google/wiki40b huggingface dataset:
Alkoksürühm

Terminit alkoksürühm kasutatakse orgaanilises keemias tähistamaks rühma R–O– (kus R on alküülrühm) kas funktsionaalrühma või molekuli osa tähenduses. Alkoksürühmas on hapniku aatom üksiksideme kaudu seotud alküülrühmaga. Lihtsaimad esindajad on metoksürühm CH₃O– ja etoksürühm C₂H₅O–.
Alkoksürühm või -rühmad esinevad näiteks eetrites ROR’, vinüüleetrites ROCH=CH₂,  alkoksüklorometaanides ROCH₂Cl, estrites ROC(=O)R’, poolatsetaalides ROC(OH)HR’, atsetaalides (RO)(R’O)CHR’’, ortoestrites (RO)₃CR’, anisoolis CH₃OC₆H₅ jt. ühendites.
Analoogset tüüpi on arüüloksürühmad, milles hapniku aatom on seotud arüülrühmaga.
Ühisanumsissepritse

Ühisanumsissepritse (inglise keeles common rail direct fuel injection) on kütuse pihustamismeetod uute diiselmootorite jaoks.  Common rail süsteem koosneb kõrgsurvepumbast, pihustitest, kõrgsurveanumast (common rail) ja elektroonilisest juhtblokist. Kõrgsurveanumisse on paigaldatud rõhuandur ja rõhuregulaator. Regulaator on klapp, mis juhib koos kõrgsurvepumba elektroonika poolt määratud rõhku.
Ühisanumsissepritse süsteemi otsest pihustamist reguleerib elektrooniline juhtblokk. Kütuse sisepritsimine põlemiskambrisse toimub, kui see on maksimaalselt kuum. See teeb kütuse põlemise ühtlasemaks. 
Võrreldes tavalise diiselsüsteemiga on common rail süsteemi eeliseks väiksem heitgaaside kogus, mootori suurem võimsus, madalam müra- ja vibratsioonitase, väiksem kütusekulu. Puuduseks on mootori varuosade kallidus ja tihedam hooldeperiood võrreldes traditsioonilise diiselsüsteemiga ja auto kõrgem hind. 
Kõrgsurvepump toob kütuse paagist kõrgsurveanumasse, kus elektroonika abil tõuseb rõhk kuni 25,000 psi (uutel süsteemidel võib rõhk olla suurem).  Kõrgsurveanum on torude abil ühendatud pihustitega. Juhtploki kaablid on ühendatud pihustitega.  Pihusti alumine osa läheb mootori silindrisse. Kui juhtblokist tuleb elektriline impulss pihustipeasse, pihusti avaneb ja läbi selle tuleb kütuse doos põlemiskambrisse . Elektrilise impulsi kestvust mõõdetakse mikrosekunditega.
On olemas kolm ühisanumsissepritse pihustite tüüpi - elektrohüdrauliline, elektromagnetiline ja pieso. Elektrihüdrauliline on kõige lihtsaim ja vanem, seda uutele süsteemidele enam ei paigalda. Elektromagnetiline – uuem ja väga populaarne pihusti tüüp. Pieso pihusti on kõige uuem ja kõige kallim pihusti tüüp, mille eeliseks on kõige suurem ökonoomsus, võimsus ja madal müratase. Pihusti sees on piesokristall, mis muudab oma suurust, kui tuleb elektriimpulss .
Merike Aarma

Merike Aarma (aastani 1972 Merike Tamverk; sündinud 26. juunil 1950) on eesti koorijuht ja muusikapedagoog.
Ta lõpetas aastal 1969 Tallinna Muusikakeskkooli klaveri erialal (Maie Aasa ja Bruno Luki õpilasena) ning aastal 1974 Tallinna Riikliku Konservatooriumi koorijuhtimiserialal (Harri Ilja klassis). 
Ta kaitses aastal 2003 Tallinna Pedagoogikaülikoolis magistritöö muusika alal "Johan Tamverki elu ja vaimulik helilooming 1925–1940" (juhendajateks Toomas Paul ja Kerri Kotta; retsensent Vaike Sarv). Ta kirjutab Kerri Kotta juhendamisel doktoritööd kultuuriajaloo alal teemal "Artur Kapi koolkonnast võrsunud vaimuliku muusika loojad, vaimuliku muusika ja vaimulikku muusikat kirjutanud heliloojate koht Eesti kultuuris aastatel 1925–1940". 
Ta töötas aastatel 1973–1981 Tallinna 22. Keskkoolis muusikaõpetaja ja koorijuhina. Aastatel 1979–2000 oli ta Tallinna Pedagoogikaülikooli koorijuhtimiseriala vanemõpetaja. Aastast 2000 on ta Tallinna Ülikooli Haapsalu Kolledži metoodik ja didaktikaõppejõud, aastast 2002 ühtlasi TLÜ muusikaosakonna koorijuhtimislektor. Ta õpetab muuhulgas dirigeerimist ja ainet "Muusikaõpetuse teooria ja didaktika 1.–3. klassis". 
Ta juhatas (aastatel 1980–1983) segakoori Kungla. Aastast 1997 juhatab ta (seejuures aastast 2003 koos Aivar Leštšinskiga) Tallinna Ülikooli kammerkoori. Ta on aastast 2004 Eesti Koorijuhtide Liidu liige.

