google/wiki40b huggingface dataset:
Rescheni kuru

Asukoht

Reschen on üks peamisi kurusid Alpides, paiknedes Brenneri mäekuru (idas) ja Viamala (läänes) vahel. See on veelahkme osa Doonau (põhjas) ja Adige (lõunas) vahel.
Rescheni (Resia) küla paikneb otse veelahkmel, 1950. aastal ehitatud Reschensee veehoidla kaldal, ja on kuulus kellatorni poolest, mis kerkib veest Grauni valla esisel. Piir Austria Naudersiga jookseb kuru haripunktist umbes 2km põhjas, kolmikpunkti suunas Šveitsi Valsotiga läänes.

Kliima

Talvised maksimumid võivad ulatuda umbes 8–10°C, kuid võib olla ka nii külm kui −10°C. Suvel võib maksimaalne temperatuur olla 25–28°C, või nii madal kui ühekohalised arvud. Siiski püsivad minimaalsed temperatuurid üldiselt üle 0°C.

Ajalugu

Juba enne Rooma aega ühendas nimetu ratsatee Inni jõe orgu Adige (saksa: Etsch; ladina: Adesc) jõe oruga. Praegune Rescheni kuru oli osa Via Claudia Augustast, mis avati umbes aastal 50 pKr. Hiljem asendas seda Via Raetia üle Brenneri mäekuru, mis ehitati keiser Septimius Severuse käsul 2. sajandil, jäädes üheks vähestest Rooma teedest, mis viisid Raetia provintsi ja Augusta Vindelicorumisse. Keskajal oli kuru alternatiiviks Graubündeni kurudele läänes, kuigi 14. sajandist alates omandas paralleelne Brenneri mäekuru tee idas Bozenist Eisacki oru kaudu üha enam tähtsust.
Erinevalt laiast ja sujuvast lõunapoolsest küljest on Rescheni kuru põhjapoolsel küljel järsk ja kitsas pudelikael Finstermünzis (1188 m). Austria ertshertsog Sigismund ehitas aastal 1472 siia linnuse ning aastani 1854 rajati Austria Tirooli krahvkonna ja Šveitsi vaheline tollihoone kahe kindlustatud silla vahele üle Inni jõe.
Austria insenerid Carl Ritter von Ghega (kes oli juba ehitanud Semmeringi raudteeliini Viinist läbi Alam-Austria ja Steiermargi Grazi) ja Joseph Duile plaanisid uut teed Naudersi kindlusest (1394 m) Cajetansbrückeni Pfundsi juures (972 m), mis ehitati ajavahemikus 1850–54. See tee viis Rescheni kuruni piki idapoolset, Austria-poolset Inni kallast, ühendades Austria maad Austria pinnal. Veel üks mägitee viib Inni orus Šveitsi külast Martinast (Austria: Martinsbrück) kuni Norbertshöhe ja Naudersini, pakkudes lühemat teed Šveitsist Itaaliasse võrreldes pikema teega Cajetansbrücke kaudu. Ehitati ka mitmeid struktuure kavandatud raudteeühendusele, kuid nendest plaanidest loobuti lõpuks pärast Teist maailmasõda.
Mihkel Neumann

Mihkel Neumann (15. märts (ukj 28. märts) 1866 Ambla, Järvamaa – 6. mai 1941 Tallinn) oli Eesti leksikograaf, kooliõpetaja ja ajakirjanik.

Elulugu

Mihkel Neumann oli talupidaja poeg.
Alghariduse omandas Neumann kodus, 1884–86 õppis Kuuda Õpetajate Seminaris.
Neumann oli 1886–96 vallakooli õpetaja Riisiperes, Alaveres, Kodasool ja Vohnjas, 1896–98 töötas Tartus Postimehe toimetuses. Ta oli aktiivne karskusliikumise tegelane, 1897–98 Eesti Karskuse Seltsi aastaraamatu toimetaja. 1898 ostis Neumann ajalehe Virmaline, andis seda 1900–05 välja Tallinnas nime all Uus Aeg. 1905. aasta revolutsiooniliste sündmustega seoses ajaleht suleti, 1907–09 oli väljaandja Peterburis vangis.
Mihkel Neumann avaldas rohkesti vene, soome, saksa ja inglise keele õppe- ning sõnaraamatuid, samuti populaarteaduslikke raamatuid haridusest, tervishoiust, ketserikohtutest, maadlemisest, fakiiridest jms. Lisaks kirjutas ta mitu luulekogu.
Hakkame, mehed, minema

