google/wiki40b huggingface dataset:
Tarvas (restoran)

Tarvas oli Tartu kesklinnas aadressil Riia tänav 2 Tartu Kaubamaja tiibhoones 1965–1997 tegutsenud restoran.

Ettevõte

Nõukogude ajal kuulus Tarvas ETKVL-ile. Pärast Eesti taasiseseisvumist vahetas ettevõte omanikku, 1995. aasta oktoobris omandas Tartu Tarbijate Kooperatiivilt inventari ja hakkas ruume rentima Reinu pizza kaubamärgi all tuntud toitlustusfirma AS Ratek. 1996. aastal iseloomustas Argo Taal Tarvast kui söögikohta, millest teised on aastatega ette läinud, samas kui Tarvas "on palju jäänud samale – kaheksakümnendate aastate väga heale tasemele". Samal aastal pälvis restoran Postimehe koostatud Tartu ajaviitekohtade edetabelis kolm punkti neljast kommentaariga: "Nostalgiaaustajatele, samasugune nagu kümme aastat tagasi." 31. detsembril 1997 lõppes koos Rateki rendilepinguga ka restorani tegevus, 1998. aasta 11. juunil avati restorani ruumides Eesti Ühispanga Tartu harukontor.
Restorani Tarvas juhatajana töötas 1979–1983 hilisem Tartu Kaubamaja direktor, haridus- ja teadusministeeriumi kantsler ning PRIA peadirektor Jaan Kallas. 1990–1994 juhatas restorani hiljem Tartu Ülikooli Kliinikumi toitlustusteenistuse juhiks saanud Juta Laatsit.

Meelelahutus

Restorani juurde loodi 1981. aastal ansambel Tarvas. Selle solist ja asutaja oli Guido Sooläte, ansamblis on muuhulgas mänginud Jüri Rosenfeld, Viktor Vassiljev, Peeter Jaska, Priit Pihlap, Žeka Koroljov, Anne Adams jt. Ka tegutses Tarvase varietee, kus esinesid näitlejad Tõnu Kilgas, Liina Orlova, Hannes Kaljujärv ja Vanemuise balletitantsijad.

Hoone

Hoone põhiosas asus Nõukogude ajal Tartu Kaubamaja, restoran ja majatarvete kauplus tegutsesid kolmekorruselises terrasiitkrohviga kaetud tiibhoones, kus teisel korrusel olid Tartu Tarbijate Kooperatiivi ruumid. Restorani kaunistas Elmar Kitse 1965. aastal loodud sgrafiitotehnikas figuraalkompositsioon, mis on osaliselt säilinud Turu tänava äärses endises pangasaalis. 2009. aastal tekitas muinsuskaitse ägeda vastuseisu Tartu Tarbijate Kooperatiivi plaan kaubamajahoone lammutada ja rajada selle asemele 14-korruseline hoone. Kuni selle ajani ei olnud maal kaitse all ning arutati võimalust võtta see kaitse all vallasmälestisena, sest vana kaubamaja ei peetud muinsuskaitse vääriliseks. Toonased ehitusplaanid jäid siiski majanduskriisi tõttu seisma.
Tarvase fassaadi ehtisid metallist sepistatud figuurid ("restorani välisseinalt Riia tänava poole vaatavad kaks pronksnaist ja haamriga pronksmees"), mis 2009. aastal oli Tartu Tarbijate Kooperatiivi haldusdirektori Tõnu Sooaru sõnul veel alles. Interjööri kujundas Viktor Salmre.
Tver

Majandus

Linna tähtsamad tööstusharud on masinaehitus (raudteevagunid, ekskavaatorid) ja toiduainetetööstus.
Valdis Mintals

Valdis Mintals (sündinud 11. detsembril 1979 Tallinnas) on Eesti iluuisutaja.
1996–2002 tuli ta 6 korda Eesti meistriks.
1995–2002 kuulus ta Eesti iluuisutamiskoondisse.
Nepali haldusjaotus

