google/wiki40b huggingface dataset:
Disainiöö

Disainiöö on festival, mille on ellu kutsunud Eesti Disainerite Liit eesmärgiga teha Eesti disain nähtavaks ning aidata üldsusel lahti mõtestada disaini olemust. 
Disainiöö kavasse kuuluvad tavapäraste näituste ja moeetenduste kõrval ka harivad seminarid, loengud ja töötoad. Soov on demonstreerida, kuidas loovust ja disaini saab rakendada parema füüsilise ja sotsiaalse elukeskkonna loomisel. Esimene Disainiöö festival toimus 2006. aastal.

2015

2015. aasta X festival, mis toimus 17.-20. septembrini 2015, kandis pealkirja "Disaini tulevik. Tuleviku disain". Festivali üheks peakülaliseks oli Creative Cities kontseptsiooni autor Charles Landry (UK), kes rääkis seminaril tulevikulinna arengutest. Tiit Tammiste tutvustas nutistut ehk asjade internetti, Pekka Sivonen jagas oma unistusi tervise ja heaolu inkubaatori loomisest Soome; Jon Marshall (UK) selgitas, mis tõi nende koostööle Virgin Atlanticuga disainiauhinna; britid eesotsas Daniel Charnyga viisid läbi rahvusvahelise konkursi "Fixperts" asjade ja olukordade parandamiseks ning autasustasid parimat jätkussuutlikkust hindavat projekti. Villeroy-Boch Gustavsbergi disainimaailma viis meid peadisainer Jon Eliason (Rootsi) ning 2016. aasta elustiili trende tutvustas Stefan Nilsson (Rootsi). Puudujääkidest disainijuhtimise hariduses sai teada töötoas, mida juhtis Grow esindaja Freek Wallaard (Holland).

2016

2016. aasta XI festival "Redefining Design" toimub 12.-18. septembrini. Avatud on kõrgetasemelised disaininäitused, etenduskohad, galeriid; professionaalide ja disainikoolide väljapanekud. Toimub rahvusvaheline seminar "Redefining Design", kus sõna saavad uuendusmeelsed disaini eksperdid, kes annavad disaini mõistele uue tähenduse. Festivali traditsioonilisse kavasse kuulub PechaKucha õhtu, disainioksjon, töötoad nii suurtele kui väikestele, välkloengud, filmi- ja moeetendused. Näitustel saab tutvuda Eesti, Austria, Itaalia, Rootsi, Poola, Tšehhi, Slovaki ja Ungari uuema disainiga. 
Tähtsat rolli mängivad mainekad väliskülalised, kes toovad disainiuudiseid mujalt maailmast ning annavad hinnangu kohalikule disaini paremikule. Külalistele korraldatakse disainiekskursioone ja hoolt kantakse ka klubilise tegevuse eest. 2016. aasta on BRUNO tootedisaini- ja Eesti Disainiauhindade aasta. Pidulik auhinnagala toimub 16.septembril koos Eesti Disainikeskuse, ADC*Eesti ja Teenusemajanduse Kojaga. Nominentide näitusega saab tutvuda Viru Keskuses. 
XI Disainiöö peamised toimumispaigad asuvad Kultuurikatlas, Heliose kinos, Arhitektuuri- ja Disainigaleriis.  Linna ilmestavad Lux Matrixi valgusinstallatsioonid.
Onegini stroof

Onegini stroof on stroof, mille võttis kasutusele Aleksandr Puškin värssromaanis "Jevgeni Onegin".
Stroof koosneb 14 kindla riimiskeemiga värsist. Värsimõõt on nelikjamb.
Sealepa mõis

Sealepa mõis (saksa keeles Sealep) oli Nõva mõisa karjamõis Risti kihelkonnas Harjumaal.
Njuuton meetri kohta