"Hakkame, mehed, minema" on Eesti helilooja Gustav Ernesaksa koorilaul 1933. aastast.
Tekst on võetud rahvaluulekogumikust "Vana kannel".
Laulu sõnades puudub s-häälik, kuigi see on eesti keele kõige levinum kaashäälik.

Tekst

Hakkame, mehed, minema,

kodu poole kõndima,

tare poole tõttama,

tare poole tõttama.
Paneme piibud põlema,

vanad tobid tormama,

uhked tobid uhkamaie!
Hakkame, mehed, minema,

kodu poole kõndima,

tare poole tõttama,

tare poole tõttama.
Allikas: rahvaluule.
Psammophis zambiensis

Levila

Neid võib kohata Sambias ja Katanga provintsis Kongo Demokraatlius Vabariigis.
Päite mõis

Päite mõis (saksa keeles Peuthof) oli kirikumõis Jõhvi kihelkonnas Virumaal.
Vladimir Kappel

Kappel ja Eesti

1930. aastate teisel poolel hakkas levima vale arvamus, et Vladimir (või Voldemar) Oskari poeg Kappel oli eesti päritolu. Seda väitis näiteks sõjakirjanik Otto Grossschmidt. ENE 4. köites (Tallinn 1989) on Kappeli kohta ekslikult kirjutatud "rahvuselt eestlane". Samas ei jõudnud Kappeli nimi 1917. aastal rahvusväeosade koostamise ajal eesti ohvitseride nimekirja. Vene ja Lääne allikad mainivad vaid Kappeli isa rootsi päritolu.
Nõukogude ajal said surmapõlgavad kappellased tuntuks filmist "Tšapajev", kus aga on eksitud mitmete ajalooliste detailide osas.
Mulgi keel

Mulgi keel (mulgi ja teistes lõunaeesti keeltes mulgi kiil´) on lõunaeesti keelte hulka kuuluv Eesti põline piirkondlik keel ehk regionaalkeel. Teiste  käsitluste järgi on mulkide keel lõunaeesti keele või eesti keele lõunaeesti murderühma Mulgi murre.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel on mulgi keelel 9698 kõnelejat peamiselt Lõuna-Eestis Mulgimaal (Helme, Karksi, Halliste, Tarvastu ja Paistu kihelkond), mis jaguneb tänapäeval Viljandi ja Valga maakonna vahel.
Mulgi keele ja kultuuri arendamiseks on loodud Mulgi Kultuuri Instituut. Mulkide Seltsi (tegutsenud 1934–1940 ja alates 1989. aastast) toetusel ilmus 2004 mulgi keele lugemik "Mulgi keelen ja meelen", mille autorid on Silvi Väljal ja Lembit Eelmäe. Ilmunud on mitmeid heliplaate mulgikeelsete laulude (nt Anu Tauli "Tähe tüdär", "Engi aig", "Vikerkaart otsman") ja luulega. 2012–2014 on Mulgi Kultuuri Instituut välja andnud kolm mulgikeelset töövihikut. Ilmunud on mulgikeelne Mulgi laste laulu- ja mänguvihk (2014) ja Mulgikeelne kõnelemisraamat koos CDga Kärt ja Märt Mulgimaa reisu pääl (2016), autor Alli Laande. 2016. aasta sügisel anti välja ka mulgikeelne "Mütäs Mati luu".
Alates 2005. aastast on ERR Vikerraadios eetris igal nädalal mulgikeelsed uudised.
Mulgi Kultuuri Instituut annab alates 2008. aastast neli korda aastas välja mulgikeelset ajalehte Üitsainus Mulgimaa.
Mulgi keel on tuntud eelkõige luulekeelena. Rikkalikku mulgikeelset luuleloomingut on käsitletud eesti murdeluule või lõunaeesti kirjanduse kontekstis. Eeskätt romaanikirjanikuna tuntud Nikolai Baturin luuletab mulgi keeles. Mulgi kirjandusest kõneldes peab vanematest kirjanikest kindlasti mainima Juhan Kunderit, August Kitzbergi ja Hendrik Adamsoni. Mulgikeelseid luuleraamatuid on kirjutanud Lembit Eelmäe.
Uurali keelkonna kõigile keeltele omaselt on mulgi keel soovõrdne, selles puudub grammatiliselt sugu.
Põhjanoot