Nepal on jaotatud seitsmeks provintsiks, mis omakorda jagunevad 77 ringkonnaks.
Friedrich von Löwen (1600–1669)

Friedrich von Löwen (ka Friedrich Löwe; 1600 Koluvere linnus – 1669) oli Eestimaa päritolu Rootsi sõjaväelane (ratsaväe kindralleitnant), Eestimaa hertsogkonna sõja- ja maanõunik.
1646. aastal kinkis kuninganna Kristiina Löwenile Koluvere linnuse, koos selle juurde kuuluvate maa-aladega. Talle kuulus ka Seira mõis Kirbla kihelkonnas ja Mölby mõis Soomes.
20. septembril 1649 sai vana aadlist põlvnev ooberst Friedrich Löwe koos venna Gerhard Löwega (1608–1677) naturalisatsiooni korras Rootsi aadlikuks, ning ühtlasi ka vapiparanduse. Nende suguvõsa immatrikuleeriti 1723 Löwe (Löwen) nime all Rootsi rüütelkonda aadlisuguvõsana Nr.1739.
20. novembril 1652 määrati ta sõjanõunikuks Liivimaal, 21. mail 1655 ülendati ratsaväe kindralmajoriks ja 22. juunil 1657 kindralleitnandiks.
1657. aastal võitis Löweni juhitud Rootsi armee Vene-Rootsi sõja Valga lahingus Pihkva suurvojevood ja kindral Matvei Šeremetevi (1629–1657) juhitud vene väge.
1659 määrati ta Saaremaa kuberneriks ja temast sai ka Eestimaa maanõunik.
Friedrich von Löwen maeti 1669. aastal Kullamaa kirikusse.
Boris Kabur

Boris Kabur (aastani 1936 Boris Baigunov; 15. september 1917 Tallinn – 28. jaanuar 2002 Tartu) oli eesti kirjanik, tõlkija ja konstruktor-leiutaja.

Biograafia

Aastatel 1925–1931 õppis ta Tallinna 5. Algkoolis. Aastal 1936 lõpetas Tallinna poeglaste kommertsgümnaasiumi. 1942 Tartu Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonna magister.
Aastail 1942–1945 oli ta Tartu Ülikooli radioloogiakateedri assistent, 1945–1946 vangis. 1946–1947 töötas Üleliidulises Okeanograafia ja Merekalamajanduse Teadusliku Uurimise Instituudis Moskvas.
Aastad 1947–1954 veetis Siberi vangipõlves, kus koos teiste pagendatud teadlastega töötas Üleliidulises Metsatööstuse Ministeeriumi erikonstrueerimisbüroos välja bensiinimootori peal töötava käsisae. Kabur nimetas mootorsaage algul nimega "Taiga", hiljem hakati seda võimukandjate vastuseisu tõttu nimetama "Družbaks".
Aastal 1954 naasis ta Eestisse, kus hakkas vabakutseliseks kirjanikuks. Aastast 1966 kuulus ta Kirjanike Liitu.
Kabur valiti ka Idamaade kirjanduse teeneka tõlkijana Eesti Akadeemilise Orientaalseltsi auliikmeks.

Looming

On peale ilukirjandusliku loomingu tegelenud tõlketööga. Ta on tõlkinud muu hulgas Walt Whitmani, Valentin Rasputini ja Nikolai Roerichi teoseid. Ta on eesti keelde tõlkinud ka mitmeid eeposeid, näiteks sumerite eepose "Gilgameš" ning koostanud lasteversiooni "Haiavatast".

