google/wiki40b huggingface dataset:
Kitty Hart-Moxon

Kitty Hart-Moxon (neiupõlvenimega Kitty Felix; sündinud 1. detsembril 1926 Bielskos) on poola juudipäritolu holokaustis ellujäänu (Sh'erit ha-Pletah), kes elab Suurbritannias.

Deporteerimine

1943. aastal saatsid natsivõimud ema Lola Rosa Felixi koos tütrega ülesantuna vangilaagritesse ja lõpuks kaks ööpäeva kestnud rongisõidul Auschwitz II-Birkenau koonduslaagrisse, kuhu saabusid 6. aprillil. Sama saatus tabas sadu tuhandeid aškenazi juute üle terve Kesk-Euroopa. Kitty oli vaid 16-aastane ehk komandantide silmis piisavalt elujõuline tööülesannete täitmiseks (vahelduvalt umbes 35 000 inimese seas), mistõttu ei suunatud teda otse hukkamisjärjekorda gaasikambrites. Erikombel säästeti ka tema polüglotist ema, nende esmaseks ülesandeks jäi koolnud sunnitööliste kohtlemine, mis nõudis vähem vaeva kui välitööd laagri vahetus läheduses. Vaid taibukus, keelevaist ja õigel ajal õigete rollide täitmine (näiteks rooja rookimine laagriosmikute põrandarennidest) hoidis nende tervist (külmumast, nälgimast ja nakatumast) vangistuses, kus järeleandmatu ellujäämine oli peaaegu ilmvõimatu.

Vabastamine

Vahetult pärast ameeriklaste poolt vabastust 1945. aasta aprillis sai ta koos emaga Inglismaalt asüüli, kus abiellus, töötas radioloogina ja pühendas ülejäänud elu holokausti teadvustamisele.
Ta oli üks esimesi, kes hakkas Auschwitzi koonduslaagri terrorit ja ebainimlikust laiemalt avalikustama.
Akadeemiake

Akadeemiake on õpilaste uurimistöid avaldav eestikeelne teadusajakiri.
Akadeemiake on eelretsenseeritav teadusajakiri, mille vabatahtlikusse toimetuskolleegiumisse kuuluvad Tartu Ülikooli magistrandid, doktorandid ja doktorikraadiga töötajad eri valdkondadest.
Akadeemiake avaldab tavanumbrites üldjuhul põhikooli- ja gümnaasiumiastme õpilaste uurimistöid. Erinumbrites avaldatakse ka algklassiõpilaste töid.

Ajalugu

Akadeemiake alustas tegevust 2007. aastal. Ajakirja asutamisel seati eesmärgiks lisaks õpilaste teadusega kokkupuutumise soodustamisele kasvatada ka tulevast lugejaskonda ajakirjale Akadeemia.
Alates 2011. aastast ilmub Akadeemiake üksnes veebiajakirjana. Otsus tehti, et tagada ajakirja parem levik. Veebis kättesaadavaks tehti ka kõik varasemad Akadeemiakese numbrid.
2014. aastal valmis Akadeemiakese eestvõttel õppefilm "Kuidas teha uurimistööd".
Alates 2017. aastast on Akadeemiakeses ilmunud uurimistööde kokkuvõtteid avaldatud ka teadusportaalis Novaator.
Édouard Philippe

Édouard Philippe (sündinud 28. novembril 1970 Rouenis) on Prantsusmaa poliitik. Alates 15. maist 2017 on ta Prantsusmaa peaminister.
Tema vanemad olid prantsuse keele õpetajad. Ta sai keskhariduse Saksamaal Bonnis, kus tema isa töötas kohaliku prantsuse lütseumi direktorina. Ta on lõpetanud Institut d’études politiques de Paris'.
Ta oli aastatel 2010–2017 Le Havre'i linnapea. 
Philippe on abielus ja tal on kolm last.
28.–29. juunil 2017 käis ta visiidil Eestis, kus kohtus president Kersti Kaljulaiuga ja külastas prantsuse sõdureid Tapal. See oli tema esimene välisvisiit peaministrina.
Džamala

