google/wiki40b huggingface dataset:
Porvoo toomkirik

Porvoo toomkirik (soome Porvoon tuomiokirkko, rootsi Borgå domkyrka) on Soome Evangeelse Luterliku Kiriku toomkirik Porvoos. Ta on rootsikeelse Borgå (Porvoo) piiskopkonna peakirik. Kirikut kasutab ka soomekeelne kogudus, mis kuulub Helsingi piiskopkonna alla.
Porvoo kirik on põhiosas ehitatud 15. sajandil. See sai toomkirikuks 1723. aastal, kui Viiburi langes Venemaa kätte ning sealne piiskopkonna keskus koliti ümber Porvoosse. 1809. aastal toimus toomkirikus Porvoo maapäev, millel Venemaa keiser Aleksander I kinnitas Soome vanad õigused ning pandi alus Soome suurvürstiriigile.

Ajalugu

Porvoos asus tõenäoliselt juba 13. sajandil puukirik. Kivikirik rajati sinna arvatavasti 1410. aastatel ning see pühendati tõenäoliselt neitsi Maarjale. Kiriku rajajaks peetakse Pernaja meistrit, kellele omistatakse mitme 15. sajandi esimesest poolest pärineva Soome kiriku ehitamine. 15. sajandi keskpaiku kirikut laiendati neli meetrit ida ja kuus meetrit lõuna suunas.
16. sajandil sai kirik mitu korda kannatada: 1508. aastal purustasid selle taanlased ning 1571. ja 1590. aastal rüüstasid seda venelased. 17. sajandi alguses kirik taastati ning muu hulgas ehitati sinna esimene orel. 1708. aastal põles kirik aga Põhjasõja käigus uuesti. Siiski taastati ta peagi ning sai 1723. aastal Viiburist Porvoosse üle toodud piiskopkonna keskuseks. 1923. aastal viidi Porvoo piiskopkonna keskus Tamperesse (Tampere piiskopkond) ning Porvoo sai uue rootsikeelse piiskopkonna keskuseks.
1809. aastal toimunud Porvoo maapäev algas Porvoo toomkirikus ning seal andsid Soome seisused vande Aleksander I-le kui Soome suurvürstile.
1941. aastal tabas toomkirikut Jätkusõja käigus lennukipomm, mis aga ei lõhkenud ning kirik pääses suuremate kahjustusteta.
1992. aastal pühitseti Porvoo toomkirikus Porvoo lepingu sõlminud luteri ja anglikaani kirikute ühist armulauateenistust; sellest sai leping ka oma nime.
2006. aasta 29. mail süüdati kirik põlema ning tulekahjus hävis kiriku katus, selle sisemus sai kannatada peamiselt suitsu- ja veekahjude tõttu. Süütaja mõisteti 2007. aastal kuueks ja pooleks aastaks vangi. Kirik remonditi ning 2008. aasta 30. novembril toimus seal esimene põlengujärgne teenistus.
2009. aastal kujutati Porvoo toomkirikut 2-eurosel mündil, mis löödi Porvoo maapäeva 200. juubeli puhul. Siis anti välja ka 100-eurone mälestusraha, millel on samuti kujutatud toomkirikut.
Äge kiiritusmürgitus

Vähkkasvajad

Künniseta lineaarse mudeli järgi (linear no-threshold model) võib igasugune ioniseeriv kiirgus (sõltumata sellest, kas doos on piisavalt suur, et kutsuda esile sümptomeid) põhjustada vähkkasvajat, rakkudele ja kromosoomidele sündinud kahju tõttu. Mis tähendab, et kõigil kiiritusmürgitust põdenutel on suurem risk pahaloomulistesse kasvajatesse haigestuda. Tõenäosus vähki haigestuda on võrdeline saadud kiirituse efektiivse doosiga. Efektiivne doos arvestab nii kiirguse liiki kui kiiritatavate elundite iseärasusi. Edasine haiguse kulg ei sõltu doosist.

