google/wiki40b huggingface dataset:
Mērsragsi piirkond

Pinnamood

Piirkond paikneb Rannikumadaliku Engure tasandikul. Kõrgeim punkt asub piirkonna idaosas ja ulatub 20 m üle merepinna.

Järved

Piirkonda jääb suurem osa Engure järvest (22,22 km² 40,46 ruutkilomeetrist).

Looduskaitse

Mērsragsi tuletorni juurde jääb kaks looduskaitsealust põlist tamme. Enamik valda jääb Engure järve maastikukaitsealale. Suurem osa piirkonna rannikust jääb Riia lahe läänekalda kaitstavale merealale.

Ajalugu

Mērsragsi vald loodi 1918. aastal Engure metsakaitsevalla baasil. 1935. aastal oli valla pindala 71,7 km².
1945. aastal loodi Mērsragsi vallas Mērsragsi külanõukogu ja Ķūļciemsi külanõukogu. Aastal 1949. vald likvideeriti. 1954. aastal liideti Mērsragsi külanõukoguga Upesgrīva külanõukogu, Mērsragsi külanõukogu alla kuulunud kolhoosi «Plēsums» ala liideti aga Ķūļciemsi külanõukoguga. 1961. aastal liideti osa Mērsragsi külanõukogust Vandzene külanõukoguga. 1963. aastal liideti Mērsragsi külanõukoguga Ķūļciemsi külanõukogu kolhoosi 1. Maijs maad. 1990. aastal reorganiseeriti külanõukogud valdadeks.
2008. aastal ühendati Mērsragsi vald Roja vallaga Roja piirkonnaks.
2010. aasta jaanuaris otsustati Mērsragsi elanike koosolekul eralduda Roja piirkonnast ja luua Mērsragsi piirkond. 2010. aasta septembris toetas seimi esimesel lugemisel haldusüksuste ja asulate seaduse muutmist, nähes ette Mērsragsi piirkonna loomise. Eraldi Roja ja Mērsragsi piirkondade volikogude valimised planeeriti 30. oktoobriks 2010, kuid need toimusid alles 18. detsembril 2010.
Aastal 2012 oli piirkonnas 1800 elanikku.

Vaatamisväärsused

Muinsusmälestistest on riikliku kaitse all Mērsragsi tuletorn. Kohaliku kaitse all on Mērsragsi kirik koos sealse oreliga.
Karhila

Karhila ehk Bolšoje Karlino (ka Suuri-Karhila, Karlino, vene Большое Карлино) on endine ingerisoome mõis ja küla ajaloolises Tuutari kihelkonnas Kesk-Ingerimaal Peterburi linnast lõunas. Kaasaegse haldusjaotuse järgi jääb kunagine küla Leningradi oblasti Lomonossovi rajooni Villozi valla Maloje Karlino küla territooriumile.
Küla on mainitud juba 1499/1500 (Kargila).
1676. aasta Ingerimaa kaardil on paikka mainitud kui Korola Hoff, asukohaga Duderhofi pogosti (Duderhosskoj Pogost) kagu nurgas.
1696. aastal on mainitud nii mõisa (Karhilla Hof) kui ka küla (Karhilla By).
1817. aasta Peterburi lähiümbruse kaardil on küla mainitud kui Бол. Карлинa ning külas oli 20 talu.
1831. aastal oli külas (nimetatud kui Бол. Карлино) 20 talu.
1838. aastal elas külas 92 inimest, kellest 41 olid mehed ja 51 naised.
1848. aastal elas külas (nimetatud kui Suuri Karhila ja Iso Karhila) 95 ingerisoomlast (46 meest ja 49 naist), kellest 15 olid äyrämöised ja 80 savakod.
1856. aastal oli külas 14 talu 46 meeshingega.
1860. aastal oli külas (nimetatud kui Бол. Карлино) 13 talu.
1890. aastal oli külas 19 talu.
1913. aastal oli külas 22 talu ning kool.
1939. aastal oli külas 11 talu. Külas tegutses kool.
01.08.1941 kuni 31.12.1943 oli küla okupeeritud saksa vägede poolt.
Teise maailmasõja järgselt kuulus küla Krasnoje Selo rajooni Esimese mai nimelisse külanõukokku, 1950. aastast alates Gorski külanõukokku.
Kaasajal jäävad kunagise küla alad Maloje Karlino küla territooriumile.
Zagrebi ülikool

