google/wiki40b huggingface dataset:
Ventiil (elektriõpetus)

Ventiil on elektrotehnikas elektronlamp või pooljuhtseadis, mis alaldab vahelduvvoolu, s.t muudab vahelduvvoolu alalisvooluks (ilma vahepealse muundamiseta teist liiki energiaks).
Ventiilid jagunevad tüüritavateks (s.o juhitavateks, reguleeritavateks) ja mittetüüritavateks.Tüüritavatest ventiilidest on tuntuim türistor, mittetüüritavaist pooljuhtdiood.
Ventiilid on alaldite ja inverterite põhiosad; neid kasutatakse ka sagedusmuundurites ja muudes elektroonikalülitustes.
Aaslina

Kirjeldus

Aaslina on kuni 20, heades tingimustes 30 cm kõrge. Vars on tõusev ja väga peenike, karvadeta ja ülaosas hargnev. Ka juur on sirge ja peenike, esimesel eluaastal pehme, edaspidi nõrgalt puitunud.
Lehed on väikesed, kuni 2 cm pikad ja 0,5 cm laiad, ühesoonelised, paiknevad varrel vastakuti, ühe soonega, paljad ja terve servaga, ainult varre lähedal on lehe servas ripsmed. Vastak leheseis ei ole sellele perekonnale omane. Alumised lehed on elliptilised või äraspidimunajad, nende pikkus ületab laiuse kuni 2 korda. Keskmised ja ülemised lehed on süstjad, kuni 1 cm laiad ja 2–6 cm pikad.
Aaslina on kultuurtaime siniõielise lina sugulane, kuid aaslina õied on valged, väikesed, pika õierao otsas hõredas õisikus, mõnevõrra allapoole kaldu. Õieraag on pikem kui kandeleht ja paljas. Õie läbimõõt on 4–5 mm. Tupplehed on 2–3 mm pikad, kitsaselliptilised ja terava otsaga. Kroonlehti on 5, nad on 3–6, tavaliselt 4–5 mm pikad. Õie sisemus on kollane. Tolmukad on 2 mm pikad. Sigimikul on 5 munajat emakasuuet ½ mm pikkuste emakakaelte otsas. Aaslina õitseb juuni keskpaigast augustini.
Aaslina on homogaamne, mis tähendab, et tema enese tolmukad võivad viljastada tema enese emaka. Peale selle on ta proterogüünne, mis tähendab, et emakas küpseb tolmukatest varem. Õied on lõhnata, kuid eritavad nektarit. Tolmukapead on samal kõrgusel kui emakasuudmed. Alguses on nad teineteisest kaugel, aga kui aja möödudes pole emakas ikka viljastunud, siis hakkavad tolmukapead emakasuudmetele järjest lähemale nihkuma, kuni lõpuks on võimalik iseviljastumine. Tavaliselt tolmeldavad aaslina putukad.
Vili on kupar. Vili on kerajas, 2–3 mm läbimõõdus ja suunatud ülespoole. Seemned on helepruunid, 1–1½ mm pikad, elliptilised, lamedad ja siledad. Sarnaselt kultuurlinale sisaldavad ka aaslina seemned õli. Seemneid levitavad samuti putukad ja seda nimetatakse epizoohooriaks.
Väikestel kõrgustel merepinnast on aaslina pigem üheaastane taim, aga rasketes kasvutingimustes on ta pigem kaheaastane.
Aaslina on diploidne. Tal on 16 kromosoomi.
Rahvameditsiinis kasutati aaslina lahtistina ja selleks valmistati teed. Näiteks saksa keeles sai ta selle järgi isegi nime: Purgier-Lein. Kuid aaslina sisaldab mürgist kibedat liniini ja sellepärast tänapäeval aaslina enam meditsiinis ei tarvitata.
Andrei Šilin

Andrei Šilin (sündinud 28. augustil 1978 Narvas) on Eesti sõudja.
Õppis Narva 9. keskkoolis ja lõpetas 1996 rätsepana Narva kutsekoolii ja 2000 Sillamäe Majanduse ja Juhtimise Instituudi. Olnud 2008–11 Narva Paemurru SK majandusdirektor ja alates 2011 Narva Spordikeskuse direktori kohusetäitja. Aastast 2012 Sõudeliidu juhatuse liige.
Sören Kaldma

Nõmme Kalju FC

Esimese profilepingu sõlmis Kaldma 2014. aasta novembris Nõmme Kaljuga.