Avakosmos

Maa atmosfäärist väljaspool mõjutab astronaute galaktiline kosmiline kiirgus ning päikesetuul. Päikesetuul võib olla piisavalt intensiivne, põhjustada spetsiaalse kaitsevarustuseta astronaudi surma. 
Galaktilise kosmilise kiirguse puhul ei ole piisavalt andmeid, otsustamaks ägeda kiiritusmürgituse esile kutsumiseks vajaliku kiirgusdoosi üle.

Patofüsioloogia

Kiirituse mõjul kahjustuvad DNA ja teised molekulaarsed võtmestruktuurid mitmete kudede rakkudes. Seeläbi ei saa rakk enam normaalselt jaguneda, mis viib haigusnähtude ilmnemiseni.
Ägeda kiiritusmürgituse tõsidus sõltub absorbeeritud doosist. Mitmeid seotud suurusi (ekvivalentne doos, efektiivne doos) kasutatakse pikaajaliste bioloogiliste mõjude hindamisel (näiteks vähkkasvajate esinemus), kuid need pole kasutatavad kiiritusmürgituse puhul. 
Et vältida segadust kasutatavate füüsikaliste suuruste vahel, on absorbeeritud doosi mõõtühikuks 1 Grei (1 Gy) või 1 Raad (1 rad), samas kui teiste suuruste puhul on selleks 1 Siivert (1 Sv) või 1 rem. 1 rad = 0,01 Gy. Terve keha kiiritamisel on absorbeeritud, ekvivalentne ja efektiivne doos arvuliselt võrdsed.
Kiiritusravi puhul määrab arst lokaalse absorbeeritava doosi, mis võib olla 60 Gy või suurem. Doos jaotatakse üle nädalate või kuude (umbes 2 Gy päeva kohta), mis lubab normaalsetel kudedel end vahepeal parandada, võimaldades kasutada suuremaid kogudoose. Saamaks kohaliku kiiritamise puhul ülaltoodud tabelis kasutatav võrreldav kogu keha doos, tuleb lokaalne doos' arvutada ümber üle kogu keha massi jaotuvaks, ehkki kiiritada saab vaid väike osa kehast.

Diagnoos

Kiiritusmürgituse diagnoosi panekul on olulised kliinilised leiud, kuid sageli ka leidude sobivus taustinfoga, sest kiiritusmürgituse sümptomid on tavalised paljude haiguste puhul. Mõõtes täielikku lümfotsüütide arvu on võimalik anda ligikaudne hinnang doosi suurusele. Tuhandest raadist väiksemate dooside korral on võimalik olukorra tõsiduse määramiseks kasutada ka kiiritada saamisest oksendamiseni kulunud aega.

Ravi

Ägeda kiiritusmürgituse puhul kasutatakse sümptomaatilist ravi, mis tähendab tekkinud puuduste kompenseerimist ning sümptomite leevendamist. Raviks kasutatakse antibiootikume, verepreparaate, rakkude diferentseerumist soodustavaid faktoreid ning tüvirakke.
Anne Tuuling

Anne Tuuling (aastani 1965 Anne Tanner; sündinud 14. oktoobril 1938 Tallinnas) on eesti näitleja, ajakirjanik ja režissöör.
Ta lõpetas aastal 1957 Tallinna 2. Keskkooli. Aastatel 1959–1960 õppis ta Draamateatri õppestuudios, ta lõpetas aastal 1965 Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri.
Olnud 1965–1978 Noorsooteatri näitleja, 1978–1981 Tallinna Pedagoogilises Instituudi kaugõppeosakonna dispetšer ja režiiõppejõud, aastast 1981 Eesti Televisiooni teatrisaadete toimetaja. Tema toimetatud saatesarjade hulka kuuluvad näiteks "Imet tabamas" (1981–1985), "Käidud teed" (1983–1985), "Teatrivara" (1986–1990), "Lennud" (1991–1993) – koos Reet Neimariga, "Tähe valgus" (1989–2000).

