google/wiki40b huggingface dataset:
New Yorgi majandus

New Yorgi majandus hõlmab Ameerika Ühendriikide suurimat kohalikku ja piirkondlikku majandust. Lower Manhattanil asuv Wall Street on New Yorgi majanduse keskus. New Yorki iseloomustatakse kui maailma juhtivat finantskeskust. Majandus on koduks New Yorgi börsile ja NASDAQile, mis on maailma kaks suurimat börsi nii turukapitalisatsiooni kui ka kauplemisega. 2012. aastal genereeris New Yorgi suurlinnapiirkond 1,33 triljoni USA dollari väärtuses kogutoodangut oma 20,3 miljoni elanikuga. Kogutoodang on esikohal üleriigiliselt USAs ja summa on ligikaudu võrdväärne Lõuna-Korea SKP-ga. Linna majandus moodustab suurema osa majandustegevusest nii New Yorgi kui ka New Jersey osariikides.
Manhattan on riigi juhtiv pangandus-, finants- ja kommunikatsioonikeskus. See on koduks New Yorgi börsile (NYSE) Wall Streetil. Paljud maailma suurimad ettevõtted asuvad Manhattanil oma peakorteritega. 2015. aastal oli linnaosas 46,5 miljonit m² büroopinda, muutes selle suurimaks kontorituruks Ameerika Ühendriikides. Midtown Manhattan, kus samal aastal on ligi 37,2 miljonit m² büroopinda, on maailma suurim äripiirkond kesklinnas. New York on oma kõrgetasemeliste advokaadi-, raamatupidamis-, pangandus- ja juhtimisalaste nõustamisteenuste osas eristav. See on reklaamitööstuse ülemaailmne keskus, mida nimetatakse nimega "Madison Avenue". Silicon Alley, mis on New Yorgi laia spektriga kõrgtehnoloogilise valdkonna metonüüm, jätkab laienemist.
New Yorgi majanduse aluseks on rahandus, kõrgtehnoloogia, kinnisvara, kindlustus ja tervishoid. Linn on ka riigi massmeedia, ajakirjanduse ja kirjastamise kõige olulisem keskus.Samuti on see riigi eelistatud kunstikeskus. Loovad tööstusharud, nagu digitaalne meedia, reklaam, mood, disain ja arhitektuur, moodustavad kasvava osa tööhõivest New Yorgis. New Yorgis on nendes tööstusharudes tugev konkurentsieelis. Vaatamata vähenemisele on tootmine endiselt järjekindel.

Linna majanduslik ülevaade

New York on ülemaailmne äri- ja kaubanduskeskus, mis on panganduse ja rahanduse, jaemüügi, maailma kaubanduse, transpordi, turismi, kinnisvara, uue meedia, traditsioonilise meedia, reklaami, õigusteenuste, raamatupidamise, kindlustuse, teatri ja moekeskus. Ameerika Ühendriikides; Silicon Alley, mis on New Yorgi laia spektriga kõrgtehnoloogilise valdkonna jaoks metonüüm, jätkab laienemist. New Yorgi ja New Jersey sadam on samuti peamine majandusmootor, mis tegeleb rekordkauba mahuga 2017. aastal, üle 6,7 miljoni kaubakonteineri. New Yorgi töötuse määr langes septembris 2018 rekordiliselt madalale tasemele 4,0%.
Paljud Fortune 500 ettevõtted asuvad New Yorgis, nagu ka suur hulk rahvusvahelisi ettevõtteid.
Heino Enden

Poliitiline tegevus

2017. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel kandideeris ta Savisaare Valimisliidu ja Tegusa Tallinna nimekirjas ning sai 140 häält.

Isiklikku

Tema poeg Anthony Enden on samuti korvpallur.
Haradziečna Jumalaema Kaitsmise kirik

Kirikuhoone

Zasimavičy Püha Nikolai kirik on klassitsistlik hoone. Hoone sissepääsu kohal asub kellatorn, selle ees aga portikus. Katusel asub kaheksanurkne tambur. Portikus toetub kahele sambale, sees eraldavad kolme löövi kümme sammast. Kokku on sammaste arv 12, mis sümboliseerib aastat 1812. Algselt oli hoone palju lihtsam, sellel puudusid nii kuppel kui ka kellatorn.

