google/wiki40b huggingface dataset:
Ines Jaagus

Ines Jaagus (neiuna Ines Oit; 11. jaanuar 1921 – 12. august 2015) oli eesti arhitekt.
Ta lõpetas aastal 1940 Elfriede Lenderi Eragümnaasiumi ja aastal 1942 Tallinna Pedagoogiumi. Aastatel 1942–1943 töötas ta Kernu algkoolis õpetajana. Aastatel 1943–1944 õppis ta Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonnas. Aastal 1950 lõpetas ta Tallinna Polütehnilise Instituudi arhitektuuriosakonna.
Ta töötas aastatel 1950–1981 Tartus, alguses linna peaarhitekti projekteerimis-geodeetilises büroos (Arnold Matteuse käe all), seejärel arhitektina ja peaarhitektina Eesti Projekti Tartu osakonnas. Ta oli aastast 1958 Eesti Arhitektide Liidu liige.

Isiklikku

Tema vennad olid helilooja Arne Oit ja tehnikateadlane Edgar Oit.
Valss

Valss (saksa k Walzer, inglise k waltz) on 3/4 taktimõõdus seltskonnatants.

Ajalugu

Valss on arenenud 18. sajandi teisel poolel Saksamaal ja Austrias niinimetatud Saksa tantsust (Deutscher Tanz) ja ländlerist. Alguses oli valss aeglane tants, kuid 19. sajandi esimesel poolel arendasid Viini heliloojad (Joseph Lanner, Johann Strauss) välja kiirema tempoga tsüklilise Viini valsi, mis võitis erilise populaarsuse ja levis 19. sajandi jooksul kõikjale Euroopasse. Kõige ilusamad Viini valsid ongi pärit juba Straussi aegadest, näiteks "Ilusal sinisel Doonaul".
Selle tantsu tantsimise stiil on siiski aja jooksul palju muutunud ja Inglismaalgi veel kohandatud – praegu loetakse põhiliseks standardtantsude kodumaaks ikkagi Inglismaad.
Eestlastelgi on oma labajalavalss, mis erineb suuresti võistlustel tantsitavast graatsilisest üle põranda liuglemisest.
Stiliseeritult on valssi rohkesti viljeldud kammer-, sümfoonilises ja lavamuusikas. Valsi uuemad teisendid on Inglise valss (aeglane valss) ja boston.

Valss võistlustantsuna

Tantsuvõistlustel tantsitakse kahte valssi – aeglast ja Viini valssi. Aeglane valss, mida kutsutakse ka inglise valsiks, on poole aeglasem kui Viini valss, tempoks on 30 takti minutis. Viini valsi tempo on 60 takti minutis. Aeglast valssi õpetatakse Eestis tavaliselt juba esimeste tantsude seas, sest kuna tempo on aeglane, on neid samme lihtne õppida. Mõned tantsuõpetajad peavad seda tantsu ka standardtantsude aluseks, mõned arvavad, et aluseks on siiski aeglane fokstrott, mida Eestis standardtantsudest alles viimasena õpetatakse. Viini valssi õpivad ka juba algajad tantsijad, kuid kuna see on kiire tants ning nõuab paari head koospüsimist, on seda vahel raske omandada. Võistlustel on tantsudel oma järjekord, mis võib samuti olla erinevates maades erinev. Eestis tantsitaksegi kõigepealt aeglast valssi, Viini valss on standardtantsude järjestuses kolmas.
Inglismaa jalgpallikoondis