Noorus

Susanna Džamaladinova sündis Kesk-Aasias, kuhu ta vanavanaema oli koos viie lapsega krimmitatarlaste küüditamise käigus Stalini käsul 1944. aastal Krimmist ümber asustatud. Ukraina taasiseseisvumise järel naasis perekond Krimmi. Susanna ja tema krimmitatarlasest isa on muslimid, ema on kristlane, rahvuselt armeenlanna.
Džamala lapsepõlv möödus Krimmis Maloritšenske külas Alušta lähedal muusikute peres. Susanna ema töötas muusikakoolis õpetajana, isal oli dirigendikutse. Mõistes, et ei suuda peret muusikaga ära toita, oli isa sunnitud tegelema aed- ja puuviljakasvatusega. Aastatel 1992–1998 õppis Džamala Alušta 1. Muusikakoolis klaveri erialal. Muusikakooli lõpetamise järel asus ta õppima Simferopoli Tšaikovski-nimelisse kõrgemasse muusikakooli ning lõpetas seejärel Kiievis Tšaikovski nimelise Ukraina rahvusliku muusikaakadeemia ooperilauljana.

Karjäär

Džamala läbilöögiks sai võit 2009. aastal Lätis Jūrmalas peetud noorte lauljate konkursil "Uus laine".
2016. aasta 21. veebruaril sai teatavaks, et Džamala esindab 2016. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Rootsis Stockholmis Ukrainat omaloodud lauluga "1944". Džamala võitis võistluse.
Järgmisel päeval pärast Eurovisiooni võitu andis president Petro Porošenko talle Ukraina rahvakunstniku aunimetuse. 26. mail 2016 nimetati ta Kiievi linna aukodanikuks.
Negotiorum gestio

Negotiorum gestio (ladina keeles; saksa keeles Geschäftsführung ohne Auftrag), "volitu toimimine", on ilma volituseta ja seadusliku kohustuseta võõraste majanduslike asjade ajamine. Negotiorum gestio loob lepingutaolise suhte, see on heanaaberlikkuse akt ja sooritatakse ilma tasu saamata. Alustatud võõraste asjade ajamine tuleb lõpule viia. Negotiorum gestio läheb vajaduse korral üle pärijaile. Kui asjaajamine üle antakse, on üleandja vastutav oma ametijärglase ebaõnnestunud valiku eest. Võõraste asjade ajaja on aruandekohustuslik.
Mõiste tuleneb rooma õigusest, Eestis 1940. aastal kehtinud õiguses käsitlevad seda Balti Eraseaduse §§ 4423-4463 ja Tsiviilseadustiku 1940. aasta eelnõus volituseta asjaajamise nime all §§ 2033–2052.

Negotiorum gestio Eesti Entsüklopeedias

Negotiorum gestio [-oo´r-] (lad.), jur., volitu toimimine, säärane kellegi isiku (negotiorum gestori) tegevus, kes, ilma et seadus teda selleks kohustaks (näit. eestkoste ja hoolekande juhtudel) või asjast huvitatud isik teda selleks oleks volitanud, asub viimase huvide kaitseks ajama tema majanduslikke asju.
Eesti Entsüklopeedia, VI köide, 1936, veerg 158.
Silver Rattasepp

Silver Rattasepp (sündinud 14. juunil 1978) on eesti semiootik, tõlkija ja muusik.
Lüneburgi pärilussõda

Taust

Pärast Lüneburgi vürsti Wilhelm II surma 1369. aastal ilma meessoost pärijateta hääbus Lüneburgi vanem liin. Vastavalt Welfide dünastia reeglitele ja Wilhelmi soovidele oli Magnus Torquatus Braunschweigist (Magnus II) õigusjärgne pärija. Keiser Karl IV leidis aga, et keiserlik lään (Reichslehen) langes tagasi keisri kätte ning läänistas vürstkonna Saksi-Wittenbergi Albrechtile ja tema onu Wenzelile, ajendades sellega Lüneburgi pärilussõja.

Võitlus

Kuna Braunschweigi Magnus II (Magnus Torquatus) ei saanud rahuldada oma nõuet Lüneburgi vürstkonnale rahumeelsete vahenditega, algatas ta vaenutegevuse ning hõivas 700 rüütli ja nende paažidega Lüneburgi. Võitluses, mis nüüd puhkes, kutsus Magnus välja peamiselt Askania dünastiast Saksi-Wittenbergi hertsogi Albrechti. Lüneburgi, Harburgi, Winsen an der Luhe, Uelzeni ja Hannoveri linn läksid Albrechtile, misjärel vaenutegevus nihkus Wolfsburgi linnuse ümbrusse. Aastail 1371–1372 ehitas Braunschweigi hertsog Neuhausi linnuse. 24. juunil 1372 kohtusid vastasjõud lahinguväljal Heßlingeni küla lähistel, kuid edu ei saavutanud kumbki pool. Aastal 1906 avastati külas massihaud 72 surnuga. 25. juulil 1373 tapeti hertsog Magnus lahingus Gehrdeni lähistel.

