google/wiki40b huggingface dataset:
Mall (programmeerimine)

Ülevaade

Malle on põhiliselt kahte tüüpi. Funktsioonimall käitub nagu funktsioon, mille argumentideks võivad olla erinevad andmetüübid. Näiteks, C++ Standard Template Library sisaldab funktsioonimalli max(x, y) mis tagastab x või y, sõltuvalt kumb on suurem. Selle funktsiooni mall võib olla defineeritud järgnevalt

template <typename T>
T max(T x, T y)
{
 if (x < y) 
  return y;
 else
  return x;
}
Sellist malli võib välja kutsuda täpselt nagu funktsioonigi:

cout << max(3, 7); // väljastab 7
Kompilaator uurib kompileerides selle malli argumente ja näeb, et T on int tüüpi, ning genereerib mallist järgnevaga samaväärse funktsiooni:

int max(int x, int y)
{
 if (x < y) 
  return y;
 else
  return x;
}
Selline tehnika töötab, mis iganes tüüpi x ja y ka ei oleks, ainsateks tingimusteks on see, et "x < y" annab bool'iks teisenduva väärtuse ning x ja y on sama tüüpi. Eritüübiliste x ja y puhul peab programmeerija kompilaatorit abistama, öeldes, mis T tüüp on, aga siis peavad nii x kui y olema teisendatavad programmeerija poolt antud tüübiks T. Kui programmeerija on defineerinud oma andmetüübi, on tal võimalus kirjeldada oma operaator < ja seega kasutada samamoodi max funktsiooni.
Klassimallid on sarnased funktsiooni mallidega, laiendades üldistamist klassidele. Klassimalle kasutatakse tihti üldistavate konteinerite loomiseks või veel teadmata andmetüüpide käsitlemiseks. Näiteks, STL'is on olemas list konteiner. Soovimaks luua loendit numbritest e. int, on vaja koodi kirjutada vaid

std::list<int> minuList;
ja minuList on olemas ning kasutatavad kõik list klassimalli funktsioonid, näiteks

minuList.push_back(10); // lisa lõppu nr 10
minuList.remove(20);    // kustuta loendist elemendid väärtusega 20
minuList.sort();        // sorteeri loend

Mallid teistes keeltes

Mallid jäeti välja mitmetest C++il baseeruvatest keeltest, nagu Java ja C#, suuresti mallide võimaliku väärkasutuse ja sellest tulenevate probleemide tõttu. Neis keeltes on teised meetodid üldistava programmeerimise praktiseerimiseks. Kuid siiski, Java ja C# tulevastesse versioonidesse lisatakse väidetavalt mallidega võrreldavad võimalused, et parendada üldistava programmeerimise tuge.
Mentawai saared

Mentawai saared on saarestik Indoneesias. Idas asuvast Sumatrast eraldab neid umbes 150 km laiune Mentawai väin. 
Suuremad saared on Siberut, Sipura, Põhja-Pagai (Pagai Utara) ja Lõuna-Pagai (Pagai Selatan).
Kuuluvad Lääne-Sumatra provintsi.
Aivar Viidik

Aivar Viidik (sündinud 9. aprill 1968 Kärdlas  ) on eesti ajakirjanik, suhtekorraldaja ja omavalitsusjuht.
Viidik on lõpetanud Kärdla keskkooli ja seejärel 1999 Tartu Ülikooli ajakirjanduse erialal.
Viidik on töötanud Tartu linna avalike suhete juhi, Eesti Ekspressi tegevtoimetaja ja 2009–2015 Maalehe peatoimetajana.

Poliitiline tegevus

Viidik kandideeris 1993. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel Kärdlas valimisliidu Oma Saar nimekirjas. Ta sai 59 häält ja osutus valituks Kärdla linna volikokku. Ta kandideeris 1996. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel Kärdlas valimisliidu Parem Kärdla nimekirjas, saades 15 häält ega osutunud valituks. Ta kandideeris 2017. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel Kärdlas valimisliidu Ühine Hiiumaa nimekirjas ja pääses Hiiumaa valla volikokku. Ta valiti Hiiumaa valla volikogu esimeheks. Ta osales 2019 Riigikogu valimistel ja sai 893 häält.
Viidik on Tartu tunnuslause "Heade mõtete linn" autor.

