HD DVD

HD DVD (lühend fraasist High-Definition/Density DVD) ehk HD-kvaliteediga DVD, ka kõrgtihe DVD on optilise ketta formaat andmete ja kõrglahutusega video talletamiseks.
Toshiba oli suurim HD DVD-de tootja, kuni selle formaadi tootmine 2008. aastal lõpetati, sest Blu-ray võitis nn formaadisõja. Algul peeti HD DVD-d DVD järglaseks. Endiselt on HD DVD füüsilise ketta spetsifikatsioonid aluseks CBHD-le (inglise China Blue High-Definition Disc). HD DVD arendusrühm saadeti laiali 28. märtsil 2008.
Kuna kõik variandid peale 3× DVD ja HD REC kasutasid lühema lainepikkusega sinist laserit, suudab HD DVD mahutada umbes 3,2 korda rohkem andmeid kihi kohta kui tema eellane (maksimaalne mahutavus: 15 GB kihi kohta 4,7 GB asemel).

Ajalugu

Eelmise sajandi viimasest kümnendist alates hakkas levima kõrglahutusega televisioon. Selline HDTV levik tekitas vajaduse andmekandja järele, millele oleks võimalik sal­ves­ta­da HD pilti. Olid olemas JVC, digitaalne VHS ning Sony HDCAM, kuid odavam võimalus puu­dus. Ammu oli teada, et lü­hema laine­pikkusega laserite kasutuselevõtuga ollakse võimelised tihedamaks andmesalvestuseks. Kui Shuji Nakamura leiutas sinise laseri dioodid, oli see sensatsioon, kuid pika kohtutee tõttu patendi pä­rast ve­nis värske leiutise kaubanduslik tutvustus.

Blu-ray-ketta päritolu ja võistlus HD DVD-ga

Sony alustas kaks projekti, mis olid seotud uute dioodidega: UDO (Ultra Density Optical) ja DVR Blue (koos Philipsiga). DVR Blue oli taas­kirjutavate plaatide formaat, millest hiljem arenes välja Blu-ray (täpsemalt, BD-RE). Hiljem hakkas Sony koos Pioneeriga arendama mittekirjutatavate ketaste formaati BD-ROM . Nende formaatide põhi­tehnoloogiad on üsna sarnased: mõlemad kasutavad AV-koodekeid ja laserdioodi. 2002. aasta veebruaris kuulutati projekt avalikult välja kui Blu-ray-ketas. Blu-ray-ketaste assotsiatsioon loodi 9 projektis varem osalenud liikme poolt.
DVD Forum (organisatsioon, mis algusest peale reguleeris DVD standardeid) kaalus, kas hakata tegelema kallimate siniste la­se­ri­te­ga või mitte. Forum tegi koostööd mit­me­te tootjatega arendamaks välja uut kettaformaati, mis vastaks täpselt koduse meelelahutuse turu nõud­mistele ning mida oleks hõlbus ka arvutites kasutada. Kuigi tänapäevased Blu-ray-kettad tun­du­vad praktiliselt identsed standardse DVD-ga, vajasid need algul kaitsvat ümbrist vältimaks pla­di riknemist valesti käsitsemisel. CD-R va­jas algul samuti kaitsvat ümbrist. Blu-ray-ketta prototüübi kaitseümbris oli DVD omast kallim ja füüsiliselt erinev, mis põhjustas mitmesuguseid probleeme. 2002. aasta märt­sis alustas foorum koostööd Warner Brosi ja tei­se filmistuudiotega, mis vajasid HD pildi sal­vesta­mist kahekihilistele DVD-9 plaatidele. Sellest hoolimata teatas DVD Foorumi juh­tiv komitee ap­rillis, et hakkavad arendama oma kõrglahutusega siniste laserite lahendust. Toshiba ja NEC tea­tasid au­gus­tis omavahelisest koostööst ning uuest stan­dar­dist: Advanced Optical Disc . Järgmisel aastal võeti see standard omaks ka DVD Foorumis ning nimetati üm­ber HD DVD-ks.
HD DVD Promotion Group ühendas erinevaid ettevõtteid, kes va­he­tasid mõtteid ja ideid, et aidata kaasa formaadi ülemaailmsele reklaamile. Grupi peakompaniiks ja peasekretäriks oli Toshiba korporatsioon. Ühenduse juhtimisel olid abiks veel ka Memory-Tech, NEC ja Sanyo Electric. Kokku oli 61 põhiliiget ning 72 kaasliiget. Grupp lõpetas ek­sis­teerimise märtsis 2008 pärast veeb­ruaris väljakuulutatud HD DVD tootmise lõpetamist.

