google/wiki40b huggingface dataset:
Ávvir

Ávvir (põhjasaami 'Hool') on põhjasaamikeelne ajaleht, mis sündis ajalehtede Min Áigi ja Áššu liitumisel.
Ávvir ilmub viis korda nädalas, teisipäevast laupäevani. Ajalehe esimene number ilmus 2008. aasta saami rahvuspühal, 6. veebruaril.
Ajalehe toimetus jaguneb põhiliselt Guovdageaidnu ja Kárášjohka vahel, kuid kontorid on ka Altas ja Leavnjas.
Kuramaa provintsiaalmuuseum

Kuramaa provintsiaalmuuseum (saksa keeles Kurländisches Provincialmuseum) oli 1818-1939 tegutsenud muuseum Lätis Jelgavas. Muuseumis eksponeeriti eelkõige Kuramaaga seonduvat.
Muuseum asutati 15. oktoobril 1818 (ukj) Kuramaa Kirjanduse ja Kunsti Seltsi eestvõttel, juhtfiguur oli Johann Friedrich von Recke. Recke oli ka muuseumi esimene direktor.
Douglas Costa

Grêmio

Douglas sündis Sapucaia do Sulis ja alustas jalgpallurikarjääri Grêmios. Ta liitus klubiga 11-aastaselt. Debüüdi esindusmeeskonnas tegi ta 18-aastaselt 2:1 võidumängus Botafogo vastu 4. oktoobril 2008, samas mängus lõi ta ka oma esimese värava. Grêmios mängis ta 37 mängu ja lõi kaks väravat.

Donetski Šahtar

10. jaanuaril 2010 sõlmis Douglas viieks aastaks lepingu Donetski Šahtariga, ülemineku summa oli 8 miljonit eurot. Debüüdi tegi ta 18. veebruaril Euroopa Liiga kohtumises Inglismaa klubi Fulhami vastu. Šahtar kaotas 2:1. Esimese värava Šahtaris lõi ta 14. märtsil 2010 Metalist Harkivile.
Aastatel 2010–2014 võitis ta viiel korral Ukraina liiga (2010, 2011, 2012, 2013, 2014), kolmel korral Ukraina karika (2011, 2012, 2013) ja kolmel korral Ukraina superkarika (2011, 2013, 2014). Kokku mängis ta Ukraina klubis 141 mängu ja lõi 29 väravat.

Müncheni Bayern

1. juulil 2015 avalikustas Müncheni Bayern, et Douglas Costa on sõlminud viie aasta pikkuse lepingu. Üleminek Donetski Šahtarist oli väärt 30 miljonit eurot ja oli klubi ajaloo hinnalt neljas ost. Costa sai särginumbri 11, mis enne kuulus Xherdan Shaqirile.

Koondisekarjäär

Douglas Costa mängis Brasiilia alla 20-aastaste koondises 2009. aasta Lõuna-Ameerika meistrivõistlustel ja juunioride maailmameistrivõistlustel. Ta tuli Lõuna-Ameerika juunioride meistriks ja võitis juunioride maailmameistrivõistlustel hõbemedali.
Debüüdi Brasiilia rahvuskoondises tegi ta 12. novembril 2014 sõprusmängus Türgiga. Esimese värava lõi ta rahvuskoondises 2015. aasta Copa América esimeses alagrupimängus Peruu vastu.
Ta kuulus Brasiilia koondisse 2018. aasta maailmameistrivõistlustel.
Iluuisutamine

Ajalugu

Kesk-Euroopas levis 1800. aastate alguses mood, kus koguneti uisuväljakutele kenasti riietatuna harrastama uisutamist kas üksi, paariti või rühmadena. Muusika tuli kasutusele 1870. aastatel ja uisutamisele lisandusid erilised hüpped, pöörded ja piruetid.
Rahvusvaheline iluuisutamisliit moodustati 1892. aastal. 1908. aastast alustas tegevust reeglite loomise toimkond.

Iluuisutamise elemendid

Iluuisutamises on kohustuslikeks elementideks hüpped, piruetid, sammud ja spiraalid. Paarissõidus ja jäätantsus on kohustuslikuks elemendiks veel tõsted ja paaristantsus visked.

