google/wiki40b huggingface dataset:
Nartsissistlik isiksushäire

Häire avaldumine

Üldisemalt võib isiksushäireid käsitleda ka arenguetappidena, mis saavad oma alguse lapsepõlves, nooruses või kõige hiljem varajases täiskasvanueas. Psühhiaatrilise või somaatilise haiguse põhjustatud pikaajalise stressi tagajärjel tulenenuid muutusi küpsemas eas nimetatakse muutusteks inimese personaalsuses. Piiri tõmbamine isiksushäirega ja normaalselt käituva inimese vahele on suhteliselt keeruline, kuna ka psüühiliselt tervete inimeste käitumises võib leida (eriti stressirohketes olukordades) käitumist ja hoiakuid, mis on omased pigem iseloomuhäirega inimestele.

Ravi

Nartsissistlikku isiksushäiret on üritatud ravida psühhoteraapia ja ravimite abil. Isiksushäirete ravimist psühhoteraapia ja preparaatide abil on senini uuritud vaid vähesel määral.
Isiksushäirete esinemine hakkab pärast 30. eluaastat vähenema. Seda on püütud seletada inimese küpsemisega täiskasvanuks saamisel ning samuti sellega, et teatud tüüpi isiksushäiretega inimestel – sealhulgas nartsissistliku häire kandjatel – suureneb vananedes ka surmasaamise risk.
Hongkongi Hiina Ülikool

Hongkongi Hiina Ülikool (inglise keeles Chinese University of Hong Kong) on ülikool Hiinas Hongkongis; ühtlasi Aasia üks prestiižsemaid ülikoole.
Ülikool asutati 1963.
Ülikoolis õpib üle 14 000 üliõpilase.
Andrus Öövel

Sportlasena

Ta oli 24-kordne Eesti NSV meister aerutamises aastatel 1974–1984: 10 korda ühesüstal, 11 korda kahesüstal ja 3 korda neljasüstal.

Sporditegelasena

Ta oli aastatel 1989–1990 tegev Eesti Olümpiakomitees. Aastatel 1994–1997 oli ta Eesti Spordi Keskliidu aseesimees ja aastatel 1998–1999 Eesti Spordi Nõukogu liige.

Eesti NSV Siseministeeriumis

Ta töötas aastatel 1978–1989 Eesti NSV Siseministeeriumis ning õppis samal ajal kaugõppes Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonnas.

Rahvarindes ja Kodukaitses

Ta oli Rahvarinde liikmena 1989. aasta juulis ja augustis Balti keti korralduskomitee juht Eestis, tegeledes selle trassivaliku, logistika ja turvalisusega. Kui Interrinne ründas 15. mail 1990 Toompea lossi, oli ta Rahvarinde turvateenistuse juht.
Öövel oli pärast seda tegev Kodukaitse moodustamisel ning oli selle staabiülem aastatel 1990–1993.

Piirivalvetegelasena

20. septembril 1990 moodustati riigiminister Raivo Vare juhtimisel majanduspiiri kehtestamise komisjon, mille eesmärk oli võtta Eesti ida- ja lõunapiir majanduspiiri valvamise ettekäändel oma kontrolli alla. Kodukaitse esindajana kuulus komisjoni ka Öövel. Valitsuse korraldusega loodi 15. oktoobril 1990 Kodukaitse koosseisus majanduspiiri kaitseteenistus ja alustasid tööd majanduspiiri kontrollpunktid.
Piirikaitseamet moodustati valitsuse määrusega 8. aprillil 1991 ning Öövel oli selle (alates 28. veebruarist 1992 Piirivalveameti) peadirektor kuni 1993. aasta juunini.

Poliitikuna

Aastatel 1993–1995 oli ta Tallinna linnavolikogu korrakaitsekomisjoni esimees.
Ta valiti 1995. aasta märtsis VIII Riigikogu liikmeks Valimisliidust Koonderakond ja Maarahva Ühendus, valimistel sai isikumandaadi (1098 häält).
Aprillist 1995 aprillini 1999 kuulus ta Tiit Vähi valitsusse, olles kaitseminister.

