google/wiki40b huggingface dataset:
Elfriede Lender

Elfriede Amanda Lender (sünninimi Elfriede Meikov, teised nimekujud: Elfriide Lender, Elfriide Amanda Lender; 7. mai (teistel andmetel 19. mai) 1882 Tallinn – 10. aprill 1974 Stockholm) oli eesti haridustegelane ja õpetaja. Ta oli Eestimaa kubermangu esimese eestikeelse tütarlaste kooli rajaja.

Elulugu

Elfriede sündis vabrikutööliste peres. Tema isa oli sadulsepp, ema teenis elatist kodus õmblemisega. Hariduse omandas ta saksakeelses eraalgkoolis (pr. Schröppe koolis) ja venekeelses Tallinna Aleksandri gümnaasiumis, kus 1900. aastal lõpetas pedagoogilise täiendusklassi ja sai algkooliõpetaja kutse. Aastatel 1920–1926 omandas Elfriede Lender Tartu ülikoolis filosoofiateaduskonnas eksternina ladina keele õpetaja kutse. 
Aastatel 1901–1904 töötas ta Dr. Martin Lutheri vaeslastekodu algkoolis ja I poeglaste kroonualgkoolis. Mõni aeg hiljem abiellus ta inseneri Voldemar Lenderiga.

Kooliderajaja

Aastal 1906 asutas ta maksuta eraalgkooli, mis oli mõeldud mõlemast soost vaestest peredest õpilastele. 9. septembril 1907 oli Elfriede Lenderi Tütarlaste Eragümnaasiumi avaaktus. Koolis alustas tööd kaks ettevalmistus- ning I, III ja IV gümnaasiumiklass – kokku 81 tüdrukut. Aastatega muutus õpilaste hulga suurenemisega ka klasside arv: 1912. aastaks oli väljakujunenud kolm ettevalmistus-, seitse gümnaasiumi põhi- ja üks pedagoogiline täiendusklass. Samal aastal lõpetas esimene lend. Aastal 1917 õppis koolis juba 461 tütarlast, kellest enamik eestlased. Kool tegutses kuni 1940. aastani.

Hilisem periood

30. septembril 1939 suri abikaasa Voldemar Lender. 1940. aasta sügisel, Nõukogude okupatsiooni alguses, kaotas Elfriede oma koolis direktorikoha ning Lenderi eragümnaasium formeeriti Tallinna 8. keskkooliks, mida ta juhtis veel Saksa okupatsiooniperioodil.
Aastal 1944 põgenes ta Rootsi, kus tegutses kuni 1962. aastani kooliametnikuna ja pani kirja ka oma memuaarideraamatu. Tema viimased neli eluaastat möödusid haigevoodis. Elfriede Lender suri 92-aastaselt ning maeti Stockholmi Metsakalmistule.

Isiklikku

Elfriede Lender abiellus 1904. aastal inseneri Voldemar Lenderiga, kellest sai 1906 esimene eestlasest Tallinna linnapea. Poeg Uno Lender (1906–1942) oli diplomaat, advokaat ja Tartu ülikooli rahvusvahelise õiguse dotsent; teine poeg Henno Lender (1905–1991), tütar Jutta Lender (1910–1979) tegutses kooliõpetajana, teine tütar oli Ilka Lender (1912–1990).

Mälestuse jäädvustamine

16. novembril 2010 avati Elfriede Lenderi lapsepõlvekodu seinal Tallinnas Toompeal Toom-Rüütli 12 talle pühendatud mälestustahvel. Bareljeefi autor on skulptor Aime Kuulbusch-Mölder. On kaalutud ideed nimetada Politseiaed ümber Lenderite aiaks või pargiks. 2017. aastal valmis plaan paigutada Politseiaeda kahest pingist koosnev Lenderite memoriaal, mille ühel pingil istub Elfriede Lender ja teisel tema abikaasa Voldemar kui esimene eestlasest Tallinna linnapea. Mälestusmärk avati 5.veebruaril 2019.aastal.
Tõdva-Kõnnu mõis

