google/wiki40b huggingface dataset:
Aseksuaalsus

Aseksuaalsus on seksuaalse külgetõmbe puudumine. Samuti madal või puuduv huvi seksuaalsete tegevuste vastu. Aseksuaalsust võib pidada seksuaalne sättumuse puudumiseks. Samas võib teda lugeda ka heteroseksuaalsuse, homoseksuaalsuse ja biseksuaalsuse kõrval üheks seksuaalseks sättumuseks. Aseksuaalsust saab kasutada ka mõistena, mis koondab enda alla erinevad aseksuaalsed subidentiteedid.
Aseksuaalsus erineb seksist hoidumisest ja tsölibaadist, mis on seotud käitumisega ning on enamasti motiveeritud inimeste isiklikest või religioossetest uskumustest. Inimese seksuaalne sättumus on erinevalt seksuaalsest käitumisest püsiv. Osa aseksuaalseid inimesi astuvad seksuaalsesse vahekorda vaatamata sellele, et neil puudub seksuaalne külgetõmme või huvi seksi vastu. Selleks võib olla mitmeid erinevaid põhjuseid. Näiteks soov end või enda partnereid rahuldada või saada lapsi.
Aseksuaalsuse kui seksuaalse sättumuse heakskiitmine teaduses on veel suhteliselt uus. Tegemist on kasvava uurimisväljaga nii sotsioloogias kui ka psühholoogias. Ehkki osa teadlasi liigitab aseksuaalsuse seksuaalseks sättumuseks, on neid, kes sellega ei nõustu.
Interneti ja sotsiaalmeedia laiema kasutuselevõtuga seoses on tekkinud erinevad aseksuaalsed kogukonnad. Neist tuntuim on David Jay poolt 2001. aastal asutatud Aseksuaalsuse Nähtavuse ja Hariduse Võrgustik (AVEN).
Paldiski ühisgümnaasium

‎
Paldiski ühisgümnaasium on eestikeelset põhi- ja keskharidust andev haridusasutus, mis asub Paldiskis Rae 56.
Enne 2013 kandis kool nime Paldiski gümnaasium.
Xi Jiang

Xi Jiang (西江; Xī Jiāng 'läänejõgi') on jõgi Hiina lõunaosas, Zhu Jiangi läänepoolne lähtejõgi, Lõuna-Hiina tähtsaim jõgi. 
Jõe pikkus on 2197 km (kaasa arvatud  Xun Jiang, Qian Jiang, Hongshui He ja Nanpan Jiang).  Valgla hõlmab 425 700 km². Keskmine vooluhulk on 7410 m³/s.
Xi Jiang on Jangtse ja Huang He järel pikkuselt Hiina kolmas jõgi ja vooluhulgalt Hiina teine jõgi. 
Jõgi saab alguse Yunnani provintsi idaosas Lianwan Shanis. Tema läte on Kunmingist kirdes ja Qujingist pisut põhjast. Jõgi voolab läbi Yunnani provintsi ning Guizhou ja Guanxi provintsi, millele ta on osalt piirijõeks, ning Guangdongi provintsi. 
Ta kannab algul Nanpan Jiangi, hiljem Hongshui He, Qian Jiangi ja Xun Jiangi nime. Ta voolab alguses lõuna poole, seejärel peamiselt ida poole. Xi Jiangi nime kannab jõgi alates Xun Jiangi ja Gui Jiangi ühinemiskohast Wuzhou juures (geograafilised koordinaadid 23°28′9″ N, 111°18′44″ E). Veel ida pool suubub temasse Sanshui juures Bei Jiang. Seal jõgi hargneb: peaharu voolab läbi Jiangmeni lõunasse ning suubub Macaust lääne pool Lõuna-Hiina merre (suudme geograafilised koordinaadid on 22°3′37″ N, 113°28′45″ E); peale selle hargneb Xi Jiang bifurkatsiooni käigus paljuharuliseks jõestikuks, mis Guangdongis läheb üle 177 km pikkuseks Zhu Jiangiks, mis suubub suure estuaarina Lõuna-Hiina merre. Jõe delta hõlmab 16 900 km².
Sojourner