Ajalugu

Jalgpalli sünnimaa koondis pidas oma esimese maavõistluse 1872. aastal Šotimaaga (0:0) ja liitus 1905. aastal FIFA-ga. Inglismaa amatööride esindus võitis 1908 ja 1912 olümpiaturniiri, kuid kolmest esimesest MM-ist otsustasid inglased eemale jääda.
Kaasa löödi alles 1950. aasta MM-il Brasiilias, kuid avaetteastest pole inglastel midagi head meenutada, sest kaotati USA-le 0:1. Kolm aastat hiljem tabas inglasi uus löök, kui oma pühapaigas Wembleyl jäädi alla Ungarile 3:6. Inglismaa koondisele oli see kodus esimene kaotus mittebriti meeskonnale.
Inglise jalgpalli tähetund oli 1966, mil oma kodus peetud MM-il tuli Alf Ramsey juhendatud koondis eesotsas vendade Charltonite, Bobby Moore'i, Gordon Banksi ja Geoff Hurstiga võitjaks. EM-il osalesid inglased esimest korda alles 1968. aastal ning said Itaalias pronksi. Poolfinaalis kaotati Jugoslaaviale, kuid medalimängus alistati NSV Liit.
1970. aasta MM-il oli Inglismaal paljude arvates kõigi aegade parim meeskond, kuid dramaatilises veerandfinaalis jäädi 2:3 alla Saksamaale. Järgmise kahe MM-i finaalturniirile inglased ei pääsenud, 1982 jõuti vahegruppi, kus mängiti 0:0 nii Hispaania kui Saksamaa LV-ga ning poolfinaali ei pääsetud. 1986. aasta MM-il Mehhikos oli Gary Lineker turniiri edukaim väravalööja kuue tabamusega, kuid veerandfinaalis tuli mängu Diego Maradona 'jumala käsi' ning nelja hulka inglased ei jõudnud. Neli aastat hiljem Bobby Robsoni juhendamisel see õnnestus, kuid tee finaali lõpetas penaltikaotus vanale vaenlasele Saksamaale.
EM-idel on vedanud Inglismaal järjepidevalt viltu – nii 1980, 1988 kui 1992 alagrupiga kogu turniir neile ka lõppes. 1996 oldi ise võõrustajad ning sedakorda mängiti end Wembleyl poolfinaali. Siis aga kordus vana ja tuttav stsenaarium – penaltiseerias jäädi alla sakslastele.
1998. aasta MM-il katkestas Glenn Hoddle'i juhendatud Inglismaa koondise medalipüüdlused veerandfinaalis Argentina, loomulikult jällegi 11 m karistuslöökidega.
Euro 2000 finaalturniiril juhtis inglaste vägesid Kevin Keegan, kuid 1:0 võit alavormis olnud Saksamaa üle seekord alagrupist edasi ei viinud. 2002. aasta MM-iks pani Inglismaa koondise kokku rootslane Sven-Göran Eriksson, kuid temalgi ei õnnestunud britte veerandfinaalist kaugemale viia – sedakorda oli inglaste kojusaatjaks hilisem maailmameister Brasiilia.
Euro 2004 kordus ajalugu, kuna jällegi ei jõutud kaugemale kui veerandfinaali, kus kohtuti Portugaliga ning mängiti normaalajal viiki 2:2. Penalti löökidega jäädi aga jänni ja kaotati 5:6.
Tiliseb, tiliseb aisakell

"Tiliseb, tiliseb aisakell" on eesti jõululaul, mille kirjutas Leo Virkhaus Julius Oengo (J. Oro) sõnadele 1934. aastal. 
Väidetavalt on laul tuntud vähemalt 70 riigis ning seal lauldud ja trükitudki algul traditsionaalina (autorit märkimata).
Spikker

Spikker (slängis puks)on kirjalik abivahend töö kergendamiseks, milles on informatsioon lühidalt välja toodud. Spikker võib olla ka lühendatud kasutusjuhend. Õppeasutustes on spikrite kasutamine üldiselt keelatud, kuid osades õppeainetes võib see vahel olla lubatud.
Spikril on 21. sajandi alguses ka uuem avaliku abivahendi tähendus, näiteks arvuti või teleri kuvaril kiirkasutusjuhend.
Ivo Soidra

Ivo-Aat Soidra ( 6. oktoober 1931 Tartu – 6. august 2006)
Soidra oli kauaaegne Tallinna Polütehnilise Instituudi õppejõud ja dotsent. Ta töötas aastatel 1967-1971 Nõukogude Liidu suursaatkonnas Londonis 2. sekretärina.
Ivo-Aat Soidra on Agu Soidra poeg.
Ta suri 6. augustil 2006 ja ta maeti 10. augustil 2006 Rahumäe kalmistule.
Hüsterees

Hüsterees (kreeka k hysteresis hilinemine) on süsteemi või keha omadus, mis aeglustab süsteemi muutumist või takistab selle ennistumist esialgsesse olekusse. Sel juhul ei sõltu süsteemi väljundsuurus (keha olek) mitte ainult sisendsuurusest, vaid ka selle eelnenud olekust.
Niisugust nähtuse graafiliseks kujutiseks on hüstereesisilmus, näiteks ferromagneetikutel.
Leena Lehtolainen

Elulugu

Leena Lehtolainen sündis 1964. aastal Vesanto vallas. Hariduse omandas neiu Helsingi Ülikoolis. Lehtolainen avaldas oma esimese romaani juba 12-aastaselt. "Ensimmäinen murhani" (1993) on esimene kriminaalromaan, mille peategelane on komissar Kallio. 
Aastatel 1988–1990 tegutses Lehtolainen Tapiola koori kuraatorina ja 1990–1991 Helsingi Ülikoolis kodumaise kirjanduse lektorina.

