google/wiki40b huggingface dataset:
Beringi meri

Beringi meri on ääremeri, mis asub Vaikse ookeani põhjaosas. See meri on ühenduses Põhja-Jäämerega Beringi väina kaudu. Läänest piirab Beringi merd Kamtšatka poolsaar, loodest Tšuktši poolsaar, kirdest Alaska, lõunast Aleuutide saarestik, mis koosneb umbes 150 saarest, millest enamik on mere pinnale ulatuvad vulkaanikoonused. Suurimad lahed on Anadõri ja Bristoli laht.

Nimi ja avastuse ajalugu

Beringi meri on nime saanud meresõitja Vitus Beringi järgi (1681–1741). Ta oli Taanis sündinud, kuid vene päritolu meresõitja, kommodoor. Teenis aastast 1703 Vene laevastikus. 1725. aastal juhtis ta Peeter I ülesaadel esimest Kamtšatka-ekspeditsiooni, purjetas laeval „Svjatoi Gavriil“ 1728 läbi Aasia ja Ameerika vahelise väina, mis sai 1778 tema nime. Juhatas suurt põhjaekspeditsiooni ning jõudis laeval "Svjatoi Pjotr" Alaska rannikuni, tagasiteel avastas Aleuutide saari ja Beringi saare, kus ta talvitudes suri skorbuuti (C-vitamiini puudusest tingitud haigus). Seikluslike ja ohtuderohkete retkedega tundmatutes vetes avardati Peeter Suure impeeriumi Siberist kuni Põhja-Ameerikani, pandi alus sealse geograafia uurimisele ning avati Vaikse ookeani loodeosas uus, Euroopa kaubanduse ja asustuse ajastu.

Suurus

Beringi meri võtab enda alla 2,3 miljonit km² Vaikse ookeani põhjaosast.

Sügavus

On põhja- ja idaosas madal, keskmiselt 200 m. Edelas ja lõunas sügavneb järsult. Kõige sügavaim koht ulatub 5500 m. Kirdes ja põhjas on mandrilava.

Vee soolsus

Soolsus jääb seal 30–33‰ vahele, mis on umbes 2‰ madalam maailmamere keskmisest soolsusest, milleks on 35‰. Vaikse ookeaniga on ühendus hea. Suubuvad jõed on Kuskokwin, Yukon ja Anadõr.

Jäätumine

Beringi merel on valdavalt külm kliima – see on osa Arktikast. Vee pinnakihis jääb temperatuur suvel 5–10 kraadi vahele. Suurema osa aastast on vesi Beringi meres ajujääs (välja arvatud äärmine lõunapoolne osa). Globaalne soojenemine on seda mõjutama hakanud.

Veeliikumine

Beringi merest saab alguse külm Kuriili hoovus. Pinnahoovused kulgevad vastupäeva. Loodete ulatus on kuni 7 m.

Rannikud

Beringi merd ümbritseb läänest Kamtšatka poolsaar, mille ääres kulgeb põhja poolt Korjaki mägismaa ja lõuna poolt Kesk-Kamtšatka mäestik. Lõunast ümbritseb Beringi merd Aleuutide saarestik, idast Alaska.

Riigid

Beringi merd ümbritseb läänest Venemaa ja idast USA, nende kahe riigi vahel ongi Beringi meri ära jaotatud. Tähtsamad sadamad seal on Providenija (Venemaa) ja Nome (USA).

Probleemid

Beringi meri on ise üks suur ökosüsteem, üle 50% USA meretoidust tuleb Beringi merest. Üks suur probleem on ülekalastamine. Ka Venemaal, Jaapanis, Lõuna-Koreas, Tais, Poolas ja paljudes muudes riikides tarbitakse just Beringi merest pärinevaid kalatooteid. Peale Beringi mee kala, krabide ja muude mereasukate populatsiooni vähenemise mõjutab seda piirkonda ka globaalne soojenemine. Viimase 10 aasta jooksul on temperatuurirekordid purustatud ja kohalikud inimesed on teatanud sellistest ilmanähtustest, mis pole seal kunagi varem aset leidnud – äiksetormidest ja vihmadest. 1997. ja 1998. aastal oli vee temperatuuri muutustest tingituna suur osa Beringi merest kaetud vetikatega (vetikate õitsemine).
Timo Steiner