Ülevaade

Kulguri nimi tähendab rändurit ja selle pakkus konkursil välja Connecticuti osariigist pärit 12-aastane V. Ambroise. Nimekonkursil jäi teisele kohale Marie Curie ja kolmandale Judith Resnik.
Sojourneril olid päikesepaneelid ja mittelaetavad akud, mis piirasid kulguri võimekust. Akude tühjenemisel sai kulgur tegutseda vaid päeval. Akud olid vajalikud ka selleks, et insenerid saaksid kulguri süsteeme Marsile lennu ajal kontrollida. Kulguri päikesepaneelide pindala oli 0,22 ruutmeetrit, nende efektiivsus 18% ja nende võimsus Marsil oli 16 watti. Paneelid pidasid vastu pakasele kuni −140 °C.
Teoreetiliselt oli baasjaam Pathfinder võimeline suhtlema kuni poole kilomeetri kaugusel asuva kulguriga ja Sojourner võis väljuda baasjaama levialast, kuid selle režiimi jaoks oli vajalik tarkvaramuudatus, sest baasjaam pingis kulgurit perioodiliselt. Kulgur ja baasjaam olid võimelised andmeid saatma ja vastu võtma, kuid nad ei saanud teha mõlemat korraga. Andmeid saadeti korraga kuni 2 kilobaiti.
Kulgur oli varustatud spektromeetriga, mis suutis tuvastada Marsi kivide ja tolmu kõiki komponente, peale vesiniku. Peale spektromeetri oli kulguril kaks kaamerat ees ja üks taga, aga kulguri liikumissuund otsustati Pathfinderi kaamera abil.
Sojourner kaalus 11,5 kg ja Marsi gravitatsioonis 4,5 kg.
Emanuel Rádl

Emanuel Rádl (21. detsember 1873 – 12. mai 1942) oli tšehhi bioloog ja teadusajaloolane.
Raija Siekkinen

Raija Siekkinen (õieti Raija-Liisa Hellsten-Laine; 11. veebruar 1953 Kotka – 7. veebruar 2004 Kotka) oli soome kirjanik.
Ta õppis Helsingi Ülikoolis kirjandust, rahvaluulet ja filosoofiat. Ta on töötanud raamatukogus, telefonikeskuses ja vabakutselise kirjanikuna.
Raija Siekkinen hukkus 7. veebruaril 2004 Kotkas tuleõnnetuse (oma kodu põlengus) tagajärjel.
Temast on kirjutanud raamatu Joel Haahtela ("Kadumispunkt") ja Fredrik Lång ("Dick, Docenten och Jane").
Eesti keeles on temalt ilmunud aastal 1987 "Elu keskpunkt" (tõlgitud raamatutest Tuomitut, Elämän keskipiste ja Pieni valhe) ja aastal 2007 "See oli nii" (originaalis Se tapahtui täällä). Mõlemad raamatud ilmusid sarjas "Loomingu Raamatukogu", tõlkijaks Piret Saluri.
Friedrich Gustav Bienemann (vaimulik)

Friedrich Gustav Bienemann (28. august/8. september 1794 Liepāja – 21. august 1863 Stuttgart) oli Eesti vaimulik.
Ta lõpetas Liepāja linnakooli. Usuteadust õppis ta aastatel 1815–1818 Königsbergi ülikoolis ja aastatel 1819–1821 Tartu Ülikoolis. Aastatel 1821–1824 oli ta Jelgava gümnaasiumi usuõpetuse ülemõpetaja. Ordineeriti 19. juulil/31. juulil 1825 õpetajaks.
Ta oli aastatel 1825–1855 (introdutseeriti 30. augustil/11. septembril 1825) Tartu Jaani koguduse ülemõpetaja. Oli aastatel 1825–1834 Tartu linna konsistooriumi assessor. Jäi 15. mail/27. mail 1855 emerituuri. Kolis pärast emerituuri jäämist Stuttgarti.