Lahendus

Pärast Magnuse surma sõlmiti kokkulepe ühelt poolt kuurvürst Wenzeli ja tema vennapoja Albrechti ning teiselt poolt Magnuse lese ja tema poegade vahel. Lepiti kokku, et maa kuulub jagamatuna kahele Askanialasele ja pärast nende surma antakse need Magnuse poegadele. Ning pärast Welfide surma läheksid maad jälle Askanialastele. Et plaani ka peresidemetega tugevdada, abiellus Saksi-Wittenbergi Albrecht 1374. aastal Magnus II lese Katharinaga ja valis koduks Celle, mille tegi aastal 1378 residentsiks. Kaks veel alaealist poega abiellusid ka Askanialastega aastal 1386. Hertsog Friedrich abiellus kuurvürst Wenzeli tütre hertsoginna Annaga ja hertsog Bernhard laulatati samuti Wenzeli tütre hertsoginna Margaretega.

Vaenutegevuse jätkamine ja lõpetamine

Sõjategevus algas taas, vaatamata rahulepingule. Aastal 1385 piirati ümber Ricklingeni loss, kus pesitses röövelparun Mandelsloh. Kui kiviheitemasinaga heidetud hiiglaslik rahn tabas hertsog Albrechti vägesid, sai ta sellega pihta ja suri 28. juunil 1385.
Magnuse pojad võtsid nüüd Lüneburgis võimu üle. Kuurvürst Wenzel, kes vastavalt keiserlikule seadusele tiitlit kandis, püüdis oma väimeest Bernhardit enda poole värvata. Kuid noorem vend Heinrich Leebe ei toetanud tema valitsemist ja pärast viljatuid katseid kokku leppida lahvatas sõda 1388. aasta kevadel taas. Wenzel pani ise, ilma Bernhardi abita, väed kokku, milles teda toetas Lüneburgi linn. Lahkudes Winsen an der Allerist, kavatses ta rünnata Cellet, mida hoidsid oma käes Heinrich ja tema ema. Ettevalmistuste käigus haigestus Wenzel tõsiselt. Legendi kohaselt ta ilmselt mürgitati. Igal juhul ei suutnud ta sõda jätkata, nii et 28. mail 1388 oli Heinrich lõpuks võidukas.
Vaba tänav

Vaba tänav on tänav Tartus Karlova linnaosas.
Ta algab Võru tänavalt ja lõpeb Sassi tänaval ning ta on ca 1,28 km pikkune.
Mineraaltoiteained

Juurtoitumine

Juurtoitumine on taime toiteainete omastamise peamine viis, mil elutähtsad taimetoiteained sisenenevad mullast (vesikultuuridel veest) taimesse juur(t)e kaudu.

Juureväline toitumine

Juurevälisel toitumisel sisenevad toiteained taimesse maapealsete osade kaudu. Juureväliselt omastavad taimed peamiselt CO₂, O₂, klooriühendeid jm.
Koguva

Ajalugu

Asustust Koguvas tõendavad juba kiviaegsed kalmed küla lähedal.
Koguva küla on teada kirjalikust allikast 1532. aastast, kui ordumeister Wolter von Plettenberg läänistas Hanskele ja tema pojale vabatalu. Ainukeses tänini säilinud eestlastele antud vabaduskirjas on kirjas ka märkimisväärsed kohustused: nad peavad pidama ratsakäskjalga Soneburgi (Maasilinna) ordufoogti teenistuses, maksma summa hõbedas ja andma aastas ühe kostituse foogti kaaskonnale.
Hiljem, Rootsi ajal asendusid kohustused ordu ees postiveokohustusega, mis sisaldas posti vedamist Saaremaa idarannalt üle Väikese väina, läbi Muhu saare, üle Suure väina kuni Pärnuni välja. Hanske järglaste hulgast kujunes välja kaheksa põhitalu: Tooma, Hansu, Käspri, Jürna, Tõnisse, Andruse, Vanatoa ja Välja. Lisaks on Koguvas mõned teomeeste talud (Sumari, Laasu) ning väiksemad popsikohad.
Hanske järglased said perekonnanimeks Schmuul, mida erinevatel aegadel on kuulmise järgi üleskirjutatud ja mugandatud ka kui Smuul, Shmuul ja Muul.
1938. aastal elas Koguva külas 106 Schmuuli-nimelist isikut, kes kõigist mõjutamisist hoolimata ei tahtnud oma nime eestistada. Nad seletasid, et nende nimi olevat ajalooline, antud juba rootsi ajal.
Püssirohuvandenõu