Algus

31. märtsil 2006 lasi Toshiba Jaapanis turule oma esimesed tavakasutajatele mõeldud HD DVD mängijad, mille hinnaks oli ¥110 000 (934 USD). Ameerika turule jõudis HD DVD 18. aprillil 2006, mängijate hinnad olid 499 ja 799 USA dollarit.
Esimesed filmid HD DVD-l lasti turule 18. aprill 2006, need olid "The Last Samurai", "Million Dollar Baby" ja "The Phantom of the Opera" Warner Home Videolt ning Universal Studios Serenitylt. Esimene iseseisev HD-film HD DVD-l oli "One Six Right".

Müügiarendused

Detsembris 2006 teatas Toshiba umbes 120 000 Toshiba brändi HD DVD mängija müügist Ameerika Ühend­rii­kides ja 150 000 HD DVD tarviku müügist Xbox 360-le.
2007. aasta keskel toodi Jaapanis turule esimesed HD DVD kirjutid.
Novembris 2007 sai HD-A2 esimeseks kõrglahutusega mängijaks hinnaga alla 100 dollari. Sel oli mitmeid tugevaid edasimüüjaid, kes tegid ruumi uutele HD-A3 mudelitele. HD-A2 mängiad müüdi välja vähem kui päevaga. Põhjuseks olid limiteeritud toodete arv ning suur nõudlus antud hinna juu­res. Samal kuul teatas HD DVD Promotion Group, et on müüdud 750 000 HD DVD mängijat. See si­sal­das nii tavalisi mängijaid kui ka Xbox 360 lisasid.
Jaanuaris 2008 teatas Toshiba, et on müüdud peaaegu miljon HD DVD mängijat.
24. juuniks 2008 oli USA-s ilmunud 475 toodet HD DVD-l. 29. aprilliks 2008 oli Jaapanis ilmunud 236 toodet.

Loobumine

4. jaanuaril 2008 teatas Warner Bros, et lõpetab HD DVD toetamise juuniks 2008. Selle põhjustasid klientide rahul­olematuse ja huvipuuduse tõttu langenud müüginumbrid. Lisaks teatas Warner Bros, et väljastab edaspidi HD-fil­me vaid Blu-ray-ketastel. Sellele järgnesid teated Netflixi toetuse lõpetamisest formaadile ja Best Buy otsus reklaamida Blu-ray-kettaid ning loobuda HD DVD mängijatest oma "HDTV advantage'i" reklaamikampaanias. Ka Wal-Mart teatas, et toetab edaspidi vaid Blu-rayd. 19. veebruaril teavitas Toshiba avalikkust nende plaanist lõ­petada HD DVD mängijate edasiarendus, müümine ning tootmine. Endiselt jätkati tugiteenuste osutamist (sealhulgas tarkvarauuendused). HD DVD seadmete toimetamine edasimüüjatele lõpetati märtsi lõ­puks.

Väljaannete lõpp

Viimased HD DVD väljaanded suurematelt stuudiotelt USA-s olid Paramounti Into the Wild ja Warneri "P.S. I Love You" ja "Twister" 27. mail 2008. Juunis ilmus viimane HD DVD – "Freedom: 6" Bandai Visualilt[43], kes oli teadlik HD DVD "surmast", ent soovis siiski väljastada kogu seitsmeosaline Freedomi projekti, millest 6 osa olid juba ilmunud. Viimane osa ilmus augustis 2008. Teatati ka "Disco Pigsi" ilmumisest HD DVD-l, kuid see lükati edasi – uut ilmumiskuupäeva ei teatatud.

Tehnilised andmed

Praeguse HD DVD spetsifikatsiooni informatsioon on avaldatud DVD FLLC veebilehel.

Failisüsteemid

Nagu eelnevad optilise ketta formaadid, toetab ka HD DVD mitut failisüsteemi, näiteks ISO 9660 ja UDF. Kõik HD DVD väljaanded kasutavad failisüsteemina UDF 2.5 versiooni. Heli ja video talletamiseks kasutatakse selle failisüsteemi EVO pakkfailivormingut.

