google/wiki40b huggingface dataset:
Vincas Kudirka

Elulugu

Ta õppis Paežeriai koolis ja Marijampolė gümnaasiumis. Ta õppis hästi oli asjaarmastaja kunstnik ja salongitantsija. Kudirka oli väga vaimustatud poola kultuurist. Aastatel 1877–1879 õppis ta Seinai vaimulikus seminaris. Sealt heideti ta välja. 
Aastal 1883 ilmus ajalehe Aušra esimene number. See vapustas Kudirkat. Pärast selle läbilugemist tundis ta end leedulasena.
Aastal 1881 lõpetas ta Marijampolė gümnaasiumi. Ta keeldus õppimisest Moskva ülikoolis, kuhu tal oli võimalus saada leedulastele ettenähtud stipendium. Ta läks selle asemel Varssavi ülikooli, kus ta kannatas suurt puudust. 
Kudirka esimene leedukeelne teos oli satiiriline luuletus "Miks juudid ei söö sealiha" ("Dėl ko žydai nevalgo kiaulienos"), mis ilmus  1885 ajalehes Aušra. 
Sotsialistliku kirjanduse ümberkirjutamise eest ta vangistati ning heideti Varssavi ülikoolist välja. Pärast vabanemist hakkas ta võitlema Tsaari-Venemaa rõhumise vastu.
Aastal 1887 õnnestus Kudirkal ülikooli tagasi saada. Aastal 1888 asutas ta koos sõpradega Varssavi leedu üliõpilaste isamaalise seltsi Lietuva. Aastal 1889 andis ta koos sõpradega välja kirjandus-, poliitika- ja teadusajakirja Varpas esimese numbri. Arstiteaduskonna lõpueksamite sooritamise ajal tegutses ta ajakirja toimetaja, korrektori, kaastöölise ja administratiivjuhina. Ajakirja trükiti Tilsitis (praegu Sovetsk) ja Ragnitis (praegu Neman). Alates 1890. aastast hakkas Varpase kõrval ilmuma ka talupoegadele mõeldud ajaleht Ūkininkas. Elu lõpul jäi Varpase toimetamine täielikult Kudirka hooleks, kuigi tema tervis oli sel ajal halvem. 
1890–1894 töötas Kudirka arstina Šakiais. Sel ajal põdes ta juba tuberkuloosi. 
Alates 1887. aastast elas Kudirka Naumiestises, kus ta ka suri.

Looming

Kudirka kirjutas luuletusi, satiire ja artikleid ning tõlkis näidendeid. Ta oli silmapaistev kirjanik, kirjanduskriitik, leedu rahvaluule koguja ja tõlkija. Suurema osa oma loomingust avaldas ta Varpases. 
Ta kirjutas satiirilised jutustused "Viršininkai" ("Ülemused"; 1895), "Vilkai" ("Hundid"; 1898), "Lietuvos tilto atsiminimai" ("Leedu silla mälestused") ja "Cenzūros klausimas" ("Tsensuuri küsimus"), avaldas luulekogu "Laisvos valandos" ("Vabad tunnid") ja leedu rahvalaulude kogu "Kanklės" ("Kannel"), komponeeris viiuli- ja klaveripalu, tõlkis George Gordon Byroni poeemi "Kain", Adam Asnyki "Keistutise", Friedrich Schilleri "Orléansi neitsi" ja "Wilhelm Telli", Adam Mickiewiczi) "Lihavõtted", Julius Słowacki "Mindaugase" ja muud. 
15. septembril 1898 avaldas ta Varpase 6. numbris oma sõnade ja viisiga "Rahvuslaulu" ("Tautiška giesmė"), millest 1919 sai Leedu riigihümn pealkirjaga "Lietuva, tėvyne mūsų".
Riot in Everyone

"Riot in Everyone" on Rootsi glam metal-bändi Crashdïet esimebe singel, mis ilmus 2005. aastal ja on pärit debüütalbumilt "Rest in Sleaze".
Jens Fink-Jensen

