google/wiki40b huggingface dataset:
Gyula Kállai

Gyula Kállai (1. juuni 1910 Berettyóújfalu, Hajdú-Bihari komitaat – 12. märts 1996 Budapest) oli Ungari kommunistlik riigitegelane.
Gyula Kállai oli pärit kingsepa perekonnast. Gümnaasiumi lõpetamise järel asus ta 1930. aastal Budapesti Ülikoolis õppima ungari ja ladina keelt. Ungari Kommunistlikku Parteisse astus ta 1931. aastal. 1932. aastal läks ta üle Debreceni Ülikooli. Ta oli üks kommunismimeelse Märtsirinde asutajaid, mille eest ta visati 1937. aastal ülikoolist välja. Seejärel oli Kállai Debrecenis ajakirjanik ajalehe Független Újság toimetuses. 1939–1944 töötas ta sotsiaaldemokraatliku ajalehe Népszava toimetuses. 1944. aasta septembris võttis ta osa illegaalse Ungari Kommunistliku Partei Keskkomitee asutamiskoosolekust. Alates 1945. aastast oli ta ajalehe Szabadság toimetaja ja Ungari Kommunistliku Partei Keskkomitee liige ja Keskkomitee propagandaosakonna juhataja. 15. juunil 1945 määrati ta Ungari peaministri kantselei administratiivseks riigisekretäriks ja 18. juulil 1945 poliitiliseks riigisekretäriks. 1945. aasta novembrist kuni 1946. aasta maini oli ta informatsiooni poliitiline riigisekretär. 1946–1948 juhatas ta Ungari Kommunistliku Partei pressiosakonda ja kultuuripoliitika osakonda 1948–1949. 1948–1949 oli ta ka Ungari presidendi kantselei juhataja.
11. juunist 1949 kuni 12. maini 1951 oli Gyula Kállai Ungari välisminister.
1951. aasta mais Gyula Kállai arreteeriti ja vangistati. Ta vabastati vanglast ja rehabiliteeriti 1954. aastal. Vangistusest vabanemise järel töötas ta esialgu Haridusministeeriumi kirjastusosakonna juhatajana. 1955. aasta veebruaris määrati ta haridusministri asetäitjaks. 1956. aasta juulis sai ta tagasi Keskkomitee liikmeks, kus ta asus juhtima hariduse ja kultuuri osakonda. 24. oktoobril 1956 valiti ta Ungari Töötajate Partei Poliitilise Komitee ja Sekretariaadi liikmeks. 7. novembril 1956 valiti ta Ungari Sotsialistliku Töölispartei Ajutise Täitevkomitee liikmeks. Gyula Kállai oli 1956–1989 Ungari Sotsialistliku Töölispartei Keskkomitee liige. Alates 1957. aasta veebruarist oli ta Keskkomitee sekretär ja Poliitilise Komitee liige. 28. veebruaril 1957 määrati ta Ungari kultuuriministriks. 1958–1989 oli ta Isamaaliku Rahvarinde Rahvusnõukogu esimees. 28. jaanuaril 1958 sai ta Ungari riigiministriks. 1958. aastast kuni 1961. aasta novembrini oli ta ka partei poliitilis-teoreetilise ajakirja Társadalmi Szemle peatoimetaja. 1960. aasta jaanuarist kuni 1965. aasta juunini oli ta Ungari Rahvavabariigi Ministrite Nõukogu esimehe asetäitja.
28. juunist 1965 kuni 14. aprillini 1967 oli Gyula Kállai Ungari Revolutsioonilise Tööliste ja Talupoegade Valitsuse esimees (sisuliselt valitsusjuht).
14. aprillist 1967 kuni 12. maini 1971 oli Gyula Kállai Ungari Riigikogu esimees. Ta oli Ungari Riigikogu liige aastatel 1945–1951 ja 1958–1990.
OG Elektra AS

