google/wiki40b huggingface dataset:
Ada Lovelace

Ada Lovelace ehk Augusta Ada King, Lovelace'i krahvinna, sünninimega Augusta Ada Byron (10. detsember 1815 – 27. november 1852) oli Inglismaa matemaatik, kes on tuntud eelkõige tänu tööle Charles Babbage'i pooleli jäänud mehaanilise universaalarvuti kirjeldamisel. 
Ta oli luuletaja George Gordon Byroni tütar.
Aastal 1842 kutsuti Babbage Torino ülikooli pidama loengut oma analüütilisest masinast. Noor insener ja pärastine Itaalia peaminister Luigi Menabrea kirjutas Babbage'i loengu prantsuse keeles üles ja see avaldati 1842. aasta oktoobris Genfi ülikooli ajakirjas.
Babbage palus Lovelace'il tõlkida see artikkel inglise keelde ja lisada sellele oma kommentaarid. Selle kirjatöö valmimine võttis aega 9 kuud. Tõlge ilmus populaarteadusele, peamiselt astronoomiale, pühendatud aastaraamatus "The Ladies' Diary" ("Daamide päevaraamat") ja Richard Taylori loodusteadustele pühendatud raamatusarjas "Scientific Memoirs" ("Teaduslikud memuaarid"). Tõlkele lisas Lovelace märkusi algtekstist kolm korda suuremas mahus.
Lovelace koostas sellele arvutile ka programmi, mis arvutas Bernoulli arve. Selle programmi kirjelduse avaldas ta oma artikli märkuste osas. Mil määral ta selle programmi ise välja mõtles, on teadmata. Babbage väitis hiljem, et kirjeldas Lovelace'ile mitut võimalikku arvutamise viisi ja Lovelace valis neist ühe, parandades sealjuures ühe Babbage'i tehtud jämeda vea.
Lovelace'i mõju Babbage'ile on raske hinnata ka sellepärast, et Babbage kaldus üldse eitama teiste inimeste mõju endale. Kuid Lovelace oli kindlasti üks vähestest inimestest, kes täielikult mõistis Babbage'i tööd, ja samuti koostas keeruka programmi tema analüütilisele masinale. Lovelace'i kirjatöödes on vihjatud ka niisugustele arvutite kasutusvõimalustele, mida üheski Babbage'i avaldatud teoses pole mainitud, näiteks oletus, et "masin võib luua ükskõik missuguse keerukusastme ja ulatusega üksikasjalikke ja teaduslikke muusikateoseid".
Aastal 1953 avaldati Lovelace'i artikkel uuesti. Babbage'i masinat oli vahepeal hakatud tunnustama esimese arvutina ning Lovelace'i artiklit arvuti ja selle tarkvara kirjeldusena. Sel põhjusel peetakse Ada Lovelace'i esimeseks programmeerijaks.
Ameerika Ühendriikide Kaitseministeeriumi loodud programmeerimiskeel, mis avaldati 1983, sai Lovelace'i järgi nimeks Ada.
Allirahu looduskaitseala

Allirahu looduskaitseala on looduskaitseala Saare maakonnas Saaremaa vallas Suure-Rootsi külas. Kaitseala pindala on 1 970,5 ha. Kaitseala moodustati selleks, et kaitsta muu hulgas sealseid elupaigatüüpe (karid, väikesaared ja laiud) ning II kategooria kaitsealuseid liike.
Jõululeib

Jõululeib (Saaremaal ka: näärikakk) on vanasti jõulude ajal valmistatud leivakakk, mis on harilikult kuhiku- või seakujuline (sel juhul nimetatud ka jõuluorikaks).
Eestis oli jõululeiva küpsetamise komme tuntud 19. sajandist ning seda tehti peamiselt saartel ja Põhja-Eestis.
Mäetaguse külanõukogu