Põhjanoot  (ka mutnik või lestanoot) on kurnpüünis, mis koosneb võrdse pikkusega veoköitest, tiibadest ja noodapärast ning selle veoköied toimivad kalapeletina ehk hirmutina. Ta on mõeldud veekogu põhja hoiduvate kalade püügiks.

Püügipiirkonnad

Eesti rannameres kasutatakse seda noota liivasel ja kivideta merepõhjal peamiselt lestapüügiks, Peipsil püütakse sellega põhiliselt ahvenat ja koha.

Põhjanooda ehitus

Nooda suhteliselt lühikesed tiivad on valmistatud noodalinast, mis peab püügisuuruses kala kinni, väiksemad aga pääsevad läbi silma välja. Nooda avamiseks on tiibasid, pära ja suud ümbritsevad selised varustatud ujukite ja raskustega. Pikkadeks veoköiteks kasutatakse lestapüügil jämedat (käevarrejämedusega) pehmet köit.

Püügiviis

Püügikohal heidetakse esmalt vette ankur, mis ühendatakse ujukiga (üldjuhul erkpunane ja suur) ja seejärel alustatakse kannaköie (ca 500 m) veeskamist. Paat teeb laia kaare, et haarata noodaga võimalikult suur ala ja jooksuköie veeskamisel tuleb kaarega ankru juurde tagasi. Veoköit mudasel põhjal vedades tõuseb selle kohale mudapilv nagu kardin. Ka lestapüügil vajub raske veoköis põhja ja tõstab liikumisel üles põhjamuda. Selliste kahelt poolt lähenevate „kardinatega“ hirmutatakse kala kitsasse koridori, mis siis võrkosaga läbi traalitakse. Halva nähtavusega sogases vees satub kala noodatiibade vahele ja sealt edasi kalakotti.
Maaeluministeeriumi teenetemärgid

Maaeluministeeriumi teenetemärgid on Maaeluministeeriumi välja antavad teenetemärgid. Teenetemärke on kaks: kuldne ja hõbedane teenetemärk. Enne 2013 anti välja ka sinist teenetemärki.
Teenetemärke antakse välja alates 2007.
Oskar Pollisinski

Oskar Pollisinski VR II/3 (27. august 1896 Narva – 4. aprill 1942 NorilLag) oli Eesti sõjaväelane (major).
Oskar Pollisinski osales Vabadussõjas, teenis 8. üksikus jalaväepataljonis, 2. Diviisi staabis ja Sõjavägede Staabis. Ta arreteeriti 15. juunil 1941.
Bathujagijn Möngöntuul

Bathujagijn Möngöntuul (mongoli keeles Батхуягийн Мөнгөнтуул; sündinud 8. oktoobril 1987 Ulaanbaataris) on mongoli maletaja, naiste suurmeister (2003). 
Möngöntuul on 2018. aasta Mongoolia naiste malemeister. Ta mängis 2008. aastal naiste maailmameistrivõistlustel Naltšikis, kus teises ringis kaotas ta Hou Yifanile (2010. aasta maailmameister) ja kaheksandikfinaali ei pääsenud.
Ta sai FIDE-lt 2001. aastal naiste rahvusvahelise meistri, 2003. aastal naiste suurmeistri ja 2010. aastal rahvusvahelise meistri nimetuse.
Jaki keel

Fonoloogia

Jaki keeles on 5 vokaalfoneemi ja 17 konsonantfoneemi.
Dolores (eesnimi)

Dolores on naisenimi.
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 1595. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Dolores 25 naisel.
Aare Hindremäe

Aare Hindremäe (sündinud 15. oktoobril 1963 Raplas) on Eesti talupidaja ja fotograaf.
Ta on lõpetanud Tallinna Ehitus- ja Mehaanikatehnikumi.