Zagrebi ülikool (horvaatia keeles Sveučilište u Zagrebu) on ülikool Horvaatias Zagrebis; ühtlasi riigi suurim ülikool.
Ülikool asutati 1669.
Ülikoolis õpib üle 72 000 üliõpilase (2015).
Jacques Collin de Plancy

Jacques Collin de Plancy (täisnimi Jacques Auguste Simon Collin de Plancy) oli Prantsusmaa kirjanik, kes sündis 30. jaanuaril 1794 ning suri 13. jaanuaril 1881 86-aastaselt. Põhiliselt kirjutas ta okultismi ja demonoloogia kohta. Samuti oli ta tüpograaf ning andis välja vanu kroonikaid, legende ning isiklikke luuleid.

Biograafia

Oli vaba mõtleja, kes oli Voltaire mõju all. Aastatel 1830-1837 elas Brüsselis. Pärast seda, kui ta tagasi Prantsusmaale tuli, sai temast katoliiklane.
Great Portland Streeti metroojaam

Great Portland Street'i metroojaam (inglise keeles Great Portland Street tube station) on üks Londoni metroo 273 jaamast. Asub Westminsteri linnaosas Regent's Parki lähedal.
See avati 10. jaanuaril 1863.
Magistrikraad

Ajalugu

Juunis 1999 võeti Euroopa Liidus vastu Bologna deklaratsioon, mille eesmärk oli kujundada Euroopa ühtne kõrgharidusruum, muutes kõrgharidussüsteemid läbipaistvaks ja ühilduvaks. Bologna protsessi lõpptähtaeg oli aasta 2010. Selle süsteemi raames pakuti välja ka kõrghariduse süsteem 3+2, kus bakalaureuseõpet lühendati kolmele aastale. Uued liikmesriigid, nende hulgas ka Eesti, reformisid oma kõrgharidussüsteemi vastavalt deklaratsioonile, vanad liikmesriigid jäid äraootavale seisukohale. Eestis lõpetas kolmeaastase bakalaureuseõppe esimene lend 2005. aasta kevadel. Bologna deklaratsioon näeb ette, et 3+2-süsteemis jätkab õpinguid magistriõppes 2/3 bakalaureuseõppe lõpetanutest. Eesti seda punkti täitnud ei ole.
Seoses uue 3+2 süsteemiga võrdsustati 4-aastane bakalaureus ja ka Eesti NSV-s saadud kõrgharidus magistriõppe lõpetanutega.
Kolm rubiini

Kolm rubiini oli 1978. aastal linastunud seitsmeosaline telelavastus.
Eino Baskini instseneering Julian Semjonovi romaani "Ogarjovi tänav 6" järgi. Telelavastus oli pühendatud miilitsatöötajatele, kes teevad ennastsalgavalt ohtlikku tööd. Tegevus toimus Moskvas, Leningradis, Sverdlovskis, Kaukaasias ja teistes Nõukogude Liidu linnades, kus uurijatel tuli otsida jälgi, et sõlmida kokku kuriteo paljastamisele viivad niidiotsad.
Aleksandra Marinina

Haridus

Aastani 1971 elas ta Leningradis, mispeale siirdus naine Moskvasse. 
Õppis Leningradi ja Moskva inglise keele erikoolides ja Leningradi Rimski-Korsakovi nimelises muusikakoolis. 
Aastal 1979 lõpetas Lomonossovi-nimelise Moskva Riikliku Ülikooli juristina.

