google/wiki40b huggingface dataset:
Jõhvi kihelkond

Piirkonna ajalugu

Jõhvi kirikukihelkonna (Gewi, hiljem Jewe) ala 13. sajandil oli enam-vähem endise Iisaku, Jõhvi ja Mäetaguse valla ala. Osaliselt kuulusid Jõhvi kihelkonda Alajõe, Illuka, Kohtla-Nõmme, Kohtla ja Toila valla ala. Osa Alajõe, Illuka ja Toila valla alast kuulus Vaivara kihelkonnale (sellel ajal Narva kihelkond), osa Kohtla-Nõmme ja Kohtla valla ala Lüganuse kihelkonnale.
1491 mainiti kirjalikus allikas esmakordselt Jõhvi mõisa, mille omanik oli Narva ordufoogt.
Jõhvi kihelkonna ala oli läänistamata. Kirikukihelkonna tähtsamad asulad olid Jõhvi ja Kurtna ordumõis. Tallinna–Narva sõjatee äärde rajati Edise ja Järve vasallilinnus. Enamik Jõhvi kihelkonna mõisu rajati enne 1558. aastat alanud Liivi sõda.
Liivi sõja ajal peeti kihelkonna maa-alal ägedaid lahinguid. Jõhvi kindluskirik vallutati 1558. aastal alles pärast teist rünnakut. Kihelkond laastati.
1581 vallutasid rootslased Alutaguse kihelkonna. Muutes haldussüsteemi Rootsi omale vastavaks, moodustati Jõhvi ordumõisa baasil Jõhvi lään. 1654 eraldati Jõhvi kihelkonnast selle lõunaosa ja koos Vasknarva foogtkonna maadega moodustati Iisaku kihelkond. 1774. aastal jaotati Iisaku kihelkond uuesti Jõhvi ja Viru–Jaagupi kihelkonna vahel.
Põhjasõja ajal (1700–1721) toimusid uuesti ägedad lahingud, põletamised ja laastamised.
Venemaa keisririigi koosseisu kuulus piirkond Eestimaa kubermangu Viru kreisi koosseisu.
1782 asutati Jõhvi postijaam, tänu millele hakkas Jõhvi arenema. 1825 peeti Jõhvis esimene laat. Avati esimesed poed. 1852 avas pastor Friedrich Ferdinand Meyer kirikukooli, mis kümme aastat hiljem muudeti kihelkonnakooliks, tegutsedes sellisena 1883. aastani. 1865 korraldati Jõhvi kihelkonna laulupidu.
1866 moodustati Jõhvi kihelkonna alale 27 valda. 1894. aastaks oli pärast valdade liitmist järel 6 suurt valda, mis püsisid kuni 1937.–1938. aasta reformideni.
1867 eraldati uuesti Jõhvi kihelkonna lõunaosa ning moodustati uuesti Iisaku kihelkond, kuhu läks Alajõe, Iisaku ja Illuka valla ala.
Eesti Vabariigi ajal jätkas kihelkond tööd kuni 1925. aastani, mil kirikukihelkonnad muudeti territooriumiga mitte seotuks.
12. aprillil 1917 viidi mõisamaad valdade haldusalasse.
Stuttgart

Ajalugu

Stuttgart asutati umbes 950. aastal. 13. sajandil sai linnast Württembergi krahvide residents ja 1482. aastal Württembergi pealinn.

Majandus

Stuttgardist on alguse saanud ettevõtted Daimler, Porsche ja Bosch.
Stuttgart on veinipiirkonna keskus. Linnas tegutsevad ka õlletootjad Stuttgarter Hofbräu, Dinkelacker ja Schwabenbräu.

Sport

Linna jalgpalliklubi VfB Stuttgart mängib Bundesligas. Nende kodustaadionil, Mercedes-Benz Arenal, on toimunud mitmed suured spordivõistlused, näiteks 1993. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlused (tollal kandis staadion nime Neckarstadion).