Ühiskondlik tegevus

Raplamaa Kehtna valla Lau küla külavanem.
Andnud välja ajalehte Krimmi Eestlased.
Heike

Heike on naisenimi ja mehenimi.
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 47. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Heike 1154 naisel.
Muruniiduk

Muruniiduk on tööriist muru niitmiseks.
Kõige levinumad on neljataktilise bensiinimootoriga (töömaht 140–650 cm³, võimsus 3,5–26 hj) või diiselmootoriga (eriti suurte pindade niitmiseks) muruniidukid. Valmistatakse ka mehaanilisi (inimjõul käitatavaid) ja elektrimootoriga niidukeid.
Suuri muruniidukeid, mille juhtimiseks istutakse masina peal, nimetatakse murutraktoriteks.
Väikseid akutoitega automaatniidukeid nimetatakse robotmuruniidukiteks.
 
Muruniiduki tööorganiks on tera, mille pikkust mõõdetakse tollides või sentimeetrites (30–150 cm).
Tuntumad brändid: Toro, Husqvarna, Jonsered, Partner, Stiga.
Dirk van der Aa

Dirk van der Aa (1731 Haag – 23. veebruar 1809 Haag) oli hollandi kunstnik.
Tema esimene õpetaja oli Johann Heinrich Keller. Hiljem õppis ta Gerrit Mesi (Gerrit Mets) juures; hiljem rajasid nad koos ateljee; nad tegutsesid eeskätt hästi tasustatud dekoratsioonimaalijatena. Ta dekoreeris eriti osavalt tolle aja maitse järgi tõldu. Kompositsioon oli alati rikkalik ja vaheldusrikas, lapsed olid kujutatud ilusatena. Samuti maalis ta tapeete, millest mõni oli veel 20. sajandil säilinud.
Ta käis silmaringi laiendamiseks Pariisis.
Ta oli surmani üks Renswoudi Sihtasutuse hoidjatest.
Dirk van der Aa õpilaste seas olid Louis Moritz, Evert Morel, Cornelis Kuipers ja Andries van der Aa.
Friedrich Wilhelm Etzold

Isiklikku

Tema Viljandis sündinud isa Ernst Heinrich Etzold (1858–1939) oli Saksi-Altenburgist pärit Gustav August Etzoldi (1807–1885) ja Viljandist pärit Emilie Spechti (1830–1887) poeg, kes õppis Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas ja tegutses muuhulgas kihelkonnaarstina Helmes ja Voltveti mõisa lähedal Allikukivil (Quellenstein).  Vend Otto Etzold oli Harju-Madise koguduse õpetaja.
Ride the Lightning

Fakte

"Ride the Lightning", olles bändi debüütalbumist "Kill 'em All" tunduvalt professionaalsem, filosoofilisem ja morbiidsem, äratas üpris laia tähelepanu, kuid bänd jäi laiemale publikule veel tundmatuks. Seda peetakse Metallica üheks parimaks albumiks (väga suur osa fännidest peab aastaid 1984–1991 bändi kuldajaks).
Georgi mõõk

Georgi mõõk (ka Püha Georgi mõõk; vene keeles Золотое оружие «За храбрость»; enne 1913. aastat (Georgi) kuldmõõk) oli Vene keisririigi autasu. 
Autasu hakkas 1720. aastal välja andma Peeter Suur. Autasu anti 1917. aastani. Aastatel 1913–1917 kandis see nime Georgi mõõk (vene Георгиевское оружие) ja neil lõpuaastatel peeti seda autasu Georgi ordeni üheks järguks (klassiks).
Tõrva–Pikasilla maantee

Tõrva–Pikasilla maantee (registrinumbriga 73) on üks Eesti tugimaanteedest. 
See saab alguse Tõrva linnas Valga–Uulu maantee 28. kilomeetril. Tee pikkus on 12 km. Tee lõpeb Pikasilla külas Viljandi–Rõngu maantee 46. kilomeetril. Tõrva linnas kannab nime Tartu tänav.