Paide Linnameeskond

23. veebruaril 2017 liitus Kaldma Paide Linnameeskonnaga. 2018. aasta hooaja eel sõlmis Kaldma klubiga uue kahe-aastase lepingu.

Koondisekarjäär

A-koondise debüüdi tegi Kaldma 19. novembril 2017 sõpruskohtumises Fidži vastu. Samas mängus tegid oma debüüdi veel Marek Kaljumäe, Deniss Tjapkin, Mark Oliver Roosnupp ja Joseph Saliste.
Mõisamaa mõis

Ajalugu

Mõisamaa mõis eraldati Vaimõisa mõisast Põhjasõja järel. Selle omandas Jacob Flemmingi pärijatel ooberst Adolf Friedrich von Rosenthal, kes mõisa omakorda assessor Karl Friedrich von Huenele edasi müüs. Viimane tegi 1733. aastal vahetust Karl Gustav von Lilienfeldtiga (suri 1738), loovutades oma Mõisamaa ja Tolli mõisa Adila mõisa vastu Hageri kihelkonnas. Karl Gustavi von Lilienfeldti poeg ja pärija Jakob Heinrich von Lilienfelt müüs 1756. aastal Mõisamaa mõisa 10 000 hõberubla eest kapten Magnus Johann von Fockile.
1768. aastal müüs Magnus Johann von Fock Mõisamaa 14 000 hõberubla eest kapten Justus Friedrich von Stackelbergile (1737–1800). Justus Friedrichi surma järel jääb osa mõisast tema lese Katharina Elisabethi (sündinud Mohrenschildt; 1750–1824) valdusse kuni viimase surmani, osa aga läks ülejäänud pärijatele. 1825. aastal kinnitatakse mõis nende poja Peter Alexander Gottfried von Stackelbergi (1784–1851) omandisse. Mõisa väärtuseks on 40 000 rubla.
1849. aastal pantis Peter von Stackelberg Mõisamaa mõisa kolmeks aastaks Eduard von Wendrichile (suri 1892). Panti pikendati Peter von Stackelbergi pärijate poolt 1855. aastal. 1858. aastal müüsid Stackelbergi pärijad mõisa hinnaga 41 000 hõberubla Wendrichile päriseks. Wendrichi surma järel läheb mõis tema abikaasa Emiliele (sündinud Oesterreich).
1894. aastal ostis Tallinna kodanik Paul Schmeling 76 690 rublaga Emilie Wendrichi käest Vaimõisa mõisa.
1902. aastal omandas mõisa 93 000 rublaga Eduard von Lueder.
1917. aastal omandas 85 000 rubla eest mõisa Pärnu aukodanik Alfred Schmidt.

Mõisakompleks

Osaliselt kahekorruseline härrastemaja ehitati pärast 1905. aasta põletamist, ehitamisel kasutati ära varasema kiviehitise varemeid. Endises peahoones asub tänapäeval hooldekodu.
Säilinud on ka hulk kõrvalhooneid, mis on paljuski ümber ehitatud.
Espírito Santo osariigi lipp

Espírito Santo osariigi lipp on Brasiilia osariigi Espírito Santo lipp.
Lipp on trikoloor, mille värvid on ülalt alla helesinine, valge ja roosa. Valgel väljal on helesinine kaarekujuline suurtähtedes kiri "Trabalha e Confia", mis tähendab '[Espírito Santo osariik] töötab ja usaldab [Jumalat]', mis tuleneb jesuiitide motost "tööta, nagu kõik oleneks sinust, ja usalda, nagu kõik oleneks Jumalast". Selle valis lipule Jerônimo de Sousa Monteiro, kes oli osariigi kuberner 1908-1912.
Dainava