Njuuton meetri kohta on SI-süsteemi erinimetusega tuletatud jõu ühiku njuuton  ja pikkuse põhiühiku  jagatis .  Antud kombinatsiooni dimensioon on ja põhiühikutes väljendub see kujul . Seda ühikut kasutatakse juhul, kui soovitakse rõhutada, et tegemist pikkusele mõjuva jõuga.
Näiteks, kui tugevusõpetuses on tegu varda pikkusele mõjuva ühtlase koormusega, märgitakse tema intensiivsust ühikuga . Üldiselt on tugevusõpetuses taoliselt mõjuv jõud varda omakaalust tingitud raskusjõud või tema peale toetuva keha raskusjõud, mis mõlemad mõjuvad varda pikkusel.
Vedru jäikust võib samuti esitada ühikuga , aga kasutatakse ka sama dimensiooniga ühikut .
Samuti saab ühikuga  esitada pindpinevustegurit.
Guglielmo Ferrero

Guglielmo Ferrero (21. juuli 1871 – 3. august 1942) oli itaalia ajaloolane, ajakirjanik, sotsioloog ja romaanikirjanik. Tema peateos on 5-köiteline "Grandezza e decadenza di Roma" ("Rooma suurus ja langus"; 1902–1907).
Vitali Solomin

Vitali Solomin (vene Виталий Мефодьевич Соломин; 12. detsember 1941 Tšita – 27. mai 2002 Moskva) oli Nõukogude Liidu ja Venemaa filmi- ja teatrinäitleja ning operetisolist.
Vitali Solomin mängis Arthur Conan Doyle'i raamatul põhineval vene kultussarjas "Sherlock Holmesi ja doktor Watsoni seiklused". Seal kehastas ta detektiivi Sherlock Holmesi truud paarimeest doktor Watsonit.
Solomin töötas Moskva Väikeses Teatris ning mängis enam kui 40 filmis, näiteks "Nahkhiir" (1979), "Silva" (1981), "Talvised kirsid".
Vitali Solomin suri insuldi tagajärjel 2002. aastal, olles 60-aastane. Ta on maetud Moskva Vagankovo kalmistule.
Tema vanem vend Juri Solomin on Venemaal samuti tuntud ja armastatud näitleja.
Georg Preuss

Elulugu

Õppis aastast 1638 Academia Gustavianas (immatrikuleerus 11. juuli 1638), 1641–45 Uppsala Ülikoolis, 1648–51 Königsbergi Ülikoolis, 1651 Greifswaldi Ülikoolis, hiljem (1658) Wittenbergi Ülikoolis; filosoofiamagister (1645, Uppsala Ülikool), väitekiri "Nucleus psychologiae polemicae", teoloogiadoktor (1658, Wittenbergi Ülikool); usuteaduse professor honorarius (1668). Oli 1655 Academia Gustaviana loogika, matemaatika ja füüsika professor, 1655–62 teoloogiaprofessor.
1656, kui venelased Tartusse tungisid, põgenes koos mitme professoriga sõja jalust Tallinna, kus püüdis õppejõutööd jätkata, täites ajuti ka dekaani ja prorektori kohuseid ning oli aastast 1658 Oleviste koguduse õpetaja, 1662–65 Saaremaa, 1665–74 Liivimaa ning 1674–76 Tartu ja Pärnu kreisi superintendent. Liivimaa superintendendina oli prokantsleri ülesannetes tegev ülikooli taasavamise ettevalmistustes.
Teoloogina oli mõjutatud sünkretismist, mis taotles katoliikluse ja luterluse lepitamist.
Cəmilə Novruzova

Cəmilə Həsən qızı Novruzova (vene keeles Джамиля Гасан кызы Новрузова; 9. juuli 1930, Nahhitševani linn, Nahhitševani ANSV, Aserbaidžaani NSV - 24. mai 2011, Bakuu) oli aserbaidžaani kunstiteadlane.
1977. aastal kaitses Novruzova Aserbaidžaani Riiklikus Ülikoolis doktorikraadi kunstiteaduses. 1954–1988 õpetas ta kunstiülikoolis. Ta kirjutas teadusartikleid Aserbaidžaani skulptuurikoolkonna sünnist ja arengust. Kokku avaldas ta 177 artiklit ja 10 monograafiat ning juhendas 28 teaduste kandidaati.
Jaan Vares (arst)