Timo Steiner (sündinud 6. mail 1976) on eesti helilooja. 
2005/2006. õppeaastast on ta Tallinna Muusikakeskkooli direktor.
Johann von Neuroth

Johann von Neuroth (ka Johan) oli Liivi ordu liige ja Narva foogt aastatel 1507–1508.
Johanni vanemaid pole teada, tema päritolukohaks oli aga Neurothi linnus Limburgi lähedal Reinimaal. Tema suguvõsa kuulus väikeaadli hulka. Üks ta sugulasi, Hermann von Neuroth, sai 1493. aastal orduvasalliks.
Johann oli 1485–1486 Paides kumpan, 1497 sai temast aga Miitavi peamees Liivi ordu maamarssali alluvuses. 1507. aastal sai ta Narva foogtiks, kuid oli selles ametis vaid aasta. Seejärel teated temast lõppevad.
Vana-Auce loss

Vana-Auce loss (Vecauces pils) on loss Lätis Auce piirkonnas Auce linnas. Saksa keeles Alt-Autz.
Vana-Auce mõisa esimesed omanikud olid Bremenid. Hiljem kuulus mõis Vietinghoffidele, Behridele ning aastast 1768 kuni võõrandamiseni aastal 1920 Medemitele.
Lossi ehitustööd algasid aastal 1839 ja lõppesid aastal 1843. Projekti autoriks oli Friedrich August Stühler. Loss restaureeriti aastail 1988–1993. Praegu asub seal võõrastemaja Vecauce. Kõrvalhoonetest on säilinud aedniku maja ja aidad. 
Park rajati 19. sajandil. Vabakujundusega pargi suurus on umbkaudu 13 hektarit, seda ehivad tiigid ja pärnaalleed.
Enrico

Enrico [enr'iiko] on itaalia mehenimi. See vastab nimele Heinrich.

Päritolu

Nimi pärineb vanaülemsaksa nimest Heimrich 'kodus rikas'. Samast nimest pärinevad ka itaalia nimed Arrigo ja Amerigo.

Variandid ja tuletised

Nime variandid on Errico, Errigo, Anrico ja Enrichetto ning lühendid Rico ja Richetto. Nimest on tuletatud naisenimi Enrica, mille variandid on Enrichetta ja Errichetta ning lühend Rica.

Levik

Ameerika Ühendriikides on see nimi ajavahemikul 1911–1973 kuulunud 13 aastal 1000 populaarseima poisinime hulka, varem ja hiljem aga mitte. Kõrgeim koht oli 1921. aasta 659. koht.
Eestis oli 2017. aasta 1. jaanuari seisuga eesnimi Enrico 178 mehel. Enrico oli populaarsuselt 453. mehenimi.

Nimepäev

Enrico nimepäev on 13. juuli, mis on Saksa-Rooma keisri Heinrich II Püha mälestuspäev.
Hrodna oblast

Rahvastik

Oblasti rahvastikust elab 63,6% linnades ja teistes linnalistes asulates, 36,4% maal. Naisi on 52,9%.
Rahvastiku enamuse – 62,3% – moodustavad valgevenelased, poolakaid on 24,8%, venelasi 10,1%, ukrainlasi 1,8%, leedulasi 0,2%, tatarlasi 0,2%, juute 0,4% ja teisi 0,4%.
Oblasti alal tegutseb 18 konfessiooni 449 kogudust/usulist ühendust, kaks õigeusu kloostrit ja neli katoliku kloostrit, on 377 kultushoonet (neist 169 katoliku ja 165 õigeusu kirikut, lisaks sünagooge ning mošeesid).
Lennox Berkeley

Sir Lennox Randal Francis Berkeley (12. mai 1903 Oxford – 26. detsember 1989 London) oli inglise helilooja.
Ta õppis Pariisis Nadia Boulangeri juures, saades mõjutusi prantsuse muusikast ja Igor Stravinskist. Ta oli Londoni Kuningliku Muusikaakadeemia professor.