OG Elektra AS on OG Elektra kontserni kuuluv jaekaubandusettevõte, mis alustas tegevust 1991. aastal kahe kauplusega. Ettevõtte kauplused kasutavad kaubamärki Grossi Toidukaubad.
Algusaastatel rajati kaupluseid ainult Lääne-Virumaale, kuid käesolevaks ajaks on ettevõttel oma keskladu ning 35 toidu- ja esmatarbekauplust mitmel pool Eestis. Kauplused asuvad Lääne- ja Ida-Virumaal, Tallinnas, Harjumaal, Jõgevamaal,Järvamaal, Tartu linnas, Raplamaal Kohilas ja Pärnumaal Vändras
Aastast 1991 on OG Elektra ASi juhatuse esimees ja ainuomanik Oleg Gross. 
OG Elektra AS annab tööd ligikaudu 700-le inimesele.
Sherlock Holmes: Varjude mäng

Võtteperiood

Filmimine toimus Suurbritannias Lõuna-Inglismaal Surrey krahvkonna Farnhami linnas (Bourne Woods), Oxfordshire'i krahvkonna Didcot' linnas (Didcot Railway Centre) ja Londoni Greenwichi linnaosas Greenwichi Kuninglikus Mereakadeemias (Old Royal Naval College). Mandri-Euroopas olid võttepaikadeks Prantsusmaa linn Strasbourg (nt Place de la Cathédrale) ja Šveitsi Luzerni kantonis Triengeni.
Rootsi keel

Struktuurist ja sõnavarast

Rootsi keele grammatiline struktuur on küll veidi raskem norra ja taani keele omast, ent ei valmista õppijaile kunagi suuremaid raskusi. Näiteks on verbil ühes kindlas ajavormis vaid üks vorm, mis kõikides pööretes on sama (nt arbeta (töötama) olevikus arbetar: jag arbetar, du arbetar, han arbetar, vi arbetar, ni arbetar, de arbetar, lihtminevikus arbetade: jag arbetade, du arbetade jne).
Rootsi keel jagab 100% skandinaavia sõnavara taani ning norra keelega. Kuid samas sarnaneb rootsi sõnavara kuni 90% ka lõuna-germaani keelte omaga, nt saksa ja hollandi sõnavaraga, niisiis ei valmista näiteks saksa või hollandi keelt oskavale õppurile erilisi raskusi; kui probleeme tekib, siis tavaliselt puudutavad need rootsi keele puhul vaid hääldust – grammatika ja sõnavara probleemiks ei kujune.
Kaitseliidu valveteenistus

Kaitseliidu valveteenistus on palgaline Kaitseliidu rahuaja süsteem, mille eesmärk on valvata Kaitseväe ja Kaitseliidu territooriume ja vara. Seadusega on neil lubatud valvata ja nad ka valvavad muid riigile kuuluvaid asutusi nagu näiteks Kaitseministeerium ja Eesti esindus Brüsselis.

Organisatsioon ja ettevalmistus

Kaitseliidu valveteenistus on koondatud rahuajal malevate valvekompaniideks. Valvekompaniid on mitmel Kaitseliidu maleval. Nende töö koordineerimiseks on Kaitseliidu peastaabis valveteenistuse jaoskond. Kaitseliitlasi, kes täidavad valveülesandeid, nimetatakse valvuriteks. Enne kaitseliitlase tööle asumist valvekompaniisse peab ta läbima valvuri eriala kursuse (VEK), kus õpetatakse 3 nädala jooksul seadusi, enesekaitset, mitut liiki relvi, tuleohutust ja muud. VEK lõpeb eksamitega.
Valveteenistuses olevad kaitseliitlased kannavad vasakul käel oranži valveüksuse tähistusega käiselinti.

