google/wiki40b huggingface dataset:
Lucca ja Piombino vürstkond

Moodustamine

Riik tekkis, kui annekteeriti Lucca vürstkond (rajati 22. juunil 1805; endine Lucca vabariik, Prantsusmaa poolt 1799. aasta lõpust okupeeritud) ja iidne Piombino vürstkond, mille vürstinna oli märtsist alates Élisa. Ühendatud vürstkondi valitseti seejärel ühe monarhiana. Élisa oli Piombino ja Lucca valitsev vürstinna. Tema abikaasa Felice Pasquale Baciocchi oli Piombino titulaarvürst.

Valitsemine

Vürstkonna põhiseadus kirjutati Napoleoni poolt 22. juunil 1805, sellega loodi vürstinnale abiks Riiginõukogu ja seadusandlik Senat.
Vürstkond võttis valuutana kasutusele Prantsuse frangi, kuigi vermiti ka mõned erilised kohalikud mündid.
3. märtsil 1809 asutas tema vend Napoleon Fontainebleau lepingu osana Toscana suurhertsogkonna, mida Élisa valitses Firenzest kui kogu Toscana suurhertsoginna. Piirkond oli annekteeritud Prantsuse keisririiki kaks aastat varem endisest Etruria kuningriigist (1801-1807). Edaspidi sai Lucca ja Piombino vürstkond Toscana suurhertsogkonna osaks ja järelikult Prantsuse esimese keisririigi territooriumiks. Ta sai eristaatuse ning kohale nimetati prefekt (Antoine-Marie-Pierre de Hautmesnil). Siiski ei nimetatud territooriumi kunagi Prantsusmaa departemanguks.

Lõpp

Aastal 1814 okupeeris Austria armee Lucca, lõpetades Prantsuse kontrolli seoses Napoleoni langemisega. Viini kongressil anti Piombino Toscana suurhertsogkonnale ja Elba maapakku saadetud Napoleonile.
Lucca taastati eraldi riigi staatuses kui Lucca hertsogkond (1815–1847). Viini kongress (1814–1815) andis hertsogkonna maapaos olevale Hispaania María Luisa de Borbónile (1782-1824), kellest sai Lucca hertsoginna ja kes jättis tähelepanuta põhiseaduse, mille kongress keshtestas, ja valitses absolutistlikult.
Loomine eimillestki

Loomine eimillestki (ladina keeles creatio ex nihilo) on maailma loomine Jumala poolt eimillestki. See on kristluse üks usulauseid.
Augustinus esitab selle doktriini teoses "De civitate Dei", XII, 2. Veel mitte olev maailm oli eimiski.   Jumal lõi selle oma tahte kõikvõimsusest ning seega iseenese olemusest. Sama ütleb ka Johannes Scotus Eriugena ("De divina natura", III, 19). 
Ta põhineb loomislool 1. Moosese raamatu 1. peatükis (1–2). Seda lugu peetakse  pärinevaks vanaidamaade  kosmogooniast, kus eimiski asemel on siiski kaos, s.o kosmiliste elementide ja jõudude korrastamata olek.
Ka antiikfilosoofias ei esine loomist eimillestki. Alates Melissosest väidetakse seal, et eimillestki ei saa midagi tekkida (ex nihilo nihil fit).
Baseli piiskopkond

