google/wiki40b huggingface dataset:
Kose Kirilind

Kose naisrühm Kirilind ehk Kose Kirilind on rahvatantsurühm Kose alevikus Harju maakonnas. Rühm alustas tegevust 1971. aastal.
Naisrühma praegune juht on Anneli Veinberg. Kantakse Karja kihelkonna rahvarõivaid.

Ajalugu

Miralda Saluste kutsus tollase Kose naistahvatantsurühma kokku 1971. aasta sügisel. Esimeseks avalikuks esinemiseks sai väljaastumine järgmise aasta Kose jaanitulel. Naisrühma ridades oli esimesel hooajal 11 liiget.
Hooajal 1972/73 lisandus juhendana Olga Sepp, kes aasta hiljem rühma juhendamise juba ainult enda kätte võttis.
1970ndatel oli üldtantsupidude kõrval olulisemaks esinemiseks osavõtt 1975. aasta suvel Riias peetud tantsu- ja laulufestivalist koos Saku, ELVI (Tartu) ja Tallinna Pioneeride Palee naisrühmadega.
1980. aastal võttis Kose naisrühm osa Tallinnas peetud Moskva olümpiamängude purjeregati avatseremooniast. 1982. ja 1983. aasta suvel toimusid Harju rajooni laulu- ja tantsupeod Kosel, kust samuti osa võeti. 1984. aastal jõuti esinema ka telesaatesse "Taidlusrõõm". 1993. aastal esineti Läänemere mängude avamisel.
1994/95 hooajal asus rühma juhendama Elo Kruusement.
1997. aastal lisandus juhendajana Lea Danilova, kes jätkas järgneval hooajal juba iseseisvalt. Danilova juhendamise all kasvas tugevalt ka osavõetavate ürituste arv ning alates 2000. aastast on saavutatud ka silmapaistvaid tulemusi erinevatel võistutantsimistel. 2000. aastal osales Kirilind ka Soome-Eesti ühistantsupeol.
2011. aastast on juhendajaks Anneli Veinberg.

Nimed

Algselt kanti nime Kose Keskkooli rahvatantsurühm. Veel 1970. aastatel vahetus see Kose Kultuurimaja naisrühmaks. 1998–1999 võeti nimetuseks Kose naisrühm Kirilind ehk lihtsamalt Kose Kirilind.

Esinemised

Oma üle 40-aastase tegutsemise jooksul on pääsetud kõigile vabariiklikele tantsupidudele. 2000. aastal osaleti Helsingis toimunud Eesti-Soome ühistantsupeol. Alates 2001. aastast (Hispaanias Zamora linnas) on osa võetud Euroopa suurimast rahvatantsu- ja muusikafestivalist Europeadest. Hiljem veel: 2003 (Sardiinia saarel Nuoro linnas), 2004 (naabrite lätlaste juures Riias), 2005 (Prantsusmaal Quimperis), 2007 (Taanis Horsensis), 2008 (Šveitsis Martigny linnas) ja 2011 (Eestis Tartus). Ka osaleti 2011. aastal I Eesti Naiste Tantsupeol Jõgeval, talvel 2012. ja 2013. aastal võeti osa talvisest tantsupeost Viljandis. Loomulikult on osaletud igal Harjumaa laulu- ja tantsupeol.
Voldemar Takkel