Hüpped

Hüpete eriliike on kuus: lutz, salchow, flip, toe-loop, rittberger ehk loop ja axel. Neid eristatakse selle järgi, kuidas hüppele minnakse ning kas äratõuge tehakse uisusaki või -kandiga.
Hüpperingide arv ulatub ühest neljani. Erandiks on axel. Selle hüppe puhul minnakse hüppele vaadates ette (teistele kõigile minnakse tagurpidi sisse sõites) ja sooritamisel tehakse pool pööret enam kui teistel hüpetel (nt 1,5 või 2,5 jne). 
Kaht hüpet järjest nimetatakse hüpete kaskaadiks. 
Kui kahe hüppe vahel sooritatakse mõned lisasammud, on tegemist hüppekombinatsiooniga.

Piruetid

Piruettideks nimetatakse ühes punktis tiirlemist. Sõltuvalt asendist liigitatakse: püstpiruett ehk vint (inglise upright spin), painutuspiruett (inglise layback spin), liibeluu (inglise camel spin), madalpiruett (inglise sit spin) ja Biellmanni piruett.
Piruetikombinatsioon on kui ühes piruetis võetakse mitu asendit.

Sammud

Sammudeks nimetatakse iluuisutamises igasugust jääl liikumist peale tavaliste ülejalasammude.

Spiraalid

Spiraalid ehk pääsukesed on sõitmine ühel jalal. Teine jalg on erinevates asendites.

Iluuisutamine Eestis

Eesti meistrivõistlused iluuisutamises toimuvad 1915. aastast.
Uisuliit asutati 28. novembril 1921 Eesti Talvespordi Liiduna. Esimeste Eesti iluuisutajatena osalesid 1936. aastal taliolümpiamängudel Garmisch-Partenkirchenis paarissõidus Helene Michelson – Eduard Hiiop, kes olid kokkuvõttes 18. kohal (viimased). Pärast Tteist maailmasõda tegutses liit Eesti NSV Iluuisutamisföderatsioonina. Eesti Uisuliidu tegevus taastati Eesti NSV Iluuisutamisföderatsiooni õigusjärglasena.
Rahvusvaheline tegevus taastati Rahvusvahelises Uisutamisliidus (ISU) ajutise liikmena 12. novembril 1991 ja täisliikmena 12. juunil 1993. Eesti Spordi Keskliidus taastati liikmesus 21. mail 1991. Liit on Eesti Olümpiakomitee liige.
Jaanuaris 2010 toimusid Tallinnas Euroopa meistrivõistlused.
Ralf Krivain

Ralf Krivain (Kriivan) (8. november. 1918  Väätsa – 19. august 1941  Varbola ) oli eesti sõjaväelane ja luuraja
Ralt Krivain oli üks  Erna salga  liikmetest.  Ralf sai koos 14 mehega radisti erikoolituse Sökös Staffani saarel. Ralf langes luureopratsioonil Varbolas . Maetud Juuru uuele kalmistule.
Traakia kiirtee

Traakia kiirtee (bulgaaria keeles Aвтомагистрала "Тракия") tähisega A1 on Bulgaarias asuv kiirtee, mis moodustab osa Portugalis algavast ja Türgi-Iraani piiril lõppevast maanteest E80. Kiirtee ühendab pealinna Sofiat Plovdivi linna ja Musta mere rannikul asuva Burgase linnaga.

Ülevaade

Kiirtee on saanud oma nime ajaloolise Traakia piirkonna järgi - maantee läbib läänest itta selle põhjapoolset Bulgaaria osa. Maantee kogupikkus on 360 kilomeetrit ja selle viimane osa avati 2013. aasta 15. juulil pärast 40 aasta pikkust ehitustööd.
Traakia kiirtee läänepoolne ots on ühendatud Sofia ringteega, võimaldades seeläbi kiiret ligipääsu osaliselt valminud Hemuse kiirteele (A2) ja Kreekasse suunduvale Struma kiirteele (A6). Tulevased ristumised planeeritava Euroopa kiirtee lõikudega peaksid leevendama transiitliikluse olukorda Sofia linna ümbruses.
Tee idapoolses otsas, Burgase lähedal, ühineb Traakia kiirtee planeeritava Musta mere kiirteega (A5), pakkudes lõuna poolt kiiret ligipääsu Varna linnale ja Musta mere ääres asuvatele rannakuurortidele.
Kiirtee 169. kilomeetril asuvas Orizovo eritasandilisel ristmikul hargneb teest Maritsa kiirtee (A4), mis ühendab Traakia kiirtee Türgiga.