Ajalugu

31. juulil 1912 toimus Haradziečna all lahing kindral Aleksander Tormasovi juhitud vene vägede ja Karl Philipp zu Schwarzenbergi ning Jean-Louis-Ébénézer Reynieri juhitud 40 000 mehelise väesalga vahel. Tänu vastaste vigadele õnnestus Tormasovil 18 000 mehega terve päeva rünnakutele vastu pidada ja öösel taanduda. Selle lahingu mälestuseks püstitati aastal 1825 külla kirik.
Algselt uniaatidele kuulunud kirik sai aastal 1839 ikonostaasi. Kiriku haldajad vahetusid korduvalt; see kuulus nii uniaatidele, katoliiklastele kui ka õigeusklikele. Jaanuariülestõusu tagajärjel võttis kiriku aastal 1863 lõplikult üle Moskva patriarhaadile.
6. veebruaril 1963 kirik suleti ja hoonet kasutati nii kohaliku kooli spordisaali kui ka kolhoosi viljalaona.
Aastal 1990 tagastati kirik kogudusele. Hoone oli toona äärmiselt halvas seisukorras, selle välimus suudeti taastada vaid tänu vanadele kirjeldustele. Kirik pühitseti 12. oktoobril 1991.
Haava tänav (Tallinn)

Haava tänav on tänav Nõmme linnaosas Nõmme ja Rahumäe asumis Tallinna Rahumäe Põhikooli lähedal. 
Tänav on ligi pool kilomeetrit pikk, algab mäepealsest tupikust ja lõppeb Vabaduse puiesteega ristudes. Lõikub Liiva, Vahe, Sihi, Kuljuse, Puhma ja Kaevu tänavaga.
Haava tänav sai nime 27. oktoobril 1922. Tänava saksakeelne nimi oli Espenstrasse ja venekeelne Осиновая улица.
Gertrud Scholtz-Klink

Gertrud Scholtz-Klink (sünninimi Gertrud Treusch; 9. veebruar 1902 Adelsheim – 24. märts 1999 Tübingen) oli saksa riigitegelane.
Gertrud Treusch oli pärit ametniku perekonnast. 1921. aastal abiellus ta endise ohvitseri ja õpetaja Eugen Klinkiga. Nei oli viis last. 1928. aastal astusid mõlemad abikaasad Natsionaalsotsialistlikusse Saksa Töölisparteisse. Varsti seejärel suri Eugen Klink ühel NSDAP-i miitingul südamerabandusse. 1931. aasta sügisel nimetati Gertrud Klink Hesseni gau naisliidu juhiks ja temast sai ka Hesseni siseministeeriumi naisliitude referent. 1932. aastal abiellus ta arst Günther Scholtziga. 24. veebruaril 1934 sai temast Saksa Naisliikumise (Deutsches Frauenwerk) ja Natsionaalsotsialistliku Naisühenduse (NS-Frauenschaft) juht. Lisaks asus ta samal aastal juhtima ka Saksa Töörinde Naisametit ja Saksa Punase Risti Naisliitu. Nominaalselt oli ta küll kõrgetel ametikohtadel, kuid tegelikku otsustusvõimu tal praktiliselt ei olnud. Välismaale suunatud propagandas aga näidati teda kui tähtsat isikut natsionaalsotsialistliku Saksamaa juhtkonnas.
1938. aastal lahutasid Gertrud Scholtz-Klink ja Günther Scholtz abielu. 1940. aastal abiellus Gertrud Scholtz-Klink SS-Obergruppenführeri August Heissmeyeriga. Oma kõrgetele ametikohtadele jäi Gertrud Scholtz-Klink kuni Teise maailmasõja lõpuni.
Pärast sõja lõppu sattus ta Nõukogude vägede kätte ja ta paigutati sõjavangide laagrisse, kuid tal õnnestus sealt põgeneda. Valenime all elas ta koos abikaasaga Tübingeni lähedal. Pettus tuli aga ilmsiks ja 28. veebruaril 1948 nad vahistati ja neile mõisteti 18-kuuline vanglakaristus. Varasema tegevuse eest toodi Scholtz-Klink kohtu ette alles 1949. aastal. Teda karistati jälle 18-kuulise vanglakaristusega. Protestide tõttu algas 1950. aastal tema vastu uus kohtuprotsess, talle mõisteti 2 aasta ja 6 kuu pikkune vanglakaristus.
Gertrud Scholtz-Klink ei öelnud elu lõpuni natsionaalsotsialistlikust ideoloogiast lahti ja ta ei kahetsenud oma tegevust natsionaalsotsialistide võimuloleku ajal. 1978. aastal avaldas ta raamatu "Die Frau im Dritten Reich" ("Naine Kolmandas Riigis").
Eesti etümoloogiasõnaraamat