Isiklikku

Kaburi abikaasad olid Salme Kõiv, Vaime Vilgma ja Astrid Kuningas-Reinla.
Rosamunde Aulas

Rosamunde Aulas(sünninimi Rosamunde Meibaum; 13. mai 1904 – 16. mai 1977) oli eesti õpetaja ja koolijuht.
1940. aastate teises pooles oli ta Adila Algkooli juhataja.
Aastatel 1955–1959 oli ta Eesti NSV Ülemnõukogu IV koosseisu saadik.
1950. aastatest oli ta Tallinna 22. Keskkooli õppealajuhataja.
Ta on maetud Rahumäe kalmistule.
Alben W. Barkley

Alben William Barkley (24. november 1877 – 30. aprill 1956) oli Ameerika Ühendriikide poliitik, asepresident aastail 1949–1953 president Harry Trumani ajal.
Ta oli hariduselt jurist ja töötas 1901. aastast advokaadina.
1913–1927 oli ta Esindajatekoja liige ja valiti seejärel Senatisse.
Marcello Malpighi

Marcello Malpighi [martš'ello malp'iigi] (10. märts 1628 – 30. september 1694) oli itaalia arst ja loodusteadlane. Teda peetakse mikroskoopilise anatoomia rajajaks ning tema nime kannavad mitmed anatoomilised struktuurid nagu putukate erituselundid (Malpighi sooned), neerukehakesed (Malpighi kehakesed) jt.

Elukäik ja teadustöö

Malpighi sündis Bologna lähedal Crevalcores. Tema lapsepõlvest on vähe teada.
1646 astus ta 17-aastaselt Bologna ülikooli, mille lõpetas 1653. aastal doktorikraadiga nii meditsiinis kui ka filosoofias.
1656 läks ta Toscana suurhertsog Ferdinando II de' Medici kutsel Pisa ülikooli, kus sai tööd teoreetilise meditsiini professorina. 1659 naasis ta Bologna ülikooli, kus töötas professorina kuni 1662. aastani.
Enamiku oma töödest avaldas ta Kuningliku Seltsi ajakirjas. Tema esimene artikkel, mis tolles ajakirjas ilmus, rääkis konna kopsude anatoomiast; neid uurides oli ta avastanud 1661. aastal kapillaarid (kapillaarse vereringe).
1662–1667 oli ta professor Messina ülikoolis ja 1667–1691 taas Bologna ülikoolis.
1666 kirjeldas ta esimesena vere punaliblesid. Hiljem kirjeldas ta ka muid kehamoodustisi, näiteks kopsualveoole.
1669 nimetati ta esimese itaallasena Londoni Kuningliku Seltsi auliikmeks.
1691 kutsus paavs Innocentius XII ta oma ihuarstiks. Kolm aastat hiljem suri Malpighi Roomas ajurabanduse tagajärjel.
Poznańi Tehnikaülikool

Poznańi Tehnikaülikool (poola keeles Politechnika Poznańska) on tehnikaülikool Poolas Poznańis.
Ülikool asutati 1919.
Ülikoolis õpib üle 20 500 üliõpilase (umbes 2014).
Stabilitron

Põhimõte ja ühendamine

Stabilitroni töö põhineb pn-siirde läbilöögil teatud kindlat väärtust ületava vastupinge UZ toimel. Siis väheneb järsult dioodi takistus ja vastavalt tugevneb teda läbiv vool. Kui seejuures siirdel hajuv võimsus ei ületa lubatavat maksimaalset väärtust, siis voolu katkemisel dioodi vastutakistus taastub, nii et sel juhul läbilöök stabilitroni ei riku.
Siirde tugevalt legeeritud p- ja n-piirkondade vahel toimub tunnelläbilöök. Et seejuures moodustunud pn-siire on väga õhuke (umbes 10 µm), siis ei saa stabiliseerimispinge olla kuigi kõrge. Suhteliselt vähe lisandeid sisaldavate piirkondadega siirdes tekib laviinläbilöök; sel juhul on stabiliseerimispinge kõrgem. Tunnel- ja laviinläbilöögi piir on 5‒6 V vahemikus.
Stabilitroni tööpunkt valitakse pinge-voolu tunnusjoone järsult langeva vastuharu sirgosal (joonisel punkt A). Tüüpilises stabiliseerimisskeemis sisalduva piiramistakisti takistus R võetakse niisuguse väärtusega, et stabilitroni läbiv vool ei saaks ületada suurimat lubatavat väärtust IZmax.