Töö

Aastatel 1980–1994 töötas NSV Liidu (Venemaa) Siseministeeriumi akadeemias kriminoloogia ja kriminaalse statistika alal. 
Aastatel 1994–1998 oli Moskva Juriidilise Instituudi juhataja asetäitja ning ühtlasi selle instituudi teadus- ja kirjastusosakondade juhataja. 
Aastal 1998 läks erru miilitsa alampolkovniku auastmes ning pühendas end ilukirjandusele.

Ekraniseeringud

Tema kriminaalromaanide sarja "Nastja Kamenskaja" alusel on vändatud populaarsed teleseriaalid "Kamenskaja" (1999), "Kamenskaja 2" (2002), "Kamenskaja 3" (2003) ja "Kamenskaja 4" (2005).
Willi maakond

Ajalugu

Maakond moodustati 1836. aastal.
Juvian

Juvian (vene keeles Иувиан; kodanikunimega Ivan Petrovitš Krasnoperov, vene Иван Петрович Красноперов; 24. jaanuar 1880 – 13. november 1957) oli vene õigeusu munk, kes avaldas 1930. aastatel mõju tulevase Moskva patriarhi Aleksius II vaimulikule arengule.
Ivan Krasnoperov oli hilisema õigeusu pühaku Kroonlinna Joanni vaimulik õpilane, kes astus viimase õnnistusel 1899. aastal Valamo kloostrisse. Kloostris töötas ta aastakümneid arhivaarina.
Aastatel 1938–1939 pidas ta regulaarselt kirjavahetust sel perioodil kloostris palverännakutel käinud noore Aleksei Ridigeriga, kes on teda hiljem korduvalt oma mälestustes meenutanud. Juvian veetis Alekseiga aega ka kloostris, tutvustades talle sealset elukorraldust ja õpetades austust kiriku traditsioonide vastu.
1940. aastal korraldas isa Juvian Valamo kloostri arhiivi evakueerimist Nõukogude vägede okupeeritud aladelt Soomesse Heinävesi valda uude Valamo kloostrisse. Alates 1947. aastast oli ta uue kloostri raamatukoguhoidja.
Juviani ja Aleksiuse kirjavahetus oli kaua aega viimase valduses. Pärast Valamo kloostri taastamist Venemaal loovutas patriarh Aleksius II kirjad kloostri eesseisjale Pankratile kasutamiseks kloostri publikatsioonides.
Konrad Henlein

Konrad Ernst Eduard Henlein (6. mai 1898 Vratislavice nad Nisou – 10. mai 1945 Plzeň) oli sudeedisaksa poliitik.
Henlein õppis pangaametnikuks. 1916 aastal astus ta vabatahtlikuna Austria-Ungari sõjaväkke ja võttis osa Esimesest maailmasõjast. 1918. aastal langes ta Itaalia rindel vangi, vangistusest vabanes 1919. aastal.
Koju tagasi pöördudes töötas ta lühikest aega pangateenistujana, seejärel võimlemisõpetajana. 1. oktoobril 1933 asutas Henlein Sudeedisaksa Kodurinde (Sudetendeutsche Heimatfront). 19. aprillil 1935 pidi Sudeedisaksa Kodurinne ennast Sudeedisaksa Parteiks ümber nimetama. Kui esialgu ajas Henlein suhteliselt sõltumatut poliitikat, siis 1930. aastate teisel poolel sattus ta üha enam Hitleri ja Natsionaalsotsialistliku Saksa Töölispartei mõju alla.
12.–13. septembril 1938 alustas Henlein Hitleri juhtnööride kohaselt "Esimest septembriülestõusu", mille aga Tšehhoslovakkia võimud kiiresti maha surusid. Sudeedisaksa Partei keelustati. Parteijuhtkond põgenes Saksamaale, kus Henlein alustas Sudeedisaksa Vabakorpuse moodustamist. 21. septembril algas "Teine septembriülestõus", millesse Tšehhoslovakkia võimud suhtusid passiivselt, kuna nad kartsid, et Saksamaa võib seda provokatsiooni kasutada ettekäändena sõjategevuse alustamiseks. Müncheni kokkuleppe sõlmimise järel 30. septembril läksid Sudeedisaksa alad Saksamaa koosseisu.
Konrad Henleinist sai Sudeedimaa riigikomissar ja SS-gruppenführer (hiljem SS-obergruppenführer). Sudeedisaksa Partei ühines 5. novembril 1938 Natsionaalsotsialistliku Saksa Töölisparteiga. Henlein astus NSDAP–i 1939. aasta jaanuaris ja temast sai ka Riigipäeva liige.
Kui Saksamaa hõivas 1939. aasta märtsis Tšehhi, siis oli Henlein kuu aega Böömi- ja Määrimaa Riigiprotektoraadi tsiviiladministratsiooni juht. 1. mail 1939 määrati Konrad Henlein Sudeedimaa Reichsgau riigiasehalduriks (Reichsstatthalter) ja gauleiteriks.
Henleini poliitiline mõju oli piiratud. Ta oli suhteliselt mõõdukas poliitik. Reinhard Heydrich püüdis teda seetõttu ametist kõrvaldada, kuid Henleini heade suhete tõttu Hitleriga see ei õnnestunud.
7. mail 1945 läks Henlein Ameerika vägede esindajatega läbirääkimisi pidama ja ta vangistati. Kui Henlein sai teada, et sõjakurjategijana antakse ta Tšehhoslovakkia võimudele välja, siis sooritas ta enesetapu, lõhkudes oma prillid ja lõigates klaasikildudega oma randmeveenid läbi.
Mývatn