Audio

HD DVD formaat toetab kuni 24-bit/192 kHz kodeeringut kahel või 24-bit/96 kHz 8 kanalil.
Kõik HD DVD mängijad on mõeldud dekodeerima kokkupakkimata lineaarset impulss-koodmodulatsiooni (linear PCM), Dolby Digital AC-3, Dolby Digital EX-i, DTS-i, Dolby Digital Plus E-AC-3 ja Dolby TrueHD-d. Kui on kasutatud sekundaarset taustaheli, siis seda on võimalik talletada ükskõik millises nimetatud formaadis või ühes HD DVD pakutavas koodekis: DTS-HD High Resolution Audio või DTS-HD Master Audio. Kõige detailsema helielamuse edastamiseks pakub HD DVD tootjatele valiku järgmisi variante: LPCM, Dolby TrueHD ja DTS-HD Master Audio.

Video

HD DVD-l on video kodeerimiseks võimalik kasutada järgmisi kodeeringuid: VC-1, AVC või MPEG-2. Toetatud on lai valik eraldusvõimeid: madala eraldusvõimega CIF, kõik DVD-Video toetatud SDTV resolutsioonid ja kõrglahutusega televisiooni formaadid: 720p, 1080i ja 1080p. Kõik stuudiofilmid kasutavad 1080 rea formaati koos 480i või 480p lisatäiendustega. Enamus ilmunud filme oli kodeeritud VC-1-ga, ja enamik ülejäänutest kasutas AVC kodeeringut.

Ühilduvus

Kõik HD DVD mängijad on tagasiühilduvad, võimaldades seda kasutada nii HD DVD, DVD kui ka CD mängimiseks. On olemas ka hübriid-HD DVD-formaat, mis sisaldab ühest filmist nii DVD kui ka HD DVD versiooni ühel kettal. See võimaldas "pehmet" üleminekut DVD-lt HD DVD-le stuudiote jaoks, sest seda ketast oli võimalik ka DVD-lugejas mängida. Firmad, mis tegelesid DVD-de kopeerimisega, ei pidanud HD DVD-dele üle minemiseks seadmeid välja vahetama, vaid piisas minimaalsetest täiendustest. Tänu kompaktsemale ühe läätsega optilist pead kasutavale HD DVD mängija struktuurile on võimalik kasutada nii sinise kui ka punase laseri dioode.

Kasutus arvutites

HD DVD mängijaid on võimalik kasutada ka laua- või sülearvutites, mis kasutavad Windows XP, Windows Vista, Mac OS X v10.5 "Leopard", või mõnda Linuxi operatsioonisüsteemi.
2006. aasta novembri lõpus lasi Microsoft turule HD DVD kettaseadme Xbox 360 mängukonsoolile, mis võimaldas sellel HD DVD filme mängida. Müügile toodi seade jaehinnaga 199 USA dollarit. Kaasas oli ka USB 2.0 kaabel konsooliga ühendamiseks. Esimeste kettaseadmetega oli kaasas ka HD DVD-l Peter Jacksoni "King Kong" või "Batman Begins". Alates 25. veebruarist 2008 oli viimane seadme tavahind 129,99 USA dollarit. 23. veebruaril lõpetas Microsoft Xbox 360 HD DVD kettaseadme pakkumise. 26. veebruaril teatas Microsoft Xbox 360 HD DVD lisa kettaseadme järsust hinnalangusest 49,99 dollarini.

Topeltühilduvad kettaseadmed

2007. aastal tõid LG ja Samsung turule eraldiseisva mängija, mis oli võimeline mängima nii HD DVD-d kui ka Blu-ray-kettaid. Kuna seadme hind oli üsna kõrge, siis jäi nõudlus väikeseks. 2008. aasta mais teatasid mõlemad firmad topeltühilduvate kettaseadmete tootmise lõpetamisest.
Mõned arvutitootjad (näiteks HP ja Acer) müüsid arvuteid koos HD DVD/Blu-ray-kettaseadmetega.

HD DVD ja Blu-ray-ketta võrdlus

HD DVD võistles põhiliselt Blu-ray-kettaga. Mõlemad formaadid olid loodud kui edasiarendused DVD-le, mis suudaksid pakkuda kõrgema kvaliteediga video ja heli taasesitust ning suuremat mahutavust video, heli ja arvuti andmete talletamisel. Blu-ray-ketas ja HD DVD kasutavad enamasti samu meetodeid andmete kodeerimiseks. Tänu sellele on heli ja visuaalse kvaliteedi tase neil samaväärne. Erinevuseks on interaktiivsed võimalused, interneti integreerimine, kasutajatugi ja kettaseadme lisavõimalused. Ka andmete mahutavus erineb: kahekihilisele HD DVD-le saab talletada kuni 30 GB andmeid, samas Blu-ray kahele kihile saab paigutada 50 GB andmeid.