Tõdva-Kõnnu mõis (saksa keeles Köndes) oli rüütlimõis Kadrina kihelkonnas Virumaal.
Otto Freymuth

Otto Freymuth (24. november 1892 Tartu – 28. aprill 1953 Goslar) oli eesti ajaloolane. 
Õppis 1912–1918 Tartu Ülikoolis ajalugu ja vanu keeli.
1919–1920 Õpetatud Eesti Seltsi sekretär, 1920–1932 raamatukoguhoidja. Tegi 1924–1925 Tartu toomkiriku varemeis arheoloogilisi kaevamisi. Lahkus 1939 Eestist, oli 1939–1940 Danzigi linnaraamatukogu juhataja.
Just One Look

"Just One Look" (eestikeelse pealkirjaga "Vaid üks pilk") on USA R&B lauljate Doris Troy (kasutas pseudonüümi Doris Payne) ja Gregory Carrolli kirjutatud laul. 1963. aastal jõudis laul Doris Troy esitatuna USA singliedetabelis 10. kohale.
Hiljem on lugu kaverdanud näiteks the Hollies, the Buggs (ka pealkirjaga "Soho Mash"), Major Lance, Anne Murray, Linda Ronstadt, Lynda Carter, Faith Hope and Charity, Bee Gees, Mark Farner, Lulu, Harry Nilsson ja Bryan Ferry.
Eestikeelsete sõnade autor on Silvi Vrait ja tema seda ka koos ansambliga Fix esitas.
Johannes Duesborg

Johannes Duesborg (ka Johann Dusborch) oli Tartu ja Tallinna toomhärra ning esimese toomkapiitli poolt valitud Tartu piiskop (ehk korrektsemalt elekt) aastatel 1513–1514.
Aastal 1489 on Duesborgi mainitud Saare-Lääne piiskopi Peter Wetbergi sekretärina. Aastatel 1492 ja 1500 on teda mainitud Tallinna toomhärrana, 1501 ja 1503 Tartu toomhärrana. Aastatel 1503–1513 on teda mainitud Tartu toompraostina.
1513. aastal valis Tartu toomkapiitel Duesborgi piiskopiks ning järgmisel aastal reisis ta Rooma, et saada paavstlikku kinnitust. Maikuus maksidki Fuggerid tema eest paavstile piiskopitasu (servitium communis), kuid on tõenäoline, et õige pea pärast seda ta suri, mistõttu paavst ei jõudnud teda ametisse kinnitada. Tema asemel sai Tartu piiskopiks Liivi ordumeistri Wolter von Plettenbergi sekretär Christian Bomhower.
Duesborgi on küll ühes allikas mainitud 1520. aasta mais, kui teda nimetati endiseks Tartu piiskopiks ja toomhärraks, kuid on tõenäoline, et ta suri siiski juba 1514. aastal.
Kookon

Kookon on paljude selgrootute loomade mune (munakookon) või nukke (nukukookon) ümbritsev kest.
Munakookonit eritavad nt tigudel suguelundite lisanäärmed, vihmaussidel ja kaanidel vöö näärmerakud, ämblikel võrgunäärmed.
Nukukookoni tekitavad paljud putukad enne nukkumist.
Siidiliblika ja mõnede teiste liblikate kookoni võrgendist saadakse looduslikku siidi.
Eufootne vöönd

Eufootne vöönd (ka foot(ili)ne vöönd, eufoot(ili)ne (sügavus)vöönd) on järves või mere sügavusvöönd, kuhu jõuab fotosünteesiks piisavalt päikesekiirgust.
Eufootilise kihi paksus võib vaadeldavas veekogus mingil ajaperioodil läbipaistvuse vähenedes suuresti muutuda.
Eufootilise kihi "vastand" on afootiline kiht, kuhu päikesevalgust praktilist ei jõua; nende vahele jääb düsfootne ehk valgusvaene vöönd.
Eufootsel vööndil saab eristada trofogeenset kihti, kus fotoautotroofide (taimede, fütoplanktoni) poolt läbi viidud fotosüntees on intensiivsem kui energiatarbimine.
Eesti Lastearstide Selts

