google/wiki40b huggingface dataset:
Haxhi Muhaxheri

Haxhi Muhaxheri (sündinud 4. juunil 1967 Kosuriqi külas Pejë vallas Kosovos) on Kosovo albaania kirjanik.
Muhaxheri õppis keelt ja kirjandust Priština Ülikoolis. Ta oli Kosovo Noorkirjanike Liidu president ja Kosovo esimese erootikaajakirja Amori toimetaja. Hiljem on ta andnud välja kolme ajakirja: Pena (kirjandus), Dëshira (pereajakiri) ja Fanari (noortele). Muhaxheri on saanud luuleauhindu. Praegu elab ta Austrias.
Thiomargarita namibiensis

Thiomargarita namibiensis ("Namiibia väävlipärl") on gramnegatiivne kerakujuline bakter, kes elab ookeani mandrilaval. Ta on suurim teadaolev bakter maailmas, tema suurus on kuni 750 μm (0,75 mm), seega on teda võimalik näha ka palja silmaga.
Jóhanna Sigurðardóttir

Isiklik elu

1970. aastal abiellus Sigurðardóttir Þorvaldur Steinar Jóhannessoniga. Paaril on kaks poega: Sigurður Egill Þorvaldsson (1972) ja Davíð Steinar Þorvaldsson (1977). Paar lahutas 1987. aastal.
2002. aastal sõlmis Sigurðardóttir tsiviilpartnerluse kirjanik Jónína Leósdóttiriga. Aastal 2010 paar abiellus; nad olid esimeste samasooliste abiellujate seas pärast samasooliste abielu seadustamist Islandil.
Matt K. Miller

Matthew Kermit Miller (sündinud 2. veebruaril 1960 Rockville Centre'is, New Yorgi osariigis) on Ameerika Ühendriikide näitleja ja koomik.
La forza

"La forza" (eesti keeles 'Jõud') on itaaliakeelne laul, millega ooperilaulja Elina Netšajeva võitis Eesti Laul 2018 konkursi. Laul esindas Eestit 12. mail 2018 Lissabonis toimunud Eurovisiooni lauluvõistlusel.
Laulu muusika autorid on Mihkel Mattisen ja Timo Vendt ning sõnade autorid Elina Netšajeva ja Ksenia Kutšukova.
Lesbofoobia

Seotud mõisted

Osa inimesi kasutavad ainult üldisemat sõna homofoobia, et kirjeldada lesbide vastaseid negatiivseid eelarvamusi või käitumist. Teised usuvad, et sõnad  homoseksuaalsus ja homofoobia ei ole adekvaatsed kirjeldamaks lesbide spetsiifilisi muresid. Seda seetõttu, kuna naistena kogevad nad sageli kahekordsed diskrimineerimist: nii homofoobiat kui seksismi. Biseksuaalsed naised võivad sarnaselt eelistada kasutada sõna bifoobia, et kirjeldada eelavamusi või solvanguid, mille sihtmärgiks on nende seksuaalne identiteet või käitumine. Transsoolised inimesed eelistavad sageli kasutada sõna transfoobia.
Alatsi järv

Kirjeldus

Järve pindala on 5 ha, pikkus 330 m, laius 240 m, kaldajoone pikkus 861 m ja kõrgus merepinnast 92 m. Järv asub Teringi raba kaguosas, sellesse suubuvad raba kuivenduskraavid ja voolab välja Tündre järve suubuv Tündre oja. Järve ümbritseb kuni veepiirini ulatuv sookaasik, mis veepiiri ligidal on osaliselt kuivanud ja murdunud.
Limnoloogilise tüübi järgi on veekogu pehmeveeline miksotroofne ehk pehmeveeline segatoiteline järv.
Järv kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda.
Järv on avalikult kasutatav veekogu.
Järve loodekaldal on pinkidega sild, kuhu viib Teringi rabasse rajatud laudtee (Teringi õpperada). Järve idakaldal on paadisild, kuhu viib eramaadel kulgev rada.

