google/wiki40b huggingface dataset:
Abdera (Hispaania)

Abdera oli vanaaja sadamalinn Hispaania lõunarannikul Malaca (Málaga) ja Carthago Nova (Cartagena) vahel bastulite asualal. Ta asus künkal praeguse Adra lähedal. Geograafilised koordinaadid on 36°44′ N, 3°01′ W. 
Linna asutasid kartaagolased kaubajaamana. Mõnda aega kestnud languse järel sai sellest Rooma riigis üks Hispania Baetica provintsi tähtsamaid linnu. 
Kõige vanematel Abdera müntidel on foiniikia kirjas abdrt ning Heraklese (Melkarth) pea ja tuunikala. Tiberiuse-aegsetel müntidel on linna peatempel kahe sambana püstitatud tuunikalaga.
Paul Johann Körber

Paul Johann Körber (20. oktoober 1735 Tarvastu – 14. november 1795 Võnnu) oli Eesti vaimulik.
Körber lõpetas Tartus linnakooli ja Riias gümnaasiumi. Õppis usuteadust Halle (immatrikuleeriti 21. septembril 1754), Jena (immatrikuleeriti 7. novembril 1755) ja Erfurdi (immatrikuleeriti 25. juunil 1756; lõpetas 1759) ülikoolis. Körber töötas pärast ülikooli lõpetamist koduõpetajana. Ordineeriti 24. mail 1764 õpetajaks.
Ta oli aastatel 1764–1792 Tori koguduse õpetaja. 22. juulil 1791 tabas teda katsumus: välk lõi kirikumõisa põlema, pere 15 lapsest jäid elama 9. 1792–1795 teenis ta Võnnu Jakobi kogudust.

Isiklikku

Tema isa Johann Friedrich Körber oli Tarvastu Peetri koguduse õpetaja. Tema teise naise isa August Heinrich Vick oli Muhu Katariina koguduse õpetaja. Poeg Eduard Philipp Körber oli Võnnu Jakobi koguduse õpetaja, pojapoeg Carl Eduard Anton Körber oli Vändra Martini koguduse õpetaja, pojapoeg Ludwig August Immanuel Körber oli Võnnu, Rannu ja Rõngu Mihkli koguduse õpetaja, pojapoeg Martin Georg Emil Körber oli Anseküla Maarja koguduse õpetaja. Tema tütarde Helene ja Karoline abikaasaks oli Otepää Maarja koguduse õpetaja Bernhard Gottlieb Hehn.
Masseerija

Masseerija ehk massöör on inimene, kes tegeleb masseerimise ehk massaažiga. See võib olla sõltuvalt kliendi vajadustest lõdvestav, toniseeriv või ravimassaaži.
Lehetu vald

Lehetu vald (saksa keeles Lehhet) oli vald Harjumaal Nissi kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891 ja siis liideti see vald Riisipere vallaga.
Panspermia

Panspermia on hüpoteetiline elu levimine  (eelkõige mikroorganismide kujul) universumis taevakehalt taevakehale.
Panspermia hüpoteesiga tegeleb astrobioloogia, mis uurib mikroorganismide taevakehadevaheliste "kosmosereiside" võimalikust.
Panspermiat on Maal oleva elu päritolu selgitamisel oletanud näiteks Francis Crick.
Uku Pihlak

Elulugu

Lõpetas 1965 Tallinna 21. Keskkooli, 1970 Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) keemiateaduskonna, keemiakandidaat (1979, NSVL Teaduste Akadeemia Naftakeemia Sünteesi Instituut, Moskva), väitekiri "Исследование плазмохимических реакций в условиях турбулентного перемешивания". Oli 1965 TPI laborant, 1970–1971 Eesti NSV TA Termofüüsika ja Elektrofüüsika Instituudi (TEFI) insener, 1971–1979 nooremteadur, ühtlasi 1975–1979 mittestatsionaarne aspirant, 1979–1986 vanemteadur, 1986–1995 Eesti NSV TA Energeetika Instituudi (EI) juhtivteadur, 1995–1998 ajakirja Energia Teataja peatoimetaja, 1999–2001 EI ja 2001–2002 TTÜ EI teaduse- ja teabekorralduse juht, 2003–2004 infotehnoloogia spetsialist, 2004 – matemaatika-loodusteaduskonna mitmefaasiliste keskkondade füüsika teaduslabori infotehnoloogia spetsialist.