Ajalugu

27. detsembril 2002 andis Kaitseväe juhataja viitseadmiral Tarmo Kõuts välja käskkirja, millega pandi Kaitseliidule kohustus võtta valve alla alates 1. jaanuarist 2003 kaheksa Kaitseväe väeosa. Seda saab lugeda valveteenistuse loomise ametlikuks algusajaks, kuigi juba enne seda tegeles Kaitseliit osade Kaitseväe objektide valvamisega.
Füüsiline õpikeskkond

Füüsiline õpikeskkond lihtsamas võtmes

Lihtsamalt öeldes on õpikeskkond see keskkond, mille loob õpetaja klassis, treener treeningul ja isegi õpilane omas kodus, kui ta õpib. Füüsilist õpikeskkonda saab muuta lihtsate asjadega, näiteks riputades seintele postreid (ainele või teemale vastavaid), reguleerides klassi/õppimiskoha valgust või muutes muul moel sealset olustikku.
Füüsiline õpikeskkond sõltub just õpetaja võetavatest teemadest ja sellest, kuidas ta annab seda õpilastele edasi, kas ta lihtsalt räägib klassi ees või teeb seda erinevate tegevustega, ülesannetega, joonistega vms illustreerides.
Andris Piebalgs

Isiklikku

Andris Piebalgs on abielus, tal on kolm last.
Ta oskab lisaks läti keelele inglise, saksa, prantsuse ja vene keelt ning vähesel määral eesti keelt.
Neeme Järvi

Neeme Järvi (kuni aastani 1940 Neeme Jööts; sündinud 7. juunil 1937) on eesti dirigent.

Elulugu

Neeme Järvi õppis Tallinna Muusikakoolis löökpille Kristjan Vestre klassis ja koorijuhtimist Helvi Voore klassis. Aastatel 1955–1960 õppis ta Leningradi konservatooriumis Nikolai Rabinovitši ja Jevgeni Mravinski juhendamisel orkestridirigeerimist.
Esimest korda esines ta dirigendina 18-aastaselt Eestis. Ooperit (Bizet' "Carmenit") juhatas ta esimest korda Leningradi Kirovi-nimelises teatris.
Aastal 1963 asus Neeme Järvi tööle Eesti NSV Riikliku Televisiooni ja Raadio Komitee Sümfooniaorkestri peadirigendina. Samal ajal nimetati ta ka Estonia teatri peadirigendiks. Seda tööd tegi ta 1976. aastani. Aastatel 1976–1980 oli ta Eesti Riikliku Sümfooniaorkestri (ERSO) kunstiline juht ja peadirigent.
Neeme Järvit tunti väljaspool Eestit hästi juba 1960. aastatel, mil ta esines pidevalt Leningradi Filharmoonia Sümfooniaorkestri ja teiste vene orkestritega kõikjal endises Nõukogude Liidus ja Ida-Euroopa maades.
Suurde rahvusvahelisse muusikaellu astus ta 1971. aastal, pärast võitu Accademia Nazionale di Santa Cecilia konkursil Roomas. Sellele sündmusele järgnesid kutsed paljude eliitorkestrite dirigeerimiseks ning tuntud ooperimajadesse.
1980. aastal lahkus Neeme Järvi koos perega Eestist ning asus elama Ameerika Ühendriikidesse. Alates 1982. aastast on ta Göteborgi Sümfoonikute peadirigent. Sel aastal tähistati tema kümnendat hooaega Detroiti Sümfooniaorkestri peadirigendina. Maestro Järvi on ka Jaapani Filharmoonikute esimene külalisdirigent ja Kuningliku Šoti Rahvusorkestri audirigent.
Tema dirigeerimisel on välja antud ligi 500 CD-plaati. Viimase 12 aasta jooksul on ta andnud 1119 kontserti 125 linnas, juhatades 72 orkestrit.
1987. aastast on ta Ameerika Ühendriikide kodanik.
1988. aastal valiti Neeme Järvi Välis-Eesti Muinsuskaitse Seltsi esimeheks.
2010. aasta septembris tuli Järvi taas ERSO peadirigendiks, kuid astus novembris 2010 tagasi.
2011/2012 hooajal töötas ta jälle ERSO peadirigendina. Samal ajal jätkas ta ka aktiivset kontserttegevust kogu maailmas, juhatades hooajal lisaks ERSO-le mitmeid maailmakuulsaid orkestreid kokku rohkem kui 50 kontserdil.
Tõvalased