Elustik

Alatsi järvel on nähtud läbirändavaid laululuiki, imetajatest ondatrat ja kobrast. Järve piirkonnas on märgatud metsiste pulmamängu.

Looduskaitse

Järv on kaitse all Teringi maastikukaitseala koosseisus.
Kongo Vabariik

Haldusjaotus

Kongo Vabariik jaguneb 12 departemanguks (Bouenza, Brazzaville, Cuvette, Kouilou, Lékoumou, Likouala, Lääne-Cuvette, Niari, Plateaux, Pointe Noire, Pool, Sangha).
Julgestusgrupp

Julgestusgruppide formeerimine

Korralduse julgestusgruppide formeerimiseks andis oma käskkirjaga nr.1236/41 21. augustil 1941 Saksa Wehrmachti 18. armee ülemjuhataja kindralooberst Georg von Küchler.
Kuna Wehrmachtis tohtisid teenida ainult Saksa riigi kodanikud, ei nimetatud eestlastest moodustatud üksusi mitte pataljonideks, vaid gruppideks (Wehrmachti koosseisu gruppe ei kuulunud), mis koosnesid sadakondadest.
Julgestusüksuste formeerimise eest vastutasid kohalikud komandandid. Julgestusüksused kuulusid tegelikult Relva-SS'i koosseisu, ehkki võitlejad seda ei teadnud. Julgestusgrupid allusid administratiivselt rinde tagalaülemale (Kommandeur des rückwärtigen Armeegebiets ehk nõndanimetatud Korück), operatiivselt aga rindediviisidele.
Üksuste koosseis oli vabatahtlik ning üksusse astujatega sõlmiti aastane tööleping. Julgestusgruppides kehtisid Wehrmachti auastmed, ehkki paguneid kanda ei tohtinud.
Julgestusgruppide ülesandeks oli rinde tagalas korra hoidmine, teede, raudtee, sildade ja muude sõjaliste objektide valvamine, sõjavangide konvoeerimine ja valvamine kuni nende üleandmiseni vangilaagitesse, rindetagala puhastamine sinna jäänud Punaarmee võitlejatest ning võitlus partisanidega.

Eesti julgestuspataljonid

1941. aastal formeeriti Eestis 16. ja 18. Wehrmachti armee tagalateenistuse tarbeks 6 julgestusgruppi (181.–186. Eesti julgestusgrupp, Estnische Sicherungsgruppe 181.–186.), ning et tagada kuue julgestuspataljonile tagalateenistus ja reservid, moodustati Eesti Põhiüksus Narvas (Estnische Ersatz-Sicherungsgruppe in Narwa). Eestist formeeritud julgestusgrupid olid pataljoni suurused ja neid juhtisid eesti ohvitserid. Iga julgestuspataljoni ülema ja kompaniiülema juurde oli määratud saksa sideohvitser. Enne Idapataljonide  moodustamist kutsuti neid üksuseid vahel ka "Idapataljonideks".
1942. aastal alustati veel 4 julgestusgrupi moodustamist 18. armee tarbeks, kuid Hitler keelas Baltimaadest Wehrmachtile sõdurite värbamise.
1. mail 1942 oli Eestist moodustatud julgestuspataljonides 4050 meest.
Üldiselt tegutsesid julgestuspataljonid kompaktselt, kuid 183. Julgestusgrupi 13. kompanii (hilisem 657. Idakompanii) ja 184. Julgestusgrupi 17. kompanii tegutsesid ka eraldatult.
Pärast aastase teenistuslepingu lõppu, septembris 1942, suundus osa julgestuspataljonide võitlejaid tagasi tsiviilellu, kuigi sakslased ei tahtnud seda lubada, osa aga astus Eesti SS-leegioni. Allesjäänud viie pataljoni meestest moodustati oktoobris 1942 koos teiste Eestist rindel võidelnud üksustes olnud võitlejatega Wehrmachti alluvuses kolm idapataljoni numbritega 658–660 ning 657. üksik eriotstarbeline idakompanii. Väeosad nimetati sama aasta jõulude ajal ümber 658.–660. Eesti Pataljoniks.
Lugu Igori sõjaretkest

