google/wiki40b huggingface dataset:
Wessexi krahvinna Sophie

Lapsepõlv

Sophie Helen Rhys-Jones sündis 20. jaanuaril 1965 Oxfordis Christopher Bournes Rhys-Jonesi ja Mary Rhys-Jonesi teise lapse ja esimese tütrena. Krahvinna esimene nimi on juhuslikult valitud, teine nimi on aga pandud Christopheri õe auks, kes oli kümme aastat varem ratsutamisõnnetuses surma saanud. Tal on ka vanem vend David. Oma abikaasaga on ta väga kaugelt suguluses.
Elu algusaastatel kolis tema perekond Kenti, kus tema haridustee algas Dulwichi Kolledži algkoolis. Seejärel käis ta Kenti Tüdrukutekolledžis ja lõpetas oma hariduse West Kenti Kolledžis.

Karjäär

Alustades oma karjääri avalike suhete alal, töötas Sophie mitmes firmas, sealhulgas Capital Radios ning ka PR-firmades Quentin Bell Organisation ja MacLaurin Communications & Media. 1996 hakkas ta koos äripartner Murray Harkiniga pidama oma suhtekorraldusfirmat RJH Public Relations.

Abielu

1999. aasta jaanuaris kihlus Sophie prints Edwardi, kuninganna Elizabeth II ja Edinburghi hertsogi noorima pojaga. Laulatus toimus 19. juunil 1999 St. George'i kabelis Windsoris, erinevalt teistest kuninganna järeltulijate abieludest, mis olid sõlmitud Westminster Abbeys või Saint Pauli katedraalis.
Pulmapäeval sai Edwardist Wessexi krahv ja Severi viskont; sellega sai Sophiest Tema Kuninglik Kõrgus Printsess Sophie, Wessexi krahvinna.
Krahvil ja krahvinnal on kaks last: tütar Louise, keda tuntakse kui Leedi Louise Windsorit, ja 2007. aastal sündinud James Windsor, Severni vikont. Louise on esimene valitseva monarhi meesliinis järeltulija, kes ei ole prints/printsess tiitliga Tema Kuninglik Kõrgus. See on kooskõlas Edwardi ja Sophie sooviga, et nende lapsed ei kannaks kuninglikke tiitleid ega aunimetusi.

Wessexi krahvinna

Wessexi krahvinna asus täitma kuninglikke kohustusi kohe pärast pulmi, ehkki töötas veel oma firmas RJH Public Relations. Krahvinna sattus varsti aga kriitikatule alla, süüdistatuna oma kuningliku staatuse ärakasutamises ärilistel eesmärkidel, kuna ilmus RJH klientidega avalikkuse ette.
Mõned päevad pärast pulmi tekkis skandaal, kui ajaleht The Sun avaldas pildi krahvinnast topless koos Capital Radio saatejuhi Chris Tarrantiga. Pilt oli tehtud sellal, kui krahvinna veel raadiojaamas töötas. Hiljem tuli välja, et pilt müüdi kõrgeima hinna pakkujale ühe Sophie endise "sõbra" poolt.

Lapseootused

2001. aasta detsembris viidi krahvinna haiglasse, kuna ta ei tundnud ennast hästi. Hiljem selgus, et tal oli emakaväline rasedus. Haiglas tegi ta läbi kahe tunni pikkuse operatsiooni pärast eluohtlikku olukorda, kui oli kaotanud palju verd.
2003. aastal teatati, et krahvinna on taas lapseootel. Ta sünnitas oma esimese lapse sama aasta novembris. Sünnitus oli komplitseeritud ning krahvinna viidi taas haiglasse pärast ohtrat verekaotust, mis pani nii ema kui ka lapse ohtlikku olukorda. Krahv oli sel ajal Mauritiusel, kuid naasis kohe.
2. juulil 2007 teatati Buckhinghami paleest, et Sophie Rhys-Jones ootab teist last. James Windsor sündis 17. detsembril 2007. See oli 42-aastasele krahvinnale 2. laps ja Elizabeth II 8. lapselaps.
Kemba–Kolgaküla tee

