google/wiki40b huggingface dataset:
Georges Dumézil

Georges Dumézil [žorž dümez'il] (4. märts 1898 Pariis – 11. oktoober 1986 Pariis) oli prantsuse võrdlev keeleteadlane ja usundiloolane, kelle tööd panid aluse mütoloogia võrdlevale uurimisele. Eelkõige on ta tuntud indoeurooplaste nn sotsiaalse kolmikjaotuse teooria poolest. Dumézil oli alates 1978. aastast Prantsuse Akadeemia liige.
Dumézili tuntumaid õpilasi on Jaan Puhvel.
Eesti keeles on ilmunud tema raamat "Indoeurooplaste müüdid ja jumalad" (koostanud ja kommenteerinud Hervé Coutau-Bégarie, prantsuse keelest tõlkinud Marri Amon ja Lembe Lokk, järelsõna Jaan Puhvel; Tallinn: Varrak, 2001).
Kvadrootor

Kvadrootor või kvadrokopter või nelikopter on nelja tiivikuga helikopter. Erinevalt tavalistest kopteritest kasutatakse nende puhul harilikult sümmeetrilisi tiivikuid. Sõiduki juhtimiseks muudetakse ühe või enama tiiviku suunda ja/või pöörlemiskiirust, mis omakorda muudab jõumomenti ning tõstejõu omadusi.
Lennuajaloo algusaastatel peeti kvadrootoreid lahenduseks mitmetele vertikaallennu puhul esile kerkivatele probleemidele; jõumomendist tekkivad juhtimisprobleemid (ning tõstejõudu mittetekitava tüürpropelleri tõhususe küsimused) on võimalik kõrvaldada oluliselt lühemate labadega konstruktsiooniga, mille puhul tiivikud vastassuundades pöörlevad. Seda on ka lihtsam ehitada. Aastatel 1920 kuni 1930 loodi mitmeid mehitatud lennuks sobilikke seadmeid. Nende seas olid esimesed edukad vertikaalseks õhkutõusuks ning maandumiseks sobilikud lennumasinad. Paraku oli esimeste prototüüpide tõhusus madal ning hilisemad prototüübid nõudsid piloodilt märkimisväärselt stabiliseerimisponnistust ning olid alajuhitavad.
Kvadrootoritel põhinevad lahendused on viimasel ajal seoses mehitamata õhusõidukitega seotud arendustegevusega populariseerunud. Neid sõidukeid stabiliseerivad elektroonilised juhtsüsteemid ning andurid. Tänu oma väikesele suurusele ning heale juhitavusele saab neid kasutada nii ruumides kui neist väljaspool.
Kvadrokopteritel on sama suurusega helikopterite ees mitmed eelised. Esiteks ei vaja nad tiiviku laba nurga reguleerimise mehhanisme, mis lihtsustab sõiduki ehitamist ning hooldust. Teiseks võimaldab nelja tiiviku kasutamine tiivikute väiksemaid diameetreid, mistõttu on nende kineetiline energia lennu ajal madalam. See vähendab võimaliku kokkupõrke puhul tekkivat kahju. Väikesed mehitamata õhusõidukid on seetõttu lähidistantsidel keskkonnale ja iseendale mõnevõrra ohutumad. Mõnikord on tiivikutel kokkupõrgetel tekkivate kahjustuste vältimiseks ka kaitseraamid.
Ehitamis- ning juhtimismugavuse tõttu kasutatakse kvadrootoreid tihti mudellennuamatööride hobiprojektides.
Kesse ülemine tulepaak

Kesse sihi ülemine tulepaak (ka Kessu ülemine tulepaak) on tulepaak Kesselaiu edelarannikul Suures väinas Muhu saare ja mandri vahel. Tegemist on ühega kolmest Kesselaiul asuvast navigatsioonimärgist.
Tulepaagi geograafilised koordinaadid on 58° 37′ 44″ N, 23° 25′ 31″ E.

