google/wiki40b huggingface dataset:
Tõrva vald

Linn

Tõrva

Alevikud

Helme, Hummuli

Külad

Aitsra, Ala, Alamõisa, Holdre, Jeti, Jõgeveste, Kalme, Karjatnurme, Karu, Kaubi, Kirikuküla, Koorküla, Kulli, Kungi, Kähu, Leebiku, Linna, Liva, Lõve, Möldre, Patküla, Piiri, Pikasilla, Pilpa, Pori, Puide, Ransi, Reti, Riidaja, Roobe, Rulli, Soe, Soontaga, Taagepera, Uralaane, Vanamõisa, Voorbahi.

Juhtimine

Tõrva Vallavolikogu valis oma esimesel istungil 25. oktoobril 2017 valla esimeseks volikogu esimeheks Enn Mihailovi ning aseesimeesteks Toivo Põldma ja Eero Viisu. 31. oktoobril valis volikogu vallavanemaks Maido Ruusmanni, abivallavanemateks Aivar Uibu ja Kalev Lauli ning vallavalitsuse liikmeteks Maire Appo ja Tõnu Jaansalu.
Tõrva Vallavolikogu koosneb 21-st liikmest. 2017. aasta valimiste järgselt saavutas Eesti Reformierakond valimisvõidu saades 47,3% häältest ning 11 kohta volikogus. Sotsiaaldemokraatlik Erakond sai 26,4% häältest ja 6 kohta volikogus. Isamaa ja Res Publica Liit sai 10,8% häältest ning 2 kohta volikogus. Eesti Keskerakond sai 9,1% häältest ning 2 kohta volikogus. Eesti Konservatiivne Rahvaerakond sai 3,9% ja Valimisliit Helme kihelkond 2,6% häältest, mis jäi alla valimiskünnise.
Volikogu liikmed 1. november 2017 seisuga:
Enn Mihailov - volikogu esimees (Reformierakond)
Tiiu Vips (Reformierakond)
Eero Viisu - volikogu II aseesimees (Reformierakond)
Agu Kabrits (Reformierakond)
Vahur Saar (Reformierakond)
Ahti Saar (Reformierakond)
Ilona Leetma (Reformierakond)
Indrek Valner (Reformierakond)
Aleksander Zemskov (Reformierakond)
Riho Valtner (Reformierakond)
Harry Mägi (Reformierakond)
Kalle Vister (IRL)
Ilmar Kõverik (IRL)
Toivo Põldma - volikogu I aseesimees (Keskerakond)
Evelin Kuljus (Keskerakond)
Tarmo Tamm (SDE)
Indrek Sarap (SDE)
Karl Kirt (SDE)
Margo Metsoja (SDE)
Ave Visor (SDE)
Marko Tamm (SDE)
Johannes Välja

Õpingud

Johannes Välja alustas tšelloõpinguid 2001. aastal Tallinna Muusikakeskkoolis Mart Laasi  juhendamisel. Alates 2013. aastast õpib ta Saksamaal Müncheni muusika- ja teatrikõrgkoolis professor Wen-Sinn Yangi tšelloklassis.
Johannes on end täiendanud Natalja Gutmani, Ivan Monighetti, Wolfgang Boettcheri, Jens Peter Maintzi, Laszlo Fenyö, Wolfgang Emanuel Schmidti, Patrick Demenga, Francis Gouton', Colin Carri ja paljude teiste meistrikursustel. Ta on osalenud Astona rahvusvahelise suveakadeemia (2011–2012), Rutesheimi tšelloakadeemia (2012), samuti Amsterdami tšellobiennaali ja Kronbergi akadeemia tšellomeistriklasside töös.

Koostöö

Johannes on esinenud solistina mitmete orkestrite ees, mille hulgas on näiteks Tallinna Kammerorkester, Bad Reichenhalli filharmoonia ja České Budějovice filharmoonia orkester. Kammermuusikat on Johannes esitanud koos selliste nimekate muusikutega nagu Julia Fischer, Christoph Poppen ja Hariolf Schlichtig.