Transport

1978 alustas tööd Stuttgardi S-Bahn.
Linna teenindab Stuttgardi lennujaam.
Tartu Ülikooli õigusteaduskond

Tartu Ülikooli õigusteaduskond on Tartu Ülikooli instituut, kus koolitatakse juriste alates Tartu Ülikooli asutamisest 1632. a. See on üks ülikooli neljast algsest teaduskonnast.
1. jaanuarist 2016 kuulub õigusteaduskond Tartu Ülikooli sotsiaalteaduste valdkonda koos haridusteaduste instituudi, majandusteaduskonna, Narva kolledži, psühholoogia instituudi, Pärnu kolledži, Johan Skytte poliitikauuringute instituudi ning ühiskonnateaduste instituudiga.
Õigusteaduskond pakub juuraõpet nii Tartus kui ka Tallinnas. Õigusteaduskonna Tallinna osakond loodi 2002. aastal, kui varasem Õigusinstituut liideti Tartu Ülikooliga.
Õigusteadust on võimalik õppida kõigil kolmel õppeastmel: bakalaureuseõppes, magistriõppes ja doktoriõppes. Lisaks klassikalisele õigusteaduse erialale on magistriõppes võimalik õppida ka IT-õiguse ning rahvusvahelise õiguse ja inimõiguse õppekavadel.
Õigusteaduskond pakub ka õigusalast täiendusõpet.

Direktor ja asedirektorid

Õigusteaduskonda juhib direktor, kelle valib õigusteaduskonna nõukogu kolmeks aastaks. Õigusteaduskonna direktor on Gaabriel Tavits.
Direktor määrab ametisse asedirektorid ning määrab nende tööülesanded. Õigusteaduskonna asedirektor teadustöö alal on professor Marju Luts-Sootak ja asedirektor õppe alal dotsent Age Värv.

Nõukogu

Õigusteaduskonna kõrgeim otsustuskogu on õigusteaduskonna nõukogu. Nõukogu tööd juhatab teaduskonna direktor. Nõukogu koosseisu kuuluvad õigusteaduskonna direktor, asedirektorid, töökorralduslike üksuste juhid ning doktoriõppe ja IT-õiguse programmijuhid. Samuti kuuluvad nõukokku kaheksa akadeemiliste töötajate esindajat ning viis üliõpilaste esindajat.

Valitsus

Valitsus on direktorile nõuandev organ, mille koosseisu kuuluvad lisaks õigusteaduskonna direktorile õigusteaduskonna asedirektorid ning töökorralduslike üksuste juhid. Direktor moodustab õigusteaduskonna valitsuse ning määrab selle tegevuse alused ja korra.
Furnasi maakond

Furnasi maakond (Furnas County) on maakond USA-s Nebraska osariigis. Geograafilised koordinaadid on 40°17' N, 99°91' W.
Maakonna halduskeskus on Beaver City ja suurim linn Cambridge.
Maakonna pindala on 1867 km². Veepindala on 5 km².
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 4959. Aastal 2000 oli elanike arv 5324.

Ajalugu

Furnasi maakond moodustati 1871. aastal. Maakond sai nime teise Nebraska osariigi senaatori Robert W. Furnasi järgi.
Peculium

Peculium oli Vana-Roomas täiskasvanud perepojale või orjale majandamiseks antud osa peremehe varast. Poeg või ori olid peremehe võimu all ning ei olnud ise teovõimelised, nad tegid tehinguid peremehe nimel. 
Rooma õiguse klassikalise ajastu autorite teoste väljavõtteid sisaldavas kogumikus "Digesta" on peculium'i kohta märgitud, et nendel, kes on teiste võimu all, võib olla selle vara valdusi, mis kuulub nende peculium'ile, aga nad ei või neid omandada; sellel põhjusel, et omandamine pole mitte ainult faktiline, vaid õiguslik (Dig. 41.2.49.1). Peremehe loa ja varaga millegi ostmine tegi võimualuse seega asja valdajaks, tegelik omanik oli siiski peremees. Võimualune ei tohtinud peculium'i ilma loata kinkida ega annetada (Dig. 39.5.7.3).
Lui Jaanson

Kooliaeg

Ta õppis Tartu 1. Keskkoolis. Koolipoisina (1948) hakkas ta osalema ALMAVÜ Tallinna Aeroklubi Tartu filiaali purilennu ja langevarjuhüpete kursustel. Kui vanuseliselt jõudis kätte kohustuslik sõjaväeteenistuse aeg Nõukogude Armees, astus õppima Kirovogradi sõjaväelendurite kooli Ukrainas, mille lõpetas 1954.

