google/wiki40b huggingface dataset:
Pärnamäe tee

Pärnamäe tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Iru, Laiaküla, Lepiku ja Mähe asumis ning Harjumaa Viimsi valla Laiaküla ja Pärnamäe külas.
Pärnamäe tee algab Narva maanteelt Pirita jõe Iru silla lähedalt ning kulgeb põhja-loode suunas Tallinna linna piires umbes 4 km pikkuselt ning kulgeb siis linna piirilt umbes 2,3 km pikkuselt Viimsi valla Pärnamäe külas kuni Aiandi tee ja Lubja tee ristmikuni. 
Pärnamäe tee on üks Pirita linnaosa jaotusmagistraalidest, mis ühendab Pirita linnaosa Lasnamäe linnaosa ja Viimsi vallaga. Pirita linnaosa üldplaneering näeb ette Pärnamäe tee perspektiivse laiendamise, nii et mõlemas sõidusuunas kulgeks kaks sõidurada. Üldplaneeringu kohaselt säilitatakse Pärnamäe tee äärne ala Kõlviku teest Narva maanteeni haljaskoridorina.
Pärnamäe tee äärde jääb Pärnamäe kalmistu.
Pärnamäe tee on nime saanud 6. oktoobril 1953 Pärnamäe järgi.
Leetopiss

Leetopiss (ajalookirjanduses ka letopiss, ebakorrektselt le(e)topis; kirikuslaavi keeles ле́топись või летописание) on vanavene kroonika, mis sisaldab mingi ajaloolise sündmuse kirjeldust. Leetopissides on sündmused esitatud aastate kaupa ja need algavad sageli fraasiga "aastal ..." ("в лето …").
Bütsantsis olid leetopisside analoogid kroonikad ja keskaegses Lääne-Euroopas annaalid või kroonikad.
Leetopisside koostamist alustati 11. sajandi teisel poolel. Samas pärineb näiteks enamik 11. sajandi sündmusi käsitlevate leetopisside redaktsioone alles 15. sajandist. Seejuures võtsid leetopisside ümberkirjutajad arvesse oma kaasaegseid olusid, kuna keskajal ei kujutletud minevikku teistmoodi ajana. Neis kajastuvad ka Vene valitsejate arusaamad minevikust või see, kuidas nad tahtsid seda näha lasta. Seetõttu ei peeta leetopisse täiesti usaldusväärseteks allikateks. Siiski polnud tol ajal kombeks oma eelkäijate tegusid suurendada ning sarnaselt tolleaegse Lääne-Euroopa ajalookirjutusega oli tegu ennekõike kristlusest motiveeritud teostega.
2006. aasta San Marino Grand Prix

2006. aasta Vormel 1 etapp San Marino Grand Prix toimus 23. aprillil Imolas.
Põhivõistlusel alustas esikohalt seitsmekordne maailmameister Michael Schumacher, kellele see oli karjääri 66. kvalifikatsioonivõistluse võit. Kvalifikatsioonivõistluse teise aja sõitis välja Jenson Button ja kolmanda Rubens Barrichello. Maailmakarikasarja liider Fernando Alonso startis viiendalt positsioonilt.
Vaalamäe

Vaalamäe on paikkond Viljandi maakonnas Põhja-Sakala vallas Kobruvere ja Vastemõisa küla alal.
1920ndatel ja 1930ndatel oli asula küla staatuses (Aleksandri ja hiljem Vaalamäe küla).
Kaheksanda Kraadi väin

Kaheksanda Kraadi väin on väin, mis ühendab Araabia merd Lakadiivi merega ja eraldab Lakadiive Maldiividest.
Väina laius on 114 km.
Nimi tuleneb sellest, et väin asub kaheksandal põhjalaiuskraadil.
Johann Mahmastal

Johann Mahmastal ehk Johann Mahmastol (10. aprill 1891, Narva – 2. veebruar 1942, Bagarjak, Tšeljabinski oblast) oli nõukogude diplomaatiline kuller. 1926. aastal lõi tagasi kuritegijate kallaletungi Läti territooriumil koos Theodor Nettega ametiülesannete täitmisel, sai haavata.
Tema järgi kandis Narva Suur tänav aastani 1994. nime Mahmastali tänav.
Renata Sõukand

Renata Sõukand (sünninimi Renata Koba; sündinud 4. aprillil 1974) on eesti bioloog, kultuuriantropoloog ja semiootik.

