google/wiki40b huggingface dataset:
Arwen

Taust

Arwen on haldjas Elrondi ja Celebríani tütar, haldjate Celeborni ja Galadrieli tütretütar. Ta on sündinud 241. aastal, Kolmandal Ajastul. Teda hüüti ka Undomieliks, sest ta oli oma rahva Ehatäht. Kaua oli ta viibinud oma ema hõimu mail, mägede taga Lothlorienis, ning alles hiljem naaseb ta Rivendelli, oma isa kotta. Tal on ka vanemad vennad Elladan ja Elrohir. Tema isa Elrond põlvnes haldjast ja inimesest ning seega oli tal olemas valik- kas elada haljate surematut elu, või valida inimese surleik elu. Sama valiku ees seisavad hiljem Arwen ja tema vennad. Arwen valib sureliku elu oma armastatu Aragorni pärast, kes on surelik inimene: "Ma veedan parem ühe elu sinuga, kui näen palju ajastuid möödumas sinuta," on Arwen öelnud Argornile.

Välimus

Arwen oli ühtaegu noor ja ometi ka mitte. Tema tumedaid juuksepalmikuid polnud härm veel puutunud, tema valged käsivarred ja hele nägu olid veatud ja siledad ning tähevalgus hiilgas tema silmis, mis olid hallid kui pilvitu öö. Ometi näis ta kuninglik ning mõte ja teadmine olid tema pilgus, nagu sel, kes on näinud palju asju, mida vaid aastad toovad. Arwenis öeldi haldjas Luthieni ilu taas maa peale tulevat olnud.

Adaptatsioon

Peter Jacksoni filmitriloogias kehastas Arwen Undómieli näitleja Liv Tyler.
Nahkkilpkonn

Nahkkilpkonn (Dermochelys coriacea) on nahkkilpkonlaste sugukonda nahkkilpkonna perekonda kuuluv kilpkonn.
Nahkkilpkonn on puudukilbiliste alamseltsi ainus tänapäevane esindaja. Nähtavasti lahknes tema arengutee teistest kilpkonnadest juba triiases.
Nahkkilpkonn on suurim kilpkonn. Tema luurüü võib kasvada 2 meetri pikkuseks ja mass ulatuda 600 kiloni. Pikkade lamedate eesloibade siruulatus küündib 3 meetrini.
Nahkkilpkonna liha on söödav ja maitsev. Siiski on teada mõned mürgistuse juhud. Arvatavasti oli kilpkonn söönud mingeid mürgiseid loomi ja mürk oli tema ihusse imbunud. Inimesed söövad ka nahkkilpkonna mune, kui neid leiavad, aga tema pesa lahtikaevamist ei peeta praktiliseks, sest see on nii sügaval.
Nahkkilpkonna kilp ja nahk on rasvaga rikkalikult läbi imbunud. Inimesed tapavadki nahkkilpkonni rasva saamiseks. See sulatatakse välja ning kasutatakse näiteks paadilaudade liitekohtade määrimiseks. Rasvarohkus toob ebamugavusi muuseumidele, sest kui nahkkilpkonna nahk ja kilp ei ole vastavalt töödeldud, siis võib neist aastate kaupa rasva välja immitseda.
Harju-Risti – Riguldi – Võntküla tee

