google/wiki40b huggingface dataset:
Claude Debussy

Achille Claude Debussy [klood debüss'ii] (22. august 1862 Saint-Germain-en-Laye – 25. märts 1918 Pariis) oli prantsuse helilooja. Teda peetakse impressionismile alusepanijaks muusikas ja üheks esimeseks modernistlikuks heliloojaks. Koos Maurice Raveliga on ta üks impressionistliku muusika juhtfiguure, kuigi Debussyle ei meeldinud, kui tema teoseid tituleeriti impressionistlikeks.

Looming

Debussy kirjutas peamiselt programmilist muusikat, eriti klaveripalu. Ta püüdis jäädvustada õrnhapraid hetkemeeleolusid ja pakkuda ilunaudingut. Tema muusikat iseloomustavad tundlikkus ning vormiline, helistikuline ja helikõrguslik vabadus. Tema teosed peegeldasid sageli ta eraelu, kuigi samuti märgib ta muusika ka üleminekut hilisromantilisest muusikastiilist 20. sajandi modernismi.
Helilooja tõi oma teostes kaasa uuendusi harmoonia valdkonnas. Ta hakkas kasutama täistoonlaadi (kõik helirea astmed koosnevad täistoonidest. Täistoonlaadi esinemise näiteks on ooper "Pelléas ja Mélisande". Debussy armastas ka noonakordi ning kvart-kvindi kooskõlasid. Neid võib leida programmilisest klaveriprelüüdist "Uppunud katedraal". Samuti kasutas ta oma teostes pentatoonilist helirida.
Venezuela lipp

Venezuela lipp on Venezuela ametlik lipp.
Aleksander Pergament

Aleksander Pergament (vene Александр Викторович Пергамент; 18. juuni 1906 Peterburi – 1969 Leningrad) oli juudi rahvusest Vene lavastaja.
Aastatel 1934–1956 oli ta Punalipulise Balti Mere Laevastiku teatri kunstiline juht. 1956–1958 oli ta Leninliku komsomoli nimelise Leningradi Riikliku Teatri pealavastaja, 1958–1961 oli ta Petrozavodski teatri pealavastaja. 1961. aastast Leningradi Kultuuriinstituudi dotsent ja lavastuskateedri juhataja.

Isiklikku

Tema abikaasa oli näitleja Jevgenija Tserebilko (1913–1985).
Ta on maetud Peterburi Bogoslavski kalmistule.
Helwig

Helwig (allikates ka Hellwig) oli aadlisuguvõsa. 
Suguvõsast on teada Jakob Helwig, kes 1677 sai Eestimaa piiskopiks. Jakobi poeg Karl Jakob oli Voose mõisnik. Jakobi pojad said Saksa-Rooma riigilt aadlitiitli. 
Suguvõsa kanti 1753 Eestimaa rüütelkonna aadlimatriklisse.
Saksamaa Rahvusraamatukogu

Saksamaa Rahvusraamatukogu (saksa Deutsche Nationalbibliothek, lühend DNB) on Saksamaal Frankfurdis ja Leipzigis asuv raamatukogu.
Raamatukogus on ligi 27 miljonit teavikut, millega see on Saksamaa suurim raamatukogu. Raamatukogu on ka riigi tähtsaim arhiivraamatukogu.
Raamatukogu asutati 1912.
Artur Värik

Artur Värik (9. juuli 1913 Strugi-Belaja, Pihkva kubermang – 5. oktoober 1976 Tallinn) oli eesti viiuldaja.
Õppis Patküla algkoolis ja Pärnu Ühisgümnaasiumis.
1936. aastal lõpetas ta Tallinna Konservatooriumi Johannes Paulseni viiuliklassi.
Aastatel 1933–1938, 1940–1945 ja 1948–1973 oli ta ERSO viiuldaja, aastatel 1947–1948 ja 1967–1969 Estonia teatri orkestri viiuldaja. Kammermuusikuna mängis Tallinna Kammerorkestris, keelpillikvartetis ja esines solistina.
Aastatel 1945–1961 õpetas viiulit Tallinna Lastemuusikakoolis. 1945–1948 oli paralleelselt ka Tallinna Muusikakooli ja Tallinna Riikliku Konservatooriumi viiuliõppejõud.
Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule.
Järvakandi vald (Rapla kihelkond)

