PT-76

Ajalugu

Teises maailmasõjas kasutas Punaarmee mitut tüüpi ujuvaid kergetanke (T-40, T-60, T-70 ja T-80), lisaks lendliisi eest saadud kergetanke. Sõja lõpus oli Nõukogude Liidul 8800 kergetanki.
Esimene pärast sõda valmistatud kergetank oli K-90. See kaalus 10 tonni ja oli ehitatud suurtükiveduk M-2 veermikule. 140-hobujõuline karburaatormootor GAZ-201 paiknes masina esiosas. Tanki maksimaalne kiirus oli 43 km/h. Soomus oli õhuke, ulatudes kõigest 15 millimeetrini. Pearelv oli 76 mm kahur LB-70G. Vees liikus tank sõukruvide abil. Tanki peakonstruktor oli A. Kravtsov. Tootmisse see tank ei läinud.
PT-76 eelkäija oli Objekt 740, mille kallal töötati Tšeljabinski Kirovi tehase konstrueerimisbüroos Nikolai Šašmurini juhtimisel. Aastast 1951 algasid tööd PT-76 kallal. Projekti kiitis heaks Nõukogude armee 1952. aastal. Seeriatootmine algas 1953. aastal Stalingradi traktoritehases (praeguses Volgogradi traktoritehases) ja võeti relvastusse 1954. aastal.

Hilisemad katse-ujuvtankid

1960. aastate alguses valmistati täiesti uue konstruktsiooniga kergetank Objekt 906 nime all. Tanki kere oli 30 mm paksusest alumiiniumist, torn 15 mm paksusest terasest. Mootor oli 300-hobujõuline diiselmootor D-6-300M, tanki maksimaalne kiirus oli 75 km/h. Pearelv oli 85 mm kahur D-58 koos 15 mürsku mahutava laaduriga. Neid tanke tähistati ka nimega PT-85. Lisaks projekteeriti üks 90 mm kahuriga versioon PT-90, kuid seda ei ehitatud valmis. Kuigi PT-85 oli tehniliste andmete poolest PT-76-st üle, ei läinud see siiski tootmisse.
1975. aastal ehitati Volgogradi traktoritehases ja Kuragini tehases M3 (masina- või mehaanikatehas) veel kaks katsetanki. Mõlemad olid relvastatud 100 mm kahuriga 2A48 ja 400-hobujõulise diiselmootoriga. Tankide tippkiirus oli 70 km/h. Kuragini tehase tanki peakonstruktor oli A. Blagonrarov ja selle tähis oli Objekt 685. Kere oli valmistatud terasest, torn titaanisulamist, masin kaalus 16,5 tonni.
Volgogradi tehase tanki nimi oli Objekt 934. See, üleni alumiiniumsulamist masin kaalus 17,5 tonni. Kumbki tank ei läinud tootmisse.

Kirjeldus

PT-76 kere meenutab paati ja on küllalt lame, tema torn on kausjas. Tankiroomikul on kuus maanteeratast, tugirattad puuduvad. Tankil on 240-hobujõuline kuuesilindriline neljataktiline kompressorita diislikütusel töötav reasmootor В-6 (В-6Г, В-6П ja В-6Б), mis võimaldab sõita maal kuni 44 km/h ja vees kuni 10 km/h. Samal ajal toodetud kesktank T-54 sõitis maal kuni 50 km/h. PT-76 käiguvaru on maal kuni 260 km, vees kuni 100 km.
Meeskond koosneb kolmest liikmest: juht on ees keskel, komandör (täidab ka sihturi ülesandeid) ja laadija on tornis. Komandör on kahurist vasakul ja laadija paremal. Torni peal on komandörile ja laadijale mõeldud topeltluuk. Juhi istme all on varuluuk hädaolukorras kasutamiseks.