Isiklikku

Tema isa oli mööblitisler ja ema õmbleja. Oli abielus näitleja Margus Tuulinguga. Tütar Mari Tuuling on teatriteadlane ja toimetaja.
John Corbett

John Joseph Corbett (sündinud 9. mail 1961 Lääne-Virginias) on USA näitleja ja kantrilaulja.
John Corbett mängis sarjas "Seks ja linn", kus ta kehastab Carrie Bradshaw (Sarah Jessica Parker) kallimat Aidanit. Samuti osales ta filmides "Seks ja linn" ja "Seks ja linn 2".
Töö Leedu Hüvanguks

Töö Leedu Hüvanguks (leedu Už darbą Lietuvai) on vasaktsentristlik valimisliit Leedus, kuhu kuuluvad Leedu Sotsiaaldemokraatlik Partei ja sotsiaal-liberaalne Uus Liit.
Valimisliidu liidrid on Algirdas Brazauskas LSDP poole pealt ja Artūras Paulauskas sotsiaal-liberaalide poole pealt.
Leedu Seimi valimiste võitis blokk kokku: 31 kohta. LSDP: 21, UL: 10. 70-mandaadilises üleriigilises ringkonnas sai blokk 206 179 häält (20.65% häältest) mis andis 16 kohta. (LSDP: 10, UL: 6). Ühekohaliste ringide pealt: LSDP: 9 (3 esimeses voorus), UL: 5.
Eesti Sinine Erakond

Eesti Sinine Erakond (lühend ESE) oli Eesti erakond, mis eksisteeris 1994–2001 ja mis keskendus peamiselt kultuuriintelligentsi huvide väljendamisele. ESE loodi 29. novembril 1994. ESE juht oli Jaan Laas. ESE õigusjärglane oli 2001 asutatud erakond Demokraadid – Eesti Demokraatlik Partei.
ESE osales 1995. aasta Riigikogu valimistel, kus sai 0,35% häältest. ESE osales ka 1999. aasta Riigikogu valimistel, kus sai 1,6% häältest.
Akste bioloogiajaam

Akste bioloogiajaam (ka Akste mürmekoloogia välilaboratoorium) oli sipelgate uurimise välibaas Kiidjärve lähedal Põlvamaal.

Ajalugu

Ühest hoonest koosnevale jaamale pandi nurgakivi 5. mail 1972; hoone valmis 1974. a. Bioloogiajaam asus suure metsakuklaste koloonia juures ja oligi mõeldud eelkõige selle koloonia uurimiseks. Sipelgakoloonia kaitseks moodustati samas Akste metsakuklaste kaitseala 31. augustil 1977. Hiljem on jaama kasutatud ka muude (eelkõige entomoloogiliste) tööde jaoks ning väiksemate gruppide õppebaasina. Jaama rajasid Vambola Maavara ja Ants-Johannes Martin. Bioloogiajaam kuulus Zooloogia ja Botaanika Instituudile.
Bioloogiajaama hoone lammutati 2008. a.
Agu Uudelepp

Agu Uudelepp (sündinud 30. juulil 1974 Tallinnas) on eesti ajakirjanik ja kommunikatsiooniekspert.
Ta lõpetas 1998 TTÜ humanitaar- ja sotsiaalteaduste instituudi halduskorralduse erialal cum laude.
Ta töötas 1998–2002 Eesti Raadios uudisteajakirjanikuna, 2002-2007 Eestimaa Rahvaliidu teabejuhina ja järgnevatel aastatel üritusturundusagentuuris Spring ning aitas asutada suhtekorraldusagentuuri Meta Advisory Group. Aastast 2008 kuulub talle suhtekorraldusbüroo Claro Consulting. Aastatel 2015-2017 oli NATO strateegilise kommunikatsiooni oivakeskuse toimetuskolleegiumi liige.
Uudelepp on alates ülikooli lõpetamisest õpetanud Tallinna Tehnikaülikoolis avalikku haldust ning väljendus- ja vaidlusõpetust. Alates 2012. aastast on ta töötanud dotsendina Estonian Business Schoolis, kus juhatas aastatel 2014-2016 ka magistri tasemeõppe nõukogu. Aastatel 2014-2016 oli Uudelepp Kunstiakadeemia külalisõppejõud, õpetades argumenteerimist ja retoorikat. Aastatel 2012-2017 oli ta Ringhäälingunõukogu esimees ja 2017. aastast on RHN liige.