Harju-Risti – Riguldi – Võntküla tee (registrinumbriga 11230) on 75,6 km pikkune kõrvalmaantee Lääne-Harju, Lääne-Nigula ja Lääne-Nigula valdades.
Tee saab alguse Keila–Haapsalu maantee kahekümne viiendal kilomeetril Määra külas (Lääne-Harju vald). Tee kulgeb läbi Määra, Kõmmaste, Harju-Risti, Vilivalla, Pedase, Vihterpalu, Änglema, Alliklepa, Keibu, Vaisi, Nõva, Rannaküla, Tusari, Tuksi, Höbringi, Riguldi, Hara, Aulepa, Sutlepa, Väike-Nõmmküla, Salajõe, Ingküla, Vedra, Linnamäe, Oru, Koela, Nigula, Pälli, Leediküla, Kedre, Turvalepa ja Võntküla külade. Tee lõpeb Ääsmäe–Haapsalu–Rohuküla maantee viiekümne viiendal kilomeetril Võntküla külas (Lääne-Nigula vald).
Tee ületab 4 silda (Puuna sild üleVihterpalu jõe tee viieteistkümnendal kilomeetril, Jõesma sild üle Nõva jõe tee kolmekümne kolmandal kilomeetril, Riguldi sild üle Riguldi jõe tee neljakümne viiendal kilomeetril, Nigula sild üle Taebla oja tee kuuekümne üheksandal kilomeetril) ja 48 truupi. Teele jääb 28 bussipeatust: Kõmmaste, Risti kool, Risti kool, Harju-Risti, Ulamäe, Vilivalla, Metsavahi, Vihterpalu, Maissoo, Suurekivi, Vaisi, Nõva, Peraküla, Tusari, Soosaare, Höbringi, Vanaküla, Söderby, Hara teerist, Aulepa, Sutlepa, Sutlepa kpl, Ingküla, Jõe, Kündamägi, Linnamäe, Koela, Nigula.
Teega ristub kolmandal kilomeetril Kõmmaste–Hatu tee, viiendal kilomeetril Harju-Risti tee, kuuendal kilomeetril Padise – Kurkse – Harju-Risti tee ja Harju-Risti – Paeküla tee, üheksandal kilomeetril Kõmmaste–Hatu tee, viieteistkümnendal kilomeetril Vihterpalu tee, kahekümne esimesel kilomeetril Keibu–Alliklepa tee, kahekümne seitsmendal kilomeetril Vaisi–Kuijõe tee, kolmekümnendal kilomeetril Nõva–Rannaküla tee, neljakümne neljandal kilomeetril Riguldi–Dirhami tee, neljakümne üheksandal kilomeetril Hara–Kudani tee, viiekümne teisel kilomeetril Nõmmküla–Aulepa–Österby tee, viiekümne kuuendal kilomeetril taas kord Nõmmküla–Aulepa–Österby tee, kuuekümne kolmandal kilomeetril Keila–Haapsalu maantee, kuuekümne kaheksandal kilomeetril Oru–Tagavere tee, seitsmekümnendal kilomeetril Ääsmäe–Haapsalu–Rohuküla maantee.
Kalle Väisälä

Kalle Väisälä (19. august 1893  Kontiolahti vald – 16. september 1968 Helsingi) oli soome matemaatik, kes töötas ka Tartu Ülikoolis.
Kalle Väisälä sündis Põhja-Karjalas, Utras (praegu Joensuu linnaosa). Ta lõpetas aastal 1911 Joensuu lütseumi. Aastatel 1911–1914 õppis ta Helsingi Ülikoolis matemaatikat ja sai pärast ülikooli lõpetamist samasse ülikooli assistendiks. Aastal 1915 avaldas ta koos J. V. Kallioga uurimuse röntgenikiirte neeldumisest mõnedes puidu- ja kivimiliikides. Aastal 1915 kaitses ta doktorikraadi viienda astme võrranditest. Aastal 1917 nimetati ta Helsingi Ülikooli matemaatikadotsendiks ning valiti Soome Teaduste Akadeemia abiliikmeks.
1919. a. septembris valiti Kalle Väisälä Tartu Ülikooli matemaatikaprofessori kohale. Kirjas ülikooli kuraatorile märkis ta, et võiks esialgu lugeda loenguid saksa keeles ning avaldas lootust lugeda loenguid eesti keeles, mida ta hakkaski tegema 1920. aasta alguses. Tartu Ülikoolis luges ta mitmeid distsipliine nagu kõrgemat algebrat, funktsiooniteooriat, valitud peatükke uuemast funktsiooniteooriast ja analüütilisest arvuteooriast, elliptilisi funktsioone, diferentsiaalvõrrandeid, elementaarmatemaatikat kõrgemast vaatekohast, aga ka esperanto keelt. Tema juhendamisel kirjutasid Albert Borkvell ja Hilda Laidoner aastal 1922 esimesed eestikeelsed magistriväitekirjad matemaatika alal.
Aastal 1922 kutsuti Kalle Väisälä aastal 1920 asutatud Turu Ülikooli professoriks. Turus oli ta aastatel 1922–1926 ka üliõpilaskonna inspektor, aastatel 1930–1938 ülikooli valitsuse liige, olles aastatel 1934–1938 ka ülikooli prorektor. Aastal 1924 valiti ta Soome Teaduste Akadeemia liikmeks. Aastal 1939 siirdub ta Helsingisse, kus tegutseb aastatel 1939–1957 Helsingi Ülikoolis dotsendina ning aastatel 1939–1960 Helsingi Tehnikakõrgkoolis professorina.
Kalle Väisälä on kirjutanud rea soomekeelseid matemaatikaõpikuid nii kesk- kui ka kõrgkoolidele.