Looming

Ooper "Kutse lõunale" 1954, "Nelson" 1954, "Ruff" 1956, ballett "Parise kohus" 1938, 1940–1977 jooksul 4 sümfooniat, Sümfoniett 1950, Avamäng, Divertisment 1943, Nokturn 1946, koostöös Britteniga süit "Neli kataloonia tantsu", Serenaad keelpillidele, Variatsioonid Gibbonsi teemale, 2 klaverikontserti 1947/1958, Kontsert kahele klaverile 1948, Flöödikontsert 1952, Kitarrikontsert 1974, 2 keelpillikvartetti, Sonaat vioolale, oratoorium "Jonah" 1935.
Jani Sievinen

Jani Nikanor Sievinen (sündinud 31. märtsil 1974 Vihtis) on soome endine ujuja, mitmekordne Euroopa ja maailmameister.
Jani Sievist treenis tema isa Esa Sievinen.
Aastatel 1991–2004 võitis Jani Sievinen 31 suurvõistluste medalit, neist 17 kuldset. Kõik medalid peale ühe vabaujumise kulla sai ta kompleksujumises või kombineeritud teateujumises.
Aastal 1994 valiti ta Soome parimaks sportlaseks.
Aastal 2009 kandideeris ta Soome Sotsiaaldemokraatliku Partei nimekirjas Euroopa Parlamenti, kuid ei osutunud valituks.
San Isabeli metsakaitseala

San Isabeli metsakaitseala on Ameerika Ühendriikides Colorado osariigi keskosas asuv metsakaitseala. Kaitsealal asub 19 54 fourteener'ist ehk üle 14 000 jala (4300 meetri) kõrguse mäe, sealhulgas Mount Elbert, mis on kõrgeim mägi Colorados.
San Isabeli metsakaitseala on üks 11 metsakaitsealast Colorados. Kogu territooriumi pindala on 1 120 233 aakrit (4533 km²). Kaitseala laiub 11 maakonna territooriumil.
Aleksander Hint

Aleksander Hint (30. november 1884 Lümanda vald, Saaremaa – oktoober 1943 Araali mere saar) oli eesti põllumees ja kaugsõidukapten.
Aleksander Hint kuulus Eesti Tööerakonna liikmena alates 25. novembrist 1921 I Riigikogu koosseisu (asudes Timotheus Grünthali kohale).

Isiklikku

Tema pojad olid kirjanik Aadu Hint ja tehnikateadlane Johannes Hint.
Arve

Arve (inglise keeles invoice) ehk faktuur on majanduses müüja poolt ostjale esitatav dokument kauba maksumuse, tasumise tähtaja ja tingimuste kohta.
Ostja seisukohalt on arve kuludokument, ostuarve (sales invoice) ning müüja seisukohalt tuludokument, müügiarve (purchase invoice).

Mõiste

Vastavalt käibemaksuseaduse paragrahvile 37 on müüja kohustatud väljastama kauba võõrandamise või teenuse osutamise korral arve seitsme kalendripäeva jooksul, arvates kauba ostjale lähetamise või kättesaadavaks tegemise või teenuse osutamise päevast või tagama, et arve väljastaks sama tähtaja jooksul müüja nimel tegutsev isik või kauba soetaja või teenuse saaja. Kui käive tekib kauba või teenuse eest osalisel või täielikul makse laekumisel, tuleb arve väljastada seitsme kalendripäeva jooksul, arvates kauba või teenuse eest osalise või täieliku makse laekumise päevast.
Arvet ei pea väljastama kauba võõrandamisel või teenuse osutamisel füüsilisele isikule isiklikuks otstarbeks, välja arvatud kaugmüügi, uue transpordivahendi võõrandamise ja ühendusevälise riigi füüsilisele isikule müüdava kauba ekspordina käsitamise korral. Arvet ei pea väljastama ka kauba võõrandamisel või teenuse osutamisel, kui vastavat käivet ei maksustata käibemaksuga.
Dokumenti, sealhulgas kreeditarvet, millega muudetakse algset arvet ja millel on viide sellele arvele, käsitatakse arvena.
Kauba soetaja või teenuse saaja võib väljastada arve maksukohustuslase või välisriigi maksukohustuslase poolt talle võõrandatud kauba või osutatud teenuse kohta, kui poolte vahel on enne käibe toimumist sõlmitud kirjalik kokkulepe selles, et kauba soetaja või teenuse saaja väljastab arve ning maksukohustuslane või välisriigi maksukohustuslane aktsepteerib seda. Kokkulepe peab sisaldama arvete maksukohustuslasepoolse või välisriigi maksukohustuslase poolse aktsepteerimise korda.
Johan Stiernstråle

Johan Stiernstråle (varem Johan Eriksson, ka Johannes Erici) (1607 Strängnäs − 22. detsember 1686) oli õpetlane ja mõisaomanik, Tartu ülikooli professor.