Isiklikku

Ta oli kaks korda abielus. Tema teise abikaasa Friederike Henriette Therese isa Christian Friedrich von Deutsch oli Tartu Ülikooli arstiteaduskonna professor ja aastatel 1809–1810 ülikooli rektor.
Bobr

Ajalugu

Bobri asulat mainitakse esimest korda aastal 1516. Aastast 1559 kuulus see Chodkiewiczitele. Aastal 1573 läks Bobr Pacide suguvõsa valdusesse, toona oli asulast saanud alev, mis kuulus Viciebski vojevoodkonda ja Orša maakonda.
Aastal 1614 oli Bobris õigeusu kirik, alevis oli ka kõrts. Bobri jõel asus vesiveski, asulas oli ka sild. Aastal 1699 sai Bobri omanikuks Benedict Sapieha, kes müüs aga järgmisel aastal alevi Lendorffidele. Aastal 1733 sai alevist Ogińskite valdus.
Poola jagamisel hakkas Bobr aastal 1793 kuuluma Venemaa Keisririigi koosseisu. Alev asus toona Mogiljovi kubermangus. Aastal 1828 hakkas alevis tegutsema tellisevabrik, aastal 1882 ehitati alevisse teine õigeusu kirik. Aastal 1885 oli Bobris kaks õigeusu kirikut ja üks katoliku kirik, kabel, sünagoog, 22 poodi. Laata peeti seal kolm korda aastas. Aastal 1904 hakkas tegutsema veel teinegi tellisetehas.
Aastast 1924 kuulus Bobr Valgevene NSV koosseisu. Aastal 1938 muudeti Bobri alev külaks. Aleviks sai Bobr taas 1941. aastal.
Rahvaste Ühendus

Rahvaste Ühendus (varem Briti Rahvaste Ühendus) on riikide ühendus, millesse kuulub 2017. aasta seisuga 52 riiki. Neist enamik on endised Suurbritannia kolooniad.
Rahvaste Ühendus hakkas kujunema Briti impeeriumi nõrgenedes. Alates 1887. aastast hakkasid impeeriumi liikmesalade peaministrid korrapäraselt kokku saama. 1926. aastal vastu võetud Balfouri deklaratsiooniga on Suurbritannia (metropol ehk emamaa) ja kõik tema dominioonid (Kanada, Austraalia, Uus-Meremaa, Lõuna-Aafrika Liit ja Iirimaa) võrdsed, ilma et ühelgi oleks teiste üle mingit võimu. Formaalselt astus see jõusse 1931 Westminsteri statuudiga.
Mõned riigid on Rahvaste Ühendusse tulnud ka väljastpoolt Briti impeeriumi. Namiibia oli 1920. aastast kuni iseseisvumiseni 1990 Lõuna-Aafrika Vabariigi kontrolli all. Kamerun kuulub Rahvaste Ühendusse alates 1995, ehkki Briti impeeriumi kuulus sellest ainult pisike osa. Mosambiigil ja Rwandal ei ole aga olnud seost Briti Impeeriumiga: Mosambiik oli Portugali asumaa ja Rwanda Saksa koloonia ja Belgia usaldusterritoorium.
Mitu riiki on oma liikmestaatuse ühenduses peatanud või koguni ühendusest lahkunud, ent pärast tagasi tulnud (Pakistan koguni korduvalt). Ainult Iirimaa (1949), Zimbabwe (2003), Gambia ja Maldiivid on liikmeskonnast lahkunud ega ole naasnud.
Hulk Briti impeeriumi alla kuulunud territooriume ei ole pärast iseseisvumist kunagi kuulunud Rahvaste Ühendusse. Need on kaks kolooniat (Aden ja Birma ning hulk protektoraate ja mandaatalasid: Araabia Ühendemiraadid, Bahrein, Egiptus, Iisrael, Iraak, Jordaania, Katar, Kuveit, Omaan ja Sudaan. Ka USA, mis lõi Briti impeeriumist lahku juba 1783. aastal, ei ole Rahvaste Ühendusega liitunud.
Rahvaste Ühendusse kuulub ligi 2 miljardit inimest ehk 31% maailma rahvastikust. Rahvuslik kogutoodang on 7,8 triljonit USA dollarit ehk 16% maailma majandusest. Rahvaste Ühenduse pindala on 21% maailma maismaast.
Ühenduse juht on Suurbritannia kuninganna Elizabeth II; see tiitel ei tähenda aga mingisugust võimu liikmesriikide üle.
Rahvaste Ühenduse mängud on osalejate arvu poolest maailma suurim spordiüritus pärast olümpiamänge.
Zialony Łuh