Edasine elukäik

2000. aastast elab ta Šveitsis ja töötab organisatsioonis Genfi Relvajõudude Demokraatliku Kontrolli Keskus (DCAF), mille egiidi all nõustab ta Balkani maade ja Kesk-Aasia riikide piirivalvete ülesehitamist.

Isiklikku

Tema isa oli sporditegelane ja vabatahtliku piirikaitse esmaseid organiseerijaid Voldemar Öövel.
Ta oli aastatel 1987–2005 abielus Anu Öövliga, neil on ühine poeg Norman ja kasupoeg Martin. Tema abielulahutuse protsessi käigus süüdistati teda muuhulgas ka perevägivallas.
2004. aastast on tema elukaaslane ungarlanna Beata Varga, kellega on neil ühised lapsed Johanna Õnnemaria ja Arho Andor.
Tema hilisem hobi on mägironimine, on osalenud õemees Tõivo Sarmeti mägiekspeditsioonidega Himaalajas Broad Peak mäele (2001) ja Alaskal Ameerika kõrgeimale mäele McKinleyle.
Limaan

Limaan (kreeka keeles limēn 'sadam, abajas') on jõeoru suudmealal moodustunud pikk kitsas merelaht, mida merest eraldab tavaliselt maasäär või barr.
Limaanid moodustuvad aeglaselt vajuval rannikul. Maasäär või barr võivad moodustuda merelainete kokkukuhjatud rannasetetest või jõeveega kaasa liikunud uhtainete settimisel suudmealale. Viimasel juhul on tegemist fluviaalse pinnavormiga.
Merest täielikult eraldatud limaani nimetatakse limaanijärveks. Enamasti on limaanid riimveelised, kuid magevee juurdevoolu kahanedes võivad olla ka üsna soolased.
Rohkelt leidub limaane Musta mere ja Aasovi mere rannikul (Dnepri limaan, Bugi limaan, Dnestri limaan jt).
Limaaniga väga sarnane rannikutüüp on laguun, mille põhimõtteline erinevus on nende geneesis.
Kuninglik Teaduste Akadeemia

Kuninglik Teaduste Akadeemia, ka Rootsi KTA (rootsi keeles Kungliga Vetenskapsakademien) on üks Rootsi kuninglikest akadeemiatest. Akadeemia põhiülesanne on teaduse arendamine ja selle mõju tugevdamine ühiskonnas.

Asutamine

Kuninglik Teaduste Akadeemia asutati aastal 1739 Londoni Kuningliku Seltsi ja Prantsuse kuningliku teaduste akadeemia eeskujul. Asutajaks oli kuueliikmeline teaduseedendajate grupp, teiste seas ka loodusteadlane Carl von Linné. Need kuus ettevõtlikku inimest olid ühtlasi akadeemia asutajaliikmed. Kohe asuti valima ka uusi liikmeid, aasta lõpuks oli akadeemial juba 38 liiget, järgmise aasta jooksul lisandus veel 21 teadlast. Linné kõrval oli neist tuntuim Anders Celsius, kes võttis kasutusele elavhõbetermomeetri 100-kraadise skaala.
Esimesed 16 välisliiget valiti aastal 1747, neist tuntuimad olid Šveitsi anatoom Albrecht von Haller ja prantsuse matemaatik Alexis Claude Clairaut.
Kui Kuninglik Teaduste Akadeemia 18. sajandi esimesel poolel asutati, oli selle eesmärk edendada praktilisi, ökonoomseid ja kasulikke teadmisi. Seetõttu loobuti akadeemia asutatud teadusajakirjas Vetenskapsakademiens Handlingar toonasest akadeemilisest traditsioonist avaldada teaduskirjutisi ladina keeles (näiteks Kuninglik Teaduste Selts Uppsalas pidas sellest tavast kinni) ning artikleid hakati algusest peale avaldama rootsi keeles, et ajakirja sisu oleks kättesaadav laiemale lugejaskonnale.
Kuninglik Teaduste Akadeemia on Euroopa akadeemiate ühenduse, ALLEA liige.