Elulugu

Johan Eriksson sündis Strängnäsi linnakodaniku Erik Johannsoni pojana; tema ema nimi ei ole teada. 1636. aastal immatrikuleeriti ta Uppsala ja samal aastal ka Tartu ülikooli tudengiks. Tartus kaitses ta kahe aasta pärast filosoofiamagistri kraadi. 1641. aastal valiti astronoomia- ja füüsikaprofessoriks. 1650. aastal sai temast Tartu õuekohtu assessor. Valiti veel samal aastal ülikoolis õigusteaduse erakorraliseks professoriks. 1652. aastal annetas kuninganna Kristiina talle aadlitiitli ja ta sai perekonnanime Stiernstråle, mis Liivimaal tema järeltulijate puhul Sternstrahleks mugandus. Rootsi rüütelkonda introdutseeriti suguvõsa 1654. aastal. 1653. aastal nimetati ta Koporje lääni kreisifoogtiks; samale ametikohale nimetati uuesti 1666. aastal. Ta valiti 1654. aastal Tartu ülikooli õigusteaduse korraliseks professoriks. Jama ja Ivangorodi lääni kreisifoogtiks nimetati 1667. aastal. 1675. aastal sai temast Tartu õuekohtu viitsepresident. Teda peeti õpetatud meheks. Publitseeris 172 dissertatsiooni.

Mõisavaldused

1662. aastal läänistas kuninganna Hedwig Eleonora talle Tartu lähedal väikese Kirjutajamõisa (Kirritoja), mis jäi pärusvaldusena tema perekonnale kuni reduktsioonini; hiljem oli see Sternstrahlede rendivaldus. 1675. aastal pantis ta Gerttenitelt Kärkna mõisa (Falkenau), mis oli tema valduses 1682. aastal. 1712. aastal jäeti see pandimõis perekonna valdusse.
Zlatoust

Ajalugu

Rajati 1754. aastal metallurgiatehase ehitusega seoses, linnaõigused sai 1865. aastal. 1815. aastal rajati sinna relvatehas.
Zlatoust on metallurgia ja masinatööstuse keskus. Seal valati 1860. aastal esimesed Venemaa terassuurtükid.
1903. aastal suruti seal veriselt maha tööliste streik.
Elanike arv on 191 500 (2005).
Tallinna Baškiiri Kultuuriühendus Agizel

Tallinna Baškiiri Kultuuriühendus Agizel on Eesti baškiiride organisatsioon. Organisatsiooni kontor asub Tallinnas aadressil Sõpruse puiestee 228. Organisatsiooni juhatuse esimees on Fljuza Hairullina.
Organisatsioon asutati 12. juulil 2000.
Pikkjärve mõis

Pikkjärve mõis (saksa keeles Langensee; ka Kirbu mõis) oli Karula mõisa kõrvalmõis Karula kihelkonnas Võrumaal.
Granulaarne düstroofia

Granulaarne düstroofia on ainevahetushäire, mis avaldub valgulise päritoluga graanulite kogunemises maksa-, südamelihas- ja neerurakkudesse.
Granulaarse düstroofiaga kaasneb rakkude mahu suurenemine, sest moodustunud graanulid imavad endasse suurel hulgal vett (hüdrateeruvad). Rakkude paisumuse tulemusena suurenevad ka organite mõõtmed, konsistents pehmeneb ja koejoonis muutub ebaselgeks.
Granulaarne düstroofia on üldjuhul pöörduv kahjustus, kuid raskema kulu korral võib see üle minna vakuoolseks või hüaliintilgaliseks düstroofiaks. Lisaks sellele võib granulaarse düstroofiaga kaasneda ka lipiiddüstroofia.
Teet Koppel

