google/wiki40b huggingface dataset:
Ahaste mõis

Ahaste ehk Riintali mõis (saksa keeles Ahhast, ka Friedenthal, Ahhast-Friedenthal, Neutenorm) oli rüütlimõis Mihkli kihelkonnas Pärnumaal. Nüüdisajal jäävad kunagise mõisa maa-alad Pärnu maakonda Pärnu linna (mõisakeskus ja Ahaste küla) ja Lääneranna valla (Nedrema küla) territooriumile.

Ahaste ja Nedrema külad Wolffeldtide valduses

1624. aastal läänistas Rootsi kuningas Gustav Adolf varem Audru mõisale kuulunud Ahaste (Austa) küla ning Koonga mõisale kuulunud Nedrema (Neiderum) ja Parasmaa (Parrasma) küla kapral Magnus Wolffeldtile, kellele ühtlasi kuulus ka Keblaste mõis.
Pikka aega kuulusidki Ahaste ja Nedremaa Keblaste mõisaga samadele omanikele ning Ahaste ja Nedremaa talupojad töötasid Keblaste mõisa heaks. Sisuliselt oli tegemist eravalduses olevate küladega.
1650 päris Keblaste koos Nedremaa ja Ahastega Magnus Wolffeldti poeg Johan von Wolffeldt (Parasmaa päris teine poeg Magnus), kelle õigusi kinnitas läänilepinguga ka kuninganna Hedvig Eleonora 1663. aastal. 1671 päris nimetatud valdused omakorda Johani poeg Magnus Frederick von Wolffeldt.

Ahaste karjamõis

18. sajandi alguses pärisid Keblaste, Ahaste ja Nedrema Magnus Frederick von Wolffeldti tütred Margaretha Dorothea (abielus Kasari mõisniku Georg Gustav von Baranoffiga) ja Johanna (abielus Anton Fabian von Salzaga). 1726 loovutas Anton Fabian von Salza enda osa Georg Gustav von Baranoffile, kes pärast abikaasa surma loovutas nimetatud valdused oma neljale pojale.
1731 asus Ahastes väike karjamõis (Hoflage), mis oli moodustatud kunagise Ahaste küla maadest (tõenäoliselt 17. sajandi lõpus). Mõisahoone oli vana ja lagunenud ning mõisa maad antud rendile Adrian Nagelile. Nedrema küla talupojad aga kuulusid Keblaste mõisale. 1751 enam Ahastes mõisa ei olnud, samuti oli tühi Ahaste küla, küla maad olid kasutusel mõisa maana, Nedrema (Neutenorm) küla talupojad tegid tööd Keblaste mõisale.
1756 kuulusid Keblaste, Ahaste ja Nedrema Georg Gustavi pojale Christopher Georg Baranoffile, kelle surma järel samal aastal müüdi mõis tema pärijatest tütarde nimel tema vennale Detloff Friedrich von Baranoffile.
1811 pärisid Keblaste, Ahaste ja Nedrema Detloff Friedrichi lesk ja lapsed ning pärandvara jagamise lepinguga omandas 1813 nimetatud valdused tema poeg Detloff Christoph von Baranoff.

Ahaste-Riintali rüütlimõis

1815 lahutati Nedrema ja Ahaste Keblaste mõisast, jäädes Detloff Christoph von Baranoffi valdusse.
1819 asutas Detloff Ahastesse uue mõisa, nimetades selle Friedenthaliks (eesti päraselt Riintali või ka Rindali).
1833 omandas mõisa 80 000 rubla eest Friederike von Lillenfeld ja müüs selle 1868 rubla eest edasi Fromhold von Nasackinile.
1866 vallaseadusega moodustati mõisa aladele Ahaste (Riintali) vald kui iseseisev omavalitsusüksus, mis 1890-ndatel liideti Koonga vallaga.
1880 pärisid mõisa Nasackini pärijad.
1891 kinkis Julius Alexander Friedrich von Nasackin mõisa oma pojale Reinhold Magnus von Nasackinile.
1904 kinkis Nasackin mõisa Hans Allikule, kelle omandist mõis 1919 võõrandati.
Näkilill