Mývatn on järv Põhja-Islandil Norðurland eystra piirkonnas Suður-Þingeyjarsýsla maakonnas Húsavíkist 54 km ja Akureyrist 99 km kaugusel.
Mývatniks kutsutakse vahel ka kogu järve ümberkaudset asustatud piirkonda. Selles piirkonnas asuvad veel sellised vaatamisväärsused nagu Hveriri mudaaugud, Grjótagjá lõhe, Hverfjalli vulkaanikraater, Dimmuborgiri laavaväli, ja Krafla vulkaaniline piirkond.
Mývatn asub 215 km pikkusel turismimarsruudil Teemantring (Diamond circle), kuhu kuuluvad veel Dettifoss, Ásbyrgi ja Húsavík.

Mývatni järv

Mývatni (Kärbsejärv, sõnadest mý 'kärbes', vatn 'järv') nimi tuleneb tohutust kärbeste hulgast selles piirkonnas. Järv asub 277 m kõrgusel üle merepinna, pindala on 37 km², keskmine sügavus 2,5 m ning suurim sügavus 4,5 m. Sellel asub umbes 50 saart ja saarekest. Järv ja selle ümbruse märgala on erakordselt rikas veelindude poolest, eriti palju on parte. Piirkonna kaguosas paikneb Höfdi looduspark.

Geoloogia

Mývatn asub Põhja-Ameerika ja Euraasia laama kokkupuutekohas. Laamad eralduvad teineteisest umbes 2 cm aastas. Tekkinud lõhed täidab maapõuest välja voolanud laava. See on läbi aegade põhjustanud suurt vulkaanilist aktiivsust.
Millsi maakond (Texas)

Millsi maakond (Mills County) on maakond USA-s Texase osariigi keskosas Edwardsi platool. Geograafilised koordinaadid on 31°50' N, 98°59' W.
Maakonna halduskeskus on Goldthwaite.
Maakonna pindala on 1942 km², millest 5 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 4936. Aastal 2000 oli elanike arv 5131.

Ajalugu

Millsi maakond moodustati 1887. aastal Browni, Comanche'i, Hamiltoni ja Lampasase maakonna osadest. Maakond sai nime Texase Riigikohtu kohtuniku John T. Millsi järgi.
Kanepi Gümnaasium

Kanepi Gümnaasium on üldhariduskool Põlva maakonnas Kanepis.

