google/wiki40b huggingface dataset:
Valter Raudsalu

Valter Raudsalu (22. juuli 1915 Mahu vald, Virumaa – 1. juuni 2003) oli Eesti jurist ja riigitegelane.

Elulugu

Lõpetas 1950 Tartu Riikliku Ülikooli; õigusteaduse kandidaat (1966, TÜ), väitekiri "Tõendite hindamine teise astme kohtus nõukogude kriminaalprotsessis". Osales II maailmasõjas Eesti laskurkorpuse koosseisus. 
Aastatel 1945–1948 Eesti NSV Prokuratuuri uurimisosakonna prokurör ja 1948–1950 juhataja, 1950–1953 Eesti NSV Ülemkohtu esimehe asetäitja, 1953–1959 kohtuminister, 1959–1970 Eesti NSV prokurör, 1970–1976 Eesti NSV justiitsminister. 
Eesti NSV Ülemnõukogu VI ja VII koosseisu saadik (1963–1971), EKP Keskkomitee liige aastast 1960. Eesti NSV teeneline jurist (1973).
Jäätmekütus

Jäätmekütuseks (inglise keeles refuse-derived fuel) nimetatakse enamasti olmejäätmetest valmistatud kindlate omadustega (tükisuurus, tihedus, koostis) kütust. 
Tootmisprotsess kujutab endast segaolmejäätmetest metalli ja bioloogiliste jäätmete eraldamist mehaanilis-bioloogilise töötluse teel. Metallid suunatakse taaskasutusse ja anaeroobselt või aeroobselt lagunevad jäätmed, nagu toidujäätmed, stabiliseeritakse kompostimise teel või suunatakse bioreaktorisse, kus toodetakse biogaasi. 
Põletamisele minevad jäätmed peenestatakse ja töödeldakse sõltuvalt kütuse tarbija nõudmisest.

Jäätmekütuse kasutamise piirangud

Jäätmekütuse kasutamisel tuleb arvestada mitmete faktoritega, peavad leiduma nii tootjad kui tarbijad, sobivad jäätmed tuleb koguda, töödelda ja ladustada, mis vajavad lisakulutusi. Jäätmekütuse kasutamiseks on energiat tootvatel ettevõtetel vaja teha tehnoloogilisi uuendusi, mis nõuavad omakorda investeeringuid.
Ettevõttele peavad investeeringute ja täiendavate kulutuste tegemiseks olema tagatud piisavad jäätmekütuseks sobivate jäätmete kogused
.

Tootmine Euroopa Liidus

Jäätmekütuse tootmine ja kasutamine elektri- ja soojusenergia tootmiseks on paljudes Euroopa riikides laialdaselt levinud.
Hinnanguliselt on Euroopa Liidus üle 50 jäätmekütust tootva tehase.
Austria, Soome, Saksamaa, Itaalia, Holland ja Suurbritannia kuuluvad suurimate tootjate hulka.
Larry Storch

Lawrence Samuel Storch (sündinud 8. jaanuaril 1923 New Yorgis) on Ameerika Ühendriikide näitleja.
Mali ajalugu

Mali ajalugu käsitleb inimasustuse ajalugu praegusel Mali alal.
Mali riigipiir on sama 1891. aastal joonistatud Prantsuse Sudaani piiriga. Riigi välispiir on kunstlikult loodud ning see hõlmab nii suurema Sudaani piirkonna osi kui ka Saharat. Selle tulemusel on Mali multikultuurne riik, enamuse riigi elanikkonnast moodustavad mande rahvad. 
Mali on läbi ajaloo mänginud suurt rolli Sahara-taguse aafrika kaubanduses, olles sild Lääne-Aafrika ja Magribi vahel. Regiooni kaubanduse keskuseks olemisest on hea näide Timbuktu linn, mis on, tänu oma asukohale Sahara kõrbe äärealadel, Nigeri jõe läheduses, olnud juba Mali impeeriumi algusaegadest 13. sajandil Sahara-taguse kaubanduse keskustest.
Rassul Hamzatov