Näkilill (ka neriine, Nerine Herb.) on taimeperekond amarülliliste sugukonnast.
Perekonda kuulub 30 liiki. Nende pärismaine levila on Aafrika lõunaosas.
Rasheed Wallace

NBA karjäär

Washington Bulletsi klubis mängis Wallace 65 mängu, algkoosseisus 51. Põhiliselt mängis ta positsiooni power forward ja mõnikord ka keskpositsiooni. Wallace valiti NBA uustulnukate All Star meeskonda.
Wallace viskas esimesel hooajal Washingtonis 655 punkti.
Pärast karjääri Washingtonis vahetati ta Rod Stricklandi vastu Portland Trail Blazersisse. Wallace tõusis seal kiiresti tähtmängijaks ja sellesse klubisse jäi Wallace mitmeks aastaks.
Järgmisel hooajal oli Wallace'il palju tipphetki. 1999/2000. hooajal purustas ta aga rekordi kõige enam tehnilisi vigu tehes, samuti oli ta liiga neljas field goal protsentide arvestuses.
Wallace nimetati NBA All Star meeskonda 2000. ja 2001. aastal.
Peale mitut aastat mängimist Portlandiga osteti ta Atlanta Hawks meeskonda, kus ta mängis ainult ühe mängu ja selles viskas ta 20 punkti. Peale seda osteti ta Detroit Pistonsi meeskonda.
Detroit Pistonsis jooksis ta väljakule tavaliselt algkoosseisus. 2004. aastal tuli ta koos Ben Wallace'i, Richard Hamiltoni, Chauncey Billupsi ja Tayshaun Prince'iga NBA meistriks.
9. veebruaril 2006 valiti ta NBA All Star meeskonda. Sama juhtus ka 10. veebruaril 2008, kui ta valiti vigastatud Kevin Garnetti asemel NBA All Star meeskonda. Selle otsuse võttis vastu NBA president David Stern. See oli Wallace'i neljas kord All Star meeskonnas mängida. Sellel hooajal lõpetas Detroit aga Keskdivisjoni võitjana ja väljalangemismängude esimeses ringis tuli minna vastamisi Philadelphia 76ersiga ning neid võideti mängudega 4-2. Teises ringis võideti Orlando Magic 4-1 ja finaalides kohtuti Boston Celticsiga. Bostonile kaotati aga mängudega 4-2 ja sellega lõppes hooaeg.
2008. aastal määrati Rasheed Wallace'ile 25 000 USA dollari suurune trahv, kuna ta oli mängu ajal kohtunikke solvanud.
8.juulil 2009 sõlmis Wallace kolmeaastase lepingu Boston Celticsiga.
Friedrich Carlblom

Friedrich Carlblom (27. veebruar/10. märts 1789 Haapsalu – 4. veebruar/16. veebruar 1857) oli Eesti vaimulik.
Hariduse sai koduõpetaja käe all. Tartu ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1806–1808. Ordineeriti 1. oktoobril/13. oktoobril õpetajaks.
Oli aastatel 1811–1812 (introdutseeriti 5. novembril/17. novembril 1811) Viljandi Pauluse koguduse adjunktõpetaja, aastatel 1812–1821 Suure-Jaani Johannese koguduse õpetaja ja aastatel 1821–1856 Viljandi Pauluse koguduse õpetaja. Võttis omale silmade nõrkuse tõttu aastal 1833 adjunktiks Valentin Karl Heinrich von Holsti. Jäi aastal 1856 emerituuri.