Jens Fink-Jensen (sündinud 19. detsembril 1956 Kopenhaagenis) on taani kirjanik, fotograaf ja helilooja.
Jens Fink-Jensen lõpetas 1976 võõrkeeltekallakuga Herlufsholmi, seejärel läbis sõjaväeteenistuse ning ohvitseriväljaõppe Taani Kuninglikus Vahtkonnas. Aastal 1986 lõpetas ta Kopenhaageni Kunstiakadeemia Arhitektide kooli arhitekti kvalifikatsiooniga (MAA, cand.arch.) ja 1997 sama akadeemia multimeediadisainerina.
Fink-Jensen debüteeris ilukirjanduses novelliga "Juuni 1995", mis avaldati päevalehes Dagladet Information 1975, ning luuletajana mais 1976, kui ilmusid neli luuletust ajalehes Hvedekorn.
Esimese luulekogu avaldas Jens Fink-Jensen 1981. aastal pealkirjaga "Verden i et øje" ("Maailm silmas"). Proosaraamatudebüüt oli aastal 1986, kui ilmus novellikogu "Bæsterne" ("Elajad"). Aastal 1994 ilmus tema esikteos lastekirjanikuna "Jonas og konkylien" ("Joonas ja merekarp").
Kaheksakümnendatel pani Jens Fink-Jensen koos teistega aluse postmodernistlikule luuleliikumisele firserdigtere, mis kogunes väljaande Hvedekorn toimetaja Poul Borumi ümber, ning organiseeris Kopenhaagenis teiste hulgas koos luuletaja Michael Strungega põlvkonnamanifesti "NÅ!!80" (Noo!!80).
Fink-Jensen esineb poeetiliste multimeediashow'de ja luuleõhtutega, näitab oma diapositiive ja esitab oma süntesaatorikompositsioone keskkoolides ja festivalidel, sealhulgas koostöös klahvpillimängija Fredrik Mellqvisti ja saksofonist Jens Severiniga.
Fink-Jensen on esinenud fotonäitustega "Sydens Skibe" ("Lõunamaa laevad") ja "Beijing Ansigt" ("Pekingi nägu"), luule-fotonäitusega "OrdBilleder" ("Sõnapildid") ja heli-diapositiivide show'ga "Øje på verden – om bøgernes råstof" ("Pilk maailmal – raamatute toormaterjalist").
1999. aastal ilmus araabiakeelne tõlge Jens Fink-Jenseni luulekogumikust "Nær afstanden" ("Kauguse lähedal"). Tõlkija oli Jamal Jumas (Alwah kirjastus, Madrid). Üksikud luuletused olid varem ilmunud päevalehes Al-Quds Al-Arabi (London 1996) ja ajalehes Nizwa (Omaani Sultanaat 1999).
Tõnis Peets

Elulugu

Tõnis Peets on agronoomi poeg.
Lõpetas 1962 Antsla Keskkooli, 1967 Eesti Põllumajanduse Akadeemia, 1974 samas aspirantuuri, tehnikakandidaat (1977, Leningradi Põllumajandusinstituut), väitekiri käsitles pinge muutmise teel reguleeritavate põllumajanduslike elektrimootorite kaitse uurimist ja modelleerimist. Oli 1968–69 EPA elektrifitseerimise kateedri vaneminsener, 1969–71 assistent, 1974–75 nooremteadur, 1975 vanemteadur, 1975–76 labori juhataja, 1976–78 assistent, 1978–85 vanemõpetaja, aastast 1987 dotsent, 1985–90 kateedri juhataja, 1989–91 mehhaniseerimise teaduskonna dekaan, 1991–94 EPMÜ tehnikainstituudi direktor, aastast 1994 põllumajandusenergeetika instituudi juhataja, dotsent. Õpetanud elektrimasinaid, põllumajanduse elektrifitseerimist, automaatika ja elektrotehnika teoreetilisi aluseid.