Ühiskondlik tegevus

Viidik on MTÜ-de Hiiu Öko, Kärdla Elektrijaam ja Hiiu Elulood juhatuse liige .
Rankini maakond

Ajalugu

Rankini maakond moodustati 4. veebruaril 1828 Hindsi maakonna osast. Maakond on nime saanud Mississippi poliitiku Christopher Rankini järgi.
Läti ajalugu

1812. aasta Prantsuse-Vene sõda

1812. aasta isamaasõja ajal tungisid Läti lõunaossa Kuramaale Prantsuse vägede vasakul tiival asunud kindral Jacques MacDonaldi armee koosseisus Venemaale tunginud Preisimaa 20 000-meheline väegrupp kindral Ludwig Yorck von Wartenburgi juhtimisel. 5. juulil (vkj 23. juunil) toimus Kuramaa piiril Šiauliai juures lahing, mille võitsid Preisi väed kindral Julius von Grawerti juhtimisel, misjärel vallutati Kuramaa, sealsetele elanikele pandi kohustus tasuda 2 000 000 franki kontributsiooni. 7/19. juulil toimus Vene vägede, mida juhatas Friedrich von Löwis of Menar ja Preisi vägede vaheline Iecava lahing (Gross-Eckau lahing) Bauska maakonnas asuva Iecava jõe ääres, 9/21. juulil ületasid Preisi väed Daugava jõe ning ähvardasid Liivimaa kubermangukeskust – Riia linna.
Kura- ja Liivimaale tunginud väed pidasid veel vastu Ķekava lahingu (saksa Dalenkirchen) 10/22. augustil, (Grafenthal) ja MežotneI juures 17/29. septembris ning Olaine (Olai) juures 3/15. novembril. Detsembris 1812 aga hakkas juba Venemaa siseosas suuri kaotusi kandnud Prantsuse armee taganema ning Kuramaal ja Liivimaal asunud Prantsuse väed said pealetungi asemel ülesandeks katta Venemaalt taganevat armees arjergardina. Pealetungi ajal Prantsusmaa armeega koostööd teinud Preisimaa vägede juht Ludwig Yorck von Wartenburg aga sõlmis taganemise alguses 18/30. detsembril Vene vägede juhi Hans Karl Friedrich Anton von Diebitschiga (1785–1831) Tauragė konventsiooni ning Preisimaa väed läksid üle Venemaa keisririigi vägede poolele.

Talurahvaseadused

1818. ja 1820. aastal kaotati Liivimaa talurahvaseadustega Kuramaa ja Liivimaa kubermangudes pärisorjus. Läti talupojad said küll isikliku vabaduse, kuid kaotasid oma maad ning muutusid tegelikult mõisnike lepingulisteks maarentnikeks. Alles sajandi keskel said lätlased õiguse osta maad. Latgales, Vitebski kubermangus kaotati pärisorjus alles 1861. aastal, siis kui Venemaa sisekubermangudeski.

Läti poliitilised organisatsioonid

Liivimaa kubermangu pealinna ja sadamalinna Riia hoogsa industrialiseerimise ja läti intellektuaalide marksismiga kokkupuutumise tulemusena tekkis Liivimaa lõunaosas sotsiaaldemokraatlik liikumine 1890. aastate keskpaigaks. 1905. aasta revolutsiooni eel loodi kaks illegaalset läti parteid: Läti Sotsiaaldemokraatlik Töölispartei (1904) ja Läti Sotsiaaldemokraatlik Ühing (1903); Riias tegutsesid 1905. aastaks ka Venemaa Sotsiaaldemokraatliku Töölispartei (VSDTP) ja juudi Bundi sektsioonid.