Ajalugu

Baseli linnast sai piiskopitooli asukoht u. aastal 740, mis jätkas 4. sajandi Augusta Raurica diötseesi. Aastal 999 esitles Burgundia Rudolf III Baseli piiskoppi koos Moutier-Grandvali kloostriga, luues piiskopkonnast Burgundia ilmaliku vasallriigi feodaalvõimuga märkimisväärsete territooriumite üle. Pärast Rudolfi surma aastal 1032 muutus lään vahetult keisrile alluvaks, mis ülendas Baseli piiskopi vürstliku piiskopi seisusesse, tehes temast Saksa-Rooma riigi kirikliku riigivürsti.
Vürstlik piiskopkond jõudis oma võimu tippu 12. sajandi lõpust 14. sajandi alguseni. 14. sajandi jooksul sundisid rahalised raskused Baseli piiskoppe osa oma territooriumist maha müüma. Kuid 15. sajandil suutsid mitmed poliitiliselt ja sõjaliselt edukad piiskopid mõned varem kaotatud territooriumid tagasi saada ja Basel hakkas end kõrvutama Vana Šveitsi Konföderatsiooniga kui "assotsieerunud linn" (Zugewandter Ort).
Basel sai läänekristluse keskpunktiks, kui 15. sajandil toimus Baseli kirikukogu (1431–1449), sealhulgas valiti 1439. aastal vastupaavst Felix V. Aastal 1459 õnnistas paavst Pius II Baseli Ülikooli asutamise, kus hiljem õpetasid sellised kuulsused nagu Erasmus Rotterdamist ja Paracelsus. Pärast riigireformi aastal 1495 oli vürstlik piiskopkond Ülem-Reini ringkonna osa.
16. sajandil ühinesid Baseli linn ja ümbritsev territoorium Vana Šveitsi Konföderatsiooniga (1501) kui Baseli kanton. See ühines varsti Šveitsi reformatsiooniga (1528), sundides piiskopi maapakku Porrentruys. Vürstlike piiskoppide ilmalik võim piirdus sealt alates peamiselt territooriumitega Baselist läänes, mis vastab enam-vähem tänapäeva Jura kantonile.
Vürstlik piiskopkond kaotas enamuse oma allesjäänud territooriumitest aastal 1792 Raurakia vabariigile (mis järgmisel aastal muudeti Prantsuse Mont-Terrible'i departemanguks), jättes selle ainsaks valduseks Schliengeni. Schliengenist sai Badeni markkrahvkonna osa 1803. aasta Reichsdeputationshauptschlussi resolutsiooniga, lõpetades Baseli piiskoppide kui ilmalike valitsejate staatuse.
Walhalla tempel

Walhalla tempel on saksa rahva kuulsuste mälestamiseks loodud memoriaal Saksamaal Baieris Regensburgi kreisis. Tempel sai nime Skandinaavia mütoloogia langenud sõdurite saali – Valhalla järgi.
Philip Gross

Philip Gross (sündinud 1952 Cornwallis) on Inglise kirjanik ja luuletaja.
Ta sündis eesti sõjapõgeniku Juhan Karl Grossi (1919-2011) ja Delabole'i kooliõpetaja tütre pojana.
Ta õpetab alates 2004. aastast Glamorgani ülikoolis loovkirjutamist.
2010. aastal võitis ta luulekoguga "Water Table" T. S. Elioti luuleauhinna.
Ta viibis Eestis septembris 1994 ja jaanuaris 2011.
Carl Hunnius

Isiklikku

Tema õde Monika Hunnius oli baltisaksa laulja, lauluõpetaja ja kirjanik, nende isa Konstantin Hunnius oli Narva Johannese koguduse õpetaja.
Lustilised

"Lustilised" on Jõgeva maakonna Põltsamaa valla Lustivere küla segarahvatantsurühm.
Lustivere kultuurimajas tegutsev rühm on asutatud 1974 aastal. Rühmas tantsib 8 paari.
"Lustiliste" motoks on pakkuda üksteisele koosolemisrõõmu, propageerida ja hoida rahvatantsutraditsiooni Lustiveres.
Rühma juhendab Ülar Martjan
Edisoni disko

"Edisoni disko" on 1979. aastal Tallinnfilmis valminud dokumentaalfilm, mis räägib Eesti Raadio helirežissööri Heino Pedusaare aastatepikkusest tööst vanade heliplaatide restaureerimisel.
Filmi režissöör ja stsenarist on Enn Säde ja operaator Arvo Iho.
Garda järv