"Lugu Igori sõjaretkest" (vanavene keeles: Слово о плъку Игоревѣ; vene keeles: Слово о полку Игореве; ukraina keeles: Слово о полку Ігоревім) on anonüümne eepiline lugulaul, mis on kirjutatud vanas idaslaavi keeles 12. sajandi lõpul.
Lugu jutustab Rjurikute soost Igor Svjatoslavovitši (1151–1201/1202) retkest turgi rändrahva polovetside vastu 1185. aastal.
Lugulaulu taasavastas 1795. aastal Aleksei Mussin-Puškin, kes avaldas selle 1800. aastal. Originaal hävis aga 1812. aastal tules, kui Moskva Napoleoni sissetungi ajal maha põles.
Aleksandr Borodin lõi 1887. aastal selle loo põhjal ooperi "Vürst Igor", mille esmaettekanne oli 1890. aastal.
Röderaue vald

Vallaosad

Frauenhain, Koselitz, Pulsen ja Raden.
Laur Karu

Isiklikku

Tema isa Elmar Karu oli Tartu Ülikooli psühhiaatriaprofessor, vend Toomas Karu on Tartu Ülikooli spordimeditsiini professor, teine vend Jaak Karu on majandusteadlane.
Heinrich August Dietrich

Heinrich August Dietrich (4. november 1820 Saksamaa – 21. detsember 1897 (ukj) Tallinn) oli saksa päritolu Eestis tegutsenud aednik ja pargiplaneerija. Teda peetakse Eesti esimeseks mükoloogiks.
Ta rajas Haimre mõisa pargi koos puiesteega ning Kunda mõisa viljapuuaia.
Ta oli nimetatud Tallinna aukodanikuks.
Sør-Varangeri vald

Geograafia

Sør-Varanger on Norra kirdepoolseim vald. Ta piirneb idas Venemaa ja läänes Soomega. Norra valdadest piirneb Sør-Varanger Unjárga vallaga läänes ning üle Varangeri fjordi Vadsø ja Vardø vallaga põhjas.
Vallas valitseb lähisarktiline kliima.

Fjordid

Varangerfjorden, Bøkfjorden, Langfjorden, Jarfjorden, Munkefjorden, Neidenfjorden, Kjøfjorden, Korsfjorden, Bugøyfjorden

Saared

Skogerøya, Reinøya, Holmengrå, Bugøya, Prestøya, Revøya, Kjøøya, Kjelmøya
Mati Kilp

Mati Kilp (sündinud 19. aprillil 1942 Jõhvis) on eesti matemaatik.
Ta lõpetas aastal 1960 Jõhvi 1. Keskkooli. Seejärel õppis ta matemaatikat Tartu Riiklikus Ülikoolis ning ta lõpetas aastal 1966 matemaatikuna Moskva Riikliku Ülikooli.
Ta on uurinud monoide ja polügoone üle monoidide. Iseäranis on teda huvitanud polügoonide lamedusomadused ja monoidide homoloogiline klassifikatsioon.
Ta on kaitsnud füüsika-matemaatikakandidaadi väitekirja Moskva ülikooli juures. 1992. aastast on Kilp Tartu Ülikooli algebra korraline professor, ühtlasi on ta Eesti Matemaatika Seltsi ja American Mathematical Society liige.
Kilp oli Tartu Ülikooli matemaatikateaduskonna dekaan aastatel 1980–1989 ja 2009–2011.
Meelis Paavel

Meelis Paavel (sündinud 17. juunil 1963 Tartus) on eesti ametnik.

Hariduskäik

1981. aastal lõpetas Paavel Palamuse Keskkooli, 1981–1982 õppis ta Tallinna 2. Tehnikakoolis. 1991. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli majandusgeograafia erialal. 2007–2008 õppis ta Eesti Diplomaatide Koolis erialal "rahvusvahelised suhted ja Euroopa integratsioon".

