google/wiki40b huggingface dataset:
Ühistuidentiteedi deklaratsioon

Rahvusvahelise Ühistute Liidu avaldatud ühistuidentiteedi deklaratsioon defineerib ja suunab kogu maailma ühistuid. See sisaldab ühistute määratlust teatava organisatsioonina, ühistute põhiväärtusi ja kehtivaid printsiipe, mis suunavad ühistute tegevust. Viimane deklaratsioon avaldati aastal 1995 ja see sisaldab uuendatud versiooni Rochdale'i ühistegevuse printsiipidest, mis avaldati juba aastal 1844.

Definitsioon

Ühistu on vabatahtlikult ühinenud inimeste iseseisev ühendus, mis on loodud selleks, et rahuldada majanduslikke, sotsiaalseid ja kultuurilisi vajadusi ning soove ühises omanduses oleva ja demokraatlikult juhitava ettevõtte kaudu.

Väärtused

Ühistute põhiväärtusteks on eneseabi, vastutusvõime, demokraatia, võrdsus, õiglus ja solidaarsus. Traditsiooniliselt on ühistulise liikumise rajajad pidanud oluliseks ausust, avatust, sotsiaalset vastutust ja hoolivust teiste inimeste suhtes.

1. Ühistu liikmeks astumine on vabatahtlik ja lubatud kõigile

Pole lubatud kedagi diskrimineerida (lähtudes nt sotsiaalsest seisundist, soost, rassist, poliitilistest või usulistest veendumustest) kuid võib paika panna reeglid, millise geograafilise piirkonna inimestele ühistu on loodud ning kehtestada liikmetasu.

2. Demokraatlik juhtimine ja kontroll

Ühistud on demokraatlikud organisatsioonid, mida juhivad nende liikmed, kes osalevad eesmärkide ja sihtide püstitamisel ning otsuste vastuvõtmisel. Liikmed võivad rakendada ka esindusdemokraatiat ja valida endale esindajad, kuid vaatamata sellele on otsedemokraatia ühistus olulisema tähtsusega.

4. Iseseisvus ja sõltumatus

Ühistud on iseseisvad, ennast aitavad organisatsioonid, mida juhivad nende liikmed. Kui ühistu teeb kokkuleppe teise organisatsiooniga (või valitsusega) või kui kogutakse kapitali välistest allikatest, siis tehakse seda tingimustel, et säilib ühistu demokraatlik juhtimine ja iseseisvus.

5. Haridus, koolitus ja teavitamine

Ühistud pakuvad liikmetele ja töötajatele haridust ning koolitusi, et nad saaksid efektiivselt ühistu arengule kaasa aidata. Nad informeerivad avalikkust – eriti noori ja arvamusliidreid, ühistute olemusest ja kasulikkusest.

6. Koostöö teiste ühistutega

Ühistud tugevdavad ühistegevuslikku liikumist tehes omavahel koostööd kohalikul, rahvuslikul, regionaalsel ja rahvusvahelisel tasandil.

7. Hoolimine kogukonnast

Ühistud töötavad oma kodukoha jätkusuutliku arengu heaks liikmete poolt heakskiidetud juhtnööride järgi.
Sinimaniseele

Sinimaniseele on põhiliselt Tartus tegutsev pärimuskultuuri selts, mille laulurepertuaari kuuluvad eesti ja setu rahvalaulud ning rahvapärased pillilood. Ansambli asutasid Ülle Paltser ja Janika Viilma.
Rühma nimi pärineb setu mängulaulu "Sinimaniseele" esimesest refräänist.
Aastal 2006 lindistati Tartus esimese plaadi "Ääletu ägin" materjal, plaat ilmus aastal 2008.
Sinimaniseelest on võrsunud Tsõdsõpujaleelo. Ansambli koosseis on vahelduv ja ebastabiilne, sest suurel määral on tegu sõpruskonnaga.
Orgita-Haimre dolokivimaardla

