google/wiki40b huggingface dataset:
Pealpool pilvi

"Pealpool pilvi" on 2008. aastal valminud lühimängufilm.

Sisu

Naised ei tea, mida nad tahavad. Vähemasti Mann mitte. See on  lugu  naisest, kes oma tahtmisi ja mittetahtmisi demonstreerimata ei jäta. Spontaansust ja bravuurikust Mannil juba jagub. Ja mehi ka…

Tegijad

Režissöör: Age Viks
Produtsent: Priit Pääsuke
Operaator: Kristjan-Jaak Nuudi
Kunstnik: Tiiu-Ann Pello
Osades: Ivo Uukkivi, Janek Joost, Ireen Kennik, Randel Uibo
Jeffersoni maakond (Oregon)

Jeffersoni maakond (Jefferson County) on maakond USA-s Oregoni osariigis. Geograafilised koordinaadid on 44° 39′ N, 121° 11′ W
Maakonna halduskeskus on Madras.
Maakonna pindala on 4639 km², millest 26 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 21 720. Aastal 2000 oli elanike arv 19 009.

Ajalugu

Jeffersoni maakond moodustati 12. detsembril 1914. aastal. Maakond sai nime kolmanda Ameerika Ühendriikide presidendi Thomas Jeffersoni järgi.
Vilma Trummal

Vilma Juliane Trummal (neiupõlvenimi Õunroos; sündinud 21. novembril 1924 Harjumaal) on Eesti ajaloolane.

Isiklikku

Tema poeg on arhitekt Tiit Trummal.
Batüaal

Batüaal on maailmamere ökoloogiline sügavusvöönd, bentaali osa.
See asub merepõhja sügavusel 500...1000 (3000) m.
Geomorfoloogilisest aspektist vaadatuna asub see bentaali osa maailmamere mandrinõlval.
Batüaali ei ulatu valgus ning seetõttu puudub seal ka floora.
Batüaali kohal lasuvat veemassiivi nimetatakse batüpelagiaaliks.
Pepeljajev

Pepeljajev (vene keeles Пепеляев) on Peterburi kubermangust pärit vene aadlisuguvõsa.
Suguvõsa esimene teadaolev liige oli Mihhail Pepeljajev, kes tõusis Venemaa riigiteenistuses riiginõunikuks. Tema poeg Nikolai Mihhailovitš Pepeljajev (1858–1916) oli kindralleitnant. Viimase poeg Viktor Nikolajevitš Pepeljajev (1884–1920) oli IV Riigiduuma liige ning kodusõja ajal admiral Koltšaki Omski valitsuses esmalt siseminister (1919) ja seejärel Ministrite Nõukogu esimees (peaminister; 1919–1920). Ta lasti koos admiral Koltšakiga maha. Noorem vend Anatoli Nikolajevitš Pepeljajev (1891–1938) osales aktiivselt valgekaartlikus liikumises ja tõusis kindralleitnandiks. Perekond sai bolševike repressioonides rängalt kannatada.
Värnits

Värnits on keedetud taimeõli (lina-, pähkli- või muu taimeõli), mida kasutatakse sideainena õlivärvide valmistamisel. Kuivamise ning tahkestumise (polümeriseerumise) kiirendamiseks lisatakse värnitsale sikatiive.
Värnitsast saab laki (vernis - lakk prantsuse keeles) lisades täiteks muid komponente (vaiku ja lahustit)
Maconi maakond (Missouri)

Ajalugu

Maakond moodustati 1837. aastal.
Chungin & The Strap-On Faggots

Muusika ja kuvand

Chungin & The Strap-On Faggotsi muusikat iseloomustasid žanrimääratlused punkrock, new wave, postpunk ja electro ning nende segamine viisil, mis oli ansambli tegevusaastatel Eesti muusikas uudne ning on tänaseni jäänud ainulaadseks. Bändi lugude peamiseks autoriks oli solist Chungin, kuid ansambli kuvandi ning praktilise toimimise taga seisid Mr. J ning Kyberkaru.
Galtür