Garda järv (itaalia Lago di Garda) on järv Itaalias Alpide lõunajalamil, Itaalia suurim järv.
Garda pindala on 370 km², maht 49 km³. Järve suurim sügavus on 346 m ja keskmine sügavus 132 m. Järve kõrgus merepinnast on 65 m. Valgla pindala on 2350 km² ja soolsus 0‰. Järve maht on 50,4 km³ ja vesi vahetub järves keskmiselt 26,8 aastaga.
Järves on viis suurt saart: Garda, San Biagio, dell'Olivo, Sogno ja Trimelone saar, kõik idakalda põhjaosas. Garda saar on kõige suurem. Lisaks on järves arvukalt väikseid saari.
Järve põhjaosa on kitsas ja sügav, mägedest ümbritsetud. Lõunaosa asub Lombardia madalikul ja on laiem. Selline kuju on tüüpiline moreenorgudele.
Järv moodustus enam kui 10 000 aastat tagasi Alpi liustike taandumisel globaalse kliimasoojenemise tagajärjel. Liustiku tegevuse jäljed on tänapäeval silmnähtavad. Tol ajal asus järve tänapäevane kallas 270 meetrit allpool merepinda.
Järve voolab sisse Sarca jõgi ja välja Mincio jõgi.
Järv on laevatatav ja kalarikas.
Garda veed puudutavad kolme maakonna kaldaid: edelakallas kuni Limone del Gardani on Lombardias, põhjaosa Trentino-Alto Adiges ja kagukallas kuni Peschierani kuulub Veneto maakonna alla. Suurimad linnad Garda kaldal on Desenzano del Garda, Riva del Garda ja Salò.
Järves asuvat Sirmione poolsaart ühendab järve lõunakaldaga kitsas maakael. Sirmionel on 13. sajandist pärineva Scaligeri kastelli jäänused. Antiikajal asusid Sirmiones (tollal Sirmio nime all) ülikute villad. Praeguse küla põhjaosas asuvad niinimetatud Catulluse grotid on rooma termide jäänused. Tänapäeval asuvad Sirmiones Vergiliuse ja Catulluse spaa. Poolsaare tipus olevaid väävliallikaid kasutatakse ravi otstarbel.
Soodsa kliima ja kauni maastiku tõttu on Garda ümbrus, eriti selle mägine läänekallas (niinimetatud Brescia Riviera), turismi- ja kuurortpiirkond. Talved on seal pehmed, suvekuumus tänu tuultele mõõdukas. Tuuled on Garda järvest teinud ka purjetajate paradiisi. Turism sai seal alguse 20. sajandil, sest alles siis valmisid järveäärsed teed.
Järve looderannikul asuv Limone küla sai tuntuks 1979, kui külaelanike verest avastati apolipoproteiin A-1 MILANO. See proteiin viib arteritest rasva kiiresti maksa, kus see siis lagundatakse. See annab külaelanikele erakordse pikaealisuse ja tosinajagu neist on üle saja aasta vanad.

Ajalugu

Antiikajal kirjutasid poeedid (sh Catullus) Garda järvest kui tuulte poolt elavdatud pehme kliimaga kasutoovast järvest (Lacus benacus). Tänu piirkonna kliima subtroopilistele omadustele tuntigi järve Rooma keisririigis nimega Benacus.
Aastal 268 või 269 peeti järve kallastel Benacuse järve lahing, milles Rooma väed alistasid riiki tunginud alemannid.

Garda järv kunstiteostes

Garda järve on näha filmis "007: veidi lohutust", kui James Bond põgeneb Aston Martin DBSiga kahe Alfa Romeo eest.
Jan Łukasz Ołdakowski

Jan Łukasz Ołdakowski (sündinud 11. mail 1972 Varssavis) on Poola poliitik.
Ta on olnud Poola seimi liige.
Ta on olnud Varssavi Ülestõusu muuseumi direktor.
18. märtsil 2014 anti talle Maarjamaa Risti IV klassi teenetemärk, tunnustades tema tööd Varssavi Ülestõusu Muuseumi direktorina.
Omari küün