Jaan Vares (21. jaanuar 1889 Viljandimaa Aidu vald – 
20. oktoober 1967 Ameerika Ühendriigid Wilmington) oli Eesti arst ja Viljandi linnapea.
Lõpetas 1907 Viljandi Linnakooli. Õppis aastatel 1910-1917 Moskva Ülikooli arstiteadustkonnas, mille lõpetas arsti kutsega. 
Töötas alates 1918 Viljandis arstina, oli samast aastast ka linnavolikogu liige ning aastatel 1936-1939 ka volikogu juhataja. Oli aastatel 1924-1927 Viljandi linnapea. Juhatas Vabadussõja ajal Viljandi Ühistöö haiglat. Oli 1920-1941 Viljandi Eesti Punase Risti Komitee juhataja ning 1928-1941 kultuuriseltsi Koit esimees. Oli ka Noorkotkaste Maleva juhatuses vanema abi, Kaitseliidu malevaülem ja sanitaarpealik, Viljandi Haridusseltsi Tütarlaste Gümnaasiumi juhatuse liige, Vabatahtliku Tuletõrjeühingu arst, kindlustusseltsi „Eesti“ nõukogu liige ning Viljandi Majaomanikkude Ühispanga nõukogu esimees.
Põgenes Nõukogude okupatsiooni eest 1944. aastal koos perega Saksamaale, kust emigreerus 1949 Kanadasse. Kolis pensionieas Ameerika Ühendriikidesse ning suri 20.10.1967 Wilmingtonis.
Eelkommunikatsioon

Eelkommunikatsion on keskpanga kasutatav instrument rahapoliitika mõjususe suurendamiseks, et kujundada avalikkuse ootusi tulevaste sammude osas (sh. tulevased intressimäärad, avaturuoperatsioonide mahud ning ajastamine jms).
Kommunikatsioon võimalike tulevaste rahapoliitiliste sammude osas on tuntud kui eelkommunikatsioon (ingl. k. forward guidance). Ettevõtted ning majapidamised kasutavad infot keskpanga tulevaste sammude osas oma ootuste kujundamisel. Ootused mõjutavad aga igapäevaseid säästmis- ja tarbimisotsuseid. Eelkommunikatsiooni kasutavad keskpangad näiteks olukorras, mil rahapoliitiliste intresside tase on viidud sedavõrd madalaks, et nende edasine alandamine ei ole enam võimalik. Sellises olukorras võib keskpank avalikkusele lubada, et intressid püsivad madalatel tasemetel veel näiteks aasta aega (kalendripõhine eelkommunikatsioon) või kuni inflatsioon, tööpuudus või mõni muu majandusnäitaja ületab teatud piiri (tingimuslik eelkommunikatsioon).
Nanako Matsushima

Nanako Matsushima (jaapani keeles 松嶋 菜々子 Matsushima Nanako; sündinud 13. oktoobril 1973 Yokohamas Jaapanis) on Jaapani filminäitleja ja modell.