Tulepaagi iseloomustus

Tulepaak on ehitatud kollasele metallsõrestikule, mille küljes paikneb punase püsttriibuga valge täisnurkne tahvel. 
Tulepaagi kõrval asub väike silikaattellistest abihoone.
Meremärk püstitati 1879. aastal ja 1953 toimus suurem ümberehitus. Tulepaak automatiseeriti täielikult 1996. aastal.

Tule iseloomustus

18 meetrit kõrge tulepaagi tipus paiknev tuli asub merepinnast 23 meetri kõrgusel. 
Tulepaak töötab pimedal ajal aastaringselt.
Tuletorni tipus põleb valge tuli järgmise tsükliga: 2 sekundit valge ja 2 sekundit pime. Paistab asimuudist 78° asimuudini 128° 7 meremiili kaugusele. Tuli on 700 meetri kaugusel paikneva sihi alumise tulepaagiga sünkroonimata. Sihi asimuut on 123°.
Eduard Abel

Eduard Abel VR II/3 (28. oktoober/9. november 1886 Tartu – 12. veebruar 1956 Tartu) oli Eesti sõjaväelane (vanemveebel, 1940).
Ta teenis 1908–1912 Taga-Kaukaasias Vene piirivalves, 1914–1918 osales Esimeses maailmasõjas, III ja IV klassi Georgi rist. Saksa okupatsiooni ajal 1918 oli põrandaaluse Kaitseliidu liige. Vabadussõjas 2. jalaväepolgus, pärast Vabadussõda üleajateenija 2. jalaväepolgus, 2. jalaväerügemendis ja 2. Üksikus Jalaväepataljonis, pataljoni üleajateenijate kogu juhatuse esimees, VRVÜ Tartu osakonna liige. Kotkaristi kuldrist 1938.
Petseri tulekahju

Petseri tulekahju oli 24. mail 1939 Petseris toimunud tulekahju, milles hävis kolmandik linnast. See on 20. sajandi Eesti ala üks suuremaid rahuajal toimunud tulekahjusid.
Tulekahju kestis vaid neli tundi ja selle käigus hävis Petseri 650st elumajast 212. Tulekahjus hukkus 3 inimest ja tõsiseid põletushaavasid said 8 inimest.
Johannes V (Saare-Lääne piiskop)

Isiklikku

Münchhauseni vend või nõbu olid Kuldīga komtuur Ernst von Münchhausen ja Läänemaa stiftifoogt Christoph von Münchhausen. Veel üks tema sugulane, Heinrich von Münchhausen, oli Kuramaal orduvasall. Johannese õde Anna oli abielus Dietrich Behriga, nende poeg oli Ulrich Behr.
Heinrich von Kleist

Heinrich von Kleist (18. oktoober 1777 Frankfurt Oderi ääres – 21. november 1811 Potsdami lähedal) oli saksa romaani- ja näitekirjanik ja publitsist.
Castellana koobastik

Castellana koobastik (itaalia keeles Grotte di Castellana) on Itaalias Apuulia maakonnas Bari suurlinnapiirkonnas Castellanas, Trulli ja Grotte platool asuv karstitekkeline maa-alune koobaste võrgustik.
Koobastiku juures tegutseb speleoloogiamuuseum.
Esimesed kirjalikud teated umbes 91 miljonit aastat tagasi, kriidiajastul alanud protsessi tulemusel moodustunud grottidest on pärit 18. sajandi lõpust, kui mõned kohalikud lapsed jäid koobastiku peasissepääsu lähistel mõne meetri sügavusel lõksu.
Umbes 3 km üldpikkusega koobaste kaardistamisega alustati 1938. aastal.
Platyceps

Levila

Nad elavad valdavalt Lähis-Idas, Kesk- ja Lõuna-Aasias, ning Euroopa lõunaosas.
CANTAT-3

CANTAT-3 (Canadian Transatlantic No. 3) oli Kanada transatlantiline allvee telekommunikatsiooni süsteem kiirusega 2×2,5 Gbit/s. Fiiberoptilised kaablid paigaldati Atlandi ookeani põhja ja see ulatus Nova Scotiast: Islandini, Fääri saarteni, Suurbritanniani, Taanini ja Saksamaani. Liinid olid kasutuses 1994. aastast kuni 2010. aastani.
Jaan Põdra