Nõukogude Läti

Pärast 1917. aastal moodustasid bolševikke pooldavad Läti Sotsiaaldemokraatialiikumise esindajad 30. juulil (12.augustil ukj) 1917 Riias, Läti Tööliste, Soldatite ja Maatameeste Nõukogu Täitevkomitee, mille koosseisus oli 27 liiget, neist 24 bolševikku ja 3 sotsiaaldemokraati internatsionalisti. Pärast Saksa vägede pealetungi 1918. aasta alguses taganes Täitevkomitee koos bolševistlikult meelestatud XII armeega Lõuna-Eestisse, kus tegutsesid Fricis Rozinši juhtimisel enne lõplikku evakueerimist Venemaale Võnnus ja Valgas.
Soome Eesti-seltside Liit

Soome Eesti-seltside Liit (soome keeles Suomen Viro-yhdistysten Liitto ry) on organisatsioon, mille tegevusest võtavad põhiliselt osa estofiile koondavad seltsid Soomes. 
Koos käiakse huvist eesti kultuuri, ajaloo ning keele vastu. SEL liikmeskonda kuuluvad enamuses väliseestlastest liikmetega seltsid.
Ado Reinvaldi tänav

Ado Reinvaldi tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Torupilli asumis. Ado Reinvaldi tänav algab Juhan Kunderi tänavalt ja lõpeb Jakob Pärna tänaval.
Ado Reinvaldi tänav on enam-vähem edela–kirdesuunaline ja ligikaudu 95 meetri pikkune.
Ado Reinvaldi tänav sai selle nime 26. oktoobril 1932 eesti kirjaniku Ado Reinvaldi mälestuseks.
Gustav Reinhold von Löwen

Parun Gustav Reinhold von Löwen (8. detsember 1690 – 17. juuli 1766) oli baltisaksa sõjaväelane ja poliitik.
Gustav Reinhold von Löwen sündis Friedrich von Löweni ja Christina Elisabeth von Nierothi pojana. 
Ta liitus sõjaväega ja sai kindralmajori auastme Peeter III Holsteini kaardiväes. 
1734–1737 oli ta Eestimaa rüütelkonna peamees ja hiljem maanõunik.
Eenpalu

Eenpalu on eesti perekonnanimi. Nimi võeti kasutusele 1935. aastal, kui Karl August Einbund oma nime eestistas.
Eenpalu on kantud Perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 26 all.
Järva-Jaani valla lipp

Järva-Jaani valla lipp on Järva maakonna endise Eesti haldusüksuse Järva-Jaani valla lipp.
Lipp kinnitati 27. juunil 1997.

Lipu kirjeldus

Järva-Jaani valla lipp on ruudukujuline vapilipp, mille rohelisel kangal on koolikell ja saatena kaks viljapead, kõik kollased.
Lipu normaalmõõtmed on 105×105 cm.

Põhjendus

Lipu keskne kujund on kollane koolikell, mis meenutab tõsiasja, et siinmail on kooliharidusest lugu peetud juba üle kolmesaja aasta. Teadaolevalt oli 17. sajandil Järva-Jaani talulaste seas vaimuvalguse jagamisel juhitavalt tegev Eesti kultuuriloos kroonikakirjutajana tuntud pastor Christian Kelch. Pühalik kellahelin kirikutornist on aga traditsiooniliselt saatnud, nagu kõikjal Eestimaal, ka siinse valla inimesi nende eluteel. Viljapead sümboliseerivad Järva-Jaani valda kui üht Eesti arenenumat põllumajanduspiirkonda. Lipu roheline värvus on looduse, nooruse ja lootuse sümbol.
Jan Mayen

Jan Mayen on Norrale kuuluv saar Põhja-Jäämeres või Atlandi ookeani põhjaosas.
Pindala 380 km². Saar on vulkaaniline, kõrgus kuni 2277 meetrit (vulkaan Beerenberg). Mäenõlvadel on liustikke.
8. mail 1929 läks Jan Mayen Norra võimu alla. Vastavalt 27. veebruari 1930 seadusele nr 2 on ta Norra Kuningriigi osa.
Maret Saar

Maret Saar (aastani 1977 Murdvee, sündinud 20. septembril 1946 Tabivere vallas Jõgevamaal) on eesti aerobioloog, aero- ja etnomükoloog.