Teadustöö

Uurimisvaldkond: elektrimootorite kaitse, pingega reguleeritavate asünkroonmootorite soojenemine ja energeetika, põllumajanduse elektrifitseerimine, tuuleenergeetika. Üleliidulise Rahvamajanduse Saavutuste Näituse pronksmedal (1969). Üle 60 teadustrükise.
Lembit Jaanits

Lembit Jaanits (22. jaanuar 1925 Tartu – 5. juuli 2015) oli eesti arheoloog.
Ta lõpetas aastal 1948 Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo ja arheoloogia erialal. Aastal 1954 kaitses ta väitekirjaga "Поселение эпохи неолита и раннего металла в приустье р. Эмайыги" ("Neoliitikumi ja varase metalliaja asulad Emajõe suudmealal") ajalookandidaadi kraadi.
Pärast ülikooli lõpetamist töötas ta aastani 1968 Eesti Teaduste Akadeemia Ajaloo Instituudi arheoloogiasektoris, algul nooremteadurina, hiljem vanemteadurina. Aastatel 1968–1990 oli ta Ajaloo Instituudi arheoloogiasektori juhataja ja aastatel 1990–1993 samas juhtivteaduriks.
Ta oli Eesti kiviaja, eriti neoliitikumi uurijana kaevanud rohkesti asulakohti (näiteks Akalit, Kullamäge, Kunda Lammasmäge, Kääpat, Narva Joaoru linnamäge, Pullit, Riigikülat, Siimusaaret, Tamulat ja Valmat) ja kalmeid (Kivisaare (Kolga-Jaani vallas Meleski küla maal ) ja Kunila (Puurmani vallas)).

Isiklikku

Tema abikaasa oli ajaloolane Elina Jaanits (neiuna Öpik), abikaasa isa oli astronoom Ernst Öpik.
Helmuth Sirgemets

Helmuth Sirgemets (kuni 24. aprillini 1936 Hellmuth Heinrich Springberg; 28. veebruar 1906 Paldiski – 7. aprill 1986 Tallinn) oli eesti poksija ja poksitreener. 
Ta alustas poksiga tegelemist 1923. aastal, tema esimene juhendaja oli Valter Palm.
Ta oli 1927. aastal Eesti meister keskkaalus (kuni 160 naela ehk 72,6 kg). Ta osales ühe korra Eesti–Läti maavõistlusel, kus kaotas oma kohtumise 1927. aastal.  
Sirgemets oli hiljem treener ja poksitegelane Pärnu Tervises. Ta oli pärast II maailmasõda treener Tallinna Tööjõureservides.
Järvakandi kolhoos

Järvakandi kolhoos oli kolhoos Rapla rajoonis Raikküla külanõukogus. Kolhoosi keskasula oli Purku. Kolhoosi pindala oli 3100 ha.
Moldova Riiklik Ülikool

Moldova Riiklik Ülikool (rumeenia keeles Universitatea de Stat din Moldova) on ülikool Moldovas Chişinăus.
Ülikool asutati 1946.
Ülikoolis õpib üle 20 000 üliõpilase.
Tartu Kesklinna Kool

Tartu Kesklinna Kool on põhikool Tartus. 
1912. aastal Arved Eichhorni projekti põhjal rajatud juugendlik koolihoone on arvatud ehitismälestiseks.
Aastatel 1990–1995 oli kooli direktoriks Kristi Paris. Alates 1995. aastast on direktor Kersti Vilson.

Ajalugu

Kool moodustati 1990. aastal, kui A. H. Tammsaare nimeline Tartu 1. Keskkool jaotati kaheks – aadressil Lai tänav 28 asuvaks Tartu Kesklinna Kooliks ja aadressil Munga tänav 12 asuvaks Hugo Treffneri Gümnaasiumiks. Kesklinna kool alustas tegevust sama aasta septembris 6-klassilise koolina.
1996. aastal otsustati hakata kooli ümber kujundama põhikooliks. 7. klass avati septembris 1998.
2002. aasta suvel kolis kool aadressile Kroonuaia tänav 7. Samal ajal müüdi maha hooned Lai 28 ja Lai 26.
Novembris 2007 valmis uus juurdeehitus. Kool sai omale kaasaegse võimla ja õppetööd alustati ühes vahetuses.
Aaron Mooy