Järvakandi vald oli vald Rapla kihelkonnas Harjumaal.
Vald moodustati 1866. aastal.
Valda kuulusid Järvakandi, Lellapere ja Vahakõnnu mõis.
1896. aastal asutati vallas Rapla kihelkonnas kolmandana "tulekahju korral vastastikku avitamise selts". Selts muretses omale kolm tulekahju kustutamise käsipritsi.
1939. aastal moodustati valdade reformi käigus uus Järvakandi vald.
Vallas on sündinud sõjaväelane Osvald Hansen, publitsist ja tõlkija Bernhard Linde, lavastaja ja näitleja Aggio Bachmann.
9M133 Kornet

Kornet (vene keeles: "Корнет") on Vene juhitav tankitõrjerakett (ATGM). See disainiti põhilahingutankide tõrjumiseks, kuid kõrge hinna tõttu ei asendatud sellega kõiki varasemaid süsteeme. Korneti GRAU koodnimetus on 9M133 ja NATO koodnimetus on AT-14 Spriggan. Esmakordselt võeti see Venemaa Föderatsiooni Relvajõududes kasutusse aastal 1998. Seda eksporditakse nimega Kornet-E.
Liis Joamets

Liis Joamets (sündinud 11. märtsil 1985) on eesti viiuldaja.
Õppinud viiulit H. Elleri nimelises Tartu Muusikakoolis, Tallinna Muusikakeskkoolis. Alates 2001. aastast õpib ta Helsingis Sibeliuse Akadeemias professor Mari Tampere käe all magistrantuuris.
Esinenud Eestis, Soomes, Hollandis, Saksamaal ja Venemaal solistina mitmete orkestrite ees (sealhulgas Haapsalu festivali orkester, Soome Raadio Sümfooniaorkester, Eesti Riiklik Sümfooniaorkester). Teinud koostööd dirigentide Okko Kamu, Jüri Alperteni, Jüri-Ruut Kanguri, Tõnu Reimanni, Lylian Kaivi, Andres Mustoneni ja Mikk Murdveega. 2005. aastal pälvis ta A. Dombrovska nimelisel viiuldajate konkursil diplomi ja 2006. aastal osales noorte interpreetide konkurss-festivalil Con Brio. Teda on korduvalt valitud mängima Euroopa Noorteorkestrisse, kus dirigentideks olid Vladimir Ashkenasy, Bernard Haiting, Sir John Eliot Gardiner, Yan Pascal Tortelier ja Paavo Järvi. 2008. aastal võitis ta Heino Elleri nimelisel rahvusvahelisel viiuldajate konkursil III preemia.
Jaan Kiho

Jaan Kiho (sündinud 24. juunil 1943 Tartus) on eesti näitleja.
Ta lõpetas aastal 1969 Vanemuise õppestuudio. Ta töötas aastatel 1965–1988 teatris Vanemuine. Aastatel 1988–1991 oli ta näitemängutrupi "Munev aine" juht, ta on mänginud ka Tartu Lasteteatris.
Ta elas aastatel 1991–1994 Rootsis. Seejärel on ta tegutsenud vabakutselisena. Ta on mänginud filmides (Metskannikesed, 1980, Arabella, mereröövli tütar, 1982 ja Näkimadalad) Ta on kirjutanud lavastustele muusikat (Jevgeni Švarts "Punamütsike" 1982, Walt Disney "Miki-Hiir tondilossis", 1988).
Agung