Estica

2008. aasta septembris viibis Leena Lehtolainen Soome Instituudi kutsel Eestis. Tartu Ülikoolis esitas kirjanik tõlkijaile loengu teemal "Lehtolainen ja Mäki, soome krimikirjanduse feminist ja šovinist?".
Karl Siitan

Karl Siitan (29. aprill 1894 Saulepi vald, Läänemaa – 14. september 1969 Tallinn) oli Eesti autosportlane.
Ta osales Monte Carlo tähesõidus ja sai 1937. ja 1938. aastal Eesti meeskonnas tähesõidu auhinna (Balti karikas).
Suur-Ameerika tänav

Suur-Ameerika tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Tõnismäe, Uue Maailma ja Kassisaba asumis. 
Tänav algab Pärnu maanteelt, ristub Toom-Kuninga, Koidu ja Endla tänavaga ning lõpeb Luise tänaval. Suur-Ameerika tänav on ligukaudu 850 meetri pikkune.

Ajalugu

Tänav sai 1877. aastal nime 18. ja 19. sajandil Suur-Ameerika tänava ja Pärnu maantee nurgal asunud võõrastemaja-kõrtsi America (Ameerika) järgi. Saksakeelne nimekuju oli Grosse Amerikastrasse ja venekeelne Большая Американская улица. On esinenud ka nimekuju Ameerika tänav.
27. juuni 1950 anti tänavale nimeks Komsomoli tänav. Oma ajaloolise nime sai tänav tagasi 18. oktoobril 1991.
9. märtsil 1944 toimunud Tallinna pommitamise tagajärjel hävis suur osa Suur-Ameerika tänava omaaegsest hoonestusest.
2015 suvel sai Suur-Ameerikast esimene tänav Tallinnas, kuhu on paigaldatud valgusfoor, kus on võimalik tuli puldist roheliseks muuta ehk liiklus vajadusel seisata, ning need puldid on antud üksnes kiirabi sõidukitesse. Foor asub Suur-Ameerika ja Toom-Kuninga ristil.
Le Youth

2013 – praeguseni : Cool EP

Wes pälvis internetis tähelepanu, kui ta avaldas Soundcloudis laulu "Cool", mida kuulati ühe nädala jooksul 200 000 korda. See laul sisaldab fragmente Cassie Ventura loost "Me & U". Plaadifirma Ultra Records võttis Le Youthiga ühendust ja andis laulu "Cool" singlina välja. Muusikavideo režissöör oli Renata Raksha ning video ilmus 9. aprill 2013. Samanimeline "Cool EP" ilmus 2013. aasta 2. juulil. 22. juulil kuulutas BBC Radio 1 "Cool EP" nädala plaadiks.
Ondřej Palát

Ondřej Palát (sündinud 28. märtsil 1991 Frýdek-Místekis) on Tšehhi jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Tampa Bay Lightning vasakul äärel. Ta on klubi meeskonna asekapten.
2011. aastal valiti ta NHL-i draft '​is Lightningu poolt 208. valikuna. Enne seda oli ta mänginud Quebec Major Junior Hockey League'i klubis Drummondville Voltigeurs.
2011. aasta oktoobris sõlmis Lightning Palatiga kolmeaastase lepingu. Hooajal 2011–12 mängis ta American Hockey League'i (AHL) klubis Norfolk Admirals, kellega tuli samal hooaja liiga võitjaks. Suurema osa järgmisest hooajast mängis ta AHL-i klubis Syracuse Crunch, kuid sai samal hooajal Lightningu meeskonnas kirja NHL-is 14 mängu ja kaks väravat. Alates hooajast 2013–14 on Palat kuulunud regulaarselt Lightningu meeskonda. Hooajal 2013–14 viskas ta liigas 23 väravat ja kogus 59 punkti ning valiti samal hooajal liiga uustulnukate sümboolsesse koosseisu (All-Rookie Team).
Ta on kuulunud Tšehhi jäähokikoondisse 2014. aasta taliolümpiamängudel ja 2019. aasta maailmameistrivõistlustel.
Jana