Voldemar Takkel (16. aprill 1914 Penza, Venemaa – 11. aprill 1998 Gävle, Rootsi) oli eesti vaimulik.
Voldemar Takkel sündis Venemaal Pensa linnas. Eestisse tulid ta vanemad pärast Esimest maailmasõda. Ta lõpetas aastal 1932 Tallinna Westholmi gümnaasiumi, käis ära sõjaväes, tehes läbi aastal 1933 reservohvitseride kursused. Tartu Ülikooli usuteaduskonna lõpetas ta aastal 1938. Oli prooviaastal Torma ja Tallinna Toompea Kaarli koguduses. Ordineeriti 10. detsembril 1939 õpetajaks.
Oli 1940–1944 Kunda koguduse õpetaja.
Lahkus aastal 1944 Rootsi. Oli alguses rändõpetaja põgenikelaagrites, organiseeris koos Rudolf Kiviranna ja teistega Eesti NMKÜ tegevust. Oli arhiivitööline Diakonistyrelsenis, Södertälje eesti koguduses ja ametnik Stockholmi Engelbrekti koguduses.
Aastal 1948 asus esimese eesti õpetajana rootsi kiriku teenistusse. Töötas 1948–1967 Luleå piiskopkonnas, kus ta täitis mitmesuguseid ülesandeid. Aastatel 1950–1953 oli ta Kirunas sõjaväevaimulik ja sõjapsühholoogia õpetaja ning samaaegselt usuõpetaja. 1955–1956 oli ta haiglavaimulik (ja samaaegselt usuõpetaja) Luleås. Veel teenis ta rootsi kogudust Älsbys.
On teeninud usuliselt mitte ainult rootslasi ja soomlasi, vaid ka eestlasi. Oli 1967–1998 E.E.L.K. Gävle koguduse õpetaja ja E.E.L.K. Uppsala koguduse õpetaja 1978–1998. Lisaks sellele oli ta 1983–1990 Rootsi praostkonna praost 1985–1987 ja E.E.L.K. Konsistooriumi assessor.
Forseliuse Sõnumid

Forseliuse Sõnumid on aastast 1995 ilmuv haridusteemaline ajakiri. Ajakirja annab välja Forseliuse Selts. Ajakirja toimetaja on aastast 2011 Madis Linnamägi. Varem toimetasid seda peale Linnamäe ka Sirje Krikk de Mateo ja Helmut Piirimäe. Ajakiri ilmub 1-2 korda aastas.
Maksusüsteemid

Maksusüsteemid on maksude kogumiseks loodud õigusaktide kogumid. 
Maksusüsteemid võivad olla üles ehitatud erinevate põhimõtete kohaselt. Vastavalt sellele, kuidas maksumäär sõltub maksustatavast summast, liigitatakse maksusüsteeme proportsionaalseteks, progressiivseteks või regressiivseteks. On ka teisi liigitusi. Remy on haige Mongol xdddd

Kas jõukam inimene ohverdab maksumaksmisega vähem või rohkem kui vaesem?

Majandusteadlased ei oska selle üle otsustada, kuna nad ei saa mõõta iga inimese subjektiivset euro piirväärtust ehk seda, kui palju annab ühele inimesele 1 euro väärtuses kaupade tarbimine. Ometi viivad arutlused progresseeruva ja proportsionaalse tulumaksu osas inimesed erimeelsustele. Lisaks sellele ei leita üksmeelt küsimuses, milline maks aitaks paremini kaasa majanduskasvu saavutamisele.
Maksusüsteem on neutraalne siis kui iga tööjõutundi maksustatakse ühesuguse maksumääraga. Tegelik majanduselu tunduvalt keerulisem – isegi kui maksusüsteem on proportsionaalne ehk kõikidele kehtib ühesugune maksumäär, rakendatakse tavaliselt tulumaksuvabastusi (see osa palgast, mille pealt tulumaksu ei maksta ehk maksuvaba miinimum). Seega on väikese sissetulekuga inimestel maksumäär madalam kui suure sissetulekuga. 
Oletame, et tulumaksumäär on kõikidele 26% ja rakendatakse tulumaksuvabastust 50 eurot kuus.
Sel juhul maksab 100-eurose sissetulekuga inimene maksudeks vaid 13% ja 1000-eurose sissetulekuga inimene 24,7% oma sissetulekust. 
Järelikult on iga järgmise euro maksumäär ehk piirmaksumäär erinev.
Erinev piirmaksumäär võib kaotada isiku ajendi enam teenida, kuna iga järgmise euro eest tuleb maksta järjest enam. Veelgi sügavam on probleem siis, kui lisaks maksudele võib suurem sissetulek endaga kaasa tuua ka toetuste kaotuse. 
Oletame jällegi, et maksumäär on 26% ja 50 eurot kuus on maksuvaba tulu, lisaks saavad kõik kuni 100 euro suuruse sissetulekuga inimesed toetuseks 50 eurot. Sel juhul maksab töötaja, teenides 100,10 eurot, maksudeks 62,96%, kuna ta kaotab lisaks 13,03 euro suurustele maksudele veel ka 50 eurot toetusi. 
Sel juhul kaob töötajal igasugune mõte teenida enam kui 100 eurot.
Adele Luuk-Lik