Isiklikku

Tema vend Vilho Väisälä oli meteoroloog, vend Yrjö Väisälä oli geodeet ja astronoom.
Väisälä on maetud Helsingi Hietaniemi kalmistule.
Viljastumine

Taimede viljastumine

Katteseemnetaimedel toimub tavaliselt kaheliviljastumine.

Seente viljastumine

Enamikul seentel tähendab viljastumine gametangiumite (gametangiogaamia) või vegetatiivsete rakkude ühenemist (somatogaamia).
Uno Valdmets

Uno Valdmets (sündinud 3. juunil 1954 Tapal) on Eesti endine käsipallur ning praegune sporditegelane ja omavalitsuspoliitik.
Ta lõpetas 1973. aastal Tapa Keskkooli ja 1977. aastal Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna. 
Ta võitis Tartu Riikliku Ülikooli käsipallimeeskonnas Eesti NSV meistrivõistlustel 1976. aastal hõbemedali ja 1977. aastal pronksmedali. 1975. aastal sai ta Eesti NSV karikavõistlustel pronksmedali.

Sporditegelasena

Töötas aastatel 1977–1985 Jõgeval käsipallitreenerina. Oli aastatel 1977–1980 ja 1982–1985 Põltsamaa Keskkooli kehalise kasvatuse õpetaja. Aastast 1997 on ta Jõgevamaa spordiliit "Kalju" esimees.
Ta on kuulunud Kalevi (1989–1992) ja Ühendus Sport Kõigile (1996–2004) juhatusse ning on Eestimaa Spordiliit Jõu juhatuses (2007. aastast).

Omavalitsustegelasena

Valdmets oli aastatel 1993–1996 Põltsamaa linnavolikogu esimees. Ta oli linnavolikogu liige aastatel 1996–2006 ja 2009-2013. 
Ta on 17. oktoobrist 2011 Isamaa ja Res Publica Liidu liige.
Tiiu Kokla

Tiiu Kokla (sündinud 29. jaanuaril 1932) on eesti tõlkija ja toimetaja. Ta on tõlkinud soome, ungari ja saksa keelest nii luulet kui ka proosat.
Elstertrebnitz

Elstertrebnitz on asula Saksamaal Saksimaa Leipzigi kreisis Elstertrebnitzi vallas.
Epu-Kakerdi soostik

Epu-Kakerdi soostik on soomassiiv Pärnu ja Jägala jõe ülemjooksul ning Pandivere kõrgustikust läänes. Selle pindala on 36 300 hektarit, kusjuures pikkus põhjast lõunasse on 40 ja läänest itta 27 kilomeetrit.
Soostikust üle poole (60%) moodustab madalsoo, 28% kõrgsoo ja 12% siirdesoo. Soostiku territooriumil asub mitu soojärve.
Turbalasundi keskmine paksus on 2,9 ja suurim ligi 10 meetrit.
Mitu sood (Kakerdaja, Kautla, Kodru, Seli, Laiksaare, Tartussaare, Aegviidu, Tellissaare ja Põhjaku raba ning Kilingi soo) kuulub Kõrvemaa maastikukaitseala koosseisu.
Ahja jõe ürgoru maastikukaitseala