Stabilitronide eriliike

Peale tavaliste stabilitronide valmistatakse veel täppisstabilitrone ja kaheanoodilisi stabilitrone.

Täppisstabilitronid

Täppisstabilitronide stabiliseerimispinge sõltub väga vähe temperatuurist. Selle saavutamiseks on neis stabiliseeriva siirdega järjestikku kaks päripingestatud siiret, mille pingelang muutub temperatuuri muutumisel vastupidi stabiliseeriva siirdega ja kompenseerib seega esineva stabiliseerimispinge muutuse.

Kaheanoodilised stabilitronid

Kaheanoodilises stabilitronis on kaks stabilitroni ühendatud nii, et üks on alati pärisuunas ja teine vastusuunas. Sel juhul ei ole vaja pöörata tähelepanu stabilitroni ühendamise polaarsusele ja pärisuunas töötav siire toimib ka temperatuuri mõju kompenseeriva elemendina.

Impulss-stabilitronid

Impulss-stabilitronid on mõeldud pingeimpulsside piiramiseks. Sel juhul valitakse tööpunkt B pinge-voolu tunnusjoonel veidi enne läbilöögipinget.

Stabilitron päripingerežiimis

Ränidioodi pärisuuna tunnusjoon on samuti võrdlemisi järsu tõusuga. See võimaldab kasutada ka pärisuuna režiimi 0,6‒1 V püsiva pinge saamiseks. Tööpunkt valitakse siis pärisuuna tunnusjoone järsult tõusval osal. Kõrgema stabiliseerimispinge saamiseks ühendatakse neid ühte korpusse kaks või kolm järjestikku. Selliseid seadiseid nimetatakse stabistorideks. Nende stabiliseerimispinge on väiksem kui stabilitronidel ja ka stabiliseeriv toime on väiksem.
Taso Mähar

Elukäik

1977. aastal astus Mähar Tartu Kunstikooli, et omandada puidu kunstilise töötlemise eriala. Pärast Tartu Kunstikooli lõpetamist 1981. aastal, suunati Mähar Tartu mööblikombinaati ja hiljem edasi vene sõjaväkke.  Tartu Mööblikombinaadis oli Mähar koos tunnustatud mööblidisainer Toivo Raidmetsaga kontorimööbli kujundajaks.
Aastatel 1985–1990 jätkas ta oma haridusteed Tallinnas, Eesti Kunstiakadeemia (tollane ERKI) sisearhitektuuri osakonnas. Mähari sõnul võimaldas Tartu Kunstikooli ja Eesti Kunstiakadeemia vahepealne paus tal leida kindlust oma erialavalikus sisearhitektina. 1990–1991 alustas Mähar EKE Projekt projekteerimisinstituudi ridades. Sellele järgnes töökoht arhitektuuribüroos Urbel ja Peil OÜ, aastatel 1991–2000. 1995 – 2006 töötas Taso Mähar EKA sisearhitektuuri osakonnas. Alates 2000. aastast töötab ta arhitektuuribüroos Emil Urbel OÜ , mis loodi sama aasta septembris. 
Alates 1992. aasta novembrist on Taso Mähar Eesti Sisearhitektide Liidu liige.

Looming

Rahuliku ning põhjamaise (sise)arhitektuuri pooldajana propageerib Mähar moodsat minimalismi läbi oma rafineeritud interjöörilahenduste. Tema silmapaistvamate interjöörilahenduste hulka kuuluvad Rocca al Mare koolihoone sisekujundus ning Rotermanni soolalao rekonstrueerimisjärgne interjöör.
Lisaks sisearhitektuurile on Mähar aktiivselt tegelenud näituse- ja mööblikujundusega.
Viis miinust

Mängijate arv

"Viit miinust" saab mängida minimaalselt kahe mängijaga, kuid mängijate arv ei ole piiratud. Optimaalseim mängijate arv on 2–4.