"Eesti etümoloogiasõnaraamat" on 2012. aastal Eesti Keele Instituudi väljaandel ilmunud sõnaraamat, kus on esitatud eesti sõnatüvede etümoloogia ehk päritolu.
Sõnaraamatu on koostanud ja toimetanud Iris Metsmägi (peatoimetaja), Meeli Sedrik ja Sven-Erik Soosaar.
Sõnaraamat pälvis 2012. aasta keeleteo rahvaauhinna.
Rakvere Püha Peaingel Miikaeli kogudus

Rakvere Püha Peaingel Miikaeli kogudus on katoliku kogudus Rakveres. Kogudus kasutab EELK Rakvere Kolmainu koguduse noortemaja.  Koguduse patroon on peaingel Miikael. Koguduses peetakse teenistusi vene keeles.
Chris Wallace

Christopher Wallace (sündinud 12. oktoobril 1947 Chicagos) on Ameerika Ühendriikide ajakirjanik.
Tema isa oli telereporter Mike Wallace, kelle vanemad olid juutidest immigrandid Venemaalt. Christopheri vanemad lahutasid abielu, kui poiss oli üheaastane.
Ta juhib alates 2003. aastast Fox News Channeli saadet "Fox News Sunday".
Ta on saanud kolm Emmy auhinda.
Alžeeria

Rannajoon

Alžeeria rannajoone pikkus on 998 km.

Rahvastik

2015. aasta juulis elas Alžeerias 39 542 166 inimest. 71% elanikkonnast elab linnades (2015).
Sündimuskordaja on 23,67 promilli ja suremuskordaja 4,31 promilli (2015).
Keskmine eluiga on 76,6 aastat, meestel 75,3 ja naistel 78,0.

Väliskaubandus

Alžeeria suurimad ekspordiartiklid on nafta, toorõli ja maagaas. Tähtsaimad ekspordipartnerid (2013) on Hispaania (20,6%), Prantsusmaa (9,3%), USA 8,1%, Holland (6,9%), Kanada 6%, Brasiilia (5,6%).
Alžeeria suurimad impordiartiklid on toidukaubad ja tarbekaubad. Tähtsaimad impordipartnerid (2013) on Prantsusmaa (15,1%), Hiina (11,6)%, Itaalia (10,8%), Hispaania (9,9%) ja Saksamaa (4,6%).
Hollandi tuulik

Hollandi tuulik ehk hollandlane (ka: Hollandi tüüpi tuulik) on tüvikoonuse kujuga, mitmekorruseline ja enamasti puidust või kivist ehitatud tuuleveski.
Igal hollandi tüüpi tuulikul on kaks vastaskülgedel asetsevat ust. Erinevalt pukktuulikust on hollandi tuulikul vaja pöörata vaid tuuliku pead, mitte kogu veskit. Hollandlastel on tavaliselt kaks või enam paari veskikive.

Hollandi tuulikute liigid

Hollandi tuulikuid saab kere kuju ja väljanägemise järgi liigitada mitmeti. Selles artiklis on kasutatud liigitust väliste ehituslike tunnuste põhjal. See liigitus on käibel eelkõige Saksamaal ja Hollandis, aga Eestis seda traditsiooniliselt ei kasutata.