Ajalugu

Jana jõe org on esimene teadaolev inimasustusega koht Arktikas. Jõe deltast on leitud 30 tuhat aastat vana asustuse jälgi (ajast 12 tuhat aastat enne viimase jääaja maksimaalse jäätumise aega).
Jääajal oli igilume all ainult Verhojanski ahelik, kuid suuremas osas valglast igijääd ei moodustunudki, sest seal oli selleks liiga kuiv.
1892–1894 korraldas parun Eduard von Toll Alexander von Bunge Venemaa Keiserliku Teaduste Akadeemia ekspeditsiooni koosseisus Jana jõe (ja teistegi Põhja-Jäämerre suubuvate jõgede) geoloogilisi uuringuid. 1 aasta ja 2 päeva pikkuse ekspeditsiooni jooksul läbiti 25 tuhat kilomeetrit, sellest 4200 km mööda jõgesid.
Pimedate Infoühing Helikiri

Pimedate Infoühing Helikiri on 1986. aastal asutatud Eesti ühing (aastast 1997 mittetulundusühing), mis tegeleb vaegnägijate (sh pimedate) temaatikaga.
Ühingu tegevus algas üheaegselt Võrus ilmunud esimese heliajakirja Tamula ilmumisega 1. aprillil 1986.
1990. aastal andis ühing välja esimese heliraamatu "Uus Testament".
1992. aastal moodustati ühingu juurde Heliraamatute Kirjastusfond "Helikiri".
Ühingu järgi on nende eesmärgid järgmised: "pimedate ja nõrgaltnägitate kultuuriline ja vaimne intergatsioon ühiskonda heliinformatsiooni teel; heliraamatute, -ajakirjade, -ajalehtede ja muu info laenutuse ja levitamise vajalikkuse selgitamine kohalikele omavalitsustele, riiklikele sotsiaal-, kultuur- ja haridusorganitele ning nendega sellelaadse koostöö väljaarendamine".
Jan Brzechwa

Jan Brzechwa (sünninimi Jan Wiktor Lesman; 15. august 1898 Žmerõnka – 2. juuli 1966 Varssavi) oli juudi päritolu Poola kirjanik ja tõlkija.
Ta sündis Žmerõnkas Podoolias (praeguse haldusjaotuse järgi Žmerõnka rajoonis Vinnõtsja oblastis Ukrainas).
Margus Laidre

Teadustöö

Margus Laidre on uurinud Eesti ajalugu 17. sajandil ja avaldanud töid diplomaatia ajaloost. Ta on1995. aastast Rootsi Kuningliku Sõjateaduste Akadeemia välisliige.
Willa Holland

Willa Johannachnace Holland (sündinud 18. juunil 1991 Los Angeleses) on Ameerika Ühendriikide näitleja ja fotomodell.
Willa Hollandi isa on filmioperaator Keith Holland ja ema filminäitleja Darnell De Palma. Hiljem vanemad lahutasid ja Willa Hollandi kasuisa oli filmilavastaja Brian de Palma. Fotomodellina tegutsemist alustas ta juba 1998. aastal 7-aastasena. Esimese filmirolli mängis ta 2001. aastal. Laiemalt tuntuks sai ta 2006–2007. aastal seoses osatäitmisega telesarjas "O.C.".
Rõbinski rajoon

Haldusjaotus

Rõbinski rajoonis on 575 asustatud punkti, mis kuuluvad üheteist valla (külaasunduse) koosseisu.
Ižora jõgi

Ižora (vene Ижора (Ižora), soome Inkereenjoki, Inkerijoki) on jõgi Euroopas Venemaa Leningradi oblastis Ingerimaal. 
Algab Isuri kõrgustikult. Voolab ülemjooksul itta. Alamjooksul pöördub põhja, suubub vasakult Neevasse. Pikkus 76 km.
Jõe nimest on ilmselt tuletatud isurite endanimetus ižora (ižoralaine, inkeroine). Jõe nimi võib omakorda olla seotud vana läänemeresoome naisenimega Inkeri.
Afgaan (tuul)

Afgaan on kohalik kuum edelatuul, mis puhub Amudarja ülemjooksul Afganistani mägedest alla Türkmenistani ja Usbekistani lauskmaale.
Õhuvoolu kiirus võib olla 17–25 m/s.
Afgaan kannab endaga palju tolmu. Ta vähendab järsult õhu suhtelist niiskust, mis võib kahjustada taimestikku.
Termezi piirkonnas puhub afgaan 40 kuni 70 päeva aastas.
Turgi rahvad