Ajalugu

Linnaosa on oma nime saanud samanimeliselt külalt, mis selle aladel varemalt asus. Külas oli ka samanimeline kõrts. Aastal 1971 oli külas 1040 elanikku ja selle maad liideti Minskiga aastal 1976.
Linnaosa asuti rajama aastal 1962, kuigi ehitust ei alustatud mitte Zialony Łuhis, vaid naaberkülas. Piirkond oli varem soine. Kaheksakümnendatel aastatel rajati neljas ja viies mikrorajoon, mis asuvad Ślapianka kanali lähistel terrassidel.
Tethyse ookean

Tethyse ookean oli Mesosoikumis ja Kainosoikumis ookean Gondwana ja Lauraasia hiidmandri vahel enne Atlandi ookeani avanemist.
Selle jäänused on tänapäeva Must meri, Araali meri ja Kaspia meri. Ka Vahemerd võib pidada Tethyse ookeani jäänukiks.
Tethyse ookeani kunagise olemasolu avastas Austria geoloog Eduard Suess aastal 1893. Ookean sai nime merejumalanna Tethyse, Okeanose abikaasa järgi.
Ojurahu

Ojurahu on Saare maakonnas Saaremaa vallas Eeriksaare küla alal Vilsandi lähedal Vilsandi rahvuspargis asuv 9,42 hektari suurune saar. Saare rannajoone pikkus on 3,34 kilomeetrit.
Rahu asub 400 meetrit Mihklirahust põhja pool. Saar on kivise pinnamoega, seal leidub rohumaad, põõsaid ja roostikku.
Saare koordinaadid on 58° 21′ N, 21° 52′ E.
Uus-Rootsi

Uus-Rootsi (rootsi Nya Sverige, soome Uusi-Ruotsi, ladina Nova Svecia, inglise New Sweden) oli Rootsi kuningriigi koloonia, mis paiknes Põhja-Ameerika idaranniku Delaware'i jõel aastatel 1638–1655. 
Esimene asundus oli Fort Kristina, nüüdne Wilmington USA Delaware'i osariigis, mis nimetati emamaa kuninganna Kristiina järgi. Uus-Rootsi hõlmas osa praegusest Delaware'i, New Jersey ja Pennsylvania osariigist. Rootslaste ja paarisaja soomlase kõrval oli asunike seas ka arvukalt hollandlasi. Samuti saabusid kolooniasse Rootsi sõduritena mõned sakslased.
1654. aastal saabus laevaga "Örn" Uus-Rootsi ka esimene Ameerika pinnale astunud eestimaalane Johan Schalbrick. Teise eestimaalasena jõudis Uus-Madalmaade halduskeskusesse Martin Hoffman 1657. aastal. Mõlemad olid pärit Tallinnast.
Uus-Rootsi viimane kuberner oli Johan Risingh.
1655. aastal vallutasid Uus-Rootsi hollandlased, kes omakorda 1664. aastal alistati Suurbritannia kuningriigi kolonisaatorite poolt Uus-Inglismaalt. Pärast seda rootslaste asumaad enam ei taastatud.
Reet Palm-Killing

Isiklikku

Tema abikaasa on Matti Killing.
Jessica Garlick

Jessica Julie Anna Garlick (sündinud 1981 Derbys) on Walesi pop-laulja. Ta sai tuntuks 2002. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel osalemisega, kus lauluga "Come back" esindas Suurbritanniat. Ta sai lauluvõistlusel kolmanda koha.
Pärast Eurovisiooni lauluvõistlust ta aktiivselt laulmisega ei tegelenud, vaid pühendus perele ning laste kasvatamisele. Ta töötab Birminghamis pedagoogina, annab noortele muusikatunde ning juhatab koolikoori. Intervjuudes on ta kinnitanud, et Eurovisioonist on tal vaid väga head mälestused ning Tallinn kui võitluse toimumispaik oli imekaunis.
Gregor Gysi