Ajalugu

Eesti NSV ajal tegutses Eesti NSV Pediaatrite Selts.
Geid Trumpi Toetuseks

Geid Trumpi Toetuseks (ingl.: Gays for Trump) on USA LGBT-organisatsioon, mis moodustati tollase USA presidendikandidaadi Donald Trumpi toetuseks ja pooldab praegu tema administratsiooni. Peter Boykin on asutaja ja president. Paljude toetajate hulgas on ka Milo Yiannopoulos.
Andrei Zarenkov

Andrei Zarenkov (sündinud 31. augustil 1959 Tallinnas) on Eesti poliitik.
Ta on Eesti antifašistliku komitee juht.
Ta lõpetas aastal 1982 Lunatšarski nimelise Riikliku Teatrikunstiinstituudi režissööri kvalifikatsiooniga.
Ta tegeleb Maardus kultuuritegevuse koordineerimise ja korraldamisega (ta töötab Maardu rahvamaja direktorina). Lisaks on ta ka Eesti Venemaa Kaasmaalaste Koordinatsiooninõukogu liige. Zarenkov on olnud Eesti Konstitutsioonierakonna esimees. Ta on Eesti Vasakpartei keskjuhatuse liige.
4. jaanuaril 2014 pidas Keskkriminaalpolitsei Zarenkovi kinni kahtlustatvana pistise võtmises.
Andrei Zarenkovi tütar õpib Moskvas Rahvaste Sõpruse Ülikoolis.
Rudolf Tihane

Rudolf Tihane (2. detsember 1892 Palupõhja küla, Puhja kihelkond – 30. märts 1977 Tallinn) oli Eesti tõstja.
Ta õppis aiandust ja seejärel Tartu ametikoolis telegrafistiks.
Tõstespordiga hakkas ta tegelema Tartu Abergis. Ta võitis 1922. aasta maailmameistrivõistlustel poolraskekaalus viievõistluses (397,5) pronksi.
Mustjala valla vapp

Mustjala valla vapp on Saare maakonnas endise Eesti haldusüksuse Mustjala valla vapp.
Vapp kinnitati 2. augustil 1998.

Vapi kirjeldus

Pikuti sirgelt ja põigiti laineliselt poolitatud kilbi 1. ja 4. väli on roheline, 3. väli sinine. 1. väljal paikneb kaldasendis roheline tähtrist, mille haardes neli sinist sõõri.

Põhjendus

Vapivärvid tähistavad paest pinnast, merd ja metsarohkust ja vapiväljade jaotus viitab valla pankrannikule, tähtrist koos sõõridega sümboliseerivad kadakaokkaid ja -marju.
Phelpsi maakond (Missouri)

Ajalugu

Phelpsi maakond moodustati 1857. aastal. Maakond sai nime 23. Missouri kuberneri John S. Phelpsi järgi.
Käsipala (kunst)

Kunstiline käsipala on ilus kristalliseerunud mineraal või maak, mille kaevur käepärase suuruse tõttu sai maa alt üles tuua. See võis olla näiteks prustiidi või pürargüriidi kristall.
Kunstiliseks käsipalaks nimetatakse kunstiliselt töödeldud maake, mis kinnitati hõbedast või kullast alusele. Lisaks mäenduslikule väärtusele on käsipalale lisatud ka usuline sisu.
16. sajandil hilis- ehk kõrgrenessanssi aga eriti manerismi ajal tehtud käsipaladel ühendati loodus ja kunst, mille tõttu valmisid mineraalidest ja kristallidest kummalised ja hinnalised kunstiteosed. Neid kogusid rikkad linnakodanikud või vürstid ning esitlesid neid näitustel. Üheks valmistamiskohaks oli Jáchymov Tšehhis, kus kunstilisi käsipalasid valmistas meister Caspar Ulich.
18. sajandil kunstiliste käsipalade valmistamine elavnes. See oli seotud erinevate materjalide kasutusele võtmisega. Kunstilisi käsipalasid kasutati lauakaunistustena ning nagu varemgi kujutati käsipaladel kaevandamisega seotud stseene. Tuntumad käsipalad on pärit 1730-ndatest Špania Dolinast Slovakkiast.
Kunstiliste käsipalade mineraalide analüüsi tulemusena on kindlaks tehtud mineraalide ja kristallide päritolu. Enamik kunstilisi käsipalasid on pärit Kremnica ja Banská Bystrica aladelt tänapäeva Slovakkiast. Mineraalide kleepimiseks ja vahede täitmiseks kasutati kampolit.
Zvejniekciems