Turgi rahvad on turgi keeli kõnelevad rahvad Aasias ja Euroopas.
Suuremad rahvad on türklased, aserid, usbekid, kasahhid, uiguurid, türkmeenid, tatarlased, hakassid ja kirgiisid.
Turgi rahvaste keeli, kultuuri ja ajalugu uurib turkoloogia.
Pehme kurereha

Kirjeldus

Pehme kurereha on väike, 5–20 cm kõrgune ühe- või kaheaastane rohttaim. Varred pehmete, rõhtsalt hoidvate lihtkarvadega ja ülaosas ka näärmekarvadega, mis annavad taimele muskuse nõrga lõhna. Varrelehed seitsmeti kuni üheksati sõrmlõhised. 
Õied asetsevad kahekaupa lehtedest pikematel varbadel. Õieraod ja -varvad tihedalt kaetud madalate näärmekarvadega ja pikemate rõhtsalt harevate lihtkarvadega. Kroonlehed 4–8 mm pikkused, roosakaslillad või kahvatupunased, pügaldunud tipuga, tupplehtedest pisut pikemad. 
Taim sarnaneb väga madala kurerehaga. Erinevalt madalast kurerehast on pehme kurereha õieraod ka lihtkarvadega (madalal kurerehal vaid madalate näärmekarvadega, tunnus näha ka palja silmaga) ning kroonlehed keskmiselt 3 mm pikkused.

Kasvukohad ja levik

Üldlevilalt on pehme kurereha tsirkumpolaarne, levinud nii Euraasias kui ka Põhja-Ameerikas. Eestis jõuab osaareaali idapiirile, kasvades peamiselt läänesaartel. Uuemal ajal leitud ka Tallinna ümbrusest ja Tartumaalt. Levinud põlluäärtel, kuivadel niitudel ja karjamaadel, teede äärtes ja prahipaikadel.
Mweru

Mweru (ka Mwelu või Mwero) on järv Aafrikas Sambia ja Kongo Demokraatliku Vabariigi piiril. Ta moodustab osa Kongo jõe süsteemist koos järve voolava Luapula jõe ja sealt välja voolava Luvua jõega.
Järve geograafilised koordinaadid on 9° 10′ S, 28° 30′ E.
Mweru suurim pikkus on 131 km ja laius 56 km, pindala 5120 km², suurim sügavus 27 m ja maht 38,2 km³.
Järves on Kilwa ja Isokwe saar.
Järvekalda tee

Järvekalda tee (registrinumbriga 11182) on kõrvalmaantee Tallinnas ja Harku vallas Harkujärve külas. Tee pikkus on 0,9 km.
Tee saab alguse Tallinn–Paldiski maantee 10. kilomeetril ning kulgeb Tallinna linna ja Harku valla piiril piki Harku järve kallast loodesse. Tee ei ületa ühtegi silda, küll aga ühe truubi. Bussipeatusi teele ei jää.
Liiklussagedus teel on 3000-6000 autot ööpäevas. Tee rekonstrueeriti aastal 2010, rajati valgustus ja kergliiklustee.
Öör

Öör on Rootsi (öre), Norra, Taani (mõlemal øre) ja Islandi (eyrir) peenrahaühik, varem ka münt. 1 öör on võrdne 1/100 krooniga. 
Ööre hakati esimest korda müntima 1522. aastal Rootsis. Varem, alates 11. sajandist, oli see olnud ainult arvestusühik (üks kaheksandik marka). Öörid kaotati käibelt 1776. aastal, kuid võeti uuesti kasutusele 1855. aastal (üks sajandik riigitaalrit).
Eestis münditi ööre 17. sajandil, kui Eesti ala kuulus Rootsile (Rootsi aeg). Aastail 1597–1674 vermiti 1-, 2- ja 4-ööriseid hõbemünte Tallinnas ja 1670–1674 ka Narvas.
Raekoja plats 16

Raekoja plats 16 on hoone Tartu südalinnas Raekoja platsi ja Kompanii tänava nurgal.
Koos liidetud kõrvalhoonetega moodustab maja tervikliku U-kujulise hooneteploki.