Orgita-Haimre dolokivimaardla on üleriigilise tähtsusega dolokivimaardla, mis asub Rapla maakonnas Märjamaa vallas. Maardla pindala on 604 ha.
Tootsa kihi paksus on kuni 10,6 m ja geoloogiliselt pärineb dolokivi Siluri ladestu Raikküla lademest. Maardla katendi paksus on 1,4-4,5 m.
Maardlast saadavat dolokivi saab kasutada nt ehituskivina ja killustiku valmistamiseks.
Maardlast on Eestis ka kaevandatud (nt 2002)
NOS (auhind)

NOS (lühend venekeelsest fraasist Новая словесность 'uus sõnakunst') on Venemaa kirjandusauhind. Auhinda antakse venekeelsete proosateoste autoritele. Auhinna asutas 2009 Mihhail Prohhorovi Fond (vene Фонд Михаила Прохорова), tähistades sellega Nikolai Gogoli 200. sünniaastapäeva.
2013 pälvis auhinna Eestis elav Andrei Ivanov teose "Harbini ööliblikad" eest.
Morava-Sileesia maakond

Haldusjaotus

Maakonnas on 6 ringkonda 299 vallaga.
Ken Johnson

Kenyata Allen Johnson (sündinud 1. veebruaril 1978 Detroitis) on USA endine korvpallur.
Ta on 211 cm pikkune ja 109 kg kaaluv tsenter. Ta on mänginud liigades NBA, CBA ja NBDL, Prantsusmaa ja Itaalia klubides ning Saksamaa klubis Bonni Telekom. 2009-2010 mängis ta Eesti klubis BC Kalev/Cramo.
NBA draftis 2001 valiti ta teises voorus 20-ndana Miami Heati ridadesse. Ta mängis NBA-s hooajal 2002/2003 16 mängu, viskas keskmiselt 2,0 punkti ja võttis keskmiselt 2,0 lauapalli mängus.
Ettevõtte päästeallüksus

Mõiste kujunemine

Ettevõtte päästeallüksus kui mõiste on 20. sajandi lõpukümnendil kujunenud termin. Enne seda kindlat mõistet ei olnud. Reeglina kasutati lihtsalt ettevõtte nime, mille juurde lisati tuletõrjekomando. Näiteks Kiviõli Põlevkivikeemia Kombinaadi Tuletõrjekomando. Mõiste sisu ei ole tänapäeval muutunud, kuid vormiline külg illustreerib sellega nimetavat päästeüksust mõnevõrra paremini.

Ettevõtte päästeallüksuste kujunemine

Ettevõtte päästeallüksuste kujunemine tihedalt seotud päästekomandode ja tööstuse arenguga laiemalt. Teadmata on kus ja millal moodustati maailma esimene ettevõtet kaitsev päästeüksus. Eestis toimus see Narva Kalevivabrikus aastal 1847 (teistel andmetel 1850). Oma päästekomando moodustamise tingis kalevi tootmise tuleohtlikus. 1857 järgis seda eeskuju Narva Kreenholmi Puuvillasaaduste Manufaktuur o/ü. Sealtpeale kuni esimese maailmasõja puhkemiseni sai Eestis kokku loendada 19 ettevõtte päästeallüksust. Arvatavasti elasid mõned neist sõja üle ja eksisteerisid ka Eesti Vabariigis. Edasi on andmed lünklikud ja vasturääkivad. Suhteliselt rohkem oli ettevõtetele kuulunud päästeallüksusi ajaperioodil, millal Eesti kuulus NSV Liidu koosseisu, mida võib järeldada mahajäetud komandohoonete põhjal. Et avalikku arvestust ei peeta, siis ei ole ka praeguse aja ettevõtete päästeallüksuste täpset arvu võimalik tuua.
Ajalooliselt kuulusid sellistesse päästeüksustesse ettevõtte oma töölised, kes vastava märguande peale oma töö jätsid ja kiiresti sündmuskohale ruttasid. Vastutasuks selle tegevuse eest pakuti neile soodsat elamispinda, lisapuhkust vms. Aja edenedes hakati moodustama ka kutselisi päästeüksusi, mis olid komplekteeritud oma töö eest rahapalka saavate tuletõrjujatega. Sellised üksused on siiski pigem erandid kui reeglid, kuuludes väga suurte tehaste, lennuväljade jms juurde.