Isiklikku

Tema isa Gustav Carlblom ja vanaisa Jonas Laurentii Carlblom olid Noarootsi Püha Katariina koguduse õpetajad, teine vanaisa Joachim Heinrich Dahl oli Kullamaa Püha Johannese koguduse õpetaja, vanavanaisa Andreas Hollming oli Vormsi Püha Olavi koguduse õpetaja. Tema onu Johannes Carlblom vanem oli Tõstamaa Maarja koguduse õpetaja. Tema vend Peter Carlblom oli Risti koguduse õpetaja, vend Paul Carlblom oli Tarvastu Peetri koguduse õpetaja, vend Johannes Carlblom oli Noarootsi Püha Katariina koguduse õpetaja. Tema äi (ta abiellus oma onu Johannes Carlblom vanema lesega) Benedikt Gottlieb Haken oli Jämaja Kolmainu koguduse ja Märjamaa Maarja koguduse õpetaja.
Schenkeri Liiga hooaeg 2012–2013

Final Four

Toimus 2.–3. märtsil 2013 Pärnus.
Tiina Paalme

Tiina Paalme (sündinud 23. märtsil 1960 Tallinnas) on Eesti bioloog.

Elulugu

Tiina Paalme on Guido ja Lia Paalme tütar, Toomas Paalme õde.
Lõpetas 1978 Tallinna 42. Keskkooli, 1984 TÜ bioloogiaosakonna, bioloogiamagister (1998, Tallinna Pedagoogikaülikool), väitekiri "Makrovetikate primaarproduktsioon Eesti rannikumeres", 1999–2003 TPÜ doktorant, Ph.D. (ökoloogia, 2005, TLÜ), väitekiri "Nuisance brown macroalga Pilayella littoralis: primary production, decomposition and formation of drifting algal mats" (Tallinn, 2005). Täiendas end 1995–97 Helsingi ja Turu ülikoolis, 2000 Greifswaldi Ülikooli ökoloogia instituudis. Oli 1984–90 Läänemere Kalamajanduse TUI Tallinna osakonna nooremteadur, 1990–93 ÖMI teadur, 1993– TÜ Eesti Mereinstituudi teadur.

Teadustöö

Uurimisvaldkond: Eesti rannikumere makrovetikate ökofüsioloogia ja primaarproduktsioon. Üle 10 teadustrükise.
José Balmes

José Balmes Parramón (20. jaanuar 1927, Montesquieu, Barcelona – 28. august 2016) oli katalaani päritolu Tšiili maalikunstnik.

Elulugu

Balmes õppis aastatel 1943–1949 Tšiili Ülikooli Kaunite Kunstide Koolis (Escuela de Bellas Artes de la Universidad de Chile). Ta võttis 1947. aastal Tšiili kodakondsuse ja sekkus Tšiili poliitilisse ellu. 1950. aastal nimetati ta Tšiili Ülikooli Kaunite Kunstide Kooli professoriks. 1954. aastal õppis ta Prantsusmaal ja Itaalias. 1959. aastal asutas Balmes koos maalikunstnike Gracia Barriosi, Alberto Péreze ja Eduardo Bonattiga rühmitise Grupo Signo. Aastatel 1966–1972 töötas ta Tšiili Ülikooli Kaunite Kunstide Kooli direktorina. 1968. aastal oli tema isikunäitus Galería Ibero Clubis Bonnis, Saksamaal. 1972–1973 oli ta Tšiili Ülikooli kaunite kunstide teaduskonna dekaan. 1973. aastal lahkus ta seoses sõjaväelise riigipöördega Tšiilist ja jäi elama Prantsusmaale. 1974. aastal oli ta Pariisi Ülikooli maalikunsti professor. Samal aastal olid näitused Pariisi Kongresside Palees ja Sofias Bulgaarias. 1976. aastal oli tal näitus Kunsti ja rahu galeriis (Galerie de L'Art et La Paix) Pariisis ning 1983. aastal näitus Pierre Lescot' galeriis (Galerie Pierre Lescot) Pariisis. 1986. aastal liitus ta Tšiili Katoliikliku Ülikooli Kunstide Kooli maalikunsti kateedriga (cátedra de pintura en la Escuela de Arte de la Universidad Católica de Chile).
Udo Usai

Udo Usai on Eesti pedagoog automaatika ja elektroonika alal.
Lõpetas Tallinna Polütehnilise Instituudi automaatika ja telemehaanika erialal 1961. aastal.
Oli õppejõud Tallinna Polütehnikumis väga pikka aega.
Kristjan Ehman

Kristjan Ehman (sündinud 13. septembril 1990 Tallinnas) on eesti suusahüppaja.
Ta sai 2006. aasta Eesti meistrivõistlustel meeskondlikus suusahüpetes teise koha.
Katowice

Majandus

Katowice on tuntud eeskätt kaevandusrajooni keskse tööstuslinnana. Viimastel aastakümnetel on tööstuse osakaal oluliselt kahanenud ning kasvanud teeninduse tähtsus; tööstushooneid on ehitatud ümber kaubanduskeskusteks, meelelahutuskeskusteks, galeriideks jne.
Tööpuudus Katowices on umbes 8%.