Rassul Hamzatovitš Hamzatov (avaari keeles ХӀамзатил Расул, IPA: [ħamzatil rasul]; vene keeles Расул Гамзатович Гамзатов Rasul Gamzatovitš Gamzatov; 8. september 1923 Tsada küla, Hunzahhi rajoon, Dagestan – 3. november 2003 Moskva) oli arvatavasti kõige kuulsam avaari keeles kirjutanud luuletaja. 
Tema luuletuste hulgas oli ka "Žuravali" (vene keeles «Журавли»), millest sai Nõukogude Liidus Jossif Kobzoni esituses tuntud laul Suurest Isamaasõjast.
Viimsi Keskkool

Viimsi keskkool (brändinimena ka Viimsi Kool) asub Harju maakonnas Haabneeme alevikus aadressil Randvere tee 8.
Sepasoo peakraav

Sepasoo peakraav on kraav Raplamaal Märjamaa vallas Läti, Paljasmaa ja Vana-Vigala külas.
Peakraavi pikkus on 5,5 km ning see suubub Paljasmaa külas paremalt Vigala jõkke (8,2 km suudmest). Peakraavi valgala on 11,9 km². Peakraav saab alguse Vana-Vigala külas Silla–Jädivere tee ääres, lähtest umbes 700 m kirdesse jääb Pilkuse raba. Suudmest umbes 2200 m läände jääb Käntu soo. Lähe: (58° 47′ 23″ N, 24° 14′ 29″ E); suue: (58° 45′ 19″ N, 24° 10′ 49″ E).
Peakraav on tugevasti muudetud mitteavalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m.
Sepasoo peakraavi keskkonnaregistri kood on VEE1112600.
National Geographic (telekanal)

National Geographic (lühend Nat Geo) on populaarteaduslik kanal. See alustas 12. jaanuaril 2001.  Kanal loodi autoriteetse USA Rahvusliku Geograafiaühingu eestvedamisel. See ühing finantseerib teaduslikke uuringuid ja ekspeditsioone, annab välja ajakirja. Telekanali temaatikasse kuuluvad loomad, taimed, ajalugu, inimeste elu eri maades, geograafia. Kanali saated pakuvad huvi eri vanuses vaatajatele. National Geographicu dokumentaalfilmid on võitnud üle 800 rahvusvahellise auhinna.
National Geographic tütarkanalid on Nat Geo Wild, Nat Geo Music ja Nat Geo Adventure.
Adam Weishaupt

Johann Adam Weishaupt (6. veebruar 1748 Ingolstadt – 18. november 1830 Gotha) oli illuminaatide ordu rajaja.
Ta õppis Ingolstadti jesuiitide gümnaasiumis.
Jan II Kazimierz Waza

Jan II Kazimierz Waza (22. märts 1609 – 6. detsember 1672) oli viimane Vasade soost Poola kuningas (1648–1668), Zygmunt III Waza poeg ja Władysław IV Waza vend.
Jan II Kazimierzi ajal jõudis haripunkti Rzeczpospolita ja Vene tsaaririigi vaheline võitlus ülemvõimu pärast Ida-Euroopas.
Pajusi mõisa kalmistu

Pajusi mõisa kalmistu on kalmistu endises Põltsamaa kihelkonnas Viljandimaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Pajusi külas Põltsamaa vallas Jõgeva maakonnas. Kalmistu jääb mõisa südamest linnulennult umbes 1,35 km kaugusele põhjakirdesse.
Kalmistu keskosas paikneb matusekabel, mis on 1993. aastal korrastatud. Kabeli peafassaadil on Wahlide raidvapp.