Saavutused

Johannes Välja on edukalt osa võtnud ka paljudest konkurssidest. 2012. aastal võitis ta 1. koha rahvusvahelisel Liezeni tšellokonkursil Austrias. Rahvusvahelisel kammermuusika festivalil "In corpore" on ta korduvalt võitnud žürii eriauhinna (2011–2013). Samuti on ta kammeransamblite konkursi "Pavasario sonata" laureaat (2012). Alates 2015. aastast on Johannes 
Yehudi Menuhini (en:Yehudi Menuhini) "Live Music Now" stipendiaat.
Eda Reinot

Eda Reinot (aastani 1982 Rammo, sündinud 6. juunil 1961 Tartus) on Eesti keemik.

Elulugu

Eda Reinot on apteekrite tütar ja Tõnu Reinoti abikaasa.
Lõpetas 1979 Antsla Keskkooli ja 1985 TÜ keemiaosakonna; M.B.A. (Master of Business Administration) (2005, Iowa Osariigi Ülikool). Oli 1985–1992 Eesti NSV Teaduste Akadeemia Füüsika Instituudi insener ja nooremteadur, 1994– keemik, laborijuhataja ning uurimis- ja arendusdirektor rahvusvahelises erafirmas Becker-Underwood.
Holmi lõugas

Holmi lõugas (eestirootsi keeles Holmsvikin) on laht (lõugas) Harju maakonnas Naissaare läänerannikul.
Lahe koordinaadid on 59° 35′ N, 24° 30′ E.
Väo

Ajalugu

Väo piirkond oli asustatud juba väga vanadel aegadel. Nooremal pronksiajal (10.–7. sajand eKr), mil Pirita alamjooksul oli neli asustusala, oli Väo-Kangru piirkond üheks keskuseks. Väo-Pärna ja Väo-Jaani kivikirstkalmed pärinevad samast ajast. 1984. aastal avastati Väo muinasasula koht, mis tekkis arvatavasti ajavahemikul 6. sajand eKr – 1. sajand pKr. Selle asumi pindala oli 5000 m².
Vanimad kirjalikud andmed Väo küla kohta pärinevad 1241. aastast, mil küla on mainitud Taani hindamisraamatus. Selles raamatus on küla nimi kujul Uvœ tho. Keskajal elasid mõned külaelanikud võrdlemisi jõukalt, sest näiteks sepp Maykenile kuulus 41 looma, palju ehteid jm.
Põhjasõda mõjus majandustegevusele laastavalt ning talud hakkasid uuesti järjele jõudma alles 19. sajandi lõpul. 1920ndatel hakkas asumi aladel elavnema ehitustegevus. 1941. aastal toimusid selles piirkonnas lahingud Saksa ja Nõukogude armee vahel, mille käigus said kannatada mitmed Väo küla talud.
Väo külas asusid Väo karjäär ja Tooma karjäär. Küla liideti Tallinnaga 1975. aastal.

Olulisemad objektid

Asumis asub Väo elektrijaam.
Linda Alekõrs

Linda Alekõrs (16. jaanuar 1924 Tartu – 27. juuli 2003 Tallinn) oli Eesti kunstiajaloolane.
Dmitri Panov

Dmitri Panov (sündinud 12. jaanuaril 1973 Tallinnas) on Eesti keemik.

Elulugu

Dmitri Panov on venelane, ametniku poeg.
Lõpetas 1990 Tallinna 53. Keskkooli, 1994 Tartu Ülikooli keemia osakonna, oli 1994–96 TÜ-s magistrant ja 1996–2000 doktorant; M.Sc. (org keemia, 1996, TÜ), väitekiri "Osaliselt solvateeritud Grignard'i reaktiivid" (Tartu, 1996), Ph.D. (org keemia, 2000, TÜ), väitekiri "Partially solvated Grignard reagents" (Tartu, 2000). Oli 1998–2000 TÜ orgaanilise keemia instituudi lektor, 2000– teadur.