Ajalugu

Esimesed andmed koolihariduse alguse kohta Kanepi kihelkonnas pärinevad kirikuõpetaja aruandest 1680. aastast. Kanepi köstrikooli tegutsemisest kirjutatakse aastal 1686. Esimene teadaolevalt maarahva seast pärinev koolmeister oli Kanepi põliselanik Jaan Raudsepp, kes töötas koolmeistrina aastast 1700 alates ning määrati aastal 1731 vakantsi ajal kirikuõpetaja asendajaks valiti.
Kanepi Gümnaasium loeb oma haridustegevuse eelkäijaks 1804. aastal asutatud Kanepi kihelkonnakooli, mille asutas 1780. aastast alates Kanepi kirikuõpetajana teeninud Johann Philipp von Roth. Rothi asutatud poiste kihelkonnakool oli uut tüüpi kihelkonnakool (Parochialschule), mis Liivimaal alles 1819. aasta talurahvaseadusega üldiseks tunnustati. Kihelkonnakooli õppekavades olid lisaks tavaainetele (lugemine, kirjutamine, rehkendamine ja Katekismus) ka maateadus, ajalugu, laulmine, võimlemine, põllutöö, käsitöö ja makettide valmistamine mitmesuguste hoonete ehitamiseks.Oma õppekava ja töökorraldusega lõi Kanepi kihelkonnakool eesti tulevasele pedagoogikateadusele uue - vastastikuse õpetamise meetodi.

Kooli muuseum

Koolis asub oma muuseum.
Romain Grosjean

Romain Grosjean (sündinud 17. aprillil 1986 Genfis) on Prantsusmaa ja Šveitsi kodakondsusega vormelisõitja.
2009. aasta hooajal sõitis ta alates Euroopa GP-st Valencias Vormel 1 sarjas. Ta palgati Renault F1 meeskonda Nelson Piquet' asemele. Ta osaleb taas 2012. aastal Lotus F1 Teamis.
Vormel 1 sarjas sõidab ta Prantsusmaa litsentsiga.
Alates 2016. aastast sõidab ta meeskonnas Haas F1 Team.
Andmekaeve

Ajalugu

Andmekaevandus sai alguse 1980ndate lõpus, kui kanda olid kinnitanud relatsioonilised andmebaasid ning tutvustati esimesi andmekaeve paradigmasid.
Suurem läbimurre toimus alles 1990ndate keskel ning sestpeale võib andmekaevet vaadelda kui infotöötluse loomuliku arengusammu, mis järgnes arvutustehnika võimsuse kasvule ja andmetalletamise odavnemisele, sest olemasolev infohulk ei suutnud rahuldada kasvavat teadmistenälga, mida tol ajal süvendas interneti buum (dot.com).

Isikuandmete kaitse

Privaatsuspoliitika ja paranoiline (paraku mitte alati alusetu) hoiak erinevate eraeluliste andmete kogumisel tekitab sageli avalikke diskussioone erinevate andmete analüüsimise eetika kohta, seda ka Eestis.
Reaalajaliste andmete töötlemise tundlikkuse ja kasulikkuse vahel tuleb teha kompromiss, sest saadud kasu on tavaliselt suurem. Näiteks nutitelefonide asukoha kaevandamine võimaldab paremini juhtida liiklust ning vähendada ummikuid. Samas küüniline allikate hägustamine ei pruugi veel tagada isikuandmete varjamist, sest mõnikord on võimalik mitme allika koondamisel tundlikud andmed taastada.
Suur-Pakri

Nimi

Saare rootsikeelne nimi  Rågö tähendab 'rukkisaart'. Selgusetu on, miks pindalalt väiksemat saart on suuremaks nimetatud.

Asend

Saar asub 5 kilomeetrit Vihterpalu jõe suudmest kirdes. Saarest itta jääb Väike-Pakri, mida lahutab 1,5 km lai ja 1,6-1,8 m sügav väin.