Mägironimine

Et Agung on tegevvulkaan, on selle otsa ronimine ohtlik. 
Kirjeldatud on kaht teed tippu, mille vahel puudub ühendus. 
Mäe otsa ronimiseks pole vaja eriluba. 
Agungi lõunajalamil olevast Besakihi külast ja selle kloostrist saab palgata teejuhi. Suur osa tippu viivast rajast asub džunglis ja ilma teejuhita on võimalik metsas rada käest kaotada. Tõus tippu kestab ka kogenud mägironijal neli-viis tundi, lisaks allatulek, seetõttu on oluline rajalt eksimist vältida.
Agungi otsa  ei ole kuigi lihtne ronida. Siiski ei ole köisi vaja kasutada. Mägi pole ka piisavalt kõrge mägihaiguse tekkeks. Tarvis on kaasa võtta ja kanda sooja veekindlat riietust. Kaasa tuleb võtta vett, sest seda ei ole vahepealt saada. Tuleb arvestada, et tipus võib ilm kiiresti muutuda.
Jaan Teemant

Vangistamine ja surm

23. juulil 1940 vangistati NKVD poolt Kaitseseisukorra seaduse alusel, 21.02.1941 mõistis NSV Liidu Sõjakohtu Tribunal ta Vene SFNV KrK § 58-13 alusel süüdi ning määras 10 aastat vanglat ja 5 aastat asumist koos kogu vara konfiskeerimisega. Pärast kassatsioonikaebuse tagasilükkamist 19.04.1941 toimik suleti ja edasised andmed tema saatuse kohta puuduvad.
Tõenäoliselt lasti ta Tallinnas maha või suri Tallinna Keskvanglas. Teistel andmetel mõisteti ta 21. oktoobril 1941 kümneks aastaks vangilaagrisse, edasisest elukäigust andmeid ei ole.

Fakte

Jaan Teemant keelas korduvalt filmimise avalikel sündmustel, kus ta viibis. Kui ta 1932. aastal Kadrioru lossi ees abituriente vastu võttes märkas Konstantin Märskat filmikaameraga, jooksis ta rusikaid raputades operaatori poole ja filmimine tuli pooleli jätta
Jaan Teemantit on kehastanud filmis "Jõulud Vigalas" (1980) Peeter Urbla.
Tema teine abikaasa oli esimene eestlannast meditsiinidoktor Alide-Emilie Poom (Teemant).

Tsitaat

"Mis teatrit maale veel vaja. Maainimesed peavad tööd tegema, aga mitte teatriskäimisega kallist aega raiskama." Mari Möldre, Eesriie avaneb, Eesti Riiklik Kirjastus, Tallinn 1963, lk. 196.
Liiviku tänav

Liiviku tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Kivimäe asumis. Liiviku tänav algab Pärnu maanteelt, ristub Lauliku tänavaga ja lõpeb Hommiku tänaval. Liiviku tänav on kagu-loodesuunaline ja ligi 200 meetri pikkune.

Tänava nimed ja ajalugu

Tänava endine nimi oli alates 8. novembrist 1927 Linda tänav (saksa keeles Lindastrasse, vene keeles Линдаская улица). Linda tänava nime kandis kuni 8. novembrini 1927 ka osa Hommiku tänavast praeguse Lauliku ja Särje tänava vahel, mil see osa liideti Hommiku tänavaga. 1940–1941 kandis tänav ajutiselt nime Salme tänav. Kordumise vältimiseks muudeti tänava nimi 25. septembril 1959 ära ja uueks nimeks sai Tuuslari tänav. Praeguse nime sai Liiviku tänav 22. aprillil 1960.
Mittesteroidsed põletikuvastased ravimid

Mittesteroidsed põletikuvastased ravimid ehk mittesteroidsed põletikuvastased valuvaigistid ehk mittesteroidsed põletikuvastased ained (lüh MSPVA) (inglise non-steroidal anti-inflammatory drugs, lüd NSAIDs) on ravimpreparaatide rühm, mida kasutatakse nii humaanmeditsiinis kui ka veterinaarias.
Farmakoterapeutiline rühm: mittesteroidne põletikuvastane ravim.
Mittesteroidsed põletikuvastased ained on enim kasutatavad ravimid – iga päev tarvitab neid 30 miljonit inimest  valu, põletiku ja palaviku korral. Nende hulka kuulub nii käsimüügi- kui ka retseptiravimeid.

