google/wiki40b huggingface dataset:
Frank Martin

Frank Martin (15. september 1890 Eaux-Vives, tänapäeval osa Genfist – 21. november 1974 Naarden) oli Šveitsi helilooja, kes veetis suurema osa oma elust Hollandis.

Lapsepõlv

Sündinud hugenottide perre, noorim kalvinistliku pastori Charles Martini pere kümnest lapsest, improviseeris Frank Martin klaveril juba enne kooli, ning 9-aastaselt, saamata mingitki muusikalist haridust, kirjutas juba oma esimesed laulud. 12-aastaselt osales ta Bachi "Matteuse passiooni" ettekandel ning sai sellest tugevat mõjutust: Bachist sai tema mentor.
Austades oma vanemate soove, õppis ta kaks aastat matemaatikat ja füüsikat Genfi Ülikoolis, kuid tegeles õpingute kõrval ka heliloominguga ja õppis lisaks klaverit, kompositsiooni ja harmooniat oma esimese muusikaõpetaja Joseph Lauberi (1864–1953), Genfi helilooja ja selleks ajaks linna muusikaelu juhtiva figuuri juures. Hiljem, 1920. aastatel, töötas Martin mõnda aega tihedalt Émile Jaques-Dalcroze'iga, kellelt ta õppis palju rütmi ja muusikateooria vallas. Aastatel 1918 kuni 1926 elas Martin Zürichis, Roomas ja Pariisis: selle perioodi teoseid ilmestavad isikupärase helikeele otsingud.

Teosed

Tuntuim orkestriteos on 1944/45. aastal kirjutatud Petite Symphonie Concertante, mis tegi Martini ka rahvusvaheliselt tuntuks, samas kui varajane "Missa" on populaarseim koorimuusikast ja Jedermann monoloogid (baritonile, klaverile ja orkestrile) sooloteostest. Ülejäänud looming sisaldab täispikka sümfooniat (1936–1937), kahte klaverikontserti, klavessiinikontserti, viiulikontserti, tšellokontserti, kontserti seitsmele puhkpillile ja kuueosalist seeriat üheosalisi "ballaade" erinevatele sooloinstrumentidele klaveri või orkestriga.
Vaimulikele tekstidele ja ainestikule loodud teoseid, nende hulgas näiteks Le Mystère de la Nativité ("Jõulumüsteerium", 1957/1959), peetakse ühtedeks parimatest 20. sajandi religioossetest heliteostest. Šveitsi muusik Ernest Ansermet, Martini loomingu meisterlik esitaja alates 1918. aastast, juhatas paljusid Martini loomingu lindistusi, nende hulgas ka oratooriumi In Terra Pax (1944) koos Orchestre de la Suisse Romande'iga.
Martin arendas välja oma küpse stiili, tuginedes Arnold Schönbergi kaksteisttoontehnikale, hakates sellest 1932. aasta kandis huvituma, kuid tonaalsust siiski mitte hüljates. Osa Martini inspireeritumast muusikast on kirjutatud tema kaheksakümnendates eluaastates; ta töötas oma viimase kantaadi Et la vie l'emporta kallal veel kümme päeva enne elu lõppu. Ta suri Naardenis, Hollandis.
Lorenz Vestring

Lorenz Vestring (ka Lorenz Westring; suri 18. detsembril 1704) oli Liivimaa vaimulik.
Lorenz Vestring sündis 1660. aastate lõpus. Ta õppis aastatel 1683–1689 Riia lütseumis. Usuteadust õppis ta (immatrikuleeriti 21. septembril 1689) Wittenbergi ülikoolis. Ordineeriti 13. veebruaril 1698 õpetajaks.
Ta oli aastatel 1698–1700 Tõstamaa Maarja koguduses (ja Kihnus) nn. leseaastapastoriks. Aastatel 1700–1704 oli ta Tõstamaa Maarja koguduse õpetaja.