Kemba–Kolgaküla tee (registrinumbriga 11282) on kõrvalmaantee Kuusalu vallas. Tee pikkus on 8,1 km.
Tee saab alguse Jõelähtme–Kemba tee neljakümne esimesel kilomeetril Kemba külas ning lõpeb Liiapeksi–Loksa maantee kaheksandal kilomeetril Kolgaküla külas.
Tee kulgeb läbi Kemba, Kõnnu, Kalme, Murksi ja Kolgaküla külade.
Tee ei ületa ühtegi silda, küll aga 9 truupi. Bussipeatusi teele ei jää.
Esimene 0,5 kilomeetrit teed on asfaltkattega, edasi kuni 4,5 kilomeetrini on tee mustkattega, järgneb kruusatee, mis tee lõpus on pinnatud. Tee klass on V. Liiklussagedus teel on kuni 200 autot ööpäevas. Kiiruspiirangute ja teevalgustuse kohta andmed puuduvad.
Kuusalu viadukt II

Kuusalu viadukt II (silla number: 36) on viadukt Tallinn–Narva maantee 41. kilomeetril Kuusalu alevikus Kuusalu liiklussõlmes. Viadukt asub maantee teisel sõiduteel (Tallinna suunas). 
Viadukt on ehitatud aastal 1989, renoveeritud viimati aastal 2005. Silla pikkus on 54,9 m, silla laius on 16,3 m, sõidutee laius sillal on 13 m.
Ranna mõis (Kodavere)

Ranna mõis (saksa keeles Tellerhof) oli rüütlimõis Kodavere kihelkonnas Tartumaal.
Debreceni Ülikool

Debreceni Ülikool (ungari keeles Debreceni Egyetem) on Ungaris Debrecenis asuv ülikool; ühtlasi Ungari üks tuntumaid ülikoole.
Ülikool asutati 1538 ja taasasutati 1912.
2011. aastal õppis ülikoolis umbes 30 500 õpilast.
Ülikoolis õpetatakse muu hulgas eesti keelt.
Apuleius

Apuleius (umbes 125 pKr Madaura, Põhja-Aafrika – umbes 180 pKr) oli rooma kirjanik ja filosoof (platonist).

Elukäik

Apuleiuse täpne eluaeg ja eesnimi ei ole teada; hiliskeskajal anti talle ta teose "Metamorfoosid" peategelase järgi eesnimi Lucius. Andmed tema elu kohta pärinevad peamiselt ta enda teostest. Ta sündis Põhja-Aafrikas Madauras (ka Madauros, tänapäeval M'Daourouch Alžeerias), mis oli tollal Rooma koloonia. Apuleiuse Numiidia provintsiametnikust isa pärandas oma kahele pojale ligi 2 miljonit sestertsi. Apuleius õppis Kartaagos ja Ateenas, muu hulgas Platoni filosoofiat. Seejärel elas ta mõnd aega Roomas, ent naasis siis Aafrikasse, kus tegutses kõnemehe ja filosoofina.