Ajalugu

Hoone ehitati 1775. aastal Tartu suures tulekahjus hävinud kivielamu kohale ajavahemikus 1797–1810. Kasutati Johann Wilhelm Krause peahoonele mõeldud projektivarianti muudatustega ja vähendatud kujul. Hoone vanim osa on raekojapoolne ning on võimalik, et see oli ühekorruseline. 1802. aastal ostis kinnistu poolelioleva majaga G. G. von Baranoff, kes viis ehituse lõpule. Kui maja sai valmis, asus selle alumisel korrusel neli poodi ja 30 tuba. Toad olid avarad ning majas asus ka suur saal.

Arhitektuur

Peafassaadi keskrisaliit on nelja toskaana stiilis poolsambaga portikusega. Katuse all on ümaraken ja selle ümber loorberipärg, rippvanikuna kulgeb pärg kogu kolmnurkfrontooni viiluvälja ulatuses. Beletaaži keskmiste akende kohal on konsoolidele toetuvad kolmnurkviilud. Seinapindu liigendavad laiad liseenid ja varaklassitsistlikud balustrid beletaaži akende all. Korruste all on horisontaalsete vagudega friis. Soklikorrus on rusteeritud. Selle keskosas eendusid neli piilaritaolist väljaastet, mis kandsid sepisvõredega rõdu. Hoonel on kõrge katus. Katuse serva all triglüüfidest friis ja hammaslõikeline karniis. Keskrisaliit lõppes varem sirge attikaservaga. Teisel korrusel on kõrged 8-ruudulised aknad. Kolmandal korrusel on aknad 6-ruudulised. Alumise korruse aknaid ja uksi on korduvalt muudetud, kuna seal on alati asunud poed ja kohvikud.
Kompanii tänava pool on hoonel astmikfrontoon ja oli ka portaalina kujundatud uks. Hoone fassaad jälgib sama jaotust liseenide, friisi ja rustikaga, nagu peafassaadil. Esimese korruse aknad asusid niššides, kuid on praeguseks osaliselt suletud ja asendatud petikutega.
Hoonekompleksi juurde kuulub ka kahekorruseline nurgamaja, mis on põhimajaga seotud. See maja jälgis ka peafassaadi ülesehitust: alumisel korrusel rustika, korrustevaheline profileeritud simss ning akende suurus ja jaotus.
1913.aastal alustati maja ümberehitust, mis venis 1920. aastate alguseni. Projekti koostas tollane Tartu linnaarhitekt Arved Eichhorn. Selle käigus ehitati kahekorruseline osa osaliselt kolmekorruseliseks ja liideti üks tagasiastega asetsev hooneosa. Selle juures järgiti klassitsistlikku peafassaadi, kuid planeeriti juurde rohkem fassaadi kuhjavaid detaile. Sarnaselt teiste hooneosadega kasutati alumisel korrusel rustikat ja paigutati aknaid niššidesse. Korruste vahel oli jällegi profileeritud simss.
Soklikorruse väljaasted likvideeriti 1908. aastal. 1920. aastal tehti astmikfrontooni asemele kolmnurkfrontoon, mis on hammaslõikega kaunistatud. 1937. aastal toimusid Arnold Matteuse juhtimisel majas sisemised ümberehitused: ehitati uus sisetrepp ja kaks uut katuseakent hoovi poole. Seest on maja veel mitu korda ümber ehitatud. Säilinud on kolm võlvitud lage esimese korruse ruumides. 1980. aastal sai hoone uue telliskatuse ning värviti fassaad.
Krunti piirab 19. sajandi I poolel rajatud kõrge kivimüür ja sepisvärav.
Nordre Landi vald

Nimi

Vanapõhja keele sõna Land tähendab maad ja Landi kaheks jagamisel tekkinud Nordre Landi nimi Landi põhjaosa.
Mõõt (mõõtevahend)

Mõõt ehk materiaalmõõt on mõõtevahend füüsikalise suuruse ühe või mitme väärtuse püsivaks edastamiseks või esitamiseks. Ühte mõõteväärtust esitab näiteks kaaluviht (massi mõõt), mitut väärtust näiteks mõõtejoonlaud (pikkuse mõõt). Mingi suuruse mitme väärtuse hoidmiseks ja esitamiseks on kasutusel üksikmõõtude (nt kaaluvihtide) komplekt.
Kui mõõt on kalibreeritud ja mõõtetulemust saab kasutada kalibreerimiseks või taatlemiseks, siis võib teda nimetada tööetaloniks.
2017. aasta Vormel 1 hooaeg

Üldised muudatused

2017. aasta hooaeg on esimene, mille jooksul ei olnud enam sarja esimeheks 40 aastat Vormel 1 sarja eest vedanud Berine Eccelstone, kes lahkus oma ametikohalt peale seda, kui Liberty Media Corporation sarjas enamusosaluse välja ostis. Sarja uueks esimeheks sai Chase Carey.