Suusakuurort

Galtür on populaarne turismisihtkoht talvel. Siin on avastamiseks 40 km eeskujulikult ettevalmistatud mäesuusaradasid ja mitmekesine valik nõlvu. Galtür on peresõbralik suusapiirkond. Enamik suusanõlvu on vahemikus kergetest kuni keskmise raskusastmeni. Lisaks leiavad suusaprofid keerulisi radu ja palju sügavaid lumenõlvu ilma igasuguste radadeta. Siin on 10 mägiraudteed ja tõstukit, sealhulgas kaheksakohaline Alpkogeli gondel. Kolmapäevaõhtuti on võimalik öösuusatamine valgustatud rajal.
Galtüri suusakuurort Silvapark paikneb peakülast 2 km väljas, väikeses Wirli külas. Suusabussid kulgevad läbi Galtüri piki põhimaanteed suusapiirkonna ja teiste sihtpunktide vahel orus, sealhulgas Ischgl, Kappl ja See. Galtüris on peatused Hotel Alpenrose, Dorfplatz ja Alpinarium, samuti üks peatus Birkhahnbahni tõstuki kõrval Wirlis. Wirlis saavad suusatajad ja lumelaudurid mäkketõusuks valida kas Birkahahnbahni tõstuki või Alpkogelbahni gondli.
Silvapark pakub 40 km ettevalmistatud suusaradu, mida teenindab 3 tõstukit, 1 gondel ja 5 väiksemat puksiirtõstukit. Paljud rajad on tähistatud sinise ja punasega, mis on ligipääsetavad peredele ja algajatele. Lisaks nendele pakub kuurort ka arvukalt raskemaid punaseid ja musti radu, mis tähendab, kuurort pakub koos rajaväliste võimalustega ka kogenud suusatajatele ja lumelauduritele. Rajavälised võimalused puude ja radade vahel, eriti Breitspitzbahni tõstuki ümbruses, on kättesaadavad isegi vähem kogenud suusatajatele. See ala on palju vaiksem ja seal on paremad rajatingimused.
Mägedes on mitu mägionni ja restorani, mis pakuvad traditsioonilist Austria kööki ja sõbralikku õhkkonda. Enamus pakub nii sise- kui ka välisöögikohti, samuti vastavalt mittesuitsetajatele ja suitsetajatele. Alpkogelbahni gondli alumises otsas on mitmeid hotelle, kus on ka suusavarustust. Need hotellid pakuvad majutust ja mugavusi neile, kes pigem suusabussi ei võtaks.

Küla

Küla koosneb enamuses suurtest Austria stiilis karjasemajadest. Paljud neist pakuvad ööbimist ja einet või iseteeninduslikku majutust, samuti hotellimajutust poolkosti või täiskosti baasil. Küla keskel on pagariäri, mõned suusalaenutused, kirik ja lihakarn. Pyramide ööklubi on tuntud oma lahkete DJ-de poolest, kes mängivad kõike, mida soovitakse, kuigi klientideks on peaaegu eranditult purjus britid. Külaväljakust 0,5 km kaugusel Ischgli suunas, Hotel Alpenrose vastas on ka supermarket. Siia jõuab kergesti bussiga. Külas on ka spordikeskus, kus on siseujula, sise-tenniseväljak, ja pakub võimalusi teisteks sportmängudeks, nagu noolemäng, piljard ja seinatennis.
Aare Nõmme

Aare Nõmme (sündinud 1949) on eesti poksija.
Nõmme alustas poksiga 1965. aastal. Ta poksis Tallinna Tööjõureservides, kus tema treener oli Martin Linnamägi, ning Tartu Dünamos, kus tema treener oli Vello Kade. Hiljem poksis ta Pärnu ja Kuressaare Kalevis.
Nõmme oli I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) Eesti NSV meister (1973). Ta sai Eesti NSV meistrivõistlustel I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) III koha (1968, 1971, 1972 ja 1974) ja II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) III koha (1979).
Nõmme osales Eesti NSV - Leedu NSV 1973. aasta sõpruskohtumisel I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) ja kaotas oma kohtumise.
Valga Cruising

Valga Cruising on iga-aastane üritustesari, mis leiab aset Valgas ja selle lähedal asuvas Dixielandis. Ürituse raames toimub USA autode kruiis ja muusikat mängivad erinevad rockabilly-ansamblid.