Omari küün on küün Harju maakonnas Viimsi vallas Naissaarel Lõunakülas. Küüni kasutatakse kontserdipaigana, nt toimub seal Nargen Festivali üritusi. Küün kuulub Tõnu Kaljustele.
Küün asus varem Pärnu maakonnas Kastna külas ja kuulus Pärnu Muuseumi kunagisele direktorile Omar Volmerile.
Panthoides

Panthoides (kreeka Πανθοίδης, 4.–3. sajand eKr) oli vanakreeka filosoof, Megara koolkonna esindaja, kelle elu ning filosoofilise tegevuse kohta on teada väga vähe.
Panthoides oli dialektik ja tegeles peamiselt loogikaküsimustega. Ta oli peripateetiku Troase Lykoni õpetaja. Ilmselt kirjutas ta ka raamatu "Mitmemõttelisusest" (vanakreeka περὶ ἀμφιβολιῶν), millele stoiku Chrysippos kirjutas Diogenes Laertiose arvepidamise järgi kaks vastust.
Epiktetose "Kõnede" kohaselt oli Panthoides (ning tema järgijad) üheks nendest, kes vastus Diodoros Kronose "valitseva argumendi" (vanakreeka ὁ κυριεύων λόγος). Kahjuks ei kirjelda Epiktetos täpsemalt Panthoidese seisukohta antud küsimuses.
Pliešovce nõgu

Pliešovce nõgu (slovaki keeles Pliešovská kotlina) on maastikuregioon Slovakkia keskosas, mis on osa Lääne-Karpaatidest ja ühtlasi on see ka osa Slovaki keskmäestikust. Nõo pikkus on 20 kilomeetrit, selle laius on 2-5 kilomeetrit ja pindala 107 km². Läbi nõo voolab Neresnica jõgi, mille orus asub ka regiooni madalaim punkt (350 m). Regiooni kõrgeim tipp on Hrádek (540 m).
Sealseteks kivimiteks on valdavalt paekivi ja tuff.
Maastikuregioon on oma nime saanud seal asuvalt Pliešovce külalt. Teised külad selles piirkonnas on: Sása, Bzovská Lehôtka, Babiná, Dobrá Niva, Podzámčok, Breziny, Bacúrov, Dubové, Ostrá Lúka ja Budča.
Tomingas

Tomingas on perekonnanimi.
2018. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Tomingas 590 inimesel: 283 mehel ja 307 naisel. Perekonnanimede levikult on Tomingas meeste puhul 160. kohal ja naiste puhul 169. kohal.
Kadmirell

OÜ Kadmirell on Eesti kirjastus, mis asutati 2008.
Kirjastuse esimene raamat oli Jüri Tuuliku romaan "Vares", mis anti välja illustreeritult.
Vana-Rooma sõjaväelised autasud ja karistused

Sõjalised autasud Vanas-Roomas

Vana-Rooma riigis töötati välja täiuslik aumärkide annetamise kord nii üksikisikute kui ka väeosade sõjaliste teenete esiletõstmiseks. Kõigil aumärkidel oli täpne statuut, välimus, annetamise tseremoonia ja kaasnevate privileegide loetelu. Väeosadele annetatud aumärgid kinnitati vastava väeosa sümbolile.

Vana-Rooma sõjaväelised karistused

Rooma sõjaväes rakendati karistusi kuritegude ja mittemeheliku käitumise eest.
Kui Rooma sõdur astus teenistusse, siis vandus ta truudust sacramentum senatile ja Rooma rahvale, hiljem kindralile ja keisrile. Sacramentumi järgi vandus sõdur, et täidab oma kohust kuni surmani, vastasel juhul saab talle osaks karistus. Rooma armees oli äärmiselt range distsipliin, nii et kindralil oli õigus käsku mitte täitev sõdur kohe hukata.
Crystallisatio