Ettevõtte päästeallüksuse loomine ja tegevus

Põhimõtteliselt võib iga selleks tarbeks finatsvõimalusi omav ettevõte luua oma abikomando. Riiklikul tasemel on peetud vajalikuks kehtestada teatavad miinimumnõuded, kuid töökorralduse määrab siiski ettevõte ise.
Eestis ei ole kindlaid nõudeid, millise ettevõtte juurde abikomando moodustatakse. Ettevõtte abikomando loomise põhimõtteline alus on riskianalüüs, mis peaks näitama, et võimalike riskide maandamine teisiti kui abikomando moodustamisega ei ole võimalik. Üldiselt püütakse kalliduse tõttu abikomandode loomist vältida, asendades need tuleohutusvahenditega, näiteks automaatsete tulekustutusseadmetega. Selline käitumine ei ole iseenesest vale, kui sellele on eelnenud tootmisprotsessi riskide adekvaatne hindamine.
Voldemar Peil

Voldemar Peil (5. november 1907 Narva – 17. oktoober 1999) oli eesti teatrikunstnik.
Ta õppis Narva Eesti Kooliseltsi algkoolis ja seejärel Narva linna 3. algkoolis. 1926 lõpetas ta Narva Ühisgümnaasiumi. 1930 lõpetas ta Pallase kunstikooli joonistusõpetajana.
1932–1940 oli ta Narva Teatri dekoraator. 1940–1964 oli ta Vanemuise Teatri, 1964–1970 Tallinna Draamateatri ja 1971–1977 Vene Draamateatri peakunstnik.
Ta kujundas üle 300 lavastuse.
Killed by Death

Kaverid

"Killed by Deathi" on mänginud teisedki rokk- ja metal-bändid. Tõenäoliselt kõige tuntuma kaveri on teinud Rootsi hard rock'i ansambel Crucified Barbara, kelle versioon on ilmunud nende esikalbumil "In Distortion We Trust" (2005).
Kenojuak Ashevak

Kenojuak Ashevak (inuiti ᕿᓐᓄᐊᔪᐊᖅ ᐋᓯᕙᒃ Qinnuajuaq Aasivak; 3. oktoober 1927 Ikirasaqi laager Baffini saarel – 8. jaanuar 2013) oli Kanada inuiti kunstnik.
1963 tegi John Feeney temast dokumentaalfilmi "Eskimo kunstnik: Kenojuak". Feeney soovis algul kasutada pealkirjas sõna "inuit", kuid see lükati tagasi, kuna see sõna olevat mitte-inuiti vaatajate seas tundmatu. See film kandideeris 1964. aastal Oscarile lühikese dokumentaalfilmi kategoorias.
Ashevak on kujundanud Kanada postmarke. 1970 kujutas Kanada Post tema 1960. aasta teost "Võluöökull" margil, et tähistada 100 aasta möödumist Loodealade asutamisest. 1980 kujutas Kanada Post tema 1961. aasta teost "Päikese tagasitulek" inuiti-teemalise margiseeria 17-sendise nimiväärtusega margil. 1993 kujutas Kanada Post tema 1969. aasta joonistust "Öökull" oma kanada kunsti meistritööde sarjas.
1974 valiti ta Kanada Kuningliku Kunstiakadeemia liikmeks.
1991 sai ta Queensi ülikooli audoktoriks ja 1992 Toronto ülikooli audoktoriks.
1992 valmis temast film "Momentum", mis esindas Kanadat samal aastal Sevillas maailmanäitusel Expo '92.
1999 kujutati tema tööd "Punane öökull" millenniumivahetuse puhul välja antud veeranddollarilisel. Mündil on ka tema initsiaalid inuktituti keeles ja see on esimene kord ajaloos, kui inuktituti keelt mündil kasutatakse.
2008 pälvis ta Kanada kunstinõukogu Kanada kindralkuberneri visuaalse ja meediakunsti auhinna, mille suurus on 25 000 Kanada dollarit.
Allamakee maakond

Ajalugu

Maakond moodustati 20. veebruaril 1847.
Tartu–Petseri raudtee

Reisiliiklus

Raudteel opereerivad Elroni diiselrongid liinil Tartu-Koidula. 
Kuni 30. augustini 2011 lõppes reisirongiliiklus Oraval.