Adele Luuk-Lik (8/20. september 1890 – 1. märts 1939 Tallinn) oli eesti arst.
Lõpetas 1922 Tartu Ülikooli arstiteaduskonna, Eesti Naisüliõpilaste Seltsi vilistlane.
Tallinna Linna Komblusvalvekoha juhataja 1924–1939.
21B

21B on Tallinna bussiliin, mis sõidab Balti jaama ja Kakumäe vahel.
Liini teenindab Tallinna Linnatranspordi AS ning liiklus toimub tööpäevadel.
Code One

Code One oli eesti popmuusika ansambel, mis tegutses 1995. aasta kevadest kuni 2007. aastani. 
Ansambel moodustat esialgu üheks suveks, kuid tegutses pausidega kuni 2007. aastani.
Algul oli Code One trio, kuna Koit Toome ja Sirli Hiiusega oli laval süntesaatorimängija Paul Lilje. Aeg-ajalt esineti ka koos tantsutüdrukutega.
Duett osales arvukatel suveturneedel, millest esimene ja üks menukamaid oli "Kolm säravat silma" (1995, koos Jami ja Hovery Coveryga Eesti vabaõhulavadel). Edaspidi tuuritati koos Maarja-Liis Ilusaga, ansamblitega Zone, E-Miljon, Kuldsed Lindid jm.
Code One'i üheks suuremaks hitiks võib lugeda 1995. aasta jõulude eel ilmunud singlit "On küll hilja", mis püsis Eesti Televisiooni edetabelisaates "7 vaprat" järjepanu 4 kuud, ja alati esikohal, enne kui lugu tabelist välja langes.
Sankt Veit in Defereggen

Geograafia

Sankt Veit asub Defereggeni oru keskosas ja on Ida-Tiroolis kõrgeimal asuv vald. See asub oru päikesepoolsel küljel ning varem kasvatati seal teravilja ja kartulit. Kuid isegi suvekuudel võib seal lund sadada.
Ümera (ajakiri)

Ümera oli 1961. aastal Ameerika Ühendriikides New Jersey osariigis Hackensackis ilmunud eestikeelne ajakiri, Põhja New Jersey Kalevipoegade ja Lindatütarde ühine väljaanne.
Toimetuse kolleegiumisse kuulusid Leida Leibak, Elmar Lembit Saarniit ja Heino Taremäe.
Ajakirja ilmus ainult 1 number.
Pilistvere vald

Pilistvere vald (saksa keeles Pastorat Pillistfer) oli vald Viljandimaal Pilistvere kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1899 ja siis liideti see vald Kõo vallaga.
Surm Hundikaril

Sisututvustus

Kriminaalromaani sündmused toimuvad Haapsalus ja Hundikari laiul invaliididekodus. Peategelase Kivistiku uurida on kaks juhtumit. Esmalt varastati Piirivere kirikust neli 18. sajandi maali. Päev hiljem teatakse saarelt, et Rein Lang kukkus paepangalt õnnetult alla ja sai surma.

Hundikari laid

Fiktiivne laid asub Väinameres Hobulaiu ligiduses ja sõit sinna kestab mandrilt umbes 20 minutit. Väikse saare põhjarannik murdub merre järsu pangana, kus vesi läheb kohe sügavaks. Lõuna poolne haruline kallas on madal ja laudjas, täis suuri rändrahne. Seal asub ka vana kabel koos seda ümbritseva surnuaiaga.