Mäetaguse külanõukogu oli külanõukogu Kohtla-Järve rajoonis. Külanõukogu moodustati 1945 Mäetaguse vallas. Külanõukogu pindala oli 269 km² (1977).
Külanõukogu halduskeskus asus 1960. aastani Kiikla külas, 1960. aastast Mäetaguse külas.
Külanõukogu tegutses kuni Mäetaguse valla omavalitsusliku staatuse kinnitamiseni 9. aprillil 1992.
Varistor

Varistor (inglise k VDR Voltage Dependent Resistor) on mittelineaarne pooljuhttakisti, mille takistus madalal pingel on väga suur, kuid rakendatava pinge tõusmisel üle teatava läviväärtuse järsult väheneb. Pinge-voolutugevuse tunnusjoon on nullpunkti suhtes sümmeetriline, mistõttu võib teda kasutada nii alalis- kui ka vahelduvpingel.

Ehitus

Varistori kettakujuline takistuskeha koosneb metallide oksiidide segust pressitud tablettidest (ingl MOV metal oxide varistor). Põhikomponendiks on tsinkoksiid (ZnO), millele on lisatud teiste metallide oksiiide. Varem kasutati peamiselt polükristallilist ränikarbiidi (SiC), mille puhul tunnusjoon tõuseb palju laugemalt. SiC-varistoride eeliseks on parameetrite suurem ajaline stabiilsus; ZnO-varistoridel hakkab lävipinge paljukordsete ülepingetõugete mõjul alanema.
Varistore valmistatakse tabletikujulistena (traatviikudega) ja SMD-komponentidena pindmontaažiks.
Varistori pinge-voolutugevuse tunnusjoone mittelineaarsust põhjustab eelkõige see, et pinge tõstmisel sagenevad mikroülelöögid ränikarbiidikristallide või oksiiditerakeste vahel, mille tulemusena suureneb järsult voolu juhtiva kanali ristlõige ja vastavalt väheneb takistus. Mida paksem on elektroodidevaheline takistuskeha, seda enam oksiiditerakesi jääb järjestikku ning seda suurem on lävipinge.

Kasutamine

Varistore kasutatakse elektri- ja elektroonikalülituste kaitsmiseks toiteliini kaudu saabuvate liigpingete eest, samuti pinge ülevõngete piiramiseks, näiteks vahelduvvooluahelais induktiivsusi sisaldavate ahelate katkestamisel. Varistor ühendatakse kaitstava ahelaga rööbiti.
Liigpinge-kaitselülitustes kasutatakse varistoride asemel ka supressordioode.
Rein Rannap

Pianistikarjäär

Rein Rannap andis pianistina esimese soolokontserdi 1968. aastal. Sellest ajast saadik on ta klaverikontserte andnud paljudes endise Nõukogude Liidu piirkondades, Euroopa riikides, Austraalias ja USA-s.
1987. aastal põgenes Rannap Nõukogude Liidust Itaalia kontserdireisi ajal. Algul elas ta Itaalias, seejärel USA-s. Hiljem on Rannap öelnud, et poleks lahkunud, kui oleks NSV Liidu lagunemist ja Eesti iseseisvumist ette teadnud.
Eestis on Rein Rannap teinud mitu kontserditurneed. 1997, 1999 ja 2007 toimus tema kontserditurnee "Klaver tuleb külla" Eesti kirikutes.

Rokkmuusik

Eelkõige on Rannap tuntud kui ansambli Ruja asutaja ja juht. Ansambel esines 1972. aasta mais Vanemuise kontserdisaalis Jüri Lina korraldatud "Popsalongis". Ansambli esituses on välja antud mitu heliplaati Rannapi rokklauludega.

Helilooming

Tema helilooming on valdavalt heakõlaline, postmodernistlikus stiilis.