Looming

Apuleiuse peateos on 11 peatükist koosnev romaan "Metamorphoses" ("Metamorfoosid"), hiljem tuntud ka kui "Asinus aureus" ("Kuldne eesel"). Tegemist on ainsa tervikuna säilinud Vana-Rooma romaaniga. See toetub osaliselt kreeka eeskujule ning räägib nõiduse abil eesliks ja hiljem tagasi noormeheks moondatud Luciuse seiklustest. Loo läbivaiks teemadeks on pime saatus ja hukutav uudishimu. Jutustuses on kasutatud iroonilis-lõbusat stiili ja keelt. Romaan lõpeb peategelase pühendamisega jumalanna Isise müsteeriumidesse. Teos sisaldab mitmeid põimjutustusi, millest kuulsaim on "Amor ja Psyche", lugu Erose (rooma Amor) ja Psyche armastusest.
Apuleius kirjutas ka kõnesid, millest tuntuim on "Apologia" ("Kaitsekõne", tuntud ka kui "Pro se de magia" ehk "Enda kaitseks maagiast"). Siin vastab ta teravmeelselt ja kõneosavalt süüdistusele, nagu ta oleks oma naise, jõuka lese armastuse võitnud nõidusega. Ta näitab, kuidas hoopis süüdistajad on rumalad, kui arvavad, et noorel ja andekal mehel on vaja kasutada nõidust, et 40-aastane naine endasse armuma panna.
Apuleiuse filosoofiliste teoste hulka kuuluv "De deo Socratis" ("Sokratese jumalusest") esitab süstemaatilise käsitluse daimonitest, keda Apuleius peab jumalate ja inimeste vahepeal asuvaiks olendeiks. 
Teos "De Platone et eius dogmate" ("Platonist ja tema õpetusest") algab vanima säilinud ülevaatega Platoni elust. Järgnevad peatükid käsitlevad tema natuurfilosoofiat ja eetikat (sh riigiteooriat). Sissejuhatuses lubab autor ka kolmandat, eeldatavalt loogikat käsitlevat osa, ent seda pole meieni jõudnud. Teos on tähtis allikas nn keskmise platonismi kohta, mille esindajailt ei ole peaaegu midagi säilinud.
Apuleiuselt pärineb veel teos "Florida" ("Õiepõimik" või "Hiilgavad palad"), antoloogiataoline kogumik, mis sisaldab katkendeid Apuleiuse kõnedest. Arvatavasti on ta ka traditsiooniliselt Aristotelesele omistatud teose "Peri kosmou" ("Maailmast") ladinakeelse tõlke "De mundo" autor.
Peruu

Loodus

Peruu lääneservas on väga kuiva kõrbelise kliimaga kitsas rannikumadalik (Costa), riigi keskosas laiuvad Andide mäeahelikud ja kõrglavad (Sierra), maa idaossa ulatub Amazonase ülemjooksu vihmamets (Selva, ka Oriente). Riigi kõrgeim tipp on Huascarán (6768 m), mida ümbritseb samanimeline rahvuspark. Lääne-Kordiljeerides on ka kõrgeid tegevvulkaane (Misti, 5821 m), esineb tugevaid maavärinaid. Boliivia piiril kõrgel kiltmaal (Puna) on Peruu suurim järv Titicaca.

Liigirikkus

Peruus elab 352 liiki kahepaikseid: päriskonnalisi on 297, sabakonnalisi (salamandreid) 3 ja siugkonnalisi 15. 364 roomajaliigist on 185 maod, 158 sisalikud, 16 kilpkonnad ja 5 krokodillilised. Peruu  linnuriik on maailma kõige liigirikkam. Umbes 3300 neotroopilisest linnuliigist elab Peruus peaaegu 1880 ehk rohkem kui pooled. Peruus kirjeldatud linnud moodustavad 19% maailma lindude liigistikust. 460-st Peruus elavast imetajaliigist on 170 (40%) käsitiivalised (nahkhiired).
Peruust on metsadega kaetud 56% ehk 72 miljonit hektarit. Taimestiku liigirikkuse poolest on Peruu maailma esirinnas. 35 000 kirjeldatud taimest on umbes 5500 (16%) endeemsed.

Looduskaitse

21. sajandil on Peruus metsatustumise vähendamiseks aktiivseid meetmeid rakendatud. Metsatustumise määr vähenes 250 000 hektarilt 2001. aastal 150 000 hektarini 2005. aastal. 2010. aastal on metsade raadamine eeldatavasti vähenenud 90 000 hektarini aastas ning 2021. aastaks loodetakse metsade hävimise nullmäärani jõuda.
Carl Johann Bröcker

Carl Johann Bröcker (6. august/18. august 1811 Naantali – 25. mai/6. juuni 1844 Anseküla) oli Eesti vaimulik.
Ta õppis Turu katedraalikoolis (Kathedral-schule in Åbo. Usuteadust õppis ta aastatel 1830–1833 (immatrikuleeriti 1. oktoobril 1830) Helsingi Ülikoolis. Ordineeriti 11. augustil 1834 Turus õpetajaks.
Ta oli aastatel 1834–1836 adjunktõpetaja Uskelas (praeguse haldusjaotuse järgi Päris-Soome maakonnas); 1836–1838 vikaarõpetaja Paimios; aastal 1838 kaplan Angelniemis (praeguse haldusjaotuse järgi Päris-Soome maakonnas). Aastatel 1839–1841 oli ta Ruhnu Püha Magdaleena koguduse õpetaja ja 1841–1844 oli ta Anseküla Maarja koguduse õpetaja.
Foogt