Toimemehhanismid

MSPVA-de toime arvatakse saabuvat ensüümi tsüklooksügenaasi (COX) vormide: COX-1 (enamikus kudedes) ja COX-2 (aktiivne neerukoes ja kesknärvisüsteemis) aktiivsuse mõjutamise (inhibeerimise) kaudu, takistamaks prostaglandiinide ja tromboksaanide komplekteerimist. COX-3 avaldub ajukoores ja südames.
MSPVA-d on lipofiilsed, haakuvad rakumembraaniga ja plasma valkudega ning mõjutavad ka neutrofiile ja T-lümfotsüütide talitlust. MSPVA-de kasutamisskeem ja ravimi valik sõltuvad iga patsiendi konkreetsest seisundist. Farmakogeneetilised uuringud näitavad, et MSPVA-de põletikuvastane toime sõltub tsütokroom P450 ensüümide osalemisest nimetatud ravimite metabolismis ja on seega indiviiditi erinev.

MSPVA-haavand

Maoerosioonid tekivad umbes pooltel MSPVA kasutajatest ning 10–30% pikema aja vältel MSPVA rühma ravimeid tarvitanutel tekib peptiline haavand. MSPVA-haavandit peetakse ohtlikuks, kuna haavandi esmaseks sümptomiks võib olla eluohtlik tüsistus verejooksu või perforatsiooni näol.

Reumatoidartriiti põdevatel inimestel

Reumatoidartriiti põdevatel inimestel on MSPVA-de ja kortikosteroidide kasutamise järgselt 3–5 korda suurem risk peptilisse haavandisse haigestuda kui üldrahvastikul. Lisaks võib nimetatud ravimite kasutamine põhjustada surma ligi 10%-l reumatoidartriiti põdevatel inimestel.

Surm MSPVA-de kõrvaltoimena

Täpsed MSPVA-de tarvitamisega seotud surma põhjused pole selged, surmasid seostatakse kardiovaskulaarsüsteemi talitlusega ja surmasid ei võimalda mitte kõik MSPVA-d ühesuguselt, on neid, mille arvel suurem kogus surmasid ja teistel vähem. Selliste populaarsete valuvaigistite, nagu aspiriin, ibuprofeen, diklofenak ja naprokseen jt kõrvaltoimete tõttu sureb uuringute põhjal Suurbritannias 2000 inimest aastas ja USA-s isegi 16 500 patsienti aastas.
Ameerika Ühendriikides on hinnanguline surmade arv igal aastal 16 000 ringis.
Osteoartroosiravim Vioxx (toimeainega rofekoksiib) oli üsna lühikest aega populaarne ravim (Eesti Ravimiamet registreeris rofekoksiibi osteoartroosi raviks 1999. aasta oktoobri lõpus ja ravim jõudis Eesti apteekidesse detsembris) ja selle tarvitajate hulk tõusis ruttu 80 miljonini, kuid nüüdseks on see erinevatel põhjustel, nagu seotus 38 000 tarvitaja surmaga, müügilt eemaldatud.
Variku (Tartu)

Variku on linnaosa Tartu edelaosas. Linnaosa piirideks on Tartu–Valga raudtee, Tartu–Petseri raudtee ja linna piir.
Variku pindala on 77 ha ja elanikke oli rahvastikuregistri andmeil 2012. aasta alguses 1840.
2013. aasta 31. detsembri seisuga elas Varikul 1869 inimest, neist 1010 naist ja 859 meest. Variku elanikest 197 olid vanuses 0–6 aastat, 221 vanuses 7–18 aastat, 1109 vanuses 19–64 aastat ja 342 vähemalt 65-aastased. Linnaosa asustustihedus oli Tartu keskmisele kõige lähem: 2427 in/km². Varikul elas 1,91% tartlastest.
August Lepasaar