Sõpruse park

Sõpruse park rajati Dainava linnaossa aastal 1973 ja algselt kandis see nime Rahvaste Sõpruse park. 15 hektari suuruse pargi projekteerisid arhitekt Alvydas Pranas Steponavičius ja dendroloog Raimonda Augustienė. Parki liigendavad 3-4 meetri kõrgused tehiskünkad, millele on istutatud männid.
Pargis asuvad treeningurada ja laste mänguväljak. Pargis on ka väike tiik ja pinkidega allee, samuti asub seal lava.
Aastal 2003 sai Sõpruse park Leedu parima linnaarendusprojekti auhinna.
Johannes Klesment

Johannes Klesment VR II/3 (30. mai 1896 Keila vald (Keila kihelkond), Harjumaa – 23. detsember 1967 Washington) oli Eesti poliitik.
Ta lõpetas Tartu Ülikooli õigusteaduskonna. Töötas ametnikuna Keilas, Paldiskis, Tallinnas. Ta oli Narva linnavalitsuse nõunik (1924–1926), 1927–1932 vandeadvokaat August Rei abi Tallinnas.
Johannes Klesment oli III ja IV Riigikogu liige.
Aastail 1934–1940 oli ta Kohtuministeeriumi nõunik, riigisekretäri asetäitja, alates 26. septembrist 1938 Vabariigi Valitsuse nõunik.
Saksa okupatsiooni ajal oli ta majandus- ja rahandusdirektori nõunik.
Alates 18. septembrist 1944 oli Johannes Klesment Otto Tiefi valitsuses kohtuminister. 20. septembril 1944 põgenes koos Jüri Uluotsaga Rootsi. Mihkel Kõvamees viis nad oma purjeka "Atlanticuga" Tallinnast Rootsi.
Pagulasena alates 1953. aastast USA-s oli Vaba Euroopa Komitee rajatud Vaba Eesti Komitee liige (1952–1959) ning Washingtonis Kongressi Raamatukogus Eesti küsimuste juriidiline ekspert.
Andres Sööt

Andres Sööt (sündinud 4. veebruaril 1934 Paides) on eesti filmilavastaja ja operaator, dokumentaalfilmide autor.

Elukäik

Sööt lõpetas 1963. aastal Üleliidulise Kinematograafiainstituudi operaatorina. Aastail 1954–1957 töötas ta Tallinna Kinofilmistuudios operaatori assistendina, 1963–1972 Tallinnfilmis, 1972–1980 Eesti Telefilmis ja aastail 1980–1984 taas Tallinnfilmis režissööri ja operaatorina. 1993. aastal rajas ta stuudio Monofilm.
1999–2000 oli Andres Sööt Eesti Kinoliidu esimees.
Andrease rist

Andrease rist on kaldrist ehk saltiir.
Risti nimetus on tulnud sellest, et legendi järgi suri püha Andreas sellisel ristil märtrisurma.
Andrease risti kasutatakse paljudel lippudel. Nendest tuntuimad on Šotimaa lipp ja Venemaa merelipp, kuid see rist on ka näiteks Nova Scotia, Arhangelski oblasti, Rio de Janeiro, Fortaleza, Tallahassee ja Tenerife lipul.
Sirje Priimägi

Elulugu

Sirje Priimägi oli kolhoosniku tütar.
Lõpetas 1972 Palamuse Keskkooli, 1978 TÜ saksa filoloogia osakonna, 1993 TÜ-s magistrantuuri, pedagoogikamagister (1993, TÜ), väitekiri "The background and implications of the child-centered education". Oli 1978–81 TÜ teadusraamatukogu vanemraamatukoguhoidja, 1981–82 Tartu 14. lasteaia kasvataja, 1982–90 TÜ pedagoogika kateedri õppelabori juhataja, 1990–91 pedagoogikaosakonna õpetaja, 1991–98 lektor ja 1997–98 ka haridusteooria õppetooli hoidja, 1998–2003 TPÜ haridusuuringute instituudi direktor, ühtlasi 2002–03 Eesti haridus- ja teadusministri nõunik. Oli Lundi Ülikooli stipendiaat naisuurimise alal 1993 ja humanitaarteaduste valdkonnas 1997.