Romaani tõlked

Soome keeles ("Kuolema Susiluodolla") ilmus teos Taifuuni kirjastuselt sarjas "Myrskyn merkki" nr 6 1994. aastal Samuli Juvoneni tõlkes.
Merle Jalakas

Merle Jalakas (aastani 1990 Merle Kuklas; sündinud 5. augustil 1968 Tartus) on eesti laulja (sopran).
Alates 1995. aastast töötab ta teatris Vanemuine.
Isac Elliot

Taust

Ta on soomerootslane. Isac Elliot on laulnud poistekooris Cantores Minores ja teinud kaasa Svenska Teaterni muusikalides "Cabaret" ("Kabaree") ja "Kristina från Duvemåla" ("Kristina Duvemålast"). Laulja isa on ansambli The Capital Beat solist Fredi (õieti Fredrik Lundén). Isac Elliot elab Kauniainenis.

Karjäär

Isac Ellioti muusikat kuuldi esmakordselt detsembris 2012 esilinastunud filmis "Ella ja kaverit" ("Ella ja sõbrad"), kus Elliot laulis laulu ”Pop Goes My Heart”.
Ellioti esimene singel "New Way Home" avaldati 14. veebruaril 2013 ja selle ametlik video ilmus 5. aprillil 2013. Laul oli edukas ja jõudis Soome singlite edetabelis esikohale. Norras tuli "New Way Home" singlite edetabelis 14. kohale ja see lisati NRK mP3-raadiokanali repertuaari. Laul sai raadio eetriaega ka Rootsis ja Singapuris, kus see tõusis Hot FM 91.3 -kanali kuulatumate lugude edetabelis 22. kohale.
Märtsis 2013 pääses Isac Elliot Ameerika tulevikutähtede Billboard Next Big Soundi edetabelis 11. kohale.
Joonas Angeria toodetud debüütalbum "Wake Up World" avaldati 24. mail 2013. Album tõusis Soomes albumite edetabeli tippu ja sai kuldplaadiks. Artist rääkis juunis 2013, et avaldab sama aasta jõuludeks jõuluplaadi, aga selle tegemine jäi ära, sest Elliot avaldas 29. novembril hoopis oma debüütalbumi uuendatud versiooni.
2014. aasta alguses pälvis Isac Elliot Emma-auhinna aasta 2013 uuendaja ja uustulnukana.

"Dream Big – The Movie" ja teine album

Ellioti karjäärist rääkiv Sami Joensuu lavastatud dokumentaalfilm "Isac Elliot: Dream Big – The Movie" esilinastus Soome kinodes 14. veebruaril 2014. Film linastus peale Soome ka Norras, Rootsis ja Balti riikides. Soomes käis filmi kinos vaatamas veidi alla 6000 inimese. DVD-l avaldati film 7. mail 2014.
Isac Elliot avaldas teise stuudioalbumi "Follow Me" 7. novembril 2014. Album dokumenteeriti Helsingis, Londonis, Stockholmis ja Los Angeles tootajate RedOne, Rami Yacoub, MoZella ja iSHin poolt. Albumi esimene singel ”Baby I” avaldati 18. juunil 2014.
Kemba (Jõgeva)

Kemba oli küla Tartumaal Laiuse kihelkonnas Vaimastvere vallas. Tänapäeval jääb endine küla Jõgevamaale Jõgeva valda Kärde lähedale maantee ja raudtee vahele. 
Raudtee teeb Ripuka linnamäest põhjas paikneva endise küla ja Kemba soo ümber jõnksu. Endisest külast põhjas paikneb Selli küla. 
Geograafilised koordinaadid on 58° 51′ 30″ N, 26° 18′ 50″ E
Tertsett (žanr)

Tertsett on vokaalmuusikažanr: heliteos või selle osa tertsetile ehk kolmele lauljale.
1926. aasta Eesti jalgpalli meistrivõistluste 1. klass

1926. aasta Eesti jalgpalli meistrivõistluste 1. klass oli Eesti jalgpalli meistrivõistluste 6. hooaeg. Eesti meistriks tuli Tallinna Jalgpalli Klubi.
Hooaeg mängiti karikasüsteemil. Eesti kõrgeim tase kandis nime 1. klass, teine tase Ringkonnaklass
Koodi refaktoreerimine