Foogt oli feodalismiaegne kõrgem haldusametnik ja kohtunik.
Saksa ordu hierarhias oli foogt madalam amet kui komtuur. Foogt tegeles peamiselt ordule võimu all olevate kohalike elanikega: kogus neilt makse ja lahendas nende tüliküsimusi. Foogte kutsuti tavaliselt paikkonna või põliselanike hõimunime järgi.
Thurgood Marshall United States Courthouse

Thurgood Marshall United States Courthouse, kõnekeeles tuntud ka kui U.S. Courthouse, on New Yorgi linnas Lower Manhattani ärikeskuses aadressil 40 Centre Street paiknev historitsistlikult uusklassitsistlikus-stiilis kõrgehitis. Seda kasutatakse kohtuhoonena.
Selle projekteeris arhitektuuribüroo "Cass Gilbert & Cass Gilbert, Jr". 37-korruselise ja 179,83-meetri kõrgune hoone valmis aastatel 1933–1936. See on USA föderaalarhitektuuri üks võimsamaid ja omapärasemaid näiteid. 2. septembril 1987 kanti see Ameerika Ühendriikide Ajalooliste Paikade Riiklikusse Registrisse (National Register of Historic Places).
Jaak Ojakäär

Jaak Ojakäär (11. juuli 1958 Tallinn – 26. november 2016) oli eesti muusikasaadete toimetaja ja muusikakriitik.
Ta õppis eraviisiliselt klaverit ja isa juhendamisel klarnetit. Ta lõpetas aastal 1980 Tallinna Pedagoogilise Instituudi kultuuri- ja muusikateaduskonna orkestrijuhtimise erialal (tema õpetajateks olid Ilmar Tõnisson ja Ahti Rääst).
Ta mängis 1980ndatel Kalevi bigbändis. Ta alustas juba üliõpilasena raadiosaadete tegemist. Aastast 1980 töötas ta Eesti Raadios (hiljem Eesti Rahvusringhäälingus) Vikerraadio muusikatoimetajana.

Isiklikku

Tema isa oli Valter Ojakäär, ema Heljo Sepp.
Lõbus Talupoeg

Lõbus Talupoeg oli 1914–1915 Viljandis ilmunud huumoriajakiri. Ajakirja andsid välja E. Hunt ja A. Sammul. Ajakirja vastutav toimetaja oli A. Koffer. 
Ajakirjas avaldati peamiselt vene pilkelehtedest võetud karikatuure. Kaanepildi ja mõned karikatuurid olid joonistanud ka Anton Suurkask. Ajakirja ilmus vaid 3 numbrit.
Gavrilov-Jami rajoon

Haldusjaotus

Gavrilov-Jami rajoonis on 196 asustatud punkti, mis kuuluvad ühe (Gavrilov-Jami) linna ja nelja valla (külaasunduse) koosseisu.
Levila

Levila ehk levikuala ehk areaal on mingi liigi isendite esinemisala. Sõltuvalt elupaikade olemasolust võib liigi esinemistihedus levila piires olla erinev. Mõned organismid kasutavad erinevatel aastaaegadel või eluperioodidel erinevaid piirkondi, näiteks eristuvad rändlindudel levila piires enamasti pesitsus- ja talvitusalad. Levila koosseisu ei arvata eksikülaliste kohtamispaiku.
Teadusharu, mis uurib levilaid, nimetatakse arealoogiaks.
Loch Ness