Sõjaväeteenistus

Lendas Nõukogude Liidu lennuväe 76. õhuarmee 54. pommituslennuväepolgus (asus teisel pool Peipsi järve Oudova linnas Vene NFSV-s) nii lenduri kui ka vanemlendurina kahemootorilisel reaktiivlennukil Il-28. Detsembris 1959 anti talle Nõukogude Liidu sõjaväelenduri 1. klassi tunnistus. Kui 286. lennuväediviis 1960. aastal eksikombel reorganiseerimise käigus laiali saadeti, naasis tööle tsiviillennundusse Tartus. 1961 oli lennulüli juht (ülem) Ülenurmel.

Tsiviillendurina

Kuni aastani 1971 oli Jaanson Aerofloti 47. eriotstarbelise eskadrilli ülema asetäitja. Lendas väikelennukeil Jak-12 (sanitaarlennud ehk lennukiirabi) ja An-2, külvas väetist ja pestitsiide (kuni nende keelamiseni), lennutas Tõravere observatooriumi teadlasi atmosfääri uurimiseks. 1965 ülendati Nõukogude Liidu lennuväe reservkapteniks (1972 reservmajoriks). 
1967–1971 õppis Jaanson Leningradi Tsiviillennunduse Akadeemias. Kolm aastat hiljem sai Aeroflotis reisilennuki 1. klassi piloodi tunnistuse (pädevustase lendurilitsentsil), olles lennanud kokku üle 10 000 tunni.
Kuni 1979 töötas Lui Jaanson Tartus paikneva Aerofloti transpordilennulüli komandörina, 1979–1985 töötas ta seal väljaõppeinstruktorina. Veebruaris 1985 anti talle NSV Liidu teenelise transporditöötaja aunimetus. 1. aprillist 1985 läks pensionile.
Cemophora

Levila

Need maod on levinud Ameerika Ühendriikides -  
Alabama, Arkansase, Põhja-Carolina, Lõuna-Carolina, Delaware, Florida, Georgia, Illinoisi, Indiana, Kentucky, Louisiana, Marylandi, Mississippi, Missouri, New Jersey, Oklahoma, Tennessee, Texase ja Virginia osariigis.
Conrad Klemmer