Aaron Frank Mooy (sündinud 15. septembril 1990 Sydneys) on Austraalia jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Premier League'i klubis Brighton & Hove Albion ja Austraalia jalgpallikoondises.
Ta liitus 2006. aastal Inglismaa klubiga Bolton Wanderers, kuid klubi põhimeeskonnas ta debüüti ei teinud. 2010. aastal liitus ta Šotimaa kõrgliiga klubiga St Mirren. 2012. aasta juunis suundus ta tagasi kodumaale, sõlmides lepingu Austraalia kõrgliiga klubiga Western Sydney Wanderers. Hooajal 2012–13 võitis ta klubiga Austraalia liiga põhihooaja. 2014. aasta mais liitus ta teise Austraalia kõrgliiga klubiga, Melbourne City. Hooajal 2015–16 lõi ta liigas 11 väravat. Mõlemal Melbourne Citys veedetud hooajal valiti ta Austraalia liiga sümboolsesse koosseisu, samuti mõlemal korral Melbourne City hooaja parimaks mängijaks (hooajal 2015–16 jagas ta tunnustust Bruno Fornaroliga).
2016. aasta juunis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Inglismaa kõrgliiga klubiga Manchester City, kuid läks kohe laenule Inglismaa esiliiga klubisse Huddersfield Town. Hooajal 2016–17 kindlustas ta Huddersfield Towniga pääsu Inglismaa kõrgliigasse. Samal hooajal valiti Mooy esiliiga sümboolsesse koosseisu ja Huddersfield Towni hooaja parimaks mängijaks. 2019. aasta augustis suundus ta üheks hooajaks laenule Brighton & Hove Albioni.
Debüüdi Austraalia jalgpallikoondises tegi Mooy 7. detsembril 2012 mängus Guami vastu ning lõi selles mängus ka oma esimese koondisevärava. Ta on kuulunud Austraalia koondisse 2017. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiril ja 2018. aasta maailmameistrivõistlustel.
Hermann Rossländer

Hermann Rossländer VR III/3 (10. detsember 1886 Härjanurme vald, Tartumaa – 2. detsember 1924 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant).
Rossländer õppis Tšuhujivi (praegu Ukrainas) junkrukoolis 1906–1908 ja sai selle lõpetamisel nooremleitnandi auastme. Ta läks Tsaari-Vene sõjaväe koosseissus Esimesse maailmasõtta, kuid langes 31. augustil 1914 vangi. Ta oli terve sõja Saksamaal sõjavangis ja tuli Eestisse tagasi, kui Novembrirevolutsiooni tõttu vangist vabanes.
Rossländer võttis osa Vabadussõjast 2. jalaväerügemendis. Ta luges hiljem sõjakoolis loenguid. Ta teenis kindralstaabis alates 1. augustist 1924 ja määrati hiljem sõjaväe kehalise kasvatuse ala juhatajaks.
Rossländer sai haavata 1. detsembri riigipöördekatse ajal Balti jaamas ning suri selle tagajärjel 2. detsembril 1924. 
Rossländer maeti sama aasta 4. detsembril. Matusetalitus toimus Tallinna Kaarli kirikus. Kirstud viidi vankritel mööda Kaarli puiesteed Vabaduse väljakule. Sealt viidi osa kirste  praegusele Tallinna Siselinna kalmistule. Rossländer maeti Tartu Maarja kalmistule (V32-33).
Rossländerit vääristati postuumselt Vabadusristi III liigi 3. järguga (10. detsember 1924).
Helen Sooväli-Sepping

Helen Sooväli-Sepping (sündinud 17. detsembril 1974) on eesti geograaf ja maastikuökoloog.
Ta on õppinud Tartu Ülikoolis skandinavistikat.
Ta sai doktorikraadi 2004. aastal väitekirjaga "Saaremaa waltz: Landscape imagery of Saaremaa island in the 20th century". 
Ta on Tallinna Ülikooli professor ning linnakorralduse ja keskkonnakorralduse eriala kuraator.
Creditinfo Eesti

