google/wiki40b huggingface dataset:
Leonhard Teder

Leonhard Teder (22. detsember 1906 Tartu – 6. september 1964 Brantford, Kanada) oli Eesti sõjaväelane (kapten), Vabariigi Presidendi noorem käsundusohvitser.
Õppis 1928–1941 Tartu Ülikoolis õigusteadust. Akadeemiliselt oli ta Korporatsioon Vironia liige.

Isiklikku

10. detsembril 1938 abiellus ta Tallinna Kaarli kirikus Kaarel Eenpalu tütre Helmi Eenpaluga.
Messier 6

Messier 6 (ka M6 ja NGC 6405) on hajusparv, mis asub Skorpioni tähtkujus.
Parve avastas Itaalia astronoom Giovanni Battista Hodierna, kes vaatles seda 1654. aastal. 1746. aastal vaatles parve Jean-Philippe Loys de Chéseaux, keda peeti pikka aega parve avastajaks kuna Hodierna vaatluste andmed polnud enne 1980ndaid üldtuntud. Charles Messier vaatles hajusparve 23. mail 1764 ja lisas selle oma kataloogi.
Messier 6 asub Maast umbes 1600 valgusaasta kaugusel ja on umbes 100 miljonit aastat vana.
Cambridge'i muutus

Ajalugu

Termini "Cambridge'i muutus" mõtles 1960. aastate lõpus välja Peter Geach, viidates Bertrand Russellile ja John McTaggartile – filosoofidele, kes olid aktiivsed Cambridge'i ülikoolis.

Näide

Oletagem, et ajal t1 on isik A 180 cm pikk ja isik B 175 cm pikk. Ajal t2 on isik A ikka 180 cm, aga isik B on kasvanud 185 cm pikkuseks. Kuna predikaat "on pikem kui B" on tõsi A suhtes ajal t1, aga mitte ajal t2, on A muutunud Cambridge'i muutuse definitsiooni "muutus" kohaselt. Ta on liikunud seisundist "on pikem kui B", seisundisse, kus ta pole enam pikem kui B.
Intuitiivselt siiski on muutunud isik B, mitte isik A. Isik B kasvas 10 cm, isiku A pikkus jäi samaks. Seda probleemi seoses Cambridge'i muutusega võib lahendada eristades loomuomaseid ja mitteomaseid või loomulikke ja mitteloomulikke omadusi. Nii eristades, on võimalik defineerida "päris" muutus, eeldades, et predikaadil on avaldunud loomuomased tunnused, näiteks pikkus 175 cm, mitte mitteomased tunnused nagu "on pikem kui B".
Gamvik

Gamvik (põhjasaami keeles Gáŋgaviika) on kaluriküla Norra põhjaosas Finnmargi maakonna Gamviki vallas Nordkinni poolsaare idarannikul Barentsi mere ääres. Geograafilised koordinaadid on 71°04′ N, 28°15′ E.
Aastal 2006 oli asulas umbes 200 elanikku. Gamvik on olnud Norra mandri põhjapoolseim suurem asula (tettsted), kuid nüüd on elanike arv alla 200. See on vähenenud kalanduse kokkutõmbumise tõttu.
Traditsiooniselt tegeldi külas kalapüügiga, kuid viimastel kümnenditel on kalapüügist järk-järgult loobutud. Viimane kaluritalu lõpetas tegevuse 2008. Elatutakse turismist harrastuskalameestele, sest tegu on hea kohaga kalapüüdmiseks nii merest kui ka jõgedest Risfjordelvast ja Sandfjordelvast.
1971. aastal avati Gamviki lennuväli, mis oli Gamviki vallas esimene. Pärast Mehamni lennujaama avamist kasutatakse sealset maandumisrada ainult häda korral. 
Maanteeühenduse Norra teedevõrguga sai Gamvik, nagu kogu Nordkinni poolsaar, alles 1980ndate lõpus, kui avati maantee fylkesvei 888. Gamviki ühendab Mehamniga kohalik tee nr 263. 
Gamvikis asub Gamviki muuseum. See on maailma põhjapoolseim muuseum, mis eksponeerib esemeid ja pilte ajaloost, rannakultuurist ja loomastikust. Külas on ka kool ja Gamviki kirik. 
Umbes 4 km Gamvikist põhja pool on Norra ja kogu maailma põhjapoolseim maismaatuletorn, 39 m kõrgune Slettnesi tuletorn. 
Slettnesi juures on ka Slettnesi looduskaitseala, kus on paljude linnuliikide tähtis pesitsuspaik ning muu hulgas suuruselt teine söödikännikoloonia Norras. 
Gamviki lähedal on kõrgendik Varen, kus Teise maailmasõja ajal oli Saksamaa kaitserajatis 130 sakslasega. Taganemisel 1944 lasksid sakslased selle õhku. 
Slettnesist lääne pool on Steinvågen, kus asub üks Norra paremini säilinud kivilabürinte.
Gamviki lähedal on maailma põhjapoolseim mandril paiknev laagriplats Camp 71°N.
Leeri kreis