Akadeemia president

Carl von Linné oli akadeemia esimene president (esimestel presidendivalimistel toimus valik loosi teel mitme kandidaadi vahel).
Alates 2018. aastast on akadeemia president Dan Larhammar, Uppsala Ülikooli molekulaarse rakubioloogia professor. 
Eelmisel perioodil, 2015–2018, juhtis akadeemiat keemik Christina Moberg, Kuningliku Tehnikainstituudi professor.
Nicholas Bishop

Nicholas Bishop (sündinud 19. septembril 1973 Swindonis) on Austraalia näitleja.
Eesti televaatajale on ta tuntud näiteks detektiiv Peter Bakerina seriaalist "Kodus ja võõrsil" ja Peter Dunlopina seriaalist "Keha kui asitõend". Ta mängis kahes "McLeodi tütarde" episoodis Russ Connersit.
Vīganti mõis

Vīganti mõis (saksa keeles Wiegandshof) oli rüütlimõis Liivimaal Valga kreisis Härgmäe kihelkonnas. Nüüdisaegse haldusjaotuse järgi paikneb Lätis Valka piirkonna Härgmäe vallas.

Mõisa suurus

Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 4 adramaad, sellele allus 49 mees- ja 62 naishinge.
Sigma Xi

Sigma Xi (ingliskeelse täisnimega Sigma Xi: The Scientific Research Honor Society (ΣΞ)) on rahvusvaheline teadusorganisatsioon. Organisatsiooni eesmärkide seas on väärtustada eelkõige teadussaavutusi ja edendada koostööd teadusvaldkondade teadlaste vahel. 
Organisatsiooni nimi "Sigma Xi" tuleb kreekakeelsetest tähtedest sigma (Σ) ja ksii (Ξ) ning ΣΞ on akronüüm fraasist Σπουδῶν Ξυνῶνες (Spoudon Xynones, ligikaudne tõlge 'teadusele pühendunud kolleegid', inglise keeles (Companions in Zealous Research)).
Organisatsioon asutati 1886 USAs Cornelli Ülikooli juures. 
Tänapäeval on organisatsioonil umbes 60 000 liiget rohkem kui 100 riigist.
Täistööaeg

Täistööaeg tähendab Eesti seadusandluse mõistes 40 tunnist tööaja pikkust nädala jooksul ja 8 tunnist tööaja pikkust päeva jooksul, kui tööandja ja töötaja ei ole kokku leppinud lühemas tööajas. 
Sageli kasutatakse täistööaja sünonüümidedena mõisteid normtööaeg, täiskoormus.
Augustin Verlin

Augustin Verlin (22. september 1898 Kuressaare – 9. aprill 1942 Suhhobezvodnoje, Gorki oblast) oli Eesti kohtunik.
Ta õppis 1919. aastal Tartu Ülikooli põllumajandus- ja aastail 1920–1924 (lõpetas) õigusteaduskonnas.
Augustin Verlin oli 1924–1929 Tallinna-Haapsalu Rahukogu kohtuameti kandidaat, 1929–1932 Kuressaare kinnistusjaoskonna alaline liige, alates 1932. aastast Saaremaa 2. jaoskonnakohtunik. 
1941. aastal arreteeriti ta NKVD poolt. Suri vangistuses.
Jakob Miil

Jakob Miil (24. august 1888 Rapla – 14. mai 1964 Tallinn) oli Eesti tõstja ja maadleja.
Ta koondas raskejõustikuhuvilised 1908. aastal oma Suur-Karja 12 asuvasse korterisse, mida rahvasuus nimetati Miili klubiks, ja mis hiljem registreeriti raskejõustikuseltsina Aberg.
4. jaanuaril 1914 oli ta Baltimaade naismaadlejate võistluste korraldajatest.
Kick-Ass (film)

Sisu

Teismeline poiss Dave Lizewski (Aaron Johnson) otsustab koomiksikangelaste eeskujul hakata superkangelaseks. Varsti kohtavad teda superkangelased Big Daddy (Nicolas Cage) ja ta tütar Hit-Girl (Chloë Moretz), kelle eesmärgiks on võtta rajalt maha kohalik narkoärimees Frank D'Amico.