Elulugu

Maret Saar on meremehe tütar ja Edgar Saare abikaasa.
Lõpetas 1964 Lähte Keskkooli, 1969 TÜ füüsika osakonna, 1971–74 Zooloogia ja Botaanika Instituudi (ZBI) aspirant. Oli 1969–71 TÜ tehnik ja insener, 1975–91 ZBI vanem ja juhtivinsener, 1991– ZBI (aastast 2006 EMÜ PKI) teadur.

Teadustöö

Uurimisvaldkonnad: 1970.–1980. aastatel aero- ja etnomükoloogia, hiljem aerobioloogia. Selgitanud elektrilaengute jaotumise seaduspärasusi seente viljakehadest vabanevatel eostel ja uurinud Siberi ning Kaug-Ida rahvaste (sh eriti hantide) seenekasutust. Osalenud kümnel ekspeditsioonil Siberis, Kaug-Idas ja Kaukaasias. 1989 käivitas välisõhus sisalduva õietolmu ja seeneeoste seire ning nende osakeste sisalduse prognoosimise ning juhtinud aerobioloogilist seiresüsteemi, pannes sellega aluse aerobioloogia uurimissuunale Eestis. Selgitanud õietolmu ja seeneeoste sesoonset dünaamikat välisõhus, kohalike õietolmuallikate funktsioneerimist ja õietolmu kaugkannet. Näitas (koos T. Saaniga) esimesena Eestis lehtpuude kevadiste fenoloogiliste faaside saabumisaegade varasemaks muutumist 20. sajandil. Teavitanud massimeedias regulaarselt elanikkonda allergiaohust. Üle 10 teadustrükise.
Džungaaria kääbushamster

Džungaaria kääbushamster ehk siberi hamster (Phodopus sungorus) on kääbushamstri perekonda kuuluv näriline.
Liik pärineb Põhja-Kasahstani steppidest ja Siberist, mis koos Hiina põhjaosaga moodustavad üsna sarnase kliimaga ala. Esimesed neli isendit püüti Lääne-Siberist 1968. aastal ning viidi uurimiseks Saksamaale Max Plancki Instituuti. Loomad sigisid vangistuses üsna jõudsalt. Inglismaale jõudsid esimesed loomad 1970. aastate alguses, ning pärast seda toodi neid mitmest Ida-Euroopa uurimisasutustest juurde.
Ilja Solovski

Ilja Solovski (1820 - ?) oli õigeusu vaimulik: diakon, preester.

Eluloolisi andmeid

Ta sündis 1820 ülempreester Stefan Solovski peres, lõpetas Pihkva Vaimuliku Seminari 1843, oli II järgu lõpetaja. Preester Ilja Solovski surma aeg ja koht on teadmata.
Sirje Annist

Anne-Sirje Annist (26. veebruar 1936 – 19. oktoober 2011) oli eesti ajaloolane ja arhivaar.
Ta lõpetas 1960. aastal Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo eriala. 
Ta töötas Eesti Ajaloomuuseumis aastatel 1964–2008. Tema põhilised uurimisvaldkonnad olid asustusajalugu, mõisade ajalugu, mentaliteediajalugu ja Teise maailmasõja järgne repressiivpoliitika Eestis.