Isiklikku

Tema isa Johann Vestring oli Pärnu Eliisabeti koguduse õpetaja, vanaisa Heinrich Vestring oli Kose Püha Nikolause koguduse õpetaja, vend Salomo Heinrich Vestring oli Tori ja Pärnu Eliisabeti koguduse õpetaja.
Lorenz Vestring oli abielus oma eelkäija Sigismund Sege lese Christinega (sündinud Nolcken; 1668–1754), kes oli Nolgimõisa, Eikla ja Haeska mõisniku Friedrich von Nolckeni (1624–1691) ja Anna von Vietinghoffi (suri 1685) tütar.
Timo mõis

Timo mõis (saksa keeles Klein-Koiküll-Kirrumpäh) oli riigimõis Võrumaal Põlva kihelkonnas. Tänapäeval jääb mõis Põlva maakonda Veriora valda.

Ajalugu

Varasemal ajal kuulusid Timo mõisa maad Kirumpää lossiala koosseisu. Viimane läänistati 1626. aastal Måns Palmile (1572−1644). Reduktsiooniga langes see valdus riigile. Mõis rajati Timosse 1795. ja 1811. aasta vahel, mil see eraldati Vastse-Koiola mõisast.
TU2

TU2 (vene keeles ТУ2) oli aastail 1955–1958 Nõukogude Liidus Kaluga masinaehitustehases toodetud kitsarööpmelise raudtee diiselvedur.
Ivan Jakubovski

Ivan Ignatjevitš Jakubovski (7. jaanuar 1912 – 30. november 1976 Moskva) oli NSV Liidu sõjaväelane, Nõukogude Liidu marssal.

Biograafia

Ivan Jakubovski sündis Venemaa Keisririigis Magiljovi kubermangus, Zaitsevo külas (nüüdisajal asub piirkond Valgevene Vabariigis Magiljovi oblastis Gorki rajoonis) talupoegade perekonnas.
1932. aastal astus ta Punaarmeesse sundajateenistusse ning 1934. aastal lõpetas M. I. Kalinini nimelise Valgevene Ühendatud Sõjakooli, seejärel suunati ta väljaõppe rühmaülemaks 27. Omski laskurdiviisi.
1935. aastal lõpetas Leningradis tankivägede erialakursused. Teenis mõnda aega Valgevene sõjaväeringkonnas tankiroodu komandörina ning tankipataljoni staabiülemana.
Teises maailmasõjas võttis osa NSV Liidu sõjalisest konfliktist Poola vastu, olles tankiroodu komandör. Osales ka Nõukogude Liidu Soome vastu suunatud sõjast 1939–1940.
1941. aasta juunis puhkenud sõjas NSV Liidu ja Saksamaa vahel oli Jakubovski tankiroodu komandör Läänerindel 26. tankidiviisis 20. mehhaniseeritud korpuses, võttes osa kaitselahingutest Valgevenes. Juulist 1941 oli mõnda aega 20. mehhaniseeritud korpuse 51. tankipolgu komandöriks ning võitles Magiljovi lähistel ning seejärel kuni septembrini 1941 tankipolgu komandör 3. armees, misjärel arvati kuni sama aasta detsembri lõpuni reservi.
Jaanuarist 1942 oli 91. tankibrigaadi ülema asetäitja ning märtsist tõusis sama üksuse komandöriks. Üksusel tuli võidelda nii Donbassis kui ka Stalingradis.
1943. aasta märtsis pärast võitu Stalingradi all viidi üksus üle 3. kaardiväe tankiarmee koosseisu Keskrindele. Võideldi nii Voroneži, Brjanski, Kurski all, osaleti ka Dnepri forsseerimisel ning Kiievi ja Fastivi vallutamisel.
1944. aasta juunis määrati Jakubovski 6. kaardiväe tankikorpuse 3. tankiarmee ülema asetäitjaks. Võttis osa lahingutes Lvovi all ning võitles ka Visla-Odra jõgede lähistel. Aprillist 1945 oli ta 7. kaardiväe tankikorpuse komandöri asetäitja ning võttis osa Berliini ja Praha vallutamisest.
Sõja jooksul sai Jakubovski mitu korda haavata.
Pärast sõja lõppu 1945. aastal jätkas Jakubovski teenistust Leningradi sõjaväeringkonna ülemana. 1948. aastal lõpetas ta K. E. Vorošilovi nimelise Kõrgema Sõjalise Akadeemia, misjärel töötas erinevatel ametikohtadel armees: märtsist 1948 tankidiviisi ülem Valgevene sõjaväeringkonnas, aprillist 1952 Karpaatia sõjaväeringkonna tankivägede ja soomusjõudude ülem, juulist 1957 Saksamaal asuva Nõukogude väegrupi ülemjuhataja esimene asetäitja, aprillist 1960 sama üksuse ülemjuhataja.
4. juunil 1961 puhkes Berliinis mäss ning sama aasta augustis taandati Jakubovski Saksamaal asuva Nõukogude väegrupi ülemjuhataja ametikohalt esimeseks asetäitjaks, ülemjuhatajaks määrati marssal Ivan Konev. Pärast konflikti lahendamist määrati Jakubovski 1962. aasta aprillis taas väegrupi ülemjuhatajaks.
Jaanuaris 1965 nimetati ta Kiievi sõjaväeringkonna ülemaks, aprillist 1967 NSV Liidu kaitseministri esimeseks asetäitjaks ning juulist 1967 sai temast Varssavi Lepingu Organisatsiooni relvajõudude ülemjuhataja.
Ivan Jakubovski oli kommunistliku partei liige 1937. aastast, NLKP Keskkomitee liige 1961. aastast ning NSV Liidu Ülemnõukogu saadik aastatel 1962–1976.
Proconsul africanus