Isiklikku

Ta on abielus Takashi Sorimachiga, kellega tal on kaks tütart.
Čerykaŭ

Ajalugu

Asulat on esimest korda kirjalikult mainitud aastal 1460. Selle varasemad omanikud olid Krzeczewid. Seoses territoriaal-administratiivse reformiga hakkas Čerykaŭ kuuluma Viciebski vojevoodkonda ja Orša maakonda. Aastaks 1578 oli asulast saanud alev, XVII sajandi alguses sai alevist linn. Magdeburgi õigused ja vapi sai aastal 1641.
Aastal 1648 hõivasid linna kasakad, kes kasutasid seda baasina rüüsteretkede sooritamiseks Mscisłaŭ ümbruskonda. Uputuse ajal laastasid linna Moskva väed. Aastal 1678 hakkas linn kuuluma Mstsisłavi vojevoodkonda.
Poola jagamisel läks Čerykaŭ aastal 1772 Venemaa koosseisu, kus hakkas kuuluma Mogiljovi maakonda. Ühtlasi sai linnast alev. Juba järgmisel aastal sai Čerykaŭ linnaõigused aga tagasi. Aastal 1787 olid üle poole linna elanikest juudid. Aastal 1792 ehitati sinna esimene katoliku kirik. Aastal 1781 sai linn uue vapi, aastast 1802 hakkas see aga kuuluma Mogiljovi kubermangu.
XIX sajandil hakkas linna läbima Moskva ja Varssavi vaheline maantee. Samal ajal rajati linna juurde Soži jõele kolm jõesadamat. Sinna rajati ka suhkruvabrik, linnas hakkasid toimuma hobuselaadad. Aastal 1839 oli linnas kaks vabrikut, kus valmistati velvetit, seal oli ka kaks vasevalutöökoda. Lisaks olid seal veel linase riide, potase ja nahatöötlemise ettevõtted.
Jaanuariülestõusu ajal moodustati linnas ülestõusnute väeosa, mis hiljem liitus Horki väeüksusega. Aastal 1865 oli linnas neli juudi palvemaja, lisaks asusid seal ka katoliku ja õigeusu kirikud. Aastast 1913 on teada, et linnas tegutsesid veinivabrik ja saekaater-veski.
Aastal 1924 läks Čerykaŭ Valgevene NSV koosseisu. Aastal 2002 taastati linna ajalooline vapp.
Alutaguse maakond

Alutaguse maakond oli 1920. aastal luua kavatsetud Eesti maakond.
6. septembril 1920 Vabariigi Valitsuse poolt vastuvõetud seadusega Valga ja Alutaguse maakondade asutamise kohta (RT 1920, 145/146, 304) asutati Narva linnast ja tema ümbruskonna valdadest iseseisev Alutaguse maakond.
Tegelikult maakonda ei loodud ja 26. augustil 1921 muudeti seadus ära Alutaguse maakonna asutamise osas.
1939. aastal taotles Narva linnavalitsus uuesti iseseisva maakonna loomist, kuhu oleks kuulunud Virumaa idaosa kuni Illuka ja Voka vallani. Maakonna keskuseks oleks olnud Narva linn, maakonna nimi oleks olnud Alutaguse või Narva. Ida-Virumaa oli oma geograafilise asendi tõttu Virumaast lahutatud olnud, seal asusid oma prefektuur ja Kaitseliidu malev. Rakveres asunud maakonnavalitsus oli kauge ja raskesti kättesaadav. Narva tagant maakonnalinna sõitmine võttis iga kord aega kolm ööpäeva. 
Ajutise valitsemise korra § 12-a põhjal vabariigi valitsuse poolt 6. septembril 1920 a. vastuvõetud

Seadus Valga ja Alutaguse maakondade asutamise kohta

RT 1920, 145/146, 304.
§ 1. Asutatakse Valga ja Narva linnadest ja nende ümbruskonna valdadest iseseisvad Valga ja Alutaguse maakonnad.
§ 2. Asutatavate maakondade lähemad piirid määrab kindlaks vabariigi valitsus.
Peaminister: J. Tõnisson.
Siseminister: Einbund.
V. v. asjade valitseja: K. Terras.
Arvo Krikmann

Arvo Krikmann (21. juuli 1939 Pudivere, Väike-Maarja kihelkond, Virumaa – 27. veebruar 2017 Tartu) oli eesti folklorist, Tartu Ülikooli erakorraline professor ja Eesti Kirjandusmuuseumi folkloristika osakonna vanemteadur, Eesti Teaduste Akadeemia liige.
1957. aastal lõpetas ta Väike-Maarja Keskkooli ja 1962. aastal Tartu Riikliku Ülikooli. 1975. aastal pälvis ta kandidaadikraadi ja 1998. aastal kaitses Tartu Ülikooli eesti ja võrdleva rahvaluule õppetooli juures doktoritöö "Sissevaateid folkloori lühivormidesse".
Peedu Kass (laevakapten)