Loch Ness (gaeli Loch Nis) on sügav järv Šotimaal Highlandis, Invernessist edelas.
Järv on tuntud seal väidetavalt elava legendaarse järvekoletise Nessie järgi.
Järv on 37 km pikk ja kuni 1,5 km lai. Selle pindala on 56,4 km² ja suurim sügavus 226 m. Järv asub 15,8 meetrit üle merepinna. Ta on pindalalt 71 km² suuruse Loch Lomondi järel ja sügavuselt 310 meetri sügavuse Loch Morari järel teine ning mahu poolest suurim järv nii Šotimaal kui kogu Suurbritannias. Temas on vett rohkem kui kõigis ülejäänud Inglismaa ja Walesi järvedes ühtekokku. Loch Ness on turbasisalduse tõttu harvaesinevalt sogase veega.
Loch Ness asub geoloogilises rikkes, mille nimi on Great Glen. Seda läbib algusest lõpuni Kaledoonia kanal, mis ulatub kirdest, Põhjamerest edelasse, Iiri merre. Sellest üks osa on Loch Ness.
Järve voolab sisse Oichi jõgi ja välja Nessi jõgi.
Järve ainus saar, Cherry saar asub järve edelaotsas. See on rauaajal rajatud kunstlik saar (crannog).
Igal aastal korraldatakse järve kaldail Loch Nessi maraton.
UEFA Euroopa Liiga 2016/17

Statistika

Statistika ei sisalda kvalifikatsiooni ringe ja väljalangemismängude ringe.
Beltrami maakond

Ajalugu

Maakond moodustati 1866. aastal.
Kristjan Pett

Kristjan Pett (8. juuli 1915 Tartumaa Uderna Morjeni talu – 25. august 2016) oli eesti sõjaväelane (leitnant), viimane Eestis elanud enne Teist maailmasõda Sõjakooli lõpetanud kaitseväe ohvitser.

Biograafia

Kristjan Pett õppis Hugo Treffneri Gümnaasiumis. Pärast ajateenistust asus ta õppima Sõjakooli aspirantide kooli ning pärast kaheaastast praktikat läbis Sõjakooli katsed. Sõjakooli lõpetas 1939. aastal, järgmisel aastal anti talle nooremleitnandi auaste.
Leitnant Kristjan Pett teenis Eesti ratsaväerügemendis, mis 1941. aastal Nõukogude Liidu okupatsioonivõimude käsul likvideeriti. 1941. aasta juulis põgenes Punaarmee 182. Eesti Laskurdiviisi 232. laskurpolgu rühmaülemana sõdinud leitnant Pett rindelt, sattudes seejärel Saksamaale Königsbergi vangilaagrisse.
1944. aastal sai Saksa armee koosseisus Lõuna-Eesti rindel sõdinud leitnant Pett haavata ning üksuse taganedes viidi ta laevaga Saksamaale Danzigisse (nüüd Gdansk). Seejärel suunati leitnant Petti pataljon Ida-Preisimaale Tilsiti linna (nüüd Sovetsk Kaliningradi oblastis) kaitsele, kus ta sattus taas vangistusse.
Vabanes vangistusest 1954. aastal. Pärast vabanemist sidus ta oma elu muusikaga, alustades õpinguid Tallinna Muusikakoolis. Edasi viis orkestrijuhi amet ta Kiviõlisse, kus ta tutvus oma tulevase abikaasa Innaga.

Isiklikku

Tema õde oli Helmi Mäelo. Pett on maetud Metsakalmistule.
Helmi Viitol

Helmi Viitol (neiuna Helmi Mohrfeldt, ka Helmi Viitol-Mohrfeldt, aastast 1936 Helmi Viitol-Mäevälja; 19. märts 1892 Novgorod – 23. aprill 1970 Valgejõe) oli eesti pianist ja muusikapedagoog.
Ta õppis klaverit aastatel 1911–1917 Petrogradis Jossif Borovka eramuusikakoolis V. Vissendorfi juhendamisel ning lõpetas aastal 1917 eksternina Petrogradi konservatooriumi.
Ta tegutses alguses eraõpetajana. Aastatel 1919–1944 oli ta Tallinna Konservatooriumi klaveriõppejõud. Tema õpilasteks olid Dagmar Kokker, Ellen Kansa, Violetta Ostapovskaja, Marta Pebre, Evald Aav, Udu Topman, Julius Vaks ja Ludvig Juht.
Ta esines aastatel 1918–1920 solistina sümfooniakontsertidel, hiljem peamiselt abikaasa Karl Viitoli klaverisaatjana.
Helmi Viitol suri 23. aprillil 1970 Valgejõel ja ta maeti 24. aprillil 1970 Rahumäe kalmistule.