Isiklikku

Sirje Annist oli kirjandus- ja rahvaluuleteadlase, tõlkija August Annisti ning ajaloolase ja õpetaja Linda Annisti tütar. Antropoloog Aet Annist on Sirje Annisti tütar ning kunstiteadlane ja kriitik Mirjam Peil Sirje Annisti õde. Ajaloolane ja ajaloolise traditsiooni koguja Linda Vilmre oli tema ristiema.
Erik Aalbæk Jensen

Erik Aalbæk Jensen (19. august 1923 Ballerum, Thy maakond – 30. september 1997) oli taani kirjanik.
Ta oli filmiprodutsent Peter Aalbæk Jenseni isa.
A cappella

Nimi

Termin tuleb itaalia keelest (itaalia keeles on kasutatud ka kuju alla cappella). Mõnikord kasutatakse selles väljendis  itaaliakeelse (ning  ka keskladina keeles esineva)  sõna cappella asemel keskladina keeles samuti esinevat sõna capella (mis klassikalises ladina keeles tähendab ainult 'kitsekest'), kuid traditsiooniline ja eesti keele normile vastav on kuju a cappella.
Nimetus tähendab 'kapelli moodi'. On ka öeldud, et a cappella tähendab "esitust kapelliga" ehk ansambliga, kuhu võisid kuuluda ka pillid, ning et stiil tähendabki lihtsalt võrdväärsete häältega ansamblipolüfooniat. Sixtuse kapellile omane instrumentaalsaateta laulmine oli pigem erandlik ning selle seostamine a cappella stiili kui niisugusega on ekslik.

Kirikumuusika

A cappella laulmine on levinud kirikumuusikas (näiteks gregooriuse koraal).
Katoliku kirikus arenes polüfooniline a cappella laul välja keskaja lõpuks. Selle stiili õitseng algas renessansiaja Madalmaade meistritel ning saavutas haripunkti Rooma koolkonna (eriti Giovanni Pierluigi da Palestrina) loomingus)
Jumalateenistused toimuvad ilma instrumentaalsaateta õigeusu kirikus ja samuti näiteks amišitel, vanadel regulaarsetel baptistidel, primitiivsetel baptistidel, mõnedes Kristuse kiriku harudes ja Vanasaksa Baptisti Vendadel.
USA lõunaosariikidest pärineb religioosse laulu stiil  Sacred Harp, mida enamasti kasutatakse väljaspool kirikut.

Ilmalik muusika

Alates renessansiajast arenes ka ilmalik a cappella muusika, sealhulgas kammerlik žanr madrigal.

Koorimuusika

Koorilaulud ongi sageli kirjutatud ilma saateta ning saadet kasutatakse ainult proovides. Eesti laulupidudel on enamasti lauldud a cappella laule.

A cappella esitajad

A cappella esitajad ei kasuta põhimõtteliselt instrumentaalsaadet. 1980. ja 1990. aastatel läks a cappella muusika moodi tänu  Bobby McFerrini ja Boyz II Meni taolistele artistidele. Levinud a cappella muusika stiilid on barbershop, doo wop ja kaasaegne a cappella.
Popmuusika a cappella seadetes väikestele ansamblitele laulab üks hääl tavaliselt meloodiat, teine rütmisaadet ning ülejäänud hääled keelpillisaadet. Jaapanis nimetatakse neid hääli vastavalt vokaaliks, bassiks ja kooriks. 
Paljud ansamblid kasutavad ka teisi lähenemisi, sealhulgas polüfooniat.

Helisalvestiste töötlemine

Mõnikord jäetakse mitme helirajaga helisalvestisest alles ainult laulu helirada või -rajad. Ka sellise praktika kohta kasutatakse väljendit a cappella.
Sirje Kuuskmann

Sirje Kuuskmann (sündinud 10. septembril 1945) on Eesti keraamik. Elab Tallinnas.

Isiklikku

Sirje Kuuskmann on keraamik Herko-Rasmus Serveti ema.
Taheva valla lipp

Taheva valla lipp on Valga maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Taheva valla lipp.
Lipp on kinnitatud 13. juunil 1996.