I Valga Cruising 2003

Üritus toimus 31. juuli – 3. august 2003.

II Valga Cruising 2004

Üritus toimus 22. juuli – 25. juuli 2004.

III Valga Cruising 2005

Üritus toimus 28. juuli – 31. juuli 2005.

IV Valga Cruising 2006

Üritus toimus 27. juuli – 30. juuli 2006.

V Valga Cruising 2007

Üritus toimus 26. juuli – 29. juuli 2007.

VI Valga Cruising 2008

Üritus toimus 24. juuli – 27. juuli 2008.

VII Valga Cruising 2009

Üritus toimus 23. juuli – 26. juuli 2009.

VIII Valga Cruising 2010

Üritus toimus 22. juuli – 25. juuli 2010.

IX Valga Cruising 2011

Üritus toimus 21. juuli – 24. juuli 2011.

X Valga Cruising 2012

Üritus toimub 19. juuli – 22. juuli 2012.
JuMZ-T1

Kirjeldus

JuMZ võttis edasi arendada juba toodetava mudeli Kiev-11. Tehasel õnnestus kõrvaldada mitmed selle puudused. Nii sõitsid 15. jaanuaril 1992 katsetamiseks Dnipropetrovski tänavatele esimesed trollibussid JuMZ-T1. Nende üks eeliseid on see, et elektriseadmed (kiirendustakistid ja servomootor) asuvad katusel, mis lihtsustab neile ligipääsu. Paraku on mudelil ka märkimisväärsed puudused – see tarbib palju elektrit, sellel on halb küttesüsteem jne. Trollibussil JuMZ-T1 on kaks veosilda ja veomootorit, mistõttu see võib ületada ka 12% tõusu. 
1995. aastal projekteeriti tehases JuMZ-T3K, mis tarbis tänu türistorjuhtimise kasutamisele kuni 30% vähem elektrienergiat. See mudel ei läinud aga tootmisse.

Kasutamine

Aastatel 1992–1998 said trollibusse JuMZ-T1 Altševsk, Bahmut, Bila Tserkva, Chişinău, Dnipro, Donetsk, Gorlivka, Harkiv, Herson, Hmelnõtskõi, Ivano-Frankivsk, Kiiev, Kramatorsk, Krementšuk, Krõvõi Rig, Lugansk, Lutsk, Makijivka, Mariupol, Minsk, Odessa, Orenburg, Poltava, Rivne, Sevastopol, Sjevjerodonetsk, Simferopol, Slovjansk, Sumõ, Toretsk, Zaporižžja, Žõtomõr, Ternopil, Tšernigiv, Tšernivtsi, Vinnõtsja ja Tallinn. Tänaseks on suur osa neist juba maha kantud. Paljudel trollidel on eemaldatud tagumine sektsioon, millega need on muudetud põhimõtteliselt mudeliks JuMZ-T2.

JuMZ-T1 Tallinnas

Tallinn sai 1994. aastal ühe trolli JuMZ-T1 (nr 425), mis ei osutunud töökindlaks ja kanti maha 2001. aastal.
Aldo Moro