Ajalugu

Pajusi mõisa omanikud Wahlid rajasid oma kalmistu umbes 1826. aasta keskel, sest sama aasta esimesel poolel maeti veel Põltsamaa kihelkonnakalmistule, aga teisel poolel juba uuele mõisakalmistule. Kalmistu toimis mõisakalmistuna, kuid oli ka sama suguvõsast, aga teistest Wahlide mõisatest (Adavere, Lustivere ja Tapiku mõisast) maetuid. Samal künkal asub tõenäoliselt ka kesk- ja uusaegne külakalmistu.
Kalmistule on teadaolevalt maetud 45 lahkunut, viimati maeti 1996. aastal Tallinna Aleksander Nevski kalmistult sinna ümber Edgar von Wahl.
Särg

Levik ja eluviis

Särg on vähenõudlik kala, kes elab parvedena aeglase vooluga jõgedes, järvedes ja riimveelises rannikumeres, hoidudes enamasti kaldaäärsesse taimestikku.
Särg on levinud peaaegu kogu Euroopas Alpidest ja Püreneedest põhja pool kuni Uuralini välja. Elab ka Briti saartel ja Läänemere riimveelistes osades. Puudub aga Norras ja Lõuna-Balkanil. Mustas ja Aasovi meres elab särje alamliik Rutilus rutilus heckeli, kes rändab kudemiseks jõgedesse; Kaspia meres esineb särje alamliik Rutilus rutilus caspicus, kes on kohanenud riimveelise keskkonnaga.
Kudemisperiood on aprillist maini.

Kasutamine

Särjel ei ole töönduslikku tähtsust.
Särge süüakse sageli kuivatatult.
Eduard Kägi

Eduard Kägi (23. märts 1899 Mahu küla Viru-Nigula kihelkond – 4. aprill 1997) oli eesti meremees, matemaatik, meteoroloog, merenduspedagoog ja vaimulik.
Hariduse sai Eduard Kägi külakoolis, kihelkonnakoolis ja kõrgemas algkoolis. Tal oli ka igatsus keskkooli minna, kuid kehvade majandusolude tõttu astus ta Narva merekooli, hiljem Peterburi merekooli. Peterburi merekadettide koolis õiendas ta kapteni eksamid. Tagasi kodumaal olles lõpetas ta Tartu õhtugümnaasiumi ja asus õppima Tartu Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonda, kus ta õppis matemaatikat, füüsikat ja astronoomiat. Ülikooli lõpetas ta aastal 1927. Seejärel siirdus ta Tallinna Merekooli õpetajaks. Ta oli hulk aastaid Tallinna Merekooli õpetajaks ja kolm aastat direktoriks. Ta kirjutas ka kaks õpikut. Veendununa ulatusliku hariduse väärtuses merejuhtkonna väljaõpetamiseks, astus ta Hamburgi Ülikooli, õppides seal meteoroloogiat, okeanograafiat ja füüsikat. Hamburgis kaitses ta 25. juulil 1939 dr. rer. nat. doktoriväitekirja teemal "Õhurõhu ja tuulte mõju veeseisule Eesti rannikul". Rootsis töötas dr. Kägi Göteborgi aeroloogiajaama juhatajana ja hiljem Göteborgi merekooli korralise õppejõuna kuni erruminekuni aastal 1968. Koolivaheaegadel sõitis ta Rootsi laevade juhtkonnas ookeanidel ja ümbermaailmareisidel.
Lapsepõlves oli ta unistus saada kirikuõpetajaks. Küpse mehena hakkas ta usuteadust õppima. Ta õppis usuteadust aastatel 1966–1969 Lundi Ülikoolis ja Göteborgi Svenska Religions-Vetenskapliga Institut'is. Prooviaastal oli ta E.E.L.K. Stockholmi koguduses. Õpetajaks ordineeriti ta 22. märtsil 1970.
Oli aastatel 1970–1985 Põhja-Saksamaa koguduse õpetaja, 1970–1987 Niedersachseni koguduse õpetaja. Aastatel 1974–1987 oli ta Saksamaa praostkonna abipraost. Aastatel 1982–1987 oli ta Lõuna-Baieri- ja Baden-Württembergi koguduse hooldajaõpetaja. Aastal 1987 läks ta kirikutöölt emerituuri.
Karen Dotrice

Karen Dotrice (sündinud 9. novembril 1955 Guernseys Kanalisaartel) on inglise näitlejatar. Tuntuse saavutas ta lapsrollis Walt Disney filmis "Mary Poppins".