Ahja jõe ürgoru maastikukaitseala asub Põlva vallas ja hõlmab Ahja jõe keskjooksu ja selle lähiümbrust Koorvere sillast kuni Otteni vesiveskini.
Ahja jõe ürgoru maastikukaitseala loodi 1957. aastal 11,01 km² suurusena Ahja jõe ürgoru, selle lisaorgude, liivakivipaljandite, nendega piirnevate alade ning haruldaste ja ohustatud liikide, näiteks jäälinnu kaitseks. Praegused piirid (pindala 11,20 km²) ja staatus on kaitsealal 2001. aastast.
Kaitsealal kaitstakse Ahja jõe keskjooksul asuvaid Devoni ladestu Burtnieki lademe liivakivipaljandeid, mitmeid koopaid (näiteks Emalätte koobas, Neitsikoobas), jõeorgu ja seal leiduvaid kaitsealuseid liike (näiteks austria roidputke, alssosja, mets-vareskolda, nõmm-vareskolda, ungrukolda ja karukolda).
Hans Kuben

Hans Theodor Kuben (21. mai 1878 Kamara, Viljandi vald, Viljandimaa – 25. september 1942 Karaganda vangilaager) oli Eesti politseinik.
Ta sündis taluomaniku peres.
Ta lõpetas 1901 nooremleitnandina Moskva sõjakooli ja teenis kuni 1910. aastani Vene sõjaväes, seejärel siirdus politseiteenistusse, teenis Rakveres ja Peterburis.
1917. aastal teenis ta Vene sõjaväes, oli seejärel bolševike käes pantvangis kuni Vabadussõja lõpuni.
1920. aastal astus Eesti politsei teenistusse, oli 1920–1921 Tallinna politseiülem ja 1921–1923 Politsei Peavalitsuse ülem, seejärel läks erru. 1928. aastal astus ta uuesti politsei teenistusse raudteede politseikomissari ja hiljem raudteede prefektina.
1935. aastal sai ta Kotkaristi III klassi teenetemärgi.
Arreteeriti 13. septembril 1940.
Efektiivväärtus

Efektiivväärtus elektrotehnikas (ehk vahelduvvoolu tugevuse ruutkeskmine, RMS) on vahelduvvoolu korral niisuguse alalisvoolu tugevus, mille korral vaid aktiivtakistust omav tarviti arendab vaadeldava vahelduvvooluga võrreldes ühesugust võimsust.
Vahelduvvoolu efektiivväärtus vastab ligikaudu samale soojuslikule toimele, mis on sama väärtusega alalisvoolul.
Otto Benjamin Gottfried Rosenberger

Otto Benjamin Gottfried Rosenberger (17. veebruar 1769, Jaunpils, Kuramaa – 7. oktoober 1856, Tartu) oli läti keele lektor Tartu Ülikoolis aastatel 1803–1837. 
Tema isa oli pastor.
Abiellus 1805. aastal.
Valka koduloomuuseum

Valka koduloomuuseum (läti Valkas novadpētniecības muzejs) on Valkas asuv koduloomuuseum. Muuseum asub hoones, kus tegutses Cimze seminar. Ajaloolisest asukohast tingituna peab muuseum läti pedagoogika ja koorilaulukultuuri alusepanija Jānis Cimze ja tema kasvandike pärandi tutvustamist oma eriliseks missiooniks. Muuseumis on väljapanek seminari tegevusest.
Muuseum avati 1971.
Argaadi Parol

Argaadi Parol (sündinud 20. augustil 1951 Mulgi vallas Viljandimaal) on Eesti põllumajandusteadlane.

Elulugu

Argaadi Parol on talupidaja poeg.
Lõpetas 1970 Olustvere Sovhoostehnikumi, 1977 EPA agronoomiateaduskonna, 1980–83 aspirant, põllumajanduskandidaat (1986, EPA), väitekiri "Kultuurkarjamaade saagikus ja zootehniline produktiivsus sõltuvalt väetustasemest (katse lüpsilehmadega)".
Oli 1977–80 EPA rohumaaviljeluse ja botaanika kateedri teadur, 1980–86 assistent, 1986–91 vanemõpetaja, 1992–2004 EPMÜ rohumaaviljeluse ja botaanika instituudi dotsent, 2005– põllumajandus- ja keskkonnainstituudi dotsent. Õpetanud botaanika üldkursust, rohumaateadust ja -viljelust; koostanud õppevahendeid.