Maahollandlane

Maahollandlase kere on püramiidjate tahkudega ja puidust. Kere toetub kuni ühemeetrisele kivist vundamendile. Seinakonstruktsiooni nurgapostid ulatavad läbi kõikide korruste tuuliku peani. Igal korrusel on seinas diagonaalristid kere kooshoidmiseks. Tuuliku seinad on kaetud laudade, ülelöödud roomattide, sindlite või laastudega. Tiivad ulatuvad peaaegu maani ja on maapinnalt seatavad.

Sokkelkorrusega hollandlane

Sokkelkorrusega hollandlase kere sarnaneb maahollandlase omaga: püramiidjate tahkudega ja puidust. Sokkelkorrusega hollandlane on aga vertikaalsete kiviseintega. Tänu soklikorrusele võimaldab suur ruum kohe vankritega viljakotte sisse ja jahukotte välja vedada. Ka sel tüübil seatakse tiibu maapinnalt.

Galeriiga hollandlane

Galeriiga hollandlane on püramiidjate tahkudega ja puidust. Kivisoklist korrus(ed) on nii kõrged, et ulatuvad galeriini, kus saab tiibu seada. Seda tüüpi veskites saab mölder alumistel korrustel isegi magada ja elada. Tiivad maapinnani ei ulatu ega ole maapinnal liikujale ohtlikud.

Tornhollandlane

Tornhollandlane on massiivse kivikerega. Tornhollandlase alatüüpe on väga palju: ühe tahulise korruse ja ülalt koonilise kerega, alt silinderjad, ülalt koonilised ja ümarad. Vanimad tornhollandlased on silinderjad ja pärinevad Vahemere maadest. Tornhollandlased võivad olla maahollandlase, sokkelkorrusega hollandlase või galeriiga hollandlase kujuga, aga nende kere on alati kivist.
Eestis on tornhollandlased enamasti säilinud tänu kivist kerele.
Koorküla külanõukogu

Koorküla külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s. Külanõukogu halduskeskus asus Koorküla asulas. Külanõukogu eksisteeris aastatel 1945–1960.  
Külanõukogu moodustati 13. septembril 1945 Valga maakonna Koorküla valla koosseisus. Aastatel 1950–1959 kuulus külanõukogu Tõrva rajooni, seejärel Valga rajooni.
8. oktoobrist 1960 Koorküla külanõukogu likvideeriti ja selle maad arvati Helme külanõukogu koosseisu.
Endise Koosküla külanõukogu maad asuvad nüüdisaegse haldusjaotuse järgi Tõrva valla lõunaosas.
Ungarlaste suurvürst

Ungarlaste suurvürst (ungari keeles Nagyfejedelem) oli 9. ja 10. sajandil ungarlaste hõimuliitu juhtinud pealiku tiitel, mida kasutati ka selleaegsed allikates. Bütsantsi keiser Konstantinos VII Porphyrogennetos kasutas oma teoses De Administrando Imperio Árpádi kohta ladinakeelset tiitlit megas Turkias arkhon ja Querfurti Bruno viitas oma teoses Sancti Adalberti Pragensis episcopi et martyris vita altera suurvürst Gézale ladinakeelse tiitliga Ungarorum senior magnus.
Tõenäoliselt valisid suurvürsti seitsmest madjarite hõimust koosneva liidu ja ungarlastega enne aastat 830 liitunud kolme kabaari hõimu (dissidentlikud kasaari hõimud) juhid. Ent on tõenäolisem, et esimese suurvürsti Álmosi, Árpádi isa, määras ametisse kasaaride kagaan. Jätkuvalt arutletakse selle üle, kas suurvürst oli hõimuliidu vaimne juht (kende), hõimuliidu sõjaline juht (gyula) või oli tegemist uue tiitliga.
Paistab, et ajal, mil ungarlased oma senistelt elualadelt (Etelköz) välja suruti ja nad Pannoonia madalikule (Honfoglalás) liikusid, oli suurvürsti võim kahanemas. Suurvürst Géza ajaks valitses Transilvaaniat (pool)sõltumatu pealik (gyula). Ungari esimesel kuningal István Pühal ei tulnud seetõttu vallutada mitte ainult mainitud gyula territoorium, vaid ka Banaadi valitseja Ajtony ja mustade madjarite alad.
Tiitel kadus peale Istváni (kes enne ristimist kandis paganlikku nime Vajk) Ungari kuningaks kroonimist kas 1000. aasta 25. detsembril või 1001. aasta 1. jaanuaril.