Biograafia

Karen sündis Roy ja Kay Dotrice'i peres. Tal on õded Michele Dotrice ja Yvette Dotrice.
Enne näitlejaks hakkamist töötas ta sõbra kunstigaleriis.
Oma näitedebüüdi tegi ta kaheksa-aastaselt, mängides šoti tüdrukut, kes mälestab oma surnud kassi, filmis "The Three Lives of Thomasina" (1963). Järgneva kümne aasta jooksul osales ta mitmetes Disney filmides, millest kuulsaimaks sai "Mary Poppins". Esimese täiskasvanute rolli mängis ta filmis "Joseph Andrews (1977).

Isiklikku

Ta on 168 cm pikk.
Kahest abielust on tal kolm last.
Müeliin

Müeliin (ladina myelinum) on närvikiude ümbritsev rakumembraan.
Müeliin koosneb veest, lipiididest ja valkudest ja moodustab müeliinituppesid ning ümbritseb kiiresti juhtivaid närvikiude.
Müeliini areng, anatoomia, morfoloogia, histoloogia ja patoloogia võivad erineda nii liigiti kui ka indiviiditi.
Lubimuda

Lubimuda on kaltsiumkarbonaadist rikastunud muda.
Lubimuda võib tekkida kaltsiumkarbonaadi keemiliselt veest väljasadenemise teel, näiteks allikalubi, aga ka kaltsiumkarbonaadist toesega organismide (foraminifeerid, kokolitofoorid jms) hukkumisjärgse veekogu põhja vajumise läbi. Merelist biogeense tekkega lubimuda nimetatakse tavaliselt pelaagiliseks lubimudaks.
Lubimudast moodustub kivistumisel lubjakivi.
Mina ka

"Mina ka" on Eesti räppari Nublu laul ja singel. Nublu tegi selle koos Reketiga.
Marius Aleksejev

Marius Aleksejev (sündinud 27. augustil 1982 Tallinnas) on Eesti käsipallur.
Aastast 2013 mängib ta Soome klubis Rihiimäen Cocks.
Meediakirjaoskus

Meediakirjaoskus on võime pääseda ligi, analüüsida, hinnata ja luua meediat, kasutades kõiki kommunikatsioonivorme.
Sajandeid on kirjaoskusena peetud silmas võimet lugeda ja kirjutada. Tänapäeval aga saab indiviid pea kogu oma informatsiooni tänu meediatehnoloogiale. 21. sajandil on oskus lugeda eriilmelist meediat saanud hädavajalikuks. Meediakirjaoskajad noored ja täiskasvanud mõistavad paremini televisiooni, raadio, interneti, ajalehtede, ajakirjade, reklaamide ja muude meediaväljaannete kompleksseid sõnumeid. Paljud õpetajad on leidnud, et meediakirjaoskus on efektiivne viis õpetada inimesi kriitiliselt mõtlema.

Laiem definitsioon

Meediakirjaoskus esindab vajalikku, paratamatut ja realistlikku vastust keerulisele ja alatises muutumises olevale elektroonilisele keskkonnale ning inimesi ümbritsevale kommunikatsioonile.
Et kujuneda edukaks õpilaseks, vastutustundlikuks kodanikuks, produktiivseks töötajaks või kompetentseks tarbijaks, peavad indiviidid olema teadlikud aina enam keeruliseks muutuvast informatsioonist ja meelelahutusmeediast, mis on neile suunatud ning mõjutab seda, kuidas nad mõtlevad, end tunnevad ja käituvad. Modernsed informatsiooni- ja meelelahutustehnoloogiad on inimestega ühenduses tänu sõnadele, piltidele ja helidele. Seetõttu peab indiviid arendama oma lugemisoskust, et paremini hoomata meedias levivaid sõnumeid (ka nende tagamõtteid) ja efektiivselt rakendada oma teadmisi enda sõnumi levitamisel. Meediaajastul tähendab sõna "kirjaoskaja" inimest, kes suudab kriitiliselt mõelda, et teha õigeid otsuseid nii klassiruumis, tööl, nõupidamisel kui ka valimisjaoskonnas. Selleks, et idee meediakirjaoskusest peegeldaks erinevaid vaatenurki, on sellel olnud mitmeid eriilmelisi definitsioone ja visioone – seda on esitletud erinevalt, sellel on olnud mitmeid lõppeesmärke ja mitmesuguseid sihtrühmi. Praeguseks on termin saanud ühtsema tähenduse.