Teadustöö

Uurimisvaldkond: haridusinstitutsioonide ajalugu ja alternatiivharidus, kasvatusväärtused ja väärtuskasvatus koolis, hariduskorralduse lähtealused ja teoreetilised põhjendused. Oli teema "Õppiva inimese ja kasvatustegelikkuse areng kultuuriruumis" täitja, samuti TÜ, TPÜ, Jyväskylä Ülikooli ja Turu Ülikooli magistrikoolituse ühisprojekti "Mentorõpetaja koolis" projektijuht TPÜ-s. Oli Europäisches Forum für Freiheit im Bildungswesen'i (EFFB) ning Network Educational Sciences Amsterdam'i (NESA) liige, Eesti Akadeemilise Pedagoogika Seltsi (EAPS) juhatuse liige, mitme nõukogu ja komisjoni liige. EAPSi teadustöö preemiad 2001, 2002. Üle 30 teadustrükise, aimeartükiseid.
Maurus Vahtrik

Maurus Vahtrik (9. mai 1892 Tallinn – 18. juuli 1941 Saransk) oli Eesti sõjaväelane (major).
Teenis Kaitseliidu Valga malevas. 
1925. aastal oli ta Karksi malevkonna pealik (reserv-alamkapteni auastmes). 1930. aastatel oli ta Valga linna malevkonna pealik kapteni auastmes.
Majoriks ülendati 1940. aastal.
Arreteeriti 29. aprillil 1941, suri eeluurimise ajal.
Tingiste mõis

Tingiste mõis (saksa keeles Tingist) oli linnamõis Kaarma kihelkonnas Saaremaal.
Mõisa omanik oli Kuressaare linn.
Harilik härjasilm

Levila ja kasvukoht

Levinud laialdaselt Euroopas, kuid ka Lääne- ja Ida-Siberis, Kaug-Idas, Kesk-Aasias, tulnukana Jaapanis, Põhja-Ameerikas ning Uus-Meremaal. Kogu Eestis sage, kohati esineb massiliselt.
Kasvab kultuurrohumaadel ja viljapõldudel umbrohuna, kuid ka looduslikel puisniitudel, päris-, loo- ja lamminiitudel, sageli teeservades. Mullaviljakuse suhtes vähenõudlik. Eelistab valgusrikkaid parasniiskeid kasvukohti.

Kirjeldus

Varre pikkus on 20–60 (kuni 100) cm. Taime juurmised ja alumised varrelehed on äraspidimunajad, ülemised pisut saledamad. Ülemistel varrelehtedel leheroots puudub, alumistel varrelehtedel kuni 1 cm pikkune. Härjasilma leheserv on saagjas või terve.
Taime õisiku moodustavad valged keel- ja kollased putkõied. Õisiku läbimõõt on 3–6 cm. Taim õitseb juunist augustini (harva ka septembrini).
Harilikku härjasilma aetakse sageli segi sarnaste karikakra ja kesalillega.

Sümboolika

Harilik härjasilm on Läti rahvuslill.
Molekulipilv

Molekulipilv ehk molekulaarpilv (inglise keeles molecular cloud) on tähtedevahelise pilve tüüp, mille tihedus ja suurus võimaldavad, et selles moodustuksid molekulid, tavaliselt molekulaarne vesinik (H₂).
Molekulipilve märkimisväärne suurus ja mass põhjustavad gravitatsioonilise ebastabiilsuse efekti, mille tagajärjel muutub aine tihedus pilve sees ebaühtlaseks. Suurema tihedusega piirkondades hakkavad aine osised teatud tingimustel lähenema. Kokkutõmbumine võib toimuda sellise jõu ja kiirusega, mis võib põhjustada gravitatsioonilise kollapsi, mille tagajärjeks võib olla uue tähe tekkimine.
Kõige levinumaks molekuliks on neis pilvedes vesinik. On aga kindlaks teinud ka paljude teiste molekulide olemasolu. Molekulaarpilvi moodustavast ainest on leitud vee, ammoniaagi, vesiniksulfiidi, sipelghappe, metanooli ja glütsiini molekule. Glütsiini ja teiste orgaaniliste ühendite olemasolu tähtedevahelises ruumis viitab sellele, et eluvormide olemasolu on võimalik ükskõik millises universumi osas.
Karatšai-balkaarikeelne Vikipeedia

