Defragmentimine

Killustatuse põhjused

Killustatus tekib siis, kui faili süsteem ei saa või ei eralda piisavalt ruumi, et salvestada fail ühes täielikkus üksuses. Selle asemel pannakse fail kõvakettal asuvatesse lünkadesse, teiste failide vahele. Kui see juhtub suurte failidega või mitmete failidega siis see võib kaasa tuua ka jõudluse kao. Defragmentimine üritab eemaldada sellised probleemid.

Killustatuse vastumeetmed

Andmete killustatuse vähendamiseks kasutatakse kõvaketta partitsioneerimist selliselt, et pidevalt loetavad ja kirjutatavad failid salvestatakse tihti kustutavatest failidest kaugemale. Näiteks Temp-kaust ja veebibrauseri vahemälu, kuhu tekivad tuhanded failid, mis kustutatakse mõne päeva pärast. Kui kasutaja profiilid hoitakse eraldi partitsioonil (nagu seda on UNIX-i operatsioonisüsteemis, kus profiilid on salvestatud /var partitsiooni), siis defragmentimine toimub kiiremini kuna siis ei pea töötlema kettal alalisel asetsevaid faile. Kui partitsioonis toimub vähe salvestamist, siis defragmentimise programm ei pea järgmine kord nii palju faile töötlema.

Kasutaja ja jõudluse probleemid

Tänapäevastes mitme kasutajaga operatsioonisüsteemdes, tavakasutajal ei ole õigusi defragmentida kõvaketast. Defragmentimiseks on vaja andministraatori õigusi. Samuti on kasutusel failisüsteemid nagu NTFS mis on kujundatud sedasi, et vähendada killustatuse teket. Täiustused moodsates kõvaketastes nagu näiteks RAM-vahemälu, kiirem plaadi pöörlemine püüavad vähendada killustatuse mõju, kuid suurenenud andmehulkade kasutus on need tasakaalustanud. Mahtude kasv üldkasutatavates kõvaketastes on aidanud kaasa killustatuse vähendamisele, kuna pooltühjad kõvakettad killustuvad vähem kui täis salvestatud kettad. Samuti omab suure mahuga kõvakettal sama suur partitsioon vähem silindreid ja seega aitab kaasa kiiremale andme ligipääsule.

Flash mälud vs tavalised kõvakettad

Kui andmeid loetakse tavaliselt kõvakettalt siis kõigepealt peab kontroller aeglaselt paigutama lugemispea õigele rajale ja sis ootama, kuna ketta õige koht jõuab lugemispeani. Pooljuhtkettad loevad andmeid mikrokiipidest ja seetõttu on nad kiiremad kuna neis puuduvad liikuvad osad. Seega on defragmentimine pooljuhtketaste puhul ebasoodne. Pealegi on pooljuhtketaste limiteerivaks teguriks see, et neile saab kirjutada kindel arv kordi. Seega on defragmentimine isegi kahjulik pooljuhtketastele.

Windowsi süsteemitaaste punktid võivad kustuda defragmentimise käigus

Enamus defragmentimise programmid ja optimeerijad võivad Microsoft Shadow Copy vanimad taastepunktid kustutada. Kuna Shadow Copy peab meeles suurte failide liigutamist defragmentija poolt, siis võib Shadow Copyle antud maht ületada lubatud norme ja tänu sellele kustuda vanu taastepunkte niikaua, kuni etteantud maht saavutatud.

Defragmentimine ja optimeerimine

Lisaks defragmentimisele programmi faile, vähendab defragmentimise tööriist ka teiste programmide laadimiskiiruseid. Näiteks Windows 9x defragmentijas on kaasatud Intel Application Launch Accelerator, mis optimeerib programmid kettal, pannes defragmenditud programmid ja nendest sõltuvad programmid laadimise järjestuses. Kõvaketta välimised rajad suudavad andmeid edastada kiiremini. Sellepärast paigutatakse tihti kasutatavad failid välistele radadele, et parandada jõudlust. Kolmanda poole defragmentimise tööriist nagu näiteks MyDefrag, viib tihti kasutatavad failid välistele radadele ja siis alles defragmendib need.