Peedu Kass (sündinud 3. augustil 1939 Narvas) on Eesti kaugsõidukapten ja merendustegelane.
1973 lõpetas ta Tallinna Kalatööstusliku Merekooli laevajuhtimise osakonna kaugsõidutüürimehe diplomiga. 1978 sai ta kaugsõidukapteni diplomi.
Aastast 2001 on ta jäämurdja Tarmo kapten.
Ta on Merekeele Nõukoja esimees.
Genova ülikool

Genova ülikool (itaalia keeles Università degli Studi di Genova) on ülikool Itaalias Genovas.
Ülikool asutati 1471.
Ülikoolis õpib üle 36 000 üliõpilase (2009).
Kaarel Eelma

Elukäik

Kaarel Eelma sündis kunstnike Herald Eelma ja Marju Mutsu pojana Tallinnas. Õppis aastail 1992–1995 Tallinna Pedagoogikaülikoolis joonestamist ja kunstiõpetust ning 1995–1999 Eesti Kunstiakadeemias maali.

Looming

Maalikunstnikuna alustanud, kuid aastatega järjest enam end läbi mahuliste objektide teostanud kunstnik kirjeldab oma loomingus elamise absurdust, kujutades asjade nihestatud seisu ruumis. Eelma installatsioonid on napid ja teravmeelsed, lakooniliste kujundite kaudu esitab ta päevakajalisi teemasid viisil, kus need muutuvad omamoodi universaalideks.
Arnold von Vietinghoff

Arnold von Vietinghoff (ka Vietinghof, Vitinghove, surnud 11. juulil 1364) oli Liivi ordu maameister aastatel 1360–1364.
Vietinghoff pärines Vestfaalist Esseni lähedalt Vitinghofi kindlusest. Tema suguvõsa kuulus juba alates 13. sajandist Vestfaali silmapaistvamate hulka. Tema sugulasi tegutses juhtivatel kohtadel ka Saksa ordus ning 15. sajandi algul sai Konrad von Vietinghoffist oma vanema sugulasega sarnaselt Liivi ordu meister.
1342. aastal oli Arnold tõenäoliselt esimene Aluliina komtuur. 1347. aastal on teda märgitud Kuldīga komtuurina, 1348 oli ta samas ametis Tallinnas. Eelmise ordumeistri Goswin von Herike surma järel valiti ta uueks ordumeistriks, kes ta oli kuni oma surmani.
Võhmuta mõis (Harju-Jaani)

Võhmuta mõis (saksa keeles Wechmuth) oli Peningi mõisa kõrvalmõis Harju-Jaani kihelkonnas Harjumaal. Nüüdisajal jääb mõisa ala Harju maakonda Raasiku valda.
Sõnnikukonks

Sõnnikukonks (ka: sitakikk, sõnnikukook) oli algselt puuvars, mille otsa oli jäetud looduslik kõverus. Hiljem olid sõnnikukonksud puuvarre, raudputke ja -harudega.
Sõnnikukonksu kasutati vankrilt sõnniku maha tõmbamiseks.
Elbigenalp