Jaan Põdra (29. mai 1894 Kabala vald, Viljandimaa – 4. veebruar 1942 Kirov, NSV Liit) oli Eesti poliitik ja ettevõtja.
Jaan Põdra oli aastatel 1938–1940 Eesti Tarbijateühistute Keskühistu juhatuse esimees ning Riigivolikogu liige.
Jaan Põdra vahistati nõukogude julgeolekuasutuste poolt 28. jaanuaril 1941 Tallinnas, mõisteti 12. detsembril 1941 surma ja hukati.
Kalmar FF

Kalmar FF (rootsikeelse täisnimega Kalmar Fotbollförening) on Rootsis Kalmari linnas tegutsev jalgpalliklubi.
Klubi on üks kord tulnud Rootsi meistriks jalgpallis: 2008.
Klubi asutati 1910.
Alkidamas

Alkidamas (5.–4. sajand eKr) oli vanakreeka sofist, kõnemees ja kõnekunsti õpetaja, kes oli pärit Elea kolooniast Suur-Kreekas, kuid sai kuulsaks Ateenas. Alkidamas oli sofist Gorgiase õpilane.
Alkidamas on eelkõige tuntud kõnemehe ja kõnekunsti õpetajana, kes pälvis tähelepanu oma paradoksaalsete kõnedega (näiteks "Surma kaitsekõne"). Alkidamase kõnestiili on kritiseeritud kasutu sõnaohtruse tõttu. Väidetavasti olid Alkidamase kõned ja kõneteooria oluliseks õppematerjaliks Demosthenesele.
Lisaks kõnekunstile tegeles Alkidamas ka filosoofiaga, kuid tema teostest pole suurt midagi säilinud. Diogenes Laertios viitab oma teoses "Väljapaistvate filosoofide eludest, õpetustest ja ütlustest" Alkidamase filosoofilisele teosele "Loodusest".
Seksiturism

Üldiseloomustus

Seksiturism võib olla nii riigisisene kui ka rahvusvaheline.
Seksituristidele kehtivad üldjuhul seadused, mis on määratud vastuvõtvas riigis. Juhul kui seksuaalne tegevus on seotud lasteprostitutsiooniga, prostitutsiooni tegevuse sundimisega või seksuaalse ärakasutamise eesmärgil, on see ebaseaduslik ning turistile kehtib karistus vastavalt nii vastuvõtva kui ka kodumaa riigi seadustele. 
Seksiturism on olemuselt suur ebaseaduslik tööstus, mille käive on miljardeid dollareid. Statistika järgi on sellega otseselt seotud üle miljoni inimese eri soost. Kaudselt on sellega seotud teenindusvaldkonnad nagu lennufirmad, transport, restoranid ja majutusettevõtted. 
Enamasti on seksiturism seotud naiste prostitutsiooniga, kuid mõnikord on see seotud ka laste seksuaalse ekspluateerimisega. Peaaegu alati kannatavad seksuaalteenuseid pakkuvad inimesed vaesust, marginaliseerumist, vägivalda, vägistamist ja haigusi.
Enamasti on seksituristideks mehed. Eelistatud riikideks on Kambodža, Brasiilia, Costa Rica, Dominikaani Vabariik, Holland (Amsterdam), Keenia, Filipiinid, Columbia, Tai, Kuuba, Indoneesia (Bali saar), Ukraina. 
Naiste seas on see vähem levinud. Naised suunduvad tihtipeale Lõuna-Euroopasse (Portugal, Kreeka, Horvaatia, Hispaania), Türgi, Kariibi saared, Aafrika. Vähem populaarsemad kohad on El Salvadori Vabariik, Mehhiko, Peruu, Fidži saar.