Creditinfo Eesti AS (endise nimega Krediidiinfo AS) on 1993. aastal loodud Eesti ettevõte, mis tegeleb Eesti ettevõtete ja eraisikute finantsandmete kogumise ja töötlemisega, uurib ettevõtete maksekäitumist, krediidipoliitikat ja pankrotte ning haldab maksehäireregistrit.
Krediidiinfo kuulub rahvusvahelisse krediidiinfoettevõtteid ühendavasse organisatsiooni FEBIS.
2006. aasta sügisel omandas Krediidiinfo AS-i rahvusvaheline kontsern Experian, mis pakub info-, krediidi- ja turundusteenuseid. Experian Group Limited on noteeritud Londoni börsil, kuuludes börsi 100 suurima ettevõtte hulka.
2016. aasta 1. detsembril võttis senine Krediidiinfo AS endale uueks ärinimeks Creditinfo Eesti AS. Nimevahetus tulenes ettevõtte kuulumisest Islandi päritolu kontserni Creditinfo Group koosseisu alates 2016. aasta algusest (kontsern omandas ettevõttes 100-protsendilise osaluse).
Ettevõtte haldab portaali e-krediidiinfo.ee.
Eye Sea I

Eye Sea I on Eesti post-hardcore'i bänd. Ansambel asutati 2010 Narvas. Ansambel andis 2013 välja albumi "Legend" (plaadifirma Redfield Records).
Nutilinn

Platvormid ja tehnoloogia

Uued Interneti-tehnoloogiad, edendamaks pilvepõhiseid teenuseid, nutistu (asjade Internet), reaalse maailma kasutajaliidesed, nutitelefonide ja arukate arvestite kasutamine, võrgustike andurid ja täpsem kommunikatsioon põhineb semantilisel veebil, avades uusi võimalusi kollektiivsele tegevusele ja koostööle probleemide lahendamisel.
Online koostööplatvormid sensoritele on veebipõhised teenused, mis lubavad seadmete omanikel registreerida ja ühendada oma seadmed, et jagada andmeid registritesse ja hoiustada neid ja arendajad saavad neid andmeid kasutada et luua sobivamaid rakendusi.
Santander Kantaabria Põhja-Hispaanias on 20 000 andurit ühendamiseks hoonetel, infrastruktuurides, transpordis ja muudes võrkudes, pakkudes võimalust kommunaalkulude jälgimiseks, füüsilise ruumi katsetusteks ja muuks lubades kinnitusi teha, juhtida seadmeid ja tehnoloogiaid-tugiteenuseid, turvalisust, identiteedi haldamist kasutades internetti. Santanderis jälgitakse saastet, müra, liiklust ja parkimist.
Elektroonilised kaardid (kiipkaardid) on üks ühine platvorm nutilinna kontekstis. Need kaardid sisaldavad unikaalset krüpteeritud tunnust, mis võimaldab omanikul ligipääsu erinevatele valitsuse teenustele (või e-teenused), ilma et peaks looma mitu kontot. Ühtne identifitseerimine võimaldab valitsustel koondandmed kodanike ja nende eelistuste kohta parandades teenuste pakkumist ja määrata kindlaks ühised huvid rühmadele. Selline tehnoloogia on rakendatud näiteks Southamptonis.
Acoussion Live