Proconsul africanus oli umbes paavianisuurune inimahv.
Varasemad inimahvid on teada miotseenist (miotseen oli 23...5 miljonit aastat tagasi) ning Proconsul africanus on neist tuntuim. Lisaks sellele on fossiilistus esinenud sama sugukonna kaks suuremat liiki, praeguse šimpansi suurune Proconsul nyazae ja gorilla mõõtu Proconsul major.
Voldemar Erm

Voldemar Erm (15. mai 1905 Uru, Pärnumaa – 5. november 1994 Tallinn) oli eesti kunstiajaloolane, muuseumi- ja kirjastustöötaja.

Elulugu

Erm sündis talupidajate peres. 1916. aastal siirdus õppima Pärnu Eesti Kooliseltsi Progümnaasiumi, sealt Pärnu Linna Ühisgümnaasiumi, mille lõpetas 1924. aastal. Järgmisel aastal astus Erm Tartu Ülikooli kirjandusajalugu õppima. Õpingud katkesid täielikult, kui Erm 1930. aastal kirjastusühisuses Loodus tööle asus, toimetades peamiselt entsüklopeediaid. Selle töö juures hakkas kasvama Ermi kunstihuvi ning 1941. aastal asus Erm esmalt teadusliku töötajana tööle aasta varem avatud Tartu Kunstimuuseumi juurde. Saksa okupatsiooni ajal määrati Erm juhataja kohusetäitjaks ning juhatajana töötas seal 1951. aastani, kui poliitilistel põhjustel lahkuma sunniti.
Kulminatsioon (astronoomia)

Kulminatsioon ehk haripunkt on taevakeha läbiminek taevameridiaanist.
Iga taevakeha läbib oma näival ööpäevasel liikumisel taevameridiaani kaks korda.
Räägitakse alumisest ja ülemisest kulminatsioonist. Ülemises kulminatsioonis on taevakeha vaatluskoha seniidile lähimas ja alumises kulminatsioonis sellest kaugeimas asendis. Taevakeha vaatlemiseks on kõige sobivam hetk siis, kui ta on ülemises kulminatsioonis.
Rockwalli maakond

Rockwalli maakond (Rockwall County) on maakond USA-s Texase osariigis. Geograafilised koordinaadid on 32° 53′ N, 96° 24′ W
Maakonna halduskeskus on Rockwall.
Maakonna pindala on 386 km², millest 52 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 78 337. Aastal 2000 oli elanike arv 43 080.