Seksiturism ja laste ekspluateerinime

Laste seksuaalne ekspluateerimine seksituristide vajaduste rahuldamiseks on laialt levinud arengumaades. Turistide seas ilmnevad tihti jõukamad järgmiste riikide kodanikud: Euroopa, Põhja-Ameerika, Vene Föderatsioon, Jaapan, Austraalia ja Uus-Meremaa. Seejuures Lääne-Euroopast reisitakse samal eesmärgil sagedamini Ida-Euroopasse, samal ajal kui Ameerikast Mehhikosse. ÜRO Peaassamblee laste müügi, lasteprostitutsiooni ja lapspornoga tegelev eriraportöör Najat Maalla-M'jid hindas oma 2012. aasta aruandes, et igal aastal kasutatakse seksuaalselt ära umbes kaks miljonit last. 
Uuringute põhjal on selgunud, et Tais 10% antud teenuseid pakkuvatest inimestest on alaealised. India föderaalvõimud on arvanud, et prostitutsioonis võib olla kaasatud kuni 1,2 miljonit last. Brasiilias kasutatakse seksuaalselt ära 0,3–2 miljonit last.
Pihtla Lasteaed-Algkool

Ajalugu

Pihtla kooli ajalugu ulatub 1722. aastasse, kui Püha kiriku juures tegutses kool. 1861 sai kool eraldi õppehoone (Pihtla mõisa peahoone).
1945-1949 kandis kool nime Püha Mittetäielik Keskkool.
1949-1962 kandis kool nime Pihtla 7-klassiline Kool.
Aastast 2005 kannab kool nime Pihtla Lasteaed-Algkool.
Drenteln

Drenteln (vene keeles Дрентельн) oli baltisaksa kaupmehe- ja aadlisuguvõsa.

Ajalugu

Suguvõsa päritolu on teadmata. Esimest korda on neid mainitud 1551. aastal, mil Tallinnas elas linnakodanik ja kaupmees Christian Drenteln (suri pärast 1551). Tema järeltulijad olid kaupmehed ja kuulusid sagedasti linna raadi. 1691. aasta 13. juulil (vkj) sai leitnant Heinrich Johann von Drenteln (u 1659–1704) Rootsi kuningalt Karl XI aadlitiitli; tema järeltulijad introdutseeriti 1726. aastal Rootsi rüütelkonda. Suguvõsa pealiin jätkus tema poja major Franz Heinrich von Drentelniga (1687−1735). 1747. aastal võeti suguvõsa Liivimaa rüütelkonna matriklisse. Franz Heinrichi pojapojad Reinhold Johann von Drenteln (1773–1836) ja Johann Magnus von Drenteln (1774−1828) rajasid suguvõsa kaks Venemaa liini. 1862. aastal kanti suguvõsa Rjazani kubermangu aadlisuguvõsaraamatusse. Magnus von Drenteln võeti 1809. aasta 22. veebruaril (vkj) Eestimaa rüütelkonna matriklisse. Franz Heinrichi nooremast vennast major Andreas Ewald von Drentelnist (1688−1746) sai alguse suguvõsa Liivimaa haru, mis kustus meesliinis XVIII sajandi lõpul.
Lykos