Aldo Moro (23. september 1916 Apuulias Lecce provintsis Magliees – 9. mai 1978 Rooma) oli Itaalia poliitik. Ta oli kahel korral (kokku ligi 6 aastat) Itaalia peaminister ning mitu korda välisminister.
Moro omandas klassikalise keskhariduse Tarantos lütseumis. Kuni 1939 õppis ta Bari ülikoolis õigusteadust. Hiljem sai ta seal 1941 õigusteaduse ja koloniaalpoliitika korraliseks filosoofiaprofessoriks ja 1942 kriminaalõiguse professoriks. Sel kohal töötas ta kuni 1963. aastani, mil ta sai peaministriks.
1935 astus Moro Itaalia katoliiklike tudengite liidu (Federazione Universitaria Cattolica Italiana) liikmeks ja 1939 sai ta selle presidendiks. Sellel kohal töötas ta 1942. aastani ja tema järglaseks sai sel kohal Giulio Andreotti. Seejärel asutas ta väljaande La Rassegna, mis ilmus 1943–1945. 1945 sai ta ajakirja Studium toimetajaks ja mittepoliitilise modernismivastase katoliikliku organisatsiooni Azzione Cattolica presidendiks (see organisatsioon tegutses piiskoppide kontrolli all).
1945 abiellus Moro Eleonora Chiaravelliga (1915–2010), kellega tal sündis neli last: Maria Fida (1946), Agnese (1952) ning Anna ja Giovanni (1958).
Kuulus Kristlik-Demokraatlikku Erakonda (Democrazia Cristiana), mis asutati 1943, ja oli üks selle vaimseid juhte. Kui 1946 valiti Itaalia Konstitutsiooniline Assamblee, valiti ka Moro selle liikmeks, kus ta aitas välja töötada Itaalia põhiseadust. Kui assamblee 1948 laiali saadeti, valiti ta samal aastal Itaalia parlamenti ja valiti kohe Alcide De Gasperi 5. valitsuse välisministri asetäitjaks. 1953 valiti ta parlamendi ülemkotta, kus juhtis kristlike demokraatide saadikurühma.
Moro oli paljukordne minister. Ta oli aastatel 1955–1957 Itaalia justiitsminister, 1957–1959 Itaalia haridusminister, 1963–1968 Itaalia peaminister, 1964–1965, 1969–1972 ja 1973–1974 Itaalia välisminister ning 1974–1976 uuesti peaminister.
16. märtsil 1978 röövisid ta Punaste Brigaadide terroristid ja hoidsid kinni ühes Rooma korteris. Terroristid nõudsid oma kaaslaste vabastamist vanglast, kuid nendega ei nõustutud läbi rääkima. Pärast 54-päevast vangistust, 9. mail, leiti Aldo Moro mahalastuna ühest autost Via Caetanil Roomas.
2007. aasta 4. mail võeti parlamendis hääletamisega vastu seadus, millega 9. mai kuulutati mälestuspäevaks – Aldo Moro ja kõigi terroriohvrite mälestuseks.
Salamanca provints

Kliima

Salamanca provintsi aastane keskmine temperatuur on +11,6 °C, jaanuaris +3,7 °C, augustis +20,3 °C.
Aastas sajab keskmiselt 388 mm, sealhulgas jaanuaris 36 mm ja augustis 10 mm. Aastas paistab päike keskmiselt 2607 tundi, sealhulgas jaanuaris 113 ja augustis 340 tundi.
Askälä

Askälä ehk Askele (Taani hindamisraamatus Askælæ) oli muinaskihelkond ajaloolisel Virumaal.
Askälä asus tänapäeva Lüganuse ja Toila valla territooriumil, ulatudes kohati üle Pada jõe. 13. sajandi alguses piirnes Askälä idas Alutaguse, lõunas Lemmu ja läänes Mahu kihelkonnaga ning põhjas Soome lahega.
Askälä tähtsaimaks linnuseks on peetud Purtse jõe äärset Tarakalda linnust. Sellest 2,5 km allavoolu, mere lähistel, paikneb Taramägi, mis Mauri Kiudsoo arvates võis olla pealinnuse valvekoht, kus näiteks süüdati märgutuld. Tarakaldast 3,5 km ülesvoolu asub pika ning kõrgete ja järskude nõlvadega neemiku tipul Lüganuse kirik – arvatakse, et ka seal võis kunagi linnus olla. Sellele viitavad lisaks paiga kaitseomadustele ka lähedusest leitud savinõukillud ja jõe vastaskaldal olnud suur asulakoht. Kihelkonna idapiiril oli Alulinna soolinnus, mille kasutusaeg pole aga teada.
13. sajandi algusest pärineva Taani hindamisraamatu (ladina Liber Census Daniae, taani Kong Valdemars Jordebog) andmetel oli Askäläs 221 adramaad (talu).
Askälä ajaloolise kihelkonna maadele moodustati 13. sajandil Lüganuse kirikukihelkond.
Evald Piksarv