"Crystallisatio" on eesti helilooja Erkki-Sven Tüüri 1995. aastal kammerorkestrile loodud teos. Muusikateose pikkus on 12 minutit. Teose kandis esimest korda ette 28. märtsil 1995 Eesti muusika päevadel Noorte Filharmoonia (dirigent Toomas Kapten).
Adriano Leite Ribeiro

Isiklikku

Adriano Leite Ribeiro on 190 cm pikk ja kaalub 86 kg.
Thomas Brussig

Thomas Brussig (sündinud 19. detsembril 1965 Berliinis Saksamaal) on üks kaasaja tuntumaid Ida-Saksa päritolu kirjanikke. Tema tuntud romaan, mis on ilmunud ka eesti keeles, kannab pealkirja "Kangelased nagu meie".
Sikhism

Sikhism on monoteistlik religioon, mis on üks uuemaid usundeid Indias. See on välja arenenud hinduismist ja islamist, kuid sikhism pole segu nendest religioonidest, vaid eraldi eksisteeriv usund. Sikhism levib peamiselt Loode-Indias Pandžabis, kuid sikhismi tunnistajaid ehk sikhe leidub nii Kanadas, USA-s kui ka Suurbritannias. Sikhism on suuruselt viies religioon maailmas ning sikhe on maailmas umbes 28 miljonit, mis on ligikaudu 0,4% kogu Maa elanikest. India rahvastikust moodustavad sihkhid ligikaudu 2%.

Ajalugu

Sikhismi religioonile pani 15. sajandil aluse Lahore lähistel Pakistanis sündinud Guru Nanak (1469–1539). Guru Nanak oli esimene suur sikhismi õpetaja, kes vastuolus kastisüsteemidele proovis ühendada hindusid ja moslemeid. Nanakile järgnes veel üheksa Guru, kes kõik andsid mingil määral oma panuse sikhi religiooni arengusse. Alates viiendast gurust sai guru positsioon päritavaks ühe ja sama perekonna sees. Sõna "guru" tähendab "kaalukas" ning gurud olid inimesed, kes kandsid endas tarkust ning teadmisi. Alguses peeti gurusid õpetajateks, kuid hiljem hakati gurudeks kutsuma ka vaimse tarkuse edasiandjaid. Sikhidele tähendas sõna "guru" aga rohkem, sest gurud mitte ainult ei õpetanud inimesi, vaid olid ka kogukondade juhid.

Sikhide pühamu

Sikhidele avaldab jumal end mitmel viisil, kuid kõige enam palverännakupaikades ning ka templites. Sikhid hakkasid ehitama pühakodasid ja templeid tähistamaks nendega tähtsaid paiku ja sündmusi sikhismi ajaloos. Paljud sikhide pühamud kannavad nime Harimandir, mis tähendab jumala templit. Sikhide suurim ning tähtsaim usukeskus Kuldne Tempel on sikhide usundi sümbol, mis aitab mõista sikhide vaimseid väärtusi ja minevikupärandi mõju tänapäevale. Kogu templikompleks koosneb kividest ehitatud sammaskäikudest, need ümbritsevad suurt tiiki, mis on andnud nime Amritsari linnale. Tiigi keskel asetseb Kuldne Tempel.

Guru Nanak

Guru Nanak sündis 1469. aastal Talvandi külakeses Pakistanis. Ta oli hindu, kes töötas ametnikuna kohaliku muslimiüliku juures. Nanak võttis juba 12 aastaselt endale naise, kuid näitas pidevalt üles huvi vaimsete otsingute vastu. Tõelise kutsumuse leidis  ta kolmekümneaastasena, kui ta jões supeldes koges jumalikku ilmutust. Nanak kuulas jumala sõnu, loobus oma varast ning hakkas ringi rändama, külastades paljusid palverännakute sihtpunkte. Guru Nanak hakkas rahvast õpetama ja neile ülistuslaule laulma ning rajas ka kultuskeskusi. Esimese guru õpetused on pandud tema värssidesse, ülistuslauludesse ja pikematesse poeetilistesse teostesse, mis moodustavad sikhide pühakirja tuumiku. Nanak suri 1539. aastal ning tema järeltulijaks ning järgmiseks guruks sai Lahina, kes oli üks Nanaki õpilastest.
Hardee maakond

Ajalugu

Maakond moodustati 1921. aastal.