Ajalugu

Küla rajati XIX sajandil kalurikülana.  Skulte mõis eraldas hiljem seal maata sulastele ja käsitöölistele 0,5-1 hektari suuruseid maalapikesi.  Aģe suudmesse rajati aastal 1939 Zvejniekciemsi, Skulte ja Pabaži kalurite kooperatiivi käsutuses olev sadam, mille juurde tekkis Zvejniekciemsi aladele kalakonserve valmistav vabrik.
Kasvama hakkas küla XX sajandi teisel poolel, mil sellest sai kohaliku kalurikolhoosi keskasula. Toona rajati sinna keskkool, muusikakool ja kunstikool, postkontor, kultuurimaja ja raamatukogu (tänapäeval suletud, raamatukogu on vaid sealse kooli juures). Aģe suudmesse rajati sadam. 
Aastal 2017 oli külas 1881 elanikku, aastal 2019 oli elanikke 1963, aastal 2019 aga 1980.
Randalls and Wards Islands

Randalls and Wards Islands on Manhattani lähistel tehislikult ühiseks saareks ühendatud saared Randalls Island ja Wards Island. Manhattanist eraldab neid Harlemi jõgi ning Long Islandist East Riveri estuaar.
Sophie Germain

Marie-Sophie Germain (1. aprill 1776 – 27. juuni 1831) oli prantsuse matemaatik, füüsik ja filosoof.
Kaladi

Kaladi (murdes ka: laudik, kalasi) on endisaegne kalavõrgu silmade sõlmimisel kasutatud 10–15 cm pikkune puuliist.
Roskilde toomkirik

Roskilde toomkirik on kirik Roskildes Taanis.
Tõenäoliselt just praeguse toomikiriku asukohas asus juba rohkem kui 1000 aastat tagasi puust kirik, mille lasi ehitada Harald Sinihammas. Ühtki jälge sellest kirikust pole leitud.
Umbes 1000. aasta paiku asendati puust kirik kivist ehitatud kirikuga. Selle ehitas patu lunastamiseks kuningas Knud Suure õde Estrid (Knud Suur oli tapnud Estridi abikaasa, Ulf Jarli). 1080. aasta paiku õnnistati sisse uus kirik, mille ehitas piiskop Svend Normand. Pole täpselt teada, kas selle kiriku püstitamine algas piiskop Vilhelmi juhtimisel ja lõpetati Svend Normandi poolt või olid need kaks eraldi kirikut: üks, mille ehitas Estrid ja teine, mille ehitas Svend Normand.
Umbes 1100. aasta paiku ehitati ümber katedraali nn Arnoldi (piiskop Arnoldi järgi) müür.
Praeguse, tellistest kiriku ehitamist alustati piiskop Absaloni juhtimisel 1170ndatel. See oli aeg, mil telliste valmistamise kunst jõudis Taani. Roskilde toomkiriku ehitamise alguse dateering põhineb võrdlemisel teiste sarnaste ehitistega, peamiselt Sorø kloostrikirikuga, mille kohta on teada, et selle ehitamist alustati pärast 12. sajandi keskpaika.
Pikkade arutelude tulemusel 1800ndatel jõuti järeldusele, et katedraal on ehitatud sarnaselt Prantsuse katedraalidega, üleminekuajal romaani stiililt gooti stiilile, ent Roskilde katedraal on siiski kodumaise karakteriga – seda eeskätt tänu materjalide valikule – ning on sügavalt mõjutatud kohalikest traditsioonidest üksikute ehitusdetailide disainis.
Katedraali ehitus kestis rohkem kui 100 aastat. Märkimisväärseid muudatusi tehti juba ehituse ajal, esimese 30 aasta jooksul pärast ehitamise algust. Suurimad muudatused võrreldes plaanidega enne ehituse algust tehti 1200ndate alguses. Sel ajal domineeris gooti stiil. Kiriku põhiosa valmis 1280. aastal. Alates sellest ajast on kirikut laiendatud mitmete kabelite ja kodadega.
Alates 1995. aastast on Roskilde toomkirik UNESCO maailmapärandi nimistus.
Kolka nina