August Lepasaar (28. juuni 1915 Oonurme, Tudulinna vald – 20. august 1968) oli Eesti majandijuht.
Lepasaar lõpetas Roela 6-klassiline Algkooli 1929 ning Rakvere Poeglaste Gümnaasiumi 1931.
1960–1968 oli ta Rakvere rajooni Eduard Vilde nimelise kolhoosi esimees.
Ta oli Narva-Jõesuu kolhoosidevahelise sanatooriumi asutajaliige ja esimene esimees. Lepasaar oli Rakvere Jahindusklubi esimees ning kolhoosidevahelise toiduainetööstuse "Võhu" juhatuse esimees.
1969. aastast korraldatakse August Lepasaare mälestusturniiri võistlusbridžis. 1980.-te aastate alul nimetati Pajustis üks tänav Lepasaare tänavaks.
Hangzhou Shi

Hangzhou Shi on ringkonna õigustega linn Hiinas Zhejiangi provintsis.
Haldusüksuse keskus on Hangzhou.
Moldova suursaadik Eestis

Moldova suursaadik Eestis on Moldova volitatud suursaadik Eestis.
Jersey

Ajalugu

Jersey on olnud asustatud aastatuhandeid. Saarelt on leitud mitu pronksiaja ja rauaaja asulakohta. Jersey kuulus ka Rooma riiki ja saarelt on leitud rooma kultuskoha jäänused. Rooma-aegset asulapaika pole seni veel leitud. Pärast Rooma riigi langust kuulus Jersey bretoonidele, täpsemalt Reimsi peapiiskopkonda (aastani 744 Reimsi piiskopkonda). 933 vallutasid Jersey viikingid ja see liideti Normandia hertsogiriigiga. Kui William I vallutas 1066 Inglismaa, läks Jersey koos kõigi ülejäänud normannide valdustega Inglismaa koosseisu. John Maata kaotas kõik Inglismaa mandrivaldused Philippe II Auguste'ile, aga Kanalisaared jäid endiselt Inglismaale, kuid sellest ajast on saartel omavalitsus.
1640-ndatel oli Inglismaa kuningas Charles II eksiilis Jerseyl. Talle pakkus peavarju saare tollane kuberner George Carteret. Charles oli talle selle eest väga tänulik ja pärast seda, kui ta taas kuningaks sai, kinkis ta Carteret'le suuri valdusi oma Põhja-Ameerika kolooniates. Need said tuntuks nimega New Jersey ja tänapäeval kuuluvad need Ameerika Ühendriikide koosseisu.
Teise maailmasõja ajal oli Jersey alates 1. juulist 1940 kuni Saksamaa kapituleerumiseni Saksamaa poolt okupeeritud. Kanalisaared olid ainus Suurbritannia ala, mille Saksamaa selles sõjas okupeeris. Pärast D-päeva, mil Suurbritannia tungis Normandiasse ja avas teise rinde, olid Kanalisaared muust maailmast ära lõigatud, peatselt olid nad ka liiga kaugel selleks, et Saksamaa neid varustada saaks, ja saarel tekkis 1945. aastal nälg.

Majandus

Jersey arengut toetas Suurbritannia ja Prantsusmaa vaheline rahu. 19. sajandil olid peamised tegevusalad saarel põllumajandus, kalapüük, laevaehitus ja villase riide tootmine. Kala püüdmas käidi isegi Newfoundlandi lähedal. Sajandi lõpus hakkas saarel arenema turism.
Tänapäeval põhineb Jersey majandus finantsteenustel, turismil, e-kaubandusel ja põllumajandusel. Soodsa maksupoliitikaga on Jersey meelitanud ligi hoiuseid ja muid varasid, mida paljude pankade kliendid maksude vältimiseks Jerseys hoiavad.
Peaaegu veerand Jersey tööjõust (24%, umbes 12 000 inimest) oli 2009. aasta detsembris hõivatud finants- ja õigussektoris, mis on hõivatute arvu poolest suurim sektor. Saare üks tähtsamaid tööandjaid on Royal Bank of Scotland International, mis andis Jerseys 2009. aasta märtsis tööd 900 inimesele.
2019. aastal valmistatakse ette arengukava aastateks 2020-2023.
Biidermeier (muusika)

