Rabamurakas

Nimetus

Rabamuraka teaduslik nimetus tuleb kreekakeelsetest sõnadest χαμαι (chamai) "maapinnal" ja μοροσ (moros) "mooruspuu".
Rahvapärased nimetused: põldmari, marivars, põldvääne, karumarjad.

Levila

Rabamurakas on levinud põhjapoolkeral kuni soode lõunapiirini. Ta kasvab põhjas kuni 78. ja lõunas kuni 55. põhjalaiuseni, mägedes hajusalt kuni 44. põhjalaiuseni. Eriti tüüpiline on ta Põhja- ja Baltimaadele, kuid kasvab ka Briti saarte nõmmedel, Gröönimaa rannikul, suuremas osas Venemaast ning peaaegu kõikjal Kanada ja Alaska mandriosas. USA-s kasvab rabamurakaid veel Minnesotas, New Hampshire'is ja Maine'is ning pisut ka New Yorgi osariigi mägedes. Jääajal oli taime levila märksa suurem ning jäänukina sellest ajast kohtab neid Saksamaal Weseri ja Elbe orus, kus nad on looduskaitse all.

Kasvukoht

Rabamurakas talub külma alla –40 °C, kuid on tundlik soola ja kuivuse suhtes. Ta eelistab märgi päikesepaistelisi kasvukohti, mille muld on happeline (pH 3,5–5).
Eestis võib rabamurakat esineda kohati massiliselt. Rabamurakas kasvab rabas, siirdesoos ja soometsas. Tavaliselt esineb ta koos männi ja turbasamblaga ning pigem toitainevaestes kohtades.

Kirjeldus

Murakataim kasvab enamasti 10–25 cm kõrguseks.

Varred ja lehed

Vars on püstine. Sellele kinnitub tavaliselt 2–4 ümarneerjat 5–7-hõlmalist kergelt voltis tumerohelist lehte.

Õied

Õied on ühesugulised, 4–6 valge kroonlehega. Õis asub üksikult varre tipus. Isasõie läbimõõt on umbes 3 cm, emasõis on veidi väiksem. Murakaõis on suur ja avatud, mida meelsasti külastavad sirelased ja teised kahetiivalised, kuid ka väiksemad mardikalised ja kimalased.

Maa-alune osa

Rabamurakal on pikk ja sitke harunev risoom.

Vili

Kuigi muraka vilja nimetatakse tavaliselt marjaks, on tal tegelikult koguluuvili. Koguvili võib koosneda 5–25 "terast", millest igaühe sees on luuseeme. Kerajas vili on alguses kõva ja punane, valmides värvub kollaseks ja muutub pehmeks.

Paljunemine

Rabamurakas õitseb mais ja juunis. Taime tolmeldavad putukad. Erinevalt enamikust muraka liikidest ei ole rabamurakal isetolmlemine võimalik, selleks on vaja kaht eri soost taime. 
Vili valmib juulis-augustis. Hästiidanevaid seemneid levitavad linnud. Seemnest täiskasvanuks saamiseni kulub taimel kuni 7 aastat. Murakat söövad teiste hulgas sookurg ja karu, kelle seedekulgla läbinuna on seemnetel märksa suurem tõenäosus idaneda.

Kasvatamine

Taime paljundamiseks tuleb mais või augustis risoomist jupp lõigata ja maha istutada. Saadud taim on oma vanema geneetiline koopia. 
Saak on aastati väga erinev. Viljumine on tundlik nii hiliste öökülmade kui ka teiste ebasoodsate ilmastikutingimuste suhtes. 
Põhjamaades on püütud välja töötada võimalusi rabamuraka kasvatamiseks kultuurtaimena, kuid seni ei ole see eriti hästi õnnestunud. Norra impordib Soomest igal aastal 200–300 tonni rabamurakaid ning Norra valitsus on käivitanud nende aretamise ja kasvatamise projekti, kaasates soomlasi, rootslasi ja šotlasi. Alates 2002 müüakse sorte Apollo (isastaimed), Fjellgull (emastaimed) ja Fjordgull (emastaimed). Murakaid kasvatatakse aladel, mis üldjuhul ühegi teise põllumajandustaime kasvatamiseks ei sobi, näiteks Norra põhjarannikul.
Rabamurakamarjade müügihind oleneb tugevalt aastasest saagist. See võib küündida 10 euroni kilogrammi kohta.

Kultuur

Rabamurakat kujutatakse Norra Unjárga valla vapil ja Soome 2-eurosel mündil. Rootsi erakonna Rahvusdemokraatide logol on kujutatud rabamuraka isasõis.