Loodus

Saare põhjaosa kuulub Pakri maastikukaitseala koosseisu. Seal asub umbes 3 km pikk ja 1–8 m kõrge Suur-Pakri pank. Saare põhjaosas asub mitu looduslikku või inimtekkelist väikest järve (Suur-Pakri saare järvikud).
Samblikest on saarelt leitud habrast aloinat, lubi-niithammast ja siberi manniat.
Saare  põhja- ja idarannikul esineb niite. Looniit on Eesti üks suuremaid lagedaid looalasid. Haruldasematest taimedest kasvavad saarel salutakjas, soohiilakas ja nõmmnelk. Heinamaad olid piiratud kiviaedadega.
Mets katab ¼ saare pindalast, valdavalt kesk- ja lääneosa. Saarel kasvavad Eesti läänepoolseimad pangametsad. Puudest kasvavad saarel kased, kuused ja harilikud pihlakad.
Saare lõunaosa on kohati soine.

Ajalugu

Pakri saari on ajaloos esmakordselt mainitud 1283 kui Taani kuningas Erik V Klipping kinnitas Padise kloostri valdused.
28. aprillil 1345 müüs kloostri abt Nicolaus saare 5 rootslasele 34 hõbemarga eest. 1555 käisid saare talupojad Rootsi kuninga Gustav I Vasa juures õigust nõudmas. Eestimaa kubermangu justiitskolleegium otsustas 1770, et kohalik mõisnik Thomas von Ramm ei või Suur-Pakri talupoegi kohelda pärisorjadena.
Saarel asus kolm küla: Suurküla (Storby), Lepikuküla (Bisagidby, Lillby) ja Rannaküla (Åsby, Strandby), mille elanikud pidid mais 1940 lahkuma. Nõukogude ajal kasutati saart polügoonina ja Eesti Vabariigile tagastati saar mais 1994.
Suur-Pakri saare loodetipus asub Suur-Pakri tulepaak.
Saarele oli plaanitud rannakaitsepatarei nr 2b, mis oleks kuulunud Peeter Suure merekindluse peapositsiooni koosseisu, kuid jäi ehitamata.
Suur-Pakrit on pakutud üheks sobilikuks kohaks Eestis tuumaelektrijaama ehitamiseks.
Kultuurimälestistest asuvad saarel Suur-Pakri kiriku varemed ja Suur-Pakri kalmistu.
Toomas Lõhmuste

Toomas Lõhmuste (sündinud 31. juulil 1958) on eesti näitleja ja lavastaja.
Talle määrati Voldemar Panso nimeline preemia 1978, kui ta veel näitlemist õppis.
1980 lõpetas ta Tallinna Riikliku Konservatooriumi näitleja erialal.
1980–1992 Eesti NSV Riiklikus Noorsooteatris näitlejana.
Eesti Lavastajate Liidu liige alates 1993. aastast.
1992–2007 Tallinna Pedagoogikaülikoolis režii õppetooli juhataja. Juhendas ka 1994. aastal lõpetanud I lennu tööd.
Alates 1. novembrist 2006 alustas ta Raadioteatris juhatajana tööd.
Valdo Pandi nimelise ajakirjanduspreemia žürii liige 2009. aastal.
Ege Hirv

Ege Hirv (sündinud 14. mail 1960 Võrus) on Eesti ärijuht.
Ta lõpetas 1981 Tallinna Pedagoogilise Instituudi näitejuhtimise erialal.
Ta oli Eesti Roheliste liige 1988–1997 ning Res Publica liige 2001–2005. Ta on alates 2005. aastast Sotsiaaldemokraatliku Erakonna liige. Hirv kandideeris 2011. aasta Riigikogu valimistel üksikkandidaadina ja sai 49 häält. 2015. aasta Riigikogu valimistel sai ta üksikkandidaadina 110 häält.
NSV Liidu sõjaväebaasid Eestis 1940. aastal