Teadmata suurvürstid (907 – 950)

Ei ole teada mitu ungarlaste suurvürsti valitses ajavahemikus Árpádi oletatavast surmast aasta 907 paiku kuni ligikaudu aastani 948, mil valitses suurvürst Fajsz. Seda ilmselt seetõttu, et Zoltáni harust põlvnevad Ungari kuningad soovisid, et kuningriigi elanikud unustaksid aastatel 907–950 valitsenud teistest Árpádi dünastia harudest pärit mehed, kes põlvnesid kolmest teisest Árpádi pojast: Tarkatzus/Liüntika, Jelek ja Jutotzas. Ilmselt just nende kolme järeltulijad valitsesid selleaegset Ungarit, kuna ungarlaste valitsejatel oli enne 1000. aastat kombeks järgida nomaadide poolt kasutatud päriluse süsteemi, kus valitseja järglaseks sai tema noorem vend, mitte tema vanim poeg.
Põhjuseks, miks tänapäeva ajaloolased ei suuda täpselt tuvastada aastatel 907-955 valitsenud suurvürstide täielikku loendit, on fakt, et kroonikad sellest ajast enamjaolt vaikivad. Ungari kroonikatest on teada suurvürst Zoltán ja Konstantinos VII Porphyrogennetose tööst De Administrando Imperio, mis säilitas Zoltáni haru dokumenteerimisega hõivatud ungarlaste kroonikatega võrreldes suurema loetelu Árpádi perekonna liikmetest, on teada nimi Fajsz.
Põhjus, miks Fajsz Ungari kroonikatest välja jäeti, oli asjaolu, et ta oli Jutotzas'i poeg, mitte valitseva Zoltáni poeg. Ilma De Administrando Imperio abita ei teaks me tema olemasolust midagi. Tema nimi esines mainitud töös aga seetõttu, et see käsikiri pandi kirja just tema valitsemisajal. Ent teiste Zoltáni harusse mitte kuulunud suurvürstide kohta, kes ilmselt enne ja peale Fajsz'i valitsesid, ei ole mitte midagi teada.
Rietavase mõis

Rietavase mõis (Rietavo dvaras) on endine mõis Leedus Rietavase omavalitsuses Rietavase linnas.
Rietavase mõisamainitakse esimest korda aastal 1253. Mõis on kuulunud Tyszkiewiczite suguvõsale ja Zubovidele. Aastal 1812 läks Rietavase mõis Ogińskite valdusesse, see suguvõsa ehitas linna uhke mõisakompleksi. Aastal 1909 sai mõisa omanikuks Povilas Jurgaitis, suurem osa mõisast võõrandati temalt aastal 1924.
Aastal 1892 süttisid Rietavase mõisas põlema esimesed elektripirnid Leedu territooriumil. Mõisakompleksi peahoone ei ole paraku säilinud. Aastal 1909 süttis hoone põlema, seal hävis palju kunstiväärtusi. Hiljem, Esimese maailmasõja ajal, peatus mõisas Saksa sõjavägi. Peahoone vaskkatus sulatati haavliteks, pargis elanud luiged ja faasanid kütiti toiduks. Hulk varasid viidi Saksamaale. Peale seda lasi lossi uus omanik Povilas Jurgaitis hoone lammutada ja kasutas sealseid telliseid omale uue maja rajamiseks.
Kompleksi juurde kuulub veel suur park, mis ulatub Jūra jõe äärde. Pargi lääneosas asub suur tiik. Parki piirab osaliselt müür, milles asuvad kaks väravat. Plungėsse viiva tee ääres asub Ogińskite pere rahula koos kabel-mausoleumiga.
Mõisakompleksi kuulunud hoonetest on säilinud veel kaheksa kõrvalhoonet, nende seas valvuri maja, veetorn, tall, kontor, muusikute ühiselamu ja muusikakool. Koolis asub praegu Rietavase ajaloomuuseum.
Jean-Philippe Gbamin