Asulad Tõrva–Pikasilla maanteel

Tõrva linn, Jõgeveste küla, Rulli küla, Uralaane küla, Liva küla, Pikasilla küla
Norra kuninglik õhuvägi

Ajalugu

Sõjavägi hakkas lennukeid kasutama 1. juunil 1912, kui välismaalt osteti annetustest kogutud rahaga esimene lennuk. Lennuki tõi Norrasse allveelaeva A-1 täitevohvitser Hans Dons. Eraldi lennuväge ei moodustatud ja lennukid kuulusid kas maaväe või mereväe koosseisu.

II maailmasõja eel

1930. aastate lõpus, kui oli selge, et sõda on tulekul, valmistus Norra selleks, ostes välismaalt lennukeid juurde. Tellitavate lennukite hulgas oli 12 Gloster Gladiatorit ja kuus Heinkel He 115 tüüpi lennukit. Märkimisväärsed tellimused esitati USAle, kõigest mõni kuu enne 9. aprilli 1940.
Paljud USAs valminud Curtiss P-36 Hawkid jõudsid enne Natsi-Saksamaa rünnakut Norrasse, aga viimased lennukid suunati invasiooni ajal Suurbritanniasse. Saksamaa rünnaku ajal polnud ükski P-36 lahinguvalmis ja need langesid sakslaste kätte. 19 P-36 müüdi Soomele, kes kasutas neid Jätkusõjas.

Sõjategevus Natsi-Saksamaa vastu

Õhuvägi olid lootusetus vähemuses ja sakslased saavutasid kiirelt Norra õhuruumi üle kontrolli. Kuigi Fornebu lennuvälja üle peetud lahingus, suutsid norrakad sakslaste vastu kaitse üles ehitada ja sakslased kaotasid viis lennukit, lõppes lahing Norra vägedele ikkagi kaotusega. Pärast liitlasvägede lahkumist loobus Norra valitsus vastupanust ja lahkus eksiili. Norra väed alistusid 10. juunil.
Ainsad lennukid, mis olid võimelised Suurbritanniasse lendama, kuulusid mereväele. Mitmed Norra sõjalennukid lendasid Suurbritanniasse Põhja-Norrast, kui oli selge, et Norra langeb ja liitlasväed tõmmatakse Norrast välja. Kolm mereväe lennukit lendasid neutraalsesse Soome, kus lennukid ja piloodid interneeriti.
Norra maaväe lennukite pilootidel oli ainus võimalus sakslaste käest pääsemiseks lennata Soome. Soome lendasid kolm lennukit, mis samuti interneeriti. Hiljem kasutasid Soome õhuvägi Norra lennukeid võitluses NSV Liidu vastu.
Suurbritanniasse põgenenud lennukid ja personal liitusid Suurbritannia õhuväega, et Natsi-Saksamaa vastu edasi sõdida. 331. norra eskadrill võitles Suurbritannia õhulahingu ajal peetud Londoni kaitselahingutes ja oli Lõuna-Inglismaa parimaid õhuväeüksusi. II maailmasõjas langes 355 Norra õhuväelast.