Püssirohuvandenõu (inglise keeles Gunpowder Plot, varem ka Gunpowder Treason Plot) oli Inglise katoliiklaste vandenõu, mille eesmärk oli tappa Inglismaa kuningas James I parlamendi uue istungjärgu avamisel 5. novembril 1605 ning seada seejärel taas troonile katoliiklik valitseja: Jamesi 9-aastane tütar Elizabeth.
Vandenõud juhtis Robert Catesby, kes oli osalenud ka Essexi krahvi mässukatses 1601. aastal. Tema kaaslased olid John Wright, Thomas Wintour, Thomas Percy, Guy Fawkes, Robert Keyes, Thomas Bates, Robert Wintour, Christopher Wright, John Grant, Ambrose Rookwood, Everard Digby ja Francis Tresham. Tõenäoliselt ajendas Catesbyt vandenõule lootuse kadumine, et kuningas Jamesi valitsuse all muutuks Inglismaa katoliiklaste suhtes tolerantsemaks. 1603. aastal aitas Catesby läkitada Hispaania kuninga Felipe III juurde saatkonna Thomas Wintouri juhtimisel, kuid ei kuningas Felipe ega ka paavst pooldanud sõjalist sekkumist. 1604. aastal hakkas Catesby koos diplomaadi ja õpetlase Thomas Wintouriga, kelle onu Francis Ingleby oli hukatud, sest ta oli katoliku preester, ning John Wrightiga, kes oli samuti osalenud Essexi krahvi mässus ja keda peeti toonase Inglismaa üheks paremaist mõõgameestest.
Vandenõulased üürisid keldriruumi Lordidekoja hoones, viisid sinna 36 vaati püssirohtu ning panid seda valvama Guy Fawkesi, kel oli kümneaastasest sõjaväeteenistusest ulatuslik kogemus lõhkeainetega. Anonüümkirjast saadud vihje ajel otsisid ametivõimud 5. novembri algustundidel Westminsteri lossi läbi ning leidsid Fawkesi püssirohtu valvamas. Järgnenud päevadel teda küsitleti ja piinati, kuni ta lõpuks murdus ning andis välja ka teised asjaosalised. 31. jaanuaril 1606 hüppas Fawkes alla lavalt, kus ta pidi poodama, murdis kaela ja pääses seega edasisest piinamisest.
Ehkki 9. novembril 1605 parlamendi mõlema koja ees peetud kõnes rõhutas James I, et salanõu pidasid vaid üksikud inimesed ja kogu Inglismaa katoliiklased ei kanna selles süüd, süvenes Inglise reformatsiooniga alanud katoliiklaste tagakiusamine pärast vandenõu avalikuks saamist veelgi. 1606. aastal taastati Elizabethi-aegne trahvisüsteem neile, kes ei osalenud anglikaani jumalateenistustel. Üldiselt oli James I valitsusaeg siiski katoliiklaste jaoks suhtelistelt leebe.
Parlamendi ja kuninga pääsemise päeva – Guy Fawkesi päeva – on Inglismaal 1605. aastast saati tähistatud rahvapidudega, kus põletatakse Guy Fawkesi kuju. Iga istungjärgu eel toimub parlamendi keldri rituaalne ülevaatus.
Püssirohuvandenõud on kujutatud paljudes kirjandusteostes, filmides jms. Muuhulgas on see mõjutanud William Shakespeare'i ja John Miltoni teoseid. 1841. aastal avaldas William Harrison Ainsworth ajaloolise romaani "Guy Fawkes; or, The Gunpowder Treason", mis kujutas Guy Fawkesi sümpaatses valguses. Seejärel hakkas Fawkes esinema ka lasteraamatute kangelasena.
2005. aastal ehitati ITV telesaate "The Gunpowder Plot: Exploding The Legend" tarbeks Lordidekoja hoone täismõõdus koopia, mis lasti sama koguse püssirohuga õhku. Katse näitas, et kui püssirohi oli vähegi kõlbulik, oleks selle koguse korral saanud surma mitte üksnes hoones viibijad, vaid ka kõik inimesed 100 meetri raadiuses.
W.I.T.C.H.