Lahkarvamusi

Jaanuaris 2010 šokeeris tsenseerimata filmiklipp peresid oma vägivalla ja keelekasutusega. Näiteks lause "OK you cunts, let's see what you can do now!" ütles Chloe Moretz, kes oli filmimise ajal ainult 12-aastane. Australian Family Associationi esindaja John Morrissey teatas: "Keelekasutus [oli] solvav ja kohatu – ilma päästva traditsiooniliste kangelaste veretu võiduta". Vastuseks teatas Chloe oma MTV intervjuus: "Kui ma kunagi kasutaks ühte sõnadest, mida Kick-Assis, siis pandaks mind aastateks koduaresti! Ma oleks oma toas kinni, kuni ma saan 20! Ma ei ütleks midagi sellist isegi miljoni aasta jooksul. Ma olen täiesti tavaline tüdruk."
Heino Raotma

Heino Raotma (19. märts 1929, Viljandi – 9. august 1979, Göteborg, Rootsi) oli Eesti arstiteadlane ja psühhiaater.

Elulugu

Lõpetas 1965 Malmös eksternina keskkooli, 1972 Göteborgi Ülikooli arstiteaduskonna; meditsiinidoktor (1978, Göteborgi Ülikool), väitekiri "The Combination of Tryptophan and Ekectroconvulsive Therapy in the Treatment of Depression". Aastast 1978 Göteborgi Ülikooli psühhiaatriadotsent. Sahlgrenska Haigla psühhiaatria kliiniku arst. Skandinaavia Bioloogilise Psühhiaatria ja Psühhofarmakoloogia seltside liige. Uurinud depressiooni ravi ja psühhofarmakonide toimet. Üle 15 teadustrükise.
Zorg

Ajalugu

Zorg loodi 1999. aasta alguses, kui Tallinnas Lilleküla Gümnaasiumis tegutsenud ansambel Creature läks laiali ning Creature'i liikmed Tanel, Joel, Indrek ja groZmot moodustasid uue ansambli, mille stiiliks oli algselt planeeritud triphop.
Algselt pidi Zorgist tulema hoopis midagi muud. Kogu seltskond kuulas innukalt Massive Attacki ja Trickyt ning Zorgi signatuuriks pidi saama spagetivesterni "kauboikitarridega" maitsestatud triphop.
Kohe alguses liitus bändiga ka Renx ehk Dr.R, kes samal ajal tegi Lilleküla Gümnaasiumis funk metal'i bändi Rhapsody.
Esialgu planeeritud muusikastiilist sai õige pea midagi hoopis karmimat. Paraku kiskus see suund väga kiiresti käest ning ainsateks lugudeks, mille puhul esialgne kavatsus ehk veidi läbi kumab, on "Daydream" ja "Voices Of Silence". Kõik ülejäänud lood löövad puhta tööstusmürana otse kõrva.
Esimesed lood salvestati 1999. aasta keskel ning muusikastiiliks jäi industriaalse alatooniga metal.
Detsembris 1999 hakati muusikat levitama internetis.
Aastal 2001 liitus Zorgiga Riina – bänd tutvus temaga Eesti (ulme)kirjaniku Karen Orlau kaudu, kes on kirjutanud mitme "Artificiali" loo sõnad.
2004. aasta alguses soojendas Zorg Clawfingerit ja avaldas LP singli “Activator”, millel lugu “The One” remiksisid No Big Silence, DJ Critikal, Forgotten Sunrise, Barbariz, Virx ja Zorg ise. Plaadi lõpulugu on ligi 30-minutiline suurvorm "Activator", mille algus on tänaseni Zorgi kontserdi intro. Järgnes pikem stuudiopaus.
4. märtsil 2011 pärjati Zorg Radio Mania aasta üllataja muusikaauhinnaga.
7. oktoobril 2011 ilmus Zorgi esimene muusikavideo, mis oli tehtud piksillatsioonitehnikas ja valmis Fork Filmi abiga. Video on albumi nimiloole “Rooste”.
2013. aastal ilmunud Kukerpillide 40 tegevusaastat tähistanud plaadi jaoks salvestas Zorg oma versiooni loost "Jahitrofeed". "See lugu on käinud minuga kaasas lapsepõlvest saati. Miski imeline jõud ja sõnum on selles loos," kommenteerib loo valikut Zorgi laulja Lemo.
24. mail 2013 ilmus Saksamaal internetikogumik "Depeche Rock Covers vol. 2", mille väljaandja pöördus Zorgi poole palvega teha kogumiku jaoks üks lugu. Bänd valis selleks loo "Behind The Wheel".
14. aprillil 2014 ilmus kolmas stuudioalbum – "Hüperborea". Plaadil on 10 uut lugu, 2 kaverit ja 2 remiksi. Uut albumit reklaamiv ringreis tehti koos rap metal'i bändiga Driven. Bänd esines kontsertidega Tallinnas, Tartus, Võrus, Narvas ja Pärnus.
Daugavpilsi Borisi ja Glebi katedraal