Koidula raudteepiirijaam

Seoses Koidula raudteepiirijaama valmimisega 2011. aasta keskel muutus raudtee paiknemine. Raudtee ei läbi enam kunagist Piiroja raudteepeatust, vaid läbib Koidula raudteejaama. Selle jaoks demonteeriti mitu kilomeetrit raudteed Kliima ja Petseri vahel. Koidula raudteejaamas liitub raudtee Valga–Petseri raudteega, tänu millele sai võimalikuks rongiliiklus nn Kagu-Eesti kolmnurgas (Tartu–Valga–Koidula–Tartu).

Ajalugu

Tartu–Petseri raudtee ehitati aastatel 1927–1931. Raudtee avati 1. novembril 1931.
Alates 1889. aastast toimus raudteeliiklus Tartust Venemaale Valga kaudu. Enne II maailmasõda toimus raudteeliiklus Eesti Vabariigist Venemaale läbi Petserimaal paiknenud Irboska raudteepiiripunkti . Pärast raudteeliini valmimist ujutasid Tartu üle raudteel ilma rahata kohale sõitnud Petseri kerjused.
Peter Aalbæk Jensen

Peter Aalbæk Jensen (sündinud 8. aprillil 1956 Ostedis) on taani filmiprodutsent, kirjanik Erik Aalbæk Jenseni poeg.
Koos Lars von Trieriga rajas ta filmikompanii Zentropa.
Tema produtseeritud on teiste seas "Laineid murdes" (Euroopa filmiauhind 1996), "Tantsija pimeduses" ja "Dogville".
Bibliomaania

Bibliomaania on haiglaslik raamatute kogumine.
Bibliomaaniat ei tohi segamini ajada bibliofiiliaga.
Níkos Kavvadías

Níkos Kavvadías (uuskreeka keeles Νίκος Καββαδίας; 11. jaanuar 1910 Nikolsk-Ussuriiski – 10. veebruar 1975 Ateena) oli kreeka luuletaja, proosakirjanik ja meremees. Ta oli kauaaegne meremees, kes kasutas merel kogetut oma loomingus.

Elukäik

Níkos Kavvadías sündis tollal Venemaa võimu all olnud Mandžuurias, ent pärast Esimese maailmasõja puhkemist asus perekond 1914. aastal elama Kreekasse Kefallinía saarele, kust olid pärit mõlemad vanemad. 1921. aastal koliti Pireusesse, 1934. aastal Ateenasse.
Pärast gümnaasiumi lõpetamist läks Kavvadías 1928 õppima arstiteadust, ent aasta hiljem, pärast isa surma, asus tööle laevakompaniisse, kus munsterdas end peagi laevale madruseks. Hiljem omandas ta radisti kutse, mis tegi ta võrdseks kaubalaevastiku ohvitseriga.
Teise maailmasõja ajal osales Kavvadías Kreeka vastupanus Mussolini Itaaliale, mis nõudis Kreekalt tähtsate sõjaliste tugipunktide loovutamist. Saksa okupatsiooni ajal 1941–1944 oli Kavvadías Ateenas, võttes osa vastupanuliikumisest sakslaste vastu. Ta astus ka Kreeka Kommunistliku Partei liikmeks. Pärast okupatsiooni lõppu, kui Kreekas oli kodusõda, naasis Kavvadías merele.