Kolka nina (liivi keeles Kūolka nanā, läti keeles Kolkasrags) on neem Lätis Kura poolsaare põhjatipus.
Aleksandr Uljanov

Aleksandr Iljitš Uljanov (13. aprill (vana kalendri järgi 1. aprill) 1866 Nižni Novgorod – 20. mai (vana kalendri järgi 8. mai) 1887 Schlüsselburg) oli Vene revolutsionäär ja terrorist. Ta oli Vladimir Lenini vanem vend.
Aleksandr Uljanov oli väga hea õpilane, lõpetas Simbirski gümnaasiumi kuldmedaliga ning läks õppima Peterburi ülikooli bioloogiat. Ta oli juba 16-aastaselt pettunud tsaarirežiimis ning õigeusus ja ajapikku ta vaated üha radikaliseerusid. 1886 suri ta isa Ilja Uljanov, kes oli olnud reformimeelse tsaari Aleksander II veendunud toetaja. Aleksandr Uljanov aga tahtis saavutada kiireid muutusi ning arvas, et parim tee selleks oleks tsaari tapmine ning võimu üleminek talupoegade eest seisvate agraarsotsialistide ehk narodnikute kätte. Narodnikud olid 1881 tapnud Aleksander II ja nüüd soovis Aleksandr koos oma mõttekaaslastega tappa ka tema järglase ja poja Aleksander III. Atentaadi päevaks valiti 1. märts (uue kalendri järgi 13. märts) 1887, sest just sel päeval 6 aastat tagasi oli sooritatud atentaat eelmisele tsaarile. Kuid salapolitsei sai sellest teada ning Aleksandr ja ta võitluskaaslased arreteeriti samal päeval. Nad mõisteti kohtuotsusega surma ning Aleksandr hukati poomise läbi.
Ensüümiklasside nomenklatuur

Funktsioonid

Ensüümiklasside nomenklatuuri koostamine ja ensüümide ning koensüümide klassifitseerimine, samuti ensüümide sümbolitega seonduv ning ensüümide aktiivsuse ja ensüümikineetika mõõtmise ja kirjeldamise metoodika koostamine.

Süstemaatika

Ensüümikomisjoni raportite alusel jagatakse ensüümid, soovituslikult, katalüüsitavate reaktsioonide alusel kuude klassi.

Ensüümide klassid

Klassid on ensüümide nomenklatuuris ära toodud numbritega EC. 1 – EC. 6:

Andmebaasid

Ensüümiklasside jaotus ning liikmed ja nende toime ja organismid ning geenid on ära toodud ka erinevates andmebaasides nagu NC-IUBMB, BRENDA, EXPASY, KEGG, Metacyc jpt.
Mühlbachl

Naabervallad

Ellbögen, Fulpmes, Matrei am Brenner, Mieders, Navis, Neustift im Stubaital, Pfons, Schönberg im Stubaital, Steinach am Brenner, Trins, Telfes im Stubai.
Eduard Kanasaar