Teadustöö

Põhisuunad on ökosemiootika, maastiku tajumine ravimtaimede allikana, etnomeditsiin, kohalikud keskkonnaalased teadmised ja etnobotaanika.

Publikatsioone

Üle 100 teadustrükise.
Lauri Luik

Haridus

Lauri Luik on lõpetanud Haapsalu Wiedemanni Gümnaasiumi 2000. aastal ning  Tallinna Tehnikaülikooli arvuti- ja süsteemitehnika erialal aastal 2004. 2009. aastal kaitses ta samal erialal magistrikraadi.

Tegevus ühingutes

Luik on Maaelu Edendamise Sihtasutuse nõukogu liige, Hasartmängumaksu Nõukogu esimees, EELK Haapsalu Püha Johannese koguduse nõukogu liige ning Eesti Koolispordi Liidu president.

Poliitiline tegevus

Lauri Luik on Eesti Reformierakonna liige alates 2000. aastast. Ta oli Haapsalu Linnavolikogu liige aastatel 2002–2007, samuti valiti Haapsalu Linnavolikokku 2009. aastal. Aastatel 2005-2011 oli Luik Reformierakonna juhatuse liige ning aastal 2007 sai temast XI Riigikogu liige. Ta kandideeris ka 2011. aasta Riigikogu valimistel, sai 1931 häält ja osutus valituks ka Riigikogu XII koosseisu. Luik on Riigikogu kultuurikomisjoni liige.
Luik kandideeris 2015. aasta Riigikogu valimistel valimisringkonnas nr 5, sai 855 häält ning osutus valituks kompensatsioonimandaadiga.

Töö kultuurikomisjonis

Lauri Luik on osalenud Riigikogu kultuurikomisjoni liikmena põhikooli- ja gümnaasiumiseaduse  ja kõrgharidusreformi  väljatöötamisel ning vastutab kutseharidusasutuste seaduse  menetluse eest.

Palvushommikusöögid

2012. aastal jäi Luik ajakirjandusele silma usuliste välisreisidega: jaanuaris käis ta maksumaksja kulul palvushommikusöögil Ameerika Ühendriikides, oktoobris soovis aga minna palvushommikusöögile Ugandasse, kuid see reis jäi siiski ära.

Tegevus sportlasena ja sporditegelasena

Lauri Luik on harrastanud korvpalli ja kergejõustikku. 1995. aastal tuli ta Eesti meistriks automudelismis (klassis U15). 2002. aastast on ta Kergejõustikuliidu spordikohtunik (C-kategooria). Ta tuli 2008. aastal maratonijooksus parlamendiliikmete maailmameistriks (aeg 2:57.00). Oma praeguse tippmargi jooksis ta mais 2011 Riia maratonil, milleks on  2.49,19.
Luik oli aastail 2007–10 Läänemaa spordiliidu Läänela president ning aastast 2011 juhib ta Eesti Koolispordi Liitu.
Manoel de Oliveira

Manoel de Oliveira (11. detsember 1908 Porto – 2. aprill 2015 Porto) oli Portugali filmirežissöör.
Tema esimene film oli lühifilm "Douro, faina fluvial" aastast 1931. Esimene täispikk mängufilm, "Aniki-Bóbó" valmis 1942.
Aastatel 1985 ja 2004 pälvis ta Veneetsia filmifestivali elutöö auhinna.
Aastal 1999 sai ta Cannes'i filmifestivali žürii auhinna. 2008 pälvis ta elutöö eest Kuldne Palmioksa.
2009. aastal valmis tal film "Singularidades de uma Rapariga Loura".
Paikuse Põhikool