Geograafia

Elbigenalp asub umbes Lechi oru keskpaigas.
Taujėnai mõis

Taujėnai mõis (leedu Taujėnų dvaras) on endine mõis Leedus Ukmergė rajoonis Taujėnai vallas Taujėnais.
Mõisa mainiti esimest korda aastal 1595. Mõis on kuulunud Ploniauskitele, Nanhardidele ja Massalskitele. Seejärel oli omanikuks Bonifacy Teofil Pac, kellelt see läks Eperyeszade valdusesse. Seejärel sai selle omanikuks Michał Kazimierz Radziwill Rybeńko tütrega abiellunud Benedykt Moriconi. Tema lasi ka rajada mõisa klassitsistliku peahoone ja selle jurude rajada inglise pargi, mis oli esimene sellelaadiline park Leedus. Hiljem kuulus mõis Radziwillidele, selle viimaseks omanikuks oli Konstantinas Radvila.
Peahoone kavandas Pietro de Rossi, hoone valmis aastal 1802. Aastal 1812 ööbis seal sõjaväeosi külastav Aleksander I. Nõukogude ajal asus häärberis kohaliku sovhoosi kontor. Tänapäeval on selle omanikuks UAB „Taujėnų dvaras“, seal asuvad hotell ja restoran.
Lisaks peahoonele on säilinud veel mitmed mõisa kõrvalhooned - kontorihoone, teenijate ja aedniku maja, laut-laohoone, laut, varjend-kelder, tunnelina kujundatud varjend-kelder, sepikoda ning kabeli ja ühe teenijate maja varemed. Lisaks on osaliselt säilinud ka mõisa park.
Eesti teaduse tippkeskused

Eesti teaduse tippkeskused (inglise Centres of Excellence in Research) on Haridus- ja Teadusministeeriumi otsustega moodustatud uurimiskeskused (konsortsiumid), mis koosnevad rahvusvaheliselt kõrge tasemega uurimisrühmadest, mis töötavad ühise juhtimise all ja omavad selgelt määratletud ühiseid eesmärke.
Gray kood

Nimetus

Bell Labsi teadur Frank Gray kasutas selle kohta kõigepealt terminit "peegeldatud kahendkood" oma patenditaotluses 1947. aastal. 
Hiljem nimetasid teised selle koodi kasutajad koodi ümber Frank Gray enda järgi. 1953. aasta patendis oli peegeldunud kahendkoodi tähenduses kasutatud ka nimetusi "minimaalne vea kood" ja "tsükliline permutatsiooni kood". 1954. aasta patendis oli seda nimetatud "Belli telefoni Gray koodiks".
Randolphi maakond (Arkansas)

Ajalugu

Maakond moodustati 1835. aastal.
Hilja Jalviste

Hilja Jalviste (neiuna Hilja Piiper; 1. jaanuar 1918 Tallinn – 3. aprill 2015) oli eesti günekoloog, Tartu Ülikooli õppejõud.
Ta omandas alghariduse Eesti Noorsoo Kasvatuse Seltsi Tütarlaste Gümnaasiumis ja lõpetas aastal 1935 Tartu Tütarlaste Gümnaasiumi. Samal sügisel astus ta Tartu Ülikooli arstiteaduskonda, mille lõpetas aastal 1942 arsti astme väärilisena. Kuna Nõukogude korra ajal loeti Saksa okupatsiooniaegne diplom kehtetuks, tuli tal aastal 1945 diplom vahetada ja lõpetamist loetakse sellest aastast. Akadeemiliselt kuulus ta korporatsiooni Filiae Patriae.
Aastatel 1942–1943 töötas ta Nõo-Ropka jaoskonnaarstina. Aastal 1943 asus ta arstina tööle Tartu Ülikooli naistekliinikus. Aastast 1945 sai temast sünnitusabi ja günekoloogia kateedri assistent; selle töö juures valmis tal kandidaadi väitekiri teemal "Vereseerumivalkude nihetest rasedal seoses dieediga, eriti rasedustoksikoosi puhul", mille ta kaitses aastal 1958, saades meditsiinikandidaadi kraadi. Aastal 1973 anti talle sünnitusabi ja günekoloogia kateedri dotsendi kutse. Aastal 1986 jäi ta pensionile.

Isiklikku

Ta oli aastast 1956 abielus farmatseudi ja Eesti Põllumajanduse Akadeemia keemiakateedri dotsendi Heiti Jalvistega (1915–2005). Tema isa Johannes Piiper oli eesti zooloog, looduskirjanik ja Tartu Ülikooli professor, ema Elviine Mathilde Piiper oli bioloog, vend Johannes Piiper oli füsioloog, Eesti Teaduste Akadeemia välisliige.
Ilo Käbin