Elulugu

Evald Piksarv oli töölise poeg ja Aina Piksarve abikaasa.
Lõpetas 1932 Tallinna Tehnikumi tehnikaharu ja 1941 Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) keemia-mäeteaduskonna, tehnikakandidaat (1965, Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI)), väitekiri "Kukersiitpõlevkivi tolmpõlemise lendtuha peenemate fraktsioonide koostisest, kivinemisprotsessidest ja sideainelistest omadustest". 1941 mobiliseeriti Punaarmeesse, oli tööpataljonis, võttis keemiarühma komandörina osa Velikije Luki lahingutest. 1944 Narva rindel arreteeriti, oli kuni 1947 vangis, seejärel Arhangelski oblastis hüdrolüüspärmitehase tööline, 1948–1954 Ertsevo elektrijaama labori juhataja. Eestisse naasnult ei lubatud esialgu Tallinna elama, oli 1954–1960 Salutaguse pärmitehase labori juhataja, 1956–1960 TPI teadusliku uurimistöö sektori põlevkivituha töörühma teadur, 1960–1970 ehitusmaterjalide labori teadur, 1970–1986 tuhktsementide osakonna juhataja.

Teadustöö

Uurimisvaldkond: tuhk-ehitusainete tehnoloogia. Uuris põlevkivituhktsementide keem-faasilist koostist ja omadusi, hüdratatsiooni- ja kivistumisnähtusi ning korrosioonikindlust. Uuringute tulemusel loodi teoreetilised alused kõrgemargilise kiirestikivineva portland-põlevkivitsemendi tootmiseks Kundas. Kuulus professor Verner Kikase koolkonda, keemiainsenerina luges end professor Adolf Gustav Partsi õpilaseks.

Tunnustused

Nõukogude Eesti preemia (1972, kollektiivis). Üle 80 teadustrükise, 4 autoritunnistust.
Pärnu JK Poseidon

Enim mänge

JK Poseidoni top 7 mängude arv (29.10.2018 seisuga)

Enim väravaid

JK Poseidoni top 9 väravalööjad (29.10.2018 seisuga)
Ülo Vinter

Ülo Vinter (3. jaanuar 1924 Tallinn – 2. juuli 2000 Käsmu) oli eesti helilooja.

Looming

Vinter oli eelkõige muusikalavateoste helilooja. 
Väga tuntud on tema "Laul Põhjamaast" muusikalist "Pipi Pikksukk". Muusikal sündis koostöös helilooja Ülo Raudmäega.
Vinteri teise tuntud muusikali "Suvitajad" põhjal valmis telefilm "Siin me oleme!", mis tegi kuulsaks laulu "Kui on meri hülgehall". 
Vinter on kirjutanud ka filmimuusikat: Sulev Nõmmiku lavastatud filmidele "Mehed ei nuta", "Noor pensionär" ja "Siin me oleme!".
Kõige enam on Vinter loonud muusikat Oskar Lutsu "Kevadele": balleti "Kevade" (1967), muusikali "Kevade" (1991) ja muusika filmile "Kevad südames" (1985).
Fun.

fun. on Ameerika Ühendriikide ansambel, mis tegutseb 2008. aastast.
Bändi liikmed on Nate Ruess (asutaja ja solist), Andrew Dost ja Jack Antonoff.
Ansambli debüütalbum "Aim and Ignite" ilmus 2009. aastal.
Teine stuudioalbum "Some Nights" ilmus 2012. aasta veebruari lõpus. Albumi esimene singel "We Are Young" valmis koostöös Janelle Monáe'ga ja tõusis mitmete riikide edetabelite tippu, sh USAs ja Suurbritannias. 2013. aasta Grammy auhindade jagamisel võitis lugu aasta parima loo auhinna ja bänd uustulnuka Grammy-auhinna. Raadio 2 Aastahiti 2012. aasta muusikaküsitlusel valiti laul 11. kohale ja laul "Some Nights", mis oli selle albumi teine singel, 27. kohale.
Monosahhariidid