Ajalugu

Rockwalli maakond moodustati 1873. aastal Kaufmani maakonna osast. Maakond sai nime Rockwalli linna järgi.
Aluliina kihelkond

Aluliina kihelkond ehk Alūksne kihelkond (saksa keeles Kirchspiel Marienburg, läti keeles Alūksnes draudzes novads) oli haldusüksus Liivimaal Võnnu vojevoodkonnas Võnnu ja Valga kreisis.

Ajalugu

Aluliina kihelkonda on esmakordselt mainitud 1494. aastal. Kuni 1732. aastani kuulusid selle koosseisu ka hilisema Apekalnsi kihelkonna alad. 1902. aastal eraldati Zeltiņi iseseisvaks kihelkonnaks; varem oli see olnud adjunktuur. Patronaažiõigus kuulus Aluliina mõisale.
Eesti Rahvuslaste Erakond

Eesti Rahvuslaste Erakond on registreerimata erakond Eestis.
Algatusgrupp asutati 11. märtsil 2006. Pärast seda, kui ebaõnnestus plaan minna koos Iseseisvusparteiga (EIP) 2007. aasta Riigikogu valimistele, eemaldus erakond Iseseisvusparteist ja lähenes samuti registreerimata Eesti Kodanike Keskerakonnale (EKKE), kellega koos boikoteeriti Riigikogu valimisi.
Busa keel

Busa keel on mande keelkonda ja Nigeri-Kordofani hõimkonda kuuluv Nigeerias kasutatav keel.
Kõnelejad kutsuvad end nimetusega ’bisã’.
Busa keele kõnelejaid on maailmas umbes 40 000 (u 20 000 emakeelena kõnelejat, 20 000 teise keelena kõnelejaid) ja keelt kõneldakse vaid Nigeerias.
Busa keel on toonikeel, kus on kasutusel 3 tooni. Toon tähistab nii mõnd verbi aspekti, grammatiline toon mõjutab nimisõnafraase, verbe ja pronoomeneid ehk asesõnu.
Busa kirjakeel kasutab ladina tähestikku alates 2004. aastast.

Grammatika

Busa keeles on neli sufiksit ja postpositsioonid. Mitmust tähistab mitmuse kliitik.

Süntaks

Sõnajärg lauses on subjekt-objekt-verb (SOV). Subjekti, objekti ja otsest subjekti saab määrata sõnade järjestuse järgi lauses. Küsimuste moodustamisel on küsisõna küsilause lõpus. Artiklid, omadussõnad, arvsõnad ja siduvad asesõnad järgnevad nimisõnale. Genitiivi ehk omastava käände olemasolul lauses asetseb see alati nimisõna ees. Eituse moodustamine: subjekt-objekt-verb-eitav partikkel (SOVNeg). Busa keeles ei ole topelteitus võimalik. 
Võrreldes eesti keelega, on busa keeles verbe ja nimisõnu ühendavad sidesõnad erinevad, eesti keeles aga samad. Kui eestikeelsetes lausetes Ma loen ja kirjutan; Mul on kass ja koer on samad sidesõnad, siis busa keeles on need sellistes lausetes erinevad.

Dialektid

Busa keeles on 3 dialekti: Illo, Uus Busa ja Wawa. Uue Busa ja Wawa rääkijad ei saa üksteisest aru. Uus Busa on mõjukas, aga Wawa dialekti peetakse puhtamaks ja kasutatakse kirjanduskeelena. Uus Busa on hausa keelest mõjutatud fonoloogiaga. Illo Busa dialektil on boko keele mõjusid. 
Busa keelel on leksikaalne sarnasus bokobaru keelega 91%, boko keelega 85%, kyanga keelega 54%, bisa keelega (Burkina Fasos) 50%.