Lipu kirjeldus

Taheva valla lipp on ristkülikukujuline kollane kangas, millel on kolmes reas võrdsete vahedega rohelised heraldilised okaspuutaimed. Nii ülemises, kui ka alumises reas on viis ning keskmises reas kolm taime. 
Lipu normaalmõõtmed on 100x150 cm ning laiuse ja pikkuse suhe 6:9.
Kupupanemine

Kupupanemine (ka: kupupanek) on ravimeetod, mille puhul haige nahale pannakse paisliigveresuse esilekutsumiseks kupuklaasid.
Ravimeetodit on kasutatud juba keskajal.
Eesti rahvameditsiinis tehti enne kupu (täpsemalt: kupusarve) pealepanekut nahale kupurauaga haav.
Roman Laamann

Roman-Karl Laamann, ka Laaman (22. juuni 1888 Tartu – 7. september 1963 Singen, Saksamaa) oli eesti arst ja sõjaväelane (kolonel).
Lõpetas 1914 Tartu ülikooli, korporatsiooni Fraternitas Estica auvilistlane.
1944 põgenes Saksamaale.
Luminor

Luminor Group on Eestis, Lätis ja Leedus tegutsev pank. Ettevõtte peakontor asub Eestis.
Pank moodustati 1. oktoobril 2017, kui jõudis lõpule DNB ja Nordea Balti üksuste liitumine.
Luminoril on Baltikumis 16% turuosa hoiuste turul ja 23% laenuturul ning sellega on see suuruselt kolmas pank Baltimaades. Panga laenuportfelli maht oli 2018. aasta sügise seisuga 12 miljardit eurot ja klientide hoiuste maht on üle 8 miljardi euro.
Luminori omanikud on Nordea Bank AB ja DNB Bank ASA ning Blackstone’i erakapitali investeerimisfondid kavatseb osta 60%. Jaanuaris 2019 sai tehing ametliku loa ka Euroopa Komisjonilt. Selle tehingu järgi on Luminori turuväärtuseks 1,7 miljardit eurot.
2019. aasta algul töötas Luminoris terve Baltikumi peale kokku ligi 3000 inimest. Ettevõte plaanib äriprotsesse lihtsustada ja 2019. aasta jooksul koondada 800 inimest.
Alkoholitootjate ja Maaletoojate Liit

Alkoholitootjate ja Maaletoojate Liit on Eesti mittetulundusühing, mille eesmärkide seas on mitmekülgselt toetada alkoholi müüjate ja tootjate tegevust, samuti koordineerida alkoholi müüjate ja tootjate tegevust turul, samuti tõsta täiskasvanud inimeste teadlikkust alkoholiga seotud teemadel.
See liit on Eesti Toiduainetööstuse Liidu liige (seisuga 2012).
Alfred Kasepalu

Alfred Kasepalu (kuni 1938 Alfred Treiberg; 21. märts 1927 Käända, Koluvere vald, Läänemaa – 14. september 2013 Tallinn) oli eesti põllumajandusteadlane ja kodu-uurija.
Õppis Leevre ja Maidla algkoolis, lõpetas Soonistes 7. klassi.  1956. aastal lõpetas ta Eesti Põllumajanduse Akadeemia maakorraldusinsenerina.
Seejärel töötas ta 1993. aastani Eesti TA Majanduse Instituudis.
Ta on muu hulgas Eesti maakondade lõikes uurinud põllumajandusettevõtete võrgu kujunemist ja arengut.

Teoseid

"Mis peremees jätab, selle mets võtab. Maa kasutamine Eesti külas". Tallinn 1991
Selektiivsed serotoniini tagasihaarde inhibiitorid

Selektiivsed serotoniini tagasihaarde inhibiitorid ehk SSRI-d (lühend inglise keelest Selective Serotonin Reuptake Inhibitor) on  antidepressandid. Erinevalt tritsüklilistest antidepressantidest on SSRI-l tunduvalt vähem kõrvaltoimeid. Rühma tuntuimad esindajad on tsitalopraam, fluoksetiin, paroksetiin, sertraliin.
SSRI-d on näidustatud enam kerge ja keskmise raskusega depressiooni ravis. Kasutatakse ka ärevushäirete korral.
Chastel Neufi senjööria

Chastel Neufi senjööria (prantsuse keeles Seigneurie de Chastel Neuf) oli ristisõdijate Jeruusalemma ladina kuningriigi läänivaldus. Selle senjöör oli Toroni senjööri vasall.