Isiklikku

Agu Uudelepp on abielus Annika Uudelepaga. Neil on kaks last.
Ta põeb kopsuvähki.
Heltermaa ülemine tulepaak

Heltermaa sihi ülemine tulepaak on tulepaak Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas Heltermaa sadamas.
Tulepaagi geograafilised koordinaadid on 58° 51′ 53″ N, 23° 2′ 33″ E.
Tulepaak moodustab sihi Heltermaa alumise tulepaagiga. Märkide vahekaugus on 314 m ja sihi asimuut on 254,7°.
Isomorfism

Isomorfismist erinevates valdkondades

Isomorfismi mõistet kasutatakse ka geoloogias, bioloogias, füüsikas jm. Korrektne on seda kasutada vaid seal, kus nende spetsiifiliste objektide struktuur ja bijektsioon on määratletav. See tähendab, kui nende geoloogiliste (bioloogilidte, füüsikaliste jt) süsteemide elemendid (komponendid, osised) ja nendevahelised seosed (suhted) on määratletud. Tegelikkuses sellest alati kinni ei peeta.
Diego Garcia

Diego Garcia on atoll India ookeanis, üks Chagose saartest. Saar asub ekvaatorist lõuna pool, 3535 km Tansaania rannikust idas ja 1796 km India lõunatipust lõunas.
Chagose saared on Briti India ookeani ala osa. 
Saarel on 1971. aastast alates USA mereväebaas ja seal elab ajutiselt 3000–5000 Briti ja USA sõjaväelast ning abitöölist. Afganistani ja Iraagi sõja ajal viibis saarel ka teiste koalitsiooniriikide sõjaväelasi.
Diego Garcia saare pindala on 27,2 km². Atolli pindala koos laguuniga on 174 km².
Saare avastas hispaania maadeavastaja Diego García de Moguer 16. sajandil. Sel ajal olid saared asustamata. 1793. aastal kuulutas Prantsusmaa Chagose saared oma kolooniaks ja asutas sinna kookospalmiistandused ning tõi sinna töölisi Mauritiuselt, Madagaskarilt ja Malaisiast. Suurbritannia sai saared oma valdusse Pariisi rahulepinguga 1814. aastal.
1966 sõlmisid Suurbritannia ja USA lepingu, mille kohaselt kohalikud elanikud tuli deporteerida ja USA pidi rajama saarele sõjaväebaasi.
1968–1971 asustati Diego Garcia elanikud teistele Chagose saarestiku saartele ning hiljem Mauritiusele ja Seišellidele.
2004. aastast on Diego Garcia laguun ja teised veealad Ramsari rahvusvahelise tähtsusega märgalade nimekirjas. Saarel ei ole endeemilisi taimi, linde, kahepaikseid, roomajaid, molluskeid või imetajaid.
Suuga mõis

Suuga mõis (saksa keeles Suga) oli Roosna mõisa karjamõis Ambla kihelkonnas Järvamaal.
Karl IV

1356. aasta Kuldbulla

Karl IV andis 1356. aastal välja Kuldbulla, mis määras kindlaks Saksa-Rooma keisririigi keisrite valimise korra ja andis eriprivileegid kuurvürstidele, samas Brandenburgi kuurvürstkonna omandamine andis Tšehhi kuningriigile kaks häält Saksa-Rooma keisri valimiskogus. Kuldbulla väljakuulutamine Nürnbergi riigipäeval defineeris rohkem kui neljasajaks aastaks Saksa-Rooma riigi põhiseadusliku struktuuri.
Keiser Karl IV eraldas aastal 1361 Burgundia kuningriigist Savoia krahvkonna.
Mare Roosileht