Olulisemad biidermeieri heliloojad

Louis Spohr (1784–1859) oli saksa helilooja, viiuldaja ja dirigent, kes on loonud 10 sümfooniat, 10 ooperit, 18 viiulikontserti, 4 klarnetikontserti, 4 oratooriumi, kammermuusikat ja laule. Spohr on viiulimängijatele tänaseni kasutusel oleva lõuatoe ning orkestriteoste partituuri märgitava proovitegemist hõlbustava orientiiride süsteemi kasutuselevõtja.
Carl Loewe (1796–1869) oli saksa helilooja, laulja, dirigent, kelle loomingusse kuulub üle 400 ballaadi ja laulu, millest paljud olid omal ajal väga populaarsed. Ta on kirjutanud ka 2 sümfooniat, 2 klaverikontserti, 5 ooperit, 17 oratooriumi ja kammermuusikat. 1827. aastal juhatas ta 18-aastase Felix Mendelssohni „Suveöö unenäo“ avamängu esiettekannet.
Conradin Kreutzer (1780–1849 Riia) oli saksa helilooja ja dirigent, kelle loomingusse kuulub 3 klaverikontserti, kammermuusikat ja oopereid. Ta tegutses põhiliselt Viini, hiljem ka Kölni muusikateatrite juures.
Albert Lorzing (1801–1851) oli saksa helilooja, näitleja ja laulja, kelle loomingust leiab põhiliselt koomilisi mänguoopereid (sks. k. Spieloper). Saksa mänguooper arenes välja laulumängust (sks. k. Singspiel) ja sisaldas lauldud muusika kõrval ka kõneteksti. Saksa mänguooper sarnaneb prantsuse koomilisele ooperile (pr. k. opéra comique). 
Otto Nicolai (1810 Königsberg – 1849) oli saksa helilooja ja dirigent, kes on kirjutanud 5 ooperit ning teoseid nii orkestrile, koorile, ansamblitele kui ka solistidele. Otto Nicolai on üks Viini Filharmoonikute asutajatest.
Aleksandr Orlov (teadlane)

Aleksandr Jakovlevitš Orlov (vene Александр Яковлевич Орлов, 25. märts 1880, Smolensk – 28. jaanuar 1954, Kiiev) oli vene geofüüsik ja astronoom.
Õppis Peterburis, Sorbonne’is, Lundis ja Göttingenis. Töötas Tartu Ülikoolis (tähetornis) astronoom-vaatlejana 1905–1906 ja 1907–1912, ka Odessas. Kaitses Peterburi ülikoolis magistri- (1910) ja doktorikraadi (1915). Asutas Poltaava gravimeetrijajaama (1926) ja Ukraina NSV TA astronoomiaobservatooriumi. NSVL TA k-liige (1927), Ukraina NSV TA tegevliige (1939).
Justo Mullor García

Justo Mullor García (8. mai 1932 – 30. detsember 2016) oli hispaania roomakatoliku vaimulik.
Aastatel 1992–1997 oli ta Eesti apostellik administraator.
Pikklaine

Pikklaine (LW, ingl k Long Wave) on osa raadiosageduste madalsagedusalast (LF, Low Frequency),  mida on kasutatud amplituudmodulatsiooniga ringhäälingusaadete edastamiseks. Sagedusvahemik on Euroopas, Aafrikas ja suures osas Aasias  148,5 kHz kuni 283,5 kHz, vastavalt lainepikkused  1058 m kuni 2020 m.
Trikāta mõis

Mõisa suurus

Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus aastal 1816 17 ja 1/2 adramaad, sellele allus 273 mees- ja 323 naishinge. Ühtlasi allus sellele Starke karjamõis.
Tiit Pokk

Tiit Pokk (28. mai 1964 Tartu – 4. november 2014 Tartu) oli Eesti arstiteadlane ja kardioloog.

