Jost Gippert

Teadustöö

Aastal 1972 lõpetas Gippert Leibnizi gümnaasiumi Essenis Saksamaal. Aastatel 1972–1977 õppis ta Marburgi Ülikoolis ja Berliini Vabas Ülikoolis võrdlevat keeleteadust, indoloogiat, japanoloogiat ja sinoloogiat (hiina keelt ja kirjavara). Aastal 1977 sai ta doktorikraadi tööga, kus käsitles infinitiivi käändevorme indoeuroopa keelte süntaksis. Aastatel 1977–1990 töötas ta uurijana ja loengupidajana Berliini, Viini ja Salzburgi ülikoolides. Aastal 1991, idamaise arvutilingvistika uurimisassistendina töötades, sai ta Bambergi Ülikoolis habilitatsiooni esimese teadustööga iraani keele laensõnadest Armeenia ja Gruusia keeltes.
Alates aastast 1994 on Gippert õpetanud võrdlevat keeleteadust Frankfurdi Goethe Ülikoolis. Ta on olnud Gelati Teaduste Akadeemia (Gruusia) liige aastast 1996 ning Berliini-Brandenburgi Teaduste ja Humanitaarteaduste Akadeemia keelteteaduskonna liige aastast 2007. 
Aastal 1997 nimetati ta auprofessoriks Sulkhan Saba Orbeliani Ülikoolis Thbilisis. Aastal 2009 nimetati ta auprofessoriks samas linnas asuvas Ivane Javakhishvili Ülikoolis ning aastal 2013 sai ta auprofessori tiitli ka Bathumi Shota Rustaveli Ülikoolis.
Pärast võrdleva keeleteaduse professoriks saamist on Gipperti teadustöö suuresti keskendunud indoeuroopa keeltele, nende ajaloole ja etümoloogiale ning ka üldisele keeltetüpoloogiale ja eriti Kaukaasia keelte uurimisele. Tänu tema pühendumisele Kaukaasia keeltele on tema juhendamisel olnud võimalik teha uurimistöid just sellel alal. Tema uurimused käsitlevad ajaloolist keeleteadust, keeltetüpoloogiat, elektroonilisi keelekorpusi, multimeedia keele dokumenteerimist ning elektrooniliselt kättesaadavaks tehtud käsikirjade analüüsile.

TITUS, ARMAZI, GNC ja LOEWE

Gippert on TITUS projekti (Indogermaani tekstide ja kõnede tesaurus) asutaja ja juht. Projekt algas aastal 1987 ning selle eesmärk on teha digitaalselt täielikult kättesaadavaks erinevate indoeuroopa ja lähikeelte kirjalikult salvestatud materjalid. Aastal 1999 alustas ta ARMAZI projekti ("Kaukaasia keeled ja kultuurid: elektrooniline dokumenteerimine"), mille eesmärk oli luua ulatuslik Kaukaasia keelte materjalide kogumik. Selle projekti tulemiks oli Gruusia rahvuslik keelekorpus (Georgian National Corpus (GNC). Aastast 2010 on Gippert juhtinud keskust "Digitaalsed humanitaarteadused Hesseni liidumaal: integreeritud tekstikorpuste töötlemine ja analüüs" ning selle raames üksust "Federal Offensive for the Development of Scientific and Economic Excellence" (LOEWE projekt). Keskus on Frankfurdi Goethe Ülikooli ja Darmstadti Tehnikaülikooliga tehtava koostöö tulemus, koos täiendava toetusega Frankfurdi Goethe Muuseumiga.

Elektrooniline käsikirjade analüüs

Üheksakümnendatel suundas Gippert oma tähelepanu idamaade käsikirjadele ja töötas projektides, mille eesmärk oli teha nendest digitaalselt kättesaadavad, näiteks Tohhaari käsikirjad Berliini Turfani kogumikus. Ta on ka toimetanud mitmeid töid, kaasa arvatud Kaukaasia-Albaania palimpsesti käsikirjad, mis leiti Siinai mäest. Aastal 2009 oli ta külalisteadlane käsikirjakultuuride uurimisrühmas Hamburgi Ülikoolis. Suvel 2013 külastas Gippert taas Hamburgi Ülikooli Petra Kapperti teadurina ning osales "Käsikirjakultuuride entsüklopeedia" ja käsiraamatu "Võrdlev idamaade käsikirjade uuring" koostamisel.