Haridustee

Lõpetas 1985. aastal Kohtla-Järve 1. Keskkooli. Õppis Tartu Ülikoolis matemaatikateaduskonnas ja sai 1990. aastal matemaatik-pedagoogi diplomi. 2004. aastal sai Tallinna Tehnikaülikoolist tehnikateaduste magistrikraadi informaatika erialal. 14. detsembril 2015 andis Eesti Projektijuhtimise Assotsiatsioon talle Eestis esimeste taotlejate seas (esimene kutsetunnistus,  nr 105931) vanemprojektijuhi kutse.

Projektitegevus

Mare Roosileht on alates 2009. aastast kirjutanud ja juhtinud Virumaa kolledži arendamisega seotud projekte u 7 miljoni euro ulatuses.

Isiklikku

Mare Roosileht on abielus Jaanek Roosilehega, neil on pojad Marek, Marko ja Martin. Tema ema on Anni Häng ja isa Aleksander Transtok.
Hôtel Tassel

Hôtel Tassel on Brüsselis asuv hoone, mille projekteeris Victor Horta. Seda peetakse esimeseks terviklikuks juugendstiili näiteks ning see kuulub alates 2000. aastast UNESCO maailmapärandite nimekirja.
Hôtel Tassel oli Victor Horta esimene täiesti iseseisev projekt ning valmis aastatel 1893–1894. Hoone tellis Hortalt tema kolleeg Emil Tassel.

Kirjeldus

Horta kasutas nii Hôtel Tasseli, Hôtel Solvey kui ka Hôtel Van Eetvelde puhul sarnast majaplaani ja lahendas neis suurepäraselt Brüsselile omase ruumikitsikuse probleemi. Majad olid mõeldud avalikuks näitamiseks ja pidude ning intellektuaalsete kokkusaamiste tarbeks. Horta mängis avatud majaplaani ja looklevate konstruktsioonidega, mis muutsid valguse levikut ruumis. Lisaks olid hoonetes klaaslaed. Valguse muutmisega tõi arhitekt veelkord välja juugendstiili liikuvuse, ülespoole pürgimise ja teatava feminiinsuse, mis justkui oleks kasutatud metalli ja klaasi vastand. Inspireeritud Viollet-le-Duc’i töödest ei peitnud Victor Horta kasutatavaid materjale vaid hoopis näitas raudkonstruktsioonide ilu. Tänu klaasile mõjusid ruumid avaramalt kui nad tegelikult olid. Majaplaan jaotati kolmeks ning keskmisesse ossa paigutati hästi valgustatud uhke trepikoda, mis oli mõeldud maja sotsiaalseks keskuseks. Piano nobile’il ehk hoone esimesel, kõige olulisemal korrusel paiknesid vastuvõturuumid ja talveaiad. Horta nõudis majade planeerimisel ka õiguse kujundada sisemust, et kogu hoone oleks terviklik. Hôtel Tasseli interjööri kujundas Horta egiptusepäraselt, kuid elu- ja söögitoas eelistas hoopis inglise stiilis tapeeti. Põrandad olid mosaiigist ja majas valitsesid looduslikud toonid: rohelised, kollased ja oranžid.
Jaanus Nõmmsalu

Jaanus Nõmmsalu (sündinud 19. jaanuaril 1981 Pärnus) on eesti võrkpallur.
Aastast 2014 mängib ta klubis Pärnu VK.
Vana-Tallinna tänav