Teadustöö

Uurimisvaldkonnad: plasmakeemia protsessid, madalatemperatuurse plasma diagnostika, plasmatronide konstrueerimine, peenikeste osakeste (klaas, kvarts) sfäroidiseerimine plasmajoas, eksperimendi automatiseerimine, vedeliku ejektsiooni analüüs. Projekti "Vedeliku ejektsiooni mehhanismi analüüs, lähtudes optimaalsuskontseptsiooni kriteeriumidest", täitjaid.
Rahvusvahelise Aatomienergia Agentuuri (IAEA) diplom (2002). 36 teadustrükist.
Infolehe Mesinik toimetaja.
Rein T. Rebane

Rein T. Rebane (Rein Tõnis Rebane, sündinud 14. aprillil 1976 Tallinnas) on Eesti muusik. 
Ta alustas muusikukarjääri aastal 1989 ansambliga Sacred Fire, mis kogus mitmeid auhindu erinevatelt noortebändide konkurssidelt.
1995 loodi koos Sulliwaniga ansambel FLY mille singlid "The Idol" ja "Wasted Whiles" olid ka Eesti edetabelites.
Aastal 2000 sai alguse Wild Rose, mille koosseisus esinesid Eero Karis, Jaan Elgula, Ants Nuut, Kait Tamra, Mart Peedo, Margus ”Maku” Kulden, Freddy Tomingas jt. 
2002. aasta sügisel sai Wild Rose’ist Sunshine Company. Bänd esines pidevalt üle Eesti kuni aastani 2011 ning aastatel 2013–2014. Bändi debüütalbum “…Ja päike tõuseb” ilmus aastal 2005. Külalisesinejatena lõid seal kaasa Ivo Linna, Meie Mees, Mari-Liis Rahumets, Jüri Homenja jt. Plaadijagu materjali on avaldatud veel singlitena ning leidub kogumikalbumitel. Sunshine Company suuremateks hittideks on "Tsirkus" feat. Ivo Linna, "Torm", "Tantsi läbi elu", "Miljon teed (sinu juurde)" feat. Mari-Liis Rahumets, "Orgia" feat. Meie Mees, "Vaata enda sisse", "Ilus päev", "Ruulib üle kõige" jne.
Aastal 2011, pärast Sunshine Company lagunemist alguse saanud 4 tankisti & Rebane mängis progressiivse suunitlusega rokki. CD “Üle Vindi” ilmus 2013, kus põhiosa laulutekstidest on kirjutanud Ivan Makarov.
2011–2014 oli Rein T. Rebane Eesti Improteatri lavamuusik.
2014. aasta alguses lõi ta koos Virko Annuse ja Meelis Tinnoga ansambli Inglitolm, mis mängib diskohitte rahvapillidel (ukulele, mandoliin, akordion, kitarr, tuuba, viiul) ja annab kontserte siiani.
2015. aasta septembris kutsuti Rein T. Rebane Soome kultusbandi Dingo. Koos lauljaga Pertti Neumann moodustati uus koosseis, milles osalesid eestlastest veel basskitarrist Taago Daniel ja trummar Vallo Vildak ning klahvpillidel soomlane Petri Lapintie. Dingo on esinenud korduvalt ka Eesti suurematel lavadel.
2016. aastal alguse saanud pop-rock'i mängiv sooloprojekt G.I.F.T. (Arli Hinno – laul, Rein T. Rebane – kitarrid/mandoliin, Andrus Kanter – klahvpillid, Sven Valdmann – basskitarr, Raimond”MY”Vahter – trummid) avaldas oma esimese singli “Alasti sinu ees” 2017 veebruaris ning esines Rock Café's Dingo soojendusbändina.
2017. aasta juunist on Rein T. Rebane ka ansambli Flowers of the Universe kitarrist. Bändi kuuluvad Tõnu Trubetsky – laul, Rein T. Rebane – kitarrid, Eimel Kaljulaid – trummid, Sven Hendrikson – basskitarr ja Tatjana Gashimova – viiul.
2018. aasta märtsis loodi uus ansambel Black Track mis mängib lisaks omaloomingule ka 80'ndate ja 90'ndate tantsuhitte rockina. Bänd avaldas 9. mail oma esimese singli "Olen jälle vaba". Koosseisu kuuluvad: Rein T. Rebane - kitarrid/laul, Karoliina Kiik - laul, Tarmo Herkül - trummid ja Sven Hendrikson - basskitarr.
1996–2016 on Rein T. Rebane töötanud mitmes Eesti raadiojaamas (Nõmme Raadio, Raadio 2, Hit FM, S.S.S.) nii saatejuhi kui ka produtsendina. 2000–2003 Raadio 2-s laupäevaõhtuti eetris olnud “HAI” (koos Siim Susi ja Rednar Annusega) oli omaaegne kultussaade. Samuti esineb Rebane aeg-ajalt ka DJ-na ja tegutseb modellina.
Juust