Conrad Klemmer (29. juuni 1882 Juuru kihelkond, Eesti – 23. juuli 1956 Paramus, New Jersey, USA) oli eesti vaimulik USA-s.
Conrad Klemmer saabus aastal 1906 San Franciscosse, et end tehnilistel aladel täiendada. Tallinnas oli ta asutanud mehaanikatöökoja, mille välisseinal oli tolleaegse kombe järgi saksakeelne silt "Mechanische Werkstatt Conrad Clemmer". Ent kuna ta oli sügavalt usklik mees ja kohapeal puudus pastor, siis hakkas ta sealsetele eestlastele piiblitunde pidama. Tema tee ristus California Concordia kolledži usuteaduse professori Jonesiga, kes oli märganud noormehe sügavat huvi ja head piibli tundmist ning soovitas tal usuteadust õppima asuda. Alguses õppis ta Concordia kolledžis, kuid aastal 1911 lõpetas ta Teoloogilise Seminari Springfieldi kolledži (Illinois). Ordineeriti luteri usu õpetajaks 27. septembril 1911.
Kuna Missouri Sinod otsis New Yorgi kogudusele uut õpetajat (Hans Rebane oli surnud 15. detsembril 1911), siis tehti Conrad Klemmerile ettepanek tutvuda olukorraga New Yorgis. Ta otsustas asuda New Yorki ja aastal 1913 ta valiti New Yorgi koguduse õpetajaks. Ta pidas oma kohuseks teenida ka kaugemal asuvaid eestlasi. Aga lisaks New Yorgi Eesti Evangeeliumi Luteri Usu kogudusele (nii seda kogudust nimetatakse) teenis ta veel Bostoni, New Jersey ja Patersoni kogudust. Aastal 1947 läks ta emerituuri. Tema ametijärglaseks sai Rudolf Kiviranna. Conrad Klemmer suri aastal 1956 ja ta on maetud Georg Washington Memorial Parki kalmistule Paramuses. Matuseteenistus peeti kolmapäeval, 25. juulil 1956 Sioni luterlikus kirikus Maywoodis New Jersey osariigis.
Elatist pidi ta teenima muu töö ja tegevusega. Ta asutas New Jerseys mehaanikatöökoja ja teenis lisatulu ehitusettevõtjana. Conrad Klemmer hakkas välja andma ajalehte Ameerika Ris­tirahva Leht, kuid selle väljaandmine katkes peagi tellijate vähesuse tõttu. Talle ja ta kogudustele oli väga meeliülendavaks sündmuseks teade Eesti Vabariigi väljakuulutamisest 24. veebruaril 1918. Conrad Klemmer sai eestlaste delegatsiooni esimeheks, kes astus ühendusse USA tolleaegse presidendi Warren Hardinguga Eesti Vabariigile USA valitsuse tunnustuse hankimisel. Ta on Eesti Vabariigi ja eestlaste eest kostmiseks kolmel korral käinud Ameerika Ühendriikide presidendi jutul.

Isiklikku

Conrad Klemmeri abikaasa Frieda oli päritolult šveitslanna.
George Michael

George Michael (kodanikunimega Georgios Kyriacos Panayiotou (kreeka: Γεώργιος Κυριάκος Παναγιώτου, Geórgios Kyriákos Panagiótou); 25. juuni 1963 East Finchley, Põhja-London – 25. detsember 2016 Goring, Oxfordshire) oli inglise laulja ja helilooja. Enne soolokarjääri tegutses koos Andrew Ridgeleyga ansamblis Wham!.
Tema isa Kyriacos Panayiotou kolis Küproselt Inglismaale 1950. aastatel ja võttis nimeks Jack Panos. Michaeli ema Lesley Angold oli inglise tantsijanna, kelle ema oli juut.
Oxfordshire'i koroneri Darren Salteri sõnul suri Michael 25. detsembril 2016 nõrgenenud südame ja kahjustunud maksa tõttu. Michael on maetud Põhja-Londoni Highgate'i kalmistule.
6 (Tallinna trolliliin)

Väike-Õismäe – Kaubamaja

Väike-Õismäe PR, Väike-Õismäe, Kullerkupu, Nurmenuku, Karikakra, Sinilille, Haabersti, Zoo, Looga, Mustjõe, Humala, Pirni, Hipodroom, Mooni, Taksopark, Koidu, Tõnismägi, Vabaduse väljak, Kaubamaja.

Kaubamaja – Väike-Õismäe

Kaubamaja, Estonia ,Vabaduse väljak, Tõnismägi, Koidu, Taksopark, Hipodroom, Pirni, Humala, Mustjõe, Looga, Zoo, Haabersti, Sinilille, Karikakra, Nurmenuku, Kullerkupu, Väike-Õismäe, Väike-Õismäe PR.
Andijon

Ajalugu

2005. aasta 13. mail toimus Andijoni veresaun: sõjavägi avas Andijonis viletsate elamistingimuste ja korrumpeerunud valitsuse vastu meelt avaldavate inimeste pihta tule. Hukkus erinevatel hinnangutel 187–5000 inimest.
Maailmajoon