Ajalugu

Chastel Neufi kindluse (ladina keeles Castellum Novum) lasi ehitada Galilea vürst Saint-Omeri Hugues 1105. aasta paiku. 1157. aastal andis Toroni senjöör Onfroy II pool linnusest hospitaliitidele, et nad võtaksid selle kaitsmise enda õlule. 1167. aastal vallutas kindluse Aleppo ja Damaskuse emiir Nur ad-Din Zengi, kes selle lammutas. Chastel Neuf langes aga tagasi Toroni senjööri kätte ja seda hakati taastama. Kui Toroni Onfroy IV kihlus Jeruusalemma kuninga Baudouin IV õe Isabelle’iga, langes valdus kuningale. 1186. aastal andis kuningas selle Courtenay Joscelin III-le. 1187. aastal vallutas kindluse Salah ad-Din. Ehkki see tagastati 1190. aastal pärast oma naisest lahutamist nominaalselt Onfroy IV-le tagasi, jäi see Egiptuse kontrolli alla. 1222. aastal purustas linnuse Damaskuse valitseja al-Mu’azzam. Ristisõdijad said valduse tagasi 1241. aastal, kuid 1266. vallutas selle Egiptuse sultan Baibars I.
Indikaatorliik

Indikaatorliik ehk tunnusliik on bioloogiline liik, mis on tundlik keskkonnategurite muutuste suhtes. Näiteks iseloomustab indikaatorliigi olemasolu (ja ka tema suhteline arvukus) vastava ökosüsteemi, koosluse vm. seisundit, olgu seal siis haiguspuhang, saastumisnähud, liikidevaheline konkurents, kliimamuutus jne.
Indikaatorliike kasutatakse bioindikatsioonis ja nad moodustavad olulise osa bioindikaatoreist.
Jiang Qing

Jiang Qing (hiina 江青; sünninimi Li Shumeng hiina 李淑蒙; 19. märts 1914 Zhucheng, Shandongi provints – 14. mai 1991 Peking) oli Hiina Rahvavabariigi kommunistlik riigitegelane ja hiina näitleja. Ta oli Mao Zedongi neljas naine, nad oli abielus alates 1938. aasta novembrist.
1931. aasta juulist kuni 1933. aasta aprillini õppis Jiang Qing Qingdao Ülikoolis. 1933. aasta veebruaris astus ta Hiina Kommunistlikku Parteisse. 1933. aasta oktoobris alustas ta õpinguid Shanghai Ülikoolis. Ta arreteeriti, kuid vabastati varsti. 1935. aastal alustas ta Shanghais näitlejakarjääri, mängides lisaks teatrilavastustele ka mõnes filmis. Näitlejana kasutas ta nime Lan Ping.
1937. aastal asus Jiang Qing Hiina kommunistide tookordsesse keskusesse Yanani, kus sai tuttavaks Mao Zedongiga. 1938. aasta novembris nad abiellusid. Enne seda oli Jiang Qing olnud kaks korda abielus.
1940. aastatel oli Jiang Qing Mao Zedongi isiklik sekretär. 1950. aastatel oli ta Hiina Kommunistliku Partei propagandaosakonna filmisektsiooni juhataja. Jiang Qing mängis olulist rolli Kultuurirevolutsiooni ettevalmistamisel ja läbiviimisel. Alates 1969. aastast oli ta Hiina Kommunistliku Partei Keskkomitee Poliitbüroo liige.
Pärast Mao Zedongi surma vahistati Jiang Qing 1976. aasta oktoobris ja anti koos teiste Nelikjõugu liikmetega kohtu alla. Ta mõisteti 1981. aasta jaanuaris Kultuurirevolutsiooni ajal toime pandud kuritegude eest surma, kuid 1983. aastal asendati surmanuhtlus eluaegse vanglakaristusega,. Lõpetas 1991. aasta mais elu enesetapuga, kui oli lubatud vanglast haiglasse ravile,