Paikuse Põhikool on põhikool Pärnu maakonnas Pärnu linnas Paikuse alevis. Kooli direktor on Aare Külaots.
Kool asutati 1990 Paikuse Algkoolina. Aastast 1995 kannab kool nime Paikuse Põhikool.
Rahvusvaheline Biosemiootika Ühing

Rahvusvaheline Biosemiootika Ühing (International Society for Biosemiotic Studies) on biosemiootika alal tegutsevate uurijate ülemaailmne organisatsioon. Ühing asutati aastal 2005. Ühingu ajakiri on Biosemiotics, mis hakkas ilmuma aastal 2008. Ühingu aastakonverentsideks on saanud Gatherings in Biosemiotics.
Ühingu esimene president oli Jesper Hoffmeyer, asepresident oli 2005–2012 Donald Favareau, alates 2012 Timo Maran. Alates aastast 2015 on president Kalevi Kull ja asepresident Donald Favareau.
Erebos

Erebose päritolu ja järglased Hesiodose järgi

Hesiodose "Teogoonia" (116–121) järgi oli alguses pimedus, mis tekkis Chaosest (haigutavast õõnsast ruumist). Nende ühtest tekkisid öö (Nyx), päev (Hemera), õhk (Aither) ja Erebos, maa sügavuse pimeduse kehastus. Robert von Ranke-Gravesi järgi tekkisid seejärel Nyxi ja Erebose ühtest uni (Hypnos) ning maailma pahed: häving (Moros), vanadus, surm (Thanatos), tüli (Eris), vihkamine, viletsus ja loobumine, samuti Nemesis, moirad ja hesperiidid, kelles ilmnevad siin kuujumalanna ohtlikud aspektid, kuid ka rõõm, sõprus ja kaastunne. Nyxi ja Erebose poeg on ka Charon. Nyxi ja Erebose tütreks peetakse ka Styxi, kes aga on teise versiooni järgi Okeanine nime all Okeanos ja Tethyse vanim tütar.

Erebos kui Hades

Sageli hüüti Ereboseks ka allmaailma jumalat Hadest.

Erebos kui allmaailma osa

Mõnes hilisemas legendis oli Erebos allmaailma (Hadese) eriti pime osa, kuhu surnud satuvad vahetult pärast surma. Charon viib nad sealt üle Acheroni jõe allapoole Tartarosse, mis on päris manala. Erebos ümbritseb Tartarost.
Mõnikord samastati Erebost Tartarosega.
Mõnikord samastati Erebost Hadesega ning jaotati kaheks osaks: Tartaroseks ja Elysioni väljadeks.
Hesiodose "Teogoonias" mainitakse Erebost ka kui kohta, kuhu Zeusi poolt suitseva välguga tabatud Menoitios kukkus (514–516).

Nime päritolu

Nime päritolu kohta on kaks teooriat. Ühe järgi tuleneb see indoeuroopa algkeele sõnast *h₁regʷos ning vastab vanapõhja sõnale rökkr 'pimedus'. Teise teooria järgi pärineb see nimi semiidi sõnast, mis tähendab päikeseloojangut või õhtut (heebrea erebh, akadi erebu). Viimasega on seostatud ka nime Europe.
PostGIS

Enne PostGISi – 2000

PostgresSQL sisaldab geomeetrilisi andmetüüpe, mis on limiteeritud võimalustega geoinfosüsteemide andmetele ja nende analüüsimiseks. Geomeetria andmetüüp on loodud akadeemilisteks uuringuteks ja sobib paremini arvutigraafika kui GISi jaoks.
Refractions osutas aastatel 2000 ja 2001 andmehaldusteenust Briti Columbia omavalitsusele. Enamus tööst tehti andmete salvestamise abil failidesse, aga ruumilise analüüsi jaoks oli selline meetod keeruline. Kohandatud andmebaasiga on palju lihtsam hallata ruumilisi andmeid. 
OpenGIS dokument annab ruumiandmete sisestamiseks andmebaasi kaks võimalust: kohandada geomeetria relatsioonilisse mudelisse või luua andmetüüp "geomeetria". Valiti lihtsam moodus – geomeetriliste andmete tükeldamine ja kohandamine olemasolevatesse andmetüüpidesse. Selline meetod muutis süsteemi väga aeglaseks. 2001. aastal otsustati koostada andmetüüp "geomeetria".