W.I.T.C.H. on Elisabetta Gnone koomiksisari, mis räägib viiest teismelisest tüdrukust (Will, Irma, Taranee, Cornelia ja Hay Lin), kes on valitud kaitsma universumi keskust Kandrakari ja kellele on selle jaoks antud supervõimed. Üks nende tugevamatest vastastest on Nerissa, Kandrakari endine kaitsja.
Koomiksisarja põhjal on välja antud ka romaanisari ning tehtud animaseriaal.
Barrakuuda

Barrakuuda (Sphyraena) on kalade perekond ahvenaliste seltsist.
Harilikult viibib barrakuuda avamerel. Suplejad on saanud hammustusi vaevalt 30 cm sügavusel vees.

Kehaehitus

Pikkus küündib kuni 2,5 meetrini. Kala hõbedane sihvakas keha on nagu loodud kiiruse jaoks.

Toitumine

Ta on äärmiselt ablas kiskja, kes peab jahti igal võimalusel, kas üksi või salgas. Niipea kui ta märkab kalaparve, viskub ta selle poole ja neelab ahnelt alla kõik kalad, kes satuvad tema teravate hammaste haardeulatusse. Ta on võimeline tekitama raskeid vigastusi ka inimesele.
Dubinska mõis

Dubinska mõis (saksa keeles Dubinsky, läti keeles Dubinska muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Võnnu kreisis Võnnu kihelkonnas. Tänapäeval asub Lätis Cēsise piirkonnas Cēsises.
Suurpiiritaja

Suurpiiritaja ehk suur-piirpääsuke (Apus melba; Tachymarptis melba) on piiritajalaste sugukonda piiritaja perekonda kuuluv linnuliik. 
Piiritajast tunduvalt suurem ning iseloomulikult valge kõhu ja kurgualusega, mida üksteisest eraldab tume kaelus.
Ta on Eestis harv eksikülaline. Pesitseb Lõuna-Euroopa rannikualadel ja kõrgmaa orgudes, sageli kirikutornides.
Makassari väin

Makassari väin on väin, mis ühendab Sulawesi ja Jaava merd ning eraldab Sulawesi ja Kalimantani saart.
Makassari väina põhjapiiriks on joon, mis ühendab Kalimantanil olevat Mangkalihati neeme (1°20' N, 118°57' E) Sulawesi saare loodepoolseima neemega (1°20' N, 120°52' E). Väina lõunapiir kulgeb Sulawesi kagutipust (5°37' S, 119°27' E) Tanakeke saarekese lõunatippu, sealt Lauti saare lõunatippu (4°6' S, 116°06' E), edasi mööda Lauti läänerannikut ja mööda Lauti väina lõunaserva Kalimantanile (3°37' S, 115°57' E).
Väina pikkus on umbes 800 kilomeetrit, laius 90–370 km. Sügavus on põhjaosas üle 2400 meetri, lõunaosas umbes 600 meetrit.
Väina rannad kuuluvad kõikjal Indoneesiale. Umbes väina keskjoont mööda kulgeb Ida-Kalimantani provintsi piir. Sellest ida poole jääv osa jaguneb Kesk-, Lääne- ja Lõuna-Sulawesi provintsi vahel.
Suurim saar väinas on Lauti saar. Väiksemaid saari on veelgi, näiteks samuti Ida-Kalimantanis olevad Balabalangani saared.
Väina suurimad lahed on Adangi ja Sangkulirangi laht Ida-Kalimantani provintsis ning Mandare laht Lääne- ja Lõuna-Sulawesi piiril.
Makassari väina suubuvad Ida-Kalimantani suurim jõgi Mabakam ning Sulawesi suurim jõgi Karama, mis voolab Kesk- ja Lääne-Sulawesi provintsi piiril.
Väina rannad on Sulawesil mägised. Lõuna-Sulawesi kõrgeimad tipud, 3445 m kõrgune Rantemario ja 2871 m kõrgune Lompobatang asuvad väina ääres. Lääne-Sulawesi kõrgeim tipp on 3074 m kõrgune Gandadiwata. Kesk-Sulawesi kõrgeimatest tippudest asuvad Makassari väina lähedal 2525 m kõrgune Sojol ja 2480 m kõrgune Lompopana. Kalimantani kaldad on madalamad ja harilikult lauskjad. Pisut sisemaale jäävad Meratuse ahelik, mille kõrgeimad tipud on 1892 m kõrgune Besar ja 1233 m kõrgune Lumut, ning Sambaliungi ahelik, mille kõrgeim tipp on 1390 m kõrgune Nyapa.
Väina ääres on palju suuri linnu. Lõuna-Sulawesi keskus Makassar on koguni miljonilinn. Suurtest linnadest asuvad väina ääres veel Parepare ja Sungguminahasa Lõuna-Sulawesi provintsis, Lääne-Sulawesi provintsi keskus Mamuju, Kesk-Sulawesi provintsi keskus Palu ning Bontang ja Balikpapan Ida-Kalimantani provintsis. Ka Ida-Kalimantani suurim linn ja halduskeskus Samarinda ei jää Makassari väinast kaugele.
Väina läbib Wallace'i joon, mis eraldab Aasia taimestikku ja loomastikku Austraalia omast.
4. veebruaril 1942 toimus väinas Makassari lahing, milles Jaapani lennuvägi tekitas suurt kahju USA ja Hollandi sõjalaevadele.
Makassari väina kasutavad need ookeanilaevad, mis on nii suured, et ei tohi sõita läbi Malaka väina.
Piesomeeter