Isiklikku

Tema abikaasa oli laulja Karl Viitol. Tema isa oli pastor Aleksander Mohrfeldt-Mäevälja; pastorid olid ka vanaisa Jakob Hurt ja onu Rudolf Hurt. Onu Max Hurt oli Kaubandus-tööstuskoja direktor.
Rafael Ramstedt

Rafael "Rafu" Gustav Johan Ramstedt (14. juuni 1888 Raunistula, Turu – 26. jaanuar 1933 Helsingi) oli soome kupleelaulja, näitleja ja laulukirjutaja. 
Tema vanemad olid Gustaf Adolf Ramstedt ja Edla Mathilda Holmberg. Tema vendade seas olid keeleteadlane Gustaf John Ramstedt (1873–1950) ja poliitik Emanuel Ramstedt (1881–1960).
Koos J. Alfred Tanneriga oli Ramstedt 1910-ndatel üks Soome populaarsemaid kupleelauljaid. Aastatel 1928–1931 andis Ramstedt välja 54 heliplaati. Mõned tema tuntumad laulud olid Rosvo-Roope, Heijallerii, Pianojuttu ja Oi sä sulo Helsinki. Ta tõlkis ka mõned Tanneri laulud.
Ramstedt suri ajuverejooksu tõttu 26. jaanuaril 1933.
Tagamõisa vald

Tagamõisa vald (saksa keeles Taggamois) oli vald Saaremaal Kihelkonna kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1892 ja siis liideti see vald Kihelkonna vallaga.
Tu'i Malila

Tu'i Malila (umbes 1777 – 19. mai 1965) oli kilpkonn, kelle   James Cook kinkis Tonga kuninglikule perekonnale.
Martin Vares

Martin Vares (ka Märt Vares; 18. veebruar 1855 Tarvastu kihelkond – 22. detsember 1915 (vkj) Tartu) oli Eesti ärkamisaja ühiskonnategelane: õpetaja, luuletaja, muusikategelane, kirjastaja ja raamatukaupmees.
Vares tegutses vallaköstri ja kooliõpetajana mitmel pool maal, sealhulgas Sakala kandis Tarvastus, Helmes ja Kanepis, kus korraldas aktiivselt ka laulukoore ja muud kohalikku seltsielu. Kooliõpetuses võitles Martin Vares uuenduste eest, võtmaks kasutusele uued õpikud (sh C. R. Jakobsoni "Koolilugemise raamat") ning vähendamaks piirdumist kirikulaulude päheõppimisega. Seetõttu sattus ta vastuollu Kanepi Jaani koguduse õpetaja Georg von Holstiga, kes lasi ta 1881. aasta veebruaris Kanepi kooliõpetaja ja vallakirjutaja kohalt vallandada; Varese toetamise tõttu kaotas ameti ka vallavanem Märt Lilliallik.
1881–1882 oli Martin Vares vahistatud süüdistatuna atentaadis kirikuõpetaja Georg von Holstile. Ehkki juhtumi üksikasjad jäid selgusetuks, peeti süüdistust hiljem alusetuks ning Vares vabastati 1882. aasta aprillis. Juhtum pälvis suurt tähelepanu mitte üksnes Eesti ühiskonnas, kus seda nähti osana 1880. aastatel puhkenud rahvuslikest konfliktidest ja eestlaste võitlusest sakslastega võrdsete ühiskondlike õiguste eest, vaid ka Riia, Moskva ja Peterburi ajakirjanduses, kus seda pidi kommenteerima isegi akadeemik Ferdinand Johann Wiedemann.
1885–1911 pidas Martin Vares raamatukauplust Tartus Kivisilla lähedal (Raatuse 6). Tema poes leidus nii õppevahendeid, kirjatarbeid ja pudukaupu kui ka raamatuid eesti, vene, saksa, inglise ja prantsuse keeles, samuti asus seal antikvariaat ning eestikeelse kirjanduse laenuraamatukogu. Ühtlasi kirjastas Vares umbes 30 raamatut, nende seas Eduard Bornhöhe "Tasuja" (1888, 1900), Friedrich Reinhold Kreutzwaldi "Lembitu" (1885) ja Jaan Bergmanni laulud (1901). 1911. aastal müüs Vares oma kaupluse Jaan Raudsepale. Vares töötas ka kassahoidjana kaubalaevaseltsi Linda Tartu abikaupluses, mistõttu teda hiljem (tõendamatult) seltsi pankrotistumises kaassüüdlaseks peeti.
Martin Vares oli Eesti Kirjameeste Seltsi ja selle eestseisuse liige. Seltsi esindajana pidas ta 1888. aastal Juhan Kunderi matusekõne. Ka oli Vares üks luuletaja ja keeleteadlase Mihkel Veske põrmu Eestisse toomise korraldajaist ning osales ka Veskele ausamba püstitamise komitees.
Martin Vares ja tema elukaaslane Ella Zingel (1887–1915) lahkusid elust ühiselt, võttes 24. detsembril 1915 mürki; Ella Zingel elas veel kolm päeva. Üheks põhjuseks on peetud Varese südamehaigust.
Äritegevusest kogunenud kapitali pärandas Martin Vares heategevaks otstarbeks, sealhulgas kultuuriinimeste ja Treffneri gümnaasiumi õpilaste toetuseks. Testamendiga määrati pärandit haldama advokaat Lui Olesk. Pärandi korraldamine ent venis, 1930. aastal oli kapital üle 17 000 krooni ning 1940. aastaks kogunes sihtasutusse M. Varese Toetusraha üle 30 000 krooni. 31. oktoobril 1940 tegi Tartu Linna Vaeslastekohus linnavalitsusele ettepaneku pöörduda Eesti NSV Rahvakomissaride Nõukogu poole, et sihtasutus likvideeritaks ja raha antaks Tartu linna haridusosakonnale.
August Heinrich von Schmidt