Varajane PostGIS

Andmebaasihaldurina kasutati Postgresi, mis lubab lisada uusi andmetüüpe. Uue andmetüübi lisamisega oli andmetele ligipääs 100 korda kiirem kui relatsioonilises mudelis ja 10 korda kiirem kui BLOBis ehk suur kahendobjekti süsteemis. Lisaks loodi ruumiindeks, mis võimaldaks kiireid päringuid ja alamhulgana suuri tabeleid. Selleks kasutati Postgresis olemasolevat indeksserimismeetodit R-puu abil. Pärast indeksi valmimist oli võimalk millisekundite jooksul ligi pääseda andmetele, mis olid mitme miljonilises ruumikirjetega tabelis. Esimene versioon PostGIS 0.1 tehti avalikuks 31. mail 2001.

Funktsioonid

PostGIS kasutab kõige väiksemat geomeetria ja indeksite esituse struktuuri, et maksimeerida jõudlust. Väiksemad andmepaketid kiirendavad andmeedastust ja võimaldavad hoida rohkem infot vahemälus, kus see on lähemale protsessorile, et parandada kiirust. Ruumiliste andmete salvestamine andmebaasi lubab lihtsat ligipääsu andmetele kõikides programmides, mis oskavad suhelda SQLis. PostGIS realukustus võimaldab mitmel protsessil kirjutada ruumiandmete tabelisse ilma tervikut teadmata ja garanteerides andmete terviklikkuse. PostGIS sisaldab täiskomplekti geomeetriliste päringute operatsioone. Lisaks on päringud kiirendatud R-puu indeksi abil, mis on täielikult PostgreSQLi päringute planeerimisse sisse ehitatud. GISi analüüsi saab läbi viia kasutades ruumilisi ühendusi, puhvrit, ristumisi, hulknurkade ja joonte koostamist ning veel teisi funktsioone. PostGIS toetab andmete importi OGC vahenditega MapInfo tab, dgn, dxf, GML ja teistest failivormingutest ning samuti saab eksportida andmeid paljudesse vormingutesse. PostGIS sisaldab selliseid geomeetria tüüpe nagu punkt, joon, hulknurgad, punktid, jooned, hulknurgad ja geomeetriliste objektide kogumit. Samuti sisaldab PostGis ruumiliste andmete tehteid mõõtmete jaoks nagu pindala, vahemaa, pikkus ja perimeeter. Lisaks veel georuumilised tehted nagu ühend, vahe, sümmeetriline vahe, puhver.
Visarid

Kunstirühmitus Visarid (1967–1972) tekkis Tartu Ülikooli kunstikabineti baasil, mille juhatajaks oli aastatel 1962–1975 Kaljo Põllu. Rühmitus määratles oma tegevuse eesmärke manifesti kaudu, kus oli kirjutatud ka rahvusliku kultuuri omapärast, harmooniast ja tasakaalust. Visarite ajalugu on ka tolleaegse Tartu Ülikooli kunstikabineti ja sealse aktiivsuse ajalugu – kunstiõpetus, näitusetegevus, kunstikabineti tõlkekogumikud (ehk laualehed), ekskursioonid, diskussioonid, ülikool.
Kuigi Visarid tegelesid aktiivse koostöö ajajärgul intensiivselt loominguga, on aja proovile paremini vastu pidanud nende valgustuslik tegevus: kaasaegse kunsti rahvusvaheliselt tunnustatud käsitluste tõlkimine ja levitamine käsikirja meetodil, läbi “raudse eesriide” kontaktide loomine kuulsate kunstni­kega, võimalikult usaldusväärse kaasaegset kunsti puudutava informatsiooni hankimine ja selle levitamine.
Visarid kui kunstirühmitus oli kunstikabineti tegevuse loogiline tagajärg. Kaljo Põllule ei tähendanud kunstikabineti juhatajaks olemine ainuüksi töökohta, vaid ta ühendas selles kolm loomulikku elementi – kaasaegse kunsti ajaloo- ja teooriaõpetuse, vaba kunstiõppe süsteemi paljudele huvilistele ning laiapõhjalise ja loomingulise kunstirühmituse, kelle eesmärgiks tegelda kaasaegse kunstiga tugines professionaalsel suhtumisel loomingusse. Ilma Visariteta oleks Kaljo Põllu töö jäänud poolikuks, kunstikabinetil oleks puudunud praktikasse viidud tegevuse mudel.
Tartu kunstirühmituse Visarid asutajaliikmed olid Kaljo Põllu, Enn Tegova ja Peeter Lukats. Rühmitusse kuulusid veel Lembit Karu, Jaak Olep, Rein Tammik, Peeter Urbla, Asta Põldmäe (Hiir), Kaur Alttoa ja Toomas Raudam.
Nimi „Visarid” tähendab Simuna kihelkonna murrakus „rahulolematud”.
Apollo juhtimis- ja teenindusmoodul