Teet Koppel (28. juuni 1912 Tallinn – 20. jaanuar 2006 Montreal) oli eesti näitleja.
Ta õppis Hilda Gleseri teatrikursustel ning tantsu Rahel Olbrei ja Helmi Tohvelmanni juures.
Ta töötas aastatel 1928–1937 Tallinna Töölisteatris ja aastatel 1937–1944 teatris Estonia. Tema suurrolliks kujunes A. Ahase osatäitmine Albert Kivika lavastuses "Nimed marmortahvlil". Ta osales Riigi Ringhäälingu kuuldemängudes.
Aastal 1944 lahkus ta Rootsi. Aastatel 1944–1946 kuulus ansamblisse Helisev 5. Aastatel 1947–1951 tantsis Stockholmi revüü- ja operetiteatris Oscars, lisaks oli ta lavastaja Stockholmi Eesti Gümnaasiumi teatriringis. Ta mängis Ingmar Bergmani filmis "Seda ei juhtu siin".
Aastal 1951 kolis ta Kanadasse, ta tegi kaasa Montreali ja Toronto eesti teatrites. Ta valdas kolme lavažanri. Ta valiti Eesti Teatriliidu auliikmeks.
Teet Koppel suri aastal 2006 Montrealis.
Sült

Eesti süldi valmistamine

Eesti rahvustoiduna tuntud traditsiooniline sült keedetakse seapeast, -kaelast, -kootidest ja -jalgadest, mis sisaldavad nii palju liimainet, et jahtuv leem tardub ilma täiendava tardaine lisamiseta. Süldi keetmiseks pannakse liha külma vette, aetakse kiiresti keema, lastakse paar minutit keeda (kupatatakse) ning loputatakse siis nii lihatükid kui pott külma veega. Liha pannakse uuesti keevasse vette ning keedetakse hästi nõrgal tulel vaevu keevana ilma kaaneta kuni liha luudelt lahti tuleb (3–4 tundi). Enne keemise lõppu lisatakse maitseained – sool, sibul, vürtsid. Liha tõstetakse leemest välja, tükeldatakse. Keeduleem kurnatakse, lastakse koos tükeldatud lihaga uuesti korraks keema tõusta, kallatakse vormidesse jahtuma.
Ernst Mill

Ernst Reinhard Mill (2. detsember 1896 Pärnu – 17. veebruar 1987) oli eesti arstiteadlane.
Lõpetas 1916. aastal hõbemedaliga Pärnu Aleksandri Gümnaasiumi Venemaal Muromis, kuhu kool oli evakueeritud. Osales Vabadussõjas. 1925. aastal lõpetas Tartu Ülikooli arstiteaduskonna cum laude. Akadeemiliselt kuulus ta Üliõpilasseltsi Concordia. 1929. aastal kaitses Tartu Ülikoolis arstiteaduse doktori kraadi väitekirjaga "Aneemilisest lipemiast: eksperimentaalne uurimus ".
Oli aastatel 1935–1939 Arstide Koja nõukogu liige.
Ernst Mill suri 17. veebruaril 1987 ja ta maeti 21. veebruaril 1987 Metsakalmistule.
Monotoonne funktsioon

Funktsiooni kasvamine/kahanemine mingis hulgas

Sageli kõneldakse funktsiooni kasvamisest ja kahanemisest mingis tema määramispiirkonna A alamhulgas X. Seda mõistetakse järgmiselt: funktsiooni f nimetatakse kasvavaks, kahanevaks, mittekahanevaks või mittekasvavaks hulgas X, kui funktsiooni f ahend hulgale X on vastavalt kasvav, kahanev, mittekasvav või mittekahanev.
Üks ja sama funktsioon võib seega olla oma lähtehulga ühes alamhulgas kasvav, teises kahanev.
Kloodi vald

Kloodi vald (saksa keeles Peuth) oli vald Virumaal Rakvere kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1893 ja siis liideti see vald Rakvere vallaga.
1929. aasta Oscari auhinnad

1929. aasta Oscari auhinnad ehk 1. Ameerika Filmikunsti ja -teaduste Akadeemia auhinnad jagati 16. mail 1929. aastal Ameerika Ühendriikides Los Angeleses Roosevelti hotellis. Oscari auhindadega tunnustati valikut 1927. ja 1928. aastate parematest filmidest.
Võitjad anti teada kolm kuud enne auhindade üleandmist ning tseremoonia kestis umbes 15 minutit. Õhtujuhid olid Douglas Fairbanks ja William C. DeMille.
Esimesed Oscari-elutööauhinna said Charles Chaplin ja Warner Brothers.