Relvastus

PT-76 põhirelv oli algselt 76,2 mm vintrauaga kahur D-56T, mis põhines Teise maailmasõja ajal T-34-l ja KV-1-l kasutatud sama kaliibriga kahuril. Kuna selle kahuri peamine puudus oli stabilisatsiooni puudumine, siis asendati see varsti stabiliseeritud variandiga D-56TM. Alates 1959 hakati seda modifitseerima ja mudeli uueks nimeks sai D-56TS.
Kahuri kõrval asub 7,62 mm kuulipilduja SGMT. Mõnele masinale on paigaldatud 12,7 mm õhutõrjekuulipilduja.
Kahuri laskekiirus on 6–8 lasku minutis. Laskemoona moodustavad 40 mürsku, millest 24 on kildmürsud, 4 alakaliibrilised soomustläbistavad trasseermürsud, 4 soomustläbistavad trasseermürsud ja 8 kumulatiivlaenguga mürsud. Maksimaalne laskeulatus on 4 km. Soomustläbistavad mürsud suudavad 2 km pealt läbistada kuni 60° nurga all 60 mm paksuse soomuse. Modifitseeritud kahuritega suudetakse samadel tingimustel läbistada kuni 75 mm paksuse soomuse.
Nagu enamikul Nõukogude tankidest, on ka PT-76 kahurit võimalik suhteliselt vähe allapoole suunata ja see on selle peamine puudus.

Kaitse

PT-76 soomus on valmistatud külmvaltsitud terasest. Kerel on see kuni 13 mm ja tornil kuni 15 mm paks. Selline soomus kaitseb tavaliste käsitulirelvade, kuid mitte raskekuulipildujate eest. Erinevalt enamikust selle aja Nõukogude tankidest puudub PT-76-l massihävitusrelvade-vastane kaitse.

Liikumine vees

Tank liigub vees veepaiskurite abil. Liikuda saab nii edas- kui ka tagurpidi. Ka pööramine käib veepaiskurite abil. Vees sõites tõstetakse üles lainemurdja, mis muidu on klapitud nina peale maha. Lainemurdja ülestõstmine ja kahe elektrilise pilsipumba töölepanek on ainsad vajalikud tegevused enne vettesõitmist.
Lisaks pilsipumpadele on hädaolukordadeks olemas veel käsipumbad. Tänu pumpadele suudab tank jääda vee peale ka siis, kui on saanud tabamuse või lekib mõnel muul põhjusel.

Kasutamine

PT-76-t kasutati Nõukogude Liidus ja Varssavi Lepingu Organisatsiooni maades standardse luuretankina, veetakistuste ületamiseks ja merejalaväe dessandi toetusmasinana. Tänapäeva Vene armees on PT-76 rolli üle võtnud BMP-1, mille põhiline puudus on suurekaliibrilise pearelva puudumine. Praeguseks on PT-76 kasutusel vaid vähestes Vene armee üksustes, kuid see on laialt levinud arengumaade sõjavägedes.

Vietnami sõda

Vietnami sõjas kasutas Põhja-Vietnami armee tanke T-54, T-55, Tüüp 59, Tüüp 63 ja PT-76.
Põhja-Vietnami armee soomusvägede esimene õnnestumine oli Lang Vei lahing 6.–7. veebruaril 1968. 13 PT-76-t Põhja-Vietnami armee 202. soomusrügemendist juhtisid rünnakut erivägede laagri vastu, kus paiknesid 24 rohelist baretti ja 500 maakaitseväelast. Kaitsjad kasutasid tankitõrjerelvi M72 LAW ja kutsusid lähedal asunud Khe Sanhi baasist abi. Khe Sanh oli samuti piiramisrõngas ega saanud aidata. Viimased ellujääjad Lang Veis murdsid piiramisrõngast välja ja evakueeriti kopteritel.
Esimene tank tanki vastu lahing toimus 1968. aasta keskel, kui USA luurelennuk märkas Ben Hai jões demilitariseeritud tsoonis PT-76-t, mida selle meeskond pesi. Lennujuht edastas andmed lähedal paiknenud 3. merejalaväe tankipataljoni üksusele, mis oli relvastatud M48 Paton tankidega. Lennukit kasutati tulejuhtimiseks ja üksus tulistas PT-76 pihta kolm lasku, tabades kolmandaga. Tankimeeskond jättis oma sõiduki maha. Mõne aja pärast lendasid mahajäetud tankist üle mõned F-4 Phantom lennukid, kes seda samuti märkasid. Laskemoona kokku hoidmata pommitati tank puruks.