Nykteus ja Lykos olid vennad ja Teeba kuningad. Nykteus oli Antiope isa.
Nende isast pole teada muud kui nimi Hyrieus.
Kui Teeba kuningas Labdakos võimule sai, oli ta veel alaealine ja kuni täisealiseks saamiseni valitses tema eest regendina Lykos. Labdakos ei elanud kaua. Kui ta suri, oli tema poeg Laios (Oidipuse isa) alles aastane ja Lykos sai teist korda regendiks.
Nykteus ja Lykos korraldasid varsti paleepöörde; Nykteus sai kuningaks. Laios pagendati.
Nykteusel poegi ei olnud. Tema tütar Antiope oli nii kaunis, et Zeus temasse armus. Zeus lähenes talle saatüri kujul ja kui Antiope vahekorrast keeldus, siis vägistas ta. Antiope jäi rasedaks. Ta ei julgenud sellest isale rääkida, vaid põgenes oma kallima, Sikyoni kuninga Epopeuse juurde ja tunnistas talle kõik üles. Epopeus abiellus temaga.
Selle abieluga ei olnud nõus Nykteus, kes sõjaväega tungis Sikyoni. Lahingu võitis Teeba, kuid nii Epopeus kui ka Nykteus hukkusid (nad olevat tapnud teineteise). Lykos viis Antiope Teebasse tagasi ja sai ise kuningaks.
Antiope anti Lykose naisele Dirkele orjaks. Dirke kohtles Antiopet väga halvasti ja kui see kaksikud pojad sünnitas, käskis ühel karjusel need Kithaironi mäele surema jätta. Tol hakkas poistest kahju ja ta kasvatas nad oma lastena üles. Laste nimeks said Amphion ja Zethos.
Aastaid hiljem põgenes Antiope piinamise tõttu Teebast ning sattus Amphioni ja Zethose juurde. Kui Antiope rääkis, kes ta on, siis tunnistas karjus Amphionile ja Zethosele, et see on nende ema. Kui Dirke saabus Antiopet tagasi viima, sidusid noormehed kuninganna kas härja sarvede või juukseidpidi härja saba külge ja see tappis Dirke ära. Pärast kogusid noormehed oma sõbrad kokku, vallutasid Teeba, tapsid Lykose ja hakkasid kahekesi ise riiki valitsema.
Aloja mõis

Aloja mõis (saksa keeles Allendorf, läti keeles Alojas muiža) oli rüütlimõis, hiljem Ungurpilsi kõrvalmõis Liivimaal Volmari kreisis Aloja kihelkonnas. Tänapäeval jääb mõisakompleks Aloja piirkonda Aloja linna.

Ajalugu

Algselt oli see Orgistele kuulunud Stabegi vasallilinnuse apartemendiks ehk omanike esinduselumaja asukohaks. Aastal 1565 ostsid selle Ungurpilsi mõisa omanikud Ungernid. Neile kuulus Aloja kuni 1760. aastani. Seejärel ostsid need valdused Buddenbrockid. Aastal 1817 eraldati Aloja mõis ametlikult Ungurpilsi mõisast. Aastal 1840 ostis need Hollandi konsul Johann Friedrich von Schröder.

Mõisa suurus

Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 9 ja 1/4 adramaad, sellele allus 127 mees- ning 174 naishinge.  Aastal 1757 oli mõisa suurus koos Ungurpilsi mõisaga 16 ja 7/8, aastal 1734 oli adramaid 5 ja 8/8, aastal 1688 aga kolmteist. Aastal 1641 oli mõisa suurus  10 ja 3/4 adramaad. Aastal 1832 oli Ungurpilsi ja Aloja mõisal adramaid 14 ja 3/20, aastal 1881 aga 11ja 3/20, lisaks veel 15 ja 42/80 adramaad maad mõisale alluvate talude koosseisus.
Bassettklarnet

Bassettklarnet on klarnetite perekonda kuuluv sopranklarnet, mille ulatuse alumine piir küünib nagu bassethornilgi väikse oktavi kirjutatud c-ni. 
Bassettklarneti leiutajaks on Anton Stadler koostöös viini pillimeistri T. Lotziga. Bassettklarnetile in A on loodud näiteks Wolfgang Amadeus Mozarti klarnetikontsert KV 622 ja kvintett KV 581. Mozarti ooperi "Tituse halastus" ("La clemenza di Tito", KV 621) numbris 9, Sextuse aarias, leidub clarinetto obbligato-partii, mis on kirjutatud bassettklarnetile in B. 
Stadleri instrumendi kohta on vähe andmeid. Üks J. G. K. Bischoffi valmistatud 16 klapiga bassettklarnet umbes aastast 1840 leidub Darmstadti kollektsioonis (Kg61:116) ning üks hilisem 19. sajandi juba tänapäevase lihtsustatud klapisüsteemiga eksemplar Bate'i kollektsioonis Oxfordis. Säilinud ajalooliste instrumentide loendi on koostanud Lawson. 
1951. aastal ehitas tänapäevase klapisüsteemiga bassettklarneti Prahas Jiří Kratochvíl, et esitada helilooja soovidele vastavalt Mozarti klarnetikontserti. Sellest peale on näiteks Inglismaal valmistanud bassettklarneteid E. Planus. Bassettklarnetile on kirjutanud teoseid näiteks Richard Rodney Bennett ("Crosstalk", u 1966) ja Anthony Gilbert ("Spell Respell", 1968).
Termin "bassettklarnet" on 20. sajandi lõpus reserveeritud eelkõige ajaloolisele instrumendile, kuna termin "bassklarnet", mida algselt kasutas Stadler, tähistab tänapäeval hoopis teistsugust instrumenti, mis kõlab üks oktav kirjutatust madalamalt.
Puisniit