Meediakirjaoskuse õpetamise olulisus

Haridustegelased on toonud esile mitmeid põhjuseid, miks meediakirjaoskus võiks olla osa õppekavast. Mõned näevad seda kui tööriista, mis aitab luua seoseid õppetundides omandatu ja kultuuri vahel. Teised näevad meediakirjaoskust kui hoolivale tarbijale ja aktiivsele kodanikule vajalikku ellujäämisoskust kiirel meediaajastul. Osad aga näevad meediakirjaoskust kaitsena laste liigsest televiisorivaatamisest tekitatud ohtude eest.
Meediakirjaoskus on viis anda õpilastele võimalus jutustada oma lugusid ning mõista paremini neid, kes meie aja jutustusi ja kultuuri vormivad. See on uus osa haridusest, mis õpetab reklaame, komöödiaid ja filme hindama ja analüüsima samade meetoditega, millega on harjutud õppima luulet, lühikesi lugusid ja novelle. Meediakirjaoskust nähakse ka viisina kujundada noori teadlikuks kapitalismi tekitatud võltsväärtustest. On arvamusi, et meediakirjaoskus on vajalik heade otsuste tegemiseks, näiteks selleks, mida lugeda või vaadata.
Koolitants

Koolitants on Eesti kooliõpilaste tantsufestival, mida korraldab Sihtasutus Eesti Tantsuagentuur. Enne 2001. aastat korraldas festivali Rahvakultuuri Keskus.
Esimene festival toimus 1995. aastal Villu Valgi eestvõttel.
1998 osales festivalil 600 tantsijat. 1999 osales 1988 tantsijat. 1999 toimus ka neli eelvooru: Türil, Põlvas, Narvas ja Tallinnas.
Festivali võistluskategooriad on järgmised: showtants, vabatants, soolod, duetid, estraaditants, lastetants, breik, Eesti-teemaline tants, tänavatants.
2000. aastal näidati telekanalis Kanal 2 esimest korda ka Koolitantsu-teemalist telesaadet.
Oleg Sidorov

Oleg Gavriljevitš Sidorov, kirjanduslik pseudonüüm Oleg Amgin, (jakuudi keeles Олег Гаврильевич Сидоров; pseudonüüm jakuudi keeles Олег Амгин; sündinud 23. detsembril 1962 Amgas  Amga rajoonis Jakuudi ANSV-s) on jakuudi ajakirjanik, publitsist ja ülikooli õppejõud, Sahha (Jakuutia) Vabariigi Vaimsuse Akadeemia liige.
Ta on Ammossovi-nimelise Kirde Föderaalülikooli filoloogiateaduskonna ajakirjanduse kateedri juhataja. Ühtlasi on ta ajaloolis-geograafilise ja kulturoloogilise ajakirja Ilin ("Илин",'Ida') peatoimetaja (ajakirja antakse välja kahes keeles: jakuudi ja vene keeles).
Sidorovi peamised uurimisteemad on jakuudi ajakirjanduse ajalugu ning esimeste jakuudi publitsistide ja toimetajate looming 20. sajandi alguses (Vassili Nikiforov, Semjon Novgorodov ja teised)

Haridus ja töökäik

Sidorov lõpetas 1985. aastal Jakutski Riikliku Ülikooli ajaloo-filoloogiateaduskonna ajakirjanduse erialal.
1991. aastal asutas ta ajakirja Ilin ja on tänini selle peatoimetaja. Ta on töötanud Sahha (Jakuutia) Vabariigi asepresidendi nõunikuna ja tegutsenud telesaatejuhina. 
Ta on Venemaa Ajakirjanike Liidu liige. Aastatel 1992–2001 oli ta Sahha (Jakuutia) Vabariigi Ajakirjanike Liidu juhatuse esimees. 2015. aastal valiti ta Jakuudi Kirjanike Assotsiatsiooni juhatuse esimeheks.