NSV Liidu sõjaväebaasid Eestis 1940. aastal olid Eesti Vabariigi ja NSV Liidu vahelise vastastikuse abistamise pakti alusel 1939. ja 1940. aastal Eesti territooriumil moodustatud kompaktsed sõjaväelinnakud, millele lisandusid veel hajusalt paigutatud väeüksused.
Pakti kolmandas artiklis lubas Eesti Vabariik Nõukogude Liidul tuua oma sõjalaevastiku Saaremaale, Hiiumaale ja Paldiski linna. Samuti oli lubatud laevastikku toetada teist liiki väeosadega. Muude baaside ja lennuväljade täpsed kohad lepiti vastastikku kokku väljaspool baaside lepingut.
Punaarmee alustas liikumist üle Eesti Vabariigi-NSV Liidu riigipiiri sõjaväebaasidesse 18. oktoobril 1939.
Lepingu elluviimiseks moodustati Eesti ja NSV Liidu vahelise vastastikuse abistamise pakti segakomisjon, kuhu kuulusid Eesti poolt Sõjavägede Staabi staabiülem kindralleitnant Nikolai Reek, kolonel Richard Maasing, kolonel Tomberg, kolonel Villem Saarsen, mereväe kapten Johannes Santpank, direktor Aavik ja saadik Aleksander Warma; NSV Liidu poolt Leningradi sõjaväeringkonna juhataja 2. järgu armeekomandör Kirill Meretskov, korpuse komandör Pavlov, lennuväe komandör Ptuhhin, diviisi komandör Aleksandr Tjurin, brigaadi komandör Kalmõkov, korpuse komandör Vašugin ja neid saatvad staabiohvitserid. Läbirääkimised peeti 2.–10. oktoobrini 1939 Tallinnas.
10.–11. oktoobril 1939. aastal allkirjastati protokollid, mis täpsustasid vägede sissetoomist sõjaväebaasidesse ning Punaarmee maa-, õhu- ja merejõudude paiknemiskohti. NSV Liidu sõjamerelaevastikubaaside kaitseks sai NSV Liit õiguse rajada ranna- ja õhukaitsepatareisid ning vaatlus- ja sideposte. Kahe aasta jooksul võisid Nõukogude sõjalaevad kasutada Tallinna sadamat ja Rohuküla sadamat.
Burzum

Kalashnikov ja Uruk-Hai

Pärast seda, kui noor Vikernes oli aasta-paar kitarrimängu õppinud tekkis tal mõte luua bänd. 1988. või 1989. aastal tegigi ta koos kahe kaaslasega ansambli, mis sai nimeks Kalashnikov. Selline nimi just seepärast, et kõikidele poistele meeldis mängida mitmesuguseid tulistamismänge. Samuti oli Vikernes juba sellel ajal sügavalt huvitatud relvadest ning AK-74 oli tema lemmikrelv. Üks nende lugudest oli "Uruk-Hai", mis poistele endile nii palju meeldis, et nad otsustasid terve bändi ümber nimetada Uruk-Hai'ks.

Old Funeral

Pinged teiste bändiliikmete vahel Uruk-Hai's viisid selleni, et Vikernes lahkus bändist. 1989. aastal kohtus ta tegelastega, kes kutsusid ta kitarri mängima Old Funeral nimelisse bändi. Algne stiil, techno/thrash metali segu, kujunes 1991. aastaks Vikernes'i jaoks igavaks death metaliks. Ta tahtis üha rohkem ja rohkem luua ning esitada enesele meeldivat muusikat, mistõttu lahkus Old Funeralist ning tegi oma Burzumi.

Burzum

Burzum sündis tahtest luua originaalset, uut ning Vikernes'i jaoks sügavalt isiklikku muusikat; teha midagi sellist, mida mitte keegi enne pole teinud. Burzum ei oldud mõeldud live-bändiks (kuigi Vikernes üritas seda korra). Seega pidi muusika ise läbi albumite edasi andma kõik, mida muusik öelda tahtis. Burzumi muusika ja sõnad on tugevasti inspireeritud J.R.R. Tolkieni maailmast, AD&D'st (Advanced Dungeons & Dragons) ja vanast skandinaavia mütoloogiast.

