Bindi

Traditsioonilise bindi pealekandmine

Traditsiooniline bindi on punast või kastanpruuni värvi. Näpuotsatäis kinaveripulbrit kantakse sõrmeotstega laubale, tulemuseks on täiuslik punane täpp. See vajab märkimisväärset harjutamist, et saavutada vaba käega ideaalselt ringikujuline ketas. Algajatele on abiks väike rõngjas ketas (ehk münt). Esmalt kannavad nad ketta tühja südamikku kleepuvat vaha, mis kaetakse kumkumi või kinaveriga. Ketas eemaldatakse ja tulemuseks on ideaalne ümmargune bindi. Värvilise täpi võib saada muudegi looduslike vahenditega, näiteks sandli, aguru, kasturi, kumkumi (tehtud punasest kurkumist) või sindooriga (tehtud tsinkoksiidist ja värvist). Sobib ka koos kusumba lillega purustatud safran.

Bindiga seotud kombed

Hindu naistel tähistab bindi ja juukselahkmel kinaveritriibu kooskandmine abielunaise staatust. Need tähistavad pühendumust oma abikaasa pika eluea ja heaolu tagamisele. Kõikides hindu abiellumistseremooniates kannab peigmees sindoori pruudi juustele. Kui abielunaisest saab lesk, peab ta punase bindi maha pühkima. Bindit käsitatakse sümbolina ja see näitab naise staatust ühiskonnas. Lesed võivad kanda musta bindit, aga vaid koos valge sariga.
Pottu tähendab musta punkti kandmist laubale. Pottu võib olla üks holistliku meditsiini, India traditsioonis Siddha või Ayurveda vorme, kus ravimtaimi kuumutatakse seni, kuni nad muutuvad mustaks. Siis tehakse neist pasta, mis kantakse laubale.
Paljud kurdi naised kannavad otsaesisel tätoveeritud motiive, et peletada eemale kurje vaime ja näidata enda kuuluvust etnilisse rühma. Marokos kasutasid naised tätoveeringuid otsaesisel hea õnne toomiseks. Tänapäevaks on see traditsioon peaaegu välja surnud. Põhja-Aafrikas on paljudes hõimudes olnud kasutusel tätoveeritud motiivid, mis sümboliseerisid viljakust. Afganistanis tätoveeritakse ja kaunistatakse mõnes hõimus endiselt naiste otsaesiseid kultuurilistel ja traditsioonilistel eesmärkidel.
Vana Hiina kohta on teada, et alates teisest sajandist kandsid naised selliseid märke puhtalt dekoratiivsetel põhjustel, see muutus eriti populaarseks Tangi dünastia ajal.
Paljud kristlikud kirikud kasutavad tuhast märki otsaesisel tuhkapäeval.

Tänapäevane kasutus

Bindit kantakse kogu Lõuna-Aasias, eriti Indias, Nepalis ja Sri Lankal. Nii naised kui ka mehed, nii poisid kui ka tüdrukud kannavad bindit, hoolimata east, abielulisusest, religioossest või etnilisest taustast. Bindi on muutunud iluasjaks, millele ei seata värvi ega kuju osas mingeid piiranguid. Müüakse isekleepuvaid bindisid (kleebisbindid), mis tavaliselt on tehtud vildist või õhukesest metallist. Neid on kerge kasutada ja need on ühekordselt kasutatavaks alternatiiviks vanemale tilaki bindile. Kleebisbindisid on saada paljudes värvides, erineva disaini ja suurusega, erinevatest materjalidest. Mõned on kaunistatud litrite, klaaspärlite või kivikestega. Bindisid ei kanta tavaliselt Pakistanis, neid ei kanna üldjuhul ka India muslimitest naised. Samas Bangladeshis kantakse bindisid hoolimata religioossest kuuluvusest.
Indias esineb bindi kandmisel piirkondlikke erinevusi. Maharastras kantakse suurt kuusirbikujulist bindit koos väiksema musta täpiga sirbi all. Bengalis kantakse suurt punast bindit, India lõunaosas aga väiksemat punast bindit, mille kohal on väiksem valge tilakimärk. Rajastanis kantav bindi on kujult pikergusem või pisarakujuline.
Bindid on tänapäeval populaarsed ka väljaspool Lõuna-Aasiat. Mõnikord kantakse neid kui stiiliavaldust. Bindit on eri aegadel kandnud ka sellised rahvusvahelised kuulsused nagu Gwen Stefani, Julia Roberts, Madonna, Selena Gomez jpt.
Ameerika Ühendriikides on bindi üks mitmest India kultuuri tunnusjoonest, mis on saanud populaarseks inimeste seas nii India kultuuri tõttu kui ka sellest sõltumatult. Bindi kasutamist inimestel, kelle kultuuri bindi kandmine ei kuulu, on kritiseeritud kui kultuurilist omastamist.