Teadustöö

Uurimisvaldkond: kultuurkarjamaatüüpide agronoomiline ja zootehniline produktiivsus ning mõju loomade tervisele, karjamaade liigilise koosseisu ja tiheduse dünaamika, rohukamarate eluiga, liblikõieliste heintaimede püsivus ja mõju karjamaa saagile intensiiv- ja maherohumaal. Eesti Rohumaade Ühingu liige, revisjonikomisjoni esimees (aastast 1993). Üle 20 teadustrükise, arvukalt aimeartikleid.
Alan S. Kaufman

Alan S. Kaufman (sündinud aprillis 1944) on Ameerika psühholoogiaprofessor, kes on mitme intelligentsustesti autor.
Alan Kaufman on sündinud Brooklynis ja kasvanud üles Long Islandil. Ta sai oma bakalaureusekraadi Pennsylvania Ülikoolist (1965), magistrikraadi hariduspsühholoogias Columbia Ülikoolis (1967) ja doktorikraadi Columbia Ülikoolis (1970), spetsialiseerumisega psühhomeetriale. Tema õpetajad on olnud teiste seas Robert L. Thorndike ja David Wechsler.
Alates 1964. aastast on ta abielus psühholoog Nadeen L. Kaufmaniga. Ta tegi koostööd David Wechsleriga, et redigeerida Wechsleri Laste Intelligentsuseskaalat (Wechsler Intelligence Scale for Children – WISC) ja superviseeris redigeeritud versiooni (WISC-R) standardiseerimist.
Tartu Ülikooli molekulaar- ja rakubioloogia instituut

Tartu Ülikooli molekulaar- ja rakubioloogia instituut (TÜMRI ka MRI) on Tartu Ülikooli instituut.
Instituut loodi 1990. aastal.
Johann Theophilus Gottlieb Kettler

Johann Theophilus Gottlieb Kettler (5./16. november 1760 Karuse – 23. detsember 1828/4. jaanuar 1829 Lääne-Nigula) oli Eesti vaimulik.
Ta õppis aastani 1777 Tallinna gümnaasiumis. Ta õppis (immatrikuleeriti 19. augustil 1778, oli kohal veel aastal 1782) Kieli ülikoolis ja Jena ülikoolis (aastal 1784). Oli 1784 prooviaastal aastal Rõuge Maarja koguduses. Ordineeriti 29. juulil/9. augustil 1789 õpetajaks.
Oli aastatel 1789–1793 Hargla koguduse õpetaja. Aastatel 1793–1828 oli ta (valiti 5./16. augustil 1793, introdutseeriti 29. jaanuaril/9. veebruaril 1794) Lääne-Nigula Püha Nikolause koguduse õpetaja. Lisaks oli ta 30. jaanuarist/11. veebruarist 1812 – 17. juulini/29. juulini 1817 Eestimaa konsistooriumi assessor.

Isiklikku

Tema isa Kaspar Anton Kettler oli Karuse ja Hanila koguduse õpetaja, vanaisa Christian Anton Kettler oli Karuse, Hanila ja Varbla koguduse õpetaja, teine vanaisa Johann Friedrich Gernet oli Vigala Maarja koguduse õpetaja. Tema abikaasa Dorothea Elisabethi isa Anton Friedrich Bornwasser oli Rõuge Maarja koguduse õpetaja. Tema vend Samuel Christian Kettler oli Juuru Mihkli koguduse õpetaja, onu Adam Johann Kettler oli Kose Püha Nikolause koguduse õpetaja. Tema vennapoeg August Anton Kettler oli Juuru Mihkli koguduse õpetaja, teine vennapoeg Otto Wilhelm Ludwig Kettler oli Lihula ja Kirbla koguduse õpetaja. Tema vennatütar Sophie Juliane Emilie oli abielus alguses Ambla Maarja koguduse õpetaja Paul August Ferdinand Glanströmi, hiljem tema venna Mihkli Miikaeli koguduse õpetaja Theodor Friedrich Glanströmiga.
Wilhelm von Böckenförde