Jean-Philippe Gbamin (sündinud 25. septembril 1995 San Pédros) on Elevandiluuranniku jalgpallur, kes mängib kaitsva poolkaitsjana Premier League'i klubis Everton ja Elevandiluuranniku jalgpallikoondises.
Klubikarjääri alustas ta Prantsusmaa klubis Lens, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2007. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta Prantsusmaa esiliigas 2013. aastal. Hooajal 2014–15 mängis ta Lensiga Prantsusmaa kõrgliigas.
2016. aasta juulis liitus ta Saksamaa kõrgliiga klubiga 1. FSV Mainz 05, mille meeskonnas mängis ta kokku kolm hooaega. 2019. aasta augustis suundus ta 25 miljoni naelsterlingi eest Evertoni, kellega sõlmis ta viieaastase lepingu.
Ta kuulus Prantsusmaa noortekoondistesse, kuid otsustas 2017. aastal Elevandiluuranniku rahvuskoondise kasuks. Koondisedebüüdi tegi ta 4. juunil 2017 sõprusmängus Hollandi vastu. Ta osales Elevandiluuranniku koondisega 2019. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel.
Villem Lüüs

Villem Lüüs (sündinud 29. märtsil 1971 Tallinnas) on eesti kabetaja, FMJD meister rahvusvahelises kabes.
Ta tuli 2000 Eesti meistriks rahvusvahelises kabes. Aastal 2000 saavutas ta ka kabeolümpial Eesti võistkonna koosseisus koos Urmo Ilvese ja Kaido Leesmanniga 6. koha. 
Ta on tulnud Eesti meistriks ka brasiilia ja inglise kabes.
2010. aastal sai ta FMJD arbiitri nimetuse ja 2018. aastal rahvusvahelise kategooria kohtunikuks. 
Ta on olnud "Eesti spordi aastaraamatu" kaasautor ning toimetanud Eesti Spordilehes kabenurka. Ta on Eesti Spordiajaloo Seltsi liige.
Berthold (Liivimaa piiskop)

Berthold või Bertold (surnud 24. juulil 1198) oli Üksküla ehk Liivimaa piiskop 1196/1197–1198. Enamik infost tema elu ja tegevuse kohta pärineb Henriku Liivimaa kroonikast.
Pärast esimese Üksküla piiskopi Meinhardi surma pühitses Bremeni peapiiskop Hartwig II 1196./1197. aasta talvel tema järglaseks Bertholdi, kes oli tollal Loccumi tsistertslaskloostri abt. On arvatud, et ta võis juba Meinhardi ajal Liivimaal misjonärina tegutseda. Algselt küll tõrkudes lasi Berthold end peapiiskopil ümber veenda ja ta läks Liivimaale.
Piiskopina Ükskülasse jõudes võttis ta kiriku varanduse oma valdusse ja püüdis joogi, toidu ja kingitustega paganate ja kristlaste poolehoidu võita, kuid Holmi kalmistu pühitsemise ajal hakkasid kohalikud liivlased vaidlema, kas ta koos kirikuga ära põletada, maha lüüa või uputada. Nad heitsid talle ette vaesust. Seda nähes põgenes ta Ojamaa kaudu Saksimaale ja kaebas paavst Coelestinus III-le, kes seepeale lubas piiskopil Liivimaa kristlaste kaitseks ja apostaatide usku tagasisundimiseks kasutada ristisõdijaid, kellele ta omalt poolt selle eest pattude kustutamise garanteeris.
Sõjaväega naastes nõudis ta liivlastelt kristlusse tagasipöördumist ja julgeolekuks pantvange, et nad enam paganlusse tagasi ei langeks, nagu nad olid mitu korda teinud. Sõlmiti vaherahu, kuid see lõppes, kui liivlased hobusemoona otsivaid sakse tapnud olid. Järgnenud lahingus tulevase Riia linna asukohal kandis hobune Bertoldi liivlaste keskele, kus Ymaut (kroonika hilisemates tekstides tekkinud ümberkirjutusvea tõttu on juurdunud ekslik nimekuju Imant, lätipäraselt Imants) torkas ta selja tagant odaga läbi ja teised rebisid ta lõhki.
Vanim Henriku kroonika tekst (Codex Zamoscianus) ei nimeta Bertholdi surmapäeva. Hilisemates käsikirjades on sellena antud üheksas päev enne augusti kalende (24. juuli). Pole teada, millal see kiilund tekkis ja kui põhjendatud ta on. See võis olla tuletatud Bertoldi hauakirjast Riias. Lübecki Arnoldi kroonika järgi toimus lahing kuumal aastaajal.
Pärast Bertholdi surma sõlmiti Üksküla ja Holmi liivlastega rahu ja nad lasksid end preestritel ristida, lubades neid ka ülal pidada. Kui ristisõdijad olid ära läinud, pesid liivlased Väina jõe veega ristimisvee maha, võtsid vaimulikelt nende varad ära ja ajasid nad minema.
Guadalupe maakond