Võitjad ja kandidaadid

Oscari auhindu jagati 12 kategoorias.
Võitjad on loetletud esimesena ja paksus kirjas.
Friedrich III (Saksa keiser)

Friedrich III (18. oktoober 1831 Potsdam – 15. juuni 1888 Potsdam) oli Saksa keiser ja Preisimaa kuningas 1888. aastal, Wilhelm I poeg ja Wilhelm II isa.
Ta valitses vaid sada päeva, kuna kannatas kõrivähi käes, mis ta kõnevõimetuks muutis ning lõpuks ka tappis. Teda peeti erinevalt isast suhteliselt liberaalsete vaadetega meheks, kuid ta ei saanud neid ellu rakendada, kuna elas oma isast vaid 3 kuud kauem. Enne troonile saamist oli ta end näidanud ka silmapaistva armeejuhina, võites 1866 koos Helmuth von Moltke vanemaga Königgrätzi lahingu ning osaledes ka 1870–1871 Preisi-Prantsuse sõjas. Tema naine oli kuninganna Victoria tütar Victoria. Nende vanimast lapsest Wilhelmist sai isa surma järel keiser Wilhelm II. Friedrich suri ebaõnnestunud ravi tagajärjel, liiga hilja teostatud trahheotoomia ei suutnud teda enam päästa ning põhjustas talle ainult veelgi suuremaid kannatusi.
Emma (Madalmaade kuninganna)

Perekond

Ta oli Waldecki ja Pyrmonti vürsti Georg Viktori ja Nassau printsessi Helene neljas tütar. Tema vend Friedrich oli viimane valitsev Waldecki ja Pyrmonti vürst. Tema õde Helena Frederica abiellus prints Leopoldiga, kes oli Suurbritannia kuninganna Victoria poeg. Emma vanavanavanaema oli Braunschweig-Wolfenbütteli printsess Auguste Karoline, kes oma elu lõpus elas Koluvere mõisas ja seal ka suri.

Abielu

Ta abiellus kuningas Willem III-ga Arolsenis 7. jaanuaril 1879, kaks aastat pärast kuninga esimese abikaasa Sophie surma. Vananeva ja liiderliku kuningaga abiellumisest olid eelnevalt keeldunud Emma õde Pauline ja Taani printsess Thyra. Neil sündis 31. augustil 1880 tütar Wilhelmina, kellest sai pärast isa surma Madalmaade kuninganna. Kuningal oli eelmisest abielust ka kolm poega, kes aga kõik surid enne teda.

Hilisem elu

Kui Willem 23. novembril 1890 suri, sai Emmast oma alaealise tütre regent kuni Wilhelmina 18. sünnipäevani 31. augustil 1898. Emma suri 1934. aastal 75-aastasena bronhiidi tüsistustesse ja ta maeti Delfti.
Kalevi Kotkas

Kalevi Kotkas (ka Kalev Kotkas; 10. august 1913 Tallinn – 24. august 1983 Helsingi) oli Soomet esindanud eesti kergejõustiklane. 
Tal oli Eesti kodakondsus 1932. aastani. Enne seda oli ta läinud elama koos emaga Soome. 
Ta osales 1932. aasta Los Angelese OM-il, kus sai kettaheites 7. koha. Ta osales 1936. aasta Berliini OM-il, kus sai kettaheites 14. koha ja kõrgushüppes 4. koha.
Kotkas on maetud Helsingi Hietaniemi kalmistu kõrval asuvale Lapinlahti õigeusu kalmistule.

Isiklikku

Ta vend oli sporditegelane Kallio (Kalju) Kotkas.
Eduard Metstak

Eduard Metstak (18. veebruar 1896 Uusküla, Harjumaa – 24. aprill 1942 Sverdlovsk) oli Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant).
Õppis Kõrgemas Sõjakoolis ja lõpetas juhtimise ja staabiteenistuse ala III lennu (1924–1927).
Pioneerpataljonist läks leitnant Eduard Metstak 1927. aastal kindralstaabi (Kaitsejõudude peastaabi) teenistusse (allikas:Pipatüli pk nr 164 29.08.1927, ERA 636.1.87, l. 167). 
Ta arreteeriti NKVD poolt 14. juunil 1941 Tallinnas Nõmmel. Hukati.
Tallinna Tehnikaülikooli ehitusteaduskond

Tallinna Tehnikaülikooli ehitusteaduskond oli Tallinna Tehnikaülikooli akadeemiline struktuuriüksus (teaduskond), mis tegeles keskkonnatehnika, logistika, transpordiehitus ning tööstus- ja tsiviilehituse õpetamisega ning uurimistööga nendes valdkondades. Teaduskond asus Tallinnas aadressil Ehitajate tee 5. 
1989. aastal sai Tallinna Polütehnilisest Instituudist Tallinna Tehnikaülikool. TTÜ ehitusteaduskond eksisteeris aastatel 1989–2016. 
2016. aasta lõpul toimunud tehnikaülikooli struktuurireformi käigus ehitus-, mehaanika- ja energeetikateaduskond kujundati ümber inseneriteaduskonnaks.