Kirjalik busa

Teise keelena busa keele oskajate kirjaoskuse tase on 5%. Täiskasvanutele on olemas busa kirjakeele õpetamise programmid. Busa keeles on olemas grammatikaõpik, piibel ja ka sõnastik.
Mauri Raus

Isiklikku

Ta oli Linda Rausi poeg. Tema vend Sander Raus oli Draamateatri ja Noorsooteatri näitleja.
Hirohito

Hirohito (裕仁) (29. aprill 1901 – 7. jaanuar 1989) oli 124. Jaapani keiser 1926–1989. Tema valitsejadeviis oli Shōwa, mistõttu teda tuntakse  ka Shōwa-tennona. Ta oli viimane Jaapani keiser, keda austati šintoismis elava jumalana 1945. aastani.
Hirohito oli keiser Yoshihito poeg ning sai troonile pärast viimase surma. Formaalselt oli ta absoluutne monarh, reaalselt juhtis riiki aga aastani 1945 sõjaväelastest koosnev autoritaarne valitsus, mille eesotsas oli Hideki Tojo. Valitsus soovis teha Jaapanist Kaug-Ida valitsejat. Selle üle, kas Hirohito seda suunda toetas, on palju polemiseeritud, ent tõde pole selgunud siiani. Siiski ei antud Hirohitot sõjakurjategijana kohtu alla; ta pidi vaid loobuma enda kummardamisest jumalana.
Kui sõja kulg juunis 1942 pöördus Jaapani vastu, kaasas Hideki Tojo keisri riigi ellu, sundides inimesi end tema nimel ohverdama. Hirohito hakkas valitsust mõjutama alles siis, kui kaotus muutus möödapääsmatuks, ent ta jäi oma otsustega hiljaks: Hiroshimale ja Nagasakile heiditi aatomipomm. 1945. aasta 15. augusti raadiokõne, milles ta teatas Jaapani alistumisest eelmisel päeval, oli läbi aegade esimene Jaapani keisri otsepöördumine oma rahva poole.
Hirohito oli bioloog ning merebioloogiat käsitlevate raamatute autor.
Ilse Thiele

Ilse Thiele (sünninimi Ilse Neukrantz; 4. november 1920 Berliin – 10. jaanuar 2010 Berliin) oli Saksa DV riigi- ja ühiskonnategelane.
Ilse Thiele oli pärit töölisperekonnast. Aastatel 1937–1945 ja ka vahetult sõja järel töötas ta stenotüpistina. Teise maailmasõja lõppemise järel astus ta 1945. aastal Saksamaa Kommunistlikku Parteisse, mis 1946. aastal sotsiaaldemokraatide liitumise järel nimetati ümber Saksamaa Sotsialistlikuks Ühtsusparteiks. 1947. aastal õppis ta parteikoolis. 1948–1950 töötas ta Berliinis Lichtenbergi linnaosa sotsiaalnõunikuna. 1950. aastal sai ta Saksamaa Demokraatliku Naiste Liidu Berliini piirkonnasekretäriks. Aastatel 1950–1951 õppis ta Karl Marxi Parteikõrgkoolis. 1952. aastal sai ta Saksamaa Demokraatliku Naiste Liidu Berliini piirkonna esinaiseks.
11. septembrist 1953 kuni 16. novembrini 1989 oli ta Saksamaa Demokraatliku Naiste Liidu esinaine.
Alates 1954. aasta aprillist oli Ilse Thile Saksamaa Sotsialistliku Ühtuspartei Keskkomitee liige. 1954. aasta veebruarist kuni 1990. aastani oli ta Rahvakoja (parlamendi) liige. 1954. aastast alates oli ta ka Saksa DV Rahvarinde Presiidiumi liige ja 1971. aastast kuni 1990. aasta jaanuarini Saksa DV Riiginõukogu liige.
Sulev Tailo