Piesomeeter ehk rõhumõõtetoru on pealt lahtine läbipaistev, enamasti klaasist või plastist püsttoru mõõduka suurusega rõhu (surve) mõõtmiseks.
Piesomeetrit kasutatakse nt põhjavee rõhu mõõtmiseks.
Piesomeeter sobib vaid väikese rõhu mõõtmiseks.
Lewise maakond (Idaho)

Ajalugu

Maakond moodustati 1911. aastal.
Fakultatiivanaeroob

Fakultatiivanaeroobid ehk fakultatiivsed anaeroobid on bakterid (anaeroobid), kellel peale hapnikuhingamise on mineraalse hingamise võime ja kes võivad elada ka anaeroobses keskkonnas.
Fakultatiivanaeroobide elektronaktseptor võib olla nii hapnik kui ka nitraat.
Fakultatiivanaeroobid on nt denitrifitseerijad bakterid.
Liezēre kirikumõis

Liezēre kirikumõis (saksa keeles Lösern Pastorat, läti keeles Ļaudonas mācītājmuiža) oli kirikumõis Liivimaal Võnnu kreisis Liezēre kihelkonnas.
Tallinna praostkond

EELK Tallinna praostkond on luteri kiriku  praostkond Eestis. See moodustati 1918. aastal Tallinna linna kogudustes, mis olid pärast Tallinna konsistoriaalringkonna kaotamist allunud vahetult Eestimaa kindralsuperintendendile.
Tõuga säär

Tõuga säär (ka Tõugaots, Vahase tõuk, Tagaots) on Vahase saare põhjapoolne tipp.
VIVA

VIVA UK & Ireland

Suurbritannias ja Iirimaal VIVA alustas tööd 26. oktoobril 2009, asendades TMF-i.

VIVA France

VIVA 22 mai 2010,
Soomusauto C15TA

Ajalugu

Soomusauto C15TA töötas välja General Motors Kanada USA M3 Scout Cari eeskujul. Soomusauto põhines Chevrolet' C15 CMP veokil. Aastatel 1943–1945 toodeti Oshawas Ontarios 3961 sõidukit. Soomuskered tootis Hamilton Bridge Company.
C15TA-d kasutasid Briti ja Kanada üksused Loode-Euroopas soomustransportööride ja kiirabiautodena. Pärast sõja lõppu jäid paljud sõidukid Euroopasse ja sattusid vabastatud riikide relvajõududesse. Soomusautosid said Belgia, Holland (vähemalt 396 masinat), Norra ja Taani (M6 Mosegrise nime all). Lisaks müüs Kanada Hispaaniale 150 masinat. Inglaste poolt Vietnami jäetud sõidukid võttis alguses üle Prantsusmaa, kes kasutas neid Indohiinas, ja hiljem võttis need üle Lõuna-Vietnam. Malaisia Föderatsiooni politseijõud kasutasid mitmeid masinaid. Portugal sai 1955. aastal hulga sõidukeid (nimega "Granadeiros") ja kasutas neid Aafrika sõdades.
Mõned masinad jäid kasutusele 1960. aastateni.
Lüchow-Dannenbergi kreis