Puisniit on puude ja põõsastega heinamaa ehk regulaarselt niidetava rohustuga hõre puistu.
Puisniidu oluliseks omaduseks on suur liigirikkus.

Ajalugu

Puisniidud kujunesid inimese elupaikade ümbrusse juba üle 4000 aasta tagasi seoses puidu tarbimisega ning hiljem karjakasvatuse levimisega. 
Oma traditsioonilise ilme said Eesti puisniidud seoses vikati kasutuselevõtuga ja heinateo kultuuri kujunemisega arvatavasti 4.–7. sajandi paiku. 
Kuni 20. sajandi alguseni olid puisniidud põhilisteks ja levinumateks heinamaadeks Eestis. Koos hobuniidukite ja traktorniidukite kasutuselevõtuga ning sellele järgnenud intensiivpõllumajanduse perioodiga asendusid puisniidud enamasti lagedate (puude ja põõsasteta) heinamaadega.

Kaitse

Eriti väärtuslikuks teeb puisniidud nende suur liigirikkus. Taimestiku väikeseskaalalise liigirikkuse poolest on Euroopa puisniitude kooslused ühed maailma liigirikkaimad. Näiteks Laelatu puisniidul on kirjeldatud kuni 76 taimeliiki ruutmeetri kohta ja Vahenurme puisniidul 74 liiki ruutmeetri kohta.
Puisniitude kaitsega tegeleb Eestis teiste seas Pärandkoosluste Kaitse Ühing.
Eesti kaitsealuste puisniitude hulgas on Laelatu puisniit, Nedrema puisniit, Tagamõisa puisniit, Vahenurme puisniit, Koiva puisniit, Allika puisniit jt. Neist suurim ja külastajaile hästi sobiv on Nedrema puisniit.
Paul Cézanne'i ülikool

Paul Cézanne'i ülikool (prantsuse keeles Université Paul-Cézanne Aix-Marseille III) oli ülikool Prantsusmaal Marseille'is. 2012 liideti Paul Cézanne'i, Provence'i ja Vahemere ülikool ning asutati uus ülikool: Aix-Marseille'i ülikool.
Kentmanni tänav

Tänava nimed

Kentmanni tänava nimi tulenes arvatavasti Kentmanni ja Sakala tänava nurgal asunud vaestekooli (Luthers Armenschule) juhataja Wilhelm Gottfried Kentmanni (1805–1889) nimest, kes töötas sealses koolis aastatel 1830–1874. Samas aga võib nimi viidata hoopiski tema pojale Woldemar Friedrich Kentmannile (1833–1901), kes elas isaga samas majas. Kentmanni nimi oli tänavanimena kasutusel juba 1885. aastal.
Kentmanni tänav on kandnud ka Hospidali tänava (Hospitalstrasse) nime, sest ta viis Priihospidali juurde. Priihospidal rajati Üldise hoolekande kolleegiumi korraldusel 1786. aastal. Hiljem asus sellel kohal Tallinna keskhaigla. Tänav on kandnud ka Jaan Kreuksi tänava nime aastatel 1940–1941 ja 1944–1989 ning Konstantin Pätsi tänava'nime aastatel 1939–1940 ja 1941–1944. 1942. aastal oli see lühikest aega ka Hermann Göringi auks Göringstraße.
Vaika saared

Vaika saared ehk Vaikad on umbes 5 hektari suurune saarestik Saare maakonnas Vilsandi rahvuspargis Vilsandist läänes.
Vaika saared nagu suur osa Saare maakonnast on Jaagarahu lademel. Kõrgus ulatub saartel kuni 3 meetrini merepinnast.
Saarestik koosneb Alumisest Vaika saarest, Karirahust, Keskmisest Vaika saarest, Kullipangast, Mustpangast ja Ülemisest Vaika saarest.