Isiklikku

Tema abikaasa oli näitleja ja ajakirjanik Jüri Aarma; neil on poeg Kiur Aarma ja tütar Roosi-Mae Aarma. Merike Aarma on helilooja Johan Tamverki tütar ja helilooja Jüri Tamverki õde.
Kätlin Valdmets

Kätlin Valdmets (sündinud 1988 Harju maakonnas) on eesti modell.
Ta võitis 2012. aastal Miss Estonia võistluse.
Spermatogenees

Madudel

Suguküpsetel isaste madude seemnerakkude arenguprotsess toimub munandites. Spermatogeneesi kestvus on varieeruv ja oleneb suuresti madude elupaiga temperatuurist - arvatakse, et puhkeseisundis talvituvatel madudel on spermatogenees sesoonne.

Meestel

Spermatogeneesi käigus jagunevad diploidsed tüvirakud spermatogoonid algul mitoosi teel, seejärel moodustuvad neist meioosi teel haploidsed spermatiidid, millest küpsevad spermatosoidid. 
Spermatosoidide küpsemist nimetatakse spermiogeneesiks. 
Seemnerakkude etapiline arenguprotsess toimub mitmetes meessuguelundites, sh vääniliste seemnetorukeste iduepiteelis, munandites ja munandimanustes, mis on nimetatud rakkude reservuaar kuni seemepurskeni.
Kogu tsükli pikkus on umbes 70 - 80 ööpäeva. 
Spermatogeneesiks on hädavajalik testosterooni olemasolu. Spermatogeneesi hormonaalset ringlust reguleerivad hüpotalamus, ajuripats ja Leydigi rakud.
Algab poistel puberteedieas (spermarhe) ning kestab normaaljuhul elu lõpuni.

Patoloogia

Spermatogenees toimub suguküpseks saanud poistel ja täiskasvanud meestel vahetpidamata ning häired arenguprotsessis võivad suguküpsetel poistel ja täiskasvanud meestel mitmeid häireid esile kutsuda ka mitmete haiguslike seisundite poolt ebasoodsalt mõjutatud saada.
Acta Slavica Estonica

"Acta Slavica Estonica" on Tartu Ülikooli slaavi filoloogia osakonna rahvusvaheline sariväljaanne, milles avaldatakse nii keele- kui ka kirjandus- ja kultuuriteaduslikke töid, keskendudes vene ja slaavi kirjandus- ja keeleteaduse aktuaalsetele probleemidele.
Sari asutati 2012. aastal ning see jätkab pikaajalist Tartu slavistika-alaste väljaannete traditsiooni, mis sai alguse 19. sajandil ning uue hoo 1958. aastal Juri Lotmani initsiatiivil. Selle otsesteks eelkäijateks on 2006–2011 ilmunud kolm sarja: "Humaniora: Litterae Russicae", "Humaniora: Lingua Russica" ning "Humaniora: Slavica Tartuensia". Sarja väljaanded on peamiselt vene keeles, kokkuvõtetega eesti keeles; kirjandusteaduse vallas avaldatake ka ingliskeelseid köiteid.
Sarja "Acta Slavica Estonica" annab välja Tartu Ülikooli Kirjastus.
Risti kihelkond