Ajalugu

Keskajal hõlmasid ala Lüchow' ja Dannenbergi krahvkonnad (alates 12. sajandi algusest). Need krahvkonnad olid algselt Slaavi riigid, mis kaotasid oma sõltumatuse 14. sajandi alguses Braunschweig-Lüneburgi hertsogkonnale.
Ala valitses aastani 1705 Lüneburg ja seejärel sai see Hannoveri kuurvürstkonna osaks. Kui Preisimaa annekteeris Hannoveri kuningriigi (1866), loodi uues Hannoveri provintsis Lüchow' ja Dannenbergi kreisid.
Aastal 1932 ühendati Lüchow' ja Dannenbergi kreisid praeguseks kreisiks keskusega Dannenbergis. Aastal 1951 viidi valitsus Lüchow'sse.

Geograafia

Kreis on nime saanud kahe peamise linna järgi. See on paremini tuntud kui Wendland, nimetus viitab slaavi rahvale vendidele obotriitide drevani hõimust, kes elasid siin kuni 18. sajandini – viimane teadaolev polaabi keele kohaliku murde kasutaja suri aastal 1752. Maastikku iseloomustavad jõeäärsed metsad piki Elbet ja künklik maa.
Lisaks on Wendland tuntud väikese Gorlebeni küla poolest (Samtgemeinde Gartow' osa), kuhu on kavandatud rajada radioaktiivsete jäätmete lõplik hoiupaik. Ette on pandud Gorlebeni soolakuppel, sügav geoloogiline hoidla. Veelgi enam, kasutatud tuumakütuse vaheladu paikneb Gorlebenis. Alal on 1980. aastatest alates toimunud kokkupõrkeid politsei ja tuumaenergeetika vastaste meeleavaldajate vahel.
Kloostri peakraav

Kloostri peakraav (ka Pagula kraav) on peakraav Harju maakonnas. Kraavi pikkus on 4,3 km. Kraavi valgla suurus on 11,2 km².
Kristina (Holstein-Gottorpi printsess)

Kristina (ka Christine; 13. aprill 1573 Kiel – 8. detsember 1625 Gripsholmi linnus) oli Holstein-Gottorpi printsess ja Rootsi kuninganna. Ta oli Karl IX teine abikaasa.
Kristina sündis Holstein-Gottorpi hertsog Adolfi ja Hesseni printsessi Christine tütrena.
1586. aastal plaaniti tema ja Rootsi prints Sigismundi (hilisem Poola ja Rootsi kuningas) abielu, kuid plaanidest kaugemale ei jõutud. 8. juulil 1592 abiellus ta Sigismundi lelle, Södermanlandi hertsog Karliga. Karl sai 1599. aastal Rootsi regendiks ning 1604. aastal Rootsi kuningaks. Karl ja Kristina krooniti 1607. aastal Uppsala toomkirikus.
Kristina saatis oma abikaasat sageli tema reisidel, viibides muuhulgas 1600–1601 Soomes ja Eestis.
Kristina võttis osa ka poliitikast. 1605. aastal valitses ta oma abikaasa äraolekul regendina. Samuti takistas ta oma noorema poja Karl Filipi valimist Moskva tsaariks.
1611. aastal suri Karl ning kuni Gustav Adolfi tunnustamiseni ja regentnõukogu määramiseni valitses regendina Kristina. Gustav II Adolfi esimestel valitsusaastatel peeti Kristinat sageli riigi tegelikuks valitsejaks. Kristina valitses Karl Filipi alaealisuse tõttu ka Södermanlandi hertsogkonda.
Leskkuningannana keelas ta Gustav Adolfil abielluda oma armastatu Ebba Brahega.
1622. aastal asus ta elama Nyköpingi linnusesse.
Eneseteadlikkus

Eneseteadlikkus kui emotsionaalne andekus

Eneseteadlik  on inimene, kes on välja arendanud omaenda väärtuste tajumisvõime. 
Eneseteadlikkus kujuneb mitte üksnes pildist, mis meil iseenda kohta on, vaid ka sellest, millist pilti teised kellestki omavad.