Kirikuhoone

Pseudovene stiilis hoone arhitektiks on M. Pozarov. Kirikuhoone pikkus on 40, laius 20 meetrit ja kõrgus 16 meetrit (koos torniga 56 meetrit). Katedraali kaunistavad kolm torni, kullatud kupleid on kümme. Hoone katusel paikneb kellatorn nelja kellaga. Apsiid on hulknurkne.
Kirik on kolme lööviga, lööve eraldavad 14 sammast. Peaaltar on pühendatud Borisile ja Glebile. Kirikus asub kolmekorruseline tammepuust ikonostaas, mille ikoonid on koopiad Viktor Vasnetsovi loodud ikonostaasist Kiievi Vladimiri katedraalis.

Ajalugu

Praeguse katedraali kohale rajas esimese õigeusu kiriku kindralkuberner Konstantin von Kaufmann. Aastal 1903 otsustati Polotski piiskopkonna valitsuses rajada selle asemele Daugavpilsi kindluse garnisonile uus kirik. Ehitustööd algasid 1904. aastal ja hoone valmis aastal 1905. Vana rauast kirikuhoone viidi Jersikasse. Hoone ehitust finantseeris armee.
Kirik pühitseti 25. juunil 1905 (vana kalendri järgi 12. juunil). Ehkki Esimese maailmasõja ajal toimusid kirikus pidevalt palvused, algasid regulaarsed jumalateenistused alles aastal 1922, mil sealseks vaimulikuks oli preester Augusts Pētersons (hilisem Läti metropoliit Augustins (Pētersons)). Varem viisid kirikus jumalateenistusi läbi teiste koguduste preestrid; põhiliselt aga Daugavpilsi Aleksander Nevski kiriku vaimulik isa Odelski. Sõja ajal kannatada saanud kirikut remonditi korduvalt (aastail 1922-1923 taastati katus, aastail 1926-1927 vahetati see uue vastu, aastail 1930-1931 taastati aga kannatada saanud interjöör.
Aastal 1925 alustati kirikus ka läti keeles toimuvate jumalateenistustega, mis leidsid aset kaks korda kuus. Aastal 1938 ordineeriti kirikus ametisse Läti Õigeusu Kiriku Jersika vikaarpiiskopkonna piiskop Aleksander. Piiskopi residentsiks sai sama kirik; sellest ajast peale oli Daugavpilsi Borisi ja Glebi kirik katedraal.
Pärast Teist maailmasõda laastasid kirikut kahel korral tulekahjud. Toonane kiriku eestseisja Nikolai (ametis aastail 1951-1984 juhtis kiriku taastamistöid; tema eestvedamisel istutati kiriku ümber ka puud.
Vahepeal katedraali staatuse kaotanud kirikust sai taas katedraal aastal 1989, mil avati taas Daugavpilsi vikaarpiiskopkond ja uueks Daugavpilsi piiskopiks sai Aleksandr (Kudrjašov).
Kirikut remonditi põhjalikult aastail 2004-2008. Remonditööde käigus kullati taas üle ka katedraali oma esialgse välimuse kaotanud kuplid.
Raplamaa lipp

Raplamaa lipp on Eestis asuva Rapla maakonna  lipp.
Lipp on registreeritud 7. novembril 1996.