Ajalugu

1744. aastal annekteeris Preisi kuningriik Ida-Friisimaa. 1867. aastal jaotati piirkond kreisideks ning loodi Leeri ja Weeneri kreisid. 1932. aastal need kaks ühendati.

Geograafia

Kreis paikneb Ida-Friisimaa lõunaosas. Emsi jõgi voolab läbi kreisi, tulles Emslandist lõunas ja voolates Dollarti lahte Põhjameres. Ida-Friisi saarte hulka kuuluv Borkumi saar on samuti kreisi osa. Osa kreisist kuulub Alam-Saksi Wattenmeeri rahvusparki.
Eduard Hermann (käija)

Käijana

Ta osales Venemaa eest 1912. aastal Stockholmi olümpiamängude kergejõustikuvõistlusel 10 km käimises, kus ta katkestas võistluse.
Ta osales Eesti eest 1920. aastal Antwerpeni olümpiamängude kergejõustikuvõistlusel 3000 meetri ja 10 km käimises, kuid diskvalifitseeriti mõlemal distantsil ebapuhta käigu tõttu.

Poksijana

Ta alustas poksimist 1920. aastal Tallinna "Spordis", kus tema treener oli Arkadi Harlampijev.
Ta on esimene Eestis, kes põhjalikumalt kirjutas poksi ajaloost ning tehnikast ning ta on seega poksi teadusliku käsitluse üks teerajajaid Eestis.
Ta kuulus Spordi meeskonda selle esimesel avalikul võistlusel, kohtumisel 1. oktoobril 1921 Helsingi Poksiklubiga (see oli ka helsinglaste esimene avalik võistlus üldse). Ta kaotas keskkaalus (kuni 160 naela ehk 72,6 kg) oma kohtumise Helsingi Poksiklubi esindajale Tallqvistile.

Hilisem elukäik

Aastal 1926 siirdus elama Austraaliasse. Töötas algul Eesti sisserändajatest moodustatud maa- ja metsatööbrigaadi juhina, hiljem oli farmer.
The O'Reilly Factor

The O'Reilly Factor on Ameerika Ühendriikide poliitikasaade, mida näitab Fox News Channel. 
Saadet juhib Bill O'Reilly, kes arutab saatekülalistega aktuaalseid poliitilisi ja ühiskondlikke küsimusi. Saadet näidati esimest korda 1996. aastal. Saate algne nimi oli "O'Reilly Report", kuid pärast O'Reilly sõbra John Tantillo soovitust võeti uueks nimeks "The O'Reilly Factor". Tema asemel on saadet juhtinud Juan Williams ja Laura Ingraham.