Sulev Tailo (kodanikunimi Sulev Tiits; sündinud 2. detsembril 1920 Mõnistes) on eesti luuletaja ja kunstnik.
Ta sündis aastal 1920 Mõnistes jaamaülema pojana. Ta lõpetas aastal 1942 Valga Gümnaasiumi. Aastal 1943 siirdus ta Soome, kus ta võttis osa Jätkusõjast eesti rügemendis. Aastal 1944 siirdus Rootsi, kus töötas mitmel töökohal ja omandas Stockholmis ka kunstialase hariduse. Sellest alates on ta töötanud kunstnikuna. Ta on käinud Pariisis täienduskursustel. 1950. aastate alguses läks ta tagasi Soome, kus õppis Turu ja Jyväskylä Ülikoolis, saades humanitaar-kandidaadi kraadi.
Ta oli kirjanikerühmituse Turun Kirjailijat liige. Ta töötas Soomes gümnaasiumis joonistamise ja kunstiajaloo õpetajana Imatras, Kyyjärvis, Kuopios, Kiuruvesis ja Alahärmäs, elas kauemat aega Kuopios.
Ta on avaldanud luulekogud "Tormist kantud" (Stockholm, 1947), "Koidueelne" (Toronto, Orto, 1955), "Laul rannal" (Kangasala 1993) ja soome keeles "Laulu rannalla" (Kuopio 1970) ning "Unettomien unien lauluja" (Kangasala 1991). Eestikeelsetes kogudes on kujutamislaad sõja läbi teinud ja kaotuse üle elanud põlvkonnale pisut romantiline ja idealistlik, kus mälestused kodust on veel värsked ja põimuvad pagulaspõlve meeleoludega.
Subaru Legacy

Subaru Legacy on Subaru sedaan ja universaal. Seda on toodetud 5 põlvkonda.
5. põlvkonda müüdi märtsis 2014 Eestis 31 tükki.
Hundipea neem

Hundipea neem (ka Hundipea nukk) on neem Tallinnas. Neeme juures on Hundipea sadam.
Tamse mõis (Risti)

Tamse mõis (saksa keeles Tams) oli Vihterpalu mõisa karjamõis Risti kihelkonnas Harjumaal.
Pump

Pumbad masinaehituses

Pumba abil toimub hüdrosüsteemi toitmine töövedelikuga. Pumbas muudetakse ajami kulutatud mehaaniline energia töövedeliku hüdrauliliseks energiaks. Hüdrosüsteemis kasutatavad pumbad peavad sobima suhteliselt viskoossete vedelike pumpamiseks. Tavaliselt on kasutusel nn. mahulised pumbad. Selliste pumpade puhul saadakse vedeliku vooluhulk pumbast tema tööruumi suurendamise ja vähendamise teel. Pumba tööruum täitub suurenedes vedelikuga, tööruumi vähenedes tõrjutakse vedelik sealt välja. Rõhk tekib alles siis, kui vedelik kohtab oma teel takistust ja avaldab sellele survet. Vedeliku rõhk sõltub takistava jõu suurusest.

Pumba hüdrauliline võimsus

Pumbalt saadav hüdrauliline võimsus on avaldatav valemiga P =p q = P₁ η, kus p on pumba antav rõhk; q on pumba tootlikkus; P₁ on pumba veovõllile toodud ajami võimsus; η on pumba täielik kasutegur. Kusjuures täielikku kasutegurit saab arvutada valemiga η = ηᵥ ηₘ, kus ηᵥ on pumba mahuline kasutegur; ηₘ on pumba mehaaniline kasutegur, mis arvestab kadusid nii mehaanilistele kui hüdraulilistele takistustele pumba sees.
Veovõlli pöörete arvu suurenemisel pumba mehaaniline kasutegur väheneb, sest vooluhulga suurenemisel läbi pumba suureneb vedeliku voolukiirus pumbas ja koos sellega rõhukaod. Rõhu suurenemisel pumba mehaaniline kasutegur suureneb, sest ülekantava võimsuse suurenemisel kaod takistustele oluliselt ei muutu.
Rännan

Rännan on laht Lääne maakonnas Vormsi vallas. 
Lahe koordinaadid on 59° 1′ N, 23° 16′ E.
Karl von Ritter

Karl Ludwig von Ritter (1730, ristitud 18/29. septembril 1730 – 25. veebruar/9. märts 1800) oli Vasta mõisnik.
Tema vanemad olid Atsalama (Aggimal) mõisnik Albrecht von Ritter (surnud 1750) ja Vasta mõisniku Otto Reinhold von Wrangelli tütar Helene von Wrangell.
Ta abiellus 1769. aastal Veronika Eleonore von Hastferiga.
Tulekahjuandur