Lipu kirjeldus

Rapla maakonna lipp koosneb kahest võrdse laiusega  horisontaalsest värvilaiust, millest ülemine laid on valge ja alumine roheline. Valge laiu keskel on maakonna eritunnusena Raplamaa vapp.
Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 7:11 ning normaalsuurus 105x165 cm.
Kalender

Kalendritüübid

Levinumad kalendritüübid on kuukalender, päikesekalender, kuu-päikesekalender, planeedikalender ja meelevaldne kalender. 
Kuukalender on sünkroonitud Kuu liikumisega (kuu faasidega). Kuukalender on näiteks islami kalender.
Läbi ajaloo on laialt levinud kuu-päikesekalendrid olnud Juliuse ja Gregoriuse kalender. Aastal 46 eKr kehtestas Julius Caesar päikeseaastal põhineva ajaarvamissüsteemi, mida tänapäeval tuntakse kui Juliuse ehk vana kalendrit. 1582. aastal paavst Gregorius XIII kehtestatud Gregoriuse ehk uus kalender on täpsustatud ajaarvamissüsteem.
Couvin

Asulad

Tournai' järel pindalalt Belgia suuruselt teise valla piiridesse kuuluvad järgmised asulad: Couvin, Aublain, Boussu-en-Fagnes, Brûly, Brûly-de-Pesche, Cul-des-Sarts, Dailly, Frasnes-lez-Couvin, Gonrieux, Mariembourg, Pesche, Petigny, Petite-Chapelle ja Presgaux.
Lahesuu sadam

Lahesuu sadam on sadam Tallinna lahe ääres Paljassaare poolsaare läänekaldal, mida opereerib Lahesuu Sadama AS, sadamakood, EE LHS. Aadress on Paljassaare tee 14 A, 10313 Tallinn.
Sadamas on 4 kaid üldpikkusega 421 meetrit.
Heinold Okas

Elukäik

Heinold Okas sündis Rakveres, kuid kolis koos perega 1919. aastal Tartusse. Tema isa oli õpetaja ja kirjanik Martin Okas. Ta lõpetas 1934. aastal Tartu Poeglaste Gümnaasiumi ja astus Tartu Ülikooli õigusteaduskonda, mille lõpetas 1941. ja 1942. aastal.
Ta töötas aastatel 1937–1940 Eesti Hüpoteegipangas ja Saksa okupatsiooni ajal alates 1942. aasta algusest kuni 1944. aasta suveni Eesti Omavalitsuse Haridusdirektooriumi Rahvakasvatustalituse Tartu osakonnas, alguses abijuhataja ja hiljem juhatajana. Enne Eesti taasokupeerimist Nõukogude Liidu poolt õnnestus tal 1944. aastal põgeneda läbi Tallinna ja Kuressaare  Saksamaale. Sealt suundus ta 1949. aastal edasi Ameerika Ühendriikidesse, kus elas New Yorgis ja selle ümbruses. Eestist lahkudes oli ta sunnitud vanemad ja naise maha jätma.
Heinold Okas nimetati  Peaministri Vabariigi Presidendi ülesandeis Tõnis Kindi nõunikuks riigiõiguslike küsimuste alal, kuid et eksiilvalitsus tegutses Rootsis ja tema elas Ameerika Ühendriikides, siis ta enda sõnul suure vahemaa tõttu selle töösse eriti ei saanud panustada. Enda väitel oli ta ka Vabariigi Presidendi finantsnõunik ja Eesti Vabadusvõitleja aukodaniku tiitli kandja 28. jaanuarist 1989 kuni 1. märtsini 1990.
Heinold Okas pöördus Eestisse tagasi 2009. aastal ja elas kuni surmani Tartus. Ta maeti 11. jaanuaril 2014 Rakvere linnakalmistule.