Maailmajoon (inglise keeles world line) on relatiivsusteoorias kõverjoon neljamõõtmelises aegruumis (objekti tee), mis kirjeldab materiaalse punktina käsitatava keha liikumist, st keha eksisteerimise ajal kõigi sündmuste geomeetrilist asukohta. 
Mõnikord nimetatakse maailmajooneks üldse ükskõik millist pidevat joont aegruumis.
Maailmajoonte idee esitas Hermann Minkowski. Tänapäeval kasutatakse seda terminit kõige sagedamini relatiivsusteoorias (st eri- ja üldrelatiivsusteoorias).
Vainupea kabel

Vainupea (Vainopea) kabel on kabel Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas.
Vainupea puukirikut mainiti esmakordselt juba 1741. aastal. Tegemist oli ühega Haljala neljast abikirikust.
19. sajandi lõpus, kui vana puukirik oli lagunenud, algatas Aaspere ja Sauste mõisnik, Eestimaa rüütelkonna viimane peamees parun Eduard von Dellingshausen Vainupeale uue paekivist pühakoja ehituse. Arhitekt Rudolf von Engelhardti projektjoonis on pärit aastast 1887. Historitsistlikus laadis kirikumõõtu kabelit ehitati aastail 1888–1893. 1888. aastal rajati puukiriku lääneküljele massiivne kivist kuuetahuline torn ning aastatel 1891–1893 ehitati vana pikihoone kohale kõrgete ümarkaarakende ja polügonaalse kooriosaga uus kivist pikihoone.
Stiilselt ja rikkalikult sisustatud jumalakoja pühitsemispäevaks oli jaagupipäev 1893. aastal. Jumalateenistusi hakati Vainupea kabelis pidama neli korda aastas. 1948. aastal aga pühakoda suleti, misjärel kabelit rüüstati ja see lagunes kuni Lääne-Viru Teedevalitsuse juhataja Valentin Transtoki eestvedamisel alustatud taastamistööde alguseni 1989. aastal. Vainupea kabelit Haljala kogudusele ei tagastatud. Kaotsi läinud altarimaali asemele telliti 2011. aastal kabelile unikaalne sakraaltaies – Anu Raua gobeläänvaip “Armuaeg”.
Täna kannab pühakoja eest hoolt Vainupea küla selts, kes on aastateks 2015–2018 kavandanud mitmeid kabeli remondi- ja renoveerimistöid. 2014. aastal parendati kabeli katust, vahetati välja torni luugid ja altari põrand. Kabelis korraldatakse nii kiriklikke talitusi kui ka kontserte ja külaseltsi koosviibimisi.
Vainupea kabel mahutab ürituseks maksimaalselt kuni 100 inimest, istekohti jagub ligikaudu 80 inimesele. Kabeli muudab paljudele pruutpaaridele sobivaks ning atraktiivseks asjaolu, et seal ei tegutse kogudust. Nii saab kabelis kristlike laulatuste kõrval läbi viia ka ilmalikke abielu registreerimisi.
Transistorlüliti

Transistorlüliti (ingl analogue switch) ehk elektronlüliti (saksa Elektronischer Schalter) on elektroonikalülitus, mis võimaldab tüürsignaali abil avada või sulgeda elektriahelat, toimides seega nagu näiteks elektromehaaniline relee, kuid ilma liikuvate osadeta ning palju kiiremini. 
Tüürsignaaliga muudetakse transistori(de) juhtivust hüppeliselt nii, et lüliti kontaktidevaheline takistus on kas nullilähedane või võimalikult suur.

Kasutamine

CMOS-lüliti on digitaalsete integraallülituste põhiline ehituskivi, kuid erisuguste lülitusvõimalustega lüliteid toodetakse ka eraldi komponentidena, nt ühepooluseline lihtlüliti (SPST, single pole single throw), ühepooluseline ümberlüliti (SPDT, single pole double throw) ja mitmepooluselised lülitid (DPST ON-Off, DPDT ON-ON jt).
Transistorlüliti võimaldab suure väljundtakistusega signaaliallikaga lülitada väikese takistusega koormuseid.
Transistorlüliteid kasutatakse näiteks releede, ventilaatorite, mootorite ja teiste elektroonika- või elektriseadmete lülitamiseks. Tüürsignaaliallikaks võib olla mikrokontrolleri väljundviik, andur või muu seade, mille väljundsignaaliga soovitakse lülitamisi teha.
Gunther Kress