Transport

Katowices on bussi- ja trammiliinid, raudteejaam ja 8 rongipeatust. Samuti paikneb linnas Katowice-Pyrzowice rahvusvaheline lennujaam, kus lennuoperaatoriteks on LOT, Euro LOT, Lufthansa, Centralwings, Wizz Air jt.
Katowice asub suurte maanteede ristmikul, sealt saavad alguse ka kiirteed.
Dietrich von Werthern (1468–1532)

Dietrich von Werthern (1468–1536) oli saksa humanist ja Saksa ordu kõrgmeistri Friedrich von Sachseni lähikondlane.
Werthern õppis mitmes Saksamaa ja Itaalia ülikoolis ning omandas laiapõhjalise humanitaarhariduse. Ta suhtles aktiivselt mitme Euroopa humanistiga ning oli Rotterdami Erasmuse lähedasemaid sõpru. Ta oli ka osav diplomaat ning nii Friedrichi kui ka tema venna, Saksi hertsogi Georgi nõunik. Aastatel 1503–1507 oli ta Preisimaal Friedrichi kantsler ning naasis koos temaga samal aastal Saksimaale. Pärast Friedrichi surma töötaski ta Georgi alluvuses. Werthern jäi kuni elu lõpuni truuks katoliiklusele ja oli seetõttu äärmiselt tugevalt vastu ka Preisimaa sekulariseerimisele Albrecht von Hohenzollerni poolt 1525. aastal.
Ulisses Correia e Silva

Nooruspõlv ja haridus

Aastal 1988 lõpetas Silva Lissaboni Tehnikaülikooli majanduse ja ärijuhtimise kooli.

Karjääri algus

Silva alustas karjääri pangandussektoris. Ta oli aastatel 1989–1994 Cabo Verde panga haldusosakonna direktor. Ta oli ühtlasi ka õppejõud Roheneemesaarte Jean Piaget' ülikoolis.

Tegevus poliitikas

Silva oli Roheneemesaarte valitsuses aastatel 1995–1998 rahandussekretär ning aastatel 1999–2000 rahandusminister. Aastatel 2006–2008 oli ta partei Liikumine Demokraatiale (MpD) asepresident. Ta valiti aastatel 2008 ja 2013 Praia linnapeaks. Aastal 2013 valiti ta ka MpD presidendiks.

Peaministrina

2016. aasta juunis kohtusid Silva ja rahandusminsiter Olavo Correia Rahvusvahelise Valuutafondi esindajatega, et arutada Roheneemesaarte majanduse teemadel. Paar kuud hiljem, septembris 2016, kohtus Silva ning tema valitsuskabinet IMFi esindajatega uuesti, et arutada 2016. aasta artikkel IV konsultatsioone.
Toomas Lasmann

Toomas Lasmann (sündinud 1946) on eesti raadioajakirjanik, kes on lugenud peale tekste paljudele filmidele.
Ta on olnud diktor Eesti Raadios, saate "Estraaditähestik" režissöör.
Ta on lugenud teksti ka telesarjale "Kodus ja võõrsil" ja filmile "Neli tankisti ja koer".
2014. aastal sai ta Kuldmikrofoni auhinna.
Riina Pill