Gregor Florian Gysi (sündinud 16. jaanuaril 1948 Berliinis) on Saksa jurist ja vasakpoolne poliitik.
1970. aastal lõpetas Gregor Gysi Berliini Humboldti Ülikooli juristina. 1967. aastal astus ta Saksamaa Sotsialistlikku Ühtsusparteisse. Alates 1971. aastast tegutses ta Saksa DV-s advokaadina, doktorikraadi kaitses 1976. aastal. Advokaadina kaitses ta ka mitmeid režiimikriitikuid ja inimõiguste aktiviste (Rudolf Bahro, Robert Havemann, Ulrike Poppe, Bärbel Bohley). 1988–1989 oli ta Ida-Berliini Juristide Kolleegiumi esimees ja Saksa DV Juristide Kolleegiumi nõukogu esimees.
9. detsembrist 1989 kuni 4. veebruarini 1990 oli Gregor Gysi Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei/Demokraatliku Sotsialismi Partei (SED-PDS) esimees.  4. veebruarist 1990 kuni 30. jaanuarini 1993 oli ta Demokraatliku Sotsialismi Partei esimees. 1990. aasta märtsist kuni oktoobrini oli Gregor Gysi Saksa DV Rahvakoja (parlamendi) liige.
1990–2002 oli Gregor Gysi Saksamaa Liidupäeva liige, 1990–1998 oli ta seal Demokraatliku Sotsialismi Partei grupi esimees ja 1998–2000 fraktsiooni esimees. 2002. aasta 17. jaanuarist kuni 31. juulini oli ta Berliini majandusminister. Alates 2002. aasta augustist tegutses advokaadina.
Alates 2005. aastast on Gregor Gysi jälle Riigipäeva liige. Ta oli aastatel 2005–2015 Vasakpartei (Die Linke) parlamendifraktsiooni esimees, 
17. detsembril 2016 valiti Gregor Gysi Euroopa Vasakpartei esimeheks.

Isiklikku

Gregor Gysi isa Klaus Gysi (1912–1999) oli Saksa DV riigitegelane (kultuuriminister 1966–1973). Gregor Gysi õde Gabriele Gysi (sünd. 1946) on näitleja, 1985. aastal lahkus ta Saksa DV-st Lääne-Saksamaale.
Peter Mutharika

Arthur Peter Mutharika (sündinud 1940) on Malawi õigusteadlane ja poliitik, alates 31. maist 2014 Malawi president.
Ta on Demokraatliku Arengupartei esimees.
Ta on õpetanud mitmes ülikoolis ja olnud mitmes ministriametis, sealhulgas aastatel 2011–2012 välisminister.
Peter Mutharika vanem vend Bingu wa Mutharika oli Malawi president aastatel 2004–2012.
USS Franklin (CV-13)