Koodi refaktoreerimine (ingl code refactoring) on protsess olemasoleva lähtekoodi ümberstruktureerimiseks, muutmata koodi visuaalset käitumist. 
Refaktoreerimise tulemusel paranevad tarkvara funktsioonivälised omadused: koodi loetavus, keerukus, hallatavus ja laiendatavus. Tavaliselt tehakse refaktoreerimise käigus lähtekoodis rida väikseid muudatusi, millest ükski ei mõjuta tarkvara käitumist või vastavust funktsionaalnõuetele. Mitmed arenduskeskkonnad pakuvad tööriistu, mis aitavad levinud refaktoreerimisvõtteid automatiseerida ja rakendada.
Refaktoreerimine võib olla abiks defektide ja turvanõrkuste avastamisel, lihtsustades programmi loogikat ja kõrvaldades üleliigset keerukust.
Raimond Auling

Raimond Auling (28. detsember 1920 Tartu – 21. märts 1979 Tartu) oli eesti jurist ja kommunistliku partei tegelane.
Raimond Auling osales Teises maailmasõjas Punaarmeesse mobiliseerituna. Lõpetas TRÜ 1950. aastal juristina. 1953–1964 oli ta TRÜ riigi ja õiguse teooria ja ajaloo kateedri vanemõpetaja (dotsent). 1954–1957 oli TÜ ajalehe toimetaja
.
Seejärel töötas 1963–1979 Eesti Ajalooarhiivi (tollal ENSV RAKA) direktorina
.
Auling tegeles nooruses ujumisega ja veepalliga ning püstitas ka mõne Eesti rekordi; 1959–1963 kuulus Ujumisföderatsiooni presiidiumi. Tegutses ka ujumiskohtunikuna (üleliiduline kategooria; 1961)
Raimond Aulingu abikaasa oli tõlkija Evi Auling.
Kahtla mõis

Kahtla mõis (saksa keeles Kahtla, Kjahtla) oli riigimõis Pöide kihelkonnas Saaremaal.
Aaspere raamatukogu

Aaspere raamatukogu on raamatukogu Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas Aaspere külas. Aaspere raamatukogu on Haljala vallaraamatukogu haruraamatukogu. Raamatukoguhoidja on Aili Floren.
Tungani keel

Arvsõnad

Arvsõnad 1–10 jagunevad kahte rühma: 
a) tugevasti rõhutatud esimese silbiga 
b) tugevasti rõhutatud teise silbiga
Rõhu asetus sõltub täielikult toonist.
1 – йгэ  
2 – лангэ
3 – саньге 
4 – сыгэ
5 – угэ 
6 – люге 
7 – цйгэ 
8 – багэ 
9 – цзюгэ 
10 – шигэ

Keelenäited

"комонавтикади жызы."
„Täna on kosmonautikapäev.“
"ще чиду"
„väike õhtusöök“
Urmas Jõgeva

Urmas Jõgeva (sündinud 23. juulil 1961) on eesti ettevõtja.
1981. aastal lõpetas ta Õisu Toiduainetetööstuse Tehnikumi piimatoodete tehnoloogina.
Ta on AS Värska Vesi juhatuse esimees ja üks omanikest.
Hansabuss