Mängijate viskejärjekord

Mängijate viskejärjekorra osas kindlaid reegleid ei ole. Kui mängijad viskejärjekorras kokkuleppele ei jõua, siis alustab mängu noorem mängija.

"Supi" erireegel

Näide kahe mängija korral. Kui mängija A viskab konkreetselt viskepositsioonilt sisse ning tema järel viskab samalt viskepositsioonilt sisse ka mängija B, siis peab mängija A viskama tema enda valitud positsioonilt veel ühe korra. Eksimise korral teenib mängija A miinuse. Tabamise korral läheb mängukord üle mängijale B, kes valib uue viskekoha.

Võitja väljaselgitamine

Mängu kaotab mängija, kes on teeninud esimesena viis miinust. Mäng käib kas esimese väljalangemiseni või senikaua, kuni kõik mängijad peale ühe on kogunud viis miinust.
Aedportulak

Välimus

Vars 30–50 cm kõrgune, lihakas, harunenud, enamasti lamav. Lehed äraspidimunajad, lihakad, tömbitipulised, paljad. Õied kollased.

Kasvatamine

Esineb rohkesti kultuurvorme ja sorte, mis erinevad taime kõrguse ning lehtede suuruse ja värvi poolest. Kasutatakse maitsetaimena ja köögiviljana.
Probleemtoode

Probleemtoode (inglise product of concern) on toode, mille jäätmed põhjustavad või võivad põhjustada tervise- või keskkonnaohtu, keskkonnahäiringuid või keskkonna ülemäärast risustamist.
Jäätmeseaduse (2004) kohaselt on Eestis probleemtooted patareid ja akud, mootorsõidukid ja nende osad, elektri- ja elektroonikaseadmed ja nende osad, rehvid ning põllumajandusplast. Varasema jäätmeseaduse redaktsiooni järgi arvati probleemtoodeteks ka PCB-sid (polükloorbifenüüle) sisaldavad seadmed.
Kia Soul

Kia Soul on Kia maasturilaadne kompaktauto. Seda on toodetud kaks põlvkonda.
The Savage Playground

"The Savage Playground" on Rootsi glam metal'i bändi Crashdïet neljas stuudioalbum. Album ilmus ülemaailmselt 22. jaanuaril 2013 ja 25. jaanuaril Skandinaavias.
See on teine album, kus pärast eelmise laulja H. Olliver Twistedi lahkumist astub üles bändi uus laulja Simon Cruz. Album salvestati 2012. aasta suvel ja sügisel ning selle produtsent on Otto Wellton. Esimene singel albumilt on "Cocaine Cowboys".
Stavangeri toomkirik

Ajalugu

Stavangeri kirikut hakati rajama 12. sajandi alguses, see valmis Winchesterist pärit piiskop Reinaldi juhtimisel millalgi aastatel 1125–1135. 1125. aastal nimetas kuningas Sigurd Magnusson Stavangerist piiskopkonna keskuseks. Valminud kirik pühendati pühale kolmainsusele ja pühale Swithunile.
1272. aastal laastas Stavangeri suur tulekahju, ning ka toomkirik sai raskelt kahjustada. Piiskop Arne eestvõttel taastati kirik gooti stiilis.
1682. aastal otsustas kuningas Christian V piiskopkonnakeskuse Stavangerist Kristiansandi viia. Piiskopkond taastati Haakon VII poolt alles 1925. aastal, Stavangeri asutamise 800. aastapäeval.
1860. aasta renoveerimistööde käigus muutus kiriku välimus tugevalt. Kiviseinad krohviti ning kirik kaotas oma keskaegse väljanägemise. Stavangeri toomkirikut restaureeriti uuesti Gerhard Fischeri juhtimisel aastail 1939–1964, siis eemaldati ka mitmed 19. sajandil tehtud muudatused.
Viimased suuremad taastamistööd toimusid kirikus 1999. aastal.
65 (Tallinna bussiliin)