Korporatsioon Sakala

Heinolt Okas astus korp! Sakalasse 1936. aastal. Kui üliõpilasorganisatsioone 1940. aasta suvel suleti, siis elas tollane kaasvõitleja Okas Sakala konvendi lähedal ja organiseeris asjade üleandmist. Alguses tassiti suur osa vallasvarast minema liikmete kodudesse, kuid ülevõtmiskomisjon nõudis mööbli tagasi. Hõbekarikad ja esinduslik värvivara jagati liikmete vahel peitmiseks laiali. Koos vilistlase Jüri Remmelgaga vaadati läbi konvendi ja vilistlaskogu arhiiv ning hävitati palju koosolekute protokolle ning kõik vilistlaste enda kirjutatud elulood, sest kardeti, et okupatsioonivõimud kasutavad neid korp! Sakala liikmete tagakiusamiseks.
Heinold Okas nägi 1941. aastal pealt korp! Sakala konvendihoone põlengut.
Heinold Okas oli viimane korp! Sakala liige Eestis, kes oli organisatsiooni kuulunud ka enne 1940. aastat.

Poliitilised vaated

Ajakirjale Kultuur ja Elu 2002. aastal antud intervjuus ütles Okas, et tema peres austati ja toetati vapse. Tema arvates oli president Konstantin Pätsi võim põhiseaduse vastane ehk kehtis diktatuur. Samuti oli ta veendunud, et Artur Sirgu surm oli PolPoli kätetöö. Ta omistas samasuguseid vaateid ka Jüri Uluotsale, kes oli 1930. aastail Rahvuskogu esimese koja ja I Riigivolikogu esimees ning peaminister.
Külastades New Yorgis 100 km kaugusel ühte eesti maja, nägi ta seal seinal Johan Laidoneri pilti ja küsis, miks te seda peate, ta ju tegi Pätsiga koos riigipöörde. Nemad ei teadnud sellest aga midagi.
Ameerika Ühendriikides elades aitas ta vapse uurinud ringkondi, teiste seas ka William Tomingat.
Aastal 2010 andis Heinold Okas uuesti välja raamatu "Artur Sirgu lugu".
Simonas Daukantas

Simonas Daukantas (sünninimi Szymon Dowkont; 28. oktoober 1793 Kalviai Skuodase lähedal – 6. detsember 1864 Papilė) oli leedu ajaloolane, rahvaluulekoguja ja kirjanik.
Ta oli üks esimesi leedu ärkamisaja ideolooge ja esimese leedukeelse Leedu ajalugu käsitleva raamatu autor. Ta pani aluse leedu ajaloo romantiseeritud käsitlusele. Ta kirjutas ka raamatuid leedu rahvaluulest ja folkloorist ning poola-leedu sõnaraamatu (viimane ilmus postuumselt).

Elulugu

Daukantas sündis Loode-Leedus Läti piiri ääres. Ta õppis Klaipeda maakonnas Kretingas ja Telšiai maakonnas Žemaičiu Kalvarija koolis.
1814, 20-aastaselt läks ta Vilniusse ja astus seal gümnaasiumi. Pärast selle lõpetamist 1816 alustas ta õpinguid Vilniuse ülikoolis. Seal õppis ta algul kirjandust ja vabu kunste, hiljem (alates 1818) ajalugu ja antiikkirjandust. 1819 lõpetas ta õigusteaduskonna ja sai 1822 õigusteaduses magistrikraadi. Ta ei saanud oma diplomeid üliõpilasliikumiste Filomatid ja Filaretid represseerimise tõttu Vilniuse ülikoolis otsekohe kätte, vaid alles 1825. Ta jätkas õpinguid Tartus.
Daukantas kolis Riiga, kus töötas 1825–1834 kindralkuberneri kantseleis, ja lõpuks Peterburi, kus töötas 1835–1851 Senati kantseleis. Ta töötas koos ajaloolase Teodor Narbuttiga ning andis talle peaaegu 800 Leedu ja Rzeczpospolita ajalugu käsitlevat originaaldokumenti. Ta avaldas leedu keeles mitu ajalooraamatut ja romaani.
Leedusse naasis ta elama alles 1850 ja jäi 1851 pensionile. Ta elas metseenide juures algul Telšiai maakonnas Varniais, siis Lätis poolel teel Jelgava ja Bauska vahel Neu-Bergfriedis (tänapäeval Jaunsvirlauka), viimased eluaastad Šiauliai maakonnas Papilės, kus ta 1864 suri ja kuhu ta maeti.