Juust on valgu- ja rasvarikas toiduaine, mida valmistatakse lehma-, kodukitse- või lambapiimast, -lõssist, -koorest, -petist või nende segust piimhappebakteritest juuretise lisamise, kalgendamise ning saadud kalgendist vadaku eraldamise teel. Pärast vadaku eemaldamist süüakse ülejäänud segu kas toorelt või erinevate valmimisastmete juures.

Juustu liigid

Enamasti liigitatakse juustusid niiskusesisalduse järgi. Kõva juustu niiskusesisaldus võib olla kuni 30% ning pehmel ja toorjuustul kuni 80%.

Pehme juust

Juustumassi on vähe aega laagerdatud, nõrutatud ja lastud hallitama, kuid mitte pressitud ja soolatud. Juustul on sile koorik ning see sisaldab 50–60% niiskust ja 20–26% rasva. Süüakse reeglina töötlemata. Kooriku järgi jagunevad:
Madli Luuk

Madli Luuk (sündinud 23. jaanuaril 1975) on eesti kunstnik ja õpetaja.
Ta lõpetas 2001. aastal Eesti Kunstiakadeemia graafika erialal ning läbis samas kunstipedagoogika magistriõppe.
Luuk on töötanud kujundaja-kirjastajana. Aastatel 2002–2005 oli ta Viinistu Kunstimuuseumi juhatajana ning Loksa 1. Keskkooli kunstiõpetuse ja kunstiajaloo õpetaja. Alates 2005. aastast õpetab Tallinna Rahvaülikoolis.
Vaksali tänav

Vaksali tänav on tänav Tartus Vaksali linnaosas.
Tänav algab Riia tänavalt ristmikult, kust vastassuunas kulgeb Kase põik. Vaksali tänav kulgeb paralleelselt raudteega loodesse kuni F. Tuglase tänavani. Tänav on 2070 m pikk.
Vaksali tänavaga ristuvad Vanemuise tänav, Tiigi tänav, Julius Kuperjanovi tänav, Jaan Tõnissoni tänav, Vabriku tänav, Näituse tänav, J. Hurda tänav, J. V. Jannseni tänav, Hiie tänav ja A. H. Tammsaare tänav. Kui välja arvata Näituse tänav, mis ületab Vaksali tänava risti, ristuvad kõik ülejäänud nimetatud tänavad Vaksali tänavaga paremalt.
Vaksali tänava ääres asub Tartu raudteejaam.
Plaan Delta

"Plaan Delta" on ansambli Dagö kuues stuudioalbum, mis ilmus 2011. aasta märtsis.
Liivo Leetma

Koondisekarjäär

Oma koondisedebüüdi tegi Leetma 29. mail 1996 Türgi jalgpallikoondise vastu. 85. minutil vahetas ta välja Viktor Aloneni. Mäng lõppes 0:0 viigiga. Mängupäeval oli Leetma 19-aastane.