Piirkonna ajalugu

Muinasajal moodustasid hilisema Risti kirikukihelkonna alad Revala maakonna Vomentagana muinaskihelkonna edelanurga.
Ristiusu vastuvõtmisest kuulus piirkond Keila kihelkonna koosseisu.
13. sajandil eraldusid Keila kihelkonnast iseseisvate kihelkondadena Harju-Madise ja Nissi kihelkond.
Läbi keskaja kuulus kihelkonna maa Padise kloostrile.
1638–1710 oli kogudusel oma vaimulik. Nõva ümbrus, mis kuulus Lääne-Nigula kihelkonda, liideti 1653. aastal Risti kogudusega. Nõval olev Olavi kabel muutus Risti kiriku abikirikuks.
1710. aastal liideti kihelkonna maa-alad kiriklikult uuesti Harju-Madise kihelkonnaga. Asehalduskorra ajal kuulus kihelkond Tallinna asehaldurkonna Paldiski kreisi.
1870. aastast oli Risti kihelkond iseseisev kihelkond, mille kihelkonnakirik on Risti kirik.
Aastatel 1870–1897 kuulusid kihelkonda ka Pakri saared.

Kihelkonna alad tänapäeval

Kaasajal jäävad kihelkonna alad pea täielikult Harju maakonda, vaid osa läänepoolsest alast Nõva ümbruses jääb Lääne maakonda Lääne-Nigula valda.
Frittglasuur

Frittglasuur on glasuur, mille kõige olulisemaks koostisosaks on fritt.

Ajalugu

Samaaegselt klaasi leiutamisega võtsid egiptlased kasutusele ka frittglasuuri.
Frittglasuuri saadi liivale savi ja sooda lisamisega. Kui kasutati vaseühendeid, osutus võimalikuks luua türkiissinist värvitooni. Seda segu nimetati Egiptuse pastaks (keemiline valem CaCuSi₄O₁₀) ning sellest valmistati väikeesemeid ja seinakatteplaate.
Mait

Mait on eesti mehenimi. Mait on lühivorm nimest Mattias. Nime eestikeelne variant on Matteus.
Tallinna linnatapamaja

Tallinna linnatapamaja oli aastatel 1893–1940 Tallinnas tegutsenud tapamaja.
Tapamaja projekteerija ja ühtlasi ehitusjuht oli Carl Gustav Jacoby.
Aastast 1932 tegutses tapamaja kõrval alaline elusloomaturg.
Gottschalk Hagen

Gottschalk Hagen (surnud 1513) oli Tallinna piiskop aastatel 1509–1513.
Hagen pärines Tallinna kodanikuperekonnast ja ta oli lähisuguluses mõjukate Heyde, Boltmanni ja Louwi suguvõsadega.
1472. aastal immatrikuleeriti Hagen Greifswaldi ülikooli, tema lõpetamise aasta ja akadeemilise kraadi kohta aga info puudub. 1478. aastal sai Hagen Tallinna toomhärraks ja ka Tallinna piiskopi ofitsiaaliks, kellena ta oli ametis kuni 1489. aastani. Samuti omas ta prebendi Oleviste kirikus.
Hagen valiti Tallinna piiskopiks enne 1509. aasta 10. veebruari, seega umbkaudu samaaegselt Riia peapiiskopi Jasper Lindega. Hagen asus ka isiklikult Rooma poole teele, et paavstilt kinnitus hankida. Märtsi alguses peatus ta Königsbergis, kus pidas Jasper Lindega plaani üheskoos Rooma minna. Mais oli Hagen paavsti juures ning ta kinnitati piiskopiks 4. mail. Tema kinnitamise tasu (servitium communis) maksid Fuggerid 21. mail. Tõenäoliselt asus Hagen kohe pärast paavsti juures käimist tagasiteele Liivimaale ja võis juba juuni lõpuks Põhja-Eestis olla.
Gottschalk Hagen suri millalgi 1513. aasta märtsi lõpu ja oktoobri vahel.
Emydocephalus

Kirjeldus

Nad on valdavalt päevase eluviisiga. Osade uurijate arvates toitub maoliik Emydocephalus annulatus valdavalt kalade munadest.
Isaste ninamik on kaetud üksiku suure kilbisega, mis katab nii üla- kui alahuule ja seda kasutavad nad sigimisel, kopulatsiooni-eelsete rituaalide osana, töötlemaks sellega emast madu.
Keava