Ajalugu

Kiirtee ehitus algas 1973. aastal ja selle esimesed 10 kilomeetrit Sofiast Novia Hani asulani võeti kasutusele 1978. aastal. Aastal 1984 jõudis maantee riigi suuruselt teise linna Plovdivini. Aastal 1995 valmis Euroopa Rekonstruktsiooni- ja Arengupanga kaasrahastuse toel 32 kilomeetri pikkune lõik Plovdivi linnast Plodovitovo eritasandilise ristmikuni. Aastal 2000 saadi Euroopa Investeerimispanga garantii laenule kahe järgmise osa ehitamiseks (esimene neist Orizovo eritasandilise ristmiku ja Stara Zagora linna vahel ning teine Karnobati linna ja riigi suuruselt neljanda linna Burgase vahel). Esimene lõik jõudis Stara Zagora linnani aastal 2007 ja teine lõik võeti kasutusele 2006. aastal.
Aastal 2005 allkirjastati vastuoluline kontsessioonileping Bulgaaria valitsuse ja Portugaliga seotud konsortsiumi vahel. Sellega anti konsortsiumile 35 aasta pikkune kontsessioon ilma pakkumiskonkursita ja see hõlmas 433 kilomeetrit maanteid Serbia piirist Burgaseni. Ent leping tühistati aastal 2008 ja Stara Zagora ning Karnobati vaheliste lõikude ehitustööde rahastamiseks saadi tuge Euroopa Liidu struktuurifondidest.
Aastatel 2009 ja 2010 viidi läbi hanked ning allkirjastati lepingud järgmise kolme teelõigu ehitamiseks Stara Zagorast Karnobatini (kogupikkusega 116,8 kilomeetrit). Neist lõikudest esimesed avati liiklusele 2012. aasta keskpaigas ja viimase osa ehitustööd lõppesid 2013. aasta 15. juulil.
Heiti Paldrok

Heiti Paldrok (14. aprill 1911 Tartu – 10. aprill 1972 Stockholm) oli eesti arst.
Heiti Paldrok oli arstiteadlase Aleksander Paldroki poeg. Ta lõpetas 1928. aastal Hugo Treffneri Gümnaasiumi. Samal aastal astus ta Tartu Ülikooli agronoomiateaduskonda ja 1929 loomaarstiteaduskonda. Aastast 1931 õppis ta arstiteaduskonnas ning sai 1944. aastal meditsiinidoktori kraadi.
Aastatel 1932–1939 töötas ta Tartu Ülikooli Nahahaiguste Polikliinikus subassistendina ja 1939–1940 teadusliku assistendina. 1941–1942 töötas ta Saksamaal Rostocki Nahahaiguste Kliinikus. 1942–1944 oli ta jälle Tartus Nahahaiguste Polikliinikus assistent.
1944. aastal läks ta Rootsi, kus järgmisel aastal töötas Uppsala Ülikoolis assistendina ning 1946–1957 Karolinska Instituudi Dermatoloogia-venereoloogia Kliinikus assistendi ja arstina. 1955. aastal sai Karolinska Instituudis meditsiinidoktori kraadi. Samast aastast kuni 1972. aastani töötas ta Rootsi Riigi Bakterioloogilises Laboratooriumis haigustekitavate seente eriteadlasena.
Ta kuulus organisatsioonidesse Korporatsioon Fraternitas Estica, British Society for Mycopathology, Eesti Arstide Selts Rootsis, Soome Dermatoloogide Ühing, Svenska Dermatologförening, Svenska Dermatologiska Sällskapet.