Elulugu

Tiit Pokk oli Leo Poki poeg ja Paavo Poki vend.
Ta lõpetas aastal 1982 Tartu 2. Keskkooli ja aastal 1988 Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna, 1988–1991 aspirant. Oli aastast 1992 TÜ kardioloogia instituudi assistent, aastast 1999 Tartu Ülikooli Kliinikumi südamekliiniku arst-õppejõud, ühtlasi aastast 2003 Maramaa Kliiniku (Viljandis) kardioloog.

Teadustöö

Uurimisvaldkond: südamehaigused, nende ravi. Eesti Kardioloogide Seltsi, Eesti Hüpertensiooni Ühingu liige. Üle 30 teadustrükise.
Ro-ro-laev

Ro-ro-laev (inglise roll-on/roll-off) ehk veeremilaev on sõidukite vedamiseks ehitatud laev, mis on konstrueeritud nii, et sõidukid saaksid rambi kaudu kergesti laeva autotekile ja sealt kaile sõita.
Mõnedele ro-ro-laevadele võivad peale sõita ka rongivagunid, nii ületasid vagunid merd näiteks ro-ro-laeval Sea Wind Tallinki liinil Stockholm-Turu. Leidub ro-ro-laevu, millel on kaubalift vagunite tõstmiseks ühelt tekilt teisele, samuti elektrivedurid ja pöörangud vagunite ümberpaigutamiseks ühe teki piires. Leidub selliseidki ro-ro-laevu, millele saab vaguneid kohe kahele tekile sõidutada, aga selleks peab sadamasild olema kahekorruselise rööbasteega. Niisugused raudteeterminalid on näiteks Klaipedas ja Sassnitzis.
Üks ro-ro-laeva spetsialiseeritumaid tüüpe on veel auto(tarne)laev (inglise car carrier, vehicle carrier), mis on konstrueeritud kui paljutekiline parkimismaja ning suuremad neist võivad peale võtta kuni 8000 sõidukit.
Eesti sadamaist käivad autolaevad Paldiski Lõuna- ja Põhjasadamas ning ka Sillamäe sadamas. Üks esimesi ookeani veeremilaevu Eesti sadamais oli Wallenius Wilhelmseni Toronto, mis tõi märtsis 2007 Paldiski Põhjasadamasse 2200 Jaapani autot.
Viktor Zubkov

Elulugu

Viktor Zubkov on sündinud Sverdlovski oblastis Kuvšino rajoonis Arbati asulas.
1958–1960 töötas lukksepana.
1960–1965 õppis Puškinos Leningradi põllumajandusinstituudis.
1965–1967 teenis Nõukogude Armees.
1967–1985 töötas Leningradi oblastis sovhoosides osakonnajuhataja, direktori asetäitja, direktori ja sovhooside ühenduse direktorina.
1985–1991 töötas Priozjorski linna täitevkomitee esimehena, NLKP Priozjorski linnakomitee esimese sekretärina, Leningradi oblastikomitee põllumajanduse ja toiduainetetööstuse osakonna juhatajana ning Leningradi oblasti täitevkomitee esimehe esimese asetäitjana.
1991–1993 töötas Peterburi linnavalitsuse väliskomitee esimehe asetäitjana. Selle komitee esimees oli Vladimir Putin.
1993–1999 töötas Zubkov Venemaa riikliku maksuameti juhataja asetäitjana ja Peterburi osakonna juhatajana.
1999 kandideeris Peterburi linnapeaks. Valimistel kogus ta 8,6% häältest, mis andis 4. koha.
1999–2001 töötas Venemaa maksuministri asetäitjana ja ministeeriumi Peterburi osakonna juhatajana. 2001–2004 töötas Venemaa rahandusministri esimese asetäitjana. 2001–2007 oli Venemaa finantsjärelevalve komitee esimees (2004. aastani esimehe kohusetäitja).
Ujumine 2019. aasta veealade maailmameistrivõistlustel

Ujumine 2019. aasta ujumise maailmameistrivõistlustel toimus 21.–28. juulil 2017 Lõuna-Koreas Gwangjus. Võistlused toimusid Nambu University Municipal Aquatics Centeris.
Allalaadimine