Tõvalased (ka tuvalased ja tõvad; tõva keeles Тывалар Tõvalar; türgi keeles Tuva Türkleri või Tuvalar; mongoli keeles Tuva Uriankhai) on Lõuna-Siberis elav turgi rahvas. Ajalooliselt on nad tuntud ka mongolikeelse nime järgi urjanhaidena.
Tänapäeval on tõvalasi kokku üle 280 000, neist 236 000 Venemaal, 31 823 Mongoolias (5169 tõvalast, 26 654 uriankhaid) ja umbes 3900 Hiinas. 2010. aasta andmetel moodustasid tõvalased 82,0% Venemaa koosseisu kuuluva Tõva Vabariigi elanikkonnast.
Tõvalased kõnelevad turgi keelte hulka kuuluvat tõva keelt, nende etniliste juurte seas on mongoli, turgi ja samojeedi rahvad. Levinumad võõrkeeled on vene ja mongoli keel.
Tõvalaste ajalooline asuala jaguneb üheksaks kožuuni-nimeliseks piirkonnaks: Todža, Salchak, Oyunnar, Hemtšik, Khaasuut, Shalyk, Nibazy, Daavan & Choodu ning Beezi. Esimest nelja neist valitsesid uriankhai mongoli vürstid, ülejäänuid bordžigiti mongoli vürstid.
Ajalooliselt on tõvalased olnud karjakasvatajaist rändrahvas. Tuhandeid aastaid on nad kasvatanud kodukitsi, lambaid, kaameleid, põhjapõtru, veiseid ja jakke. Traditsiooniliselt on nad elanud vildiga kaetud jurtades või kasetohu või nahkadega kaetud tšummides, mida nad aastaaegade vaheldudes kolivad ühelt karjamaalt teisele.
Tõvalaste traditsiooniline usund on tengriismiga läbi põimunud Tiibeti budism.
Tõva muusikast on kõige tuntum kõri- või kurgulaul, selle viljelejad on korduvalt esinenud ka Eestis.

Uriankhaid

Rahvanime uriankhaid tähendus on segane. Mongolid nimetasid nii kõiki metsarahvaid, sealhulgas tõvalasi. Ka Mongoolias endas on rahvaid, keda selle nime all tuntakse. Sama nime varianti Uraŋxai kasutati jakuutide kohta. Venelane Pavel Nebolsin kirjeldas 1850. aastail Volga kalmõkkide Uranhu klanni. Veel üht sama nime varianti Orangkae (오랑캐) tarvitati Koreas kõigi "barbarite" kohta, kes elasid Koreast põhjas.
Guangzhouwan

Guangzhouwan (hiina 廣州灣, lihtsustatud kirjas 广州湾) oli Prantsusmaale kuulunud koloonia Hiina lõunarannikul Leizhou poolsaare idaosas.
Prantsusmaa annekteeris selle 1898. Hiina keisririik andis 1900. aastal Guangzhouwani formaalselt 99 aastaks rendile.
Piirkond hõlmas Gaozhou prefektuurist (Kow Chow Fu) 18×10 km ja Leizhou prefektuurist 24×18 km suuruse ala. Koloonia kogupindala oli 842 km². Aastal 1935 elas seal 209 000 inimest. Prantslased andsid keskasulale uueks nimeks Fort Bayard.
Veebruaris 1943 okupeeris Guangzhouwani Jaapan. 1945 läks see tagasi Prantsusmaa valdusesse ja 1946 anti see Hiinale tagasi. Keskasula sai tagasi nime Zhanjiang.
Oratoorium (arhitektuur)

Oratoorium (ladinakeelsest sõnast orare, palvetama) on ruum palvetamiseks katoliku kirikus, palvesaal. Oratooriumi all võidakse pidada silmas ka kodukabelit või muud, tavaliselt ristkülikukujulise põhipinnaga ehitist.
Jeremy Lin