Ilo Käbin (18. veebruar 1921 Narva – 3. september 2003 Stockholm) oli eesti kirurg, arstiteadlane ja kultuuriloolane.
Ilo Käbin oli Eesti kaitseväes allohvitser-velsker ja teenis 1943. aastal Saksa sõjaväes. 1944. aastal töötas ta Soome sõjaväe peastaabis ja ravis välismaa vabatahtlikke Helsingis; hiljem oli aga Lõuna-Karjalas rindearst. Augustis pöördus ta tagasi Eestisse, kust tal õnnestus Rootsi põgeneda.
Ilo Käbin lõpetas 1950. aastal Uppsala Ülikooli arstiteaduskonna, töötas seejärel kirurgina ja tegeles erapraksisega. 1986. aastal kaitses ta Lundi Ülikoolis doktorikraadi Eesti arstiteaduse ajaloo teemal.
Ilo Käbin on kirjutanud palju artikleid ja raamatuid Eesti kultuuriloost ja meditsiiniajaloost. Ta oli ka väga suur kartograafiahuviline. Paljud oma kultuuriloolised ja kartograafilised materjalid annetas ta Eesti muuseumidele.
Harju-Risti õigeusu kirik

Harju-Risti õigeusu kirik oli õigeusu kirik Harju maakonnas Harju-Risti asulas. Kirikut kasutas Harju-Risti õigeusu kogudus.
Kirik ehitati 1892. aastal.
Hävinud kirikust umbes 100 m kaugusel asub Harju-Risti õigeusu kalmistu.
Eesti Põllumajandusülikooli mullateaduse ja agrokeemia instituut

Eesti Põllumajandusülikooli mullateaduse ja agrokeemia instituut oli üks Eesti Põllumajandusülikooli agronoomiateaduskonna koosseisu kuulunud allüksus.
Instituut tegutses aastatel 1994–2005.
2005. aastal moodustati Eesti Põllumajandusülikooli restruktureerimise Eesti Maaülikooliks käigus Eesti Maaülikooli põllumajandus- ja keskkonnainstituut, mille üks osakond hakkas tegelema mullateaduse ja agrokeemiaga ( Mullateaduse ja agrokeemia osakond).
Instituudis on õppejõuna töötanud Loit Reintam (sai 1999. aastal akadeemikuks), Raimo Kõlli (professor 1991), Paul Kuldkepp (professor 1995), Hugo Roostalu (professor 1996) ja teised.
Instituuti juhatas aastatel 1994–2004 Raimo Kõlli.
Waldorf Astoria Amsterdam

Waldorf Astoria Amsterdam on viietärnihotell Hollandi pealinnas Amsterdamis. 
Hotell on osa Hilton Worldwide'ist. Waldorf Astoria Amsterdamis on 93 tuba. Hotelli omab ja opereerib Hilton Worldwide.
Waldorf Astoria Amsterdam avati 1. mail 2014. Hotell on 25. Waldorf Astoria Hotel & Resortsi hotell.
15min

15min (leedukeelse täisnimega Penkiolika minučių) on Leedu üks suurimaid uudisteportaale. Portaali omanik on Eesti Meedia. Portaali külastab iga kuu üle miljoni eri kasutaja. Portaali eesotsas on Tomas Balžekas.
2005 asutati ettevõte, mis jagas tasuta päevalehti Vilniuses, Kaunases ja Klaipedas, samuti ühistranspordibussides, tänavatel ja kohvikutes. Alates 2011 jagati nädalalehti ja seda tehti seitsmes Leedu linnas. 2013 ajaleht suleti ja ettevõte keskendus vaid veebikeskkonnale.
Gustav Reinhold Nyländer

Gustav Reinhold Nyländer (umbes 1775 Tallinn – 23. mai 1825 Kissy, Sierra Leone) oli misjonär ja keeleteadlane, eesti afrikanistika rajaja.