Looming

Oma esimesed luuletused avaldas Kavvadías 18-aastaselt pseudonüümi Pétros Valchálas all.
Tema kuulsus põhineb vähestel teostel, millest osa ilmus postuumselt – eluajal avaldas ta kaks kuulekogu ja ühe romaani. Tema luuletused on Kreekas väga populaarsed, neid teatakse peast ning mitmed neist on viisistatud (nt on viisistanud kreeka helilooja Thános Mikroútsikos).
Boccia

Boccia on Itaaliast pärit petangiga sarnanev pallimäng.
Nimetus "boccia" tuleb ladinakeelsest sõnast "bottia" (boss).
Sel spordialal võistlevad füüsilise puude tõttu ratastoolis inimesed rahvusvahelisel tasemel. Algselt töötati see mäng välja inimestele, kes kannatavad laste tserebraalparalüüsi all, kuid nüüd mängivad seda kõik, kel on probleeme motoorikaga. 1984. aastast on see paraolümpiamängude spordialade hulgas.
Välisväljakul kasutatakse plastpalle, siseväljakutel nahk- või pehmeid plastpalle. Bocciat mängitakse nii võistkondliku kui ka individuaalmänguna. Võistkonnas on kolm mängijat. Mängu ideeks on saada oma pallid vastaste pallidega võrreldes märkpallile lähemale.
Karatšai-Tšerkessi Vabariigi vapp

Karatšai-Tšerkessi Vabariigi vapp on Venemaa Föderatsioonis asuva Karatšai-Tšerkessi Vabariigi vapp. Praegusega sarnane vapp võeti kasutusele 3. veebruaril 1994. Aastal 2001 eemaldati ametlikult kasutusel olevalt vapilt tekstiosa.
Kahend-kümnendkood

Kahend-kümnendkood ehk BCD (inglise Binary-Coded Decimal) on kahendarvu eriliik, millesse on paigutatud (kodeeritud) kümnendsüsteemi arvude kohad nelja või kaheksa biti kaupa.
Kahend-kümnendkoodi kasutatakse laialdaselt kellakiipides ja mujal, kus on oluline kümnendarvuks teisendamise kiirus ja lihtsus.
Jaan Varik

Jaan Varik (3. oktoober 1912 Tartu – 1997) oli eesti vaimulik.
Varik ordineeriti 31. mail 1936. Ta oli kirikuõpetaja Rakveres (1936–1989) ning Viru praost.
Ta oli Uku Masingu ja Jaan Kiiviti õpingukaaslane.

Pere

Tema isa oli kirikuõpetaja Jaak Varik. Tema õde Gertrud (ka Tuudi, 1914–1982) oli Jaan Kiiviti abikaasa.
Kolme Tähe orden

Kolme Tähe orden (läti keeles Triju Zvaigžņu ordenis) on Läti riiklik teenetemärk, mis asutati 1924. aastal.
Ordenil on viis klassi (I – suurristi komandör, II – suurohvitser, III – komandör, IV – ohvitser, V – rüütel) ja kolm medaliklassi (kuld, hõbe ja pronks). 
Ordeni moto on Per aspera ad astra (ladina 'Läbi raskuste tähtede poole').
Põhjamaade kirjandus

Põhjamaade kirjandus (kitsamalt ka Skandinaavia kirjandus) on Põhjamaade keeltes kirjutatud kirjandus. 
Põhjamaade hulka kuuluvad Taani, Soome, Island, Norra (sealhulgas Svalbard), Rootsi ja mõned autonoomsed alad: Ahvenamaa, Fääri saared ja Gröönimaa. 
Enamik neil aladel elavaid rahvaid kasutab põhjagermaani keeli, kuid soomlased, karjalased ja Põhjamaade põlisrahvas saamid kasutavad ka soome-ugri keeli (soome keelt, karjala keeli ja põhjasaami keelt, kuid ka meä keelt, koltasaami keelt, inarisaami keelt), Gröönimaa põlisrahvas gröönlased kasutab grööni keelt. 
Soomlaste ja saamide ajalugu ja kirjandus on tihedalt seotud nii Rootsi kui ka Norraga. Suuremal osal Skandinaavia poolsaarest ja Soome praegusest alast on elanud saame, nende piirkondade kultuuris on saami mõjusid ka saami asustuse kadumise järel.