Sõja järel

Suurbritanniast sõja ajal saadud Supermarine Spitfire'id olid Norra kuningliku õhuväe teenistuses 1950. aastateni.
1947. aastal sai Norra oma õhuruumi valvamiseks oma esimesed radarid ja umbes samal ajal astusid õhuväe teenistusse esimesed reaktiivlennukid, milleks olid de Havilland Vampire'id.
1949. aastal sai Norrast NATO asutajaliige ja varsti pärast seda sai Norra USAlt sõjalennukeid. Külma sõja jätkudes hakkasid õhujõud kiiresti arenema ning Norra ja Türgi olid ainsad NATO liikmed, mille õhuvägi valvas piiri NSV Liiduga. Norra õhujõud lendasid iga aasta 500–600 korda NSV Liidu sõjalennukeid tuvastama. 
1959. aastast on õhuväe koosseisus ka õhutõrje.
Puidu niiskusmõõtur

Puidu niiskusmõõtur on mõõteseade puidu niiskussisalduse määramiseks (niiskusmõõtur).

Puidu elektrilise laadumise efektiga niiskusmõõtur

Puidu elektrilise laadumise efektiga niiskusmõõturi puidu kiu küllastuspunktist suurema niiskussisalduse mõõtmiseks, samuti mõõturi kalibreerimise meetodi töötas välja Eesti Maaülikooli töörühm.

Tööpõhimõte

Üheaegselt mõõdetakse puidu elektritakistus (mõõtmise ajast sõltuvana, intervall 1–0,1 sekundit, kogu mõõtmistsükli aeg 20 sekundit) ja samaaegselt puidu elektrimahtuvus. Mõõdetud elektritakistuse ja elektrimahtuvuse väärtused sisestatakse mõõturi mikroarvutisse. Mikroarvuti sisaldab vastavat algoritmi ehk niiskusmõõturi funktsiooni, mille alusel toimub mõõtmistulemuste ja puidu keskmise niiskussisalduse vastavusse viimine. Tulemus näidatakse arvutis puidu niiskussisaldusena (protsentides puidu kuivkaalust).

Kalibreerimine

Erinevalt traditsioonilistest niiskusmõõturitest kalibreeritakse niiskusmõõtur iga puidu liigi jaoks eraldi kahe muutuja funktsiooni suhtes, kus funktsiooni sõltumatud muutujad on puidu elektritakistus R ja puidu elektrimahtuvus C, ja sõltuvaks muutujaks on puidu niiskussisaldus NS kuivkaalu protsentides.

Prototüüp

Prototüüp töötati välja töörühma poolt, kuhu kuuluvad Valdek Tamme, Hannes Tamme, Peeter Muiste, Toomas Bernotas, Jüri Olt ja Peep Miidla.
Puidu niiskusmõõtur on patenteerimise järgus.
Muḩammad al-Muḑiyaḩkī

Muḩammad al-Muḑiyaḩkī (araabia keeles محمد المضيحكي; sündinud 1. juunil 1974 Kataris) on Katari maletaja, rahvusvaheline suurmeister (1998). 
1991. aastal sai Muḩammad al-Muḑiyaḩkī FIDE-lt rahvusvahelise meistri nimetuse. Suurmeistriks sai ta 24-aastaselt 1998. aastal. Ta on neljakordne Araabia maade malemeister (1994, 1997, 2000, 2002). 
Muḩammad al-Muḑiyaḩkī mängis 9 maleolümpial Katari võistkonna koosseisus (1988–2002, 2006). 
Ta on abielus malesuurmeistri Zhu Cheniga.
Sõdur

Sõduri kutse iseärasused

Lihtsõdur on iga sõjaväe peamine edasiviiv ja otsustav jõud, millest sõltub lahingutegevuse, väljaõppe või igapäevateenistuse tegelik efektiivsus. Sõduri tegevus ja teenistus eeldab head vastupidavust, julgust ja järjekindlust, kuid sisaldab vähemal määral vastutust. 
Tavaliselt alustavad kõik sõjaväelased oma väeteenistust sõdurina. Esmalt läbitakse sõjaline baasväljaõpe ja seejärel erialane ettevalmistus.
Lise de la Salle

Lise de la Salle (sündinud 8. mail 1988 Cherbourgis) on Prantsuse klassikaline pianist.
Ta hakkas klaverit mängima nelja-aastaselt ja esines esmakordselt 9-aastaselt kontserdiga Radio France'is 1997. aastal.
Ta alustas 1999. aastal õpinguid Pariisi Konservatooriumis, viimati Bruno Rigutto meistriklassis. Tema õpetajad olid Pascal Nemirovski (aastatel 1998–2006) ja Geneviève Joy-Dutilleux. 2005. aastal  lõpetas ta keskkooli. 
Oma esimese rahvusvahelise tunnustuse sai ta 12-aastaselt võiduga 7. rahvusvahelisel noorte pianistide võistlusel Ettlingenis.