Monosahhariidid ehk lihtsuhkrud ehk monoosid on orgaaniliste ühendite klass. Kõigil monosahhariidide molekulidel on vähemalt kolmest süsinikuaatomist koosnev skelett (tavaliselt hargnemata ahel) ning neis on karbonüülrühm (aldehüüdrühm või ketorühm) ja vähemalt üks hüdroksüülrühm (tavaliselt mitu).
Iga süsinikuaatom, millega on ühenduses hüdroksüülrühm, (välja arvatud esimene ja viimane) on kiraalne. See tekitab rohket isomeeriat. Näiteks galaktoos ja glüktoos on erinevate keemiliste ja füüsikaliste omadustega isomeerid.
Monosahhariidid on tavaliselt värvitud, vees lahustuvad läbipaistvad kristallilised ained. Mõned neist on magusad.
Monosahhariidid on lihtsaimad sahhariidid ehk süsivesikud ja kõigi teiste sahhariidide ehituskivid: nad võivad ühineda disahhariidideks (näiteks sahharoos, maltoos, laktoos), oligosahhariidideks või polüsahhariidideks (näiteks tselluloos, tärklis).
Monosahhariidid on mitmealuseliste alkoholide osalise oksüdatsiooni saadused.
Monosahhariidid glükoos, fruktoos ja galaktoos on ainevahetuses tähtsaimad suhkrud. Nad on energiakandjad ja rakkude ehituskivid.
Laekvere mõis

Laekvere mõis (saksa keeles Ladigfer, Laydickfer) oli Moora mõisa kõrvalmõis Simuna kihelkonnas.

Ajalugu

Laekvere mõisat (Ladigfer, Laydickfer) on esmakordselt mainitud 1547. aastal. Mõis asutati Laekvere külast umbes ühe kilomeetri kaugusel Laekvere–Paasvere tee lähedusse. Laekvere mõisa maadega piirnesid Paasvere, Moora, Rahkla ja Muuga mõisa maad. Laekvere mõis oli üks väiksemaid.
Laekvere mõis ja küla kuulusid algselt Dückerite suguvõsale, mõis oli Johan Dückeri pärusmõis, pärast viimase surma kuulus see tema pärijatele. Aastatel 1636–1652 olid mõisa omanikeks Reinhold ja Hans Dreyer 1653. aastal müüs Määri mõisa omanik Hans Dreyer Laekvere/Layssveri mõisa ja küla ning Heddelli küla Georg von Stahlenile (Staal). 17. sajandi viimasel veerandil läksid Laekvere mõisa maad võlgade tõttu võlausaldajate kätte. Peamised olid Gideon von Focki ja Hermann von Rosenbachi immissioonid. 1710. aastal päris mõisa Hans Heinrich von Fock. Aastatel 1710–1746, oli mõisa omanik Heinrich von Schaneberg, kes oli ühtlasi ka Vahastu ja Mündi mõisa omanik.
1744. aastal ostis mõisa Michael Hahn, kelle lesk Juliane Brütten on mõisa omanikuna märgitud aastatel 1750, 1765, 1774. Tema surma järl päris mõisa tema poeg insenerkapten Ernst von Hahn (1737–1809), keda on omanikuna märgitud 1782. aastal. E. von Hahni surma järel päris mõisa tema lesk, Palamuse pastori Christian Bernhard Oldekopi tütar Hedwig Helene von Hahn. 1843. aastal päris mõisa eelmiste poeg Wilhelm August von Hahn, kelle lesk Helene Sophie Charlotte von Hahni (sünd Uexküll-Güldenband) müüs Laekvere mõisa Johannes Stähleyle 1876. aastal.
1888. aastal ostis mõisa 26 000 hõberubla eest pärilik aukodanik Arthur Bosse, kes kinkis selle 1891. aastal oma pojale Arthur Bossele.
1892. aastal omandas mõisa 30 000 rubla eest parun Woldemar Karl Otto Alexander von Stackelberg ning sellest ajast alates kuni 1919. aasta maareformini oli Laekvere mõis Moora mõisa kõrval- ehk karjamõis. 1900. aastal kinkis Woldemar Karl Otto Alexander von Stackelberg Laekvere mõisa oma pojale Otto Friedrich von Stackelbergile († 17.07.1909). 1913. aastal O. F. von Stackelbergi pärijate vahelisel kokkuleppel päris Laekvere mõisa 29 842 rubla eest vabahärra Heinrich von Stackelberg (1869–1933). 1914. aastal eraldati Moora ja Lõusa mõisaste küljest osa Kolkjärvest ja liideti Laekverega (279 tessatiini). Laekverest eraldati 42 tessatiini ja liideti Heinrich Alexander von Stackelbergile kuuluva Ädara poolmõisaga (Eddara).
Julius Genss