Riina Pill (sünninimi Udu; sündinud 9. jaanuaril 1964 Rakveres) on treener, sporditegelane ja endine ratsasportlane.
Lõpetas 1982 Rakvere 1. keskkooli. Ratsasporti hakkas harrastama 1975 E. Vilde nimelise kolhoosi ratsaspordibaasis Silvi Keskküla juhendamisel, hiljem (1980–1982) treenis Tiit Sireli ja Mihhail Fadejevi (1983–1985) suunamisel. Saanud 1982 Eesti meistrivõistlustel takistussõidus hõbemedali ja olnud 1985 Jõu võistkonnas Nõukogude Liidu maaspordimängude võitjaid. Kuulunud 1984–1985 Eesti takistussõidukoondisse. Meistersportlane (1985). Ratsutamistreeneri 7. kutsetase (2016). Rahvusvahelise Ratsaspordiföderatsiooni (FEI) I taseme treener (2007). Töötanud 1982–1991 E. Vilde nimelises kolhoosis treenerina, 1991–1997 Ratsaspordiliidus, 1997–2001 Kalevi ratsaspordikoolis ja aastast 2001 ratsaklubis Ruila Tall treenerina.
Õpilasi: Hanno Ellermann, Jüri Sokolovski, Kätlin Helena Sehver, Katrin Pill, Catlin Vatsel, Renek Rosenberg, Linda Randpere.
Eesti parim ratsutamistreener 2010, 2011, 2013, 2015 tunnustati parimaks takistussõidu treeneriks. Olnud 1993–97 Ratsaspordiliidu büroojuhataja, 1997–1999 juhatuse liige, 1999–2001 peasekretär, aastast 2001 spordidirektor ja aastast 2009 takistussõidu mänedžer. Aastast 1993 MK etappide, rahvaste karikavõistluse etappide ja rahvusvahelise võistluse Tallinn International Horse Show korraldajaid. 2013 Kultuurkapitali Harjumaa ekspertgrupi aastapreemia. Avaldanud kirjutisi ajakirjas Oma Hobu, veebilehel hobumaailm.ee.

Isiklikku

Abikaasa Rein Pill, neil on tütar Katrin Pill ja poeg Raido Pill.
Ripstiivalised

Ripstiivalised (Thysanoptera) on selts putukaid.
Maailmas on neid umbes 5100 liiki. Eestis on registreeritud 38 liiki, oletatav arv on 150. 
Selts jaotatakse kaheks alamseltsiks: munetiripstiivalised (Terebrantia) ja toruripstiivalised (Tubulifera).
Maimu Pajusaar

Maimu Pajusaar (kodanikunimi 1955. aastast Maimu Teras, ka Maimu Pajusaar-Teras; sündinud 26. oktoobril 1927 Pärnus) on eesti näitleja.
Ta lõpetas 1949. aastal Pärnu Turbatehnikumi ja töötas aastatel 1949–1951 sekretär-masinakirjutajana.
Maimu Pajusaar alustas lavateed 1945. aastal Endla Teatri õpperühmas, töötas aastatel 1951–1994 Endla Teatri näitlejana. Mängis Endla lavastustes ka hiljem.
Ta on mänginud teleseriaalis "M Klubi", telelavastuses "Puhkepäev" (1981) ja filmis "Kõrboja peremees" (1979).
Vesikirbulised

Kehaehitus ja välimus

Kui välja arvata kaks äärmuslikku liiki, siis jääb nende suurus vahemikku 0,2–3,0 mm.
Vesikirbulistel on (nagu ka teistel vähkidel) peas kaks paari tundlaid. Neist esimesed on väikesed, teised aga suured ja kaheharulised, mis lükkavad vähi keha ujumisel edasi. Vees on vesikirbuliste liikumine neile ainulaadselt hüppeline, millest ka nimetus "vesikirp". Pea alumisel küljel paikneb suu, mida ümbritseb eest ülahuul, tagant alalõuad ja külgedelt ülalõuad.
Vesikirbud võivad olla kas punakad või pruunid. Nende värvus on tingitud kehas paiknevatest värvilistest rasvakerakestest, mis vähendavad looma erikaalu ning aitavad seetõttu vees paremini hõljuda.