Isiklikku

Oleg Sidorovi abikaasa Lena Sidorova on kulturoloogia kandidaat ja töötab Kirde föderaalülikooli kulturoloogia kateedris dotsendina.
Airbus A340

A340-200

Airbus A340-200 on ainuke lennuk, mille tiibade kogulaius on suurem lennuki enda pikkusest.

A340-300

A340-300 on sellest lennukiperest kasutusel kõige rohkemate lennufirmade poolt; keskmise lennukaugusega.

A340-500

Airbus A340-500 on oma tooteperes kõige suurema lennukaugusega.

A340-600

Oli mõnda aega maailma pikim lennuk, kuid selle tiitli võttis üle Boeing 747-8I.
Rüpepoiss

Rüpepoiss oli eesti talupojapulmas pruudile peiukodus tavaliselt esimese söömise ajal sülle pandud poiss, kes jäi sinna söögiajaks. 
Rüpepoisiks valiti enamasti peiu kõige noorem meessoost sugulane või ristilaps. Lapsele andis mõrsja pärast sukad ja vöö või kindad (nt Haljala, Kuusalu, Vigala, Pärnu jne). Tegemist on viljakusmaagilise tavaga, mille eesmärgiks oli, et pruudil oleks hea lasteõnn ning noorpaari esimene laps oleks poisslaps. 
Mõnes kohas on last nimetatud ka sülepoisiks (Keila, Pöide, Tori, Tarvastu jne). Lisaks oli tava rakendamise aeg mõneti erinev: sülepoiss pandi mõrsjale sülle kohe, kui ta peiu koju jõudis; pärast söömist, ent enne põlle lappimist; õhtusöögil; esimesel hommikul peiukodus enne nooriku tantsitamist.
Värvilised unenäod

Sisu

Poeetilise ja kujundliku filmi peategelane on 5-aastane Kati. Ta on suvel Hiiumaal vanaema juures, kus tema mängumaa on lai ja avar. Vanaema kingib Katile kassipoja, kuid ema ei luba kiisut linna kaasa võtta. Lõpuks siiski nõustuvad vanemad sellega, et kass võetakse linna kaasa. Kass pääseb aga Mustamäe paneelelamu korterist välja ja Kati läheb teda otsima. Koju jõudnud ema on mures, kuna last pole kodus. Õnneks leiab ta Kati varsti üles.
Argilliit

Argilliit (kreeka keeles árgillos 'savi' ja líthos 'kivi') on savi, aleuriidi või muda tihenemise, veetustumise ja tsementeerumise ehk diageneesi tagajärjel tekkinud settekivim.
Erinevate koolkondade käsitluses võib argilliidil olla pisut erinev tähendus, kuid enamasti peetakse argilliidiks kergelt moondunud savikat settekivimit, milles osa savimineraalid on ümberkristalliseerunud vilkudeks.
Argilliit on maakoores tavaline kivim.
Masendus