Wilhelm von Böckenförde, teise nimega Schüngel (surnud 1465), oli Liivi ordu liige ja Liivi ordu majandusülem aastal 1462.
Tema vanemaid pole teada. Ta sündis Kölni stiftis. Tema suguvõsa oli küllaltki olulisel positsioonil Vestfaalis, samuti aga ka nii Saksa kui ka Liivi ordus.
1451. aastal oli Wilhelm rüütelvend Võnnus, 1462. aastal sai temast aga majandusülem (Schäffer) Riias. Veel samal aastal sai temast aga ka Aizkraukle komtuur ja 1465. aastal suri ta samas ametis olles.
Tori rahvamaja

Tori rahvamaja on rahvamaja Pärnu maakonnas Tori vallas Tori asulas. Rahvamaja juhataja on Argo Juske.
Rahvamaja asutati 1883.
Joseph Salas

Elukutselisena

Salas poksis detsembrist 1924 kuni aprillini 1931 elukutselisena. Ta osales kokku 37 kohtumisel, võitis neist 27 (neist 3 nokaudiga), kaotas 6 kohtumist ning 4 kohtumist jäi viiki.
Vladimir (Sabodan)

Vladimir (ukraina keeles Володимир Volodõmõr; kodanikunimega Віктор Маркіянович Сабодан Viktor Markijanovõtš Sabodan; 23. november 1935 Markovtsõ, Letitševi rajoon, Hmelnõtskõi oblast – 5. juuli 2014 Kiiev) oli Moskva Patriarhaadi Ukraina Õigeusu Kiriku vaimulik, Kiievi ja kogu Ukraina metropoliit (1992-2014).
Roland Mark Schoeman

Roland Mark Schoeman (sündinud 3. juulil 1980 Pretorias) on Lõuna-Aafrika Vabariigi ujuja. Olümpiavõitja (2004) ja kolmekordne maailmameister.
2004. aasta olümpiamängudel Ateenas võitis Schoeman kolm medalit, millest iga medal oli isevärvi. Kuldmedali võitis ta 4x100 m vabaujumises koos Lyndon Fernsi, Darian Townsendi ja Ryk Neethlingiga ning see tuli uue maailmarekordiga 3.13,17. Suursoosik USA pidi aga leppima kõigest pronksmedaliga, sest ka Holland suutis neid edestada. 100 m vabaujumises võitis Schoeman hõbemedali, kaotades kulla võitnud hollandlasele Pieter van den Hoogenbandile 0,06 sekundiga. 50 m vabaujumises sai ta pronksmedali, kuigi oli poolfinaalides kõige kiirem ajaga 21,99 s.
2005. aasta MM-il Montrealis võitis Schoeman kaks kulda ja ühe hõbemedali. Schoeman oli esimene LAV-i ujuja, kes tõusnud MM-võistlustel poodiumi kõrgeimale astmele. Schoeman uuendas 50 m liblikujumises maailmarekordit juba poolfinaalis, kui kattis ühe basseinipikkuse 23,01-ga ja võttis 0,29-sekundilise parandusega rekordi Ian Crockerilt. Finaalis uuenes maailmarekord ajaga 22,96. Teist korda tõusis Schoeman poodiumi kõrgemale astmele 50 m vabaujumises, kusjuures ohus oli ka Aleksandr Popovi maailmarekord. Lõuna-aafriklane puudutas finišiseina 21,69-ga ja nii jäi vaid nelja sajandiksekundiga püsima viis aastat varem Moskvas venelase ujutud rekord. 100 m vabaujumises sai ta hõbemedali.
Johann Wilhelm (Pfalz)