Ajalugu

1798. aastast pärinevad esimesed teated Waik Laidi nime kandvast saarest.
14. augustil 1910 sõlmiti Riia Loodusuurijate Seltsi ja Kihelkonna kirikumõisa vahel rendileping, mille järgi läksid Vaika saared viie tsaariaegse kuldrubla eest 6 aastaks Riia Loodusuurijate Seltsi valdusse.
1924. aastal liideti Vaika saared Kuusnõmme bioloogiajaamaga ning kuulutati looduskaitsereservaadiks, mille ülevaatajaks nimetati Artur Toom.
1932–1934 aitasid linnuriigi kuulsuse levimisele kaasa Saksamaal Vaika kohta dr Franz Zedtwitzi kirjutatud raamatud "Saladuslikku hahast" ja "Linnulapsed Vaika rihvidel".
7. juunil 1957 võeti Eestis vastu looduskaitse seadus, mille alusel loodi Vilsandi linnuriigist Vaika Riiklik Looduskaitseala.
5. augustil 1958 kinnitati Eesti NSV Ministrite Nõukogu määrusega nr 277 Vaika Riikliku Looduskaitseala piirid: looduskaitseala hõlmas kuut saart (Karirahu, Alumise Vaika, Keskmise Vaika, Ülemise Vaika, Mustpanga ja Kullipanga) koos nendevahelise ja neid ümbritseva merega 200 meetri kaugusel saartest. Looduskaitseala üldpindala oli 35 ha.
1971. aastal nimetati piirkond ümber Vilsandi Riiklikuks Looduskaitsealaks.
Selver

Ajalugu

Selveri kauplusteketile pandi alus 1995. aastal, mil Tallinnas Lasnamäel avati Punane Selver. 2002. aasta oli Selveri jaoks aktiivse laienemise ja arengu aasta, mil Selver kahekordistas oma kaupluste arvu ning laienes pealinnast väljapoole. Teine aktiivne laienemisaasta oli 2005 – lisandus üheksa uut Selverit.

Kauplused

Selveri ketti kuulub 54 kauplust (22 Tallinnas), nendest 7 hüpermarketit ja 45 supermarketit. Selveri keti turuosa on 17,3 protsenti ning marketite müügipind kokku on 95,1 tuhat ruutmeetrit. Iga Selveri nimi viitab enamasti piirkonnale või linnajaole, kus kauplus asub. Selveri supermarketites on müügil toidu- ja esmatarbekaubad ning igapäevased kodu- ja tööstuskaubad. Selveri hüpermarketites on lisaks toidu- ja esmatarbekaupadele müügil ka lai valik tööstuskaupu. Selverites on Selveri Köök, mis pakub salateid, kulinaaria- ja pagaritooteid. Lisaks on Selveril oma kaubamärki kandvad tooted, mis on valmistatud spetsiaalselt Selverile. Kadaka Selveris võeti 2011. aasta kevadel esimesena Eestis kasutusele elektrooniline iseteeninduskassasüsteem SelveEkspress, mida saab 2018. aasta augusti seisuga kasutada 34 Selveri marketis.