Levilaulud

Kaalukaima osa tema loomingust moodustavadki ligi 200 levilaulu. Rannap on kokku kutsunud ja juhtinud kolme ta enda loomingut esitavat rokkansamblit: Ruja (1971–1975 ja 1980–1985), Noor-Eesti (1977–1988) ja Hõim (1979–1980). 
Lisaks Rannapi enda ansamblitele on tema laule esitanud paljud Eesti juhtivad levilauljad Tõnis Mägi, Ivo Linna, Maarja-Liis Ilus jpt.
1971 ja 1973 võitis ta oma lauludega Tippmeloodia lauluvõistluse lõppkontserdi („Sa tule nüüd”, „Mis küll saab”), ja 1974 ja 1975 Aastalõpu Võistluskontserdi („Keegi tulla võib”, „Sinu hääl”). Rannapi loodud poplauludest on tuntuimad „Raagus sõnad”, „Nii vaikseks kõik on jäänud”, „Ühes väikses Eesti linnas”, "Eesti muld ja Eesti süda".
Puustuslump

Puustuslump on järv Võru maakonnas Võru vallas Viitka külas. Veekogu pindala on 1,8 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 1032 m. Veekogus on 2 saart.
31st Street

31st Street on New Yorgi keskse linnaosa Manhattani tänavajoonestikus rõhtsirge tee.
Elmar Runge

Saavutused

Ta on kümnekordne Eesti meister vabamaadluses – aastatel 1946, 1947, 1948, 1948, 1949, 1950,1952, 1953, 1954, 1955, 1956.
Viiekordne Eesti meister Kreeka-Rooma maadluses – aastatel 1946, 1947, 1948, 1949, 1950.
NSV Liidu meistersportlane – 1948.
Vabariikliku kategooria kohtunik.
Brahhistokroon

Brahhistokroon (kreeka sõnadest βράχιστος (brachistos, 'lühim') ja χρόνος (chronos, 'aeg')) on kiireima languse joon, kõikvõimalikest homogeense jõuvälja kaht punkti A ja B ühendavaist joontest see, mida mööda hõõrdumiseta liikudes jõuab punktmass punktist A punkti B lühima ajaga.
Joosep Laar

Joosep Laar (6. juuni 1905, Allmäe küla, Aleksandrovski maakond, Stavropoli kubermang, Venemaa – 7. august 1943 Leninski küla, Krasnodari krai, Vene NFSV, NSV Liit) oli eestlasest Nõukogude armee sõdur, kes pälvis postuumselt Nõukogude Liidu kangelase kuldtähe. Pärast Nõukogude okupatsiooni lõppu on eesti sõjaajaloolased avaldanud kahtlust, kas Laari kangelastegu päriselt ikkagi aset leidis.

Elulugu

Joosep Laar pärines Allmäe külast Venemaal Stavropoli krais Andropovi rajoonis, tema isa oli talumees Joosep Laar. Ta lõpetas neli klassi Allmäe algkoolis. Seejärel töötas ta brigadirina kohalikus Edasi kolhoosis, Allmäe külanõukogu esimehena, poejuhatajana Marjina Kolodtsõ külas ja Železnovodski linnas ning laojuhatajana Batalpašinskaja staniitsas. Teise maailmasõjaga seoses armeesse kutsumise eel 1941. aasta lõpul töötas Laar Tšerkesski linna elamutevalitsuse 8. osakonnas majavalitsuse juhatajana.
Nõukogudeaegse ametliku versiooni kohaselt viskus kaardiväe nooremseersant Joosep Laar 7. augustil 1943 Tamani poolsaare vabastamislahingute ajal kõrgendiku 167,4 ründamise käigus raskelt haavatuna dzoti ambrasuuri ette Leninski küla lähedal Kubanis, Krasnodari krai Krimmi rajoonis. "Kahtlen sügavalt. Eks ta üks järjekordselt väljamõeldud legend on," on seda kommenteerinud sõjaajaloolane Mati Õun. Esimese eestlasena anti talle Kuldtäht pärast surma.
11. augustil 1943 anti Laarile 2. kaardiväe laskurdiviidi komandöri käsuga Punatähe orden. 25. oktoobril 1943 anti talle Lenini orden.
Nõukogude Liidu kangelase aunimetus anti Laarile Vene NFSV Ülemnõukogu Presiidiumi otsusega 5. oktoobrist 1943.
Ametliku versiooni kohaselt on Joosep Laar maetud vennashauda Krõmski linnas Krasnodari krais. Venemaa kaitseministeeriumi arhiivide avalikustamise järjel on aga hakatud selles kahtlema. Ehkki suurem osa Leninski küla ümbruses hukkunuid maeti tõepoolest Krõmski vennashauda, maeti konkreetselt kõrgendiku 167,4 ründamisel hukkunud ühishauda sama kõrgendiku idanõlval, arhiiviandmete järgi oli nende seas ka Joosep Laar.
Will Durant