Elulugu

Gustav Reinhold Nyländer oli rootsi-soome päritolu, ema poolt tõenäoliselt eestlane.
Aastatel 1803–1805 õppis ta Berliinis misjoniseminaris (nn Jänicke koolis). 1805 asus ta Inglismaal Kirikumisjoniühingu teenistusse, 1806 lähetati ta misjonitööle Aafrikasse. Elas ja töötas kuni surmani Sierra Leones, sh 1812–1818 bulomite ja 1818–1825 temnede asualal. Rajas Sierra Leones esimese regulaarselt tegutseva kooli.

Teadustöö

Nyländeri bulomi keele uurimused olid teedrajava tähtsusega. Ta töötas ladina kirja alusel välja bulomi keele tähestiku, koostas selle keele grammatika ja õigekirjaõpiku (1814), bulomi-inglise ja inglise-bulomi sõnaraamatu ning bulomikeelse usutekstide lugemiku. Tema Matteuse evangeeliumi bulomikeelne tõlge oli esimesi Piibli tõlkeid Aafrika põlisasukate keelde. Nyländer kogus ka sealset rahvaluulet ja etnograafilist ainestikku.
Punk T

Punk T oli Eesti punkansambel.
Ansambel asutati 1979 Tallinnas Sikupillis.
Aloja raudteejaam

Aloja raudteejaam oli raudteejaam Tallinna–Pärnu–Riia raudteel Alojas. Jaam asus Riia raudteejaamast 114,3 km kaugusel.
Jaam rajati aastal 1936. Praegune jaamahoone valmis pärast sõda aastal 1956. Reisirongiliiklus Aloja jaamani toimis kuni aastani 1997. Aastatel 2005–2006 võeti metallivaraste rüüstatud raudtee kuni Skulteni üles. Jaama likvideerimisel kuulusid sealsete ehitiste hulka jaamahoone, kaks aita, platvormid, veepaak, käimla ja kaev. Jaamas oli 11 pööret ja 24 foori. Jaamahoone on tänapäeval kasutusel elumajana.
Conway

Conway on laid Korallimeres.
Conway geograafilised koordinaadid on 21° 44′ 18″ S, 174° 38′ 24″ E
Pindala on 2 ha. Laid on madal, kõrgus umbes 2 m. Kuulub Fidžile.
Laukna

Kultuurilugu

Külas asub ohvrikivi ja Hiiekivi. 
Lauknal on filmitud 2 filmi: "Baskerville'ide koer" (Lenfilm, 1981) ja "Puud olid..." (1985).
Karinu lubjakivimaardla

Karinu lubjakivimaardla on üleriigilise tähtsusega lubjakivimaardla, mis asub Järva maakonnas Järva vallas. Maardla pindala on 130 ha.
Tootsa kihi paksus on keskmiselt 3 – 4,4 m ja geoloogiliselt on see Siluri ladestu Juuru lademe lubjakivi. Maardla katendi paksus on kuni 6 m.
Maardla lubjakivi saab kasutada nt lubja ja killustiku valmistamiseks.
Maardlast on Eestis ka kaevandatud (nt 2002)
James Clerk Maxwell

Tunnustused

James Clerk Maxwell valiti 1875. aastal Ameerika Filosoofiaseltsi välisliikmeks.
Hüdrotsüklon

Hüdrotsüklon on tsüklon vedelsegude jaoks.
Hüdrotsükloni abil eraldatakse suspensioonist tahke aine osakesed või liigitatakse need tiheduse või suuruse järgi  või lahutatakse emulsioon, näiteks õli ja vee segu.
Tahke aine osakesi sisaldava vedeliku puhul arvestab hüdrotsüklon osakeste tsentripetaaljõu ja vedelikutakistuse suhet, mis on suurema tihedusega või jämedate osakeste puhul suurem ning väiksema tihedusega või peenemate osakeste puhul väiksem. Emulsioonide puhul arvestatakse vedelike tihedust.
Hüdrotsüklonil on tavaliselt ülal silindriline osa, kuhu vedelikku külje pealt sisse pannakse, ja all kooniline osa.
Hüdrotsükloneid kasutatakse veepuhastuses, maavarade rikastamisel ning keemia- ja ehitusmaterjalitööstuses.