Isiklikku

Paldrok abiellus 1941. aastal, peres oli poeg ja kaks tütart.
Bahreini saar

Bahreini saar (araabia keeles: جزيرة البحرين‎) on suurim saar Bahreini saarestikus.
Saar moodustab Bahreini territooriumist suurema osa, kus elab enamik riigi rahvastikust. Bahreini saare rannikut ümbritseb suhteliselt madal Pärsia lahe osa, Bahreini laht. Merepõhi on kaljune ja saarest põhja pool on ulatuslikud korallrifid.
Suurema osa saarest moodustab madal liivakõrb. Saare põhjarannikul on 5 km laiune viljaka mullaga riba, kus kasvavad datlipalmid, mandlipuud, viigipuud ja granaatõunapuud. Saare kõrgeim tipp on Jabal ad-Dukhān (134 m), mis sai nime seal sageli esineva udu tõttu. Enamik naftapuurauke paikneb mäe ümbruses.
Bahreini Kuningriigi pealinn Manama asub saare kirderannikul. Saare peamine sadam on Mīnā‘ Salmān. Kolm tammi ühendavad saart Al-Muḩarraqi saarega. Kuningas Fahdi tamm ühendab saart Umm an-Na‘sāni saare kaudu Saudi Araabiaga.
Jaan Mark

Jaan Mark (sündinud 11. juunil 1951) on Eesti poliitik, Harju maavanema kohusetäitja 2005–2006.
Enne tööd maavanema kohusetäitjana oli Mark Harju maavalitsuses maaosakonna juhataja, pärast seda on ta olnud arengu- ja planeerimisosakonna juhataja.
Ta kuulub Reformierakonda alates 1999. aastast.
Valdur Roots

Valdur Roots (17. november 1936 Tallinn – 22. juuli 2011) oli eesti pianist ja klaveripedagoog.
Valdur Roots alustas muusikaõpinguid Pärnus laste muusikakoolis ning jätkas Tallinna Muusikakoolis. Aastal 1959 lõpetas ta kiitusega Tallinna konservatooriumi. Pärast seda suunati Valdur Roots tööle Eesti NSV Riikliku Akadeemilise Meeskoori kontsertmeistri ametikohale, kus ta töötas 1982. aastani.
Aastast 1967 töötas ta Tallinna Riiklikus Konservatooriumis klaverikateedri vanemõpetajana ning alates 1995. aastast Eesti Muusikaakadeemias professorina. Aastal 2007 sai Valdur Rootsist Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia emeriitprofessor.
Kristi Salve

Kristi Salve (sündinud 8. aprillil 1942 Tartus) on Eesti folklorist.

Elulugu

Kristi Salve on talupidaja tütar.
Lõpetas 1960 Jõgeva Keskkooli, 1965 Tartu Riikliku Ülikooli eesti filoloogia osakonna, 1976–1979 Eesti NSV TA Keele ja Kirjanduse Instituudi (KKI) aspirant, magister (eesti ja võrdlev rahvaluule, 1995, TÜ), väitekiri "Vaateid liivi rahvakalendrile", Ph.D. (eesti ja võrdlev rahvaluule, 1999, TÜ), väitekiri "Läänemeresoomlaste traditsiooniline vaimne kultuur: pärimusliikide vahelised seosed ja etnilised suhted". Oli 1965–1968 õpetaja ja bibliograaf, 1968–1971 KKI rahvaluule sektori laborant, 1971–1976 F. R. Kreutzwaldi nimelises Eesti NSV TA Kirjandusmuuseumis rahvaluule osakonna teadur, 1980–1986 KKI rahvamuusika sektori insener ja vaneminsener, 1986–1990 folkloristika osakonna nooremteadur, 1990–2000 (aastast 1994 Eesti Keele Instituudi sama osakonna) teadur, 2000– Eesti Kirjandusmuuseumi folkloristika osakonna vanemteadur.