Jeremy Shu-How Lin (sündinud 23. augustil 1988 Los Angeleses) on Ameerika Ühendriikide korvpallur. Jeremy Lin alustas NBA karjääri klubis Golden State Warriors aastal 2010, aga mängis vähe ja ta suunati NBA D-League'sse. Enne 2011-12 hooaja algust Lin liitus klubiga New York Knicks. Kuni 2012. aasta veebruarini mängis Jeremy Lin jälle D-League'is, siis aga teenis ta endale koha meeskonna algviisikus. 2012. aasta suvel sõlmis Jeremy Lin kolmeaastase lepingu klubiga Houston Rockets. Mängija edukas start tegi ta populaarseks fännide seas ja Lin'iga seotud uudiseid tihti nimetatakse "Linsanity" (mängija perekonnanimi Lin + "insanity" - hullumeelsus). Alates 2014. aastast mängib Lin Los Angeles Lakersis.
Tuhk-lehelind

Tuhk-lehelind (Phylloscopus humei) on põõsalindlaste sugukonda kuuluv lind.
Eestis on ta eksikülaline.
Thorvald Aagaard

Hans Thorvald Aagaard (8. juuni 1877 Rolsted, Fyn – 22. märts 1937 Ringe) oli taani helilooja.
Aastal 1898 sai ta Kopenhaagenis pisut õpetust Carl Nielsenilt ning 1900–1902 õppis ta Kopenhaageni konservatooriumis viiulit, orelit (Otto Mallingilt) ja muusikateooriat (Jørgen Ditleff Bondesenilt). Pärast sõjaväeteenistust õppis ta Carl Nielseni juures kontrapunkti ja kompositsiooni ning Thomas Laubi juures muusikaajalugu.
Aastal 1905 sai ta Ryslinges koguduse organistiks ja kooliõpetajaks. Aastal 1907 rajas ta orkestri Fynske Musikantere.
Ta tegeles Thomas Laubi vaimus kiriku- ja koolilaulu uuendamisega, luues lihtsaid, kuid väljendusrikkaid viise. Tema tuntumad laulud on "Jeg ser de bøgelyse øer" (Laurits Christian Nielsen; kuulub Taani kultuurikaanonisse), "Sorgløst kan vi ej synge dit Navn" (Valdemar Rørdam), "Spurven sidder stum bag Kvist", "Sneflokke kommer vrimlende", "Jeg lagde min Gaard i den rygende Blæst" ja "Han kommer med Sommer, han kommer med Sol" (Jeppe Aakjær). Neli tema laulu on lauluraamatus "Den danske Koralbog".
Aastast 2005 on Ryslinges väljak Th. Aagaards Plads tema kujuga, mille autor on Søren West.
Naissaare kalmistu

Naissaare kalmistu asub Viimsi vallas Harju maakonnas Naissaarel Tagakülas. Kalmistu on arvele võetud ajaloomälestisena.
Sõna

Ortograafiline sõna

Häälduspõhise kirjasüsteemi puhul võib sõnaks nimetada ka hääliku või häälikute grupi üleskirjutust kirjatähtede abil. Sõnade kirja panemiseks on ka teisi meetodeid, nt piktogrammide või hieroglüüfidena.
Sõna all võib paljudes kirjasüsteemides mõista tähtede lõplikku jada, mis on naabersõnadest eraldatud tühikutega ja  esitab keeleliselt sõnavormi.
Johann Knopius

Johann Knopius (ka Cnopius, Knopff; 1579 Saksamaa – 11. jaanuar 1632 Tallinn) oli Eestimaa vaimulik.
1608. aastal oli ta Tallinna linnakooli konrektor. Samal aastal kutsuti ta Niguliste koguduse diakoniks.
Aastatel 1614–1626 oli ta Tallinna superintendent.
Reet Ann Nurmberg