Osalemisest keeldujad

Mitmed isikud on keeldunud saates osalemisest, sealhulgas George Clooney, Dick Cheney, Bill Moyers ja Tony Blair. 2008. aasta presidendivalimiste ajal ei soovinud ka Sarah Palin ja Joe Biden saates osaleda. Palin osales saates 2010. aasta jaanuaris pärast Fox Newsi kommentaatoriks hakkamist.
Peter Hook

Peter Hook (sündinud 13. veebruaril 1956) on inglise basskitarrist.
Peter Hook asutas 70ndate keskel koos Bernard Sumneriga post-punk'i bändi Joy Division. Pärast bändi solisti Ian Curtise enesetappu sai nimeks New Order ja Hook mängis seal bassi kuni bändist lahkumiseni aastal 2007.
János Széles

Ungari meistrivõistlustel

Ta oli kokku kolmekordne Ungari meister – kukk-kaalus (kuni 118 naela ehk 53,5 kg) aastatel 1928 ja 1930 ning sulgkaalus (kuni 126 naela ehk 57,2 kg) 1929. aastal.

Kaasaegsetel olümpiamängudel

Ta osales kukk-kaalus (kuni 118 naela ehk 53,5 kg) 1928. aasta Amsterdami olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale John Daley'le (USA) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Euroopa meistrivõistlustel

Ta võitis kukk-kaalus (kuni 118 naela ehk 53,5 kg) 3. Euroopa meistrivõistlustel (Budapest, 1930) kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks.
Vainurästas

Levila

Vainurästas on levinud Euraasia põhjaosas alates Islandist ja Šotimaast kuni Kolõmani Kirde-Siberis. Ta on tundras tavaline lind.
Eestis on ta üldlevinud tavaline haudelind. Üksikud isendid võivad Eestis talvitada. Vainurästa pesitsusaegset arvukust hinnatakse 150 000 – 200 000 paarile, talvist arvukust 0–25 isendile .

Välimus

Vainurästa üldpikkus on 19–23 cm. Ta on Eesti väikseim rästas. Sugupooled on sarnased. Muidu on vaimurästas üsna laulurästa moodi, kuid sellest eristavad teda valge või ruuge kulmutriip, rusked tiivaalused ja roostepunased kehaküljed . Vanalinnu ülapool on ühtlaselt tumepruun, alapool on põhiliselt valge, laiade tumepruunide triipudega rinnal ja kõhu külgedel. Tiivad ja saba on tumepruunid. Nokk on tumepruun, alanoka tüvik on kollane, jalad pruunid. Lennul eristavad teda laulurästast roostepunased tiivaalused ja kõrge venitatud häälitsus tzii.
Vainurästa laul koosneb kahest osast – kõlavast vilereast ja kriginast. Laul varieerub piirkonniti. Hommikul alustab ta laulmist ühe esimese laululinnuna lepalinnu järel. Tundras annab see valju, ehkki lühida lauluga lind endast juba kaugelt teada .

Elupaik

Eestis asustab ta igasuguseid lehtmetsi, puisniite, salukuusikuid, parke ja kalmistuid.

Pesitsemine

Vainurästas ehitab pesa igasuguste puude-põõsaste otsa. Pesakoha valimisel on ta kohanemisvõimeline: pesi on leitud ka puuriidas, taral ja redelil. Eestis on vainurästa pesi leitud ka heinaküünides . Mõnikord on pesa lihtsalt maapinnal .
Pesa väliskiht koosneb kõrtest, kuivadest puulehtedest ja vähestest raagudest, keskkihis on kõvendatud muld ja sisekihis on peenematest kõrtest vooderdus.
Kurnas on keskmiselt 4–5 muna, mida hauvad mõlemad vanemad. Poegi toidetakse peamiselt putukate, vihmausside, nälkjate ja marjadega.