Hansabuss on Eesti bussiettevõte, mis korraldab nii rahvusvahelisi kui ka riigisiseseid kommertsbussiliine ja tellimussõite peamiselt Baltikumis ja Põhja-Euroopas. 
Hansabuss AS koos oma Eesti tütarettevõtetega Hansa Bussiliinid AS ja Samat AS moodustab 262 bussi ja 451 töötajaga ühe suurema bussiettevõte Eestis. Lisaks on Hansabussil tütarettevõtted Lätis: Hansabuss Latvia SIA, Tukuma Auto SIA, Tutransauto SIA, AIPS SIA, Virazas SIA, Bauskas AO SIA ja Ludzas ATU SIA.
Hansabussi kontserni ettevõtete bussid läbisid 2017. aastal kokku 21,3 miljonit kilomeetrit ja sõidutasid ligi 6,3 miljonit reisijat. Kokku kuulub kontserni bussiparki 392 bussi ning selle ettevõtetes töötab Baltikumis enam kui 720 inimest, mis teeb Hansabussi kontsernist ühe suurima bussiettevõtte Baltikumis. 
Hansabuss AS on ainukesena Eestis rahvusvahelise bussiettevõtteid koondava võrgustiku Global Passenger Network (GPN) liige. GPN-i kuuluvad 36 liikmesriigi parimad rahvusvahelist tunnustust omavad bussiettevõtted.
Alates 2005. aastast korraldab Hansabuss Tallinna ja Riia südalinnas Hop-on Hop-off Londoni stiilis kahekordsete punaste bussidega City Tour kaubamärgi all turistidele audiogiidiga ajaloorännakuid 10 keeles. 
Hansabussi kontsern ise kuulub Hansa Gruppi (NTH Holding OÜ), kus lisaks bussitransporditeenust pakkuvatele ettevõtetele tegutsevad autorendiettevõtted Hansarent OÜ ja Baltic Mobility OÜ (Europcar Eesti, Läti ja Leedu ning Interrent Eesti, Läti ja Leedu), ning Iveco tarbesõidukite ja Iveco Bus müügi ja hooldusega tegelev AS Iv Pluss. Hansa Grupi konsolideeritud kogutulud on ligi 45 miljonit eurot aastas, grupi ettevõtetes töötab Baltikumis rohkem kui 850 inimest ning autorendiettevõtete sõidukiparki kuulub kokku ligi 1400 sõidukit.
Pits (klaas)

Pits või napsiklaas on väike joogiklaas, mida kasutatakse tavaliselt destilleeritud alkohoolsete jookide joomiseks või kindla koguse mõõtmiseks.
Heino Moldau

Elulugu

Ta sündis väiketaluniku peres Lüganuse vallas Virumaal. 1959. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli geofüüsiku diplomiga.
Töötas 1959–1963 Füüsika ja Astronoomia Instituudis (FAI) insener-meteoroloogina, vaneminsenerina, nooremteadurina. 1963–1966 oli FAI aspirant ning 1966–1992 FAI (hiljem Astrofüüsika ja Atmosfäärifüüsika Instituut (AAI)) nooremteadur, vanemteadur, juhtiv teadur. 1992 läks AAI biofüüsika labori koosseisus Tartu Ülikooli Molekulaar- ja Rakubioloogia Instituuti, kus oli erakorraline professor, dotsent, erakorraline teadur aastani 2001. Edasi TÜ Botaanika ja Ökoloogia Instituudi erakorraline teadur.
Füüsika-matemaatika-kandidaadi väitekirja "Taimelehtede hajutamisomadused" kaitses 1966 Tartu Ülikoolis. Doktoritöö taimefüsioloogias "Taime produktsiooniprotsessi autoregulatsioon vee defitsiidi korral" kaitses Taimefüsioloogia Instituudis Moskvas 1985. aastal.
Tema uurimusvaldkonnaks on olnud taimkatte produktsiooniprotsessi matemaatiline modelleerimine, taimede veerežiim ja hingamine ning produktsiooniprotsess vee- ja osoonistressi tingimustes.
Ta oli Eesti Taimefüsioloogide Seltsi esimees 1989–1993 ning TÜ Molekulaar- ja Rakubioloogia Instituudi bakalaureusetööde kaitsmise komisjoni esimees 1996–1999.
2010. aastal pälvis ta koos Hannes Kollisti ja Triin Vahisaluga Eesti Vabariigi teaduspreemia geo- ja bioteaduste alal uurimuste tsükli "Taimede stressitaluvus" eest.
Eugène Ionesco

Eugène Ionesco (26. november 1912 Slatina, Rumeenia – 28. märts 1994 Pariis) oli prantsuse näitekirjanik.

Elukäik

Eugène Ionesco sündis rumeenia-prantsuse segaperekonnas. Lapsepõlve veetis ta Prantsusmaal, 1925–1938 elas Rumeenias, kus õppis ära rumeenia keele. Ta õppis Bukarestis ja Pariisis romanistikat. Et ta ei tahtnud ei "surra natsismi eest" ega "võidelda Stalini eest", asus ta 1938 elama oma "emamaale" Prantsusmaale.