Põhjamaade kirjandus maailmakirjanduses

Põhjamaade kirjandus on maailmakirjanduses mõjukal kohal. Norra näitekirjanik Henrik Ibsen põhjustas suuresti moodsa realistliku draama populaarsuse tõusu Euroopas oma näidenditega nagu "Metspart" ja "Nukumaja". 
Nobeli kirjandusauhinna on pälvinud Selma Lagerlöf, Verner von Heidenstam, Karl Adolph Gjellerup, Henrik Pontoppidan, Knut Hamsun, Sigrid Undset, Erik Axel Karlfeldt, Frans Eemil Sillanpää, Johannes Vilhelm Jensen, Pär Lagerkvist, Halldór Laxness, Nelly Sachs, Eyvind Johnson ja Harry Martinson.

Keskaja Põhjamaade kirjandus

Skandinaavlaste 13. sajandi eelset arvatavat ühist keelt nimetatakse vanapõhja keeleks, enamik säilinud vanapõhjakeelseid tekste on 12.–13. sajandil selle variandiks peetavas vanaislandi keeles kirjutatud Islandi saagad.
Kõige vanemad kirjalikud mälestised Põhjamaades on ruunikirjad hauakividel ja muudel objektidel. Mõned neist esitavad viiteid vanapõhja mütoloogiale ja lühikesi algriimilises värsis lühikesi laule või luuletusi. Säärastest tuntuim on ligikaudu aastast 800 pärinev Röki ruunikivi, mille tekstid viitavad rahvasterändamisaegsetele lugudele. 
Vanemad Edda-laulud usutakse pärinevat 9. sajandist, kuid neid tuntakse 13. sajandil Islandil tehtud üleskirjutuste põhjal. Edda-laulud annavad enamasti edasi põhjagermaani müüte ja kangelaslugusid. Skaldiluule on säilinud lisaks 13. sajandi käsikirjadele osalt ka ruunikividel, näiteks Karlevi ruunikivil.
12. sajandist pärineb Saxo Grammaticuse Taani ajalugu käsitlev ladinakeelne teos "Gesta Danorum".
Islandi keskaegse kirjanduse kuldne ajastu oli 13. sajandil, lisaks saagade üleskirjutustele pärineb sellest ajast Vanema Edda üleskirjutus ning Snorri Sturlusoni kirja pandud "Noorem Edda" ja "Heimskringla".
Dale Bumpers

Dale Leon Bumpers (12. august 1925 Charleston, Arkansas – 1. jaanuar 2016 Little Rock, Arkansas) oli USA poliitik.
Aastail 1971–1975 oli ta Arkansase osariigi kuberner ja aastail 1975–1999 oli osariigi esindaja Senatis.
Paul Kard

Paul Kard (aastani 1936 Kudrävtsew, ka Kudrävtsev,, ka Pavel Kudrjavtsev, 15/2. detsember 1914 Krõmskaja staniitsa, Kubanimaa – 3. september 1985 Tartu) oli eesti füüsik.

Teadustöö

Kandidaadiväitekirja "Vesinikusarnane aatom kvanditud ruumis" kaitses 1949 TÜ-s, doktoriväitekirja "Mitmekihiliste optiliste kilede arvutamise ja sünteesi teooria" kaitses 1965 Leningradi Täppismehaanika ja Optika Instituudis.
1961. aastal valiti ta Eesti TA korrespondentliikmeks.
Uurimused:
ruumi kvantimise idee rakendusvõimalused kvantväljateoorias; teoreetiline optika.
Esitas 1952 uue meetodi valguse täieliku peegeldumise kirjeldamiseks ja ennustas valguskiire ristnihke olemasolu. Üldise tunnustuse leidsid Kardi tööd mitmekihiliste optiliste katete teooria alal. Ta esitas mitmekihiliste interferentssüsteemide järjekindla analüütilise teooria ning avastas üldise meetodi selgendavate interferentskatete ja mitmesuguste valgusfiltrite sünteesiks. Avaldanud uurimusi ka ühedimensioonilise lainevõrrandi teooria, erirelatiivsusteooria aluste ning füüsika ajaloo, metodoloogia ja filosoofia alalt.
Luges TÜ-s kõiki teoreetilise füüsika põhikursusi. Rohketest erikursustest oli hinnatuim füüsika filosoofia ja metodoloogia kursus, mida ta luges korduvalt ka Läti Ülikoolis.
Oli ENE ja EE füüsika ühiskondliku toimetuse juht ja rohkem kui 600 artikli autor. On avaldanud üle 125 teadustrükise. Oma loengukursuste põhjal kirjutas ta 10 eestikeelset ja 3 venekeelset õppevahendit, mis avaldati ülikooli rotaprintväljaannetena.
Härjasilmaken