Gunther Kress (18. märts 1940 – 20. juuni 2019) oli inglise semiootik.
Ta töötas semiootika ja hariduse professorina Londoni Ülikoolis. Ta on tuntud oma töödega sotsiosemiootika ja visuaalsemiootika valdkonnas.
Ta on esinenud Eestis 2003., 2006., 2012. ja 2018. aastal.
Oskar Frey

Oskar Johannes Frey (31. mai 1859 Tartu – 28. aprill 1955 Berliin) oli Eesti vaimulik.
Lõpetas Tartus gümnaasiumi. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1879–1884. Prooviaastal oli ta Halliste Püha Anna koguduses. Ordineeriti õpetajaks 14. juulil 1885.
Oli 1885–1888 adjunktpastor Viljandi Jaani koguduses, olles samaaegselt ka kooliõpetaja Viljandi kreiskoolis. Oli 1888–1913 vikaar Moskva kubermangus eestlaste teenimise alal. 1913–1918 Moskva Eliisabeti koguduse (Moskva eesti kogudus) õpetaja. 1919–1920 oli Moskva Reformeeritud koguduse vikaaarõpetaja. Moskvas olles oli ta ka Peeter-Pauli koolis usuõpetaja. 1920–1921 oli ta Valga Peetri koguduse õpetaja. 1922–1924 töötas ta kooliõpetajana Viljandis, 1924–1925 usuõpetajana Põltsamaal. Aastal 1929 oli ta kolm kuud Kambja koguduse õpetaja
Lahkus 1939 Saksamaale, elades Danzigis ja Berliinis (tütre juures).

Isiklikku

Tema poeg Erik Frey oli Põltsamaa Niguliste koguduse õpetaja, tütar Ellen Frey oli Tartus ja Põltsamaal arst.
Aasta ettevõtja

Aasta ettevõtja on ärikonsultatsiooni- ja audiitorfirma AS Ernst & Young Baltic välja antav auhind, millega tunnustatakse Eesti aasta silmapaistvaimat ettevõtjat. Auhinda antakse välja aastast 2008.
Heigo

Heigo on mehenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis populaarsuselt 284. mehenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Heigo 442 mehel.
Rumeenia muusika

Rumeenia muusika on Rumeeniast pärinev või rumeenlaste loodud või esitatud muusika.
Rahvamuusika on regiooniti erinev. Banaadi piirkonnas on levinuim pill viiul, millele on hiljem lisandunud puupuhkpillid. 1920. aastatel toodi Ungarist sisse puhkpill taragot. Bukoviina on üks Rumeenia eraldatumaid piirkondi ja seal on kasutusel mõned rumeenia kõige vanemad pillid, näiteks keelpill kobsa ehl kobza (rumeenia keeles cobză). Dobrudža on etniliselt mitmekesine piirkond ja seetõttu on sealses muusikas tunda tatari, ukraina, türgi ja bulgaaria elemente. Eriti märgatavad on Balkani ja türgi rütmid. Kõige populaarsem tants seal on geamparale, mis erineb väga teistest rumeenia rahvatantsudest.
Tänapäeva rumeenia muusikud on kasutanud rahvamuusikaainest, populariseerinud rahvapille ja neid edasi arendanud. Üks sellistest muusikutest on maailmakuulus paaniflöödimängija Gheorghe Zamfir.
Rumeenia vaimuliku muusika kõrgaeg oli 15.–17. sajandil, kui Bütsantsi mõjusid sobitati kohaliku rahvamuusikastiiliga ja kloostrites tegutsesid silmapaistvad liturgilise muusika koolkonnad. 18. sajand tõi Venemaalt ja Euroopast Rumeenia vaimulikku muusikasse polüfoonia.
Rumeenia rahvamuusikaga sarnaneb väga Moldova rahvamuusika.
Kaarel Kilvet

Kaarel Kilvet (13. juuli 1944 Pärnu – 30. aprill 2005 Tallinn) oli eesti näitleja, lavastaja ja laulja.