Reet Ann Nurmberg (aastast 1974 Reet Howell; 19. märts 1945 Ängelholm, Rootsi – 10. juuni 1993 Brisbane) oli eestlasest sporditeadlane ja -ajaloolane.
Ta sündis Ängelholmis, Skåne maakonnas, Rootsis. Aastal 1967 lõpetas ta ajaloolasena Toronto Ülikooli, ta oli Eesti Akadeemilise Kodu esimees ja korporatsiooni Filiae Patriae esinaine. Aastal 1970 kaitses ta Alberta Ülikoolis magistrikraadi ja aastal 1972 Berkeley ülikoolis (Californias) doktorikraadi teemal "Sport ja kehaline kasvatus Eestis"
Ta on tegelenud võimlemise, tennise ja pikamaajooksuga. Ta pidas aastatel 1972–1973 loenguid Palomari kolledžis, aastatel 1974–1979 oli ta San Diego ülikoolis abi- ja kaasprofessor, aastatel 1979–1981 oli ta Ottawa ülikoolis kaasprofessor. Aastal 1982 pidas ta loenguid Brisbane'i kolledžis, aastatel 1983–1989 oli ta teaduriks Queenslandi Ülikoolis, aastatel 1983–1989 kaasprofessoriks Queenslandi Tehnikaülikoolis.
Ta osales Austraalia Olümpiakomitee allüksuste ja rahvusvaheliste teadusorganisatsioonide töös, aitas korraldada ülemaailmseid konverentse ja kongresse. Ta on kirjutanud 15 raamatut ja üle poolesaja ulatusliku artikli või raamatupeatüki (enamasti koos abikaasa Max Howelliga).
Ta oli aastal 1982 üks Austraalia Mängude peakorraldajaid. Aastal 1991 valiti ta Ameerika Kehalise Kasvatuse Akadeemia kirjavahetajaliikmeks, aastal 1992 Austraalia Olümpiakomiteesse, aastal 1993 pälvis Saksa Olümpiainstituudilt aunimetuse Olympic Scholar.

Isiklikku

Ta abiellus aastal 1974 Max Howelliga. Mäesuusataja Tiiu Nurmberg on tema vennatütar.
Tiina Prükk

Elulugu

Tiina Prükk on meediku tütar.
Lõpetas 1966 Tartu 2. Keskkooli, 1972 TÜ arstiteaduskonna, meditsiinikandidaat (1990, Leningradi Sanitaaria ja Hügieeni Instituut), väitekiri "Прогностическое значение некоторых показателей гуморального иммунитета при остром гепатите B". Oli 1972–75 Kuressaare Keskhaigla terapeut, 1975–78 TÜ nakkushaiguste, dermatoloogia ja veneroloogia kateedri vanemlaborant, 1978–92 assistent, 1992–95 TÜ nakkushaiguste kliiniku vanemassistent, aastast 1996 a. dotsent.

Teadustöö

Uurinud ägedat viirushepatiiti, puukidega levivaid haigusi, humoraalset ja rakulist immuunsust, hantaviirusinfektsioone. Üle 30 teadustrükise, 1 patent, õppevahendeid.
Schley maakond

Ajalugu

Maakond moodustati 1857. aastal.
Vesivaksurlased

Välimus

Vesivaksurlased on hallikat või helepruuni värvi ja suhteliselt suured võrreldes teiste liikidega Gerromorpha infraseltsis. Nad on enamasti ligikaudu 8 mm pikad, kuid võivad kasvada pikemaks kui 15 mm. Nende keha ja jalad on pikad ja saledad, meenutades kojuselisi. Vesivaksurlased on enamjaolt tiibadeta, kuid esineb ka tiivulisi liike. Nende pea on pikk, tavaliselt pikem kui keha. Silmad on pea keskkohast tagapool ja enamasti pea pinnalt väljaulatuvad. Tundlad on neljasegmendilised.

Levila ja eluviis

Vesivaksurlased on suhteliselt tavalised ja neid leidub kõikjal maailmas. Kõige suurem liigirikkus esineb troopikas. Väljaspool troopikat esineb ainult perekond vesivaksik (Hydrometra). 
Vesivaksurlased on tavaliselt järvede, lompide ja märgalade kallaste lähedal, enamasti veekogudes, kus puuduvad kalad. Nad eelistavad viibida veetaimestikus või liuglevad vaikselt üle veepinna, kus nad ärrituse korral on võimelised tegema kiireid sööste.
Vesivaksurlased on röövloomad, kuid toituvad ka jäänustest. Nende meelistoiduks on veepinnal elavad hooghännalised. Nad on võimelised ronima taimedel, kus nad jahivad teisi putukaid. Neil on viis vastsefaasi ja täiskasvanuks arenevad vastsed 4–6 nädalaga.