Julius Genss (ka Julius Gens,   17. november 1887 (ukj) Tartu – 3. veebruar 1957 Tallinn) oli Eesti kunstiajaloolane, kunstikoguja, kunstiteadlane, ekslibrist ja metseen.
Ta lõpetas 1911. aastal Tartu Ülikooli õigusteaduskonna. Õppis aastatel 1912–1913 Müncheni Kunstide Akadeemias maalimist ning oli aastatel 1920–1922 Kunstiühingu Pallas kunstikooli kunstiajaloo lektor.
Julius Genss tegeles kogu elu raamatute ja kunstiga. Tema peamine huviala oli raamatugraafika ning graafika üldisemalt. Ta oli tegev kunstiteoreetiku ning -kriitikuna, avaldades ajakirjanduses hulgaliselt kunstialaseid artikleid. Temalt ilmus kunstialaseid uurimusi ja ülevaateid, kunstikriitikat tähtsamate kultuurialaste sündmuste puhul, näituste arvustusi, kultuuritegelaste biograafiaid, kunstiajaloolisi ülevaateid, leksikone ja teoseid eesti kunstiajaloost, raamatugraafikast jms.
1935. aastal valmis temalt mahukas teos "Eesti kunstiajaloo materjale", mis koosneb järgmistest osadest: "Eesti kunstnike leksikon", "Kunstinäituste juht" ja "Kroonika". Paljundatuna neljas eksemplaris anti need materjalid üle kunstnike organisatsioonidele Tartus ja Tallinnas. Nüüdseks on need eksemplarid Rahvusraamatukogus, Eesti Kunstimuuseumi raamatukogus ja Tartu Ülikooli Raamatukogus. Pärast Teist maailmasõda jätkas ta materjalide kogumist ning andis aastatel 1935–1951 välja 16 köidet "Eesti kunsti materjale" (kokku rohkem kui 5500 A4-lehekülge bio- ja bibliograafilist ning kunstiajaloolist teksti masinakirjas).

Isiklikku

Tema poeg oli Eesti arhitektuuriajaloolane Leo Gens (1922–2001) ning tütar oli vene orientalist ja filmiteadlane Inna Gens-Katanjan (1928–2014).
MERS-CoV

Viiruseosakeste elujõulisus

MERS-CoV viiruseosakesed ei paljune metsikut tüüpi hiirte, hamstrite, tuhkrute ja mitteinimestest primaatloomade mudelitel.
Marmosettidel aga põhjustab MERS-CoV-nakkus raske hingamisteede haiguse, millega kaaseb progresseeruv pneumoonia.

MERS-CoVi inhibeerivad ained

In vitro uuringutes on MERS-CoVi viirusevastane toime ribaviriinil.

Ajaloolist

MERS-CoV koroonaviiruse, mis põhjustab osadel inimestel Lähis-Ida ägedat respiratoorset sündroomi, avastas 2012. aasta septembris professor Ali Mohamed Zaki.
Reinhold Anrep

Reinhold Hermannsson Anrep (hukkus 1602 Tallinna lahingus) oli Eestimaa maanõunik, Ingliste ja Vaimõisa mõisnik, ning Rootsi feldmarssal Poola-Rootsi sõjas.
Sigismundi ja Södermanlandi hertsog Karli vahelise võimuvõitluse ajal 25. aprillil 1600 kinnitas ta Eestimaa rüütelkonna ühinemise hertsog Karliga.
Po tebe