Mälestuse jäädvustamine

Papilės püstitati Daukantasele 1930. aastal ausammas, mille autor on Vincas Grybas. Ausamba jaoks kogusid raha kohalikud õpetajad. 1968 anti Papilė keskkoolile Daukantase 175. sünniaastapäeva puhul Daukantase nimi. Samal aastal asutati tema muuseum, milles oli umbes 300 eksponaati.
Tema järgi on nimetatud Daukantase väljak, mis asub Vilniuses Leedu presidendilossi vastas. Varem oli see kandnud 19. sajandil Lossi väljaku nime, seejärel 1915. aastani Mihhail Muravjovi nime, siis Napoleoni ja nõukogude ajal Mihhail Kutuzovi nime. Daukantase tänav on Kaunases, Klaipedas, Palangas ja mitmes teises Leedu linnas.
Vilniuse ülikooli üks õuedest kannab Daukantase nime. 1979 istutati ülikooli 400. aastapäeva tähistamise pidustustel sinna Daukantase kodukohast pärit tamm ja avati tema bareljeef. Samal aastal avati teadusmuuseumi, mis tänapäeval on Püha Johannese kirik, seinal Daukantase reljeef. Viimane säilitati ka pärast muuseumi muutmist kirikuks.
Daukantas on kujutatud Leedu 100-litisel rahatähel.
Naha Algkool

Naha Algkool oli algkool Põlvamaa ja Tartumaa piiril asuvas Naha külas.
Naha Algkooli maja asub küla keskel, Räpina–Aravu tee ääres. Koolimaja ehitasid Naha küla talumehed 1937. aastal.
Kooli direktor aastatel 1974–2010 oli Valve Peebu.
Naha Algkool suleti 2010. aastal. Endises koolimajas tegutseb nüüd Naha Küla Selts.
Heino Lubja kaalumuuseum

Heino Lubja kaalumuuseum on muuseum Mustvees.
Muuseumis on eksponeeritud üle 120 kaalu, ligi 60 margapuud ja  arvukalt erinevaid kaaluvihte.
Muuseumi asutas Heino Lubja.
Li Jiawani suur hõlmikpuukuningas

Li Jiawani suur hõlmikpuukuningas on maailma suurim, 4000–4500 aasta vanune isane hõlmikpuu. Tema kasvukohaks on põllumaa Li Jiawanis (Lebang Village, Huangsi, Fuquan, Guizhou, Hiina).
Puu kasvab 1300 m kõrgusel ja on 30 meetri kõrgune. Tüve ümbermõõt ida-lääne suunal on 460 ja põhja-lõuna suunal 580 cm. Li Jiawani suure hõlmikpuukuninga ümbermõõt rinna kõrgusel on 15,6 m; tema lehestik varjutab 1200 ruutmeetrit. Tüvel on suured väljakasved – chichi'd. Puu sai juulis 1991 tormiga kõvasti räsida ega ole sellest täielikult taastunud, arvatakse, et see viitab puu peatsele surmale.
Li Jiawani suure hõlmikpuukuninga vanus on hinnanguline, saadud välitööde käigus. Kuigi teda peetakse tüve ümbermõõdult maailma suurimaks elavaks hõlmikpuuks, pole ta maailma vanim puu (maailma vanimad puud on männi perekonna Californias kasvavad üksikisendid alamsektsioonist Balfourianae).
Ohorn

Vallaosad

Oberdorf, Mitteldorf, Röder, Fuchsbelle ja Gickelsberg.