Süstemaatika

Vesivaksurlaste sugukonnas on 3 alamsugukonda ja 17 perekonda. Teada on 144 liiki.
Silja Miks

Silja Miks (sündinud 15. detsembril 1982) on eesti näitleja.
Ta on lõpetanud Rakvere Reaalgümnaasiumi 2001. aastal ja Viljandi Kultuuriakadeemia näitekunsti erialal 2005. aastal. Alates 2008. aastast töötab ta Rakvere Teatri näitlejana.
Hügroskoopsusvesi

Hügroskoopsusvesi ehk adsorptsioonivesi on mulla või kivimiosakeste pinnale tugevasti kinnitunud (adsorbeerunud) vesi. Adsorbeerumine osakestele toimub molekulaar- ja elektrostaatiliste jõudude toimel.
Taimed hügroskoopsusvett omastada ei suuda.
Eerik Hiisjärv

Eerik Hiisjärv (varem Erich Hindrikson; 30. aprill 1913 Tartu – 20. mai 1995 Tallinn) oli eesti vaimulik.
Ta lõpetas aastal 1931 Hugo Treffneri Gümnaasiumi. Teenis seejärel Kaitseväes. Aastatel 1933–1937 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Prooviaastal oli ta Torma ja Tartu Peetri koguduses. Ordineeriti 26. detsembril 1938 õpetajaks.
Ta oli aastatel 1939–1949 Kodavere Mihkli koguduse õpetaja. Aastatel 1949–1975 oli ta Haapsalu Püha Johannese koguduse õpetaja, olles aastatel 1968–1975 Lääne praostkonna praost; lisaks hooldas ta aastatel 1949–1956 Ridala Püha Maarja Magdaleena kogudust, aastatel 1968–1975 Martna Püha Martini kogudust ja aastatel 1972–1975 Noarootsi Püha Katariina kogudust; veel oli ta aastatel 1966–1990 konsistooriumi assessor. Aastatel 1975–1990 oli ta Tallinna Piiskopliku Toomkoguduse õpetaja ja aastatel 1976–1986 Tallinna praostkonna praost. Aastatel 1986–1987 oli ta peapiiskopi kohusetäitja. Jäi aastal 1990 emerituuri.
Olukvere mõis

Olukvere mõis (saksa keeles Olluckfer) oli Roela mõisa karjamõis Palamuse kihelkonnas Tartumaal.
Priipalu külanõukogu

Priipalu külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954.  
Priipalu külanõukogu moodustati 1945 septembris Valgamaal Kuigatsi vallas. Külanõukogu keskus asus Priipalu alevikus.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Priipalu külanõukogu 1950 septembris Valga rajooni koosseisu.
1954 juunis Priipalu külanõukogu likvideeriti, selle territoorium liideti Õru külanõukoguga.
Königshain-Wiederau

Vallaosad

Königshain, Wiederau, Topfseifersdorf ja Stein im Chemnitztal.
George Peppard

Noorus

George Peppard Juunior oli ehitusettevõtja George Peppard Seeniori ja ooperilaulja Vernelle Rohreri poeg. Ta lõpetas Dearborni keskkooli Michiganis.
17-aastane Peppard värvati 8. juulil 1946 mereväkke, kus ta teenis välja kaprali auastme ning lahkus pärast oma teenistuse lõppu 1948. aasta jaanuaris.
Aastatel 1948 kuni 1949 õppis ta Purdue Ülikooli ehitusteaduskonnas. Ta oli ka Purdue näitetrupi ja korporatsiooni Beta Theta Pi liige. Hiljem õppis ta Carnegie tehnikainstituudis (nüüd Carnegie Melloni Ülikool) Pittsburghis Pennsylvanias, kus sai 1955. aastal bakalaureusekraadi.

Dünastia

1981. aastal pakuti Peppardile Blake Carringtoni rolli telesarjas "Dünastia". Sarja pilootosa filmimisel, kus osalesid ka Linda Evans ja Bo Hopkins, tekkis Peppardil ja sarja produtsentidel Richard ja Esther Shapirol korduvalt eriarvamusi, muu hulgas sellepärast, et Peppardile tundus tema roll olevat liiga sarnane sarja "Dallas" tegelase J.R. Ewingiga. Peppard vallandati kolm nädalat hiljem, enne kui hakati sarja uusi osasid filmima.