Ajalugu

Guadalupe maakond moodustati 1846. aastal Bexari ja Gonzalese maakonna osadest. Maakond sai nime Guadalupe jõe järgi.
Chambersi maakond (Texas)

Chambersi maakond (Chambers County) on maakond USA-s Texase osariigis. Geograafilised koordinaadid on 29°70' N, 94°68' W.
Maakonna halduskeskus on Anahuac.
Maakonna pindala on 2258 km². Veepindala on 707 km².
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 35 096. Aastal 2000 oli elanike arv 26 031.

Ajalugu

Chambersi maakond moodustati 1858. aastal Jeffersoni ja Liberty maakonna osadest. Maakond sai nime advokaat Thomas Jefferson Chambersi järgi.
Allporti skaala

Allporti skaala on ameerika psühholoogi Gordon Allporti poolt 1954. aastal välja töötatud ja raamatus "The Nature of Prejudice" avaldatud skaala, millega kirjeldatakse eelarvamuse ja diskrimineerimise protsessi astmeid.
Esimene aste on halvustavate väljendite kasutamine (inglise keeles antilocution), mida iseloomustab see, et enamuse liikmed teevad vähemuse arvel vabalt nalja ja kujutavad vähemusse kuulujaid negatiivsetes värvides. Seda on mõistetud kui vihakõnet (inglise keeles hate speech), mis Eesti seadusandluses vastab vaenu õhutamisele (Karistusseadustik § 151 lg 1). Esimese astme ohtlikkus, kuigi see iseenesest ei tundu enamusele kahjulik, ja on enamasti kaitstud sõnavabadusega, väljendub selles, et ta juhatab sisse skaala järgmised astmed.
Teine aste on vältimine, mis seisneb selles, et enamus väldib aktiivselt vähemuse liikmeid. Kuigi otsest kahju keegi ei tekita, tekib see iseenesest isolatsiooni tõttu.
Kolmas aste on diskrimineerimine. Vähemuse liikmetele ei anta võimalusi ega pakuta teenuseid, et takistada neil oma eesmärke saavutada. See on juba aktiivne kahju vähemusele. Vähemuse õigust võrdsetele võimalustele rünnatakse aktiivselt. Eesti seadusandluses liigitub see passiivse või aktiivse ebavõrdse kohtlemise hulka (Karistusseadustik §-d 152–153).
Neljas aste skaalal on füüsiline rünnak, mille sihtmärk on vähemuse vara, aga ka vähemusse kuuluvate isikute tervis ja elu. Füüsilise rünnaku näiteks on lintšimine, pogrommid ja muud võõravihast ajendatud vihakuriteod nagu ähvardamine, mõrv, piinamine, vägistamine.
Viies aste on hävitamine (eksterminatsioon), mis avaldub etnilises puhastuses või genotsiidis (Karistusseadustik § 90).
Inga Mangus

Inga Mangus (sündinud 28. veebruaril 1965 Tallinnas) on Tallinnas asuva Puškini Instituudi direktor. Ta on lõpetanud 1988. aastal Tartu Ülikooli filoloogiateaduskonna vene keele ja kirjanduse erialal. Inga Mangus on mitme eesti ja vene keele õpiku autor.

Isiklikku

Ta on kahe lapse ema ja Andrei Krasnoglazovi abikaasa.