Toitumine

Vainurästas on segatoiduline. Putukate ja vihmausside kõrval toitub ta marjadest, süües talvel eriti pihlaka ja viirpuu marju.
Pinus maximartinezii

Botaanilised tunnused

Puu kasvab tavaliselt 5–15 m kõrgeks, tüve läbimõõt on 10–30 cm. Niisketes jõeorgudes võib kõrgus ulatuda kuni 20–22 m ja tüve läbimõõt kuni 110 cm. Võra on avatud ja ümarja kujuga.
Puukoor on noorelt tuhkhall ja sile, vananedes muutub hallikaspruuniks ja rõmeliseks . Pungad on vaigused, 4–8 mm pikkused. Võrsed on punakaspruunid, vahased, karvadeta. Okkad on viiekaupa kimbus (harva ka kolmekaupa), 7–10 (13) cm pikkused, pealt ere- kuni sinakasrohelised, sirged, pehmed ja elastsed.
Isasõisikud on 8–10 mm pikkused, kollakaspruunid. Käbid on suured ja rasked, munaja kujuga, 15–27 cm pikkused, 60–110 seemnesoomusega, noorelt rohelised, valminult hele- kuni punakaspruunid. Käbid kaaluvad vahetult enne valmimist kuni 2 kg. Seemned on suured ja söödavad, 17,5–27,4 mm pikad, tiivakeseta, ühe värske seemne mass on 4,8–7,3 g (kuivatatult 1,1–2,0 g). Seemned sisaldavad proteiine 31,3%, õli 42,5% ja kiudaineid 8,8%.

Levikuala ja ökoloogia

Pinus maximartinezii on Mehhiko endeem ning tema väga väike levikuala asub Zacatecase osariigi lõunaosas, kus ta kasvab kivistel mäenõlvadel 1650–2500 m kõrgusel merepinnast. Mäenõlvade kalle kasvukohtades on kuni 30–55°.
Suuremad puud kasvavad kõrgemal mägedes. Kuivema ja kuumema kliima tõttu esineb madalamal teda hajusalt. Asurkonnas kasvab umbes 2000–2500 puud ning levila suurus on ligikaudu 400 ha.
Levila kliima on poolkõrbeline, aasta keskmine õhutemperatuur jääb vahemikku 20...22 °C. Sademeid esineb aastas keskmiselt 700–850 mm, millest 75% langeb juunist septembrini. Külmavaba periood aastas on ligi 250 ööpäeva, veebruari keskpaigast kuni novembrini.
Puu on äärmiselt soojalembene, külmakahjustused võivad tekkida juba temperatuuril alla –1 °C.
Kasvupinnase mullad on moodustunud lubjakivist ning nende pH on vahemikus 6,8–7,5.

Paljunemine

Pinus maximartinezii on ühekojaline okaspuu ning paljuneb seemnete abil. Viljakandvus algab 25 aasta vanuselt. Õitseb veebruarist märtsini, sõltuvalt kasvukoha kõrgusest. Seemned valmivad augustis, 27–28 kuud pärast tolmlemist, mis on ebatavaliselt pikk periood. Avanenud käbidest variseb seemneid vaid vähesel hulgal ning neid levitavad tavaliselt linnud. Pinus maximartinezii tõusmetel on kuni 24 idulehte, mis on suurim teadaolev arv taimede hulgas.

Avastuslugu

Pinus maximartinezii kasvab väikesel maa-alal eraldatud paigas, mistõttu teda ei avastatud kuni 1964. aastani, mil Ukrainas sündinud poolakas Jerzy Rzedowski märkas, et turgudel müüakse ebatavaliselt suuri käbisid, ja hakkas uurima, kust need pärinevad. Ühelgi teisel männil ei ole nii suuri käbisid. Seemned on söödavad nagu puu lähimatel sugulastelgi ja tänapäeval korjatakse enamik valminud käbidest toiduks. See piirab mändide loodusliku taastootmise võimet.
Vissarion

