Kariibi keel

Murded

Kariibi keelel on neli murret: Venezuela, Guyana, Lääne-Suriname, Ida-Suriname ja Prantsuse Guajaana murre.

Diferentseerimine

Kariibi keeles esineb sisemist eristumist tänu asjaolule, et kariibid asustavad väga laia piirkonda. Osaliselt tuleneb see variatsioon kontaktist eri riigikeeltega, mis põhjustavad erinevate sõnade laenamist kariibi keelde: Prantsuse Guajaanas leidub prantsuse keelest pärinevaid laensõnu, hollandi või suriname keelest Surinames, inglise keelest Guyanas ning hispaania keelest Venezuelas; tõenäoliselt ka portugali keelest Brasiilias. Erinevuste teine põhjus on asjaolu, et kariibi külad on üksteisest nii kaugel, et nad ei suuda omavahel ühendust pidada.

Pronoomenid

Lisaks esimese, teise ja kolmanda isiku jaoks (awu, amoro, mòko) (mina, sina, tema) esinevad pronoomenid ka esimese ja teise isiku kombinatsioonis (kỳko) (meie: mina + sina) ning esimese ja kolmanda isiku kombinatsioonis (nàna) (meie: mina + tema). Samadele isikutele võib viidata ka noomenites ja verbides esinevate prefiksitega y-, a-, i-, ky-, ty-. Nende hulgast erineb teistest prefiks ty- selle poolest, et ta on alati anafoorne, viidates alati kas kolmandale isikule või esimese ja kolmanda isiku kombinatsioonile otsesõnu osutatud pronoomeni nàna poolt.

Substantiivid

Substantiividel on genitiivne vorm, mida tavaliselt märgitakse sufiksiga –ry; omajale osutatakse pronominaalse prefiksi, sõna või fraasiga, mis eelneb substantiivi omastavale vormile. Väikest gruppi sõnu, mida kutsutakse "adjektiivseteks substantiivideks" võib liigitada mõnede semantiliste omaduste poolest adjektiivide hulka, kuid nende formaalsete omaduste baasil loetakse nad substantiivideks.

Adjektiivid

Adjektiive oma põhivormis võib kasutada määrsõnadena; tuletatud vormi (tavaliselt tuletatud lisades põhivormile sufiksi –no) kasutatakse noomeni modifitseerimiseks. Nii põhi- kui ka tuletatud vormile võib lisada pluurali sufiksi; põhivormile -ine ning tuletatud vormile -kon.

Verbikategooriad

Verbid võib jagada kolme kategooriasse: transitiivseteks (ehk sihilisteks), intransitiivseteks (ehk sihituteks) ning pooltransitiivseteks verbideks (kombineeruvad refleksiivsete prefiksitega). Pronominaalsed prefiksid, mida võib kombineerida verbidega, näitavad ära, millisesse kategooriasse verb kuulub. Transitiivsed verbid võivad kombineeruda üheksa pronominaalse prefiksiga: kolm aktiivset prefiksit (si- "mina," mi- "sina," ja kysi- "sina ja mina"), kolm passiivset prefiksit (y- "mina," a- "sina," ky- "sina ja mina") ja kolm refleksiivset prefiksit (w- "mina," m- "sina," kyt- "sina ja mina"). Intransitiivsed verbid võivad kombineeruda ainult pronominaalsete prefiksitega, mida kutsutakse "passiivseteks" kui neid kombineerida transitiivse verbiga (selle fakti alusel võib väita, et kariibi pronominaalne prefiks kuulub ergatiivsesse süsteemi). Väike grupp pooltransitiivseid verbe, millel on intransitiivne tähendus (nagu ka intransitiivsetel verbidel), võivad kombineeruda ainult refleksiivsete prefiksitega. Intransitiivseid verbe võib teha transitiivseks lisades neile transitiviseeriva sufiksi -nopy või –ka. Transitiivsed verbid võivad saada kausatiivse tähenduse, kui neile lisada kausatiivne sufiks -po.

Postpositsioonid

Postpositsioonid võivad esineda adverbilises põhivormis (just nagu adjektiivid) ning adnominaalses vormis, mis on tuletatud põhivormist, lisades sufiksi -no. Ka pluraalsufiksid on samad nii adjektiivides kui postpositsioonides: -ine esineb põhivormis ja -kon tuletatud vormis.

Partiklid

Partiklid on käändumatud adverbid, mis ei esine iseseisvalt lause alguses aga on lause esimese sõna või fraasi järel.

Numeraalid

Numeraalid võivad esineda just nagu adjektiivid ja postpositsioonid adverbiaalses põhivormis, adnominaalses vormis, mis tuletatakse põhivormist tavaliselt lisades sufiksi -no. Adverbiaalne vorm ei kombineeru pluurali sufiksiga, kuid adnominaalne vorm numeraalist võib esineda koos sama pluurali sufiksiga kui adjektiivide ja postpositsioonide adnominaalne vorm: -kon. Omandivormi, mis saadakse lisades sufiks -ry adnominaalsele vormile, kasutatakse seal, kus inglise keeles kasutatakse järgarvu (’number three of them’ ehk kolmas (’the third one’)).

Interjektsioonid

Interjektsioonid võib jagada kolme kategooriasse: vokatiivid, onomatopoeetilised sõnad ja teised interjektsioonid. Vokatiivide hulka kuulub grupp sõnu, mis määravad sugulussuhteid, mida kasutatakse palju, kuna kariibid kõnetavad üksteist mitte isiku päris nime mainimisega vaid terminiga, mis väljendab rääkija ja kuulaja vahelist (sugulus-) suhet.

Transpositsioon ehk sõnaliigi muutumine

Kariibi keeles esineb kolme tüüpi transpositsiooni: nominalisatsioon, adjektivisatsioon ja verbalisatsioon. Nominalisatsioon võib olla verbi või adjektiivi transpositsioon, mida moodustatakse vastavalt sufiksatsioonil või kasutades adnominaalset vormi substantiivina. Adjektivisatsioon võib olla transpositsioon substantiivist, verbist või numeraalist, mis moodustub sufiksatsioonil. Sufiksatsioonil moodustub ka verbalisatsioon, mis on transpositsioon substantiivist.

Kasutatav kirjaviis

Kariibi keeles on kasutusel häälikkiri, mis põhineb ladina tähestikul.

Keele ajaloost

Kariibid pärinevad Roraima regioonist Brasiilias ja Venezuelas, kuigi kui 16. sajandil leidsid aset esimesed kontaktid eurooplastega, asustasid nad juba ka rannikupiirkondi. Kolonisatsiooni algusest peale tõmbasid kariibid mitmete kroonikute ja misjonäride tähelepanu, kes lõid nende keelele grammatikaid, leksikone ja katekismuseid. Kariibi keel on mänginud tähtsat rolli Kariibi keelkonna keelte geneetilises klassifikatsioonis; ortograafilised reeglid erinevad riigiti, kuna kariibi keelt räägitakse väga suurel maa-alal erinevate kohalike riigikeelte kõrval.