Vana-Tallinna tänav (varem Tallinna tänav) on tänav Pärnus. See nimetati ümber Vana-Tallinna tänavaks 1935. aastal, kui senisest Jänesselja tänavast sai Tallinna maantee.
Tallinna tänavaks nimetati seda juba Rootsi-aegsetel Pärnu kaartidel. Nagu ajaloost ilmneb, sai tänav nime Tallinna linna järgi, kuhu sedakaudu sõideti, ent tänapäeval on mõningal määral levinud ka linna müüt, mille kohaselt andis tänavale nime jook Vana Tallinn.
Lõunast põhja kulgev tänav saab alguse Tallinna väravast, ristub Õhtu tänavaga, ristub Rüütli tänavaga ja lõpeb Õhtu põigus.
Olga Voložinskaja

Olga Voložinskaja (sündinud 18. mail 1962 Tallinnas) on endine Eesti iluuisutaja.
1974-1976 tuli ta üksiksõidus Eesti meistriks.
Ta sai 1984. aastal Sarajevo OM-il jäätantsus 7. koha.
Arkadij Naiditsch

Arkadij Naiditsch (sündinud 25. oktoobril 1985 Riias) on Aserbaidžaani maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2001). 
Naiditsch sai suurmeistriks 15-aastaselt 2001. aastal. Kolm aastat varem sai ta FIDE-lt rahvusvahelise meistri nimetuse. Ta on mänginud Läti ja Saksamaa eest, alates 2015. aastast esindab rahvusvahelistel malevõistlustel Aserbaidžaani.
Ta on abielus 2014. aastast naiste malesuurmeistri Yuliya Shvaygeriga.
Abandoon

Abandoon on omandiõigusest loobumine hüvitise eest või kohustusest vabastamise eest.
Kõige enam on tuntud laeva või lasti omandiõigusest loobumine kogu kindlustussumma väljamaksmise eest. Kõige sagedamini toimub see juhul, kui laev on teadmata kadunud või lootusetult rikutud või hõivatud.
Enamikus mereriikides on abandooni reguleerivatele sätetele eeskujuks Prantsusmaa Code de commerce'i paragrahvid 216, 241, 310, 369−396 ja 431. Abandooni lubatakse hõivamise, laevahuku, karilejooksu, laeva arestimise või muu mereõnnetuse ning kaupade kaotamise või kahjustuse korral kuni kolmveerandi väärtuse ulatuses. Avaldus tuleb esitada kuue kuu jooksul pärast teate saabumist Euroopa ranniku ja Vahemere meresõidu puhul, ühe aasta jooksul Lääne-India kolooniate, Assooride ja Kanaari saarte meresõidu puhul ning kahe aasta jooksul kõigi muude kohtade puhul. Pärast teate saabumist tuleb see kolme päeva jooksul edasi anda kindlustusandjale. Kui laevast pole pikka aega teateid, tuleb abandoonist teatada aasta jooksul pärast viimase teate saamist Euroopa ja Vahemere meresõitude korral ning kahe aasta jooksul kaugemate meresõitude korral.
Runebergi kook

Runebergi kook (soome keeles Runebergintorttu) on mandlite ja rummi või arrakiga maitsestatud silindrikujuline kook. See on tavaliselt kaetud vaarikamoosiga, mis on omakorda ümbritsetud suhkruglasuuri rõngaga. Kook on nime saanud Soome rahvuspoeedi Johan Ludvig Runebergi järgi, kes kuulu järgi armastas kooki süüa hommikusöögiks klaasikese punši kõrvale. Runebergi kooke müüakse Soome poodides alates jaanuarist kuni 5. veebruarini, mil tähistatakse Runebergi päeva. Mõnes Porvoo kohvikus on need saadaval aasta ringi.