August Heinrich von Schmidt (9. juuli/20. juuli 1760 Valjala – 20. juuni/2. juuli 1841 Valjala) oli Eesti vaimulik ja Saaremaa superintendent ja Valjala Martini koguduse õpetaja. Ta tõsteti pärilikku aadliseisusse 15. aprillil 1837.
Ta õppis Kuressaare linnakoolis, aastatel 1775–1780 Tallinnas gümnaasiumis ja aastatel 1780–1782 (immatrikuleeriti 8. septembril 1780) Jena Ülikoolis. Ordineeriti 8. märtsil/20. märtsil 1783 õpetajaks
Ta oli aastatel 1783–1808 Valjala Martini koguduse adjunktõpetaja ja aastatel 1808–1835 Valjala Martini koguduse õpetaja. Sai 5. jaanuaril/17. jaanuaril 1814 Saaremaa konsistooriumi assessoriks, 26. oktoobril/7. novembril 1814 sai ta Saaremaa superintendendiks; Saaremaa superintendent oli ta aastatel 1814–1835. Jäi 8. mail/20. mail 1835 emerituuri.
Aastal 1817 kinnitati Keisrliku Eesti Seltsi direktoriks.

Isiklikku

Tema isa Johann Heinrich Schmidt oli Valjala Martini koguduse õpetaja, tema üks poeg Friedrich August Heinrich von Schmidt oli Anseküla Maarja koguduse õpetaja, teine poeg Gottlieb Alexander von Schmidt oli Saaremaa Jaani koguduse ja Muhu Katariina koguduse õpetaja ning Saaremaa superintendent. Tema vanaisa Heinrich Vick oli Muhu Katariina koguduse õpetaja. 1. veebruaril/12. veebruaril 1784 abiellus ta Katharina Elisabeth Agthega (1764 Tallinn – 1832 Valjala). Tema äi Carl Friedrich Agthe oli Tallinna Oleviste koguduse organist, abikaasa vend Andreas Michael Agthe ja vennapoeg Wilhelm Andreas Fürchtegott Agthe olid Pöide Maarja koguduse õpetajad.
Umm al-Qurá Ülikool