Teadustöö

Uurimisvaldkond: magneesiumi- ja räniorgaaniliste ühendite keemia, nende reaktsioonide kineetika. 14 teadustrükist.
Tahula mõis

Tahula mõis (saksa keeles Tahhul) oli riigimõis Kaarma kihelkonnas Saaremaal.
Mõis rajati ajavahemikul 1738–1744 Praakli ja Mustjala mõisast eraldatud aladest.
Peapööritus edusammudest

Ilukirjandus

Artiklil "Peapööritus edusammudest" on oluline roll paljudes kollektiviseerimist käsitletavates ilukirjanduslikes teostes: Mihhail Šolohhovi romaanis "Ülesküntud uudismaa" (I köide, 28. ja järgmised peatükid); Vladimir Tendrjakovi jutustuses "Agoonia" jpt.
Nikolaus Otto

Nikolaus August Otto (10. juuni 1832 Holzhausen an der Haide – 26. jaanuar 1891 Köln) oli saksa leiutaja, esimese efektiivse neljataktilise sisepõlemismootori looja. 
Kuigi neljataktilise mootori töö põhimõtet oli Alphonse Beau de Rochas kirjeldanud juba 1861. aastal, oli Otto esimene, kellel õnnestus luua toimiv praktiline mudel. Otto oli autodidakt ja kuigi tal kõrgharidust ei olnud, sai temast hiljem audoktor.

Lapsepõlv ja noorus

Otto oli farmeri poeg. Õpipoisiaastate järel tegutses ärimehena Frankfurdis ja Kölnis. Pärast Kölni kolimist loobus ta kontoritööst ning keskendus väikeste gaasimootorite konstrueerimisele. Tema esmaseks eesmärgiks oli Étienne Lenoiri lahenduse parendamine.
1864. aastal kohtus ta insener Eugen Langeniga, kes nägi Otto arenduse potentsiaali. Kuu aja pärast rajasid nad maailma esimese mootoritehase N.A. Otto Cie – tänapäevase DEUTZ AG eelkäija. Nende arendatud mootor võitis 1867. aasta maailmanäitusel peaauhinna.
Otto oli abielus Anna Gossiga. Neil sündis seitse last. Poeg Gustav Ottost sai lennukikonstruktor.

Varasemad patendid

Ajaloolaste uurimused on näidanud, et itaallased Eugenio Barsanti ja Felice Matteucci patenteerisid Londonis esimese toimiva sisepõlemismootori juba 1854. aastal (pt. Num. 1072). Peetakse võimalikuks, et Otto võis sellest osaliselt malli võtta, kuigi mingit dokumentaalset tõendit selle väite kinnituseks ei ole suudetud esitada. Neljataktilise mootori olid Ottost varem ning teineteisest sõltumatult patenteerinud ka austerlane Christian Reithmann aastal 1860 ja prantslane Alphonse Beau de Rochas aastal 1862. Christian Reithmann pöördus kohtu poole, kuna tema arvates kuulus neljataktilise mootori leiutaja au just temale. Kohtu otsusega kuulutati 1886. ja 1889. aastal nn Otto patendid Saksamaal kehtetuks. Teised riigid tegid seejärel sama .
Selleks, et Nikolaus Otto ennast edaspidigi neljataktilise mootori leiutajaks saaks pidada, tuli Otto patente omanud Deutz AG-l Reithmanniga kompromiss kokkulepe sõlmida. Selle järgi maksti Reithmannile 25 000 kuldmarka ja garanteeriti talle eluaegne pension. Deutz AG-l õnnestus leping kuni 1949. aastani salajas hoida, mil see lõpuks Reithmanni biograafi poolt raamatus avalikustati.
Felice Matteucci üritas ka protsessida, kuid tema kaebusi kohus ei rahuldanud.
Narva piiramine (1704)

Ajalugu

Piiramist alustas mais Narva jõe suudmealale saabunud 7500-meheline väesalk Vene admiraliteedi ülema Fjodor Apraksini venna Pjotr Apraksini (1659–1728) juhtimisel. Narvat kaitsva Rootsi väe komandant oli Henning Rudolf Horn.
Juuni alguses saabus kohale Vene peavägi koos Peeter I-ga. Peeter pakkus Narvale alistumist, kuid Narva keeldus, meenutades 4 aastat varem toimunud lahingut, milles Vene väed häbiväärse kaotuse osaliseks said.
Ivangorod alistus 28. augustil (vene viki järgi 16. augustil). Narva vallutati 30. augustil (vene viki järgi 9. augustil) (tormijooksu juhtis Peeter I).