Karatšai-balkaarikeelne Vikipeedia (karatšai-balkaari keeles Къарачай-Малкъар Википедия) on Vikipeedia karatšai-balkaarikeelne versioon.
Karatšai-balkaarikeelsele Vikipeediale pandi alus 2010. aastal. 
Seal on 2029 artiklit, millega see on artiklite arvult 226. keeleversioon.
Pariisi kliimakokkulepe

Pariisi kliimakokkulepe on rahvusvaheline leping, mille võtsid 2015. aasta detsembris toimunud Pariisi kliimakonverentsil (COP 21) vastu 195 riiki kliima soojenemise pidurdamiseks. Kokkulepe allkirjastati 22. aprillil 2016 ning Euroopa Liit ratifitseeris selle 5. oktoobril 2016.
Kokkulepe näeb ette globaalst tegevusplaani ohtlike kliimamuutuste ärahoidmiseks, eesmärgiga hoida ülemaailmne keskmine temperatuuri tõus tunduvalt alla 2 °C. Selleks lasub riikidel kohustus võtta meetmeid oma saastenumbrite (õhku paisatavate kasvuhoonegaaside heitkoguste) tuntavaks vähendamiseks.
1. juunil 2017 teatas USA president Donald Trump, et kavatseb Pariisi kokkuleppest taanduda. Tema otsus pälvis palju kriitikat, juba samal päeval sõlmisid California, New Yorgi ja Washingtoni osariigid alliansi (United States Climate Alliance), millega järgmisel päeval liitusid veel kuus osariiki, 5. juunil veel kolm osariiki ja Puerto Rico. Ka veel kümne osariigi kubernerid ning Washingtoni linnapea avaldasid toetust Pariisi kokkuleppele.
Samas kirjutasid 22 Vabariikliku partei senaatorit Trumpile, julgustades teda leppest taanduma. Nendest kõik peale ühe olid saanud suuri annetusi nafta-, gaasi- ja kivisöefirmadelt – kõige rohkem Texase senaator Ted Cruz, kes sai neilt kokku 2 569 810 USA dollarit.
Jaan Port

Jaan Port (9. veebruar 1891 Holstre vald – 24. jaanuar 1950 Tartu) oli eesti botaanik, aastast 1932 bioloogiadoktor.
Aastal 1926 lõpetas ta Tartu ülikooli, aastail 1927–1929 täiendas ennast aianduse alal Saksamaal.
Aastatel 1930–1937 töötas Tartu Ülikooli Botaanikaaed. Hiljem oli 1937–1940 Tartu õpetajate seminari direktor.
Ta on maetud Tartu Maarja kalmistule.

Isiklikku

Tema poeg oli arhitekt Mart Port.
Põhjus ja tagajärg

Põhjuslikkus

Põhjuslikkus üritab seletada maailma toimumist. Selle kontseptsioon sarnaneb teguri ja tõhususe omadega. Sel põhjusel aga läheb sellest arusaamiseks vaja intuitsiooni. Tavalise keele loogika ja struktuuriga on põhjuslik seos aga kaudne.

Kas põhjus ja tagajärg on sündmused?