TTÜ ehitusteaduskond

Kohe peale Eesti taasiseseisvumist alustati 1992. aastal tehnikaülikooli struktuuri ja õppetöö põhjalikku reformimist. Seniste kateedrite asemele loodi 1994. aasta juulis instituudid, mis hõlmasid mitut õppetooli. Kursusesüsteem asendati ainesüsteemiga. Õppetöös mindi üle kolmeastmelisele ülikooliõppele: bakalaureuse-, magistri- ja doktoriõpe. 1994. aastani koolitati diplomiinsenere 5-aastase õppeajaga, 1995. aastast mindi üle 4-aastasele bakalaureuseõppele. Alates 1998. a. lisandus sellele 4-aastase õppeajaga diplomiõpe. Aastal 2002 taastati ehitusinseneride ettevalmistamisel viis aastat kestev õppekava, kus on ühendatud bakalaureuse- ja magistriõpe. Lõpetaja saab magistrikraadile vastava kvalifikatsiooni ja õpingud võivad jätkuda doktoriõppes.
Sääla

Ajalugu

Vanimad teadaolevad kirjalikud teated Sääla küla kohta pärinevad 1420. aastast (Seel).
18. sajandil rajas Säälale oma karjamõisa Vana-Vigala mõis.
1795. aastast on teateid Raba kõrtsi kohta nüüdse Jädivere–Silla maantee ääres. Nimi tulenes naabruses olevast ja nüüdseks kuivendatud sookesest.
1854. muudeti kõrts kooliks (Raba kool). 1882. aastal tehti hoonele kapitaalremont, mille järgse välimusega on kool tänaseni. Raba algkooli juures töötas 20. sajandi algul ka suvekool, mis aitas õpilastel linnakoolidesse edasi minna. Raba algkool suleti 1972, kui valmis naabruses Kivi-Vigala kaasaegne koolihoone.
1986–1905 tegutses Säälas Aitsamaal Velise kihelkonnakooli abikool.
1970. aastatest on Sääla külaga liidetud Enga jõest lõuna poole jäävad alad ehk endine Jädivere I küla (Jädivere küla; tänapäevane Tallinna–Pärnu maantee ääres olev Jädivere küla on endine asundus). Jädivere I külast on pärit ning seal suvitas samas riigitegelane Jaan Teemant.
Elastsuspiir

Elastsuspiiriks nimetatakse tugevusõpetuses ja materjaliteaduses suurimat pinget, mille saavutamiseni ei omanda materjal olulisi jääkdeformatsioone. Kokkuleppeliselt loetakse jääkdeformatsioone, mis jäävad piiridesse 0,001...0,005% keha algsest pikkusest mitteolulisteks. Elastsuspiiri määramiseks koormatakse keha teatava piirini, vabastatakse seejärel koormisest ja mõõdetakse jääkdeformatsioon. Katset korratakse erinevate koormustega kuni leitakse normatiivne jääkdeformatsioon. Elastsuspiiri mõõtmine on vajalik sitketel materjalidel.
Anton Grasser

Anton Grasser (3. november 1891 Bossdorf – 3. november 1976 Stuttgart) oli Saksa sõjaväelane (jalaväekindral).
Teise maailmasõja ajal teenis ta Eestis. 21. novembril 1954 valiti ta Saksa-Eesti sõprusühingu esimeheks.
Mustjala Lasteaed-Põhikool

Mustjala Lasteaed-Põhikool asub Mustjala külas Saare maakonnas.
Koolihoone ees asub mälestuskivi Eduard Lemberile.
Aavere vald

Aavere vald (saksa keeles Afer) oli vald Järvamaal Koeru kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1893 ja siis liideti see vald Kapu vallaga.