Ajalugu

Festival sai alguse privaatüritusena 13. juunil 2015, mil Pudisoo Puhkemaja aeda kogunenud sadakonnale külalisele esinesid Tarmo Sick, Dagmar Mäe, Sten-Olle Moldau, Ella Stone, Taat ja Empiré.
2016. aastal toimus esimene avalik üritus. Seekord peatuti 23. juulil Vana-Veski Puhkekeskuses ning võõrustati ca 500 külastajat. Esinesid Kalev Rajangu, WhoKris?, EIXD (hilisema nimega EiK), Robin Juhkental, Silver Sepp, Alise Joste (Läti), Ziggy Wild, Kristjan Üksküla, Mari Jürjens, Mauno Meesit, Janno Reim (Super Hot Cosmos Blues Band), Frankie Animal, Levski ning DJ-d Liisi Voolaid ja Jon Mikiver.
7. aprillil 2017 sai festival kevadise kaaslase: linnafestival Acoussion Spring leidis aset Tallinnas Lennusadamas ning seda väisas ligikaudu 600 muusikasõpra. Üles astusid Vaiko Eplik, Marie ja Raul Vaigla, Sive (Iirimaa), The Boondocks, Dillon (Saksamaa) ja NOËP.
2017. aastal aset leidnud Acoussion Live 2017 toimumispaigaks valiti Küla Villa Saku vallas Harjumaal. Seekord oli festival kahepäevane ning vältas reedest, 21. juulist, pühapäeva, 23. juuli varahommikuni. Kümnel laval esines 20 artisti: Bill Laurance (Suurbritannia) , IIRIS (Iiris Vesik), Estonian Voices, Pomme (Prantsusmaa), Maarja Nuut, Elephants From Neptune, Mick Pedaja, Reket (Tom-Olaf Urb), Richard Walters (Suurbritannia), Svidanie (Venemaa), SUMRA, The Notes, The Jingles, Lepatriinu, RObAM (Markus Robam), Tintura, Rake, Lucas Christopher Varema, DJ Girti Suun ning DJ-d Sander Mölder ja Peeter Ehala (Tiks).
9. veebruaril toimus Tallinnas endise kino Helios ruumides talvefestival Acoussion Winter. Festivalil esinesid Panbeats, Elias Kahila (Soome), Siiri Sisask, Pomme (Prantsusmaa), Frankie Animal, Rainer Ild, The Boondocks ning DJ-d Girti Suun ja Liisi Voolaid.
Emily Dickinson

Emily Elizabeth Dickinson (10. detsember 1830 Amherst, Massachusetts – 15. mai 1886 Amherst) oli ameerika luuletaja. Teda peetakse üheks kuulsamaks ameerika naisluuletajaks.

Elulugu

Emily Dickinson sündis mainekas Amhersti perekonnas. Tema isa, Edward Dickinson, oli advokaat ja esindas mõne aasta oma koduosariiki USA parlamendi Esindajatekojas. Tal oli noorem õde Livonia ja vanem vend Austin, kes jäid Dickinsoni lähimaks ringiks. 1847. aastal lõpetas Dickinson Amhersti akadeemia ning jätkas esialgu õpinguid Mount Holyoke'i naisseminaris, kuid loobus peatselt nii nõrga tervise tõttu kui ka usulistel põhjustel. Pärast kooli elas Dickinson üksildast elu: tal oli vähe sõpru ning tutvusi. Seda enam pühendub ta kirjavahetusele ja tema lähedaste sõprade hulka kuuluvad mitmed tolle aja silmapaistvad inimesed, nagu näiteks kolonel T. W. Higginson, abolitsionist ja naiste õiguste eest seisja. Mõne poole pöördub sõnaga Õpetaja. Ta polnud kunagi abielus. Emily Dickinson suri neerupuudulikkusesse, mille oli põhjustanud Brighti tõbi, 1886. aasta mais.

Looming

Dickinson kirjutas oma luuletusi endatehtud kaustikusse, mille ta hiljem ise kinni köitis. Emily Dickinson kirjutas umbes 2000 lühiluuletust, aga oma elu ajal avaldas ta neist vaid 7. Kirjutamist alustas ta juba koolis tuttavate kirikulaulude meetrumis. Emily Dickinsoni luule on vormilt väga lihtne – tavaliselt on need mõnerealised ja aforistlikud. Luuletaja värssides domineerivad surma, teistpoolsuse, tõe, igaviku ja kõiksuse teemad, mis on andnud põhjust teda pidada romantikuks, müstikuks, transtsendentalistiks ja meditatsioonipoeediks. Samuti avaldub Dickinsoni luules erk loodusetaju. Sageli on tema luuletustes rõhutatud naiste tähtsust ja nende rolli ühiskonnas. Teda mõjutanud teosed olid peaasjalikult Piibel ja Shakespeare'i näidendid.
Pärast Emily Dickinsoni surma avaldas tema õde Lavinia kirjaniku luuletused kokku kolme raamatuna. Need tugevasti isikupärased, poeesia tavanorme julgelt eiravad luuletused on suuresti mõjutanud paljusid kahekümnenda sajandi poeete, eriti imažiste.
Reetmise päevad