Ajalugu

Vanim teade Keavas asunud linnuse kohta on Vene kroonikates 1054. aastast (Kedipiv). See on üldse esimene kirjapanek Rapla maakonna paikade kohta. Keavast itta jääva Linnaaluste küla kohta on esmane teade aastast 1241 (Litnanas), Keava küla kohta 1410. aastast (Kedempe), selle asemele rajatud Keava mõisa kohta 1486. aastast (Kedenpäh).
Keava mägede lõunapiiril vastu põlde on üksik järskude nõlvadega küngas (kõrgus merepinnast 82 m). See on Linnamägi – muistne Keava linnus. Siinne kants oli Muinas-Harju lõunapoolseim kaitseehitis, mis leidude järgi otsustades rajati selle aastatuhande alguses. Siseõue pind oli 30x80 m, seda ümbritses kivivall, mis nüüdki veel jälgitav, ja tolle peal palktara. Novgorodi letopissist on teada, et 1054.aastal tegi äsja troonile tõusnud Kiievi-Novgorodi vürst Isjaslav Jaroslavitš oma esimese sõjaretke eestlaste maale, kus vallutas linnuse nimega Osek Kedipiv. See on ainuke kirjalik teade kantsi kohta.
Praegu varemeis olev Keava mõis ehitati ühtedel andmetel 1486. aastal, teistel andmetel eksisteeris ta vähemalt 60 a. varem.

Loodus

Küla piirneb idas Keava rabaga, põhjas metsaste Keava-Esku jääaegsete servmoodustistega (125 ha, kaitse all alates 1961. aastast). Keava raba põhjaosas toodetakse freesturvast, kolmveerand rabast kuulub aga Keava sookaitsealasse (moodustati 1981. aastal, 1580 ha). Mõlemad kaitsealad kuuluvad nüüd Kõnnumaa maastikukaitsealasse.

Inimesed

Keavas elanikke: 295
Piirkonna külad on Kehtna-Nurme, Koogimäe, Linnaaluste, Ohekatku ja kokku elab piirkonnas elanikke 514.
Kaevas on sündinud Pärnu komtuuriks olnud Konrad von Vietinghoff ja eesti sõjaväelane Karl Miil.
Jaan E. Roots

Jaan E. Roots (sündinud 25. mail 1951 Strömsundis Rootsis) on Eesti keemik.

Elulugu

Filosoofiakandidaat 1974, filosoofiadoktor (1978, Uppsala Ülikool), väitekiri "On static and dynamic properties of dilute and moderately concentrated solutions polysturene in transdekalin close to and far from the theta temperature". Oli Uppsala Ülikooli füüsikalise keemia instituudi dotsent. Aastast 1981– Londoni Kuningliku Teaduse ja Tehnoloogia Kolledži teadur.

Teadustöö

Uurimisvaldkond: makromolekulide füüsikaline keemia.
Santa Fe Instituut

Santa Fe Instituut on uurimisasutus Santa Fe linnas, Ameerika Ühendriikides.
Instituut loodi aastal 1984, ning selle peamiseks uurimisvaldkonnaks on keerukate süsteemide teooria. See sisaldab nii bioloogiliste, sotsiaalsete kui majanduslike süsteemide uurimist. Santa Fe Instituut on maailma tuntumaid interdistsiplinaarseid uurimisrühmi keerukate süsteemide teooria alal.
Suure-Jaani kultuurimaja

Suure-Jaani kultuurimaja on kultuurimaja Viljandi maakonnas Suure-Jaani linnas.
Hoone kuulus Eesti esimesel iseseisvusajal seltsile Ilmatar ja aastani 1940 Suure-Jaani Tuletõrjeseltsile. 1944 nimetati seltsimaja ümber Suure-Jaani kultuurimajaks.
Nikolai Karatšentsov