Apollo juhtimis- ja teenindusmoodul oli koos kuumooduliga üks kahest kosmoselaevast, mida kasutati Apollo programmis astronautide Kuule viimiseks. Laeva ehitas NASA tellimusel North American Aviation. Laev sooritas kolm suborbitaalset katselendu ja 12 kosmoselendu. Erinevad Apollo juhtimis- ja teenindusmoodulid käisid Kuul kokku 9 korda.
Peale Apollo programmi lõppu kasutati laeva Skylabi programmis, kus ta toimetas astronaute kosmosejaama ja tagasi. Laeva kasutati viimast korda Apollo-Sojuzi testprojektis.
Apollo juhtimis- ja teenindusmoodul koosnes kahest osast: juhtimismoodul, milles elas kolmeliikmeline meeskond ja teenindusmoodul, milles asusid mootor, kütuseelemendid elektri tootmiseks ja ruumid varustuse tarbeks. Enne atmosfääri sisenemist heideti teenindusmoodul juhtimismooduli küljest lahti ja see põles atmosfääris ära.
Algselt oli Apollo laev ehitatud plaani järgi, et laev laskub Kuu pinnale ja selleks ei kasutata eraldi kuumoodulit. Hiljem ehitati laev siiski ümber ja kasutusele võeti ka kuumoodul.
Francisco Asenjo Barbieri

Francisco Asenjo Barbieri (3. august 1823 Madrid – 19. veebruar 1894 Madrid) oli hispaania helilooja, dirigent ja muusikateadlane.
Ta õppis Madridi konservatooriumis klaverit Pedro Albénizi, klarnetit R. Brocki, laulmist Baltasar Saldoni ja kompositsiooni Ramón Carniceri juures aastal 1837. Töötas ooperilaulja ja pianistina, oli sõjaväe-teatriorkestris klarnetimängijana, oli rändteatrite koormeister; asutas aastal 1847 ooperit propageeriva ajakirja La Espana musical; oli alates 1868 Madridi konservatooriumi harmoonia ja muusikaajaloo professor, rahvusliku zarzuela üks taaselustajaid, milleks 1856 avati spetsiaalne teater, alates 1866 juhatas Madridi kontserdiühingut; avaldas 1890 suure kogu vanu (15.–16. sajandi) hispaania laule.

Looming

77 zarzuela't, sh "Au ja parukas" 1850, "Mäng tulega" 1851, "Leib ja sõnnid" 1864, "Krooni briljandid" 1854, "Väike habemeajaja Lavapies'st" 1874, "Juan de Urbina" 1876, "Los fusileros" 1884. Mõned on Hispaanias populaarsed tänaseni.
Kremnica mäestik

Kremnica mäestik (slovaki keeles Kremnické vrchy, ungari keeles Körmöci-hegység, saksa keeles Kremnitzer Berge) on vulkaanilise päritoluga mäestik Slovakkia keskosas, mis on osa Lääne-Karpaatidest ja ühtlasi on see ka osa Slovaki keskmäestikust. Mäestiku pindala on 488 km².