William James Durant (5. november 1885 North Adams, Massachusetts – 7. november 1981 Los Angeles) oli Ameerika ajaloolane, filosoof ja kirjanik.
Tema populaarne ülevaade "Lood filosoofia ajaloost" (The Story of Philosophy, 1926) osutus sedavõrd menukaks, et tagas autorile materiaalse kindlustatuse kogu eluks.
Durant sai varakult (aastal 1917) doktorikraadi ja abiellus 1913 oma õpilase Ida (Chaya) Kaufmanniga (hilisem nimi Ariel Durant, 1898–1981), kes edaspidi osales kõigi tema teoste kirjutamises. Neil sündis tütar Ethel ja oli ka lapsendatud poeg Louis.
Will ja Ariel Durant sooritasid mitu pikka ümbermaailmareisi. Koos kirjutati monumentaalne 11-köiteline "Tsivilisatsiooni ajalugu" (The Story of Civilization, 1935–75). Teose 10. köide "Rousseau ja revolutsioon" (Rousseau and Revolution) sai 1968 Pulitzeri preemia. Aastal 1977 andis Gerald Ford neile Presidendi Vabadusmedali (Presidential Medal of Freedom).
Nende viimaseks ühistööks jäi "Kahekordne autobiograafia" (A Dual Autobiography, 1977). Will Durant suri 7. novembril 1981, kaks nädalat pärast oma abikaasat.
Eesti keeles on teost "Lood filosoofia ajaloost" ulatuslikult kasutanud ja refereerinud Teodor Künnapas oma raamatus "Suured mõtlejad. Põhijooni filosoofia ajaloost" (Lund 1966 ja Tallinn 1992).
Ingeri vapp

Ingeri vapp (soome keeles Inkerin lippu) on Ingerimaa kui etnograafilise ja ajaloolise piirkonna vapp.
Aja jooksul on Ingerimaa vapina kasutatud mitmeid vappe. Esimest Ingerimaa vappi mainib Laurentius Petri oma 1581. aasta kroonikas.
Nüüdisaegse vapi mõtles välja E. J. Haapakoski. See vapp võeti kasutusele Põhja-Ingeri vabariigi ajal. Vapi elementide tähendus: sinine on vesi, kivid on Ingeri punased kivid ning kollane-kuldne viljapõld või Ingeri tüdruku juuksed. Kroon on kuningas Karl XII järgi võetud.
Väikesaar (Narva jõgi)

Väikesaar on  saar Narva jões Narva linna juures. Saare pindala on u 6 ha.
Alexander von Essen

Alexander von Essen (3. jaanuar 1595 (vkj 24. detsember 1594) Riia   – 11. oktoober (vkj 1. oktoober) 1664 Tallinn) oli baltisaksa päritolu Rootsi sõjaväelane ja diplomaat, Eestimaa aadlik.