FC Levadia

Aastatel 1998 ja 1999 kuulus Leetma FC Levadia rivistusse. 2008. aasta oktoobris nimetas Pavel Kazakov Leetma klubi läbi aegade silmapaistvamaks äärepoolkaitsjaks.
Baltica-Borussia Danzig

Corps Baltica-Borussia Danzig zu Bielefeld on vehklev ja värve kandev Bielefeldi ülikooli juures tegutsev üliõpilasorganisatsioon, mis on asutatud 3. novembril 1860. 
Korporatsiooni värvid on helesinine, must ja valge.
Seiklusjutte maalt ja merelt

"Seiklusjutte maalt ja merelt" on Eesti Riikliku Kirjastuse aastatel 1955–1962 avaldatud seiklus- ja fantaasiaromaanide sari keskmisele ja vanemale koolieale.
Aastatel 1955–1962 ilmus sarjas kokku 55 välisautorite teost. Paljud ilmunud raamatutest olid eestikeelsed esmatrükid ning on hiljem korduvalt taasavaldatud. Raamatud trükiti peamiselt trükikojas Ühiselu, mõned teosed ka trükikodades Kommunist (6 teost), Punane Täht (2 teost) ning Hans Heidemanni nimelises trükikojas Tartus (1 teos).
Trükiarvud olid üsna suured, harilikult 30 000 – 40 000. Väikseimate trükiarvudega on raamatud "Oikumeeni äärel" (15 000), "Saladuslik saar", "Maadeuurija ning meresõitja kaptenleitnant Golovnini elu ja ebatavalised seiklused", "Tom Sawyeri seiklused. Huckleberry Finni seiklused" (20 000) ning "Sannikovi maa" (25 000).
2004. aastal alustas Eesti Ekspressi Kirjastus sarja raamatute originaalkujundusega kordustrükkide avaldamist.

Mõjutused

1996. aastal avaldati romaanisarja kujundust matkides Tõnu Trubetsky raamat "Mina ja George".
Tallinnas aadressil Tartu maantee 44 asub pubi Seiklusjutte Maalt ja Merelt.
Järveoja

Järveoja hoiuala asub Lääne-Virumaal Vihula vallas, hõlmates 1,4 km pikkuse oja kogu selle ulatuses – lähtest (Vainupea–Rutja maanteest 1 km lõunas) kuni suubumiseni Soome lahte ühtekokku 0,8 ha. Kogu pikkuses looduslikus looklevas sängis voolava oja väiksusele vaatamata on see siiski hinnatud elupaigatüübi väärtuslikuks esindajaks.

Järveoja iseloomustus

Järveoja voolab vahetult enne suuet taimedeta rannaliiva uhutud sängis. Seejärel siseneb oja vanasse metsa, kus kaldad muutuvad oluliselt kõrgemaks ja on kohati järsud. Metsas voolates on põhi algul jätkuvalt liivane, kuid peagi ilmuvad ka kruusased ja kivised ojalõigud. Mitmes kohas esineb vettelangenud puid.
Oidipus (Dryden)