Sigimine

Vesikirbulised on lahksugulised: on olemas nii isased kui ka emased loomad. Kui elutingimused on vesikirbulistele veekogus soodsad, leidub seal ainult emaseid loomi, kes munevad viljastamata mune. Sellist paljunemisviisi, kus ei osale isane loom, nimetatakse partenogeneesiks ehk neitsisigimiseks.
Emane vesikirp paigutab munetud munad oma seljal asuvasse haudetaskusse, kus juba kolme-nelja päeva pärast arenevad noored vesikirbud. Heades elutingimustes on ka munadest koorunud loomad kõik emased, kes saavad 8–10 päeva pärast suguküpseks. Tavaliselt toimub järglaste sünnil ka emaslooma kestumine.
Munadest koorunud loomad arenevad täiskasvanuks vahepealsete kestumistega nagu kõik vähid – heidavad aeg-ajalt ära kitsaks jäänud kesta ja kasvatavad uue.
Soolevähk

Soolevähk ehk kolorektaalvähk on käärsoole ja pärasoole vähk.
Soolevähki haigestumist inimestel võib soodustada töödeldud liha. Maailma Terviseorganisatsiooni rahvusvaheliste vähiuuringute keskuse (IARCi) 2015. aasta aruande koostajad on töödeldud liha liigitanud kartsinogeenide hulka.
Sõudmine

Ajalugu

Veekogudel on liigutud juba aastatuhandeid, selleks on kasutatud mitmesuguseid aluseid ja aere. 
Vana-Egiptuses kasutati kalapaadis sõudmist juba 2500 aastat eKr kalastamise eesmärgil, aga võistlema alles hakati teadaolevalt 70 aastat eKr.
Sõudmine kuulus ka muinaskreeka spordikultuuri juurde, sest Vana-Kreeka sõjalaevad kasutasid edasiviiva jõuna sõudjaid, kes istusid laevades kolmandal korrusel, ja nende aerud ulatasid välja tulli-sarnastest avadest. Vana-Kreeka kuulus pimelaulik Homeros ülistas oma eepostes sõudekunsti, eriti nende panusest ja vaevast sõjalaevade liigutamisel.
Kaasaegne sõudmine on tunduvalt noorem. Thamesi jõel korraldati juba 1715. aastal ühepaatide võistlus. Tollal oli Thames'i jõel ligi 10 tuhat sõudjat, ehk elukutselised paadimehed, kes teenindasid reisijaid Londonis. Nende vahel loositi välja 6 meest kõigi seast, kes siis omavahel rahvapaadil võistlesid, tuleb siiski akadeemilise sõudespordi harrastamise alguseks pidada hoopis 19. sajandit. Kuigi alguses võisteldi Thames'i jõel kalapaatidega, siis hiljem sõudepaatidega, millest sai alguse 1839-st aastast kuulus Henley regatt. 
1793. aastal, 4.juulil peeti Etonis esimene nö kaasaegne võistlus, kust võttis osa 6 paatkonda. Neli aastat hiljem osales võistlustel juba 4 kaheksapaati ja 2 kuuest paati 1797. 1805 nimetati seda võistlust kui traditsoonilist, mida peeti iga aasta 4.juulil. Kuna võistlustel oli eesmärgiks võita, siis sai alguse paatide kiiremaks tegemine- kaalu vähendamine, paadi üldkuju lihtsustamine, millest kujunes ka algne akadeemiline paat. Tollane akadeemiline paat oli lai, kõrge pardaga, ja liikumatute pinkidega, paadi laiuseks ca 100cm. Kuna kronsteine veel ei kasutatud, siis paadi laius sõltus suuresti aeru pikkusest. Sõudjad istusid malelaua kujul.
1829. aastal pandi alus Oxfordi ja Cambridge'i üliõpilaste sõudevõistlustele.
Raud(II)sulfaat