Elulugu

Ta oli Neuburgi pfaltskrahvi Philipp Wilhelmi ja Elisabeth Amalie von Hessen-Darmstadti poeg ning sündis Düsseldorfis, kus ta ka resideeris Heidelbergi asemel, mis oli Pfalzi pärilussõjas Prantsuse vägede poolt suuresti purustatud. Teda harisid jesuiidid ja aastal 1674 tegi ta suure tuuri Itaaliasse.
Ta abiellus aastal 1678 Austria ertshertsoginna Maria Annaga. Viimane oli keiser Ferdinand III ja selle kolmanda naise Eleonora tütar. Pärast naise surma aastal 1689 abiellus ta Toscana suurhertsogi Cosimo III tütre Anna Maria Luisa de' Mediciga.
Tema isa loovutas Jülichi ja Bergi hertsogkonnad talle aastal 1679, enne, kui ta aastal 1690 ka Pfalzi kuurvürstiks sai. Rijswijki rahuga (1697) taastas ta palju valdusi, mis olid prantslaste poolt vallutatud olnud, tingimusel, et Pfalzi kuurvürstkond ei pöördu protestantlusse. See tingimus ei teinud teda populaarseks ei Pfalzis ega protestantide hulgas.
Johann Wilhelm kuulutas usulist sallivust aastal 1705 oma armukese Dorothea von Veleni initsiatiivil.
Hispaania pärilussõja ajal sai Johann Wilhelm ka Baieri Oberpfalzi, mis tagastati Baierile aastal 1714. Ta suri Düsseldorfis ja maeti Püha Andrease kirikusse. Kuna Johann Wilhelmil ei olnud poega, sai tema järglaseks tema vend Karl III Philipp.
Bengt Magnusson

Bengt Magnusson oli Linköpingi piiskop aastatel 1220–1236.
Ta oli Magnus Minnesköldi ja Ingrid Ylva poeg. Birger jarl oli tema noorem vend.
Linköpingi piiskop Bengt õnnistas 1225. sisse Maria kiriku Visbys (praegune Visby toomkirik).
Rava mõis

Rava mõis (saksa keeles Rawaküll) oli rüütlimõis Järva-Jaani kihelkonnas Järvamaal. Nüüdisajal jääb kunagine mõis Järva valda Järva maakonnas.
Mõisa keskus asus Rava külas.

Ajalugu

Rava mõis rajati 17. sajandi alguses ning selle esimesed omanikud olid Helffreichid. Mõis jäi suguvõsa kätte 1797. aastani, mil selle 45 000 hõberubla eest ostis Georg Friedrich von Stackelberg Öötla mõisast.
Stackelbergide kätte jäi mõis 1919. aasta võõrandamiseni. Viimane omanik oli Marie von Stackelberg.

Mõisakompleks

19. sajandi lõpus lasi Bernhard Arnold Alexander von Stackelberg rajada ühekorruselise viilkatusega kivist peahoone. Umbes samal ajal valmisid ka kõrvalhooned, park ja paisjärv.
Pärast võõrandamist asusid mõisahoones rahvamaja ja metskond.
Tänapäeval on mõisakompleks eravalduses.
Armastuse kolme komponendi teooria

Teooria alused

Artiklis lähtub ta osalt Spearmani teooriast (Spearman's theory, 1927). Charles Spearman (1863–1945) oli inglise psühholoog, keda peetakse mitmemõõtmelise statistilise analüüsi meetodi rajajaks. Spearmani teooria baseerub üldisel inim-intelligentsuse kirjeldamisel. Selle kohaselt peegeldavad erinevate kognitiivsete võimete testide skoorid ühte ainsat üldise intelligentsuse faktorit, ning lõi g-faktori mõiste. Spearmani teooria põhipostulaat on, et kõikides vaimsetes võimetes avaldub üldine vaimne võimekus (general intelligence ehk g-faktor), s.o taiplikkus, võime arutleda, lahendada probleeme ja mõelda abstraktselt.
Teooria teise komponendina kasutab ta Ameerika psühholoogi Louis Leon Thurstone'i (1887–1955) 
psühhomeetriliste teooria käsitlust, mitmemõõtmelise statistiline analüüsi meetodi näitel.
Temalt on University of Chicago Pressi väljaandel ilmunud mitu inimintelligentsust käsitlevat raamatut: "The Vectors of Mind" (1935), "Primary mental abilities" (1938) ja "Multiple-Factor Analysis" (1947). Need on olnud sisendiks ka Alfred Binet ja Théodore Simoni – Stanfordi-Binet' IQ-testidele.
Sternberg aga kasutab temalt esmaste faktorite osa, nende kohaselt on armastus kujutatav samaväärse tähtsusega tunnete hulgana (vt hulgateooria), mida on parem mõista eraldi kui integreeritud tervikuna. Sternberg kujutab Thurstone'i teooria rakendusi hulga tehete kaudu Venni diagrammi näitel.
Geležiai