Töökäik

Paavel töötas 1991–1994 Tartu Juhtimise Kõrgemas Koolis lektorina. 14. juuni 1994 – 25. märts 1999 oli ta Jõgeva maavanem. 
Alates 2002. aastast töötab ta Eesti Töötukassa juhatuse esimehena, 11. aprillil 2012 valis Eesti Töötukassa nõukogu ta juhatuse esimeheks tagasi viieks aastaks.

Poliitiline tegevus

Paavel oli kuni 2012. aastani Sotsiaaldemokraatliku Erakonna liige. Aastatel 1999–2002 osales ta asendusliikmena IX Riigikogu töös.
David Hawkins

Elukäik

Hawkins kasvas üles Wisconsini osariigis, õppis Wisconsini meditsiinikolledžis psühhiaatriat ja oli teise maailmasõja ajal lühikest aega sapöör. 
Kuni 1980. aastani juhatas Hawkins New Yorgi osariigis Manhassetis tollal riigi suurimat psühhiaatriasutust North Nassau Mental Health Center. Enda sõnul elas ta 38-aastaselt läbi äkilise valgustumise. Ta tõmbus seitsmeks aastaks tagasi Arizona osariiki Sedonasse, et end erakuna "vaikuses vaimselt täiustada". Pärast ühiskonda naasmist uuris ta teadvust, pidas ettekandeid ja kirjutas raamatuid. Raamatuga "Power vs. Force" sai ta tuntuks. Seda on tõlgitud 15 keelde ning mitmes riigis oli see bestseller.

Teadvuse tasandite kalibreerimine

Hawkinsi töid läbib kontseptsioon teadvuse tasandite kalibreerimisest, mis põhineb nn rakenduslikul kinesioloogial. Teadvuse tasandeid kalibreeritakse logaritmilisel skaalal vahemikus ühest kuni tuhandeni ning seda rakendatakse nii inimeste, raamatute, õpetuste kui ka organisatsioonide, asutuste ja ettevõtete ning mitmesuguste toodete suhtes, et määratleda nende "tõeväärtust". Tulemuseks on kõikehõlmav "teadvuse kaart", milles igale nähtusele on omistatud kindel arv-väärtus.
Sääre-Laimadal

Sääre-Laimadal on madalik Sõrve madalast lõunas. Vähim sügavus on 4,6 m.
Monopteer

Monopteer (vanakreeka keeles ὁ μονόπτερος; μόνος tähendab ainukest/üksikut ja τός πτερόν tähendab tiiba) on ilma tugiseinteta ringikujuline kolonaad, mis toetab katust. Paviljonehitisena meenutab see üksnes sammastikuga rotundi.
Lüübnitsa Umbjärv

Lüübnitsa Umbjärv (ka Lüügnitse Umbjärv, 2. Võõpsu järv) on Võru maakonnas Setomaa vallas Lüübnitsa külas asuv järv. Selle pindala on 10,8 ha.
Amm

Amm on naine, kes imetab võõrast last, keda oma ema mingil põhjusel ei saa või ei soovi imetada. Amm võib lisaks lapse eest ka muul viisil hoolitseda.
Enne, kui 20. sajandil arendati välja imikute asendustoidud (rinnapiimaasendajad), oli lapse elu ohus, kui tema ema ei olnud võimeline imetama ja ei leitud ka amme. Võib olla mitmeid põhjusi, miks emal ei pruugi rinnad (piisavalt) piima eritada. Vajaduse amme järele võis tekitada ka ema surm sünnitusel või lapse hülgamine. Paljud emad (enamasti kõrgklassist) ei ole soovinud oma last rinnaga toita sotsiaalsetel põhjustel, kuna see ei võimaldanud neil kanda moekaid rõivad ning arvati, et imetamine rikub nende figuuri. Amme palkamine lapsega tegelema oli ka odavam, kui asendaja palkamine pereäri või majapidamist juhtima. 
Naine saab ammeks olla vaid siis, kui tema rinnad eritavad rinnapiima. Varem arvati, et selleks peab naine olema hiljuti sünnitanud. See ei ole tingimata tõsi, kuna rinnapiima eritust saab esile kutsuda ka regulaarse rinnaimemise või rinnapumbaga.
Peeter Suure testament