Rahvastik

Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 27 731.
Ökoloogiline defitsiit

Ökoloogiline defitsiit ehk ökodefitsiit on olukord, kus ökoloogiline jalajälg ületab bioloogilist taastootmisvõimet. Seda kasutatakse eriti taastumatute loodusvarade mõistes. Ökodefitsiit tähendab jätkusuutlikku arengut välistavat, elukeskkonda üha halvendavat ja ennasthukutavat eluviisi. 
Ökojalajälje ja bioloogilise taastootmisvõime vahe arvutamiseks on levinuim viis seda teha majandusest tuntud nõudluse ja pakkumise kaudu. 
Bioloogilise taastootmisvõime piir ehk pakkumine = bioproduktiivne maa (maa suurus, mida saab kasutada ressursside tootmiseks või saastete neutraliseerimiseks) x bioproduktiivsuse määr (kui palju ressursse antud maa-alalt suudab toota)
Ökoloogiline jalajälg ehk nõudlus = populatsiooni suurus x tarbimine inimese kohta x jalajälje intensiivsus (kui efektiivselt on loodusressurssidest võimalik toota tooteid ja teenuseid)

Ajalugu

J. M. Borrero Colombiast, kirjutas raamatu ökoloogilise defitsiidi põhjal 1994. aastal. Raamat viitab põhja riikide kasvuhoonegaaside üleliigsele tootmisele ühe elaniku kohta. Ökodefitsiiti leevendab efektiivsuse tõus ja ökoloogilise jalajälje vähendamine. Akadeemilised tööd kalkulatsioonide kohta tulid hiljem.
Uuringuid tehti ka piirkondlikul tasandil. 
Osad arengumaade ametnikud on väitnud, et rikkad riigid teevad hüvitisi, mis tõestavad ülemääraste heitgaasidega tekkinud ökoloogilist võlga mitme aastakümne jooksul. 
Tänapäeval enamik riike on ökodefitsiidi olukorras. Ökodefitsiit võib põhjustada varade kaotust, ökosüsteemi hävingut või sõda.

Ökodefitsiit Eestis

Eestis ökodefitsiit puudub, ehk Eesti on ökoreserviga riik. Eesti ökoreservi protsent on 46%. See on madalam kui Rootsi (59%), kuid võrdne Läti protsendiga. Eesti ökoloogiline jalajälg iga elaniku kohta on 7 GHA. Bioaktiivsus elaniku kohta on 10,2 GHA. Nende vahe on 3,2 GHA. Kõige madalam ökoloogilise jalajälje ja bioaktiivsuse vahe oli 2003. aastal, kus ökoloogiline jalajälg oli 9,31 GHA ja bioaktiivsus 9,43 GHA.
Valter Johanson

Valter Johanson (13. august 1931 Tartu – 4. august 1990 Tartu) oli eesti õpetaja, koolijuht, kabetaja, haridus- ja sporditegelane.

Haridus

Ta õppis Luunja Algkoolis. 1952. aastal lõpetas ta Tartu Õpetajate Instituudi, 1958. aastal lõpetas Tallinna Pedagoogilise Instituudi füüsika-matemaatikaõpetajana.

Töö

1952. aastast töötas matemaatika ja füüsika õpetajana. Erinevatel aegadel oli ta Sillaotsa kooli ja Aru kooli direktor.
Aastatel 1953–1962 oli ta Tartu Rajooni TSN Täitevkomitee Haridusosakonna juhataja. Aastatel 1967–1978 Tartu Rajooni TSN Täitevkomitee esimehe asetäitja.
Aastatel 1978–1990 oli ta Tartu 12. Keskkooli direktor.