Eduard Kanasaar (2. veebruar 1902 Soosaare vald, Kolga-Jaani kihelkond, Viljandimaa – 23. veebruar 1992 Tallinn) oli eesti energeetik ja tehnikateadlane.
Ta lõpetas 1925. aastal Põltsamaa Ühisgümnaasiumi ning 1932. aastal Tallinna Tehnikumi elektriinsenerina.
Ta oli aastatel 1945–1956 Tallinna Polütehnilises Instituudis vanemõpetaja.
Ta töötas aastatel 1937–1939 insenerina Eesti Rahvuslikus Jõukomitees ja osales Eesti elektrifiteerimise kava koostamises. Ta oli aastatel 1939–1945 AS Elektrikeskuse insener ja osakonnajuhataja ning aastatel 1956–1963 Eesti NSV Ministrite Nõukogu Riiklik Plaanikomitee insener ning Eesti Põllumajandusprojekti projekti peainsener.
Ta suri 23. veebruaril 1992 Tallinnas ning maeti 28. veebruaril 1992 Kolga-Jaani kalmistule.
Cajun'i keel

Cajun'i keel (inglise keeles Cajun French ['keidžn] või Louisiana Regional French, prantsuse keeles français cadien või français cajun), on prantsuse keele vorm, mida kõneldakse USA-s, Louisiana osariigis, eelkõige selle lõuna- ja edelaosas.
Varem on Louisianas kõneldud ka teisi Louisiana prantsuse keele murdeid, näiteks koloniaalprantsuse keelt, kuid nüüdseks on need sulandunud cajun'i murrakutesse. Siiski püsib märgatav kogukond Louisiana kreoole (valget, afroameerika ja indiaani päritolu), kes kõnelevad Louisiana kreoolkeelt. Seda keelt kõneldakse muuhulgas Avoyellesi, Iberia, Pointe Coupée, St. Martini, St. Landry, St. Mary, St. Tammany, Terrebonne'i, Plaqueminesi ja teistes kihelkondades, mis jäävad Orleansi kihelkonnast lõunasse.
Cajun'i keel erineb Louisiana kreoolkeelest. See pärineb peaaegu täielikult Acadia prantsuse keelest, mida kõneldi Prantsusmaa koloonias Acadias (see asus tänapäeva Kanada Atlandi-äärseis provintsides ja USA Maine'i osariigis) 18. sajandi keskel, mil Briti võimud sealsed prantslased kolooniast välja saatsid. Hulk olulist kultuurilist sõnavara on lisandunud siiski ka hispaania, saksa, portugali ja haiiti kreoolkeelest.
Daisuke Gōri

Daisuke Gōri (郷里 大輔 (Gōri Daisuke); õieti Yoshio Nagahori (長堀 芳夫 (Nagahori Yoshio); 8. veebruar 1952 Tōkyō – 17. jaanuar 2010 Tōkyō) oli jaapani näitleja, kes dubleeris animafilme, (seiyū).
Tal oli omapärane sügav hääl. 
Suhkurtõve tõttu oli tema nägemine nii palju halvenenud, et see takistas tema tööd. Ta sooritas enesetapu.
Alavere mõis

Alavere mõis oli rüütlimõis Kose kihelkonnas Harjumaal. Nüüdisajal jääb mõis Harju maakonnas Anija valla territooriumile. 
Alavere mõis (saksa keeles Allafer) rajati 1620. aastatel. Käinud läbi mitme omaniku käest, läks 1774. aastal Löwensternide ja 1831. aastal Ungern-Sternbergide valdusse; alates 1907. aastast seisis aga Marie von der Pahleni (sünd. von Schubert) nimel. 
Parun Gregor von Ungern-Sternbergi poolt 1852. aasta paiku ehitada lastud uusrenessanslik mõisa peahoone sai 1905. aasta revolutsiooni ajal süütamise tõttu tugevalt kannatada, kuid taastati seejärel. 
Pärast maareformi müüdi mõis eraomanikule, kuid jäi tühjalt seisma. Aastal 1938 lammutas omanik hoone ehitusmaterjaliks. Osa saadud väärtuslikku kivimaterjali viidi Tallinna ehitustele.
Maria Cecilia Sarmiento Guerin

Maria Cecilia Sarmiento Guerin (sündinud 23. septembril 1969 Limas Peruus) on Peruu päritolu Eesti teadlane, molekulaarbioloog.  
1988. aastal lõpetas ta Limas Alexander von Humboldti Keskkooli, 1995. aastal lõpetas ta Limas La Molina Riikliku Põllumajanduse ülikooli bioloogia eriala ja 1996. aastal sealsamas magistrantuuri. 2008. aastal lõpetas ta Tallinna Tehnikaülikoolis doktorantuuri.
Mari Käbin

Mari Käbin (sündinud 23. mail 1958 Tallinnas) on eesti juveelikunstnik ja raamatukujundaja. 
Ta on olnud isikunäitusi ja ta on olnud esindatud grupinäitustel muu hulgas Lätis, Leedus, Venemaal, Saksamaal ja USAs.