Vissarion (kodanikunimega Sergei Torop; sündinud 14. jaanuaril 1961 Krasnodaris) on Vene müstik, Viimase Testamendi Kiriku juht.
Pärast sõjaväeteenistust asus ta elama Minussinskisse. Töötas liikluspolitseinikuna, kuni 1989 kaotas töö. 
Aastal 1991 "sündis uuesti" Vissarionina, tagasitulnud Jeesuse Kristusena. 
Tema usundis on Vene Õigeusu Kiriku elemendid ühendatud budismi, apokalüptilisuse, kollektivismi ja ökoloogiliste väärtustega.
Vissarioni järgijad elavad Lõuna-Siberis Krasnojarski krai Kuragino rajoonis. Umbes 5000 järgijat elavad 30 külas Vissarioni residentsi Päikeselinna lähedal.  
Vissarioni jüngrid järgivad rangeid reegleid. Nad on taimetoitlased. Suitsetamine ja alkoholi tarvitamine on keelatud. Raha on põlu all. Viimase Testamendi Kiriku eesmärk on ühendada kõik usundid.

Isiklikku

Ta isa nimi oli Anatoli, ema Nadežda. Ta kasvas ema ja võõrasisa Nikolaiga Siberis.
Wallenbergid

Wallenbergid on Rootsi silmapaistvaim finants- ja tööstussuguvõsa ning üks riigi jõukamaid perekondi. Tõus võimu ja rikkuseni algas 1856. aastal, kui André Oscar Wallenberg (1816–1886) rajas esimese tänapäevaste pangandusreeglite järgi töötava panga – Stockholms Enskilda Banki (SEB). Sellest alates on Wallenbergide perekond järjepidevalt ja innukalt töötanud nii finantseerimise, ettevõtluse, tööstuse, klienditeeninduse kui ka heategevuse vallas. Praeguseks on nad majanduses tegevad juba viiendat põlvkonda.

Wallenbergid majanduses

Wallenbergide majandusliku võimu vundamendiks on kolm tähtsat üksust, milleks on Wallenberg Foundations, Investor AB ja FAM AB.
Wallenberg Foundations koosneb avalikest ja privaatsetest sihtasutustest, mille on perekonnaliikmed rajanud iseseisvalt. See rahastab Rootsile kasu toovaid silmapaistvaid teadusprojekte ja toetab teadlasi, olles alates 1917. aastast abistanud neid üle 3,250 miljardi dollariga. Enamasti finantseeritakse meditsiini, tehnoloogia ja loodusteaduste, vähem sotsiaalteaduste ja humanitaarteaduste uuringuid. Perekonna pikaajaline koostöö rahvusvaheliste korporatsioonidega võimaldab Wallenberg Foundationsil panustada aastas keskmiselt 250 miljonit dollarit Rootsi teadustööle ja haridusele. 
Investor AB rajas Wallenbergide perekond 1916. aastal. See on üks peamisi põhjariikide kõrgtasemeliste rahvusvaheliste kompaniide omanikke. Investor AB töötab aktiivselt selleks, et täiustada nende kompaniide toimimist, milles tal on osakud. Selleks kasutab ta tööstuslikke kogemusi, finantsilist võimekust ja laia võrgustikku, mis ümbritseb nii omatavaid ettevõtteid kui ka Wallenbergide perekonda.
FAM AB on privaatettevõte, mis haldab aktivaid ning keskendub mitmetele strateegilistele osakutele (peamiselt firmades Höganäs, SKF ja Stora Enso) ja alternatiivsetele investeeringutele. Panustades aktiivselt pikaajalisele arengutööle ja osakute kasvule, võib nende dividendide maht ja väärtus aja jooksul kasvada.
Wallenbergide perekonna tegevus on põhiliselt seotud ettevõtetega, kus Wallenberg Foundationsil, Investor AB-l ja FAM AB-l on omanikuosalus. Tähtsaimad neist on ABB, Aleris, AstraZeneca, Atlas Copco, Bergvik Skog, Electrolux, Ericsson, EQT, Grand Hôtel, Husqvarna, Höganäs, Mölnlycke Health Care, Nasdaq, Permobil, Saab AB, SAS, SEB, SKF, Sobi, Stora Enso, Wärtsilä ja 3 Scandinavia. Rahast enam on Wallenbergide perekond pidanud tähtsaks mõjuvõimu. Seetõttu tahavad nad firmades olla vähemalt nii suure osalusega, mis võimaldab neil ettevõtete arengut suunata. 
Mitmete ristomanduste, fondide ja firmade tõttu on üldiselt raske kindlaks teha, mida ja kui suurel määral Wallenbergide perekond täpselt kontrollib, kuna nad on oma pikaajalise tegevuse käigus niivõrd Rootsi majandusega läbi põimunud.