Peeter Suure testament on väidetavalt Peeter I kirjutatud poliitiline testament, ideoloogiline pärand ja ettekirjutus Venemaa kui riigi poliitilisteks manipulatsioonideks. Testamendist joonistuvad välja Venemaa välispoliitika põhijooned ja võtted ülemvõimu saavutamiseks maailmas. Testament on dateeritud 1725. aastaga, selle üks eksemplar on säilinud ka Prantsusmaa diplomaatilises arhiivis.
Testamenti lugedes ei tohi unustada 18. sajandi esimesel poolel Euroopas toimunud sündmusi ja sel ajal neist tulenenud arengusuundi. Kuid üldideoloogilistes küsimustes on testament siiani Venemaa ekspansiivse välispoliitika alus.
Peeter I testamenti on peetud ka võltsinguks, mis teostati 19. sajandi alguse Prantsusmaa diplomaatide poolt.
Testamendi sissejuhatavas osas on kirjutatud järgmist:
Jumal, kelle armust sõltub kogu meie eksistents, kellele me võlgneme oma krooni ja kes meid on korduvalt oma vaimuga aidanud, lubab mind vaadata vene rahvale kui kutsutule ja seatule Euroopa valitsejana. Minu veendumuse aluseks on asjaolu, et enamus Euroopa rahvaid on jõudnud vanaduse, võimetuse ja dekadentsi ajajärku, ning rahval, kes omab nooruslikku jõudu ja tarmu, oleks kerge neid vallutada. Ma jätan selleks järgmised instruktsioonid:
Poul Nyrup Rasmussen

Poul Nyrup Rasmussen (sündinud 15. juunil 1943 Esbjergis) on Taani poliitik, Euroopa Parlamendi liige ja Euroopa Sotsialistliku Partei esimees. Ta oli aastatel 1993–2001 Taani peaminister ja 1992–2002 Taani Sotsiaaldemokraatide esimees.
Rasmussen sündis töölisperekonnas. Ta lõpetas Kopenhaageni ülikooli majandusteaduskonna 1971. Juba tudengina oli ta aktiivne sotsiaaldemokraatlikus üliõpilaste liidus Frit Forum, kus ta tutvus paljude oma tulevaste kolleegidega. Ülikooli ajal pidas ta äraelamiseks mitmesuguseid ameteid, olles näiteks liikluse loendaja ja poole kohaga kuller.
Rasmussen tõusis Taani sotsiaaldemokraatide juhiks pärast 1990. aasta parlamendivalimisi. Sotsiaaldemokraadid võitsid need valimised, saades 14 kohta juurde (kokku 69). Nad alustasid erakonnaga Det Radikale Venstre koalitsiooniläbirääkimisi, aga need luhtusid. Valitsuse moodustasid väikeste paremerakondade toel Konservatiivne Rahvapartei ja Venstre, ehkki neil oli kokku vähem kohti kui sotsiaaldemokraatidel. Asjade sellist käiku pidasid sotsiaaldemokraadid oma liidri Svend Aukeni isiklikuks ebaõnnestumiseks ja tema asemele valiti Rasmussen.
Rasmussen tõi sotsiaaldemokraadid võimule pärast seda, kui senine konservatiivist peaminister Poul Schlüter tagasi astus pärast seda, kui uurimine näitas, et ta oli Folketingile valetanud. Uue valitsuse moodustasid neli erakonda ja Rasmussen sai peaministriks.
Rasmussen jäi Taani peaministriks 8 aastaks, kuid nii head tulemust kui 1990. aastal ei suutnud ta saavutada. Vastupidi, 2001. aasta parlamendivalimised olid esimesed Folketingi valimised pärast 1924. aastat, mida sotsiaaldemokraadid ei võitnud. Nad said 52 kohta Venstre 56 koha vastu. Tema asemel sai peaministriks Venstre liider Anders Fogh Rasmussen. Pärast neid valimisi astus Rasmussen erakonna juhi kohalt tagasi ja 2002. aastal asendas teda sel postil Mogens Lykketoft.
Tema valitsusajal toimus 28. septembril 2000 referendum eurole ülemineku küsimuses, kus 53,2% valijatest oli euro kasutuselevõtu vastu.
Töötus langes 12 protsendilt 1993. aastal 4,5 protsendini 2001. aasta lõpus.
Euroopa Parlamendi 2004. aasta valimistel kogus Rasmussen üle 400 000 hääle ja valiti Euroopa Parlamenti. Samal aastal valiti ta Euroopa Sotsialistliku Partei liidriks. Mõlemal positsioonil on ta tänini.
Werner Günthör