Allalaadimine (inglise downloading) on protsess, mille käigus toimub andmete ülekanne kaugsüsteemist (serverist) kohalikku süsteemi (tööjaama). Üldiselt mõistetakse selle all andmete jäävat või ajutist salvestamist, mispuhul andmeid saab kasutada pärast kõigi faili moodustavate pakettide kohalejõudmist. Seda ei tuleks segi ajada voogedastusega, mille puhul saab kohalejõudnud andmeid kohe kasutada, ootamata edastuse lõppu, näiteks YouTube'is videot vaadates või internetiraadiot kuulates.
Jaan Kross

Elulugu

Jaan Kross sündis Tallinnas ning õppis Jakob Westholmi Gümnaasiumis. 1938. aastal astus ta Tartu Ülikooli õigusteaduskonda, kus õppis kuni 1944. aastani.
1938. aastal astus ta Eesti Üliõpilaste Seltsi liikmeks, 1988. aastal oli ta üks EÜSi taastamise algatajaid.
Saksa okupatsiooni ajal 1944. aastal arreteeriti Kross Saksa Julgeolekupolitsei ja SD poolt ning ta viibis eeluurimise all Keskvanglas. Samal aastal ta vabanes ja jätkas õpinguid Tartu Ülikoolis, kus oli pärast lõpetamist ka kuni 1946. aastani riigi- ja rahvusvahelise õiguse kateedri õppejõud (uuesti 1998 vabade kunstide professorina).
1946. aastal ta arreteeriti Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Rahvakomissariaadi poolt, mõisteti süüdi NKVD Erinõupidamise otsusega ja viibis GULAGi laagrites Komis ja asumisel Krasnojarski krais, kust vabanes 1954. aastal.
Pärast naasmist hakkas 1954. aastal professionaalseks kirjanikuks.
Kross alustas kirjanduses luuletajana, läks hiljem üle proosale ning sai tunnustatud ajalooromaanide loojaks. Viimasel ajal oli ta keskendunud mälestusraamatute kirjutamisele.
2004. aastal oli Jaan Kross Eesti kõige rohkem autorihüvitist teeninud kirjanik. Ta sai autorihüvitisena seadusega maksimaalselt lubatud 29 148 krooni suuruse summa. Ka 5 tõlkijat said sama maksimumsumma 2006. aastal oli ta 16 520 krooniga kirjanikest 6. kohal.
Samal aastal anti Krossi 85. sünnipäeva puhul välja artiklikogumik "Metamorfiline Kross", Krossi kogutud teoste uus köide ja ilutrükis "Maailma avastamine".
Jaan Kross suri 27. detsembri pärastlõunal 2007. Ta on maetud Rahumäe kalmistule.

Poliitika

Jaan Kross valiti 1992. aastal Mõõdukate nimekirjas VII Riigikokku, kuid 23. septembril 1993 loobus ta parlamendiliikme tööst, tema asemel tuli Riigikokku Toivo Jullinen. Jaan Kross oli Okupatsioonide Repressiivpoliitika Uurimise Riikliku Komisjoni esimees aastail 1992–1993.

Isiklikku

Jaan Krossi esimene abikaasa oli Helga Pedusaar, nad olid abielus 1940–1949.
1954–1958 oli Jaan Kross abielus Helga Roosiga, Kristiina Ross (sündinud 1955) on nende tütar.
1958. aastast oli Jaan Kross abielus luuletaja ja lastekirjaniku Ellen Niiduga. Maarja Undusk (sündinud 1959), Eerik-Niiles Kross (sündinud 1967) ja Märten Kross (sündinud 1970) on nende lapsed.
Emmy Holz

Emmy Holz (ka Holts; 23. oktoober 1902 Tallinn – 4. november 1923 Hispaania) oli Eesti tantsija.
Ta õppis Sessy Smironina-Sevuni ja E. Litvinova balletistuudios. Aastatel 1918–1923 tantsis ta Estonia teatris, ühtlasi üks esimesi teatri baleriine.
Ta mõrvati 4. novembril 1923 Hispaanias.