Mälestuse jäädvustamine

Narva piiramisel langenud vene sõjaväelastele on Narva püstitatud monument.
Tuoppajärvi

Tuoppajärvi (vene Топозеро, soome Tuoppajärvi) on suur mageveejärv Karjala vabariigis Venemaal.
Järve pindala on 986 km², suurim pikkus 75,3 km ja laius 30,2 km. Maksimaalne sügavus on umbes 50 m.
Järves asub üle 100 saare. Tuoppajärvi on tähtis kalanduslikult ja puulaevatamisega.
Bengalikeelne Vikipeedia

Bengalikeelne Vikipeedia (bengali keeles বাংলা উইকিপিডিয়া, Bānglā u'ikipiḍiẏā) on Vikipeedia bengalikeelne versioon.
Bengalikeelne Vikipeedia sai alguse 27. jaanuaril 2004.
Seal on 73043 artiklit, millega see on artiklite arvult 74. keeleversioon.
Venemaa Teaduste Akadeemia Tuumauuringute Instituut

Venemaa Teaduste Akadeemia Tuumauuringute Instituut (vene keeles Институт ядерных исследований РАН) on Venemaa Teaduste Akadeemia teadusuurimisinstituut.
NSV Liidu Teaduste Akadeemia Tuumauuringute Instituut loodi 1970. aastal Moskvas. 1991. aastast praegune nimi. Aastatel 1970–1986 juhtis instituuti Albert Tahvelidze, seejärel Viktor Matvejev (1987–2014). Alates 2015. aastast on direktoriks Leonid Kravtšuk.

Struktuur

Instituudi allüksused asuvad Moskvas, Troitskis, Kabardi-Balkaarias (Baksani neutriinoobservatoorium), Baikali järve ääres (Baikali neutriinoobservatoorium); neutriinoseadmed asuvad Donetski oblastis Ukrainas ja Gran Sassos Itaalias.
Instituudis on 12 osakonda ja laboratooriumit, sealhulgas kaks neutriinoobservatooriumi. 
Instituudis töötab umbes tuhat inimest.
Giuseppe Ferrara

Giuseppe Ferrara (15. juuli 1932 Castelfiorentino – 25. juuni 2016 Rooma) oli itaalia filmilavastaja ja -stsenarist.
Ferrara lavastas filmi "Il caso Moro" (1987), mis linastus Berliini filmifestivalil ja kandideeris Kuldkaru auhinnale. Filmi peaosas mängis Gian Maria Volonté, kes võitis rolli eest parima meesnäitleja Hõbekaru.
Veel on ta lavastanud filmid "Cento giorni a Palermo" (1984) ja "Giovanni Falcone" (1993).
Stara Žadova

Stara Žadova (ukraina keeles Стара Жадова) on küla Ukrainas Tšernivtsi oblastis Storožinetski rajoonis.
Câmpia Turzii

Ajalugu

Esimesed kirjalikud teated kahest naaberasulast on 1219. aastast (lõunapoolne Sâncrai (ungari Szentkirály, ladina villa Sancti Regis) asula) ja 1292. aastast (põhjapoolne Ghirişi (ungari Aranyosgyéres) asula).
9. augustil 1601 tapeti praeguse linna alal võimuvõitluse käigus Valahhia hospodar Mihai Vapper (rumeenia Mihai Viteazul).
Pärast Esimest maailmasõda läksid asulad koos Transilvaaniaga Rumeeniale. 1925. aastal ühendati asulad Câmpia Turzii asulaks.
1940 läks linn Põhja-Transilvaania koosseisus Ungarile, 1945 (ametlikult 1947) tagasi Rumeeniale. 1950. aastal muudeti asula linnaks.