Ben Heti lahing

3. märtsi 1969 öösel ründas Põhja-Vietnami armee USA erivägede 202. soomusrügementi Ben Heti laagris, et hävitada sealsed suurtükid. Üks PT-76 sõitis miinile, hoiatades sellega laagrit. Lisaks süütas plahvatus mitu PT-76-t põlema. Lahinguvälja valgustati rakettidega. Üks PT-76 suutis kahuri välgatuste järgi sihtides tabada üht M48 Patton tanki otse torni pihta, tappes kaks meeskonnaliiget ja haavates veel kaht. Üks Patton suutis sama tehnikat kasutades hävitada teise lasuga ühe PT-76. Hommikul oli lahinguväljal kahe PT-76 ja ühe BTR-50 vrakk. Eemalt leiti veel mõned mahajäetud masinad.

TOW-rakett esmakordselt lahingus

24. aprillil 1972 saabus Vietnamisse rühm kahe helikopteriga UH-1B, millele olid eksperimentaalselt kinnitatud tankitõrjeraketid XM26 TOW. Meeskonda saatsid tehnikud ettevõtetest Bell Helicopter ja Hughes Aircraft Corporation. Üksus nimetati 1st Combat Aerial TOW Teamiks ja paigutati Tây Nguyêni, et seal relvakatsetusi sooritada. Alates 2. maist otsiti iga päev vaenlase soomusmasinaid. 9. mail ründasid Põhja-Vietnami soomusüksused Ben Heti laagrit. TOW-üksus hävitas 3 PT-76-t ja lõi rünnaku tagasi.
26. mail üritas Põhja-Vietnami armee Kontumi linna tagasi vallutada. TOW-dega varustatud helikopterid toodi kohale esimestena. Põhja-Vietnami tankid liikusid peaaegu takistamatult läbi linna. Konventsionaalne õhurünnak oli liiga riskantne, kuna see ohustanuks sõbralikke vägesid. Kuid TOW-raketid osutusid heaks tankide noppimise vahendiks. Kaks helikopterit suutsid päeva jooksul hävitada 9 vastase tanki ja vigastada üht (5 hävitatud tanki olid T54/55- ning 4 hävitatud ja 1 vigastatud tank PT-76-tüüpi). Kuu lõpuks olid helikopteritelt lastud TOW-raketid hävitanud 47 sihtmärki, millest 24 olid tankid.

Muud konfliktid

Tanki PT-76 kasutati ka 1965. ja 1971. aasta India-Pakistani sõdades. Kuigi PT-76 oli 1971. aastaks juba vananenud, mängis see tänu arvulisele ülekaalule ja paremale taktikale olulist rolli India võidus Pakistani üle. Idarindel (Bangladeshi piiril) osutusid PT-76-d ülekaalukalt paremaks Pakistani M24 Chaffee tankidest, kuid läänerindel jäid nad oluliselt alla tankidele M48 Patton ja Tüüp 59, eriti otsustavas Cyhambi lahingus.
PT-76-t kasutati ka Kuuepäevases sõjas 1967, kui Iisraeli armee hävitas või hõivas umbes 200 Egiptuse tanki T-54, T-55 ja PT-76. Yom Kippuri sõjas kasutas Egiptuse 135. merejalaväebrigaad tanke PT-76 Suure Mõrujärve ületamiseks.
Jugoslaavia sõdades kasutasid Jugoslaavia Rahvaarmee ja hiljem Krajina serblaste armee PT-76 tanke 1991 Sloveenia sõjas ja 1991–1995 Horvaatia iseseisvussõjas.

Tootmine

PT-76 oli tootmises aastatel 1951–67 ja neid valmistati 12 tuhat tükki. Lisaks tehti selle põhjal teisigi soomukeid. Umbes 2000 masinat eksporditi Ida-Euroopasse, Aasiasse, Aafrikasse ja Lähis-Itta.