Sisu

Filmi tegevus toimub 1938. aastal ja seal kujutatakse sündmusi, mis eelnesid Müncheni kokkuleppele ja lepingu sõlmimist. Suurbritannia ja Prantsusmaa poliitika tõttu oli Tšehhoslovakkia sunnitud Saksamaale loovutama Sudeedimaa. See määras ka Tšehhoslovakkia edasise saatuse.
Raul Must

Raul Must (sündinud 9. novembril 1987) on eesti sulgpallur.
Must mängis 2007. aastal sulgpalli maailmameistrivõistlustel meeste üksikmängus ning sai esimeses raundis lüüa Björn Joppienilt Saksamaalt tulemusega 21–12 ja 21–11.
Ta esindas Eestit 2008. aasta suveolümpiamängudel meeste üksikmängus ning sai esimeses raundis lüüa Przemysław Wachalt Poolast tulemusega 14–21 ja 15–21.
Seisuga 26. aprill 2012 hoidis ta maailma edetabelis 67. kohta. Seisuga 29. juuli 2012 on Must 69. kohal. Tema parim koht maailma edetabelis on olnud 41. 
Must esindas Eestit ka Londoni olümpiamängudel. Avamängus alistas ta austerlase Michael Lahnsteineri tulemusega 21-14 ja 21-18. Teises alagrupimängus kaotas ta maailma edetabeli kuuendale numbrile Simon Santosole tulemusega 21-12 ja 21-8.
Dioptria

Dioptria (tähis dpt) on läätse optilise tugevuse mõõtühik. 
Üks dioptria on sellise läätse optiline tugevus, mille fookuskaugus on üks meeter.
Dioptria kuulub SI ühikutega seotud piiratud kasututusalaga ühikute hulka.
Soome keel

Ajalugu

Arvatakse, et soome keel arenes ülejäänud läänemeresoome keeltega sarnaselt soomeugri algkeelest, millest saami keel eraldus ligikaudu 1500-100 eKr. On väidetud, et soomeugri algkeelel oli kolm murret: põhja-, lõuna- ja idamurre. Läänemeresoome keeled eraldusid algkeelest 1. sajandi jooksul, kuid hakkasid hiljem üksteist mõjutama. Nõnda on soome keele idamurded geneetiliselt lähedased soomeugri algkeele idavariandile ning edelamurded on lähedased eesti keelele.
Esimene soomekeelne kirjutis pärineb 16. sajandist Mikael Agricolalt. Tema lõi soome keele ortograafia, toetudes rootsi, saksa ja ladina keelele. Hilisemat kirjakeelt mõjutasid mitmed isikud, nende hulgas Paavali Juusten, Erik Sorolainen ja Jaakko Finno. 
17. sajandil kirjutati Soomes raamatuid soome, taani, norra, eesti, saksa ja rootsi keeles. Tähtsamaid raamatuid kirjutati ladina keeles. Soome ja rootsi keel olid sel ajal väiksema tähtsusega keeled.

Agricola töö

Soome kirjakeele alused lõi Mikael Agricola. Agricola keel põhines Turu murdel, nõnda jõudis selle fonoloogia ka soome kirjakeelde.
Agricola lõi uut testamenti tõlkides mitmeid uusi sõnu. Mõningaid neist kasutatakse ka tänapäeval, nt. armo (arm), vanhurskas (õiglane). Agricola kasutas umbes 8500 sõna, neist 60% on siiani kasutuses.