Wallenbergid Eestis

Eestiga on Wallenbergidel seos alates 1917. aastast, kui Tartus toodeti esimene Ericssoni kaubamärgi telefon. Praegu on perekond Eestis esindatud Scania, SEB, Astra Zeneca, OMX, Electroluxi ja Ericssoni kaudu.
Jordan

Jordan (heebrea keeles נהר ירדן (Nehar Yardén), araabia keeles الاردن، نهر (Nahr al-Urdun)) on jõgi Aasias Lähis-Idas.
Jordan algab Hermoni läänejalamilt. Ta on 251 kilomeetrit pikk.
Jordani lisajõed ülemjooksul on Banias ja Dan, mis mõlemad samuti Hermoni mäe jalamilt algavad, ning Hasbani ja Iyon, mis mõlemad voolavad Liibanonis.
Ülemjooksul voolab Jordan edelasse, läbides Hula järve, mis asub 75 km kaugusel jõe lähtest ja pisut kõrgemal merepinnast. Sellel lõigul langeb jõgi kõvasti. Pärast Hula järvest väljumist voolab Jordan kärestikulisena lõunasse Kinnereti järve, mis asub 25 km kaugusel Hula järvest ja 209 m madalamal merepinnast. Sellest väljununa voolab Jordan edasi lõunasse. Viimane osa ei ole nii järsk kui eelmised ja sellel lõigul Jordan lookleb tugevalt. Ta suubub deltat moodustades Surnumerre, mis on 408 m merepinnast madalamal.
Oma keskjooksul moodustab Jordan Iisraeli ja Süüria vahelise piiri. Seda küll üksnes de jure, sest Iisrael on okupeerinud Jordani vasakkaldal oleva Golani kõrgendiku.
Oma alamjooksul, välja arvatud lühike lõik pärast Kinnereti järvest väljumist, moodustab Jordan Iisraeli ja Jordaania vahelise piiri. Alamjooksu esimesel poolel piirneb Jordan Jordaania Irbidi maakonnaga ning teisel poolel Al-Balqa maakonnaga. Alamjooksu esimesel kolmandikul piirneb Jordan Iisraeli Põhjaringkonnaga ning kahel viimasel kolmandikul palestiinlastele kuuluva Jordani Läänekaldaga.
Aastal 1964 rakendas Iisrael tööle tammi, mis kasutab Kinnereti järve vett. Samal aastal rajas Jordaania kanali, mis eraldab vett Jordani suurimast lisajõest Al-Yarmūkist. Al-Yarmuk on Jordaania ja Süüria piirijõgi ning Süüriagi on ehitanud reservuaare, mis koguvad Al-Yarmukist vett.
Keskkonnakaitsjad süüdistavad Iisraeli, Jordaaniat ja Süüriat Jordani ökosüsteemi kahjustamises. Tänapäeval tarvitatakse 70–90% Jordani veest inimese heaks ja veevool on võrreldes kunagisega tunduvalt vähenenud. Selle tulemusena kuivab Surnumeri kokku, selle lõunaots on juba kuivendatud ja muudetud soolatasandikeks. Samuti on Jordan oma alamjooksul väga saastunud.
Hajaküla