Surm

Peppard oli eluaegne suitsetaja, kuid kui tal diagnoositi 1992. aastal kopsuvähk, siis loobus ta sellest. Vähk ei takistanud teda näitlemast ja ta jõudis 1994. aastal vahetult enne surma esineda uue sarja esimeses osas. Peppard suri 8. mail 1994. Kuigi ta kannatas kopsuvähi all, oli tema tegelikuks surmapõhjuseks kopsupõletik. Ta on maetud Northview kalmistule Dearbornis.
Natalja Šaptala

Natalja Šaptala (sündinud 18. aprillil 1959 Donetskis) on endine Ukraina Konstitutsioonikohtu (KSU) esimees.

Töökäik

2010. aasta septembris valis 10. Ukraina kohtunike kongress ta KSU kohtunikuks.
Kaapotkuub

Kaapotkuub on naiste villasest riidest ülerõivas, mis on vöö juurest läbi lõigatud, pihaosas liibuv ja alaosas kroogetega või voltidega.
Kaapotkuub oli algul levinud linnamoes. Eesti talunaiste moodi tuli see linnamoest 19. sajandi teisel poolel.
Vira Konõk

Vira Konõk (sündinud 27. septembril 1957) on Eesti ukrainlane.
Ta lõpetas 1974. aastal keskkooli kuldmedaliga ja 1979. aastal Lvivi Polütehnilise Ülikooli insenerina.
Alates 2001. aastast on ta Ukraina Kaasmaalaskonna Eestis esimees ja alates 2003. aastast Eesti Ukrainlaste Kongressi esimees.
Srebrenica massimõrv

Srebrenica massimõrva või Srebrenica genotsiidi nime all tuntakse 1995. aasta juulis aset leidnud enam kui 8000 bosnia mehe ja poisi tapmist ning piirkonnas olnud 25 000 – 30 000 põgeniku seas läbi viidud etnilist puhastust Bosnias ja Hertsegoviinas, Srebrenica linna ümbruses Serblaste Vabariigi Armee (serbia keeles: Војска Републике Српске (ВРС); serbia, bosnia ja horvaatia keeles: Vojska Republike Srpske (VRS)) poolt Bosnia sõja käigus. Kindral Ratko Mladići juhtimisel tegutsenud üksusi toetas genotsiidi läbiviimisel Serbia paramilitaarne üksus Skorpionid (serbia keeles: Шкорпиони/Škorpioni), mis kuni 1991. aastani oli ametlikult Serbia siseministeeriumi osa. Väidetavalt osales massimõrvas ka välismaalt pärit vabatahtlikke.
1993. aasta aprillis kuulutas ÜRO Kirde-Bosnias, Drina jõe orus asuva ümberpiiratud Srebrenica enklaavi ÜRO kaitse all olevaks turvaliseks piirkonnaks. 1995. aasta juulis aga ei suutnud seal viibiv 400-liikmeline Hollandi rahuvalvajatest moodustatud ÜRO kaitsejõudude (United Nations Protection Force – UNPROFOR) üksus takistada Serblaste Vabariigi Armeed linna hõivamast ja seejärel mõrvamast enam kui 8000 tsiviilisikut ja vangi.
Srebrenica massimõrv on suurim massimõrv Euroopas pärast Teist maailmasõda. Valdava osa mõrvatutest moodustasid täiskasvanud mehed ja teismelised poisid, kuid tapetute seas oli ka alla 15-aastaseid poisse, üle 65-aastaseid mehi ja väidetavalt ka väikelapsi. Bosnia võimude poolt kokku pandud esialgne nimekiri kadunuks jäänud isikutest sisaldab 8373 nime. 2010. aasta märtsi seisuga oli DNA aluse identifitseeritud 6414 genotsiidi käigus tapetut, kelle surnukehad on leitud massihaudadest ning 4524 massimõrva ohvrit on maetud Potočari memoriaali.