Enamik filosoofe vaatleb põhjuste ja tagajärgedena sündmusi (muutusi, mittemuutusi, esinemisi) ning parafraseerib ütlused, kus põhjuste või tagajärgedena esitatakse midagi muud, ütlustele sündmuste kui põhjuste ja tagajärgede kohta. See võimaldab vältida komplikatsioone põhjuslike radade kirjeldamisel.
Mõned filosoofid leiavad, et põhjuseks või tagajärjeks on mõnikord fakt, omadus või sündmuse aspekt, ilma et seda saaks taandada sündmustevahelisele põhjuslikkusele.
Mõned filosoofid leiavad, et teo puhul ei saa tegijat kui põhjust taandada sündmustele.

Kas põhjuselt kandub tagajärjele midagi üle?

Osa filosoofe väidab, et põhjuselt kandub tagajärjele midagi üle.
Ühes variandis kandub üle mõni jäävusseadusele alluv füüsikaline suurus.
Hans Reichenbachi ja Wesley Salmoni järgi kandub üle mingi struktuuriline tunnus. '

Täielik põhjus ja spetsiifiline põhjus

Eristatakse täielikku põhjust ja spetsiifilist põhjust. Täielik põhjus on kõigi nende asjaolude koguhulk, mille olemasolu puhul paratamatult saabub tagajärg. Spetsiifiline põhjus on rea niisuguste asjaolude koguhulk, mille ilmumine toob kaasa tagajärje ilmumise, ent seejuures on ka palju teisi asjaolusid, mis konkreetses situatsioonis olid olemas juba enne tagajärje saabumist ja mis on põhjuse toime tingimuseks.

Metafüüsika

Põhjuse ja tagajärje loomus on osa metafüüsikast.

Ontoloogia

Tüüpiline metafüüsiline küsimus põhjuse ja tagajärje kohta uurib, milline entiteet (iseseisev olemusvorm) on põhjus ja milline tagajärg. 
Üks võimalus on, et põhjus ja tagajärg on üks ja see sama entiteet, asümmeetriline seos nende vahel. Näiteks "A on põhjus ja B selle tagajärg" või "B on põhjus ja A selle tagajärg." Sellisel korral on aga ainult üks neist õige. Üksel komistades jalaluu murdmisel on komistamine põhjus ja jalaluu murdmine sele tagajärg, mitte vastupidi.
Teine võimalus on et põhjus ja tagajärg on mõlemad erinevad entiteedid. Käitumisviis võib olla põhjuseks samas kui püsiv objekt on selle tagajärjeks. Näiteks suhe kahe vanema vahel on põhjuseks nende lapse sünnile/olemasolule.

Epistemoloogia

Kuna põhjuslikkus on õhkõrn metafüüsiline arusaam, on vaja märkimisväärseid jõupingutusi, et saada rohkem teada selle eriti empiirilistest asjaoludest.

Geomeetriline tähendus

Põhjuslikkusel on eelduse ja ühtsuse tunnused.  Need on topoloogilised ja on ajaruumi geomeetrilised osad. Nagu Alfred Robb on välja töötanud, tuletavad need omadused aja ja ruumi mõistet. Max Jammer kirjutab: "Einsteini postulaat... avab tee põhjuslikkuse topologia otsesele ülesehitusele... Minkowski ruumis." Põhjuslik efektiivsus levib sama kiirelt kui valgus.
Paul-Voldemar Koppel