Isiklikku

Tema ema oli toimetaja ja tõlkija Maret Käbin.
Kalju Orro

Kalju Orro (sündinud 27. märtsil 1952 Tartus) on eesti näitleja ja lavastaja.
Ta lõpetas 1971. aastal 17. Kutsekeskkooli Tartus ja 1976. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi 7. lennu näitlejana. 
Ta on näitlejana töötanud 1971–1972 Vanemuises ja 1976–1978 Draamateatris, 1978. aastast teeb ta Tallinna Linnateatris lisaks näitlejatööle ka lavastusi.
Õppejõuna on ta töötanud 1976–1994 Lavakunstikateedri, 1995–1999 Tallinna Pedagoogikaülikooli režii õppetooli juures ja 1998. aastast alates EMA Kõrgema Lavakunstikooli juures.

Osasid

Orro on mänginud filmides "Püha Susanna ehk Meistrite kool" (Eesti Telefilm 1984), "Lammas all paremas nurgas" (Tallinnfilm 1992) ning telelavastustes "Kuidas kuningas kuu peale kippus" (1976), "Pärast viimast ööd" (ETV 1979), "Kollane mask" (ETV 1979), "Üle linna Vinski" (ETV 1983) ja "Wikmani poisid" (ETV 1995), osalenud lastesaates "Saame kokku Tomi juures" (ETV 2007-2011). Alates 2013 – Kanal 2 komöödiasarjas "Naabriplika" (Insener)
Orro on teatriloo talletajana koostanud erialalisi raamatuid (kaheköiteline "Lavakooliraamat") ning valmistanud rohket fotomaterjali eesti teatrielust.

Isiklikku

Kalju Orro abikaasa oli teatriteadlane Reet Neimar.
Pavel Krjukov

Noorus

Sündis töölisperekonnas: isa töötas tehastes lukksepana, ema oli koduperenaine. 1917–1923 töötas juhutöödel, hiljem elektromontöörina Sõja-elektrotehnilises Akadeemias Zagorskis. 1921 astus VKNÜ liikmeks, 1923 – september 1925 oli komsomolifunktsionäär: Moskva oblasti Sofronski vallakomitee sekretär. 1925–1928 õppis Artjomi-nimelises Töölisfakulteedis, 1928–1931 Leningradi Elektromehaanika Instituudis. Õppimise ajal oli töölisfakulteedi komsomolirakukese sekretär, instituudis komsomolikomitee instruktor ja õppegrupi partorg. 1931–1932 oli Leningradis tehase nr 212 insener, septembrist 1932 – 1934 tehase Elektroprompribor insener ja Sõja-elektrotehnilise Akadeemia õppejõuassistent Leningradis. 1935 määrati Tööpingitööstuse Rahvakomissariaadi Teadusliku Uurimisinstituudi nr 10 suurtükiväesektori ülemaks. Veebruaris 1936 saadeti ÜK(b)P KK otsusega ÜK(b)P KK j.a. Parteikolleegiumi vastutavaks kontrolöriks Valgevene NSV-s. Augustist 1937 – 1939 oli Leningradis Teadusliku Uurimisinstituudi nr 8 direktor, 1939–1940 Leningradis tehase nr 209 kesklaboratooriumi juhataja, septembrist 1940 – 1941 Moskvas tehase nr 251 tsehhi direktor, detsembrist 1941 – 1942 Moskvas Budjonnõi-nimelise tehase filiaali ülem, veebruarist 1942 – 1944 ÜK(b)P Moskva linna Leningradi rajooni rajoonikomitee sekretär kaadri alal, juunist 1942 – 1944 Moskva linna Sovetski rajooni rajoonikomitee I sekretär, aprillist 1944–1945 oli Moskvas ÜK(b)P KK juures asuvas Kõrgemas Parteiorganisaatorite Koolis kuulaja (ei lõpetanud).