Albumi edu

CD-l oli suur menu. Albumit on müüdud üle 170 000 eksemplari ning see on laialt levinud sellistes riikides nagu Makedoonia, Bosnia ja Hertsegoviina, Serbia ja Montenegro ja Bulgaaria, kus laulud "Koj li ti grize obrazi" ja "Lagala nas mala" said suurteks hittideks. Albumilt pärit lugudele "Po tebe", "Koj li ti grize obrazi", "Lagala nas mala", Krajnje vrijeme" ja "Za ovoj svet" on tehtud videod.
Paul Ambur

Paul Evald Ambur (kuni 1936 Hamburg; 5. jaanuar 1904 Järvakandi vald – 21. aprill 1974 Tallinn) oli eesti kirjastustegelane, raamatu- ja kirjandusteadlane ning ekslibrist.
Raasiku Põhikool

Raasiku Põhikool on üldhariduskool Harju maakonnas Raasiku vallas Raasiku alevikus.
Praegune koolihoone on ehitatud 1962.
Aadress on Meierei tänav 27.
Kotikielen Seura

Kotikielen Seura ('Kodukeele Selts') on Soomes Helsingis tegutsev teadusselts, mis edendab ja toetab soome keele uurimist, tundmist ja kasutamist.
Selts asutati 1876.
Tänapäeval on seltsil umbes 700 liiget.
Selts annab välja ajakirja Virittäjä.
Mecklenburgi maakond

Ajalugu

Mecklenburgi maakond moodustati 6. novembril 1762. aastal Ansoni maakonna lääneosast.
Väidetavalt oli Mecklenburgi maakond esimene, mis kuulutas end Suurbritannia ülemvõimu alt iseseisvaks - väidetakse, et Charlotte's kirjutati Mecklenburgi Iseseisvusdeklaratsioonile alla juba 20. mail 1775. Seda kuupäeva on kujutatud ka Põhja-Carolina osariigi lipul.
Sõnnpea-sõtkas

Sõnnpea-sõtkas (Bucephala albeola) on partlaste sugukonda kuuluv linnuliik.
Teda võib näha ka Eestis.
Magnus Vasa

Magnus Vasa (25. juuli 1552 – 26. juuni 1595) oli Rootsi prints ja Östergötlandi hertsog alates 1555. aastast.
Magnus sündis Gustav I (1496–1560) ja tema teise abikaasa Margareta Eriksdotteri kolmanda pojana. Ta oli Erik XIV poolvend ning Johan III ja Karl IX vend ning kuulus Vasade dünastiasse.
Magnus oli vaimuhaige ning oli ainus Gustav I täiskasvanuikka jõudnud poegadest, kes ei saanud kunagi Rootsi kuningaks. Ta elas Vadstena linnuses.
Magnuse kohta on teada mitu legendi. Kord olevat ta näinud linnuse vallikraavis näkineidu ja hüpanud aknast vallikraavi, mille tagajärjel peaaegu uppunud. Legend võib põhineda 1563. aastal juhtunud sündmusel, mil hertsog linnuse tõstesilla ehitamisel vallikraavi kukkus.
Magnus suri 1595. aastal Kungsbro mõisas ja maeti Vadstena kloostrisse.

Lapsed

Magnus ei abiellunud kunagi, kuid tal oli abieluväliseid lapsi. Neist on teada kolm tütart, igaüks ise naisega.
Suhtest Valborg Eriksdotteriga sündis Lucretia Magnusdotter (1560–1624), Rootsi riigitegelase Christoffer von Warnstedti abikaasa.
Suhtest Anna von Haubitziga sündis Helena Gyllenhielm (1572–1630), kes abiellus Wollmar Yxkulliga (surnud 1627).
Suhtest naisega, kelle nimi ei ole tänapäeval teada, sündis tütar Virginia.
Geta Burlacu

Geta Burlacu (õieti Georgeta Povorozniuc; sündinud 22. juulil 1974) on Moldova džässlaulja.
Ta esindas lauluga "A Century Of Love" Moldovat 2008. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Belgradis. Oma poolfinaalis sai ta 36 punktiga 12. koha ega pääsenud finaali.