Ametlik seisund

Soome keel on üks kahest Soome ametlikust keelest (teine on rootsi keel, mida räägib 6% suurune vähemus) ning Euroopa Liidu ametlik keel. See on ametlik vähemuskeel Rootsis.
MTÜ PromFest

MTÜ PromFest on Eesti mittetulundusühing, mis korraldab koostöös Endla teatriga Pärnu Rahvusvahelist Ooperimuusika Festivali PromFest ja Klaudia Taevi nimelist Ooperilauljate Konkurssi.
Aidu Veespordikeskus

Aidu Veespordikeskus on Ida-Viru maakonnas Lüganuse vallas tegutsev sihtasutus, mis haldab Aidu karjääri rajatud spordi- ja puhkekompleksi (Aidu veemaa). 
2008. aastal sündis idee rajada suletavale karjäärialale Eesti esimene rahvusvahelistele nõuetele vastav sõudekanal. 2009. aasta detsembris allkirjastati Eesti Olümpiakomitees ühiste kavatsuste protokoll ala arendamiseks ning aasta hiljem valmis Aidu sõudekanali ja veespordi- ning vabaajakeskuse väljaarendamise kava. 2011. aastal kehtestati ala teemaplaneering ning Lüganuse vald (toonase nimega Maidla vald), Eesti Olümpiakomitee, Eesti Sõudeliit, Eesti Aerutamisföderatsioon ning Eesti Veemotoliit asutasid sihtasutuse Aidu Veespordikeskus, mille eesmärgiks on kaasaegse veespordi- ja vabajakeskuse välja arendamine.
2013. aasta augustis valmis spordikeskuse keskmeks olev 2,3 km pikkune, 162 m laiune ning 3,5 meetri sügavune sõudekanali süvis, mille rajas Eesti Energia. Kaks ekskavaatorit – Tark Öökull ja Aidu Kajakas – tõstsid kanali rajamiseks ringi 5 miljonit tonni mäemassi.
Märt Meos

Märt Meos (sündinud 30. märtsil 1968 Rakveres) on eesti näitleja ja produtsent.
Ta lõpetas aastal 1986 Kadrina Keskkooli ja aastal 1990 näitejuhtimise erialal Tallinna Pedagoogilise Instituudi.
Ta töötas aastal 1990–1994 Rakvere Teatris ja 1994–1998 VAT Teatris. Alates 2000. aastast MTÜ Ühendus R.A.A.A.M.-is. On MTÜ Ühendus R.A.A.A.M.-i juht ja asutaja. On SA Vaba Lava idee autor ja üks asutajatest.

Tegevus produtsendina

Produtsendina on Meos algatanud üle 50 teatrilavastuse. Kutsunud Eestisse lavastama lavastajad Iraanist, Tšiilist, Venemaalt, USAst, Saksamaalt, Austriast jne. Tellinud Eesti autoritelt üle 40 näitemängu
Tema produtseeritud tuntumaid teatrilavastusi:
„Save Our Souls II, III“, „HIV“, „Eestisse sündinud“, „Külmetava kunstniku portree“, „Misjonärid” (koostöös Rakvere Teatriga), „Põrgu wärk“, „Kits viiuli ja õngega“, „Minust jäävad ainult laulud”, „Under”, „Sõdur”, „Eesti asi”, „Võlg”, „Keiserlik kokk”, „Vahepeatus”, „Tuult tiibadesse”, „Jõud”, „Antigone”, „Pruutide kool”, „Tühermaa”, „Pärast surma Jendalis”, „Soolo“, „Tahame luua näitemängu, mis muudaks maailma“, „Titanicu orkester“, Mõnikord on kõik nii selge“, „Fenomen“, "Libahunt", "Aleksei Karenin", "Vannutatud neitsid", "Praegu pole aeg armastamiseks", "Kostja ja hiiglane", "Pikse pill", "Minu Eesti vanaema", "Juudit" jt.
Anpingi sild

Anpingi sild (ka Viie Lii sild) (inglise keeles Five Li Bridge) on kiviplaatsild Hiina kaguosas Fujiani provintsis.

Põhiandmed

Silla ehitamine kestis 13 aastat (1138–1151). Silla üldpikkus oli valmimisel 2255 meetrit (tänapäeval lühem), laius varieerub 3...3,8 meetri vahel. Konstruktsioonilt on kiviplaatsild (clapper bridge), kuigi plaadid on üsna kitsad ja päris paksud, mistõttu on õigem öelda, et sild on ehitatud kivitaladest, mis on asetatud kõrvuti kivitugedele. Suurim kivitala kaalub 25 tonni.

Huvitav fakt

Anpingi sild oli kuni aastani 1905 pikim sild Hiinas.