Selveri Köök

Selveri Köök (ärinimega Kulinaaria OÜ) on Selveri tütarettevõte. Enamik ettevõtte valmistatud tooted kannavad Selveri Köögi kaubamärki. 
Kulinaaria OÜ sai alguse 1998. aastal, mil Kadaka Selveri 200-ruutmeetrisel pinnal hakati igapäevaselt valmistama 50 toodet 20 töötajaga. 2007. aasta seisuga tegutseb ettevõte 3000-ruutmeetrisel tootmispinnal Lasnamäe tööstuspargis. 2019. aastal kavandab ettevõte oma tootmistsehhi enam kui kaks korda suuremaks ehitada.
Kulinaaria OÜ sortimendis on üle 300 toote. Nende hulgas on valmistoite, salateid, magustoite, võileibu kui ka kondiitri- ja pagaritooteid ning peolauatooteid. Ettevõte kasutab koduste toitude valmistamisel eelistatult eestimaist toorainet, mille osakaal on kogu tootmismahust pea 70 protsenti. Kulinaaria OÜ saadab kauplustesse või teistele toidutootjatele või toitlustajatele 14–16 tonni toodangut päevas.
Kulinaaria OÜ müügitulu oli 2018. aastal üle 20 miljoni euro, tootmismaht u 5400 tonni. Tööd annab ettevõte umbes 300 inimesele.
Kulinaaria OÜ suurimateks klientideks on Selver ning Tallinna ja Tartu Kaubamajad. Lisaks teeb ettevõtte allhanketöid toitlustusettevõtetele.
Louisiana (ajalooline piirkond)

Louisiana (prantsuse La Louisiane, inglise Louisiana) on USA alal Mississippi jõgikonna piirkonnas asuv ajalooline piirkond, mis sai alguse Prantsusmaa koloniaalvallutustest. Ta ulatus Apalatšidest Kaljumäestikuni, hõlmates ka Ohio Maa ja Illinoisi Maa.
Piirkonnale pani 1682 nime maadeavastaja René Robert Cavelier de La Salle kuningas Louis XIV auks. Louisiana ala uurisid Louis Joliet, Jacques Marquette ja Pierre Laclède.
1803 müüs Napoleon I Louisiana USA-le 80 miljoni frangi eest. Mississippi suudmealal asuv USA osariik Louisiana eraldati 1812. aastal ja see hõlmab sellest piirkonnast vaid väikese osa. Louisiana osariigist ülejäänud ala nimetati Missouri alaks.
2006. aasta Hollandi parlamendivalimised

Hollandi järgmised erakorralised parlamendivalimised toimusid 22. novembril 2006. aastal. Erakorralisus oli tingitud Balkenende II valitsuse langemisest, uue valitsuse moodustamiseni on Hollandis võimul Balkenende III valitsus, millel puudub parlamendienamus.

Sündmused, mis viisid valimiste väljakuulutamisele

30. juunil 2006 kuulutati valimised välja, pärast sotsiaalliberaalse Demokraatide 66 (hollandi lühend: D66) partei lahkumist Balkenende konservatiiv-liberaalsest valitsusest, mis oli tingitud endise parlamendiliikme Ayaan Hirsi Ali valetamise teel saadud Hollandi kodakondsuse saamise ilmsikstulekust.

Olukord enne valimisi

Võimul oli Kristlik-Demokraatliku Üleskutse (CDA) juhitud konservatiiv-liberaalne vähemusvalitsus koos liberaalkonservatiivse Rahvaparteiga Vabaduse ja Demokraatia Eest (VVD).
Suurim opositsioonipartei oli sotsiaaldemokraatlik Hollandi Tööpartei (PvdA), mis tugevdas enda positsioone 2006. aasta Hollandi kohalikel valimistel. Samuti tugevnes mainitud kohalikel valimistel ka sotsialistliku Sotsialistliku Partei positsioon.
B. Jeltsini nimeline Uurali Föderaalülikool

B. Jeltsini nimeline Uurali Föderaalülikool (vene keeles Ура́льский федера́льный университе́т и́мени пе́рвого Президе́нта России Б. Н. Ельцина, lühend УрФУ) on Venemaal Sverdlovski oblastis Jekaterinburgis 2000. aastate lõpust tegutsev föderaalülikool. Ülikool moodustati pärast Uurali Riikliku Tehnikaülikooli (Уральский государственный технический университет) ja M. Gorki nimelise Uurali Riikliku Ülikooli liitmist.
Kool on nimetatud Venemaa Föderatsiooni esimese presidendi Boriss Jeltsini järgi.
Ülikoolis õpib umbes 57 000 õpilast.