Werner Günthör (sündinud 1. juunil 1961 Uttwilis) on Šveitsi endine kergejõustiklane (kuulitõuge). Neljakordne maailmameister (1987, 1991, 1993).
Osten

Osten oli Pommerist pärit vana aadlisuguvõsa. Balti aadlisuguvõsana kandis see nime Osten-Sacken.
Ostenite suguvõsa esindajaid liikusid 13. sajandil Baltikumi. 
Suguvõsale kuulusid eri aegadel Eesti alal Kirna, Kõljala mõis.
Petite Martinique

Petite Martinique on üks Grenadale kuuluva Carriacou ja Petite Martinique'i sõltkonna saartest.
Petite Martinique on Carriacoust kahe kilomeetri kaugusel, 2,37 km² pindalaga saarel elab umbes 900 inimest. Petitemartiniquelased elatuvad tänapäeval peamiselt paadiehitusest, kalapüügist ja meretranspordist.
Teemantkvaader

Teemantkvaader on teemanditaoliselt mitmetahuliseks ning siledaks lihvitud ja kitsa täkkerandiga raamistatud esiküljega kantkivi. Teemantkvaadrit kasutati peamiselt renessanss- ja barokkarhitektuuris fassaadidel, aga eriti hoone nurkade ja soklite kaunistamiseks. Eesti arhitektuuris leiab teemantkvaadri motiivi renessanssportaalidel Tallinna Mustpeade Majas ja Kiltsi mõisas Ridala kihelkonnas. Hilisemad näited on historitsistlikelt hoonetelt.

Sõnavara

Teemantkvaadrit käsitletakse rustika erijuhtumina. Eesti keeles on kasutatud teemantkvaadrimotiivi jaoks ka sõna teemantrustika
Ivika Ostonen-Märtin

Ivika Ostonen-Märtin (sündinud 25. veebruaril 1973 Jõgeval) on Eesti botaanik, taimeökoloog ja -füsioloog.

Elulugu

Lõpetas 1991 Jõgeva Ühisgümnaasiumi, 1997 Tartu Ülikooli bioloogiaosakonna, M.Sc. botaanikas ja ökoloogias (1997, TÜ), väitekiri "Hariliku kuuse imijuurte ökomorfoloogia", Ph.D. (taimeökoloogia ja ökofüsioloogia, 2003, TÜ), väitekiri "Fine root structure, dynamics and proportion in net primary production of Norway spruce forest ecosystem in relation to site conditions" (Tartu, 2003). Täiendas end Austrias, Soomes, Rootsis jm. Oli 1996–99 TÜ geograafia instituudi ökoloogia spetsialist, 1999–2001 Eesti Metsakaitsealade Võrgustiku botaanik, 2001–03 TÜ geograafia instituudi ökoloogia spetsialist, 2003–04 erakorraline teadur, 2004–06 järeldoktorant - erakorraline teadur, 2006– erakorraline vanemteadur.