Loodus

Kremnica mäestik on tekkinud vulkaanilise tegevuse tagajärjel ja selle moodustavad laavakuplid. Algselt katsid mäestikku pöögi ja nulu metsad; tänapäeval on nende asemel paljudes kohtades rohumaad. Lisaks kasvad seal vahtrad ja jalakad, madalamates kohtades ka jugapuud. Taimestik on üldiselt üsna ühesugune, suuremat varieeruvust on vaid mäestiku äärealadel ja kõrgematel tippudel, kus esineb ka alpitaimi. Mäestiku metsades elavad karud, ilvesed ja nugised. 
Ainus suurem vooluveekogu on Hron, mida toidavad mäestikust algavad arvukad ojakesed.
Mäestik asub parasvöötmes. Talvised temperatuurid jäävad vahemikku  -2 kuni -5 °C, suvised aga vahemikku 16-18 °C. Lumekattega päevi on 60-100, suvepäevi aga 30-50.
Kremnica mäestiku mitmekesine loodus on muutnud selle populaarseks turismipiirkonnaks. Peamised vaatamisväärsused asuvad kahel looduskaitsealal: Boky ja Harmanecká tisina looduskaitsealad. Tähtsamad loodusobjektid on Turovský sopúch Turová küla juures, Jastrabská skala ja Čertova skala.
Aadu Hint

Aadu Hint (õieti Adolf Edmund Hint, 10. jaanuar 1910 Külasema – 26. oktoober 1989 Tallinn) oli eesti kirjanik ja ühiskonnategelane.

Elulugu

Tema looming kajastab valdavalt kalurite ja muu rannarahva elu.
Aadu Hint sündis Muhus. Lapsepõlve veetis Saaremaal Lümanda vallas Kuusnõmme külas Kopli talus. 1923–29 õppis Saaremaa Ühisgümnaasiumis.
1929–1936 töötas Kihelkonna Rootsiküla algkoolis ja 1936–1940 Tartus õpetajana. 1940 liitus Eestimaa Kommunistliku Parteiga. Teise maailmasõja ajal võitles Punaarmees, hiljem oli tagalas, kuid teatud hetkel sõja lõpus on ta ka kaalunud Rootsisse põgenemist.
Ta oli Eesti NSV Ülemnõukogu liige. 1974–1984 oli ta Eesti NSV Raamatuühingu juhatuse esimees.
Ta oli Johannes Hindi vend. Nende isa Aleksander Hint oli põllumees ja kaugesõidukapten ning I Riigikogu liige. 1937–1941 oli abielus Debora Trulliga (Debora Vaarandi), 1941–1958 Minni Nurmega. 1961. aastast oli abielus Elve Hindiga (sündinud Sooviste).
Aadu Hindil oli kaheksa last. Neist on tuntud Päärn Hint, Miina Hint ja Eeva Park kirjanikena ning Mare Zaneva tõlkijana. 
Aadu Hint on maetud Saaremaale Kihelkonna kalmistule.
Ero Liivik

Ero Liivik (sündinud 21. septembril 1971 Tallinnas) on Eesti õigusteadlane (riigiõigus ja õiguse sotsioloogia). 
Ta lõpetas 2000. aastal Tartu Ülikooli õigusteaduskonna.
Liivik on teinud enam kui 20 aastat kaastööd ajakirjandusele ning avaldanud artikleid poliitilistel teemadel, otsedemokraatiast ja omavalitsuskorraldusest. Aastal 2017 kaitses doktoritöö pealkirjaga "Otsedemokraatia Eestis: õigussotsioloogilisi aspekte."