Teadustöö

Uurimisvaldkond: läänemeresoome rahvaste (liivi, vepsa, eesti) rahvaluule mitmed liigid ja rahvausund, sh kristlik rahvapärimus. Teinud välitöid kõigi nimetatud rahvaste juures. Koostanud ja toimetanud tekstivalimikke ja kogumikke – "Vepsa muinasjutte" (1993), "Liivi muinasjutte" (1995), "Tagasipöördumatus. Sõnad ja hääl" (2000), "Rahvajutte Vastseliina kihelkonnast" (2001), "Ära sõida rahata Riiga" (2005) jt, osalenud väljaannete "Setu lauludega muinasjutud" (1987, koos V. Sarvega) ja "Põhja-Tartumaa regilaulud I" (1989, koos Ingrid Rüütliga) koostamises. Emakeele Seltsi, Folklore Fellowsi ja Akadeemilise Rahvaluule Seltsi liige. Kuulunud korduvalt viimatinimetatu ja selle funktsioone täitnud Emakeele Seltsi rahvaluulesektsiooni juhatusse. Üle 30 teaduspublikatsiooni.
Davide Zappacosta

Davide Zappacosta (sündinud 11. juunil 1992 Soras) on Itaalia jalgpallur, kes mängib paremkaitsjana Serie A klubis Roma (laenul Chelseast) ja Itaalia jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Itaalia klubis Isola Liri. 2011. aastal sõlmis ta lepingu Itaalia kõrgliiga klubiga Atalanta, kuid suundus laenule Itaalia kolmanda liiga klubisse Avellino, kellega sõlmis hooajal 2012–13 püsiva lepingu ja tõusis samal hooajal Itaalia esiliigasse. 2014. aastal naasis Zappacosta Atalantasse. 2015. aastal siidus ta teise Itaalia kõrgliiga klubisse, Torinosse.
2017. aasta augustis liitus ta Chelseaga, kellega sõlmis nelja-aastase lepingu. Arvatav üleminekusumma oli 28 miljonit naelsterlingit. Inglismaa kõrgliigas lõi ta esimese värava 30. detsembril 2017 mängus Stoke City vastu. Hooajal 2018–19 võitis ta Chelseaga UEFA Euroopa Liiga.
Itaalia jalgpallikoondises tegi Zappacosta debüüdi 12. novembril 2016 MM-i valikmängus Liechtensteini vastu.
Paope laid

Paope laid on Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas asuv väike saar (laid).
Laiu koordinaadid on 58° 58′ N, 22° 25′ E.
Ṭhitañāṇo bhikkhu

Haridus

Aastatel 1991–1993 õppis ta Tervishoiu Kõrgkoolis meditsiiniõe eriala, millele järgnesid 1997–2004 psühholoogiaõpingud Tartu ülikoolis. Ta jätkas psühholoogiaalaste teadmiste täiendamist Pärnus asuvas Eesti NLP Instituudis, kus omandas aastatel 2004–2005 NLP praktiku (NLP Practitioner) ja 2006–2007 NLP meistri (NLP Master) diplomi. 
Aastatel 2004–2005 läbis ta Stern Koolituses suhtlemis- ja motivatsioonitreenerite väljaõppe ning jätkas 2005–2008 oma erialast täiendamist Prantsuse Hüpnoteraapia Assotsiatsiooni (French Association of Hypnotherapy (AFHyp)) ja Jauno Psühholoogia Keskuse (Jauno Psiholoģiju Centrs Riias) koostöös korraldatud hüpno- ja psühhoterapeutide väljaõppes. 
Aastatel 2012–2015 alustas ta budismi eriala õpinguid Tais Bangkokis asuvas Mahachulalongkornrajavidyalaya ülikoolis, kus tema lõputöö “A Comparative Analysis of the Concepts of Non-Violent Communication of Marshall Rosenberg and Theravada Buddhism” hinnati aasta 2015 parimaks. Pärast magistrikraadi omandamist jätkas auväärne aastal 2015 budismi erialal õpinguid sama ülikooli doktorantuuris. 
Auväärne Ṭhitañāṇo on Mahachulalongkornrajavidyalaya ülikooli doktorikandidaat. Ta valmistub kaitsma oma dissertatsiooni "Kasiṇa Bhāvanā Theory and Practice In Theravada School: A Case Study” ning töötab samas ülikoolis õppejõuna.