Nikolai Karatšentsov (vene keeles Николай Петрович Караченцов; 27. oktoober 1944 Moskva — 26. oktoober 2018) oli vene filmi- ja teatrinäitleja ning laulja. 
Aastal 1963 asus ta õppima Moskva Teatrikoolis MHAT, mille lõpetas 1967. aastal. 
Samal aastal sai temast Leninliku Komsomoli nimelise teatri (aastast 1991 — «Ленком») näitleja.
Tänu 1974. aastal mängitud Thijl Ulenspiegeli – narri, huligaani ja mässaja – rollile kujunes temast nõukogude noorte kumiir. Mark Zahharovi lavastatud etendust „Thijl“ mängiti selles teatris kuni 1992. aastani.
Ülemaalise kuulsuse saavutas Karatšentsov mängides peaosa Aleksei Rõbnikovi rockooperis "Junona ja Avoss", mille esietendus toimus 1981. aastal ja mida mängitakse siiani. Sellest kujunes Lenkomi teatri visiitkaart.  
Filminäitlejana alustas Karatšentsov 1967. aastal ja 1970. aastate teisel poolel kujunes temast üks hõivatumaid nõukogude näitlejaid, kusjuures kõik keerukad kaskadööritikid tegi ta alati ise. 
Ta mängis enam kui sajas filmis. 
Muuhulgas on ta dubleerinud vene keelde kümneid Prantsuse näitleja Jean-Paul Belmondo rolle ja helindanud mitmeid multifilme.
Ööl vastu 28. veebruari 2005 sattus tema juhitud Volkswagen Passat B5 Moskvas Mitšurini prospektil autoõnnetusse, mille tagajärjel sai ta tõsise aju- ja koljutrauma ning ta oli 26 päeva koomas. 
Alles 2007. aasta mais tõusis ta uuesti oma koduteatri lavale, et osaleda galakontserdil, kus esitleti cd-plaati tema lauldud lauludega.
2011. aasta kevadel tegi ta läbi kahekuulise ravi ühes Iisraeli haiglas, mille järel tema kõnevõime paranes.
2013. aastal raviti teda veel ühes Pekingi haiglas.  
26. oktoobril 2014 tähistati Lenkomi teatris pidulikult Karatšentsovi 70. juubelisünnipäeva.
27. veebruaril 2017 sattus ta jälle autoõnnetusse, seekord oma Moskva-lähedase suvila juures. 
Haiglast kirjutati ta välja 3. märtsil 2017.
Septembris 2017 diagnoositi näitlejal kopsuvähk, oktoobris 2018 viidi ta ravile Moskva Onkoloogiahaiglasse, kus ta suri üks päev enne oma 74. sünnipäeva. 
Hüvastijätt näitlejaga toimus 29. oktoobril 2018 Lenkomi teatris. 
Ta on maetud Moskvasse Trojekurovo kalmistule.
Oma 40 aasta pikkuse karjääri jooksul esitas Karatšentsov üle 200 laulu, talle kirjutasid laule heliloojad Gennadi Gladkov, Maksim Dunajevski, Vladimir Bõstrjakov jt.
Neljakidane võraürask

Taimekahjurina

Nende käigud nõrgestavad nii elavaid peremeespuid (näit harilik mänd) kui ka värskelt surnud puid ja seetõttu peetakse neid taimekahjuriteks.
Maret-Mai Višnjova

Maret-Mai(e) Višnjova (kuni 1963 Otsa; sündinud 22. veebruaril 1931 Tartus) on Eesti ja Nõukogude Liidu endine korvpallur ja spordipedagoog.
Ta lõpetas 1955. aastal Tartu Riiklik Ülikooli kehakultuuriteaduskonna.
Aastatel 1952–1960 kuulus ta keskmängijana Nõukogude Liidu koondisse, tulles ühel korral maailmameistriks ja neljal korral Euroopa meistriks.
Aastatel 1949–1963 mängis ta Eesti NSV koondises ja TRÜ esinduskoosseisus.
Laulev revolutsioon

Öised laulupeod

Tallinna vanalinnapäevade ajal 1988 toimusid öised laulupeod, kus noored kõndisid üksikute sinimustvalgete lippudega Raekoja platsilt Lauluväljakule. Seal korraldas Mart Mikk koos ansambliga Rodeo öiseid rokk-kontserte. Eelnevalt oli see stiihiline rahvaalgatusel toimunud üritus, mida võimud ei suutnud järjest kasvava osalejate arvu tõttu enam piirata. Lisaks teistele ansamblitele esines esimesel ööl veel näiteks Justament. Kohale tulnud hoidsid üksteisel kaelast kinni ja laulsid üheskoos. 26.–28. augustil toimunud Rock Summeril esitati jälle Alo Mattiiseni isamaalisi laule.
Tule tagasi, Lumumba

Sünopsis

Filmi tegevus toimub 1960. aastatel ühes Eesti väikelinnas. Reinu ema sureb. Rein jälgib murega oma isa, kes otsib lohutust vanadest fotodest ja kirjadest ning viinast. Siis aga tuleb Reinu klassi uus poiss hüüdnimega Lumumba, kellel vanemaid üldse ei olegi. Ta elab oma tädi Aurora juures, kes on tulnud linna kultuurimaja juhatajaks. Lumumba ja Rein saavad kiiresti sõpradeks. Laste arvates on Reinu isa ja Aurora liiga üksildased ja nii mõeldaksegi välja plaan, kuidas nad kokku viia. Plaani ellu viies selgub neile tõsiasi, et täiskasvanud jätavad lastele rääkimata just kõige olulisema.
Ain Rool