Paul-Voldemar Koppel (6. mai/19. mai 1904 Tallinn – 20. aprill 1964 Tallinn) oli eesti vaimulik.
Ta õppis Tallinnas mitmes algkoolis: Väikeste Laste Koolis, Vene Vaestelaste Koolis, Uue tänava Algkoolis ja Vene tänava Algkoolis. Seejärel õppis ta aastatel 1920–1926 Tallinna Linna Poeglaste Humanitaargümnaasiumis. Pärast gümnaasiumi lõpetamist tabas teda veremürgitus, mille komplikatsioonide võitmiseks kulus tal ligi kolm aastat. Aastatel 1929–1934 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Aastal 1935 kaitses mag theol väitekirja võrdleva usunditeaduse alal (teemal: "Psühhoanalüüsi vaated kristlikule dogmale"). Prooviaastal oli ta Nõmme Rahu koguduses (Anton Eilarti juures). Ordineeriti 14. aprillil 1935 õpetajaks.
Ta oli aastatel 1935–1937 Randvere koguduse ja Rohuneeme kabeli hooldajaõpetaja, lisaks oli ta aastast 1934 Gustav Adolfi Gümnaasiumi usuõpetaja. Aastatel 1936–1941 oli ta Tallinna Toompea Kaarli koguduse diakonõpetaja, aastatel 1941–1950 sama koguduse esimese pihtkonna õpetaja kohusetäitja. Aastal 1942 valiti ta Venemaa eestlaste usulise teenimise korraldamise komitee liikmeks ja EELK Noorsootöö toimkonna liikmeks. 1944. aasta lõpust kuni 1946. a kevadeni oli ta Tallinna praostkonna praosti kohusetäitja ja aastatel 1945–1949 Konsistooriumi assessor. Pühapäeval, 13. septembril 1950 ta arreteeriti kiriku kantseleis oma kahe väikese lapse nähes. Talle mõisteti karistuseks 10 aastat vabadusekaotust. Vanglatee viis ta Komi ANSV-sse, Uhta linna. Kuna tema tervis polnud kuigi hea, ei saadetud teda välitöödele ja ta töötas kas sanitari või kirjutajana. Vangilaagrist vabanes ta 1955. aasta mais, septembris pöördus ta Konsistooriumi poole sooviga jätkata tööd kirikus ning võimalusel perekonna lähedal, detsembris määrati ta teenima Jõelähtme Püha Neitsi Maarja kogudust, ta oli Jõelähtme koguduse õpetaja aastatel 1955–1963; lisaks oli ta aastatel 1961–1963 Harju-Jaani Ristija Johannese koguduse hooldajaõpetaja. Aastatel 1963–1964 oli ta Harju-Jaani Ristija Johannese koguduse õpetaja.
Paul-Voldemar Koppel suri 20. aprillil 1964 ja ta maeti 24. aprillil Siselinna kalmistule.
Alleni vald

Ajalugu

Vald moodustati 1912. aastal.
Minni Nurme

Minni Katharina Nurme (kuni 1935 Neumann, 1936–1941 Raudsepp, 1941–1958 Hint; 30. oktoober 1917 Aidu vald – 22. november 1994 Tallinn) oli eesti kirjanik.
Aastal 1936 lõpetas Viljandi Eesti Haridusseltsi Tütarlaste Gümnaasiumi.
Teise maailmasõja ajal oli Nõukogude tagalas ning seejärel tegutses vabakutselise kirjanikuna.

Looming

Kirjutanud olustikulist ja psühholoogilist proosat ning sõjaajal peamiselt koduigatsuslikku luulet. Hiljem kirjutas loodus- ja tundeluulet ning filosoofilist luulet.

Isiklikku

Tema õde oli kirjanik Salme Ekbaum.
Aastail 1936–1941 oli ta abielus Jaan Raudsepaga (1907–1962), siis oli tema kodanikunimi Minni Raudsepp. Nende poeg on sisearhitekt Loomet Raudsepp.
Aastail 1941–1958 Aadu Hindiga, siis oli tema kodanikunimi Minni Hint. Nende tütred on Eeva Park ja Miina Hint, pojad Martin Hint, Päärn Hint ja Aadu Hint.
Kollane mombinipuu

Morfoloogia

Kollane mombinipuu võib kasvada 6 meetri kõrguseks ja tüve diameeter võib olla 60–75 cm. Lehed on 20–45 cm pikkused ning alumiselt küljelt karvased.
Kollase mombinipuu vili on söödav ploomitaoline kollane mombin, mis toorelt on roheline, kuid küpsedes muutub kuldkollaseks. Vili on umbes 3–4 cm pikkune ja 2,5 cm läbimõõduga.

Levik

Puu pärineb algselt Ameerika mandri troopilisest vööndist, kuid nüüdseks on naturaliseerunud ka Aafrikas, Indias ja Indoneesias.