Elulugu

Alexander von Essen sündis mitmete Kuramaal asuvate mõisate omaniku Thomas von Esseni ja Anna von Nierothi pojana.
16-aastaselt läks ta mööda Euroopat ringi rändama ning võitles Hollandi, Veneetsia, Hispaania, Savoia ja Poola-Leedu vägedes.
1622. aastal teenis ta juba Rootsi sõjaväes, teenides kaptenina Karjala maarügemendis. 1625. aastal ülendati ta ooberstleitnandiks ja suunati Liivimaale. 1626. aastal ülendati ta ooberstiks ja määrati Pohjanmaa rügemendi komandöriks. Sellele ametipostile jäi ta 1631. aastani. 1626–1629 võitles ta oma rügemendiga Poola-Rootsi sõjas. 1635. aastal ülendati ta jalaväe kindralmajoriks ja teenis seejärel Preisimaal asuvas armees.
18. septembril 1643 sai ta naturalisatsiooni korras Rootsi aadlikuks.
Alexander von Essen oli ka Eestimaa maanõunik.
1655. aastast võttis ta koos Rootsi saadiku vabahärra Gustaf Bielke ja Philipp von Krusenstiernaga osa Rootsi-Vene läbirääkimistest Moskvas.  1655–1658 oli ta Venemaal vangistuses.  Pärast 1658 sõlmitud Vallisaare vaherahu naasis ta 1659. aastal tagasi.
Alexander von Essen suri 1664. aastal ja maeti Tallinna Niguliste kirikusse.
Talle kuulusid Esna, Prandi ja 1630. aastast Ruhja kihelkonnas (läti k Rūjiena) asunud Naukšēni (eesti Nausküla, saksa Naukschen) mõis.
Tudulinna sulglohk

Tudulinna sulglohk on sulglohk Ida-Viru maakonnas Tudulinna alevikus. Sulglohk asub Tudulinna linnamäel.
Vanadel kaartidel (nt 18. sajandi lõpu "Liivimaa atlases") peeti seda sulglohku kustunud vulkaanikraatriks (saksa ein erloschener Volcan).
Jüri Vabadussõja mälestussammas

Jüri Vabadussõja mälestussammas on mälestusmärk, mis asub Jüri alevikus Rae vallas Harju maakonnas. Mälestussammas on arvele võetud ajaloomälestisena.
Hallist graniidist valmistatud sõdurikuju asetseb punakaspruuni graniitalusel. Mälestussammas valmis tänu kohalike Jaan Saalverk ja Jaan Põldmäe eestvedamise.
Ville Itälä

Isiklikku

Soome liberaalne poliitik Jaakko Itälä on tema onu.
Ekraaninäitlejate Gildi auhind

Ekraaninäitlejate Gildi auhind (ingl. Screen Actors Guild Awards) on Ameerika Ühendriikide filmi- ja teleauhind, millega Ekraaninäitlejate Gild igal aastal oma liikmeid tunnustab. Auhinda antakse välja alates 1995. aastast.
Kandidaadid seavad üles 4200 ühenduse juhuslikult valitud liiget ning võitjad valivad kõik liikmed, keda on Ekraaninäitlejate Gildis ligi 120 000. Auhinda loetakse Hollywoodi üheks tähtsamaks tunnustuseks, mille alusel ennustatakse edu mõni nädal hiljem toimuval Filmikunsti ja -teaduste Akadeemia auhindade jagamisel.
Näitleja-nimeline (The Actor) pronksist auhinnakuju on 40 cm pikkune ja kaalub 5,5 kg.

Kategooriad

Ekraaninäitlejate Gildi auhinda antakse välja 15 kategoorias.
Alexander Windsor, Ulsteri krahv

Alexander Windsor, Ulsteri krahv (Alexander Patrick Gregers Richard Windsor; sündinud 24. oktoobril 1974) on Gloucesteri hertsogi Richardi ja hertsoginna Birgitte ainus poeg. Hertsogi vanima poja ja pärijana on tema tiitel Ulsteri krahv. Tal on ka nooremad õed Davina ja Rose.
Ta abiellus 22. juunil 2002 dr. Claire Boothiga. 12. märtsil 2007 sündis neil poeg Xan Richard Anders Windsor ja 20. mail 2010 tütar.
Lord Ulster on Briti Armee ohvitser ja ta on teeninud King's Royal Hussarsi rügemendis alates 1998. aastast. 2002 aastal viibis ta tegevteenistuses Kosovos.
Ulsteri krahv on 2015. aasta seisuga Briti troonipärilusjärjestuses 25. kohal.
Horvaatia jalgpallikoondis