Ain Rool (sündinud 1. märtsil 1966) on eesti kabetaja. Ain on nii vene- kui ka rahvusvahelises kabes võitnud läbi aastate mitmeid individuaal- ja meeskondlikke Eesti meistrivõistluse medaleid. Ain kuulub Järvamaa kabeklubisse ja on korduvalt esindanud Paide linna Eestimaa linnade talimängudel.
Raino Liblik

Raino Liblik on Tallinna Kuristiku Gümnaasiumi direktor, Tallinna Treenerite Liidu MTÜ juhatuse liige ning Aberg MTÜ juhatuse liige.
Led Zeppelin III

"Led Zeppelin III" on ansambli Led Zeppelin kolmas stuudioalbum. See ilmus 1970. aasta 5. oktoobril.
Paljud albumi lood on kirjutatud 1970. aasta alguses Bron-Yr-Auri kotedžis Gwyneddis Walesis, kus laulja Robert Plant ja kitarrist Jimmy Page veetsid aega pärast USA-turneelt naasmist.
Albumi osaliselt akustiline ja folkmuusika mõjuline helikeel eristub selgesti Led Zeppelini varasemast loomingust.
Lõuna tänav (Tartu)

Lõuna tänav (Südstraße) on tänav Tartus Veeriku linnaosas. 
Tänav algab Ludvig Puusepa tänavalt ja lõpeb Nikolai Lunini tänaval ning on 105 meetri pikkune. Temaga paralleelne on Tervishoiu tänav.
Cajsa Warg

Elu ja karjäär

Warg sündis Örebros raamatupidaja Anders Wargi (suri 1708) ja Karin Livijni (suri 1755) teise tütrena. 1710. aastal abiellus tema ema aadlik Eric Rosenstrålega, kellega tal sündis veel seitse last, ning pere kolis Finspångi lähedale Borggårdi mõisasse. Warg lahkus noores eas kodust ning teenis Stockholmis koka ja majateenijana mitmete mõjukate inimeste juures, nagu kindral krahv Wolter Reinhold von Stackelberg. Millal Warg tema juures tööle hakkas, pole teada, kuid säilinud andmete järgi oli von Stackelberg teeninud armees ohvitserina koos Wargi isaga ning tõenäoliselt asus ta von Stackelbergi palgale siis, kui krahv 1735. aastal abiellus ja Stockholmi elama asus. Hiljem teenis ta von Stackelbergi vanema venna, vabahärra feldmarssal Berndt Otto von Stackelbergi juures ning 1740ndate aastate lõpust riigisekretäri ja ülempostimeistri vabahärra Leonard Klinckowströmi juures, kelle abikaasa Catharina Ehrenpreus oli Wargi ema nõbu. Von Stackelberg oli Hedvig Taube õemees ning Wargi kokanduslik anne sai seetõttu kõrgetes ringkondades laialt tuntuks. Krahv oli tuntud suure gurmaanina ning korraldas sageli vastuvõtte, kuhu oli kutsutud Stockholmi kultuuriline koorekiht, kes seal pakutavaid hõrgutisi ülistasid - üheks sagedaseks külaliseks oli Carl Michael Bellman, kes kirjeldas vastuvõttudel pakutud roogi ühes oma luuletuses, kus ta Wargi küll nimeliselt ei maini. Oma viimase tööandja Klinckowströmi surma järel 1759. aastal päris Warg vabahärra korteri ning elatas ennast seejärel kokaraamatu honoraridest ja tubade väljaüürimisest teenitud rahast.