Umm al-Qurá Ülikool on ülikool Saudi Araabias Mekas.
Ülikool on asutatud aastal 1981 Saudi Araabia esimese, 1949. aastal rajatud kõrgkooli baasil.
Ülikoolis on umbes 2300 õppejõudu ja 40 000 tudengit.
Anzori Barkalaja

Anzori Barkalaja (sündinud 19. märtsil 1968 Dušanbes) on eesti folklorist. 
Ta on olnud Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia direktor.
Ta on lõpetanud Tartu Ülikooli ja kaitsnud seal doktoritöö folkloristika erialal.
1984–1987 kuulus Barkalaja judos Eesti NSV koondisse ja võitis 1986. aastal juunioride klassis Nõukogude Liidu ametiühingute võistlustel pronksmedali kehakaalus kuni 86 kg.
2018. aastal oli ta Elurikkuse Erakonna üks asutajatest, kuid teatas oma lahkumisest erakonnast 3. jaanuaril 2019.
Tema isa on megrel.
Jõhvi Vabadussõja mälestussammas

Jõhvi Vabadussõja mälestussammas avati riigivanem Konstantin Pätsi poolt 10. juunil 1935.
Mälestusmärk õhiti 25. oktoobril 1940. Sammas avati taastatud kujul 16. augustil 1942, kuid juba 1945. aasta sügisel lammutati mälestusmärk taas.
Endise monumendi koopiana taastatud mälestussammas avati 23. juunil 1993.
Sõrve madal

Sõrve madal on madalik Irbe väinas, 9 km Sõrve säärest lõuna-edelasse. Madala geograafilised koordinaadid on 57° 51′ N, 21° 55′ E. Veepeegli pindala on umbes 96,5 km². Vähim sügavus on 4,2 m. Madalast lõunasse jääb Sääre-Laimadal. Madalast kirdesse jääb Pitkasääre madal.
Sõrve madala keskkonnaregistri kood on VEE3401040.
Admiral (ansambel)

Admiral oli eesti instrumentaalansambel.
Ansambel asutati 1976. aastal ja see tegutses Eesti Reklaamfilmi juures. Ansamblit juhatas Kustas Kikerpuu. Ansambel lõpetas tegevuse 1982. aastal.
Katkubakter

Tüved

Aastatel 1942–1998 on inimestel, kirpudel ja väiksematel imetajatel tuvastatud kokku 76 katkubakteri tüve.
Y. pestis subsp. pestis 'el liigitatakse 3 biovars i: antiqua, mediaevalis ja orientalis.

Kirjeldus

Katkubakter on gramnegatiivne bakter.
Arvatakse, et katkubakter on Yersinia pseudotuberculosis'e kloon, mille vanuseks on 1500 – 20 000 aastat.

Nakatumisteed

Arvatakse, et bakter nakatab metsikuid närilisi (ligi 200 liiki) ja neile ligipääsenud liigiomasete kirpude (ligi 80 liiki; vektorid) hammustuse vahendusel, aga ka katkubaktereid piiskadega õhu kaudu sisse hingates või bakteritega nakatunud haiguskolletega kokku puutudes jõuab bakter inimkehasse. Bakter võib surnud näriliste urgudes säilitada nakatumisvõime aastaid.
Mullas ja vees võib bakter kuid patogeensena püsida.

Ajaloolist

Bakteri avastasid 1894. aastal Šveitsi päritolu prantsuse arst Alexandre Yersin ja dr Shibasaburo Kitasato (1852–1931).
Teise maailmasõja ajal olevat Jaapani armee üksus 731 katsetanud katkubakterit bioloogilise relvana, vabastades elanikerohkete alade kohal Hiinas ja Mandžuurias katkubakteriga nakatunud kirpe.
Aleksander Tšutšelov

Isiklikku

Tema isa oli jääpurjetaja Dmitri Tšutšelov. Tema onu Nikolai Tšutšelov oli purjetaja, jääpurjetaja, kiiruisutaja ja jalgrattur, teine onu Andrei Tšutšelov oli jääpurjetaja ja purjetaja.
Purjetajad hüüdsid teda Šurkaks.