Ajalugu

Väidetavalt mõtles Runebergi koogi retsepti välja tema naine Fredrika Runeberg, kes tegi oma mehele nisujahust, leivapurust, küpsisepurust ja mandlitest õunamoosi ning suhkruglasuuriga kaunistatud kooke.
Räägitakse, et Runebergil oli tulnud magusaisu ning ta palunud oma naisel midagi pakkuda, kuid midagi magusat polnud käepärast. Fredrika otsustas küpsetada midagi nendest ainetest, mis tal kodus olid. Fredrika Runebergi 1850. aastatest pärit retseptiraamatus on koogi retsept olemas, kuid arvatavasti on tegemist mugandatud versiooniga Porvoo kondiitri Lars Asteniuse 1840. aastatel loodud koogist.
Anakasiá

Anakasiá (Ανακασιά) on küla Kreekas Tessaalia piirkonnas Magneesia maakonnas Vólose vallas. See oli Iolkósi valla ärikeskus.
Elanike arv on 933.
Anakasiás tegutsevad kool, lütseum, gümnaasium, pangad ja postkontor, külas on ka külaväljak (plateia).
Lyman Gilmore

Lyman Wiswell Gilmore, Jr. (11. juuni 1874 – 18. veebruar 1951) oli ameerika leidur ja lennunduspioneer.
Ta väitis, et tõusis õhku oma aurulennukiga 15. mail 1902. Võimalikud tõendid selle lennu kohta on hävinud. Säilinud on fotod tema lennukist, kuid need ei kujuta lennumasinat lendamas.
Audiogiid

Audiogiid on kaasaskantav seade või rakendus, mis pakub huviväärsuse - näiteks muuseumi - külastajale lisainfot helisalvestise kujul.
Audiogiide pakutakse turistidele tavaliselt suletud ruumides, kuid vahel ka välitingimustes (näiteks Inglismaal Blenheim Palace'i aedades). Need jagavad taustainfot vaadatavate asjade koht. Sageli on audiogiidid saadaval mitmes keeles ning mitmel viisil. Mõnes neist võidakse pakkuda algupärast muusikat ja intervjuusid, mis muudab selle vähem tavapärase giiditeenuse ja rohkem dokumentaalse raadiosaate sarnaseks.
Tavapäraselt laenutatakse audiogiidiseadmeid kohapeal, kuid uuemal ajal on audiogiidid saadaval ka internetist allalaaditavatena või mobiilirakendustena. Mõned audiogiidid on tausta või piletihinna sees, vahel tuleb need aga eraldi osta. Traditsiooniliste audiogiidiseadmetega komplektis on kõrvaklapid, info kuulmiseks tuleb vajutada kindlat marsruuti pidi ühe eksponaadi juurest teise juurde liikudes nuppu või sisestada eksponaadi number. Tänapäeval võib rakendus kasutaja asukoha määrata ise või näiteks mobiiltelefoni kaamera abil.
Henrik Kalmet

Henrik Kalmet (sündinud 19. aprillil 1986) on eesti näitleja.

Elukäik

Ta lõpetas aastal 2005 Tallinna Gustav Adolfi Gümnaasiumi ja 2012. aastal EMTA lavakunstikooli näitlejana. Ta töötas 2012–2017 Tallinna Linnateatris.
Ta juhtis koos vend Karl-Andreas Kalmetiga telesaadet "Eesti otsib superstaari" 5. hooajal.

Isiklikku

Tema vanemad on Gita ja Madis Kalmet ning vend on Karl-Andreas Kalmet.
Čerepova

Čerepova (vene keeles Черепово) on Läti linna Daugavpilsi osa. Asub Jaunbūvest ida pool (neid eraldab Daugavpils-Polotski raudteeliin) ja Ruģeļist läänes.
Čerepova tekkis tööstuspiirkonnana 19. sajandi lõpus. Linnaosas on naftabaas, betoonitehas. Linnaosas on viis paneelelamut, suurem osa elumajadest on aga individuaalelamud.
Gruberi kosmoloogiaauhind