Etappide tulemused

Individuaalsete etappide tulemused.
Peter Singer

Peter Albert David Singer (sündinud 6. juulil 1946 Melbourne'is) on Austraalia filosoof. Ta on  Princetoni ülikooli Ira W. DeCampi õppetooli professor. Ta on ateist. Filosoofias on ta erialaks praktiline eetika, millele läheneb utilitaristlikult.
Tema tuntumate teoste hulka kuuluvad näiteks Animal Liberation (1975) ja Practical Ethics (1980).
Singeri teooriad üritavad ühelt poolt laiendada mõningaid inimõigusi loomadele (ta on Great Ape Projecti asutajaliige) ning samas omistavad vähem õigusi näiteks puuetega inimestele. Ta on abordi ning eutanaasia pooldaja. Hoolimata sellest palkas Singer oma emale, kel oli Alzheimeri tõbi, hulga hooldajaid, kommenteerides seda "Asjad on teistsugused, kui tegemist on su enda emaga."
Lycophidion variegatum

Levila

Neid võib roomamas kohata Lõuna-Aafrika Vabariigis, Zimbabwes, Svaasimaal, Botswanas ja Sambias.
Loch Lomond

Loodushoid

Järve kallastel on telkimine ja prügistamine keelatud.
Eesti Graafikakoda

Eesti Graafikakoda (ka: Graafikakoda) on aastast 1947 tegutsev graafikatöökoda.
Koda asutati 1947, kandes algul nime Eesti NSV Kunstifondi Graafika Eksperimentaalateljee. Aastast 1992 kuulub koda Eesti Vabagraafikute Ühendusse.
Graafikakoja eestvõttel korraldatakse aastast 1968 Tallinna Graafikatriennaale.
Lillakas

Levila ja kasvukohad

Lillakas on levinud Euraasia parasvöötmes – Islandist kuni Jaapanini. Eestis on lillakas levinud üle kogu maa.
Eestis on lillaka elupaigad tavaliselt metsades (laane-, lodu- ja soometsas), võsastikes, madalsoos, siirdesoos ja rabas, mujal maailmas ka kaljudel ja mäestikunõlvadel. Kasvukohana on eelistatud niiskem ja mitte väga happeline pinnas.

Botaanilised tunnused

Taim kasvab enamasti 10–30 cm kõrguseks.
Lehed on kolmetised ja pikkade rootsudega liitlehed. Lehekesed on veidi karvased ja kahelisaagja servaga. Külgmised lehekesed on väga lühikese rootsuga, keskmine leheke aga pikema rootsuga, kujult rombjas ja vahel kahehõlmaline. Võsunditel kasvavad abilehed on munajad, viljuvatel vartel aga süstjad.
Lillaka väikesed kahesugulised õied asetsevad 3–10 kaupa varre tipus sarik- või kobarõisikus ja 1–2 kaupa lehekaenaldest arenevatel harudel. Kroonlehed on kitsad ja mõlajad. Tupplehed on süstjad ning tagasikäändunud.
Vilju kandev vars on püstine, sirge ja selle alumine osa on kaetud väikeste soomusjate lehekestega. Varred on kaetud lühikeste eemalehoiduvate karvade ja väikeste ogadega.
Erepunased luuviljad paiknevad varrel koos 1–5 kaupa ja on alusel veidi liitunud. Viljaluud on suhteliselt suured ja rõmelised. Hapuka maitsega viljad on söödavad.
Risoom on taimel hästi arenenud.

Paljunemine

Lillakas paljuneb nii vegetatiivselt (peamine sigimisviis) kui ka seemnetega. Vegetatiivsed võsundid on pikad, lamavad või tõusvad ning juurduvad sügisel.
Taim õitseb juunist augustini. Õisi tolmeldavad mitmesugused putukad. Seemnete levikule aitavad kaasa lillaka viljadest toituvad linnud ja imetajad.
Lillakas on isesteriilne – ta ei viljastu oma õietolmuga.