Rahvuslik koosseis

1900. aastal oli 1697 elaniku seas 844 ungarlast, 704 rumeenlast, 131 mustlast ja 11 slovakki.
2002. aastal oli 26 823 elaniku seas 23 346 rumeenlast, 2190 ungarlast ja 1250 mustlast.

Vaatamisväärsused

Kalvinistliku kiriku ansambel (rumeenia Biserica Reformată-Calvină din Câmpia Turzii) on Rumeenia kultuurimälestis nr CJ-II-m-B-07555.

Lennuväebaas

Linna keskusest umbes 4 km lõuna suunas paikneb Câmpia Turzii lennuväebaas.
Oskar Puhm

Oskar Puhm (17. aprill (4. aprill vkj) 1912 Tallinn – 28. märts 1990 Toronto) oli eesti vaimulik.
Lõpetas 1929. aastal eksternina Tallinna Poeglaste Humanitaargümnaasiumi. Õppis Tartu Ülikooli loodusteaduskonnas 1929, usuteaduskonnas aastatel 1929–1933 (lõpetas), oli noorim Tartu Ülikooli usuteaduskonna lõpetanu (20-aastane), õigusteaduskonnas 1934. Üliõpilasselts Concordia vilistlane.
Oli prooviaastal Keila, Tallinna Jaani ja Petseri Peetri kogudustes. Ordineeriti 18. veebruaril 1934 pastoriks.
Lääne-Harju praostkonna vikaarina teenis Paldiski kogudust 1933–1934. Tallinna Jaani koguduse 1. pihtkonna abiõpetaja 1934–1935. Tallinna Peetruse koguduse õpetaja 1935–1936. Rannamõisa abikoguduse õpetaja 1936–1937. Ranna koguduse õpetaja 1937–1944. 1934. aastal valiti ta edumeelsete kodanike valimisliidu kandidaadina Paldiski linnavolikokku, kuid siis liitus vapsidega. Kaitseliidu Keila malevkonna spordipealik.
Oli Eesti vabatahtlike rügemendi JR/200 vaimulik Soomes. Asus 1944 Rootsi, sealt edasi 1948 Kanadasse.
Toronto koguduse asutaja ja õpetaja 1948–1982. Kanada praostkonna praost 1977–1982. Konsistooriumi assessor 1976–1982. Praost emeritus 1982.
Toronto Peetri kogudus ehitas endale kiriku
Kadriorgia

Kadriorgia on ühe SL Õhtulehe ajakirjaniku pakutud termin kirjeldamaks 2006. aasta jaanuaris Eestis puhkenud skandaali seoses president Arnold Rüütli ametlikus residentsis, Kadrioru administratiivhoones tema alaealiste lapselaste poolt 2005. aasta sügisel ja hiljem korraldatud pidudega.
Presidendi eluruumides korraldatud pidudel suitsetasid noored vesipiipu, pruukisid alkoholi ja tegid muid tegusid, mis põhjustasid avalikustamise järel üldsuse taunimist ja politseijuurdluse. Neil pidudel tehtud fotod avalikustati Eesti Televisiooni saates "Pealtnägija" 18. jaanuaril 2006 ja nädalalehe Eesti Ekspress järgmise päeva numbris (vt Mihkel Kärmas "Presidendi korteris varastati ja tehti lollusi" Eesti Ekspressis 19. jaanuaril 2006).
Rullmadu (perekond)

Levila

Nad elavad valdavalt Brasiilias, Guajaanas, Surinames, Venezuelas, Colombias, Ecuadoris, Peruus ja Boliivias.
Dominikaani Vabariigi lipp