Töö

Aastatel 2000–2005 töötas ta aktsiaseltsis Haberst pearaamatupidajana. Aastatel 2005–2008 töötas ta treener-koolitajana arendusettevõttes Stern Koolitus, kus tema koolitusvaldkondadeks olid enesejuhtimine, esinemisoskused, liidrikäitumine, klienditeenindus, läbirääkimisoskuste treening, meeskonna- ja koostöötreening, vägivallatu suhtlemine, nõustamine ja mentorlus, valetamise avastamise psühholoogia ja koolitajakoolitus. 
Stern Erakoolis (Stern Koolituse allasutuses) oli ta aastaste väljeõppekursusete “Suhtlemis- ja motivatsioonitreenerite väljaõpe”, “Praktilise psühholoogia kursus juhtidele” ja “Neurolingvistilise programmeerimise (NLP) põhikursus” juhtivaks treener-koolitajaks.
Alates aastast 2015 töötab ta Mahachulalongkornrajavidyalaya ülikoolis õppejõuna, kus on vastutavaks lektoriks ainetes “Budism ja majandus”, "Budism ja ökoloogia”, "Inimene ja ühiskond”, “Elu ja psühholoogia”.
Aastast 2015 on auväärne Ṭhitañāṇo Eesti Theravaada Sangha juht.
Aastal 2016 alustas auväärne Ṭhitañāṇo koostöös Wat Phra That Doi Suthepiga Aegna saarele rahvusvahelise mõtlus- ja arenduskeskuse rajamist.
Nālandā

Ajalugu

Ajaloolane Sukumar Dutt jaotab Nālandā kooli ajaloo kahte ajajärku: 6.–5. sajand eKr, kui kool kasvas, arenes ja õitses ning seda iseloomustasid liberaalsed kultuuritraditsioonid, ning 9.–12. sajand, kui toimus kooli allakäik.
Õppeasutuse ajalugu ulatub tagasi Buddha aega. Usutakse, et Siddhārtha Gautama isiklikult külastas Nālandā kooli ja Pāvārika puudesalu, kus õpetas rahvast. Kevatta Sutta järgi olevat Nālandā olnud juba sel ajal mõjukas ja heal järjel linn, kuigi ei olnud veel õppekeskusena kuulsust kogunud. Buddha õpilane Sāriputta on sündinud ja ka surnud Nālandās. Arvatakse, et kuningas Ašoka olevat Nālandāsse tema auks lasknud ehitada templi. Tiibeti allikad väidavad, et Nāgārdžuna õpetas Nālandās.
Aastal 450 eKr rajasid Gupta dünastia Nālandā vihaara. Seda ja sellele järgnevat ajastut iseloomustab areng ja õitseng. Nendel aegadel õppis koolis kuni 20 000 tudengit, keda õpetas 2000 õppejõudu. Üks mahasiddhadest, Nālandā kuninga poeg Ghandhapa omandas hariduse Nālandās, kus temast sai munk-õpetlane. Hiljem tegutses ta Patna lähedal kuningas Devapala (809–849) valduses.
Nālandā hiilgeaeg jäi 7. sajandisse, kui kooli eestseisja oli Harsavardhana Kannaujist (606–647). Nālandā õpilaskond oli rahvusvaheline. Teiste seas õppis seal Tangi dünastia (618–907) ajal aastaid hiina palverändur Xuanzang (602–644/664), samuti oli rahvast Koreast ja mujalt. Õppeprogrammis olevat ka olnud eriainena i-tsing. Xuanzang on oma kirjutistes sellest ajastust detailse pildi maalinud.
Iidses Bengalis ja Magadhas tekkis Pāla ajastul (750–1174) arvukalt kloostreid-õppeasutusi. Tiibeti allikate järgi eristus viis tähtsamat: Vikramashila (esinduslikem ülikool), Nālandā (juba endist hiilgust kaotanud, kuid siiski eriliselt tuntud), Somapura, Odantapurā ja Jaggadala. Need viis kooli moodustasid võrgustiku.
1193. aastal rüüstasid ülikooli türklased. Verise vandaalitsemise käigus olevat hukkunud tuhanded mungad ning hävitatud raamatukogu. Õppeasutus tegutses raskustele vaatamata siiski edasi. Kui Tiibeti tõlkija Chag Lotsawa (1197–1264) aastal 1235 Nālandāt külastas, leidis ta eest lagunenud ja rüüstatud kooli, kus 90-aastane õpetaja andis ligi 70 õpilasele tundi. Chag Lotsawa eluajal põgenesid needki õpilased, sest türklased jätkasid oma rüüsteretki.
29. strategeem

29. strategeem 36 strategeemist on "kaunista kuivanud puud kunstõitega".
Potjomkini küla . Fasaad. "Kikilips (teeb mehest mehe)." Võõp. Võõbavõte.