Teadustöö

Uurimisvaldkond: Eesti enamuspuuliikide peente juurte funktsionaalsus looduslikel ja tehnogeensetel muldadel; juuresümbioosid; peente juurte dünaamika, produktsioon, eluiga, lagunemine ja risosfääriprotsessid metsade süsinikuringes. Olnud aastast 1996 mitme grandi ja uurimisprojekti vastutav või põhitäitja. COST E38 Woody Root Processes esimese töörühma "Roots as indicators of environmental change" liige. LUS-i, Rahvusvahelise Juureteadlaste Ühingu (ISSR) liige. Üle 20 teadustrükise.
Sadama tänav (Haapsalu)

Sadama tänav on tänav Haapsalus.
Tänav sai nime 1934. Tänav kandis varem nime Vana-Sadama tänav.
Lemsalu kihelkond

Ajalugu

Kihelkond on kujunenud Riia peapiiskoppidele kuulunud Lemsalu piiskopilinnuse juurde. Aastal 1669 eraldus sellest Katriņa kihelkond, ent see liideti aastal 1709 tsaarivõimude poolt taas Lemsaluga. Patronaadiõigus kuulus alates aastast 1621 Riia linna raele. Alates aastast 1889 kuulus õigus Riia linnamõisate valitsusele.
Ka-Funky

Ka-Funky (harvemini K-Funky) on Eesti ansambel, mis viljeleb funky-stiili. Ansambel asutati 1998.
Freda

Ajalugu

Piirkond kuulus XVII sajandi teisel poolel Pacidele. Krzysztof Zygmunt Pac andis selle Lodovico Fredole, kelle järgi paikkond ka oma nime sai. Hiljem kuulus paikkond Godlewskitele, kes ehitasid välja Freda mõisa hoonetekompleksi.
Kolmandal Poola jagamisel läks Freda Preisimaa valdusse, Napoleoni tegevuse tagajärjel sai sellest aga Varssavi hertsogiriigi osa, mille likvideerimise järel hakkas Freda kuuluma Venemaale.
Aastal 1862 valmis üle Nemunase jõe viiv raudteesild ja Fredat hakkas läbima Vilniuse ning Königsbergi vaheline raudtee. Aastal 1880 rajati Freda kalmistu. Kaunase kindluse rajamise järel piirkond sõjaväestati, aastal 1891 ehitati sinna suurtükiväelaste tarbeks õigeusu kirik.
Aastal 1919 ehitati Fredasse Leedu lennuväe tarbeks remonditöökoda, selle juurde rajati aga lennuväli. Töökojas valmistati ka lennukeid ja loodi uusi lennukimudeleid (mark ANBO). Nõukogude ajal läks see Punaarmee käsutusse. 1970. aastatel spetsialiseerus töökoda kopterite remondile; sellega tegeleb töökoda ka tänapäeval.
Aastal 1923 rajati Freda mõisa parki Kaunase botaanikaaed. Aastal 1951 sai Freda raamatukogu.
Helme Sanatoorne Internaatkool

Helme Sanatoorne Internaatkool oli erikool tänapäevase haldusjaotuse järgi Tõrva vallas Kirikukülas. Kool asus Tikste ürgoru läänekaldal.
Kool suleti 2012. aastal.
Boris Roolaid

Boris Roolaid (aastani 1935 Rosenberg; 3. veebruar 1917 Tallinn – u 1942–1943 Kotlase rajoon, Arhangelski oblast) oli Eesti ujuja (selili krool), osales koos vend Egoniga 1936. aasta suveolümpiamängudel Berliinis.
Raivo Hääl

Raivo Hääl (sündinud 23. septembril 1955 Tallinnas) on eesti autosportlane.
Ta lõpetas 1975. aastal Tallinna Ehitus- ja Mehaanikatehnikumi.
1969. aastal tuli ta automudelispordis Eesti meistriks.
Autospordiga tegeles ta aastatel 1984–1992. Hääl tuli 1986. aastal Easterni klassis Eesti meistriks, sai 1988. aasta meistrivõistlustel Mondiali klassis 3. koha ja samal aastal Nõukogude Liidu meistrivõistlustel vormelite ringrajasõidus Mondiali klassis hõbemedali. 1988. aastal sai ta ka meistersportlase aunimetuse.
Kevin

Kevin on mehenimi; pandud ka eestlastele.
Ithycyphus

Levila

Neid madusid võib kohata Madagaskaril.
Tlaxcala osariik

Ajalugu

Tlaxcala osariik loodi 1857. aastal.