Hajaküla on külatüüp, kus taluõued paiknevad maastikul hajusalt ja nende vahel laiuvad põllud, metsad ja karjamaad.
Hajakülad on eriti iseloomulikud Lõuna-Eesti maastikule, kuid hajakülasid võib leida kõikjal üle Eesti.
Pirunkirkko

Pirunkirkkoks ehk Kuradikirikuks on Soomes nimetatud eri päritolu kivi- ja aluspõhjamoodustisi.
Pirunkirkko võib olla näiteks Z-kujuline kaljulõhe. Nad on tuntud kohalikus pärimuses muuhulgas Isoviha aegsete pelgupaikadena. Üks tuntumaid - Kolin Pirunkirkko on sündinud maavärinate ja jääaja koostoimel.
Tujurikkuja

"Tujurikkuja" oli meelelahutuslik telesaade, mis oli eetris 2008.–2015. aasta vanaaastaõhtul. Saates pilati Eesti ühiskonnaga seotut.
2012. aastal sai saate meeskond Kultuuriveduri auhinna.
Noarootsi kirik

Noarootsi Püha Katariina kirik; ka Noarootsi kirik on Eesti Evangeelsele Luterlikule Kirikule kuuluv kirik Hosby külas Lääne-Nigula vallas.
Kirikut kasutab EELK Noarootsi Püha Katariina kogudus.
Kirik oli olemas arvatavasti juba 13.–14. sajandil, kuid esimesi kirikuõpetajaid ja kiriklikku tegevust Noarootsis on kirjasõnas mainitud 16. sajandil, mil Noarootsi kihelkonna keskusena on nimetatud Noarootsi Püha Katariina kirikut.
Noarootsi kirik sai tugevalt kannatada Liivi sõjas. See taastati 17. sajandil ja sellest ajast pärineb ka kirikutorn. 18. sajandil ehitati erandliku lisandina tornijalami juurde matusekabel. Kirikul oli kolm 17. sajandil koguduse tugevnedes rajatud kabelit – Sutlepa kabel, Rooslepa kabel ja Osmussaare kabel.
Kiriku kantsel on valmistatud Elert Thiele poolt 1656. aastal. Vaatamisväärsusteks on veel altariruumis asuv ristimisvaagen (1528), Ungru dolomiidist figuraalne barokkepitaaf koori idaseinal (1630, autoriks Haapsalus töötanud kujur Joachim Winter) ja kirikuruumi lääneosas asuv puitrõdu, mis on arvatavasti 17. sajandist ning on tahutud välja kirvega.
Kirikut ümbritsevas kirikuaias leidub huvitavaid vanu rõngasriste ja Noarootsi mõisnike hauamonumente. Samuti asub seal Noarootsi Vabadussõja mälestussammas, mis püstitati 1935. aastal, hävitati Nõukogude võimu ajal ja taastati 1990. aastal.
Harri Säteri

Harri Säteri (sündinud 29. detsembril 1989 Toijala) on Soome jäähokimängija, kes mängib väravavahina KHL-i klubis Novosibirski Sibir.
Soome kõrgliigas tegi ta esimese täishooaja 2008–09 Tappara ridades.
2008. aastal valiti ta NHL-i draft '​is San Jose Sharksi poolt 106. valikuna. Aastatel 2011–2014 mängis ta neljal hooajal Sharksi noorteklubi Worcester Sharksi rivistuses American Hockey League'is (AHL).
Aastatel 2014–2017 mängis ta kolm hooaega KHL-i klubis HK Vitjaz.
2017. aastal suundus ta tagasi Põhja-Ameerikasse, sõlmides aastase lepingu NHL-i klubiga Florida Panthers. Hooajal 2017–18 pääses ta Panthersi meeskonnas väljakule üheksas mängus, mängides suurema osa hooajast AHL-i klubis Springfield Thunderbirds. Hooajal 2018–19 mängis ta AHL-i klubis Grand Rapids Griffins.
2019. aasta mais sõlmis ta aastase lepingu Novosibirski Sibiriga.
Soome jäähokikoondise koosseisus on ta osalenud 2017. ja 2018. aasta maailmameistrivõistlustel.
Jossif Šagal

