Lõimis

Lõimis ehk mulla mehaaniline (granulomeetriline) koostis ehk mulla tekstuur on erineva läbimõõduga osakeste suhteline hulk mullas.
Mulla lõimis on kvalitatiivne klassifitseerimistunnus, mis on kasutatav nii laboris kui ka välitöödel põllumuldade klassifitseerimiseks füüsikalise tekstuuri alusel. 
Mulla lõimise põhjal saab kiirelt, lihtsalt ja efektiivselt määrata mulla füüsikalisi omadusi, mille abil saame hinnata põllukultuuri sobivust ja muldade reaktsiooni keskkonna- ja majandamistingimustele.

Sõrmeproovi meetod

Sõrmeproovi põhimõte:  võetakse veidi uuritavat mulda, see niisutatakse veega sellise konsistentsini, et muld oleks piisavalt plastiline voolimiseks. Käte vahel üritatakse  mullast voolida ca 3mm läbimõõduga nöör. See milline on mulla plastilisus määrabki mulla lõimise.
Savi – saab käte vahel veeretada 3mm jämeduseks nööriks, mis rõngasse keeramisel ei pragune
Raske liivsavi – saab veeretada nööriks, rõngasse keeramisel nöör praguneb
Keskmine liivsavi – saab veeretada nööriks, rõngasse keerates nöör kõigepealt praguneb ning siis murdub
Kerge liivsavi – saab voolida rõngaks, kuid rõngasse keeramisel nöör murdub
Saviliiv – võimaldab endast peos vaid kuulikese veeretada, nööriks voolida ei saa
Liiv – tavaliselt ei ole võimalik isegi kuulikest voolida, muld pudeneb peos laiali.

Pipetmeetod

Pipettmeetodit kasutatakse mineraalmuldade lõimise laboratoorsel määramisel, see on täpsne, kuid üsna aeganõudev. Pipettmeetodi põhimõte on mullasuspensioonist (kindlast sügavusest) pipetitakse teatud aja möödudes kindel maht suspensiooni, määratakse suspensioonis leiduvate osakeste hulk ning see arvutatakse kogu suspensiooni kohta.
Proovivõtmise aeg ja sügavus arvutatakse Stokesi valemi järgi:
v=(2 *r² *(d-d₁) *g)/9τ
v – kera langemiskiirus (cm s⁻¹)

r – kera raadius (cm)

d – kera tihedus ( g/cm⁻³, mulla puhul =2,65)

d₁ – vedeliku tihedus (g/cm⁻³, vee puhul1,0)

τ - vedeliku viskoossus (20 C vee puhul 0,01005 puaasi)

g – raskuskiirenduse konstant (981 cm/s⁻²)
Stokesi valemi abil saab arvutada, kui kaua peab mullasuspensioon seisma, et antud suurusega osakesed suspensioonist välja settiksid ja neist väiksemad osakesed hõljuma jääkisid .

Liivafraktsioon

Seda fraktsiooni iseloomustab suur veeläbilaskvus ja väike kapillaarne veetõus. Puudub plastilisus ja paisumine. Liivaosakesed on küllaltki suured, mistõttu on nende eripind ja toitaineid siduv pind väike. Liival puudub sidusus (osakesed ei kleepu üksteise külge). Liivafraktsioon võib sisaldada mitmesuguseid mineraale, kuid kaks levinumat on kvarts ja päevakivi. Mullad, mis on tekkinud liival, on hästi kobestatud ja õhustatud, kuid selle eest põuakartlikud.

Tolmu- ehk aleuriidifraktsioon

Fraktsiooni veeläbilaskvus on väike, kapillaarne veetõus suur. Peenel tolmul esineb plastilisus ja küllaltki suur paisumine. Tolmuosakesed on liivaosakestega kujult ja mineraalselt koostiselt sarnased. Kui tolm sisaldab piisaval hulgal kergesti murenevaid mineraale, vabanevad toitained kiiresti. Tolmufraktsiooni mullad on erosiooniohtlikud nii tuule kui ka vee suhtes, sest fraktsioon on vähekleepuv ja halvasti vett läbilaskev.

Savi- ehk ibeosakesed

Antud fraktsioonil esinevad savile omased füüsikalised omadused: paisumine, plastilisus ja suur maksimaalne hügroskoopsus (sõltuvalt tüübist ja kogusest). Vee läbilaskvus on peaaegu olematu. Osakeste eripind on väga suur tänu nende väiksele läbimõõdule. Tänu sellele on nad võimelised kinni hoidma vett ja toitaineid. Taimedele on aga vesi raskesti kättesaadav, sest on "kõvasti" saviosakeste küljes kinni ja peente pooride süül väheliikuv. Veest küllastunud helbekujulised saviosakesed paisuvad, kuivades tõmbuvad kokku ja muutuvad kõvaks. Peened saviosakesed on nii väiksed, et käituvad kolloididena.