"Oidipus" (inglise keeles koos alapealkirjaga "Oedipus: A Tragedy") on inglise näitekirjanike John Drydeni ja Nathaniel Lee heroiline värssdraama, mis põhineb vanakreeka kirjaniku Sophoklese tragöödial "Kuningas Oidipus" 5. sajandist eKr.
"Oidipuse" esitamise litsents anti Londoni teatritrupile Duke's Company 1678. aastal ning näidend ilmus trükist kirjastajate R. Bentley ja M. Magnesi juures 1679. aastal. Teost saatis suur lavaline edu, sellest sai üks Inglise restauratsiooni menukamaid draamasid.
Näidend kirjutati, arvestades omaaegset keskmist tunduvalt ületavate lavatehniliste võimalustega, kuna Duke's Company oli just asunud uude, tehnikaga hästi varustatud teatrihoonesse. Ehkki tänapäeva vaatajate maitse jaoks peetakse draama lõpplahendust liialt veriseks, pälvis see oma kaasajal rahvusvahelise tunnustuse: 1700. aastal ülistas seda pealkirja all "Celebratur Oedipus" isegi Leipzigis ilmuv teadusajakiri Acta Eruditorum, mille oli asutanud Gottfried Wilhelm Leibniz. Tänini on ent teadmata, millised teose osad kirjutas üks inglise kirjanduse tuntumaid poeete Dryden ja millised Lee; Walter Scotti hinnangul olevat Dryden kirjutanud draama I ja III osa, kuna nende kirjanduslik kvaliteet olevat märgatavalt parem, samas ei ole teised kriitikud temaga nõustunud.
Drydeni jaoks oli "Oidipus" eelkõige poliitiline draama ning nimitegelane oli hea valitseja, keda küll tabasid kohutavad õnnetused. Hea valitseja oli ta eeskätt sellepärast, et lähtus kaalutlevast mõistusest, mitte emotsioonidest ja eelarvamustest.
1692. aastal seadis neli lõiku "Oidipusest" muusikale inglise barokkmuusika suurkuju Henry Purcell, kes oli varem viisistanud ka teisi Drydeni teoseid. Tuntuim neist on laul "Music for a While", mis ilmus trükist Purcelli postuumses teostekogus "Orpheus Britannicus".
Carl Ernst Heinrich Schmidt

Carl Ernst Heinrich Schmidt (1. juuni 1822 Jelgava – 27. veebruar 1894 Tartu) oli baltisaksa keemik ja arstiteadlane.
Ta oli apteekri poeg. Schmidt õppis Miitavi gümnaasiumis, alates 1838 Berliini ülikoolis algul farmaatsiat ja kristallograafiat, seejärel analüütilist keemiat ja meditsiini. Tema õppejõudude seas olid anatoom Johannes Peter Müller ja keemik Heinrich Rose. Alates 1844 õppis ta Gießeni ülikoolis, kus kaitses keemik Justus von Liebigi juhendamisel filosoofiadoktori kraadi. Seejärel õppis ja töötas ta Göttingeni Ülikoolis Friedrich Wöhleri laboratooriumis, kus sai 1845. aastal meditsiinidoktori kraadi.
Seejärel naasis Schmidt Venemaale. Kõigepealt sõitis ta Peterburi, kus kvalifitseerus kõrgeima kategooria arstiks, seejärel hakkas tööle Tartu Ülikoolis. Ta oli 1846–1847 farmaatsia ja keemia eradotsent, 1847–1850 dotsent ja 1850–1892 professor, sellest aastani 1852 erakorraline.
Füsioloogilise keemia rajajana rakendas Schmidt ühena esimestest organismi vedelike ja neis haiguste puhul ilmnevate muutuste uurimisel keemilist analüüsi. Ta avastas maonõres soolhappe, veres karbamiidi ja suhkru, tegi kindlaks keemiliste elementide ebaühtlase jaotumise vereseerumi ja vereliblede vahel. Tegi palju Venemaa eri paigust toodud mulla-, savi-, turba- ja veeproovide ning fosforiidi, lubjakivi jms analüüse.
1873 sai Schmidt Peterburi Teaduste Akadeemia korrespondentliikmeks. 1878 kaitses tema juhendamisel doktorikraadi hilisem nobelist Wilhelm Ostwald. 1894 valiti Schmidt Eesti Looduseuurijate Seltsi esimeheks, kuid suri samal aastal.
Vaatamata laialdasele teaduslikule tunnustusele ei muutnud Schmidt oma tööstiili. Igal hommikul, kui just loenguid polnud, saabus ta kell 8 laboratooriumisse ja töötas seal kuni kella 8-ni õhtul kahetunnise pausiga lõunasöögiks ja vestlusteks. Ise ütles ta, et tema kodu on alati tudengitele avatud.
Carl Schmidti abikaasa isa oli Tartu Ülikooli anatoomiaprofessor Alexander von Hueck ja tema tütrepoeg vene kunstiajaloolane Oskar Waldhauer.
New Yorgi tuletõrje