Looming

Eugène Ionesco kirjutas kriitikat, autobiograafiaid (1967 "Märkmekilde", 1968 "Minev olevik olev minevik"), romaane, lastejutte jne. ("Valge ja must" 1981). Ainus, mida ta ei kirjutanud, oli luule.
Kuid eelkõige oli ta viljakas näitekirjanik: peaaegu igal aastal tuli välja uus näidend. Eugène Ionesco on üks olulisemaid absurditeatri autoreid. Teda mõjutasid Alfred Jarry ja Antonin Artaud. Ta poetas näidendeisse osavalt ka farsi ja nukuteatri elemente. Näidendeid kirjutama olevat Eugène Ionesco hakanud inglise keele õpikut lugedes saadud tuju ajel.
Esimesed näidendid "Õppetund" (1952), "Kiilaspäine lauljatar" (1950) ja "Toolid" (1954) olid mäss traditsioonilise teatri vastu. Pariisis Huchette'i teatris on "Kiilaspäist lauljatari" ja "Õppetundi" järjepidevalt mängitud  juba 1957. aastast. Loogilise tegevuse ja seotud dialoogi asemel toimivad akommunikatiivsed segiaetavad tegelaskujud, sürrealistlik seguneb realistlikuga ja kõik näitab võimendatult maailma nihestatust. 1950. aastate lõpust alates nihkuvad eksistentsiaalsed probleemid Eugène Ionesco loomingus aina enam esiplaanile ja tegelaskujud muutuvad konkreetsemaks. Näiteks seob naivistist humanist Bérenger rea näidendeid ("Mõrvar kutsumusest" 1957, "Ninasarvik" 1958). Eugène Ionesco kasutas oma näidendite määratlemiseks mõisteid ‘antiteater’ ja ‘traagiline farss’.
1989 kutsus Eugène Ionesco riike toetama Rumeenias käimas olnud muudatusi ning tunnistas: "Ma olen kultuurilt prantslane, kuid ma tunnen end taas saamas rumeenlaseks".
Sortside saladused

Sortside saladused (Sortside saladusi) on raamatusari mis tutvustab kommunistide tapatööd okupeeritud Eestis aastal 1941 Venemaal toimunud ülekuulamiste protokollide põhjal. Autor: Mart Arold, kirjanikunimega ka Leo Levala.
Albaania Agraarpartei

Albaania Agraarpartei (Partia Agrare e Shqipërisë; lühend PASh, ka: PAS, PASH) on Albaania partei.
Partei asutati 1991. Partei on vasaktsentristlik agraarpartei, pooldab turumajandust.
Parlamendivalimistel 1997 saadi 0,8% häältest ja 1 koht parlamendis. Parlamendivalimistel juunis 2001 saadi 2,6% häältest ja kolm kohta parlamendis. 2005. aasta valimistel saadi 4 kohta ja 2,6% häältest. Kuulutakse pärast valimisi loodud paremtsentristliku koalitsiooni.
Eesti Filmi Päevad

Eesti Filmi Päevad (kirjutatud ka Eesti Filmipäevad) on Eesti Kinoliidu korraldatav iga-aastane filmisündmus, mis keskendub Eesti filmidele.
2008 toimusid X Eesti Filmi Päevad.
Eesti Filmi Päevade lõputseremoonial annab Eesti Kinoliit üle oma aastapreemia.
Eesti NSV ajal oli analoogne sündmus Nõukogude Eesti Filmifestival.
Sergi (Telihh)