Raud(II)sulfaat (keemiline  valem: FeSO₄) on keemiline ühend (sool). 
Sulfaat esineb kõige sagedamini kristallhüdraadina kujul Fe[SO₄]·7H₂O mineraalina melanteriit. 
Kristalliline raudsulfaat on helerohelise värvusega suhteliselt püsiv ühend. Vesilahuses oksüdeerub aeglaselt õhuhapniku toimel. Teda saadakse enamasti raua reageerimisel lahjendatud väävelhappega.
Seda keemilist ühendit on nimetatud ka raudvitrioliks või rahvapäraselt kübaramustaks (saarte murdes ka kahi või kahjamust). Talurahvas kasutas seda ainet riidevärvimisel, sügavmusta värvuse saamiseks, lepakoorekeedusesse segatuna juba 17. sajandist alates. Kübaramusta osteti rändkaupmeestelt või laadalt, hiljem ka poest.
Seda soola kasutatakse põllumajanduses taimekahjurite ning seenhaiguste tõrjeks, samuti puidu konserveerimisvahendina ja peitsina.
Väino Puura (geoloog)

Väino Puura (6. august 1935 Lutsu, Võrumaa – 14. jaanuar 2018) oli eesti geoloog.
Ta lõpetas aastal 1959 Tartu Riikliku Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonna.
Ta on olnud Tartu Ülikooli professor.
Ta uuris Läänemere piirkonna geoloogiat ja tektoonikat, tektooniliste rikkevööndite ja meteoriidikraatrite geoloogiat, mineraloogiat ja geokeemiat.

Isiklikku

Väino Puura oli paleontoloog Ivar Puura ja geoloog Erik Puura isa. 
Tema vanavanaisa poolvenna pojapojapoeg on laulja Väino Puura.
Vladislav Gussev (1936–2005)

Vladislav Gussev (vene keeles Владисла́в Алексе́евич Гу́сев; 1936–2005) oli Venemaa spordiajakirjanik, telekommentaator, jalgpallur.
1965 mängis ta Eesti klubis JK Tallinna Dünamo.
Piimhape

Piimhape ehk 2-hüdroksüpropaanhape (inglise k lactic acid) on orgaaniline ühend, mille keemiline valem on C₃H₆O₃ ja lihtsustatud struktuurivalem CH₃CH(OH)COOH. Piimhape kuulub karboksüülhapete hulka ning mängib mitmes biokeemilises protsessis olulist rolli. Piimhappe deprotoneerumisel lahuses moodustuvat aniooni CH₃CH(OH)COO⁻ nimetatakse laktaatiooniks ja piimhappe soola laktaadiks.
Piimhape tekib lihastes hapnikuvaeguses suure koormusega töötamisel, kuid ka mikroorganismide elutegevuse jääkainena, nagu näiteks piima, kurkide ja kapsaste hapendamisel ehk kääritamisprotsessis, mille käigus muudetakse toiduainetes leiduvad suhkrud piimhappeks.
Piimhapet kasutatakse ka toidulisaainena (lühend E270). 
Piimhappe sisaldus on piima kvaliteedi näitaja. 
Polüpiimhape (PLA) on biolagunduv polümeer, millest valmistatakse looduslikult lagunevaid kilekotte jm.

Piimhappe struktuur ja keemilised omadused

Piimhape kuulub alfa-hüdroksühapete hulka, kuna tema molekulis asetseb karboksüülrühma (-COOH) kõrval hüdroksüülrühm (-OH). Neid rühmi ühendav vesinikside stabiliseerib piimhappest moodustuva laktaatiooni ja suurendab niiviisi piimhappe happesust (pKₐ=3,86). Piimhappe molekul on kiraalne ja esineb kahe optilise isomeerina: L-(+)-piimhape ehk (S)-piimhape ja selle peegelisomeer D-(-)-piimhape ehk (R)-piimhape. Keemilises sünteesis saadakse ka nende isomeeride segu ehk DL-piimhapet.
Piimhape on niiskust imav, vees hästi lahustuv valge tahke aine. D-piimhape ja L-piimhape sulavad 53 °C juures. DL-piimhape on toatemperatuuril vedel (sulamistemperatuur 16,8 °C) ning seguneb vee ja etanooliga.
Kroonlinna ülestõus