Isiklikku

Tema emapoolne vanavanaisa oli eestlasest sõjaväelane ja kunstitegelane Udo Einsild.
Mezeni jõgi

Mezeni jõgi (komi keeles Mõzõn ) on jõgi Põhja-Venemaal Komi Vabariigis ja Arhangelski oblastis.
Jõgi suubub Mezeni lahte. Jõe pikkus on 966 km. Valgla suurus on 78 tuhat km². Vooluhulk suudmes on keskmiselt 866 m³/s, maksimaalselt 9530 m³/s. Jõgi on segatoiteline, kõige rohkem toitub lumesulamisveest. Suurvesi on kevadel lume sulamise järel ja sügisel vihmade tõttu, madalvesi mais-juunis. Jäätub oktoobri lõpust novembri keskpaigani, vabaneb jääkattest aprilli lõpus - mai alguses. Looded on tuntavad suudmest kuni 64 km ülesvoolu.
Jõgi algab Timaani kõrgustikult Komimaalt. Tema lähte geograafilised koordinaadid on umbes 55° idapikkust ja 65°30' põhjalaiust. Jõgi voolab edelasse, siis loodesse, siis jälle edelasse. Verhnemezenskis pöördub jõgi lõunasse, Glotovos, kus temasse suubub vasakult Irva jõgi, läände ning voolab läbi Koslani ja Ussogorski. Viimane on ainus koht, kus jõe äärde ulatub raudtee. Ussogorskis pöördub jõgi põhja ja voolab läbi Bolšaja Põssa, kus temasse suubub vasakult Põssa jõgi, Komimaa piirini Arhangelski oblastiga. Kaugemal põhjas, Vožgoras suubub paremalt Mezeni jõkke Mezenskaja Pižma. Vožgoras pöördub jõgi loodesse. Temasse suubuvad vasakult Nizma ja paremalt Sula jõgi, siis voolab ta läbi Koinassi ja temasse suubub paremalt Kõma jõgi, misjärel ta pöördub läände ja voolab läbi Tsenogora kuni Lešukonskojeni. Seal suubub temasse vasakult suurim lisajõgi Vaška. Mezeni jõgi pöördub loodesse, voolab läbi Tselegora ja Kozmogorodskoje. Dorogorskojes suubuvad Mezeni vasakult Kimža ja paremalt suurim parempoolne lisajõgi Pjoza. Seejärel läbib jõgi Mezeni ja Kamenka ning suubub Mezeni lahte Valges meres. 
Mezenist kuni Bolšaja Põssani kulgeb jõe kaldal maantee, Mezenist Lešukonskojeni kattega, sealt edasi katteta tee, Mezenist Vožgorani jõe paremal, sealt edasi vasakul kaldal. 
Mezeni jõgi on laevatatav suudmest 201 km kuni Vaška suudmeni Lešukonskojes, aga kevadel suurvee ajal koguni 681 km.
Õpik

Õpik (vananenud kirjanduses õpperaamat, kooliraamat) on õppeaine või -kursuse kokkuvõtlikku sisu esitav trükitud või elektrooniline õppevahend. Elektroonilist õpikut nimetatakse ka e-õpikuks.
Aleksei Bogoljubov

Aleksei Bogoljubov (vene Алексей Петрович Боголюбов; vkj 16. märts / 28. märts 1824 Novgorodi kubermang, Venemaa – 7. november 1896 Pariis) oli Vene maalikunstnik (marinist).