Tallinna bussiliin 65 on Lasnamäe siseliin, mis ühendab põhjaasumeid lõunaasumitega. 
Bussiliin avati 2003. aasta oktoobris, kuna Kuristiku ja Katleri asumi elanikel polnud võimalust sõita otse Ülemistele ning selleks tuli teha ebamugavaid ümberistumisi (bussiga 60 või 63 Kärberi tänavani, seal tuli ümber istuda bussile 58 ja lõpuks Majaka tänaval tuli istuda ümber liiniile 7).
Bussiliini teenindab Tallinna Linnatranspordi AS ning liin töötab iga päev: tööpäeviti on intervall 45 minutit, puhkepäevadel ja riigipühadel on intervall üks tund. Kuna liin läbib Ülemiste ristmikku, siis sõltub sõiduaeg tipptundidel liiklusummikutest, kuid graafiku järgi on sõit mõlemas suunas lõpp-peatusest lõpp-peatuseni arvestuslikult 106 minutit. Alates liini käikuminekust on marsruuti muudetud kuus korda, viimane muudatus oli pärast Smuuli viadukti avamist. Bussiliiniga 65 on võimalik sõita Lasnamäe Centrumisse, Priisle turule, Tondiraba jäähalli, Lasnamäe Muusikakooli, Põhja Politseiprefektuuri, Elcoteq-Ericcson tehasesse, Suur-Sõjamäe tänavale, Ülemiste Citysse, Ülemiste kaubanduskeskusse ja lennujaama.
2013. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused

2013. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused olid 46. maailmameistrivõistlused laskesuusatamises, mis toimusid Nové Městos Tšehhis.
Edukaim sportlane oli norralane Tora Berger, kes võitis 4 kuldmedalit ja 2 hõbemedalit. Meestest oli edukaim norralane Emil Hegle Svendsen 4 kuldmedali ja 1 pronksmedaliga.
Rómulo Gallegose auhind

Rahvusvaheline Rómulo Gallegose romaaniauhind ehk Rómulo Gallegose auhind (hispaania keeles Premio internacional de novela Rómulo Gallegos ehk Premio Rómulo Gallegos) on kirjandusauhind, mille asutas 6. augustil 1964 Venezuela president Raúl Leoni. 
Auhind on loodud Venezuela kirjaniku ja poliitiku Rómulo Gallegose auks, kes oli 1948. aastal ka Venezuela president. Auhinda antakse hispaania keeles kirjutatud teostele. Kuni 1987. aastani anti seda välja iga viie aasta järel, seejärel on seda antud üle aasta. 
Auhinda annab välja Venezuela valitsus Rómulo Gallegose Ladina-Ameerika Uuringute Keskuse (Fundación Centro de Estudios Latinoamericanos Rómulo Gallegos) vahendusel. See antakse üle 2. augustil, Rómulo Gallegose sünniaastapäeval.
Auhinna summa on 100 000 eurot.
2015. aasta laureaadi Pablo Montoya auhinnasumma väljamaksmine viibis, 2017. aastal auhinda majandusraskuste tõttu välja ei antud.
Homalophis

Levila

Neid madusid võib kohata ujumas Kalimantani vetes.
Alavere ring

Alavere ring (riiklik registreerimisnumber 11136) on kõrvalmaantee Anija vallas. Tee pikkuseks on 0,8 km.
Tee saab alguse Alavere tee esimesel kilomeetril Alavere külas. Tee läbib Alavere ja Uuearu külad. Tee lõpeb Perila–Jäneda tee kaheteistkümnendal kilomeetril Uuearu külas. Tee ületab 3 truupi. Teele jääb 1 bussipeatus: Alavere.
Tee on asfaltkattega. Tee on klassita. Liiklussagedus teel on 200-500 autot ööpäevas. Kiiruspiirangute ja teevalgustuse kohta andmed puuduvad.
Gaza Islamiülikool