Härjasilmaken (prantsuse keeles œil de bœuf 'härja silm') on väike ovaalne või ümaraken, mis on sageli lopsaka karniisi ja lukukiviga raamistuses. Esineb barokkehitistel, enim kasutatud prantsuse barokis.
Vadi kool

Vadi kool oli õppeasutus Mustvee vallas Vadi külas. 
Vadi kooli ajalugu algab 1774–1775 aastal, mil Torma koguduse õpetaja Johann Georg Eisen von Schwarzenbergi eestvõttel alustati Vadil koolihariduse andmist. Kool oli Avinurme piirkonna esimeseks kooliks. 1834. aastal õppis koolis 130 last.
Uus koolihoone valmis 1888. aastal. Kool likvideerit 1963. aastal. (mõningatel andmete 1965 vt fotol olevat mälestusmärki). Koolihoone on arvatud ehitismälestiseks.
Aastail 1917–1941 oli kooli direktor Joosep Paljak.
Uručča

Ajalugu

Uručča maad liideti Minskiga aastal 1978. Varem asus seal samanimeline küla, kus aastal 1917 oli 151 elanikku. Nõukogude võimu ajal sai küla aleviku staatuse.
Linnaosa asuti rajama 1980. aastatel. Aastal 1985 rajasid Geofüüsika ja Geokeemia instituudi entusiastid sinna kivipargi, kuhu kogusid ajaloolise ja kultuuriloolise väärtusega suuri kive (piirkonda oli juba jääajast jäänud arvukalt suuri kive). Sealne metroojaam avati aastal 2007, see oli ühtlasi esimene metroojaam väljaspool Minski ringteed.
Orissaare staadion

Orissaare staadion on Orissaare Gümnaasiumi hallatav staadion Orissaares. Staadioni suurimaks omapäraks on keset jalgpalliväljakut kasvav tammepuu (Orissaare staadionitamm).
1951. aastani kasvas tamm küll staadioni kõrval, kuid nimetatud aastal staadionit laiendati ning tamm jäi keset staadionit.
Staadionil on lisaks jalgpalliplatsile olemas ka kummimattidega kaetud jooksuring pikkusega 318 meetrit, kettaheite- ja kuulitõukeringid ning kaugushüppekast. Staadioni kõrval on ka võrkpalli- ja korvpalliväljakud.
Tallinna–Pärnu–Ikla maantee

Tallinna–Pärnu–Ikla maantee (põhimaantee nr 4) on maantee, mis algab Tallinna kesklinnast Viru väljakult, läheb läbi Pärnu ning lõpeb Ikla piiripunktis.
Tee kulgeb läbi Tallinna suuremate magistraalide (Pärnu maantee, Männiku tee, Vabaduse puiestee). Suurematest asulatest jäävad Tallinna ja Pärnu vahel maantee äärde Saue, Märjamaa, Pärnu-Jaagupi. Tee lõpeb Eesti-Läti piiril Ikla piiripunktis.
Tee pikkuseks on 192,2 km, kaasa arvatud 13,0 km pikkune lõik Tallinnas ja 4,6 km pikkune lõik Pärnus. Tee läbib Harju, Rapla ja Pärnu maakonda. Tallinnast kuni Ääsmäeni on maantee nelja sõidurajaga. Ääsmäe–Haapsalu–Rohuküla maantee eraldumisel on sõiduradasid kaks.
Boris Merilain

Boris Merilain (sündinud 25. juulil 1932) on eesti endine iluuisutaja.
Aastatel 1959–1975 oli ta Moskva jääballeti artist.
Ta töötas aastaid Nõmmel postiljonina.