Sergi (vene keeles Сергий; kodanikunimega Oleg Telihh, Олег Андреевич Телих; sündinud 22. novembril 1966 Donetskis) on õigeusu kiriku vaimulik; ta on Moskva Patriarhaadi Eesti Õigeusu Kiriku Tallinna piiskopkonna vikaarpiiskop, tiitliga Maardu piiskop.
Ta sündis aastal 1966 Donetskis. Ta lõpetas aastal 1983 Makijivkas keskkooli. Aastatel 1983–1988 õppis ta Leningradi Kõrgemas Inseneri-Ehituslikus Sõjakoolis.
Aastatel 1988–1990 teenis ta sõjaväelasena Ostrovis, aastast 1990 Paldiskis. Aastal 1994 asus ta elama Tallinna.
Aastal 1991 ristiti ta Aleksander Nevski katedraalis. Aastatel 2009–2015 õppis ta kaugõppe teel Moskva Vaimulikus Akadeemias, aastal 2016 kaitses ta diplomitöö kirikuajaloo kateedri juures. 8. märtsil 2009 pühitses metropoliit Kornelius ta diakoniks, 19. detsembril 2010 preestriks. Ta asus teenima Tallinna Nikolai kirikus. 5. oktoobril 2011 pühitses Petseri kloostri ülem arhimandriit Tihhoni ta mungaks. Munganime Sergi võttis ta Rakvere märterpreestri Sergi auks; ta asus teenima Aleksander Nevski katedraalis.
Pühima Sinodi otsusega 27. detsembrist 2016 valiti ta Moskva Patriarhaadi Eesti Õigeusu Kiriku Tallinna piiskopkonna vikaarpiiskopiks, tiitliga Maardu piiskop. 5. veebruaril 2017 (tölneri ja variseri pühapäeval) pühitses Vene Õigeusu Kiriku Moskva ja kogu Venemaa patriarh Kirill ta Moskvas Kristus Päästja katedraalis piiskopiks.
Donald Koppel

Donald Koppel (14. aprill 1919 Aegviidu – 25. juuni 2005 Orlando, Florida) oli eesti rindefotograaf, kes jäädvustas Eesti Leegioni sõjateed Eestis ja tagalaelu mujal Euroopas.

Elulugu

Donald Koppel sai Tartus hariduse tsinkograafi erialal, samuti õppis fotograafiat. Enne sõda töötas ta ühes Tallinna trükikojas  tsinkograafina. Aastal 1940 kutsuti ta aega teenima Eesti sõjaväkke Tapale. Edasi suunati teda Narva ja sealt pärast Eesti inkorporeerimist NSV Liitu Nõukogude sõjaväe polgukooli Tamsalus. Tema  teenistus jätkus Väike-Maarjas, kust polk viidi seoses sõja algusega Venemaale. 1941. aasta augustilahingutes põgenes ta sakslaste poole.
Koppel teenis Tallinnas politsei ratsareservis.  1943. aastal mobiliseeriti Eesti SS-brigaadi Poolas, seejärel sõdis Neveli all ja lõpuks Narva lähistel. 
Teises maailmasõjas oli Koppel Eesti Leegioni rindefotograaf. Tema piltidel on jäädvustatud Narva enne ja pärast Nõukogude lennuväe pommirünnakuid 1944. aasta märtsis ning sõjakeerisesse kistud inimeste eluolu. Lisaks on ta pildistanud tagalaelu Lätis, Leedus, Poolas, Venemaal, Austrias ja Saksamaal.
Koppeli fotod paistavad silma sellega, et on ideoloogiliselt neutraalsed. Tema piltidest paistab eestlase tüdinud neutraalsus II maailmasõja suhtes, neis puuduvad empaatia ja heroilisus.
Koppeli üks tuntumaid fotoseeriaid on "Inandal üle suure lombi". See koosneb fotodest, mis on tehtud tema põgenemisel Rootsist Floridasse 1946. aasta suvel. 18 inimest purjetas väikese kalapaadiga "Inanda" 83 päeva üle Põhjamere ja Biskaia lahe ning seejärel üle Atlandi ookeani. Pärast sõda töötas Koppel fotograafi ja tsinkograafina Floridas.
Donald Koppel kuulus mitmesse väliseesti organisatsiooni ning oli valitud Eesti sõjainvaliididele osutatud abi eest Eesti Vigastatud Sõjameeste Ühenduse auliikmeks. 
Aastatel 2002–2004 esines Donald Koppel mitmes Eestis paigas oma fotonäitusega.

Isiklikku

Aastal 1942 abiellus ta Hertaga, kellega ta oli tutvunud 1941. Hiljem sündisid neil poeg T. Thomas ja tütar Inga Carr.
Diaspoor

Diaspooride levimisviise

Levimisviisid jagunevad kaheks: autohooria ehk iselevi (peamiselt paiskviljade) abil ning allohooria ehk tegurlevi.