Elulugu

Kilvet lõpetas Tallinna muusikakooli ja Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri näitleja ja lavastaja erialal IV lennus 1970. aastal. 
Aastatel 1970–1993 töötas ta Eesti Riiklikus Noorsooteatris. 1979. aastal asutas Kilvet Noorsooteatri trio Hampelmann, mis tegutses aktiivselt 1987. aastani. 1993–1998 oli ta Pärnu Endla teatri lavastaja, 1998–2005 vabakutseline.
Kilvet on lavastanud ka mitmes muus Eesti kutselises ja rahvateatris.
Kilvet tegid tihedat koostööd Eesti Raadio ja Eesti Televisiooniga. Raadios esines ta paljudes kuuldemängudes, avalikel üritusel ja oli aastaid "Meelejahutaja" lavastaja. Televisioonis sai väga populaarseks tema lavastatud lastelavastuste sari "Mõmmi ja aabits".

Tegevus muusikuna

Kaarel Kilvet laulis ja mängis ansamblites Leegajus ja Kukerpillid, teatriansamblites Hampelmann ning Folcklassikhuliganbänd ja Vana-Juhan, samuti oli populaarne duett Kaarel Kilvet ja Tõnu Tamm.
Kilveti lauludest on tänaseni menukad "Rannalinna restoranis", "Istsõ maailma veerekõsõ pääle" ja "Pojad on mul õige naksid".
Tema 60. juubeliks 2004. aastal valmis muusikakogumik autori lauludega aastatest 1969–2000.

Isiklikku

Aastatel 1970–1990 oli Kaarel Kilvet abielus Krista Kilvetiga.
Tütred Krõõt Kilvet, Kertu Saks (s. Kilvet) ja Kadri Kilvet.  Aastatel 1995-2005 kooselu oma ainupärija Ene Talmariga.
Ott Ummelas

Ott Ummelas (sündinud 2. juulil 1975 Narvas) on eesti ajakirjanik.
1997. aastal Ott Ummelas lõpetas Tartu Ülikooli politoloogia erialal.
Ajakirjanikuna töötas ta Eesti Raadio Tartu toimetuses, Eesti Televisiooni "Aktuaalse kaamera" välistoimetuses ning 2000–2005 Reutersi Tallinna ja Helsingi toimetustes.
Alates 2006. aastast oli ta uudisteportaali ETV24 juht. Praegu on Ott Ummelas uudisteagentuuri Bloomberg News ajakirjanik.

Isiklikku

Ott Ummelas on abielus, tal on kaks last. Tema lell on ajakirjanik Mart Ummelas.
Islam Dugutšijev

Nõukogude Liidu meistrivõistlused

1986. aasta - 2. koht;
1988. aasta - 1. koht;
1989. aasta - 1. koht;
Sidney Fox

Sidney Walter Fox (24. märts 1912 – 10. august 1998) oli USA biokeemik, kes avastas rakkude ainulaadse sünteesi.

Haridus ja töö

Fox õppis UCLA-s keemiat. Ta sai doktorikraadi ja töötas California Tehnoloogiainstituudis.
II maailmasõja ajal otsis ta võimalusi haide maksast A-vitamiini eraldamiseks eesmärgiga parandada lennukipilootide öist nägemist. 1941. aastal rajas ta valkude uurimise labori. 1964. aastast töötas ta Miami ülikoolis molekulide ja rakkude evolutsiooni uurimise osakonna direktorina. Tema osakond uuris ka Apollo missioonidega Kuult toodud kivimeid. Tema tuntuimad uurimused on aastatest 1950–1960, kui ta uuris valgustruktuuride iseeneslikku moodustumist. Tema varasem töö tõestas, et teatud tingimustel võivad aminohapped iseenesest moodustada polüpeptiide. See oli väga oluline avastus, sest selle käigus lõi ta samad tingimused, mis võisid olla Maal väga-väga ammu. Tema edasine töö paljastas, et aminohapped ja väiksed peptiidid võivad moodustada mikrosfääre. Kogu tema uurimus on väga oluline, et teada saada, kuidas algas elu Maal.