Tulekahjuandur on tehniline seade, mis annab tulekahju või tuleohtliku olukorra tekkimisest teada tugeva sumistignaaliga, mõnel juhul ka valgusdioodi heleda valgusega. Kui andur on ühendatud keskseadmega, võidakse automaatselt alarmeerida ka tuletõrjet ja edastada ohuteade telefoni teel.
Tulekahjuanduri mõõtemuundur ehk tajur võib reageerida temperatuuri tõusule (nt üle 60 °C) ja temperatuuritõusu kiirusele, leegi soojus- ja valguskiirgusele, suitsugaasidele (vingugaasile ehk süsinikoksiidile CO, süsihappegaasile ehk süsinikdioksiidile CO₂) või siis põlemisel tekkivas suitsus sisalduvatele tahmaosakestele. Kõige laiemalt ongi levinud suitsuandurid.
Vadi küla

Ajalugu

Vadi küla on seostatud vadjalastega, kes tulid sinna elama 10.–13. sajandil (vaata Vaiga). Õ-tähe rohket murdekeelt on peetud sarnaseks vadja keelega.
1599. aasta Poola II revisjoni järgi oli Vadi (Wadey) külas kolm talukohta. Vadi külas tegeldi peamiselt kalatünnide valmistamisega, kuid tehti ka kapsa-, kurgi- ja võitünne.
1624. aastal kuulus Waddikill koos veskiga Võtikvere vakusesse.
1775. aastal asutati Torma koguduse õpetaja Johann Georg Eisen von Schwarzenbergi algatusel Vadi kool. 1834. aastal õppis koolis 130 last. 1888. aastal ehitati uus koolihoone, mis on tänini säilinud ja kultuurimälestisena kaitse all. 1930. aastal muudeti kool kuueklassiliseks, 1949. aastal neljaklassiliseks algkooliks. Kool suleti 1963. aastal.
1903. aastal asutati muusika-lauluselts Metsakaja.
1914. aastal kuulus küla Avinurme kroonumõisale.
1932. aasta ajalehtedes kirjutatakse: "Vadi küla Avinurmes nimetab rahvas õigusega hullude külaks. Sest seal on 60 majapidamist ja vaimuhaigeid (ka kerget liiki) tervelt 40 inimest. Nendest mehi 25 ja naisi 15. Siin on haiguse põhjuseks pärivus ja soine kliima."
ABB AS (Norra)

ABB AS on Norra ettevõte, mis kuulub tervenisti rahvusvahelisele kontsernile ABB.
Ettevõte toodab põhiliselt energeetika- ja automaatikaseadmeid.
Peakontor on Askeris, harukontorid Skienis, Oslos (Etterstadis) ja Brynes.
ABB AS-i alla kuuluvad või on kuulunud muu hulgas telekommunikatsiooniseadmeid tootev ettevõte Nera, Norsk Viftefabrikk Oslos (ventilaatorid), Trallfa Brynes (tööstusrobotid) ning Strømmens Værksted (rongid), Norsk Kabelfabrikk (kaabel) ja National Industri (trafod) Drammenis.
Käive oli 2000. aastal umbes 28 miljardit Norra krooni, 2007. aastal umbes 7 miljardit krooni.
Töötajate arv oli 2000. aastal umbes 15 000, 2007. aastal umbes 2000.
Haldusdirektor on alates 2007. aastast Rune Finne.

Ajalugu

Aastal 1988 omandas ABB aktsiate enamuse Norra firmas Elektrisk Bureau (asutatud 1882); samal ajal integreeriti Elektrisk Bureau kontserni tütarseltsidena Asea Per Kure (asutatud 1873) ja Norsk Elektrisk & Brown Boveri (NEBB; asutatud 1897).
Aastal 1991 ostis ABB ära Elektrisk Bureau ülejäänud aktsiad.
Aastal 1992 sai ettevõte nimeks Asea Brown Boveri Norge.
Kjell Erik Almskog, kes oli 1986 saanud Elektrisk Bureau juhiks, oli 1998. aastani ettevõtte juht, pärast seda oli ta lühikest aega ABB juhatuses.
Aastal 2000 osteti ettevõtte Umoe AS nafta- ja gaasiharu, sealhulgas laevatehas Haugesund Mekaniske Verksted, ning loodi ettevõte ABB Offshore Systems, mis tarnis veealuse nafta- ja gaasitootmise tehnikat ja ujuvaid tootmisüksusi. Ettevõttes oli umbes 5000 töötajat Norras ja mujal maailmas. Aastal 2004 müüdi see ettevõte ära.
Aastast 2001 kannab ettevõte praegust nime ABB AS.
Harald Tannberg