Tegevus Eesti NSV-s

Veebruaris 1945 komandeeriti EK(b)P KK käsutusse, 28. veebruari 1945 EK(b)P KK büroo otsusega kinnitati KK sekretäri asetäitjaks tööstuse alal. 30. märtsil 1946 vabastati EK(b)P KK büroo otsusega sellelt kohalt ärakutsumise tõttu ÜK(b)P KK kaadrivalitsuse poolt.

Langus

Tegelikult oli asi Krjukovi ametialastes kuritarvitustes. P. Krjukov omandas mitmelt poolt näidiste võtmise ettekäändel asju, mida ta hiljem ei tagastanud. Moskvasse viis gaasipliidi, mis oli saadud KK hoonest. Karotamm kirjutas märkmena Kuzminile, et see isiklikult küsimusega tegeleks. 16. juuni 1949 kirjutas Krjukov Moskvast Nikolai Karotammele avalduse, kus palus EK(b)P KK j.a. Parteikolleegiumi vaadata läbi ja võtta vastu vastavad otsused seoses Kuzmini kirjaga. ÜK(b)P KK juures asuv Parteikolleegiumi istungil 27. mail 1949 arutati Krjukovi apellatsiooni ÜK(b)P Moskva linna Kuibõševi rajoonikomitee otsuse 26. veebruarist 1948 muutmise kohta: heita Krjukov välja ÜK(b)P ridadest ametiseisundi kuritarvitamise eest, kuna töötades 1945–1946 EK(b)P KK sekretäri asetäitjana tööstuse alal võttis tööstusettevõtete külastamisel näidistena kaasa mitmeid esemeid, mille hiljem omastas.
Oku Tamm

Oku Tamm (sündinud 20. oktoobril 1927 Tartus) on eesti arst ja oli Eesti NSV tervishoiuministri asetäitja, peasanitaararst ja ajakirja Nõukogude Eesti Tervishoid / Eesti Arst peatoimetaja.
Ta lõpetas aastal 1946 Tartu 1. Keskkooli. Aastatel 1946–1952 õppis ta Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna raviosakonnas. Üliõpilasena laulis ta Tartu Akadeemilises Meeskooris. Aastal 1967 kaitses ta tööga "Eesti elanikkonna sanitaar-epidemioloogilise teenindamise areng (19. sajandi teisest poolest kuni 1965. a) ja selle edaspidised perspektiivid" meditsiinikandidaadi väitekirja.
Aastatel 1952–1954 oli ta Suure-Jaani rajooni sanitaar-epidemioloogiajaama peaarst, aastatel 1954–1964 Tartu linna sanitaar-epidemioloogiajaama peaarst. Aastal 1964 kutsuti ta (minister August Goldbergi poolt) Eesti NSV tervishoiuministri asetäitjaks. Aastatel 1985–1989 oli ta Eesti NSV tervishoiuministri esimene asetäitja, olles ka vabariigi peasanitaararst. Lisaks oli ta aastatel 1965–2000 ajakirja Nõukogude Eesti Tervishoid / Eesti Arst peatoimetaja.

Isiklikku

Tema abikaasa Saima Tamm (1926–2004) oli pediaater ja Tallinna Pedagoogilise Instituudi meditsiinikateedri juhataja, professor.
Väätsa valla vapp

Väätsa valla vapp on Järva maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Väätsa valla vapp.
Vapp kinnitati 30. mail 1995.

Vapi kirjeldus

Kahest ümberpööratud S-lõikest moodustunud kaldjaotusega vasakult poolitatud kuldne-rohelisel kilbil on kaks lõikest lähtuvat vastandvärvides ristikheinalehte.