19. märtsi õhurünnak

Enne 19. märtsi koidikut oli Franklin liikunud kõigest 80 km kaugusele Jaapani põhisaartest. Laevalt startisid lennukid Honshūd ja Kobe sadamat pommitama. Laeva meeskond oli kuue tunni jooksul 12 koda lahinguhäire saanud ja kapten alandas ohutaset, et mehed süüa ja puhata saaksid, siiski jäeti valvesse õhutõrje meeskonnad.
Ootamatult ilmus madalal olnud pilvedest välja kaks vaenlase lennukit, mis viskasid Franklini lennutekile kaks soomustläbistavat pommi. Üks pommidest maandus teki all olnud angaari ja teine tungis ahtris läbi kahe teki. Angaaris lõhkenud pomm tekitas suuri purustusi, lõi rivist välja juhtimiskeskuse ja tekitas suure tulekahju. Angaaris hakkas tulekahju ajal lõhkema ka seal asunud kütus ja laskemoon, mis halvendas olukorda veelgi. Põlevast angaarist pääses eluga kõigest kaks meeskonnaliiget.
Pärast rünnakut oli olukord kriitiline: laev oli 13 kraadi kreenis, raadioside ei töötanud ja lisaks olid tulekahjud kontrolli alt väljas. Paljud meeskonnaliikmed olid üle parda lennanud, surnud või haavatud. Mereväe ametlikel andmetel hukkus tol päeval 724 meeskonnaliiget ja 265 sai vigastada. Hiljem on ajaloolased hukkunute arvuks pakkunud 807 ja vigastatute omaks 487. See oli hukkunute arvu poolest halvim päev, mis ühele USA sõjalaevale osaks saanud. Sellest hullem oli ainult lahingulaev USS Arizona laskemoonaplahvatus Pearl Harbori rünnaku ajal, kus hukkus 1177 meest.
Siiski jäid sajad meeskonnaliikmed vabatahtlikult laevale, et see uppumisest päästa. Hukkunute arv oleks võinud olla suuremgi, kui meeskond poleks asunud kiiresti tulekahjusid kustutama ja haavatutele esmaabi andma. Laevale appi tulnud kergeristleja USS Santa Fe tõmbas merest välja üle parda paiskunud meeskonnaliikmed ja võttis pardale mittevajalikud meeskonnaliikmed ja haavatud. Siiski oli laeva päästmine raske ülesanne, sest peale raskete vigastuste oli ohuks ka laeva ruumidesse kogunenud kustutusvesi, mis ähvardas laeva uputada. Laev suudeti siiski päästa ja see on USA mereväe kõige raskemalt kannatada saanud lennukikandja, mis II maailmasõja üle elas.

Parandustööd

Raskeristleja USS Pittsburgh pukseeris laeva lahinguväljalt eemale, kuni viimane suutis oma mootorid käima saada ja sõitis omal jõul New Yorki remonti. New Yorki suunati laev seetõttu, et USA Läänekalda remonditöökojad olid ülekoormatud kamikaze'de kahjustatud sõjalaevade parandamisega.

Pärast sõda

Laev parandati, aga sõda sai vahepeal läbi ja laev aktiivsesse teenistusse enam ei naasnud. USS Franklin arvati teenistusest 1947. aastal välja ja kuigi merevägi soovis laeva moderniseerida, ei saanud need plaanid kunagi teoks ning laev lammutati 1966. aastal.
Türgikeelne Vikipeedia

Türgikeelne Vikipeedia (türgi keeles Türkçe Vikipedi) on Vikipeedia türgikeelne versioon.
Türgikeelne vikipeedia sai alguse 11. veebruaril 2002.
Seal on 332177 artiklit, millega see on artiklite arvult 30. keeleversioon.
Ranna mõis (Muhu)

Ranna mõis (saksa keeles Rannamois) oli rüütlimõis Saaremaal Muhu kihelkonnas.
Gert von Pistohlkors

Gert Olof von Pistohlkors (sündinud 17. detsembril 1935 Narvas) on baltisaksa päritolu Saksamaa ajaloolane.
Pistohlkorsi võib pidada prominentseimaks elusolevaks baltisaksa ajaloolaseks. Ta tegeleb nii Baltikumi keskaja, uusaja kui ka lähiajaloo uurimisega. 1994. aastal ilmus tema toimetamisel sarjas "Deutsche Geschichte im Osten Europas" kaalukas teos "Baltische Länder", mis on seni viimane baltisakslaste poolt kirjutatud Baltikumi (Eesti ja Läti) ajaloo üldkäsitlus.
1998. aastal sai Pistohlkorsist Tartu Ülikooli audoktor.
1999. aastal autasustati teda Eesti ajaloo uurimise eest Maarjamaa Risti III klassi teenetemärgiga.

Elulugu

Gert von Pistohlkohrs on endise mõisniku poeg.
Asus II maailmasõja ajal koos vanematega Saksamaale. Õppis 1955–63 Müncheni ja Göttingeni ülikoolis ajalugu ning inglise ja saksa filoloogiat, sooritas riigieksami 1965 Müncheni Ülikoolis, dr. phil. (1974, Göttingeni Ülikool), väitekiri "Ritterschaftliche Reformpolitik zwischen Russifizierung und Revolution. Histrorische Studien zum Problem der politischen Selbsteinschätzung der deutschen Oberschicht in den Ostseeprovinzen Ruβlands im Krisenjahr 1905". Oli 1965–73 Rosenheimis gümnaasiumiõpetaja, ühtlasi aastast 1966 Göttingeni Ülikooli assistent, aastast 1974 Göttingeni Ülikooli ajalooseminari õppejõud ja aastast 1986 akadeemiline ülemnõunik (sks keeles Akademischer Oberrat).