Elulugu

Harald Tannberg astus 1934. aastal vanemate soovil Tartu Ülikooli matemaatikat õppima. 1935. aastal alustas ta maaliõpinguid Kõrgemas Kunstikoolis Pallas Nikolai Triigi käe all. Ta põgenes 1944. aastal Saksamaale. Seal astus ta Müncheni Tehnikaülikooli, mille lõpetas arhitektina. Ta töötas seejärel samas õppeasutuses arhitektuuriprofessor Döllgasti assistendina. Siirdus hiljem Rootsi, kus töötas arhitektuuribüroos.

Looming

Tannberg hakkas näitustel esinema juba Eestis ning jätkas seda väliseesti kunstinäitustel. Viljeles akvarellimaastikke, figuraalkompositsioone, vaikelusid ja portreemaali. Katsetas ka monotüüpiatehnikas portreekunstiga. 1955. aastal ilmus temalt kaheksaleheline graafikamapp Tallinna vanalinna vaadetega.

Isiklikku

Harald Tannberg oli abielus kunstnik Silvia Leituga.
Balti keti mälestusmärk

Balti keti mälestusmärk on Järva maakonnas Türi vallas Käru alevikus asuv mälestusmärk, millega meenutatakse Balti ketti. Mälestusmärk on kohas, mille lähedalt läks mööda Balti kett.
Lembitu tänav (Narva)

Lembitu tänav on tänav Narvas Kerese linnaosas. Tänav algab Puškini tänavast ja lõpeb Linda tänavaga ristudes. Tänav on 200 m pikk ja täiesti sirge.
Samas kohas on Lembitu tänavat kujutatud enne Teist maailmasõja ilmunud linnaplaanidel Peetri eeslinnas. 1905. ja 1912. aasta linnaplaanidel on tänava nimi Konstantini tänav (Константиновская улица), 1927, 1929. ja 1940. aasta plaanidel Lembitu tänav. Aga siis kulges see teistmoodi kui praegu. Tänav algas Raja tänavast, ristus Paemurru, 7. Peetri tänavaga ja lõppes 6. Peetri tänavaga ristudes Puškini ja Linda tänavaga paralleelselt.
Pärast Teist maailmasõda oli tänav nimeta, nimi määrati 27. juunil 2012 Narva Linnavalitsuse korraldusega nr 610-k.
Oletatavasti sai tänav nime Leole vanema Lembitu järgi.
Derek Redmond

Maailmameistrivõistlustel

1987  hõbemedal 4×400 m (2.58,86)
1991  maailmameister 4×400 m (2.57,53)

Euroopa meistrivõistlustel

1986  Euroopa meister 4×400 m (2.59,84)
Cloud Peaki ürgloodusala

Cloud Peaki ürgloodusala (Cloud Peak Wilderness) asub Ameerika Ühendriikides Kesk-Wyomingi põhjaosas ja on 189 039 aakrit (765,01 km²) suur.
Paikneb täielikult Bighorni metsakaitsealal. Ürgloodusala loodi 1984. aastal Big Horni mägede kaitseks. Ürgloodusalal paikneb Bighorni mägede kõrgemad tipud: Cloud Peak ja Black Tooth Mountain.
USA ürgloodusaladel ei ole lubatud liikuda mootor- või mehhaniseeritud sõidukitega, kaasa arvatud jalgrattaga. Kuigi telkimine ja kalastamine on lubatud vastava loaga, ei ole 1964. aasta aktiga lubatud ehitatud teid ega ehitisi ning ei ole lubatud teha metsaraiet ega kaevandamist. Ürgloodusaladel, metsakaitsealadel ja Maahaldusbüroo aladel on lubatud jahipidamine jahihooajal.