Sporditegevus

1971. ja 1974. aastal tuli ta Eesti meeskonnas NSV Liidu meistriks kirikabes. Lisaks võitis NSV Liidu kirikabe meistrivõistlustel Eesti meeskonnas 2 hõbedat (1967, 1978) ja 2 pronksi (1964, 1969). 1967. aastal tuli kirikabes Eesti meistriks, 1987. aastal võitis Eesti kirikabe meistrivõistlustel võistkondliku kulla.
1960. aastast oli ta vabariikliku kategooria male- ja kabekohtunik.
1964. aastast oli ta Eesti NSV Kabeföderatsiooni presiidiumi liige, aastatel 1969–1976 Eesti NSV Kabeföderatsiooni presiidiumi esimees.
Turība kõrgem ärikool

Turība kõrgem ärikool (läti keeles Biznesa augstskola "Turība") on Lätis Riias aadressil Graudu iela 68 tegutsev kõrgem erakool, mis on keskendunud ärindusele. Koolil on üle Läti neli filiaali: Liepājas, Cēsises, Talsis ja Jēkabpilsis. Kooli rektor on Aldis Baumanis. 
Kool asutati 1993.
Õppeaastal 2014/2015 tudeeris seal 3500 õpilast.
François Kamano

François Kamano (sündinud 1. mail 1996 Conakrys) on Guinea jalgpallur. 
Ta mängib Prantsusmaa kõrgliiga klubis Bordeaux' Girondins ja Guinea jalgpallikoondises ründaja positsioonil.
Ta alustas klubikarjääri Prantsusmaa klubis Bastia, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2013. aastal. Klubi põhimeeskonnas tegi ta Prantsusmaa kõrgliigas debüüdi hooajal 2013–14. Esimese värava Prantsusmaa kõrgliigas lõi ta 20. detsembril 2014 mängus Caeni vastu.
2016. aasta juulis sõlmis ta Bordeaux' Girondinsiga nelja aasta pikkuse lepingu. Hooaeg 2017–18 on olnud tema klubikarjääri seni kõige edukam, kui ta skooris liigas kaheksal korral.
Guinea jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 2015. aastal. Samal aastal kuulus ta Guinea koondisse 2015. aasta Aafrika rahvaste karikavõistustel. Esimese värava koondisesärgis lõi ta 12. juunil 2015 mängus Svaasimaa vastu.
Rein Paluoja

Rein Paluoja (sündinud 19. mail 1954 Tallinnas) on Eesti tehnikateadlane.

Elulugu

Rein Paluoja on raamatupidaja poeg.
Lõpetas 1972 Tallinna 20. Keskkooli, 1977 TTÜ majandusteaduskonna majandusinfo mehhaniseeritud töötlemise organiseerimise erialal, 1985–89 Küberneetika Instituudi aspirant, 1990–92 Suurbritannias Walesi Ülikooli Swansea kolledži doktorant, Ph.D. (tehnikateadused, 1992, samas), väitekiri "Embedded software specification and analysis". Töötas 1980–85 Küberneetika Instituudis, oli 1992–96 teadur, 1996– TTÜ infotehnoloogiateaduskonna automaatika instituudi automaatjuhtimise ja süsteemianalüüsi õppetooli dotsent. Õpetatavad kursused: hajussüsteemid, arvutivõrgud, programmeeritavad kontrollerid, väljendusoskus ehk inimkommunikatsioon.