Teadustöö

Uurinud Balti rüütelkondade 1905.–1907. aastate poliitikat, Balti provintside poliitilist ajalugu Vene revolutsioonide ajajärgul, TÜ ajalugu ning Balti riikide maailmasõdadevahelist ajalugu. Ajaloolasena Reinhard Wittrami õpilane. Teenekas eesti, läti ja saksa ajaloolaste koostöö edendaja (Marburgi sümpoosionid, Balti ajaloolaste korrapärased kohtumised Göttingenis). USA Association for the Advancement of Baltic Studies (AABS) liige (1976), Balti Ajaloo Komisjoni esimees (aastast 1979), Läti Teaduste Akadeemia välisliige (1990), Herderi Instituudi kuratooriumi liige (aastast 1993). Üle 40 teadustrükise.
Ilves (perekond)

Ilves (Lynx) on loomaperekond kiskjaliste seltsi kaslaste sugukonnast.
Ilvesed kaaluvad 5–30 kg. Nad on keskmise suuruse ja pikkade jalgadega kaslased. Nad meenutavad suurt kassi. Pikkus ulatub 70 sentimeetrist (punailves) 130 sentimeetrini (euraasia ilves). 
Ilveste saba on lühike. Käpad on lumekingadekujulised, et oleks parem lume peal kõndida. Ilvestel on tihe karvkate, põskhabe, mis jätab neist pisut punnpõskse mulje, ja tavaliselt iseloomulikud mustad kõrvatutid. Karvastiku värv on väga varieeruv: kreemikasvalgest kuni tumepruunini. Värvus võib olla ühtlane, kuid ka täpiline või isegi triibuline. Rinnaesine on hele, sabaots must ja kõrvade taga on valge laik.  
Ilvesed on kiskjad, kes peavad jahti peamiselt küülikutele ja jänestele, kuid võivad rünnata ka suuremaid saakloomi, näiteks metskitsi. Kui aga neid eelistatud saakloomi ei ole, ei põlga nad ära väikseid närilisi, putukaid ja roomajaid. Ilvesed peavad peamiselt varitsusjahti, sest nad ei ole head jooksjad. Ilveste ööpäevane toiduvajadus on 2 kg. Suurt saaklooma võib ilves süüa päevade kaupa. Ta ei jäta järele midagi peale kontide, sisikonna, naha ja pea.
Territooriumi suurus sõltub saakloomade arvukusest. Ühe isaslooma maa-ala katab ühe või mitme emaslooma oma. 
Varakevadel algab ilvesel jooksuaeg. Pärast mitu päeva kestvaid pulmi pöördub isasloom oma tavaelu juurde tagasi, emasloom aga hakkab otsima eluaset. Ta toob kahe kuu pärast üksinda ilmale kaks-kolm poega. Pojad lahkuvad ema juurest teisel eluaastal.   
Olenevalt liigist ja alamliigist elavad ilvesed 10–20 aastat. Nad saavad suguküpseks teisel eluaastal ja jäävad paljunemisvõimelisteks elu lõpuni. 
Ilvesed on looduskaitse all. USAs on ilvesenahkadega kauplemine veel lubatud, kuid seda reguleerivad ranged seadused. Prantsusmaal on ilves reintrodutseeritud Vogeesidesse ja Juura mägedesse. Ka Saksamaale ja Šveitsi, kust ilvesed olid vahepeal välja surnud, on nad uuesti sisse toodud.
Pikka aega tunti ilvest tema tagasihoidlikkuse tõttu halvasti, mille tõttu tema kohta levisid õigustamatud kuuldused, mis tegid ilvesele kahju. Ilvest tuntakse täpsemalt alles viiskümmend aastat.
Toolse fosforiidimaardla