Jossif Šagal (ka Jossif Chagal; sündinud Joseph Schagal; 8. jaanuar 1922 Narva – 4. aprill 1993 Qiryat-Shemona, Iisrael) oli Eesti viiuldaja.
Ta õppis aastatel 1931–1940 viiuli erialal Tallinna Konservatooriumis (Johannes Paulseni klassis).
Aastatel 1943–1944 mängis ta Jaroslavlis Eesti NSV Riiklike Kunstiansamblite sümfooniaorkestris. Aastatel 1943–1944 oli ta viiuldaja ERSO-s: oli seal 1964–1976 kontsertmeister; ühtlasi mängis  1959–1965 Tallinna Kammerorkestris ja 1968–1974 keelpillikvartetis (koos Lemmo Erendy, Ants Toomingase ja Ivo Juuliga, kvartett esitas ja salvestas ka eesti loomingut (Rudolf Tobiast, Heino Ellerit, Olev Saud jt).
Ta tegutses ka meeleolumuusikuna, omandas aastal 1939 iseõppijana saksofonimängu; mängis saksofoni ansamblis Merry Pipers. Aastatel 1940–1941 ja 1945–1947 mängis ta viiulit ansamblis Kuldne Seitse. Aastatel 1956–1972 mängis ta Eesti Raadio kvintetis koos Emil Laansoo, Igor Grapsi, Aleksis Avasalu ja Hans Hindperega. Samuti on ta mänginud Emil Laansoo ja Aleksander Rjabovi ansamblites ning restoranis Gloria, 1980ndatel oli Salong-orkestri I viiul, samuti omanimelises kvintetis (Erki Aavik, Endel Annus või Valter Roots, Andres Narma, Mati Lukk või Robert Ots) ja sekstetis (Erki Aavik, Märt Ratassepp, Kalev Velthut või Rein Karin, Andres Narma, Mati Lukk või Robert Ots). Temalt on rohkesti helisalvestisi Eesti Raadios ja kogumikplaatidel.
Jossif Šagal asus aastal 1992 elama Iisraeli. Ta suri aastal 1993 Qiryat-Shemonas (asub Iisraeli Põhjaringkonnas).
Ereda mõis

Ereda mõis (saksa keeles Errides) oli rüütlimõis Jõhvi kihelkonnas Virumaal. Nüüdisajal jääb mõisa ala Ida-Viru maakonda Alutaguse valda.
Mõisa omanikud olid Stackelbergid, Loded.
Ninasi

Ajalugu

Esmakordselt on küla mainitud 1599. aastal (Wioska Noss).
Ninasil asus aastatel 1772–1877 Peterburi–Narva–Tartu–Riia postimaanteel tegutsenud Ninasi postijaam. Aastatel 1892–1916 tegutses endistes postijaama hoonetes leeprahaigete ravimiseks kohandatud Ninasi leprosoorium. Aastatel 1919–1966 tegutses endistes leprosooriumi hoonetes Kalmaküla algkool. Aastatel 1992–2007 asus samades hoonetes Eesti Piirivalve Ninasi kordon.
Barßel

Valla alljaotused

Barßel koosneb järgmistest osadest: Barßel, Barßelermoor, Carolinenhof, Elisabethfehn, Harkebrügge, Lohe, Loher-Ostmark, Loher-Westmark, Neuland, Neulohe, Osterhausen, Reekenfeld, Roggenberg.