Haldusjaotus

Tlaxcala osariik on jagatud 60 kohalikuks omavalitsuseks.
Łošyca

Ajalugu

Łošyca on tekkinud Łošyca Lubanskaha küla kohale, mille juures asus ka Łošyca mõis. Nõukogude perioodil hakkas see kandma nime Łošyca 1. Külas asus juurviljakasvatuse ja kartulikasvatusega tegelev katsemajand. Aastal 1985 arvati küla maad Minski koosseisu. Aastal 2015 algasid seal ehitustööd. Algselt kavandati küla maadele neli mikrorajooni, hiljem otsustati neid sinna rajada aga kuus.
Võru Teatriateljee

Teatriateljee

Teatriateljee tegevuse eesmärgiks oli otsingulise ja professionaalse teatrikeskkonna loomine ning arendamine, rõhuga kohalikul kultuuril. Lavastusi iseloomustas väärtkirjandusele ja –dramaturgiale toetuv askeetlik lähenemine  ja teisalt autoriteater. Mõtestades lokaalset, üritati liikuda globaalsele (nt Andrus Kivirähki "Rehepapp" 2001, Madis Kõivu "Ennola" 2003, Olavi Ruitlase "Volli" 2004, Madis Kõivu "Castrozza" 2007). Ja teistpidi – globaalsele püüti anda kohalikke tähendusi (nt William Shakespeare "Suveöö unenägu" – käsitööliste stseenid 2005, Arthur Miller "Ilma luuminõ & muu äri" 2005). Aastatel 2000–2007 toodi välja 10 võrukeelset lavastust (üldse kokku 20 lavastust). Autoriteatrina on vaadeldavad Tarmo Tagametsa lavastused "Hing" 2004, "Võrumaa rituaalid" 2002 ja 2006; "Pilvealused kuukoerad" 2007 ja enamus draamastuudio egiidi all väljatoodud lavastustest. 
Lavastusprojektide loominguline meeskond koosnes reeglina kutselistest; näitetrupp, olenevalt lavastusest nii kutselistest kui ka mittekutselistest teatritegijatest. Näitetrupi tuumikusse kuulusid järjepidevamalt Tarmo Tagamets, Agu Trolla, Maive Käos, Glen Kelp, Meinhard Uiga, Heli Teidla, Peeter Pai, Ülle Lepp. Projektijuhina toimis peamiselt Kalju Liiver. Koostööprojekte tehti erinevate institutsioonide (ERR Raadioteater, MTÜ Ludus Rusticus) ja kooslustega (segakoor Hilaro, Tartu Üliõpilasteater, loominguline ühendus nu.unioon); kasutades keskkonnateatri ("Rehepapp" Metsavenna talus 2001), nüüdistantsu (lavastused "Hing?" 2004, "Pilvealused kuukoerad" 2007) ja kohaspetsiifilise lähenemise ("Volli" Metsavenna Talu saeveskis 2004, "Suveöö unenägu" Leigo Talus 2005, "Painaja" Väimela mõisa viljaaidas 2006) elemente.
Ateljee juures tegutses ka Võru Draamastuudio, olles suunatud tõsisema teatrihuviga gümnaasiumiõpilaste kaasamisele loovtegevusse kaasaegse teatri metoodikaid ja vahendeid rakendades.
2009. aastal on ilmunud raamat Võru Teatriateljee: ülestähendusi ja kirjapanekuid. Koostaja, toimetaja ja väljaandja Taago Tubin.