Ajalugu

Inglise töölised tõid jalgpalli Horvaatia sadamalinna Rijekasse juba 1873. aastal, Horvaatia jalgpalliliit asutati 1912. aastal . Pärast Esimest maailmasõda liideti lühikest aega iseseisev olnud Horvaatia Jugoslaavia koosseisu ning selle mängijatel oli liitriigi koondises alati kindel koht. 1930. aasta MM-il osalenud Jugoslaavia meeskonna 24 mängijast 12 olid Splitist pärit horvaadid ning kauges Uruguays jõudis lõunaslaavlaste esindus poolfinaali.
Teise maailmasõja puhkedes kuulutas Horvaatia end taas iseseisvaks ning 2. mail 1940 toimus esimene maavõistlus – Budapestis võideti Ungari 1:0. Iseolemise aeg jäi aga lühikeseks, sest peatselt okupeeris riigi Saksamaa ja seejärel sattus piirkond taas Jugoslaavia kontrolli alla.
1987. aastal tuli Jugoslaavia meeskond juunioride maailmameistriks ning selle meeskonna horvaatidest liikmetest tõusid tähtedeks Zvonimir Boban, Robert Prosinečki, Davor Šuker ja Robert Jarni.
1991. aasta juunis  sai Horvaatia taas iseseisvaks ning 1992. aastal astuti FIFA liikmeks. 1998. aasta  MM-il Prantsusmaal, võitsid horvaadid veerandfinaalis Saksamaad 3:0, poolfinaalis jäädi alla Prantsusmaale 1:2, kuid pronksimängus võideti Hollandit 2:1. MM-turniiri edukaimaks väravakütiks tõusis Davor Šuker 6 tabamusega.
Ingrid Rüütel

Teadustegevus

Ingrid Rüütel on kogunud ja uurinud soome-ugri rahvaste rahvalaule ja -muusikat, organiseerinud rahvusvahelisi teaduskonverentse, koostanud ja toimetanud materjalide ja uurimuste kogumikke, korraldanud folkloorifestivale, osalenud kultuuripoliitikas, juhendanud diplomi-, magistri- ja doktoritöid. Ta on avaldanud paarsada uurimust, koostanud kogumikke ja heliplaate soome-ugri rahvaste muusikast.

Isiklikku

Ingrid Rüütel (neiupõlvenimi Ruus) on 1958. aastast abielus Arnold Rüütliga. Neil on tütred Maris (sündinud 1958) ja Anneli (1965) ning 6 lapselast.
Alejandro Selkirki saar

Alejandro Selkirki saar (varem ka Más Afuera saar) on Tšiilile kuuluv saar Vaikses ookeanis Juan Fernándeze saarestikus, 181 kilomeetrit Robinson Crusoe saarest idas. Asukoht: 33° 46′ 00″ S, 80° 47′ 00″ W. Erinevate allikate järgi on saare pindala 33, 44,6 või 48 km². Saare kõrgeim punkt ulatub 1329 meetrit üle merepinna.
Saar on vulkaanilise päritoluga ning selle vanuseks hinnatakse 1–2 miljonit aastat. Saar on asustamata. Sellel asub suur merilõvide koloonia.
Saar on nime on saanud šoti meremehe Alexander Selkirki järgi, kes elas Robinson Crusoe saarel üksinduses neli aastat.
Viruküla–Riisipere tee

Viruküla–Riisipere tee (registrinumbriga 11165) on 3,6 km pikkune kõrvalmaantee Saue vallas. 
Tee saab alguse Ääsmäe–Haapsalu–Rohuküla maantee kahekümne kolmandal kilomeetril Kivitammi külas. Tee kulgeb läbi Kivitammi, Vilumäe ja Madila külade ning Riisipere aleviku. Tee lõpeb Riisipere–Nurme tee kolmandal kilomeetril Riisipere alevikus. 
Tee ei ületa ühtegi silda, küll aga 5 truupi. Bussipeatusi teele ei jää.
Tee on kruusatee, Riisipere alevikus mustkattega tee. Tee klass pole määratud. Liiklussageduse kohta andmed puuduvad. Kiiruspiiranguid teel pole. Riisipere alevikus on tee valgustatud.
Kronos