Dominikaani Vabariigi lipp on Dominikaani Vabariigi ametlik lipp.
Lipp võeti kasutusele 6. novembril 1844.
Kangast läbib valge rist, mis jagab lipu neljaks võrdseks väljaks, vardapoolne ülemine ja lehvipoolne alumine väli on sinised ning vardapoolne alumine ja lehvipoolne ülemine väli punased. Punane ja sinine pärinevad Haiti lipult. Värvid Pantone värviskaala järgi on sinine PMS 295 ja punane PMS 186 ning vapil olevad värvid - kollane PMS 116 ja roheline PMS 335.
Punane tähistab iseseisvuse eest võidelnute verd ja kannatusi, sinine vabadust ning valge rahva ohvrimeelsust.
Riigilipu keskel asub Dominikaani Vabariigi vapp, mis rahvuslipul puudub. Vapil on lippude grupp, rist ja Piibel ning rahvuslik moto "Dios, patria, libertad" (Jumal, isamaa, vabadus).
Edwin Bret Hart

Haridustee ja karjäär

Edwin Hart lõpetas 1892. aastal Sandusky gümnaasiumi, misjärel õppis Michigani Ülikoolis keemiat ja meditsiini. Ülikoolis õppimise ajal töötas ta professor E. D. Campelli (kes kaotas laboris toimunud plahvatuse tõttu nägemise) assistendina. Ülikooli lõpetas Hart 1897. aastal. 
1897. aastal asus Hart tööle Ontario maakonnas Genevas asuvas Cornelli Ülikoolile kuuluvas New Yorgi Põllumajanduse Eksperimentaaljaamas, kus ta töötas kuni aastani 1906. Vahepeal täiendas Hart end keemia alal Marburgi ülikoolis ja aasta hiljem ka Heidelbergi ülikoolis professor Albrecht Kosseli juures. 
1906. aastast töötas Edwin Hart Wisconsini ülikooli põllumajanduskeemia osakonna juhina ja ka keemikuna ülikooli katsejaamas.

Teadus

Aastail 1907–1911 juhatas Hart ülikoolis niinimetatud single-grain experiment eksperimenti, mille käigus katsetati süsivesikute, rasvade ja valkude keemiliselt tasakaalustatud söödadieeti ja selle võimalikke seoseid katseloomade heaolu, tervisega ja eluga seonduvalt. Harti abistasid eksperimendi läbiviimisel Steven M. Babcock, George C. Humphrey ja Elmer Verner McCollum. 
Harti uurimistööd ja eksperimendid, mida ta Wisconsini ülikoolis läbi viis, käsitlesid katseloomade, sealhulgas sigade, koerte ja hiirte mitmesuguseid toitumisalaseid uuringuid ja hõlmasid nii mineraalide, vitamiinide ja teiste orgaaniliste toitainetega seonduvat metabolismi aga ka haiguslikke seisundeid ning nende ravimeetodite väljatöötamist. 
1920. aastatel avastas Hart rottidega tehtud uuringutes, et raua imendumiseks organismis ja selleks, et organism suudaks hemoglobiini komplekteerida, on toitainetes (ka toidus) lisaks rauale väga väikeses koguses vaja ka vaske ja koobaltit.

Isiklikku

Edwin Hart abiellus 1903. aastal Annie Virginia DeMille'iga. Peres oli üks laps.
Riido Reiman

Koondisekarjäär

Ta on kutsutud Eesti U-19 koondisesse, mis osaleb kodusel 2012. aasta U-19 Euroopa meistrivõistluste finaalturniiril .
Karl I Ludwig (Pfalz)