Isiklikku

Meteoroloog Merike Merilain on Boris Merilaini abikaasa.
Olev Vinn

Olev Vinn (sündinud 26. jaanuaril 1971 Tallinnas) on paleontoloog ja geoloog.

Elulugu

1989. aastal lõpetas Vinn Tallinna 3. Keskkooli bioloogia klassi ja 1993 Tartu Ülikooli bioloogia-geograafiateaduskonna geoloogia erialal. 1995. aastal kaitses ta TÜ-s magistri kraadi paleontoloogia ja stratigraafia alal väitekirjaga "The Arenig graptolite zonation in the Baltic and Moscow syneclises". 1995–2001 oli Vinn TÜ geoloogia instituudi doktorant ning 2001. aastal kaitses doktorikraadi geoloogias väitekirjaga "Morphogenesis and phylogenetic relationships of clitambonitidines, Ordovician brachiopods".
Oli 2001–06 TÜ geoloogia instituudi teadur, 2006–07 erakorraline vanemteadur, 2007– ökoloogia ja maateaduste instituudi vanemteadur.
Osalenud teadusuuringutes paljudes maailma teadusasutustes. Suurbritannia Paleontoloogia Assotsiatsiooni (1996–) ja USA Paleontoloogia Ühingu liige (1997–).

Teadustöö

Peamisteks teadustöö suundadeks on evolutsiooniline paleoökoloogia ja biomineralisatsioon. Lisaks on tegelenud ihnofossiilide ja bioerosiooni uurimisega. Palju töid on pühendatud rõngussidele ja teistele ussilaadsetele organismidele alates eelkambriumist kuni tänapäevani. Biomineralisatsiooni vallas on pakkunud välja uue serpuliidide biomineralisatsiooni mudeli. Paleoökoloogia vallas on olulisel kohal olnud sümbioosi uuringud. Geoloogilise ajajaotuse osas on enamus töid kirjutanud Paleosoikumi ja Mesosoikumi faunade kohta. Kokku on kirjutanud üle saja eelretsenseeritava teadusartikli.
DeAndre Yedlin

DeAndre Roselle Yedlin (sündinud 9. juulil 1993 Seattle'is) on USA jalgpallur, kes mängib paremkaitsjana Premier League'i klubis Newcastle United ja USA jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri kodulinnas Seattle Soundersis. Major League Socceris (MLS) tegi ta debüüdi 2013. aastal. Samal aastal valiti ta USA aasta parimaks noormängijaks. Aastatel 2013 ja 2014 valiti Yedlin MLS-i tähtede mängule.
2014. aasta augustis sõlmis ta lepingu Inglismaa kõrgliigag klubiga Tottenham Hotspur, kuid tegi klubi põhimeeskonnas vaid ühe mängu, 11. aprillil 2015 liigamängus Aston Villa vastu. Järgmisel hooajal mängis ta laenul Sunderlandis.
2016. aasta augustis sõlmis ta viieaastase lepingu Newcastle Unitediga. Hooajal 2016–17 tuli ta klubiga esiliiga võitjaks ja tõusis kõrgliigasse. Esimese värava Inglismaa kõrgliigas lõi ta 1. septembril 2018 mängus Manchester City vastu.
USA jalgpallikoondises debüteeris Yedlin 1. veebruaril 2014 sõprusmängus Lõuna-Korea vastu. Ta on kuulunud USA koondisse 2014. aasta maailmameistrivõistlustel, 2015. aasta CONCACAF Gold Cupil ja 2016. aasta Copa América Centenariol.
Birds of Peace

"Birds of Peace" on Vanilla Ninja singel. See ilmus 2007. aastal.
Laul osales 2007. aasta Eesti eurolaulus, kus see sai finaalis 4. koha.