Kronos (vanakreeka keeles Κρόνος) on vanakreeka mütoloogias titaan, lõikusejumal, Uranose ja Gaia noorim ning vägevaim poeg.
Ta on Rhea abikaasa ning Hestia, Demeteri, Hera, Hadese, Poseidoni ja Zeusi isa. Kronose lapsi nimetati kroniidideks (kõige sagedamini kasutatakse seda sõna Zeusi kohta). Vanarooma mütoloogias vastas Kronosele Saturnus.
Hesiodose järgi kukutas Kronos oma isa Uranose, kohitsedes ta sirbiga. Kartes, et ta lapsed võivad temaga teha sedasama, neelas Kronos nad alla, kuid Rhea päästis noorima, Zeusi, andes abikaasale vastsündinu asemel mähkmeisse mässitud kivi. Gaia sundis kavalusega Kronost lapsi uuesti välja oksendama. Võitluses titaanidega (titanomahhia) võitis Zeus Kronost ja teisi titaane ning sulges nad Tartarosse.
Nime kõlalise sarnasuse tõttu on Kronost sageli samastatud isikustatud ajajumala Chronosega (kr chronos 'aeg').
Lehiksammal

Lehiksammal (Plagiomnium) on tähtsamblaliste sugukonda kuuluv sammaltaimede perekond.
Dmitri Adams

Dmitri Adams (kuni 20. augustini 1923 Dimitri Jegoroff, Dmitri Jegorov; 4. mai 1887 Tartu – surma aeg ja koht teadmata) oli Eesti arst ja sõjaväelane (kapten).
Ta lõpetas 1911. aastal Keiserliku Sõjaväemeditsiini Akadeemia arsti astme väärilisena cum laude.
1913–1914 töötas ta raudtee jaoskonnaarstina Kowelis, sai 1914 kolleegiumiassessoriks. Seejärel mobiliseeriti ta Vene sõjaväkke, kus teenis 1914–1915 Belehjevski jalaväepolgus ja 1915–1918 tagavaraväe hospidalis kõrva-, nina- ja kurguhaiguste osakonnas. 1919. aastal oli ta eraarst Tartus, 1920–1921 teenis 4. piirikütipataljonis, Kalevlaste Malevas ja 3. üksikus jalaväepataljonis, arvati reservi 27. augustil 1921. Tsiviilis töötas ta Suure-Kõpu, alates 1932 Esna jaoskonnaarstina. 1933 asus ta Tallinna, praktiseerides ja puhates suvel Elvas. 1936 läks ta Mihkli, seejärel Tori jaoskonnaarstiks. 1938. aastal sai ta Narva raudtee ambulatooriumi juhatajaks.
Liisa Tomasberg-Koidu

Elukäik

Liisa Tomasberg-Koidu on lõpetanud Eesti Kunstiakadeemia tekstiili eriala bakalaureuseõppe 2000. aastal ja magistriõppe aastal 2004. 2012. aastast on ta MTÜ Kersleti Ateljee juhataja ja kunstnik.

Liikmesus

Liisa Tomasberg-Koidu kuulub Eesti Tekstiilikunstnike Liitu aastast 2002. Ta on ka Rahvusvahelise Viltijate Ühingu (International Feltmakers Association) liige aastast 2004.
Abja mõisa kalmistu

Abja mõisa kalmistu on kalmistu Halliste kihelkonnas Pärnumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Põlde külas Mulgi vallas Viljandi maakonnas.