1919

13. juuni 1919 kell 4.00 puhkes Kroonlinna kindluse Krasnaja Gorka (Красная Горка) fordi garnisoni üksuse (1-й Кронштадтский крепостной полк) ülestõus ning kuulutati Nõukogude võimu hülgamisest. Petrogradi nõukogu esimehe Grigori Zinovjevi üleskutsel asusid ülestõusu maha suruma kella 15.00 Balti Laevastiku laevad "Petropavlovsk", "Andrei Pervozvannõi", "Oleg", "Rif". Pärast neljapäevast kaitset taandusid ülestõusnud fordist.
Samal ajal toimus Eesti 1. Diviisi ja Vene Loodearmee pealetung, mis oli läbi murdnud Nõukogude 6. Kütidiviisi kaitsest ning 11. juunil 1919 jõudnud Kroonlinna kindluse Seraja Lošadi (Серая Лошадь) ja Krasnaja Gorka fordi lähedusse.

1921

Esialgu koos esseeridega  teostatud Oktoobrirevolutsiooni tulemusena saadud võimuorganitest (nõukogudest) eemaldati hiljem bolševike poolt muude revolutsiooniliste parteide esindajad. Bolševikepoolne võimu usurpeerimine kutsus esile ülestõusu, mis puhkes 
28. veebruaril 1921 Kroonlinnas 14 000 Balti mere laevastiku madruse ja töölise osavõtul. Ülestõusnute poolt esitati nõudmine oli "nõukogud ilma kommunistideta".
Lev Trotski koostatud plaani alusel juhtis ülestõusu mahasurumist Mihhail Tuhhatševski. 7. märtsil 1921 avasid Sestroretskis ja Lissi Nossil asuvad suurtükiväeüksused ründajaid toetava tule ning 25 000 bolševike pooldajat võtsid ette esimese pealetungi Kroonlinnale. Rünnak kukkus läbi. 
16. märtsil alustati teist pealetungi Kroonlinnale. Kaitsjate poolel võidelnud lahingulaevad Petropavlovsk ja Sevastopol alistusid ründajatele.
20. märtsil lõppesid Kroonlinnas tänavalahingud.
Bolševike vägi kaotas ülestõusu mahasurumisel 700 tapetut ning 2500 haavatutena, ülestõusnud 600 surnutena, 1000 haavatutena ning 2500 vangilangenutena. 8000 osavõtnut põgenes Soome. Teistel andmetel põgenes Soome üle jää 6500 inimest, kellest 5100 läks 1924 Nõukogude Liitu tagasi
Kiltsi Põhikool

Kiltsi Põhikool on kool Lääne-Virumaal Väike-Maarja vallas Kiltsis.
Riigi Trükikoda

Riigi Trükikoda oli trükikoda Tallinnas Kalamaja piirkonnas.
Trükikoda asutati 1923. aastal. Trükikojas valmistati 1940. aastani riigitellimustena nt rahamärke ja väärtpaberite blankette. Aastal 1927 viidi trükikoja juurde Riigi Teataja talitus. Aastast 1927 sai trükikoda Eesti väärtpaberite trükkimise ainuõiguse.
Volitus

Volitus on tehinguline esindusõigus.
Vassili Aksjonov

Vassili Pavlovitš Aksjonov (vene Василий Павлович Аксёнов; 23. august 1932 Kaasan – 6. juuli 2009 Moskva) oli vene kirjanik, stsenarist ja teisitimõtleja.
Sattus oma loomingu pärast vastuollu Nõukogude võimudega ning 1980. aastal emigreerus Nõukogude Liidust USA-sse, kus ta elas kuni 2004. aastani.

Looming

1960. aastatel ja 1970. aastate alguses külastas Aksjonov tihti Eestit. 1960-ndate Eestist on juttu tema romaanis "Tähepilet" (1961), Tallinna-aineline on romaan "On aeg, mu sõber, on aeg" (1965).
Narva-Jõesuu Eestlaste Selts Kalju

Narva-Jõesuu Eestlaste Selts Kalju on organisatsioon, mille kontor asub Narva-Jõesuus aadressil Koidu tänav 19. Organisatsiooni juhatuse esimees on Tiiu Toom. Organisatsiooni tegevuse eesmärkide seas on edendada eestlaste seltsielu Narva-Jõesuus.
Organisatsioon asutati 20. augustil 1992.