Poliitiline tegevus

Aastatel 2002 kuni 2007 oli Liivik Saue linna volikogu esimees ja linnapea.
Aastal 2011 kandideeris Liivik "vaba kodanikuna" Erakonna Eestimaa Rohelised nimekirjas Riigikokku, kuid ei osutunud valituks. 14.06.2012 - 15.04.2014 oli Sotsiaaldemokraatliku Erakonna liige. Käesoleval ajal ei kuulu ühtegi erakonda.
Theatron

Theatron (kreeka keelest "vaatemängupaik") on publikule määratud paik Vana-Kreeka teatris.
Kreeka teater koosnes orkestrast, skeneest, theatronist (amfiteatrikujuline) ja proskeenionist.
Helena Ekholm

Helena Ekholm (neiupõlvenimi Jonsson; sündinud 6. septembril 1984 Helgumis) on Rootsi laskesuusataja, kes on võistelnud maailmakarikavõistlustel alates 2005-2006 hooajast.
Jonsson alustas võistlemist 2002. aastal ja osales esimest korda täiskasvanute võistlustel Pokljukas 2006. aasta MM-il, kus ta sai segateatevõistluses kuuenda koha.
2007. aasta MM-il Anterselvas tuli Jonsson Rootsi naiskonnaga Prantsusmaa ja Norra ees segateatesõidu maailmameistriks. 2008. aasta MM-i Östersundis ei suutnud Jonsson koduseinte toetust ära kasutada ja sai individuaaldistantsil parima koha 15 km ühisstardiga sõidus, kus ta oli viies. Segateatesõidus pidi ta leppima neljanda kohaga.
Pyeongchangis toimunud 2009. aasta maailmameistrivõistlustel tuli ta 10 km jälitussõidus maailmameistriks. Päev varem tuli ta 7,5 km sprindis viiendaks ja pidi ka jälitussõitu viiendana alustama, kuid tänu heale sõidule ja paremale laskmisele konkurentide ees jõudis ta parima ajaga finišisse.
Maailmakarikavõistlustel saavutas Jonsson esimese poodiumikoha ja kohe ka võidu 18. märtsil 2007 Hantõ-Mansiiskis ühisstardiga sõidus. Maailmakarikavõistluste üldarvestuses oli tema parim koht 2007-2008 hooajal, kui ta oli üheksas. 2008-2009 hooaja arvestuses on ta praegu (seisuga 15. veebruar 2009) teisel kohal.
Todi

Ajalugu

Legendi kohaselt rajas Todi Herakles umbes 1330 eKr, kes oli tapnud Cacuse. Cacus oli varastanud Herakleselt Geryoni karja (või osa sellest), mida Herakles läbi Itaalia Andaluusiast Mükeenesse viis. Geryoni karja äratoomine oli Heraklese 10. vägitöö. Herakles olevat andnud kohale nimeks Eclis.
Ajaloolise Todi asutasid umbrid 8. või 7. sajandil eKr. Plinius Vanema järgi oli linna algne nimi Tutere. See nimi tähendab piiri, sest asus umbrite ja etruskide maade piiril. Hiljem sattus linn arvatavasti etruskide mõju alla.
217 eKr vallutas linna Rooma riik. Linnal olid topeltmüürid, mis Silius Italicuse järgi olevat peatanud isegi Hannibali väed pärast võidukat Trasimeno lahingut. Enamikus rooma tekstides nimetatakse linna "Tuder".
6. sajandil kuulus Todi Spoleto hertsogiriiki.
12. sajandil hakkas linn taas arenema. Linna juhtisid algul konsulid, hiljem podestaa ja rahva valitud kapten. 1244 tuli linnamüüri laiendada, et kõik majad sisse mahuksid. 1290 oli linnas juba 40 tuhat elanikku. 1397 ühendati Todi Paavstiriigiga. Sel ajal langes linna elanike arv poole võrra.