Teadustöö

Uurinud reaalajasüsteemide spetsifitseerimise ja analüüsi probleeme, osales reaalajasüsteemide (süsteemi- ja tarkvara) loomisel, hajussüsteemi Satelliit ja kooliarvuti Juku väljatöötamises. ENSV MN preemia (1986, kollektiivis), ELKNÜ preemia (1986, kollektiivis). Üle 20 teadustrükise.
Voldemar Tilk

Voldemar Georg Tilk (23. detsember 1897 Kuressaare – 26. mai 2002 Vancouver, Kanada) oli Vabadussõja veteran.
Limericki Ülikool

Limericki ülikool (iiri keeles Ollscoil Luimnigh) on ülikool Iirimaal Limerickis.
Õppeasutus asutati 1972 ja ülikooli staatus alates 1989.
Ülikoolis õpib üle 13 000 üliõpilase.
Karula mõisa Grotede kalmistu

Karula mõisa kalmistu on kalmistu Karula kihelkonnas Võrumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Karula külas Valga vallas Valga maakonnas. Kalmistu jääb Karula mõisa südamest linnulennult umbes 400 meetri kaugusele lõunasse.
Kalmistu rajasid mõisa tollased omanikud Groted arvatavasti millalgi 1860. aastatel, sest vanim hauatähis kalmistul pärineb 1868. aastast ning sellele maetute arv pole teada.
Kalmistul asub historitsistlik kabel. Kalmistul olnud 3 meetri kõrguse pronksist inglikujuga hauatähise saatuse kohta pole praegu mingit teavet.
Biogeensed setted

Biogeensed setted on organismide elutegevuse tagajärjel tekkinud mineraalidest või orgaanilistest jäänustest koosnevad setted.
Biogeensete setete liigitusi on palju ja need võivad olla jagatud näiteks orgaaniliste jäänuste päritolu ja vanuse alusel. Üks lihtsamaid jaotusviise on orgaaniliste jäänuste päritolu põhjal. Selle järgi saab biogeenseid setteid jagada zoogeenseiks (loomatekkelised), fütogeenseiks (taimedest) ja tehnogeenseiks (inimtekkelised).
Biogeensed setted on näiteks turvas, sapropeel, düü.
Walther von Goethe

Vabahärra Walther Wolfgang von Goethe (9. aprill 1818 Weimar – 15. aprill 1885 Leipzig) oli saksa helilooja. Ta oli Johann Wolfgang von Goethe pojapoeg ja viimane elusolev järglane.
Mandrolisai

Mandrolisai (sardi keeles Barbagia 'e Mandrolisai) on ajaloolis-geograafiline piirkond Itaalias Sardiinia saare keskosas.
Mandrolisaid tuntakse veel ka Barbagia d'Olisay ja Mandr-e-Olisay nime all. 1338. aastal olid piirkonna asustatud kohad veel Azzàra, Leonissa, Ortuèri, Sòlgone, Spasulè ja Samughèo.
Piirkonnas on neli Nuoro provintsi valda: Atzara, Sorgono, Ortueri ja Samugheo. Mandrolisai piirneb Barigadu, Barbagia di Ollolai, Barbagia di Belvi ja Ogliastra piirkonnaga.
Peter Martin Aagaard

Peter Martin Aagaard (14. detsember 1806 Kopenhaagen – 4. aprill 1872 Kopenhaagen) oli taani litograaf.
Enne 1830 veetis ta 20 aastat Taani Lääne-Indias. Temalt pärineb teoloogiaprofessori Jens Mølleri litoportree (Frederiksborgmuseet) ja litograafia "Ruinerne af Koldinghus Slot" ("Koldinghusi lossi varemed"; 1832, Hans Harderi 1824. aasta maali järgi). Hiljem tegutses ta inglise keele tõlgina ning tema kaasomandis oli korgivabrik.
Koonga vald (Mihkli kihelkond)

Koonga vald (saksa keeles Kokenkau) oli vald Pärnumaal Mihkli kihelkonnas. Valla pindala oli 270 km² ja elanikke oli 2599 (1934. aasta seisuga). Vald eksisteeris 1866–1939.
Vald loodi 1866. aastal vallaseadusega Koonga ja Võrungi mõisate maa-aladele.
Vallas oli 631 talundit ja elamut ning need kasutasid 19 938 ha maad.
Vallas asus Koonga asundus, kus tegutses Koonga algkool.
1899 liideti Koonga vallaga Kõima vald.
1939 liideti Koonga ja Veltsa vallad üheks Soontaga vallaks.