Põhjused

Probleemid lapsepõlves, näiteks raske kaotus, hoolitsuse puudumine, vaimne vägivald, füüsiline vägivald, seksuaalne vägivald, vanematepoolne laste ebavõrdne kohtlemine, võivad põhjustada masendust täiskasvanuna. Lapsepõlves toimunud füüsiline või seksuaalne vägivald on eriti olulises positiivses korrelatsioonis võimalusega kogeda masendust terve elu vältel.
Erinevad sündmused ja muutused elu jooksul võivad samuti esile kutsuda masendust: sünnitus, menopaus, rahalised raskused, töötus, psühholoogiline stress (seotud töö, hariduse, perekonna, elutingimustega), raske meditsiiniline diagnoos, kiusamine, kallima kaotus, looduskatastroof, eraldatus teistest inimestest, vägistamine, suhteprobleemid, armukadedus, üksindus, raske vigastus jne. Teismelistel võib olla kalduvus masendusele, kui neid peetakse teistest liiga erinevaks, nad kogevad eakaaslaste poolt tõrjutust või koolivägivalda.
Kui inimese isiksust iseloomustab suur neurootilisus, võib see soodustada masendusega seotud probleemide (nt mitut liiki depressiooni) teket, masendust seostatakse ka vähese ekstravertsusega. Muud isiksusega seotud näitajad on ajutised, kuid kiired meeleolumuutused; lühiajalised lootusetuse tunded; huvi kaotus nende tegevuste vastu, millega varem tegeleti; unehäired; söögiisu muutused; keskendumisraskused.
Celebrity Eclipse

Ajalugu

Laev telliti juulis 2006 Saksamaalt Meyer Werfti laevatehaselt Papenburgis. Kiil pandi 23. jaanuaril 2009, laev lasti vette 28. veebruaril 2010. 15. aprillil 2010 anti valmis laev omanikule üle. Laeva ehitamine maksis kolmveerand miljardit USA dollarit. Laev ristiti 24. aprillil 2010 Southamptonis, ristiema on purjetaja Emma Pontin. 29. aprillil 2010 asus Celebrity Eclipse oma esmareisile Southamptonist Iirimaa Cobhi.

Laeva kasutamine

Suviti sõidab Celebrity Eclipse Euroopas ja reisid väljuvad Southamptonist. Talviti sõidab laev Kariibi merel ning reisid väljusid 2010. ja 2011. aasta lõpul Miamist, aga 2012. aasta lõpul Fort Lauderdale'ist. Laev sõidab Malta lipu all.
Celebrity Eclipse'i üks esimesi reise toimus veel enne ristimist. 2010. aastal suleti Eyjafjallajökulli vulkaani purske tõttu Suurbritannia õhuruum ja paar tuhat Briti turisti ei saanud Hispaaniast kodumaale tagasi. Hea tahte märgina saatis reeder Celebrity Eclipse'i neid ära tooma. Laev lahkus Southamptonist Bilbaosse 21. aprillil ja jõudis tagasi 23. aprillil, päev enne ristimist.
Celebrity Eclipse võib peale võtta 2852 reisijat, laevaperes on 1271 liiget.

Tehnilised andmed

Celebrity Eclipse on 317,14 m pikk ja 36,8 m lai, süvisega 8,3 m ja kogumahutavusega 121 878. Laeval on 17 tekki.
Celebrity Eclipse'il on neli Wärtsilä diiselmootorit W16V46, mille koguvõimsus on 67,2 MW, laeva kiirus on 24 sõlme. Laeva sõuseadme moodustavad 3 Wärtsilä põtkurit CT300, millest igaühe võimsus on 3 MW.
Fort William

Keskaeg

Ajalooliselt oli Lochaberi territoorium tugeva Cameroni klanni kuuluvuse meelevallas, kus asus rohkelt Cameroni asulaid (näiteks Blarmacfoldach). Enne fordi rajamist oli Inverlochy selle piirkonna peamine asula ning seal peeti ka kaks lahingut: Esimene Inverlochy lahing toimus 1431. aastal ja Teine ​​Inverlochy lahing toimus 1645. aastal.

Uusaeg

Asustus kasvas pärast kindluse ehitamist, mis rajati elanikkonna kontrollimiseks pärast Oliver Cromwelli invasiooni Kolme kuningriigi sõdade käigus ja seejärel kasutati uuesti 18. sajandi jakobiidide ülestõusu mahasurumiseks. 1745. aasta jakobiidide ülestõusuga seoses, nn vastuhakk Nelikümmendviis, oli Fort William kahe nädala jooksul nende poolt ümber piiratud, 20. märtsist kuni 3. aprillini 1746. Kuigi nad olid hõivanud mõlemad teised fordid (Fort Augustuse ja Fort George'i) kolmest Great Gleni oru kindlustusest, ei suutnud nad vallutada Fort Williamit.