Isiklikku

Fox oli abielus, tal oli kolm poega.
Peterburi Eesti Kultuuriselts

Peterburi Eesti Kultuuriselts (vene keeles Санкт-Петербургское общество эстонской культуры) on Peterburi eestlaste selts, mis tegutseb Venemaal Peterburis. Seltsi esimees on Viiu Fjodorova.
Selts on Eesti Kultuuriseltside Ühenduse liige.
Noroviirus

Sümptomid

Noroviirushaiguse sümptomid on iiveldus, oksendamine, kõhulahtisus ja kõhuvalu. Mõnikord võib
esineda väike palavik, külmavärinad, peavalu, lihasevalud ja väsimustunne. Haigus algab
järsult, umbes 12–20 tundi pärast viirusega kokkupuutumist, kuid kestab tavaliselt lühidalt, 24 kuni
raskematel juhtudel ka 48 tundi.

Nakatumine

Noroviirused väljuvad nakatunud inimese kehast ainult väljaheite ja okse kaudu. Haigel on võimalik nakatada teisi inimesi kas
• saastatud toidu või joogiga;
• saastatud pinna või esemete puudutamisega või
• otsesel kokkupuutumisel nakatunud isikuga.

Ravi

Seni ei leidu ühtegi viirusevastast ravimit, mis viirusele mõjuks, ning puudub ka nakatumist
ennetav vaktsiin. Antibiootikumid ei mõju noroviiruste vastu.
Tervetel isikutel kestab haigus tavaliselt vaid päeva. Nii kaua, kui haigel esineb oksendamine ja
kõhulahtisus, tuleb tal juua rohkesti vedelikku, vältimaks veetustumist.
Väikelastel, vanuritel ja noroviirushaiguse ajal muid haigusi põdevate isikute hulgas tekib veetustumine sagedamini ning see
ongi noroviirusnakkuse kõige tõsisem tagajärg. Veetustumise riski saab vähendada mahla, vee,
tee ja muude selliste jookide joomisega. Spordijoogid ei asenda haigusega kaotatud toitaineid ja mineraale.
Eesti NSV Riiklik Teatriinstituut

Eesti NSV Riiklik Teatriinstituut (ka: Eesti Riiklik Teatriinstituut, lühend: ERTI) oli aastatel 1946–1950 Tallinnas tegutsenud kõrgemat teatrialast koolitust andnud õppeasutus. 
Kooli lõpetas kolm lendu (kolmas lend 1951 Tallinna Riikliku Konservatooriumi juures) draamanäitlejaid.
Antigoniidide dünastia

Ajalugu

Suuremas osas Kreeka Makedooniast olid antigoniidid Antipatriidide mantlipärijad, nad valitsesid ka Väike-Aasiat ja Põhja-Süüriat. Antigonos püüdis saada oma kontrolli alla kogu Aleksander Suure impeeriumit, aga see lõppes Diadohhide sõdades  aastal 301 eKr Ipsose lahingus lüüasaamisega. 
Antigonos I Monophthalmose poeg Demetrios Poliorketes jäi lahingus ellu ning suutis paar aastat hiljem Vana-Makedoonias ise võimule saada. Lõpuks ta siiski kaotas koha troonil ning suri Seleukos I Nikatori vangina. 
Järgnes segadusteaeg, kuid aastaks 276 eKr suutis Demetriose poeg Antigonos II Gonatas uuesti dünastia Makedoonias (ja suuremas osas Kreeka linnriikidest) võimule saada. 
Philippos V valitsusajal peeti ülemvõimu pärast Rooma vabariigiga Makedoonia sõdu: 214–205 eKr, 200–197 eKr, 171–168.
Dünastia viimane valitseja oli Perseus, kes valitses aastatel 179–168 eKr. Ta ei suutnud Rooma vabariigi agressioonile vastu seista ning 168. aasta Pydna lahinguga lõppes Antigoniidide dünastia võimuaeg.