Kokaraamat

1755. aastal päris Cajsa Warg oma ema surma järel 5000 riigitaalrit. Samal aastal avaldas ta raamatu "Hjelpreda I Hushållningen För Unga Fruentimber" ("Majapidamise abivahend noortele naistele"), mis anti välja neljateistkümnes trükis, millest viimane ilmus aastal 1822. Lisaks ilmus see neljas trükis saksakeelse tõlkena ning 1781. aastal eestikeelses tõlkes. Raamat koosneb enamjaolt toiduretseptidest, kuid sisaldab neile lisaks ka näpunäiteid kangaste värvimise ning muude majapidamisega seotud asjade kohta. Alates kolmandast trükist (1762) sisaldas see lisa pealkirjaga "Underrättelse om Färgning" ("Värvimise õpetus"), mis avaldati kahes väljaandes (1773 ja 1794) iseseisva tekstina taanikeelse tõlkena.
Wargi kokaraamat jäi pikaks ajaks levinuimaks kokaraamatuks ning minetas oma tähtsuse alles 19. sajandi lõpus, mil uute majapidamistarvete ja tööstuslikult valmistatud pliitide levik ning toitumistavade muutumine tähendas, et enamik selles leiduvaid retsepte oli iganenud.

Pärand

Wargile omistatakse traditsiooniliselt aforism "man tager vad man haver" ("kasuta seda, mis sul on"), kuigi puuduvad andmed, et ta seda väljendit kusagil kasutanud oleks ning ühtegi viidet sellele ei leia ka tema kokaraamatust.
Paljalehine liivatee

Kasutamine

Kasvatatakse ka aedades, sobib ka kõnniteeplaatide vahele.
Kapitali esialgne akumulatsioon

Kapitali esialgne akumulatsioon (inglise keeles previous accumulation, saksa keeles ursprüngliche Akkumulation) on ajalooline protsess, mis loob eeldused kapitali akumulatsiooniks.
Selle mõiste võttis kasutusele Adam Smith. Karl Marx käsitleb seda "Kapitali" I köite 24. peatükis "Die sogenannte ursprüngliche Akkumulation" (Niinimetatud esialgne akumulatsioon).

Kapitali esialgne akumulatsioon Marxi järgi

Et kapitali akumulatsioon eeldab kapitali eelnevat olemasolu, siis tuleb eeldada kapitali kapitalistlikule akumulatsioonile eelnevat kapitali esialgset akumulatsiooni.
Varasema teooria järgi, mida esitas teiste seas Adolphe Thiers, oli kunagi töökas, intelligentne ja säästlik eliit ning laisklev lumpen, kes eliidile kõik kätte mängis. Esimesed akumuleerisid rikkuse ja teistel ei jäänud enam muud müüa peale omaenda naha. Esimeste rikkus aina kasvab, kuigi nad on ammu lakanud tööd tegemast, teistel pole ikka midagi müüa peale iseenda. Tegelikult on kapitali esialgses akumulatsioonis suurt rolli mänginud ikestamine, röövmõrvad ja üldse vägivald.
"Raha ja kaup ei ole mitte algusest peale kapital, nagu seda ei ole ka tootmis- ja elatusvahendid. Need tuleb kapitaliks muuta. See muutmine aga saab aset leida ainult teatud asjaoludel, mis on kokkuvõetult järgmised. Teineteisega peavad vastamisi asuma ja kokku puutuma kaks väga erinevat kaubaomanike sorti: ühelt poolt raha, tootmis- ja elatusvahendite omanikud, kes tahavad väärtuste summat, mida nad omavad, suurendada võõra tööjõu ostmise teel; teiselt poolt vabad töölised, oma tööjõu müüjad ning seetõttu töö müüjad. Vabad töölised kahes mõttes, et nad ise ei kuulu vahetult tootmisvahendite hulka nagu orjad, pärisorjad jne, ega ka kuulu nendele tootmisvahendid, vaid nad on nendest vabad, lahti ja ilma. Kaubaturu säärase polariseerumisega on kapitalistliku tootmise põhitingimused antud. Kapitalisuhe eeldab tööliste lahusust töö teostamise tingimuste omandist. Niipea kui kapitalistlik tootmine seisab omil jalul, ta mitte ainult ei säilita seda lahusust, vaid taastoodab seda aina kasvaval astmel. Nii et protsess, mis loob kapitalisuhte, ei saa olla midagi muud kui töölise lahutamise protsess tema töötingimuste omandist, protsess, mis ühelt poolt muudab ühiskondlikud elatus- ja tootmisvahendid kapitaliks, teiselt poolt vahetud tootjad palgatöölisteks. Nn esialgne akumulatsioon ei ole seega midagi muud kui tootja ja tootmisvahendite lahutamise ajalooline protsess. Ta nähtub "esialgsena", sest ta moodustab kapitali ja sellele vastava tootmisviisi eelajaloo."