Kasutamine

Nigeerias kasutatakse kollast mombinipuud silmahaiguste, paelusstõve, köha ja kõhulahtisuse raviks, haavade puhastamiseks ning palaviku alandajana.
Usutakse, et purustatud lehtede ja keedusoola segu joomine aitab koolera vastu.
Aa-hmao keel

Aa-hmao keel on Hiina edelaosas kõneldav miao-jao keelte hulka kuuluv keel. Hiinas peetakse seda ametlikult hmongi keele (miao keele) murdeks.
Aa-hmao keelt räägib 200 000 – 300 000 inimest Guizhou, Sichuani ja Yunnani provintsis.
Kasutatakse nii ladina kirja kui ka miao kirja.
Aa-hmao on toonikeel. Eristatakse 5–7 tooni.
Aa-hmao keeles on ilmunud Uus Testament.
Prantsuse frank

Prantsuse frank oli Prantsusmaa valuuta alates 1795. aastast kuni euro kasutuselevõtuni aastal 1999 (sularahana 2002). Prantsuse frank kehtis ka Monacos ja Andorras.
Edafon

Mullataimestik

Mullataimestik koosneb seentest, vetikatest, bakteritest ja samblikest.
Kelba peakraav

Kelba peakraav on kraav Raplamaal Kohila vallas Rabivere külas ning Rapla vallas Kelba ja Raka külas.
Peakraavi pikkus on 6 km ning see suubub vasakult Kasari jõkke (106,7 km suudmest) (59° 05′ 28″ N, 24° 38′ 04″ E). Peakraavi valgala on 16,2 km². Lähe: (59° 05′ 33″ N, 24° 42′ 51″ E)
Peakraav on tugevasti muudetud mitteavalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m.
Peakraavi lähtest mõni kilomeeter kirdesse jääb Rabivere soo (Hagudi soo). Peakraavi suudme juures algab Adila-Krimmi soo.
Kelba peakraavi keskkonnaregistri kood on VEE1107100.
Calloselasma rhodostoma

Levila

Nad elavad Kambodžas, Laoses, Malaisias, Tais, Vietnamis ja Indoneesias (Jaava saarel).

Olulisus

Calloselasma rhodostoma süljenäärmete nõre baasil on välja töötatud ravimpreparaat Ancrod (ATC-kood: B01- Tromboosivastased ained; B01AD09 - ensüümid).
Haamerite näitusemaja

Haamerite näitusemaja on aastal 2004 avatud hoone (näitusemaja), mis asub Kuressaares.
Maja on ehitatud kolme tuntud saarlase – insener Eugen Haameri, pastor Harri Haameri ja kunstnik Eerik Haameri – kunagise sünnikodu krundile. Maja projekteeris Viljar Päss.
Majas näidati valikut Eerik Haameri peamiselt Rootsis maalitud teostest, sh "Kalevipoja" eeposele tehtud illustratsioone.
2013. aastal omandas hoone raadioajakirjanik ja kunstikoguja Tõnis Kipper. Maja galeriiosas on eksponeeritud osa Kipperi erakunstikogust.
Marje Mets

Marje Mets (sündinud 10. augustil 1977) on eesti psühholoog.

Hariduskäik

Ta lõpetas 1995. aastal Tallinna 4. Keskkooli ja 2001. aastal Tallinna Pedagoogikaülikooli eesti keele ja kirjanduse erialal.
Ta oli aastatel 2001–2007 Tallinna Ülikoolis magistriõppes, kus kaitses väitekirja "Töötaja pingeallikad laevakeskkonnaga kohanemisel" (juhendaja Toomas Niit) ja sai magistrikraadi.

Töökäik

Ta oli aastatel 1999–2005 Eesti Merekoolis psühholoogiaõpetaja. Ta töötas aastatel 2006–2009 AS Tallinkis hotellidirektorina Ro-ro reisilaeval.
Ta töötab alates 2009. aastast Eesti Mereakadeemias (alates 2014. aastast Tallinna Tehnikaülikooli Eesti Mereakadeemias) psühholoogia õppejõuna.