Kohtvõrk

Ajalugu

Kui suured ülikoolid ja teaduslaborid hakkasid 1960. aastate lõpus üha rohkem arvuteid kasutama, tekkis vajadus kiire siseühenduse järele. Lawrence Radiation Laboratory tegi 1970 kokkuvõtte nende kasvavast võrgust Octopus.
1974 arendas Cambridge'i ülikool välja oma Cambridge Ringi, kuid sellest ei saanud edukat müügiartiklit.
1973–1975 arendati Xerox PARC-is välja Ethernet ja võeti sellele patent. 1976, kui süsteem oli PARC-is kasutusele võetud, kirjutasid Metcalfe ja Boggs Ethernetist kui kohalikele arvutivõrkudele mõeldud valmis andmevahetussüsteemist.
Datapoint Corporation lõi 1976 ARCNET-i ja avalikustas selle 1977. Esimesena paigaldati see 1977. aasta detsembris Chase Manhattan Banki New Yorgis.

Kaabliga ja kaablita kohtvõrk

Kaabliga ühendustel on kaks standardit: kuni 100 Mbit/s kiirust võimaldav 100BASE-T ja kuni 1000 Mbit/s (1 Gbit/s) võimaldav 1000BASE-T. Kaasaegsetel arvutitel on võrguliides sageli emaplaadile integreeritud. Etherneti kaablid võivad olla kui tahes pikad, kaotamata seejuures edastatava signaali kvaliteeti.
Traadita kohtvõrk (Wireless LAN ehk WLAN) on üks tavalisemaid ja lihtsamaid lahendusi internetiühenduse saamiseks. Arvutite ühendamiseks traadita võrku pole tarvis kaableid, seda tehakse vastava ruuteri abil. Andmeid saab edastada läbi seinte, põrandate ja muude objektide. Enamasti eelistavad sellist ühendust sülearvutite kasutajad. Traadita võrgu kiirused on juhtmega ühendustest väiksemad ja ruuteri signaal nõrgeneb võrdeliselt ruuteri ja võrguseadme kaugusega. Traadita kohtvõrguga saavad ühenduse luua kõik võrgu levialas asuvad vastava võrguseadme kasutajad. Ligipääsu piiramiseks kasutatakse traadita võrgu puhul võrguparooli.

Kohtvõrgu topoloogia

Kohtvõrgu topoloogia all vaadeldakse võrgukomponentide omavahelise ühendamise füüsilist ja loogilist viisi. Füüsiline topoloogia määrab ära, kuidas seadmed on füüsiliselt omavahel ühendatud, ja loogiline topoloogia näitab, kuidas andmed võrgus läbi seadmete liiguvad. Olenemata võrkude suurusest ja keerukusest koosnevad nad kolmest põhilülitusest: kahe seadme vaheline ühendus, siinühendus ja tähtühendus. Eristatakse siin-, ring-, täht- ja puutopoloogiat või nende kombinatsioone.

Tähttopoloogia

Kõik tööjaamad on ühendatud kaabliga ühe keskseadme külge, milleks on tavaliselt jaotur (HUB) või mõni muu sama tööpõhimõttega seade. Tähttopoloogia eelis on see, et kui ühel kaablil tekib mingi tõrge ja see lakkab töötamast, siis kõik teised kaablid jäävad sellest puutumata, ehk ühenduse kaotab ainult see seade, mille kaabel lakkas töötamast. Miinus on aga jaoturi keskseade. Kui see seade lakkab töötamast, siis lakkavad töötamast ka kõik sellega ühendatud kaablid ja seadmed.

Ringtopoloogia

Kõik tööjaamad ringtopoloogias on niinimetatud järgurid ja moodustavad suletud ringi. Erinevalt tähttopoloogiast ei ole ringtopoloogial lõpp-punkte. Järgur on kohtvõrku ühendatud tööjaama võrgukaart. Kuna iga kohtvõrku ühendatud tööjaama võrgukaart on järgur, siis kõik jaamad kordavad sama signaali ja võimendavad seda, isegi kui see ei olnud neile suunatud. Ringtopoloogia plussid on kerge ülesseadmine, suure andmekogusega hakkama saamine ja vigade kerge ülesleidmine. Miinused on aga andmete kopeerimine, kogu võrgu katkemine, kui kusagil tekib rike, ning selle suurendamine, mis eeldab kogu võrgu mahavõtmist ja uute seadmete lisamist.

Siintopoloogia

Siintopoloogia, mida vahel kutsutakse ka lineaarseks siintopoloogiaks, on lihtne viis, mis ühendab ühe kaabliga kõik tööjaamad, ehk kõik jaamad jagavad ühte ja sama kaablit. Kõik tööjaamad, mis on ühendatud selle kaabliga, näevad teiste sama kaabliga ühendatud tööjaamade liiklust. Kõige suurem miinus selle juures on just see sama ühe kaabliga ühendus. Kui see kaabel lakkab töötamast, siis kaotavad kõik ühendatud tööjaamad ühenduse.

Puutopoloogia

Puutopoloogia on loogiline arendus siintopoloogiast. See kujutab endast puukujulist hierarhilise struktuuriga sõlmede ühendust. Ühe kaabli külge on kinnitatud kõik tööjaamad. See topoloogia lubab võrgul laieneda dünaamiliselt ainult ühe aktiivse andmerajaga ükskõik millise kahe võrgu lõpp-punkti vahel.