New Yorgi tuletõrje (inglise keeles Fire Department of the City of New York; FDNY), on New Yorgi linnavalitsuse osakond, mis tegeleb tuletõrjet, päästet ja kiirabiteenuseid puudutavate ülesannete täitmisega New Yorgi viie linnaosas.
New Yorgi tuletõrje on suurim munitsipaaltuletõrje Ameerika Ühendriikides ja suuruselt teine maailmas Tokyo tuletõrje järel. FDNY-s töötab ligikaudu 11 033 tuletõrjujat ning 4301 erakorralise meditsiini tehnikut, parameedikut ja tuletõrjeinspektorit. Selle eeskirjad on sätestatud New Yorgi reeglite 3. jaotises. FDNY teenindab rohkem kui 8,5 miljonit elanikku 782 ruutkilomeetrises piirkonnas.
Kõo valla lipp

Kõo valla lipp on Viljandi maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Kõo valla lipp.

Lipu kirjeldus

Kollasel (kuldsel) lipukangal on sinine andrease rist, mille keskel must kellatorn.
Lipu laiuse ja pikkuse vahekord on 7:11 ja tavasuurus 105x165 cm.
Värvid rahvusvahelise Pantone värvitabeli järgi on kollane 116C ja sinine on 285C ja must Black C.
CMYK: kollane – C0;M10;Y100;K0, sinine – C91;M43;Y0;K0 ja must – C0;M0;Y0;K100.
RGB: kollane – R255;G259;B0, sinine – R26;G117;B208 ja must – R0;G0;B0.

Põhjendus

Kollane tähistab piirkonna peamist majandusharu – põllumajandust (viljakasvatust). Kald- ehk Andrease rist on Pilistvere kiriku kui endise kihelkonnakeskuse sümbol ning sümboliseerib lootust paremale tulevikule. Kõo mõisaansambli kellatorn aga sümboliseerib rahva ühtekuuluvust ning vallaelanike ärksust ja kaitstust.
Tõstamaa vald

Alevik

Tõstamaa

Külad

Tõstamaa vallas on 19 küla: Alu, Ermistu, Kastna, Kavaru, Kiraste, Kõpu, Lao, Lõuka, Manija, Männikuste, Peerni, Pootsi, Päraküla, Rammuka, Ranniku, Seliste, Tõhela, Tõlli ja Värati küla.

Ajalugu

1866. aastal kaotasid uue vallaseadusega mõisad valdade üle võimu. Seadus kohustas valdasid ise majandama ning selle tulemusena hakkasid vallad ühinema. 1891 ühines Pootsi vald Seli vallaga ja 1893 ühines Kastna vald Tõstamaa vallaga.
1. aprill 1939 liideti Tõstamaa vallaga Saulepi valla Rammuka, Rammukametsa, Suurtüki ja Jäärumetsa külad ning Vaiste asundustalud. Kihnule kuulunud postitalu anti Seliste vallale.
1950–1951 toimunud kolhooside liitmisega liideti Tõstamaaga Soomra küla, mis tagastati Audrule 1964. aastal koos Murru küla.
1950–1992 oli Tõstamaa valla aladel Tõstamaa külanõukogu. Selle perioodi sisse jääb 1971. aastal toimunud Seliste külanõukogu liitmine Tõstamaa külanõukoguga. 17. juunil 1992 muudeti Tõstamaa külanõukogu Tõstamaa vallaks.
2017. aastal otsustas Vabariigi Valitsus sundliita Tõstamaa vald haldusreformi käigus moodustatava Pärnu linna omavalitsusega. Tõstamaa Vallavolikogu ei nõustunud vabatahtlikult Pärnu linnaga liituma ja vaidlustas sundliitmise Riigikohtus, kuid jäi seal kaotajaks. 1. novembril 2017 jõustus Audru valla, Paikuse valla, Pärnu linna ja Tõstamaa valla ühinemine ning moodustus uus omavalitsusüksus Pärnu linn.

