Statistikaamet

Organisatsioon

31. detsembril 2016 oli Statistikaametis 392 töötajat (ilma küsitlejateta 329). 
Statistikaamet asub Tallinnas aadressil Tatari tänav 51. 
Aastatel 2004–2012 oli Statistikaameti peadirektor Priit Potisepp, aastatel 2012–2017 Andres Oopkaup. 10. aprillist 2017 Mart Mägi.
Asutuse ingliskeelne ametlik nimi on Statistics Estonia.

Tegevus

Statistikaameti ülesanne on pakkuda infoteenust Eesti keskkonna, rahvastiku, sotsiaalvaldkonna ja majanduse olukorra ja trendide kohta. Statistikaamet korraldab aastas üle 200 statistikatöö, lisaks täidetakse eritellimusi Eesti ja välismaa statistikatarbijatele. Riiklik statistika on kooskõlas rahvusvaheliste klassifikaatorite ja meetoditega ning vastab erapooletuse, usaldusväärsuse, asjakohasuse, tasuvuse, konfidentsiaalsuse ja läbipaistvuse põhimõttele. Statistika tegemisel lähtub Statistikaamet riikliku statistika seadusest.
Ameti vastutusalasse kuulub ka rahva ja eluruumide loenduste (viimati REL 2011) ning põllumajandusloenduste korraldamine.

Ajalugu

Esimesed statistilised ülestähendused Eesti ala kohta ulatuvad 13. sajandi teise poolde, mil koostatud Taani hindamisraamat (Liber Census Daniae) sisaldab täpseid andmeid Põhja-Eesti põllumajandusliku maakasutuse kohta.
10. mail 1863 asutati Eestimaa Kubermangu Statistikakomitee, mis korraldas Eestis ka kaks esimest rahvaloendust: 1871. aastal Tallinnas ja 1881. aastal kogu Eestis. Kubermangu statistikakomitee lõpetas tegevuse 1917. aastal.
1. märtsil 1921 asutati Riigi Statistika Keskbüroo, mis allus riigisekretärile. Põhimõttelisi küsimusi arutas Riigi Statistika Nõukogu, mille esimees oli riigisekretär ja esimehe asetäitja RSK direktor. Nii Tallinnas kui ka Tartus töötas statistikabüroo, mitmel maavalitsusel oli statistiline ametkond. Peale selle tegutses valdades umbes tuhat põllumajanduskorrespondenti. Keskbürood juhtis selle asutamisest kuni 1940. aastani Albert Pullerits, algul juhataja ja hiljem direktori ametis.
1922. aastal alustas ilmumist kuukiri Eesti Statistika. 1939. aastani avaldati 10–12 numbrit aastas (1926. aastal erandina 16 numbrit), 1940. aastal 6, 1942. aastal 10 ning 1943. aastal 5 numbrit. Uuesti ilmus kuukiri alles aastatel 1992–2008, 2009 muudeti see kvartalikirjaks. 1925 ja 1928 ilmus ka kolm statistilist albumit.
Nõukogude okupatsiooni alguses asutati Eesti NSV Rahvakomissaride Nõukogu 1940. aasta 25. oktoobri määrusega Eesi NSV Riikliku Plaanikomisjoni juurde Riiklik Arvestusvalitsus, mis peagi muudeti Eesti NSV Statistika Valitsuseks, hiljem Statistika Keskvalitsuseks, mis allus NSV Liidu Statistika Keskvalitsusele.
1. septembrist 1941 kuni 1944. aasta septembrini korraldas Eesti statistikat Eesti Statistika Valitsus, mille direktor oli varasem Riigi Statistika Keskbüroo direktor Albert Pullerits.
Kuni 1990. aastani oli Eesti NSV Riiklik Statistikakomitee Nõukogude Liidu statistikasüsteemi osa, kuid perestroika tingimustes oli Moskva kontroll 1989. aastaks oluliselt vähenenud ja hakati arendama iseseisvat Eesti statistikasüsteemi. Aastal 1990 võttis Eesti NSV Ülemnõukogu vastu statistikaseaduse, mis oli esimene sellelaadne õigusakt tollases NSV Liidus. Samal aastal nimetati Eesti NSV Riiklik Statistikakomitee ümber Eesti NSV Riiklikuks Statistikaametiks.
Pärast Eesti taasiseseisvumist aastal 1991 alustati riikliku statistikasüsteemi ümberkujundamist vastavalt iseseisva riigi vajadustele. Selleks toimus Statistikaametis 1993. aastal põhjalik administratiivne reform.
Aastatel 1991–2004 oli ameti peadirektor Rein Veetõusme.