Vaatamisväärsused

Todi toomkirik on 11. sajandi gooti stiilis ehitis, mis on väidetavalt ehitatud rooma Apollo templi asukohale. Ehitusel leiti antiikne pronkspea, mida praegu hoitakse Vatikani muuseumis. Kirik hävis tulekahjus täielikult ja praegune kirik rajati aastal 1190.
Kvadriiga

Kvadriiga (ladina keeles quadriga) on vanarooma neljahobuserakend, harilikult triumfivanker.
Kvadriiga on väga levinud monumentaalskulptuuris.
Ohulepa mõis

Ohulepa mõis (saksa keeles Erlenfeld) oli rüütlimõis Hageri kihelkonnas Harjumaal.
Mõis rajati 1806 Kelba mõisast eraldatud alast.
Berliini Brandenburgi lennujaam

Nimi

Lennujaam nimetatakse Willy Brandti lennujaamaks kunagise Saksa LV kantsleri, Lääne-Berliini linnapea ja Nobeli rahuauhinna laureaadi Willy Brandti järgi.
Lamevirsik

Lamevirsik on lameda virsikupuu (Prunus persica f. compressa või Prunus persica var. platycarpa) vili, botaaniliselt luuvili.
Lame virsikupuu on hariliku virsikupuu vorm ning pärineb Hiinast, kus seda on kasvatatud vähemalt viimased 200 aastat.
Küpsed lamevirsikud on tavaliselt väga mahlased, õrnad, valkja (harvem kollaka) viljalihaga ning magusamad ja vähem happelised kui tavalised virsikud. Lamedama kuju tõttu on neid mugavam süüa. Nad sisaldavad märkimisväärsel hulgal A- ja C-vitamiini.
Vilja kest on õrn, kergelt sametja ning udeja karvkattega, värvuselt tavaliselt kollakaspunane. Vili sisaldab umbes pistaatsiapähkli suurust hõlpsasti eralduvat luuseemet.
Joonmõõtkava

Joonmõõtkava on mõõtkava esitamisviis, mille puhul kasutatakse võrdseteks lõikudeks jaotatud sirgjoont. Jaotised näitavad, kui suur vahemaa looduses vastab ühele lõigule kaardil. Nullist vasakule jääv vahemik on jagatud lühemateks lõikudeks.
Joonmõõtkava abil saab mõõta kaugust ka juhul, kui arvmõõtkava ja võrdlusmõõtkava kaardi suurendamisel või vähendamisel muutusid.

Joonmõõtkava kasutamine

Sirkli (ka joonlaua või pabeririba) abil mõõdame kaardil vajaliku vahemaa. Asetame sirkli vasaku haara joonmõõtkava nullpunktile. Nihutame sirklit nii palju vasakule, et sirkli parem haar jääks täisarvu tähistavale joonele. Tegeliku vahemaa leidmiseks liidame omavahel nullpunktist vasakule jääva haara kauguse nullpunktist ning nullpunkti ja sirkli parema haara vahelise kauguse.
Jevgeni Sedov

Jevgeni Ivanovitš Sedov (vene keeles Евгений Иванович Седов; sündinud 9. detsembril 1954 Gorkis) on vene tsirkuseartist (õhuakrobaat ja kloun), Venemaa Föderatsiooni teeneline kunstnik.
Huvi tsirkusekunsti vastu tärkas tal 1965. aastal. Aastatel 1965–1970 tegeles ta sellega isetegevuslikult. Pärast keskkooli lõpetamist 1970. aastal pääses ta tööle Gorki tsirkusse.
Alates 1977. aastast on Sedov esinenud ringreisidel paljudes maailma riikides, sealhulgas Saksa Demokraatlikus Vabariigis (1977), Saksa Liitvabariigis (1989–1990), Austraalias (1992 ja 2002), Suurbritannias (1998), Prantsusmaal (1998) ja Lõuna-Aafrika Vabariigis (2004–2005).
1989. aastal lõi ta tsirkusenumbri "Ekstsentriline number õhupallil" ("Эксцентрика на воздушном шаре"). Number on tsirkuse repertuaaris tänini. 2008. aastast esitavad seda Sedovi lapsed Aleksandra ja Gavriil.
1994. aastal esines Jevgeni Sedov Monte Carlo rahvusvahelisel tsirkusefestivalil, kus sai auhinnalise koha.

Isiklikku

Tema lapsed on tsirkuseartistid Aleksandra Sedova (sündinud 1983) ja Gavriil Sedov (sündinud 1988).