Gaza Islamiülikool (inglise keeles Islamic University of Gaza) on ülikool Palestiinas Gazas.
Ülikool asutati 1978.
Ülikoolis õpib üle 20 000 üliõpilase.
Eneken Aksel

Eneken Priks (kuni 1969. aastani ja praegu Eneken Aksel; sündinud 23. märtsil 1947 Tallinnas) on eesti näitleja.
Ta lõpetas 1965. aastal Tallinn 10. Keskkooli ja 1969. aastal Moskva Štšukini-nimelise Teatrikõrgkooli.
Eneken Priks töötas aastatel 1969–1984 Tallinna Draamateatri näitlejana. Oli aastatel 1984–1992 Eesti Teatriliidu vanemkonsultant ja aastast 1992 erialaliitude vastutav sekretär. 2008–2012 oli Mladen Kiselovi abikaasa.
Ta on mänginud ka telelavastustes. Tema tuntuim roll oli Lennujaama töötaja 1981. aastal valminud ETV estraadietenduses "Igihaljas vaatemäng".
Aastatel 1973–1976 oli Eneken Priks Reklaamiklubi saatejuht.
Igor Pšenitšnikov

Elulugu

Igor Pšenitšnikov on arsti poeg.
Ta lõpetas aastal 1974 Tallinna 19. Keskkooli, 1983 TÜ arstiteaduskonna, meditsiinikandidaat (1996; Vene Kardioloogia Teaduskeskus, Moskva), väitekiri "Межболевая ишемия миокарда в оценкe тяжести функцонального состояния и прогноза больных со стабильной стенокардиeй". Oli 1983–1984 Tallinna Pelgulinna Haigla intern, 1984–1987 Narva Kreenholmi Polikliiniku jaoskonna terapeut, ühtlasi 1986 Tšornobõli aatomielektrijaama avarii likvideerimise pataljoni ordinaator, 1987–1989 Tallinna Vabariikliku Haigla kardioloogia kliiniline ordinaator, 1989–1994 Eesti Kardioloogia Instituudi nooremteadur, 1994–2003 teadur, 2003–2006 vanemteadur, 2007– TÜ telemeedikumi kardioloogiakeskuse erakorraline teadur.

Teadustöö

Uurimisvaldkonnad: müokardi isheemia; müokardi elektriline ebastabiilsus, biosignaalide interpreteerimine. Üle 60 teadustrükise.
FK Panevėžys

Ajalugu

Klubi loodi 2015.
Liidia Poska-Teiss

Elukäik

Aastal 1914 lõpetas ta Peterburis naiste loodusteaduslikud kursused loodusteaduste õpetamises ja histoloogias. Aastatel 1912–1914 oli samas histoloogia-assistendi abi. Aastal 1917 töötas V. Behterevi nimelises psühhoneuroloogiainstituudis histoloogia ja embrüoloogia õppejõuna.
Aastal 1918 alustas õpetajana tööd Tallinnas. Aastal 1919 hakkas leiba teenima Tartu ülikoolis, kus 1919–1926 oli zooloogiakateedri vanemassistent, aastast 1939 dotsent, aastast 1940 professor, 1941. aastast üldbioloogia labori juhataja. Teise maailmasõja perioodil töötas ta sealsamas kateedris assistendina.
Aastail 1944–1956 oli Tartu Riikliku Ülikoolis tsütoloogia ja geneetika kateedri professor, 1956. aastast arstiteaduskonna histoloogiakateedri juhataja.
Ta avastas Eestis elava rohekärnkonna. Tegeles limuste ja kahepaiksete ning nende sugurakkude uurimisega.
Liidia Poska-Teiss on maetud Tartu Raadi kalmistule.
Tema isa, kooliinspektor ja talurahvaasjade komissar, Mihhail (Michael) Poska (1860-1892) oli riigimehe Jaan Poska (1866-1920) vend. Tema vend Mihhail Poska junior oli Tartu ülikoolis 1913-1918 Rooma õiguse õppejõuks.
George Zweig