Diskograafia

Enamus Burzumi albumeid on kirjutatud ja lindistatud 1991-1992 ja augustis 1993. Hilisemad albumid (mis ilmusid juba Vikernes'i vangistuse ajal) on tollel ajal lindistatud või lugudest välja jäetud kitarrikäikude edasiarendused või meeldetuletused. Paljud Burzumi albumi kaaned on illustreeritud Norra 19. sajandi kunstnik Theodor Kittelseni piltidega.
Leesi–Hara tee

Leesi–Hara tee (registrinumbriga 11272) on kõrvalmaantee Kuusalu vallas. Tee pikkus on 8,7 km.
Tee saab alguse Kuusalu–Leesi tee lõpus Leesi külas ning lõpeb Loksa–Hara tee lõpus Hara külas.
Tee kulgeb läbi Leesi, Virve, Tapurla ja Hara külade.
Tee ei ületa ühtegi silda, küll aga 4 truupi. Bussipeatusi teele ei jää.
Teega ristub üheksandal kilomeetril Hara tee.
Tee on kruusatee. Tee klass on V. Liiklussagedus teel on kuni 200 autot ööpäevas. Kiiruspiirangute ja teevalgustuse kohta andmed puuduvad.
Snaiprivastane taktika

Snaiprivastane taktika kujutab endast taktikat, mida snaiper või rühm kasutab vastase snaipri vastu.
Snaipri kui ühe sõjapidamise viisi olemasolu on viinud mitmete snaiprivastaste taktikate evolutsioonini moodsas sõjataktikas. Snaiprivastase taktika eesmärk on vähendada vaenlase snaipri poolt tekitatud kahjusid oma väele, mis on sageli kahjulik nii võitlusvõimele kui ka moraalile.

Riski vähendamine

Varitsemisfaasi juures proovib snaiper võimaluse korral kindlaks teha tähtsamad sihtmärgid, nagu näiteks allohvitserid või kõrgema astmega ohvitserid. Snaiper teeb seda jälgides hoolikalt sõdurite käitumist. Ta eesmärgiks on tuvastada rühma juht ja olla valmis tema tulistamiseks. Sellest tulenevalt peaksid kõrgema astme sõdurid vältima kõike, mis võiks neid eristada oma alamatest. Vähendamaks snaipri võimalust rikkuda käsuliini ning sellega kaasnevat hierarhiat, tuleks vältida kõikvõimalike juhiomadustele viitavaid käitumisi ja märguandeid. Tuleks vähendada ametimärkide väljapaistvust, kasutada sama lahingriietust kõigi ametiastmete korral, loobuda auandmisest avatud aladel ning anda käske ja instruktsioone salaja. Lisaks võib snaipri tähelepanu tõmmata veel näiteks kaardi vaatamine, raadioside kasutamine, lihttöödest kõrvale hoidmine ja teiste sarnaste žestide kasutamine. Kui snaiper ei suuda tuvastada kõrgema astmega sõjaväelasi, siis ta võib valida juhusliku inimese, kelle tabamiseks on hea tõenäosus.
Tähtsad seadmed ja varustus tuleks ümbritseda liivakottidega, et vältida sõjatehnika vastaseid rünnakuid. See on ettenägelik taktika igas olukorras, kuna lisaks sõjatehnika päästmisele vähendab see ka kildudest tekkivate vigastuste ohtu.

Snaiper vs. Snaiper

Üldiselt on kõige efektiivsemaks snaiprivastaseks relvaks sõbralike vägede snaiper. Sarnase treeningu, ümbritseva keskkonna tundmise ning oma varustusega võib liitlassnaiper pakkuda rühmale nõu, paremaid võimalusi vastassnaipri leidmiseks ja temaga võitlemiseks. Lisaks rühma jälgimisele on sõbralikul snaipril võimalus ka rühmast eemalduda ja rünnata vaenlase snaiprit iseseisvalt. Ilma rühma abita saavad võidu määramisel oluliseks iga snaipri individuaalsed oskused. Duell kahe snaipri vahel segab tihti vaenlase snaiprit oma missiooni täitmast.
Ftaalanhüdriid

Ftaalanhüdriid on ftaalhappe anhüdriid valemiga C₆H₄(CO)₂O.
Ftaalanhüdriid on tähtis tööstuslik kemikaal, eriti plastikute suurtööstuslikul valmistamisel kui pehmendaja (plastifikaator).