Inglise-poliitika

Pärast oma vanema venna Heinrich Friedrichi surma aastal 1629 ja oma isa surma aastal 1632 päris Karl Ludwig oma maapakku saadetud isa valdused Pfalzi kuurvürstkonnas. Koos oma noorema venna Ruprechtiga veetis ta enamuse 1630. aastatest oma emapoolse onu, Inglismaa kuninga Charles I õukonnas, lootes taotleda endale Inglise toetust. Noor Pfalzi kuurvürst oli selles suuresti edutu ja võõrdus järk-järgult kuningast, kes kartis, et Karl Ludwig võib sattuda Inglismaa opositsioonijõudude fookusesse. Tõepoolest, kriisis, mis viis Inglise kodusõja puhkemiseni, tundis Karl Ludwig märkimisväärset poolehoidu parlamendi juhtide, eriti Essexi krahvi suhtes, pidades neid tõenäolisteks Pfalzi abilisteks mandril. Pfalzi kuurvürst toetas Straffordi hukkamist. Kuigi Karl Ludwig oli kodusõja alguses oma onu poolel, umbusaldati teda parlamendisümpaatiate pärast ja varsti läks ta tagasi oma ema juurde Haagi. Seal eemaldus ta kodusõja rojalistide põhjusest, kartes, et Charles võib end Hispaania toetamisega välja osta.
Aastal 1644 külastas Karl Ludwig parlamendi kutsel taas Inglismaad. Ta võttis üle residentsi Whitehalli palees ja võttis vastu "Solemn League and Covenant", isegi kui tema vennad Ruprecht ja Moritz olid rojalistide kindralid. Kaasaegsed (sealhulgas kuningas Charles) ja mõned järgmistest põlvkondadest uskusid, et Karl Ludwigi motiiv Ümarpeade Londoni külastamiseks oli, et ta lootis, et parlament paneb ta oma onu asemel troonile. Karl Ludwigi hekskiit parlamendile oli vaenu põhjuseks onu ja vennapoja vahel ning kui vangistatud Charles I aastal 1647 taas kord oma vennapoega kohtas, süüdistas vanem Charles vürsti Inglise trooni õngitsemises. Karl Ludwig oli oktoobris 1648 ikka veel Inglismaal, kui Vestfaali rahu taastas talle Alam-Pfalzi (Ülem-Pfalz jäi tema suureks pettumuseks Baieri kuurvürstile). Ta jäi Inglismaale küllalt kauaks, et näha oma onu hukkamist jaanuaris 1649, mis tuli talle ilmselt šokina. Need kaks ei leppinud enne kuninga surma ära - Charles keeldus nägemast oma vennapoega enne enda hukkamist.

Kuurvürstkond

Pärast sellist õnnetut lõpplahendust Karl Ludwigi osalemisele Inglise poliitikas naasis ta 1649. aasta sügisel viimaks rüüstatud Pfalzi kuurvürstkonda. Oma rohkem kui 30 valitsemisaastaga püüdis ta mõningase eduga purustatud territooriumi üles ehitada. Välisasjades jätkas ta Prantsuse-meelset kurssi, andes aastal 1671 oma tütre Elisabeth Charlotte naiseks Louis XIV vennale Philippe'ile. Pärast oma restauratsiooni jätkasid tema suhted sugulastega halvenemist - tema Briti suhted ei unustanud kunagi tema käitumist kodusõjas, samas tema ema ja õed-vennad panid talle pahaks tema kitsidust.
Tema valitsemisaja tuntuimaks tahuks oli ilmselt tema ühepoolne lahutus oma naisest, Charlotte von Hessen-Kasselist ja sellele järgnenud bigaamiline abielu Marie Luise von Degenfeldiga. Sellele teisele naisele anti unikaalne tiitel raukrahv (Raugräfin) ja nende lapsed olid raukrahvid.
Ruby (laulja)

Ruby (kodanikunimega Rania Hussein; sündinud 8. oktoober 1981, araabia keeles رانيا حسين) on Egiptuse laulja ja näitleja. Tema debüütsingel oli "Enta Aref Leih" (Kas sa tead miks?).
Ühinenud Metodisti Kirik