George Zweig (sündinud 30. mail 1937 Moskvas) on juudi päritolu USA füüsik ja neurobioloog.
Ta õppis Richard Feynmani juures elementaarosakeste füüsikat. Ta lõpetas 1959 Michigani Ülikooli.
Aastal 1964 pakkus ta California Tehnoloogiainstituudi füüsika kraadiõppurina Murray Gell-Mannist sõltumatult välja kvarkide olemasolu. Zweig nimetas neid mängukaartide järgi ässadeks, sest tema arvates pidi neid olema neli. Nagu Gell-Mann, sai ta aru, et prootonite ja neutronite taoliste osakeste omadusi seletaks nende käsitamine teatud osakeste triplettidena, kuid erinevalt Gell-Mannist kaldus ta neid pidama reaalseteks osakesteks. Nagu märkis astrofüüsik John Gribbin, sai Gell-Mann teenitult 1969 Nobeli füüsikaauhinna oma üldise panuse eest elementaarosakeste ja nendevaheliste vastastikmõjude klassifikatsioonisse. Sel ajal ei olnud kvarkide teooria täielikult tunnustatud ja seda auhinna määramisel ei mainitud. Kui hiljem kvarkide teooriast sai elementaarosakeste füüsika standardteooria, leidis Nobeli komitee nähtavasti, et nad ei saa tunnustada Zweigi, kes esimesena tõi teooria järeldused üksikasjalikult välja ning pidas võimalikuks kvarkide reaalset eksistentsi, ilma Gell-Manni uuesti autasustamata. Igatahes ei ole Zweig saanud Nobeli auhinda, kuigi ta on andnud tänapäeva füüsikasse olulise panuse.
Zweig hakkas hiljem uurima heli transduktsiooni närviimpulssideks inimkõrva teos.
Kaidor Kahar

Kaidor Kahar (sündinud 28. jaanuaril 1980 Paides) on eesti tele- ja raadioajakirjanik.
Euroopa Inimõiguste Kohus

Euroopa Inimõiguste Kohus (inglise European Court of Human Rights) on Euroopa Nõukogu inimõiguste kaitse organ, mis lähtub oma tegevusest Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsioonist ja mille pädevus hõlmab kõiki riike, mis on selle konventsiooni ratifitseerinud (kõiki Euroopa Nõukogu 47 liikmesriiki).
Kohtusse võib pöörduda isik siis, kui liikmesriigi kohtusüsteem ei kaitse konventsiooniga talle tagatud õigusi ja kõik siseriiklikud võimalused oma õigusi kaitsta on ammendatud. Samuti võib riik esitada kaebuse teise riigi vastu.
Kohus loodi 1959. aastal. Kohtu alaline tööpaik on Strasbourg. Kohtu koosseisu kuulub üks kohtunik igast liikmesriigist, kohtunikud on sõltumatud ning nad valib ametisse Euroopa Nõukogu Parlamentaarne Assamblee.
Eestit esindas Euroopa Inimõiguste Kohtus 1998. aastast 2010. aastani Rait Maruste. Alates 1. jaanuarist 2011 esindab Eestit Euroopa Inimõiguste kohtus endine riigikohtu halduskolleegiumi kohtunik Julia Laffranque. 2019. aastal valiti uueks Eesti esindajaks Peeter Roosma, kelle ametiaeg algab 4. jaanuaril 2020.
Iivo Niskanen

Maailmakarikavõistlustel

Iivo Niskanen on individuaalarvestuses osalenud (seisuga 28. veebruar 2019) 70 maailma karikavõistluste etapil ja jõudnud esikolmikusse kaheksal korral, neist võitnud kolmel korral.