Isiklikku

Ta oli kirjanik Aleksandr Radištševi lapselaps.
Uno Uibo

Uno Uibo (5. veebruar 1935 Tallinn – 12. august 1992 Tallinn) oli eesti teatrikunstnik ja kunstipedagoog.
1954. aastal lõpetas ta Tallinn 6. Õhtukeskkooli. 1960. aastal lõpetas Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi teatridekoratsiooni ja maali eriala, tema õpetajateks olid Voldemar Haas ja Natalie Mei.
Aastatel 1960–1981 oli ta Lydia Koidula nimelise Pärnu Draamateatri kunstnik, 1981–1983 peakunstnik.
Aastatel 1983–1985 oli ta Puidutöötlemiskombinaadi Viisnurk kunstnik. 1985. aastast tegutses vabakutselise kunstnikuna, viljeles akvarellmaali. 1987. aastast surmani oli ka Pärnu Kunstikooli kunstiõpetaja.
Keel (loogika)

Loogilised ja mitteloogilised sümbolid

Keel koosneb kahesugustest sümbolitest: loogilistest, mis kuuluvad igasse keelde, ja mitteloogilistest, mis on eri keeltes erinevad.

Keele definitsioon

Keel on järjestatud kolmik , kus LS on kõik keele loogilised sümbolid,  MLS mitteloogilised sümbolid ja  on nende mitteloogiliste sümbolite signatuur. 
Keel defineeritakse tavaliselt nii, et kirjutatakse välja ainult mitteloogilised sümbolid.
Ameerika Sotsioloogiaassotsiatsioon

Ameerika Sotsioloogiaassotsiatsioon (American Sociological Association; lühend ASA) on USA mittetulundusühing, mis tegeleb sotsioloogia edendamisega. See asutati 1905 Ameerika Sotsioloogiaseltsi (American Sociological Society) nime all.
Abbeville'i leiukoht

Abbeville'i leiukoht on arheoloogiline leiukoht Prantsusmaal Abbeville'i lähedal Somme'i jõe terrassil kruusaaugus.
Leiukoht avastati 1836. Sealt leiti palju pihukirveid. Leidude vanus on 600 000 kuni 300 000 aastat.
Leiukoha järgi sai nime Abbeville'i kultuur.
Populatsiooni pudelikael

Populatsiooni pudelikael (ka populatsiooni pudelikaela efekt; inglise population bottleneck, genetic bottleneck) on ajutise geneetilise triivi üks erijuhte, mis tuleneb populatsiooni arvukuse järsust, kuid 1–3 põlvkonna jooksul mööduvast arvukuse langusest.
Sageli on populatsiooni arvukuse kollaps tingitud looduskatastroofidest, tänapäeval üha sagedamini aga inimtegevuse tõttu. Mõnedel loomadel aga esinevad eriomased perioodiliselt korduvad arvukuse järsud langused ja tõusud, mida nimetatakse nn populatsiooni- ehk elulaineteks. Ka need populatsioonilained võivad oluliselt mõjutada populatsiooni genofondi.
Patroloogia

Patroloogia (kr πατήρ patér isa ja λόγος lógos sõna) on ajaloolise teoloogia osa, milles uuritakse kirikuisadeks nimetatavaid autorite elu, teoseid ja õpetust.
Teaduses (kirjandus, filosoofia jms) hakati 20. sajandi teisel poolel kasutama patroloogia asemel patristika mõistet.
Maasi paljand

Maasi paljand on paljand endises paemurrus (Maasi murd); halduslikult Saare maakonnas Saaremaa vallas. Paljand on arvele võetud ürglooduse objektina.
Paljand on (koos Maasi puurauguga) Jaagarahu lademe Maasi kihtide stratotüüp.
Zarja väin

Zarja väin (vene пролив Заря) on väin Põhja-Jäämere Laptevite meres, mis eraldab Belkovski saart Kotelnõi saarest.
Väin sai nime Eduard Gustav von Tolli ekspeditsiooni kuunari Zarja auks, mis läbis selle väina esimesena aastal 1902.
Are (eesnimi)

Are on mehenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 434. mehenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Are 195 mehel.