Näiteid

529. eKr saatis Wei riigi ametnik Er Zhuzhong oma alluva Hou Yuani valitseja vastu mässu tõstnud polkovnik Han Lou’d alistama. Er Zhuzhong andis talle vaid 700 ratsaväelast, öeldes: “Han Lou on väga salakaval. Kui anda teile suur vägi ei aita see teid. Käputäiest inimestest piisab teile ta võitmiseks küll.” Hou Yuani suundus suure pidulikkusega, et oma väe väiksust varjata, sõjaretkele. Han Lou aladel korraldas ta varitsuse, millega suutis hajutada mässuliste 10 000-mehelise väe ja võtta neist kinni 5000. Järgmisel päeval käskis ta nad vabastada. Oodanud, kuni vangid olid kindlusse sisenenud, sõitis ta väikese rühmaga selle juurde ja koputas väravale. Nähes sellist julgust, arvas Han Lou, et vabastatud vangid olid Hou Yuani poole üle läinud, ja põgenes, kuid ta püüti peagi kinni ja hukati.
Liu Bei taandus Cao Cao saja tuhandese väe eest. Taganemist jäi mäestikuteele katma 20-30 mehega ta vandevend Zhang Fei. Meestel lasi lähedalolevas salus puuoksi hobustel enda järgi lohistada, ise jäi mäestikusillale ootama. Cao Cao nägi vägedega saabudes teda üksi sillal ja metsatukast tõusvaid tolmupilvi. Hämardus. Saabunud vaikuses möiratas Zhang järsku mägede kajades: „Noh, kes tuleb esimesena?” Cao Cao kukkus hobuselt maha. Ja taandus koos vägedega. (Zhang Fei lasi lahkudes silla lõhkuda. Hommikuks julgust kogunud Cao Cao sai sellest aru, et on mõtet jälitamist jätkata.) („Kolmevalitsus”.)
Glaukoom

Glaukoom (ka rohekae ja roheline kae; ladina keeles glaucoma) on silmahaiguste rühm, mille iseloomulikeks tunnusteks on okulaarne hüpertensioon koos nägemisnärvi kahjustusega. Rõhu tõus võib viia nägemisnärvi kahjustuse ja pimedaks jäämiseni. Glaukoome esineb nii loomadel kui ka inimestel.
Glaukoomid võivad lisaks okulaarsele hüpertensioonile ja nägemisnärvi kahjustusele olla ka kaasasündinud või tekkida soonkesta põletiku või silma vigastuse järel.
Rahvasuus levinud arvamus rohelise kile kasvamisest silmale on väär.

Schlemmi kanal ja okulaarne hüpertensioon

Silmasisene rõhk võib tõusta ka vesineste ringlushäire tõttu. Kui Schlemmi kanal ummistub või muutub põletikuliseks, võib tulemuseks olla kõrgenenud silmasiserõhk. Okulaarne hüpertensioon koos nägemisnärvi kahjustusega võib glaukoomi põhjustada.
Vizla mõis

Vizla mõis (saksa keeles Friedrichshof, varem Wissel, läti keeles Vizlas muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Valga kreisis Palsmane kihelkonnas. Praeguse haldusjaotuse järgi asub mõisakompleks Läti Smiltene piirkonnas Grundzāle vallas Vizla külas. Mõis kujunes XIX sajandil Palsmane mõisa karjamõisast.