Haridus

Valla ainukeses koolis Tõstamaa Keskkoolis õppis 2013/14 õppeaastal 156 õpilast.
Lepistu vald

Lepistu vald oli vald Võrumaal aastail 1939–1950.
Esimene vallavanem oli Karl Loos, kes valiti 17. aprillil 1939 Võru maavolikogu liikmeks.
Valla täitevkomitee esimees Karl Liiv andis 9. juulil 1941 valla asjaajamise üle metsavendade juhile veebel Eduard Edulale (1. juuli 1892 – 25. märts 1971, arreteeriti 8. jaanuaril 1951, Mõisaküla talu peremees, kaitseliitlane), kes juhtis valda kuni 25. juulini, mil alustas tegevust Võru maavalitsuse poolt määratud vallavanem.
13. septembril 1945 moodustati valla koosseisus Kõrgepalu külanõukogu ja Tsooru külanõukogu. 26. septembril 1950 arvati valla maa-ala Antsla rajooni koosseisu.

Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776)

10. Lepistu vald – maa-alaga, mis moodustub: a) senise Tsooru valla maa-alast; b) senise Vana-Roosa valla Savira küla osa piirkonnast; c) senise Saru valla Kautsi metsavahikoha piirkonnast; d) senise Vana-Antsla valla Litsmetsa, Maasiksaare, Metova ja Latiku külade piirkonnast; e) senise Rõuge valla Kala nr. A-49 talu piirkonnast ja Rõuge metsandiku kvartaalide nr. 27, 28, 29, 40, 41, 42 ja 44 maa-aladest.
Sooniste vald

Sooniste vald (Gemeinde Soinitz) oli aastatel 1866–1939 vald Kullamaa kihelkonnas Läänemaal.
1891. aastal liideti Sooniste vallaga Soosalu vald.
1934. aastal oli valla pindala 40 km², elanikke 682, talundeid ja elamuid 153.
1935. aastal oli Sooniste vallas elanikke 690, talundeid 177, pindala 5782 hektarit. Valla maa-ala oli kahes tükis, neid eraldas Kolovere-Kalju valla sopp. Põhitükk oli põhja-lõunasuunas 10 kilomeetri pikkune ja lääne-idasuunas 7 kilomeetri laiune. Valla lõuna- ja lääneosa olid soised ja metsased. Asustus oli tihedam põhja- ja kaguosas.
1939. aasta reformi käigus läks valla lõunapoolse lahusosa maa-ala ja valla põhjapoolse lahusosa Soosalu küla piirkond Kullamaa valla koosseisu.
Raeküla liukivi

Raeküla liukivi on liukivi Virumaal Väike-Maarja kihelkonna Raekülas.
Khmeerid

Khmeerid on rahvas Kambodžas ja naaberaladel.
Kõnelevad Austroaasia keelkonna moni-khmeeri keelkonda kuuluvat khmeeri keelt.
Enamik khmeere on budistid (järgivad theravaada budismi).
Hinnanguliselt on khmeeride üldarv 16 miljonit, neist elab Kambodžas 14,2 miljonit. Tais elab ligikaudu 1,3 miljonit khmeeri.
Eestis elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 2 khmeeri.
Hiieleek

Hiieleek on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Hiieleek uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Schmidt (Tallinnas 1940. aastal). 2018. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Hiieleek alla viiel mehel ja 6 naisel.
Stig Blomberg

Stig Blomberg (16. oktoober 1901 Linköping – 19. detsember 1970 Lidingö) oli rootsi skulptor. 
Ta õppis kunsti Stockholmi Konsthögskolanis ja Pariisis. Aastatel 1951–1961 oli ta Konsthögskolani õppejõud.
Ta kujutas sageli lapsi ja noorukeid. Tema teoseid leidub kogu Rootsis, näiteks mitu skulptuuri Laholmis ning Lidingös Näseti turul oleva purskkaevu skulptuur.
Stig Blomberg tegutses ka illustaatorina varjunime T Arvidsson all.
Kaleva mälestusmärk