Ajalugu

Küla on esimest korda mainitud aastal 1777 mil kohalik mõisnik lasi sinna puidust kabeli ehitada. Aastal 1874 valmis selle juurde ka kellatorn. Samal aastal sai kabel kihelkonnakiriku staatuses. Enne Teist maailmasõda oli asulas oma juutide kogukond. Peale sõda tegutsesid Geležiai ümbruses Leedu metsavennad. Nõukogude ajal oli Geležiai kohaliku kolhoosi keskasula.
Linnuke

"Linnuke" (inglise keeles "Birdy") on 1984. aasta Ameerika Ühendriikide film. See põhineb William Whartoni allegoorilisel romaanil "Birdy".
Filmi lavastas Alan Parker, peaosades Matthew Modine ja Nicolas Cage.
1985. aastal võitis Alan Parker filmi eest Cannes'i filmifestivalil žürii eriauhinna (Grand Prize of the Jury).
Kuningasaar

Kuningasaar (ka Kuninga saar; saksa keeles Königsholm) on Narva linnas Narva veehoidlas asuv saar.
Saare koordinaadid on 59° 21′ N, 28° 11′ E.
Tapa mõis

Tapa mõis (saksa keeles Taps) on ajaloolise haldusjaotuse järgi Järvamaal Ambla kihelkonda kuulunud mõis, mis tänapäeval jääb Lääne-Virumaa Tapa valla territooriumile. 
Tapa mõisa on esimest korda mainitud 1629. aastal.

Mõisahooned

Arvatavasti 1810.–1820. aastatel püstitati mõisa klassitsistlik peahoone, mis oli Eesti üks kaunimaid. Kahekorruselise keskosa ees paiknes nelja massiivse sambaga portikus, millel oli astmikfrontoon. Mõisahoone taga oli mitu kõrvalhoonet. 
1920.–1980. aastatel oli Tapa mõis sõjaväe valduses ja mõisa peahoone ehitati mitu korda ümber.

Omanikud

Maanõunik Gideon Ernst von Focki (surnud: 10. mai 1827) soovi järgi peab mõis minema edasi meesliini pidi. 
14. august 1828 sai õigusjõu testament, mille järgi pärib Tapa mõisa tema poeg ooberst Ferdinand von Fock. 
1891 päris Alexander Ferdinand von Fockilt mõisa tema poeg Axel Magnus Edward Ludwig von Fock. Talle kinnistati Karkuse ja Tapa mõis, hinnaga vastavalt 92 643 ja 62 000 rubla.
Anton Kanepi

Anton Kanepi (kuni 10. juulini 1935 Anton Konopinski; 3. august 1919 Tallinn – 28. veebruar 1990 Haugesundi vald, Rogaland, Norra) oli eesti poksija.
Kanepi poksis Tallinna Spordis.
Ta oli sulgkaalus (kuni 126 naela ehk 57,2 kg) 1942. aastal Eesti meister.
Ta põgenes Eestist 1944. aastal ning asus lõpuks elama Norrasse.

Isiklikku

Ta on maetud Päästja koguduse kalmistule Haugesundi vallas Rogalandi maakonnas.
Anton Kanepi üks vend oli poksija Harald Kanepi ja teine vend oli lauatennisist Albert Kanepi, kelle pojatütar on tennisist Kaia Kanepi.