20. sajand ja tänapäev

Teise maailmasõja ajal oli Fort William keskuseks HMS St Christopherile, mis oli kuningliku mereväe rannikujõu koolitusbaas. Lisateave asula ja piirkonna ajaloo kohta on välja pandud West Highland Museumis High Streeti tänavas.
Globe (laev, 1810)

Teenistuskäik

Globe lasti vette suvel 1810. Kolmemastilise purjelaeva varustusse kuulus muuhulgas ka 8 18-naelast ja 2 9-naelast kahurit.
Briti laevaregistris on esimene kirje laeva kohta 1812. aastast, milles selle omanikuks märgiti T. Taylor ja kapteniks Robinson. 1816. aastal oli laeva omanikuks märgitud Newhandling ja kapteniks G. Ocley. Sel ajal sõitis laev Londoni ja Quebeci või Liverpooli ja Quebeci vahet.
28. mail 1817 oli Globe teel Jamaicale, kui selle pidasid kinni kaks piraadilaeva. Teadaolevalt piraatide nõudmisi ei täidetud, ent laev sai siiski edasi sõita.
1818. aastal oli Globe remondis. Sama aasta laevaregistris on laeva omanikuks märgitud Robertson ja kapteniks Blyth. Registri kohaselt sõitis laev sel ajal Londoni ja Uus-Lõuna-Walesi vahet. 1818. aasta septembrist 1919. aasta jaanuarini oli Globe kapten Joseph Blythi juhtimisel teel Portsmouthist Port Jacksonisse, transportides sinna 140 süüdimõistetud kurjategijat, kellest üks suri teel.
Pärast seda reisi jätkas Globe kaubalaevana. Laev oli siis Briti Ida-India Kompanii teenistuses. 1821. aastal saabus laev Bengalist Thamesi, olles seejuures kevadel pikalt olnud tugeva tormi käes Hea Lootuse neeme juures. Järgmisel aastal oli laev teel Londonist Mauritiusele ja Tseilonile. Nende reiside ajal oli laeva kapten Cuzens.

Hukk

Novembris 1824 alustas Globe rasva, vase ja laudade laadungiga teekonda Kroonlinnast  Londonisse. 7. (ukj 19.) novembril 1824 sõitis laev Hiiumaa ranniku ligidal Suurrahul nelja inglise miili kaugusel kaldast karile ja hukkus. Tormis uppus koos laevaga kapten Robert Brydon. Ülejäänud 16 meeskonnaliiget pääses eluga. Laevameeskonna päästmist juhtis jätkuvalt tormise ilmaga Kõrgessaare mõisa omanik Eduard von Ungern-Sternberg. Ohtliku päästeoperatsiooni eest kinkis Suurbritannia kuningas George IV talle kullast tubakatoosi.
Laeva last suudeti osaliselt päästa. Heas seisus saadi kätte 125 tünni rasva, 25 tünni olid pooltühjad ning 200–250 liivaga segamini, lisaks toodi laevalt ära üle 3000 laua. Vraki ja laevalt päästetud kauba realiseerimise õiguse sai kaubamaja Thomas Clayhills & Son. Vaselaadung läks koos laevaga põhja, ent 1825. aastal saadi osa vaskplaatidest siiski kätte.

Ilukirjanduses

Laeva hukku on oma romaani "Hiiu lossist – Siberisse" ühes peatükis motiivina kasutanud Mihkel Aitsam. Autori versiooni järgi määras Vene kohtuminister Ungern-Sternbergile võimupiiride ületamise eest ühe kuu koduaresti. Seetõttu keeldus Ungern-Sternberg kuningas George IV kingitud tubakatoosi esialgu vastu võtmast, vihjates Suurbritannia saadikule saadetud vastuses, et Venemaa keisri arvates on Inglise laeva päästmine kuritegu. Pärast saadiku külaskäiku Aleksander I juurde tühistas viimane karistuse ja annetas Ungern-Sternbergile Anna III klassi ordeni.