Ühinenud Metodisti Kirik (United Methodist Church, UMC) on metodistlik kirik, mis kuulub nii evangeelsete kui ka Ameerika pealiini kirikute hulka.
Kirik sündis 1968. aastal, kui ühinesid USA Metodistlik Kirik ja Evangeelne Ühendatud Vennastekirik. Esimene neist pärineb kristlikust äratusliikumisest, mille algatasid anglikaani kirikus John ja Charles Wesley. Seepärast on kiriku teoloogiline suundumus selgelt wesleyaanlik. Selles on nii liturgilisi kui ka evangeelseid elemente. 
Ameerika Ühendriikides on metodistid levinuim pealiini usulahk, suuruselt teine protestantlik kirik pärast Lõuna Baptisti Konventi ning suuruselt kolmas kristlik usulahk. 2007. aastal oli sel liikmeid kogu maailmas umbes 12 miljonit: 8,0 miljonit USAs ja Kanadas, 3,5 miljonit Aafrikas, Aasias ja Euroopas. Ühinenud Metodisti Kirik on Maailma Kirikute Nõukogu, Maailma Metodisti Nõukogu jt religioossete organisatsioonide liige.
Yoko Alender

Haridustee

Ta õppis 1986–1989 Tallinna 7. keskkoolis, 1989–1995 Stockholmi Eesti Koolis, 1995–1999 Södra Latini Gümnaasiumis.
1999–2010 õppis ta Eesti Kunstiakadeemias arhitektuuri- ja linnaplaneerimise osakonnas ja lõpetas arhitektuurimagistrina.

Töökäik

2001. aastast alates on ta Eesti Budismi Instituudis, asutaja ja juhatuse liige.
2008–2012 töötas ta Tallinna Kultuuriväärtuste Ametis miljööalade osakonna peaspetsialistina.
2013. aastast alates töötas ta Kultuuriministeeriumis, sealhulgas 2014. aastani arhitektuurinõuniku ja pärast seda arhitektuuri- ja disaininõunikuna. 
Ta on AS Riigi Kinnisvara nõukogu liige.

Erakondlik tegevus

Ta on XIII Riigikogu koosseisu Eesti Reformierakonna fraktsiooni liige ja kultuurikomisjoni liige. 
Ta astus 19. detsembril 2013 Isamaa ja Res Publica Liidu liikmeks. 31. oktoobril 2014 teatas ta ühinemisest Eesti Reformierakonnaga.
IRLi liikmena oli ta ka Tallinna Linnavolikogu fraktsiooni aseesimees, Põhja-Tallinna osakonna juhatuse liige, Põhja-Tallinna Linnaosa Halduskogu liige ja Tallinna piirkonna juhatuse liige.
Ta kandideeris 2014. aasta Euroopa Parlamendi valimistel Eestis ja sai 1633 häält.
2015. aasta Riigikogu valimistel kandideeris ta Reformierakonna nimekirjas Valimisringkonnas nr 4 (Harju maakond ja Rapla maakond). Ta kogus 2715 häält ja osutus valituks.

Isiklikku

Ta on Urmas Alenderi tütar. Koos isaga on ta olnud kaastegev ansambli Vanemõde salvestatud laulus "Minu lapsepõlve kangelane" (kaver Soome ansambli Miljoonasade laulust "Lapsuuden sankarille") nii sõnade autori kui ka lauljana.
Tema abikaasa on Priit Juurmann ehk DJ P. Julm. Yoko lapsed on Kaarel Bo, Herta Ing ja Uma Chantal ja 2016. aasta augustis sündinud Dag Ferdinand.
Rapla rajoon

Rapla rajoon oli haldusüksus Eesti NSV-s.
Rajoon moodustati 1950. aastal tollase Harjumaa lõunaosast. 1959. aastal liideti juurde osa Türi rajoonist, 1962. aastal osa Vändra rajoonist ja peaaegu kogu Märjamaa rajoon.
1. jaanuarist 1990 moodustati olemasoleva Rapla rajooni halduspiirides Rapla maakond.
Matsuri külanõukogu

Matsuri külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s. Külanõukogu halduskeskus asus Matsuri külas.
Matsuri külanõukogu moodustati Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 13. septembri 1945 seadlusega Võru maakonna Saatse valla koosseisus. Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 26. septembri 1950 seadlusega Saatse vald likvideeriti ja Matsuri külanõukogu territoorium arvati Räpina rajooni koosseisu.
Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 17. juuni 1954 seadlusega Matsuri külanõukogu likvideeriti.