Toolse fosforiidimaardla on üleriigilise tähtsusega fosforiidimaardla, mis asub Lääne-Viru maakonnas Rakvere, Haljala ja Viru-Nigula vallas. Peale fosforiidi on maardlas ka teisi maavarasid (kompleksne maardla). Maardla pindala on 10 110 ha.
Tootsa kihi paksus on keskmiselt 2,8 m ja geoloogiliselt pärineb see kiht Ordoviitsiumi ladestu Pakerordi lademest. Fosforiidiks on maardlas nn oobolusliivakivi. Maardla katendi paksus on 5 – 55 m, olles väiksem maardla põhjaosas ja paksenedes lõuna suunas.
1993. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlused

1993. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlused olid IV kergejõustiku maailmameistrivõistlused. Need toimusid 1993. aasta 13.–22. augustil Saksamaal Stuttgardis.

Eestlaste osalemine

Eesti sportlasi osales 4: teivashüppaja Valeri Bukrejev (7. koht), kümnevõistleja Indrek Kaseorg (12. koht), odaviskaja Marek Kaleta (23. koht) ja tõkkejooksja Marek Helinurm (35. koht).
Malaka väin

Malaka väin on väin, mis ühendab Andamani merd Lõuna-Hiina merega ja eraldab Malaka poolsaart Sumatrast. 
Väina pikkus on umbes 800 kilomeetrit. Väina loodeosa on kuni 350 km laiune, kaguosa aga vaid umbes 2 km laiune. 
Sügavus on madalaimas kohas, väina kaguosas vaid 25 meetrit. Seetõttu ei mahu tanklaevad väina, vaid peavad Lomboki väina kaudu ringi minema. Malaka väinas tegutsevad mereröövlid. Piraatlust soodustavad tihe liiklus ning väikese meeskonnaga kaubalaevad.
Ajalooliselt on Malaka väina läbinud ka Vürtsisaartelt Euroopasse liikunud kaubalaevad.
Rita Raave

Rita (Riita) Raave (aastast 1976 Kaldoja; sündinud 6. aprillil 1951 Mõisakülas) on eesti näitleja.
Aastal 1974 lõpetas ta Tallinna Riiklikus Konservatooriumis näitlejaeriala.
Aastatel 1974–1998 töötas ta Eesti Draamateatris ja aastatel 1998–2004 Vanalinnastuudios.
Ta on mänginud ka filmides ("Corrida", "Nipernaadi", "Üks mu sõber") telelavastustes ("Millegi lõpp") ja seriaalides ("Salmonid").

Isiklikku

Tema abikaasa on olnud Hans Kaldoja. Praegune abikaasa on Enn Põldroos. Tema isa oli Kalev Raave, vennad Raivo Raave ja Riho Raave ning õde Anneli Raave-Sepp.
Rudolf von Engelhardt

Moritz Alexander Rudolf von Engelhardt (vkj 25. veebruar 1857 Tartu – 1913 Tartu) oli baltisaksa ja eesti arhitekt.
Engelhardt sündis Tartu Ülikooli teoloogiaprofessori Gustav Moritz Constantin von Engelhardti (1828–1881) ja Amalie Helena Alexandra von Oettingeni (1835–1914) pojana.
Engelhardt õppis Darmstadti Polütehnikumis ja Peterburi Kunstide Akadeemias (lõpetas 1883. aasta).
Alates 1894. aastast töötas Engelhardt Tallinnas ning õpetas Tallinna Peetri Reaalkoolis joonistamist ja joonestamist.
Tšerkessid (koondmõiste)

Tšerkessideks laias mõttes nimetatakse adõgeesid, kabardiine ja tšerkesse ning nende lähedasi sugulasrahvaid.
Lähis-Idas arvatakse tšerkesside alla ka abhaasid ning mõnikord ka teised pärast Põhja-Kaukaasia vallutamist Venemaa poolt (1864) sinna ümber asunud rahvad. Pagulusse läks umbes 80% elanikkonnast.
Süürias, Jordaanias, Iisraelis, Iraagis, Türgis ja mujal Lääne-Aasias elab umbes 1,2 miljonit tšerkessi.