Kaleva mälestusmärk on Soome lahes Keri saarel asuv mälestusmärk, millega meenutatakse 1940. aastal Nõukogude Liidu sõjalennukite poolt alla tulistatud Soome lennukit Kaleva. Mälestusmärk püstitati 14. juunil 1993 Finnairi eestvõttel, selle kavandas arhitekt Ilmar Bork.
Suubla

Suubla (maaparanduslikus kontekstis eesvool) on veekogu (järv, jõgi, meri jne) või muu koht (nt kurisu, puurauk), kuhu juhitakse heitvesi või kuivendusvesi. Vanemas eesti keeles on kasutatud ka termineid eelvool ja eesvool.

Termini ajaloost

Eesti keeles on aegade jooksul suubla asemel kasutatud arvukalt sünonüüme, mis nüüdseks on käibelt kadunud (nt veevastuvõtja), või olid nad selgelt desorienteerivad (suubeveekogu).
Sümbolite põhinemise probleem

Sümbolite põhinemise probleem on Stevan Harnadi sõnastatud sümbolsüsteemidel põhinevate tehisintellektide konstrueerimise üks põhilisemaid probleeme.

Probleemi sõnastus

Tehismõistuse konstrueerimisel on erinevaid koolkondi. Ühe levinuma vaate, mis eeldab, et inimmõistus toimib manipuleerides erineva tähendusega sümboleid, kohaselt on võimalik konstrueerida tehislik analoog inimmõistusele, mis toimib sümboleid manipuleerides. Sellise tehismõistuse puhul tekib vägagi oluline küsimus, kuidas need sümbolid saavad tähenduse – et tegemist ei oleks lihtsalt tähenduseta sümbolite süntaktilise manipuleerimisega, peavad need sümbolid kuidagi põhinema pärismaailma objektidel. See ongi sümbolite põhinemise probleem – kuidas ühendada tähenduseta sümbolid nende tähenduslike, pärismaailmas eksisteerivate referentidega. Probleemi aitab paremini mõista John Searle'i Hiina toa mõtteeksperiment, mille formaliseeritud sõnastus sümbolite põhinemise probleem tegelikult on.

Väljapakutud lahendusi

Stevan Harnadi välja pakutud lahendus sisaldab kahest osast koosnevat, hübriidselt neurovõrkudel ja sümbolsüsteemidel põhinevat süsteemi. Esimene, madalama taseme süsteem, oleks neurovõrgul põhinev tajumuljete rühmitaja, mis tekitaks läbi kõigi tajumuljete analüüsi teise tasandi tõlgenduse, mis koosneks nende tajumuljete invariantsete omaduste kaudu kategoriseerimisest. Teise tasandi süsteem oleks sümboleid manipuleeriv süsteem, mis võtaks sisendina tajumuljetest leitud invariantsete omadustega kategooriaid ning oleks neid kombineerides uusi kategooriaid otsiv. Sel viisil kasutaks teise astme süsteem madalama astme genereeritud, pärismaailmal põhinevaid sümboleid, et konstrueerida uusi, eelneva põhinemise läbi põhinevaid sümboleid – probleemil oleks lahendus.
Piedimonte San Germano

Haldus

Piedimonte San Germano piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Aquino, Castrocielo, Colle San Magno, Pignataro Interamna, Terelle, Villa Santa Lucia.
Piedimonte San Germano läks Caserta provintsi halduspiiridest Frosinone provintsi halduspiiridesse 1927. aasta reformiga.

Raudtee

Piedimonte San Germanot läbib Rooma–Cassino–Napoli raudtee.
Kuusalu murrak

Kuusalu murrak (ka Kuusalu rannikumurrak) oli kirderanniku murderühma rannikumurdesse kuuluv murrak, mida räägiti Kuusalu kihelkonna rannaaladel. Kihelkonna rannast kaugematel aladel räägiti murrakut, mida liigitatakse hoopis keskmurde alla.