Ajalugu

Kalmistu rajasid Abja mõisa tollased omanikud Stackelbergid arvatavasti 1844. aastal, kui suri Georg Gotthard von Stackelberg. Kalmistule maetud inimeste arv ei ole teada; võimalik, et siia ongi maetud ainult üks lahkunu. Kalmistu lõhuti maaparanduse käigus ning selle hauatähised likvideeriti arvatavasti 1960. aastatel.

Kirjeldus

Kalmistu jääb mõisa südamest linnulennult umbes 900 meetri kaugusele idasse. Praegu on selle kohal põld.
Shane Told

Shane Told (sündinud 13. veebruaril 1981 Scarborough's) on Kanada muusik, ansambli Silverstein laulja ja kitarrist.
Silversteini liige on ta olnud alates 2000. aastast.
Conrad de Rosen

Conrad de Rosen, Bolweilleri krahv (29. september 1629 Mazstraupe – 3. august 1715 Bollwilleri loss) oli Liivimaa päritolu Prantsusmaa sõjaväelane (Prantsusmaa marssal) 17. ja 18. sajandil.

Päritolu

Põlisest Rosenite suguvõsast põlvnev Conrad von Rosen sündis Mazstraupe (Klein-Roop) ja Raiskumsi (Raiskum) mõisniku Fabian von Roseni (1590–1633) ja tema abikaasa Sophia (neiuna Mengden, 1597–1673) noorima pojana.

Sõjaväekarjäär

Ta astus 1644. aastal Rootsi teenistusse, kuid pidi sealt peagi lahkuma kui oli duellil tapnud ühe teise ohvitseri. Ta astus 1651. aastal oma sugulase Reinhold de Roseni (1604–1667), kes oli tõusnud seal kindralleitnandi auastmesse, soovitusel Prantsusmaa sõjateenistusse.
1667. aastaks oli Conrad de Rosenist saanud ratsaväekolonel. Väljapaistva tegutsemise eest Seneffe'i lahingus 1674. aastal ülendati ta brigaadikindraliks (brigadier). 1677. aastal ülendati ta Cambrai piiramise järel maréchal de campiks (vastab kindralmajorile). 1678 teenis ta marssal François de Créquy alluvuses Saksamaal. 1681. aastal, pärast luteriusust loobumist ning katoliku usu vastu võtmist, sai ta krahvitiitli. 1682 sõdis ta markiis de La Trousse'i juhtimise all Piemontes ning määrati 1686 vägede ülemjuhatajaks Languedocis.
1688. aastal ülendas Louis XIV Roseni kindralleitnandiks ning andis tema käsutusse väekontingendi, mis saadeti appi Inglismaa kuningas James II-le tema Iirimaa-sõjakäigul. Kuningas James oli Roseni vaprusest sedavõrd vaimustunud, et nimetas ta 1689 Iirimaa marssaliks.
Pärast lüüasaamist Boyne'i lahingus naasis Rosen Prantsusmaale, kus ta nimetati kergeratsaväe mestre de camps generaliks, misjärel jätkas ta teenistust dofääni alluvuses Saksamaal. 1691 osales ta Monsi piiramisel, juhatas 1693 Neerwindeni lahingus Prantsuse vägede paremat tiiba ning osales Charleroi piiramisel.
20. jaanuaril 1703 ülendas Louis XIV Roseni marssaliks ning lubas tal müüa mestre de camps generali ametiposti suure summa eest markiis de Montpeyroux'le. Elu lõpuaastad veetis ta oma Bollwilleri lossis, kus ta ka suri ning mille kabelisse ta maeti.
Talle kuulusid Bollweiler, Dettweiler, Herrenstein ja mitmed teised maavaldused.
Viktor Polivanov

Viktor Petrovitš Polivanov (Виктор Петрович Поливанов; surnud 15. oktoobril 1889) oli Venemaa riigitegelane.
Viktor Polivanov oli keiser Aleksander II ja Aleksander III aegne Tõeline riiginõunik, Eestimaa kubermangu asekuberner 1. jaanuarist 1869 kuni 14. märtsini 1875 ja seejärel Eestimaa kuberner 14. märtsist 1875 kuni 4. aprillini 1885.