Gruberi kosmoloogiaauhind on Peter ja Patricia Gruberi sihtasutuse poolt välja antav Gruberi auhind kosmoloogia valdkonnas.
Gruberi sihtasutuse kosmoloogiauhinnaga autasustatakse juhtivaid kosmolooge, astronoome, astrofüüsikuid või teadusfilosoofe teoreetiliste, analüütiliste või kontseptuaalsete avastuste eest, mis viivad fundamentaalsete saavutusteni nendes valdkondades.
2000. aastal asutatud Gruberi kosmoloogiauahinnaga kaasneb 500 000-dollariline auhinnaraha. Alates 2001. aastast kaasrahastab kosmoloogiaauhinda Rahvusvaheline Astronoomialiit. Lisaks rahalisele preemiale saab iga laureaat kuldse nimelise laureaadimedali ja tunnustusteksti.
Kizili

Kizili (udmurdi keeles Кизили, "Täheke") on Udmurtias Iževskis ilmuv udmurdikeelne lasteajakiri.
Ajakiri alustas ilmumist 1986. aastal ja ilmumissagedus on üks kord kuus.
Ajakirja tiraaž on 1800 eksemplari.
Bakari Koné

Bakari Koné (sündinud 17. septembril 1981 Abidjanis) on Elevandiluuranniku jalgpallikoondise endine äärepoolkaitsja.
Elevandiluuranniku rahvuskoondises debüteeris Koné 5. septembril 2004 Sudaani vastu. Ta mängis koondises aastatel 2003–2010 kokku 42 korda ja lõi 9 väravat.
2006. aasta maailmameistrivõistlustel Saksamaal lõi Koné värava alagrupi teises mängus Hollandi vastu. Elevandiluurannik kaotas mängu 1:2.

Isiklikku

Bakary Koné on 163 cm pikk.
DNA sekveneerimine

DNA sekveneerimine ehk järjendamine on DNA molekuli primaarstruktuuri nukleotiidse järjestuse määramine.
Et DNA järjestus sisaldab informatsiooni organismide ehituse kohta, on DNA järjestuse teadmine oluline nii alusteadustes kui ka rakendusteadustes.

Ajalugu

Esimese DNA sekveneerimismeetodiga tuli välja Ray Wu 1970. aastal, kes järjendas osa lambda faagi genoomist. Esimene täisgenoomi sekvents avaldati 1977. aastal, kui Frederick Sangeri töögrupil õnnestus sekveneerida bakterofaagi ΦX174 genoom. Sealt alates on sekveneeritud paljude organismide täisgenoomid ning tuntuimaks sellealaseks saavutuseks on Inimese Genoomi Projekt.
Sangeri ja tema kaastööliste arendatud ahela terminatsiooni meetod (inglise keeles chain termination method), mis sai tuntuks kui Sangeri meetod, paistis silma oma lihtsuse ja usaldusväärsuse poolest. See ensümaatiline meetod automatiseeriti peagi ning sellest kujunes põhiline esimese põlvkonna sekveneerimismeetod. Samaaegselt tulid oma taktikaga välja ameeriklased Allan Maxam ja Walter Gilbert, kuid nende mittetäieliku keemilise lagundamise meetod kaotas oma populaarsuse, kuna Sangeri meetodit sai kergemini automatiseerida ja ohtlikke reagente kasutati märgatavalt vähem.
Alates 2000. aastate teisest poolest on toimunud valdkonna eriti kiire areng ning esile on kerkinud teise põlvkonna kõrge läbilaskevõimega meetodid (inglise high-throughput methods, varem next generation sequencing). Näiteks pürosekveneerimine. Enamiku nende tehnoloogiate ühiseks omaduseks on see, et pinnale fikseeritud DNA juppide (inglise template) alusel sünteesitakse komplementaarne vastasahel, mida tehes registreeritakse iga lisatud nukleotiidi korral kiirgus või keemiline signaal. Üleüldiselt iseloomustab sääraseid tehnikaid "sünteesi abil sekveneerimine" (inglise keeles sequencing by synthesis).
Turule on jõudmas ka esimesed kolmanda põlvkonna sekveneerimistehnoloogiad nagu SMRT (single-molecule real-time sequencing).