üles Rannamõisas õpetajate perekonnas. Jacques-Yves Cousteau allveefilmidest inspireerituna meisterdas Vello noorpõlves koos sõbraga ise allveevarustuse, mida koos katseati. Juba 30 minuti pärast arreteeriti nad Vene piirivalve poolt, süüdistatuna Rootsi põgenemise katses. Neil tuli kinnitada koos vanematega võimudele allkirjadega, et rohkem enam allveeasjandusega ei tegele.
Aastatel 1958-1962 õppis Mäss Tallinna Kalanduse Tehnikumis laevajuhtimise erialal. Seejärel töötas ta  tüürimehena külmutuslaevadel, kaptenina Läänemerel kalatraaleritel ja lõpuks Kirovi kalurikolhoosi laevastiku peakaptenina.
1978. aastal asus ta tööle Meremuuseumis, kus asus kohe propageerima ja eest vedama allveearheoloogilisi töid koostöös mereajaloolase Bruno Paoga ja arheoloog Vello Lõugasega. 1980 asutati Meremuuseumi juurde allveearheoloogia klubi Viikar. 1982 hangiti muuseumile Pärnust vana kalatraaler uurimislaevaks, mis sai nimeks Mare ja kapteniks sai Vello Mäss. 1988 sai Vello Mäss Meremuuseumi allveearheoloogia osakonna juhatajaks.

Isiklikku

Tema lell oli Eduard Mässo ja lelle pojapoeg on Edward Masso.
Johannes Üts

Johannes Üts  (1. november 1931 – 12. juuni 1981 Põlva) oli Eesti majandustegelane.
Johannes Üts lõpetas Elva Keskkooli 1950. aastal.
Aastal 1955 lõpetas ta Eesti Põllumajanduse Akadeemia ning asus 1955. aastal tööle Põlvamaal Ühenduse kolhoosis masina-traktorijaama agronoomina. 1956. aastal määrati ta Ühenduse kolhoosi esimeheks. 
Kolhooside liitmise ajal määrati ta Võidu kolhoosi esimeheks, kellena töötas 1971. aastani, seejärel oli ta aastatel 1971–1981 Põlva kolhoosi juhatuse esimees.
1974 anti talle aunimetus Eesti NSV teeneline agronoom.
Johannes Üts oli aastail 1959–1963 Eesti NSV Ülemnõukogu V ja 1980–1981 X koosseisu saadik, aastatel 1962–1966 lisaks veel NSVL Ülemnõukogu liige.
Ta on maetud Põlva kalmistule.
Vladislav Galkin

Vladislav Borissovitš Galkin (vene keeles Владислав Борисович Галкин (Сухачев-Галкин)) (25. detsember 1971, Moskva või Leningrad – 25. veebruar 2010, Moskva ) oli Venemaa näitleja, Venemaa teeneline kunstnik.
Tema esimene roll kinos oli Huckleberry Finn filmis "Tom Sawyeri ja Huckleberry Finni seiklused" (1981).
Ta leiti oma korterist surnuna 27. veebruaril 2010.
Eesti Riiklik Autoregistrikeskus

Eesti Riiklik Autoregistrikeskus (lühendatult ARK) oli Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi valitsemisalas tegutsev Maanteeameti hallatav riigiasutus.
Eesti Riiklik Autoregistrikeskus moodustati 1991. aastal Liiklusohutusametist eraldatud Registreerimis- ja Eksamikeskusest. Asutus pidas mootorsõidukite (autode, busside, mootorrataste, mootorrollerite, traktorite, liikurmasinate ning mootorkelkude) ja mootorsõidukijuhilubade riikliku registrit ning koordineeris ühtset riikliku mootorsõidukijuhtide väljaõppet ja tehnopoliitikat.
Tarmo Tuule

Tarmo Tuule (sündinud 26. veebruaril 1974) on eesti kirjanik, ristsõnakoostaja ja lauamängude autor. 
Tarmo Tuule esikraamat, vemmalvärsse sisaldav luulekogu “Mine värsse! Tuuletused 1992—2012”, ilmus 2013. aastal. Järgnevalt on Tuule avaldanud lasteraamatuid ja ühe koomiksiraamatu. Koos Piia Maistega on loonud karikatuure. Tema lastejutte ja luuletusi on ilmunud ajakirjas "Täheke" ja "“Pere ja Kodu”".
Tarmo Tuule on osalenud mitme populaarse lauamängu loomisel.
Tarmo Tuule oli aastail 2002-2018 ajakirja Ristik ja teiste Ajakirjade Kirjastuse ristsõnaväljaannete peatoimetaja.
Tuule on olnud  ka  mitme ristsõnalahendajatele suunatud käsiraamatu “Ristsõnastik” peatoimetaja.
Grande Arche

La Grande Arche de la Défense (ametlikult La Grande Arche de la Fraternité) on 110,9 meetri kõrgune monumentaalselt postmodernistlik pilvelõhkuja, mis asub Pariisi kõrghoonestatud ärikeskuses La Défense'is. Tühimikuga ehitis on arhitektuuriline vastus triumfikaarele.
Athenagoras (Kavadas)

Athenagoras (Αθηναγόρας, kodanikunimega Alexandros Kavadas, Αλέξανδρος Καββάδας; 16. jaanuar 1884, Corfu - 15. oktoober 1962, London) oli aastail 1951–1963 Thyateira metropoliit ja Lääne- ja Kesk-Euroopa eksarh. Ühtlasi oli ta eksiilis oleva Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku hooldaja alates 1953. aastast.
Ernst

Ernst on mehenimi.