Karjamõisad

Mõisa koosseisu kuulus mitu karjamõisa: Daugul, Neuhof, Tūlas (Thule) ja Vicburga (Würzburg).
Aarike paisjärv

Aarike paisjärv (ka Ariki paisjärv) on paisjärv Tartumaal Kambja vallas Tatra jõel Virulase ja Aakaru küla piiril. 
Veehoidla rajati Aarike veskitalu veski (pärast II maailmasõda mõne aasta jooksul ka kohaliku elektrijaama) käivitamiseks. Praegusel ajal kindla otstarbe puudumisel hooldamata.
Hollandi krahv

Hollandi krahvkond ja Lääne-Friisimaa 1582–1795

Krahvkond jäi Hollandi Vabariigi koostisosana alles aastani 1795. Krahve siiski enam ei olnud, kuna Hollandi ja Lääne-Friisimaa Staadid olid krahvkonna suveräänid (kuigi krahviametit pakuti aastal 1584 Oranje Willemile veidi enne tema surma). Asehaldurid, kes olid Staatide teenistuses, olid sel ajal de facto täidesaatev võim.
Peensool

Peensool (ladina keeles intestinum tenue) on paljude selgroogsete loomade ja imetajate seedeelundkonda kuuluv elund.

Inimestel

Peensool on seedeelundkonna pikim osa, kuni 5 m pikkune. Peensoole välis-ning sisekeskkonna (koed, rakud, retseptorid, ensüümid jpt) töö seisneb toiduosakeste (toitained, vitamiinid, mineraalid, streoidid jm) ja vastavate kehavedelike metabolismis ning transpordis. 
Peensoole limaskesta (ehk sisepinda) suurendavad arvukad ringkurrud ja soolehatud. 
Suur sisepind kiirendab toitainete (rindkurrud 3 korda ning hatud kümme korda) lõhustumissaaduste imendumist. Peensoole kaudu imenduvad väga erinevad toitained vereringesse- ning lümfisüsteemi. 
Lisaks ringkurdele ja hattudele sisaldab peensoole limaskest hulgaliselt mitmesuguseid teisi rakutüüpe, nende hulgas näärmerakke, mis komplekteerivad hulgaliselt ensüüme, ja ka lima sisaldavat soolenõret.
Türi adventkoguduse hoone

AKEL Türi adventkoguduse hoone on palvemaja Järva maakonnas Türil aadressil Koidula tänav 34. Maja kasutab Türi adventkogudus.
Maja ehitati 1937. 1958 sai maja koguduse omaks ja kogudus ehitas selle ümber palvemajaks.
Nõo raamatukogu

Nõo raamatukogu on rahvaraamatukogu Nõo vallas Tartu maakonnas. Raamatukogu asub Nõo vallamajas aadressil Voika 23.
Samas majas asub ka Nõo Noortekeskus ja Nõo Koduloomuuseum.
Raamatukogu kasutab e-kataloogi URRAM.
Mangaļi raudteejaam

Mangaļi raudteejaam on raudteejaam Riia-Skulte raudteeliinil Riia linna Mīlgrāvise asumis aadressil Vitrupes iela 2. 
Igapäevaselt peatub seal kakskümmend viis reisirongi; tööpäeviti on seal peatuvate rongide arv kolmkümmend kolm. Jaamas võib toimuda ka kaupade rongidele ning neilt maha laadimine. Jaam asub Riia raudteejaamast 10,6 km kaugusel. Jaamas on kolm  teed ja kaks ooteplatvormi. Mangaļi raudteejaama ja Ziemeļblāzma raudteejaama vahel on Riia-Skulte raudtee üheteeline. Jaama vanas asukohas asub naftatsisternide sorteerimisjaam, kus on üheksa teed. Piletihinnalt kuulub jaam A tsooni.
Aastal 1872 avati Mangaļi raudteejaam, mis toona oli lõppjaamaks. Avamisajal jäi see Riia kreisi Daugavgrīva kihelkonda Iļķēnsala mõisa maadele. Aastal 1930 valmis raudteesild üle Mīlgrāvise kanali. Sillale viiv raudtee algas jaama vanast asukohast lõuna pool ja selle uue tee äärde rajati Dzirnupe raudteejaam, vana jaama kutsuti ka Mīlgrāvise raudteejaamaks. Vana nimi taastati XX sajandi viiekümnendatel aastatel.