google/wiki40b huggingface dataset:
Tallinna Tehnikaülikooli ehitus- ja mehaanikateaduskond

Tallinna Tehnikaülikooli ehitus- ja mehaanikateaduskond oli Tallinna Tehnikaülikooli akadeemiline struktuuriüksus (teaduskond) aastatel 1938–1940 ja 1941–1944.
Koos Tallinna Tehnikainstituudi nimetuse muutumisega Tallinna Tehnikaülikooliks muutus alates 1. jaanuarist 1938 ka õppeasutuse struktuur. Moodustati kaks teaduskonda, millest üks oli ehitus- ja mehaanikateaduskond. Teaduskonda juhtis dekaan. Ehitus- ja mehaanikateaduskonnas kui suuremas tehnikaülikooli teaduskonnas seati ametisse ka prodekaan. Mõlemad ametimehed valis professorite hulgast teaduskonnanõukogu. Õppetöö paremaks korraldamiseks oli ehitus- ja mehaanikateaduskond jaotatud kaheks osakonnaks (ehitusosakond ja mehaanikaosakond), millel aga ei olnud enam administratiivset juhtkonda.

Pärast Eesti Vabariigi okupeerimist 1940. aastal

1940. aasta augustis töötas Eesti NSV Hariduse rahvakomissariaat välja abinõude plaani vabariigi kõrgkoolide töö ümberkorraldamiseks uutel, nõukogulikel alustel. 9. oktoobril 1940 kinnitas Eesti NSV valitsus "ENSV Tallinna Tehnikaülikooli ajutise põhikirja". TTÜ uuenenud struktuuris loodi teaduskondade koosseisus kateedrid (vaata lähemalt Tallinna Polütehnilise Instituudi ehitus-mehaanikateaduskond).

Saksa okupatsioon (1941–1944)

Saksa okupatsiooni ajal nõukogulikud uuendused likvideeriti. 30. septembril 1941 nimetati TPI ümber Eesti Omavalitsuse Tallinna Tehnikaülikooliks. Õppejõudude ja üliõpilaste arv vähenes. Õppetööd alustati alles 1942. aasta veebruaris, kuid lühendatud semestritega. Kateedrid kaotati. Kaks teaduskonda, nende seas ehitus- ja mehaanikateaduskond (kahe osakonnaga), jätkasid oma tegevust. Õppijate arv teaduskonnas oli 1942. aasta veebruari seisuga 327 ja 1943. aasta sügise seisuga 375 üliõpilast. 
Õppetöö tehnikaülikoolis lõpetati 16. veebruaril 1944 ning kuulutati välja kuuajaline vaheaeg, mida hiljem pikendati 1944. aasta sügiseni. 22. septembril 1944 vallutasid Nõukogude väed Tallinna. Taastati TPI ja selle koosseisus kateedritega ehitus-mehaanikateaduskond.

Teaduskonna professorid

1940. aasta juuni lõpuks kasvas professorite arv ehitus- ja mehaanikateaduskonnas 13-ni, kuid ette nähtud oli 15 professuuri. Täitmata jäid 1940. aasta kevadeks kaks mehaanilise tehnoloogia professuuri.
Teaduskonna alla kuulus lisaks ehitus- ja mehaanika ala professoritele ka matemaatika ja mehaanika korraline professor Jüri Nuut, kes luges põhiliselt teoreetilist mehaanikat, hüdromehaanikat ning diferentsiaal- ja integraalarvutust. 1939. aastal nimetati ta TTÜ rektoriks, ühtlasi jätkas ta ka õppejõuna.

Doktorikraadi kaitsmised

Ehitus-mehaaniakteaduskond omas õigust anda teadusdoktori kraad. Kuid aastatel 1938–1940 ei kaitstud ühtegi doktoriväitekirja.
Königsbergi sildade probleem

Königsbergi sildade probleem on üks ajalooliselt märkimisväärne ülesanne matemaatikas. Selle Leonhard Euleri poolt aastal 1735 antud negatiivne lahendus lõi aluse graafiteooriale ja tekitas mõtteid topoloogia arendamiseks.

Probleemi teke

Königsberg oli asutatud Pregeli jõe kallastele. Selle mõlemad kaldad ja saared jões olid ühendatud seitsme sillaga. Linna elanikud murdsid pead selle üle, kuidas korraldada jalutuskäiku nii, et ületada kõik seitse silda vaid üks kord ning jõuda tagasi kohta, kust jalutuskäiku alustati. Tehti palju praktilisi katseid, jalutuskäiku alustati erinevatest kohtadest ja liiguti erinevaid teid pidi, kuid katsed ei õnnestunud. Asja vastu hakkas huvi tundma ka Leonhard Euler.

Euleri analüüs

Euler pidas tollal seda probleemi geomeetriaülesandeks . Ta märkis kõigepealt, et marsruudi valik maismaal ei oma mingit tähtsust. Ainus oluline tingimus on sildade ületamise järjestus. Ülesannet formaliseerides konstrueeris ta seda iseloomustava originaalse skeemi (mida siis veel graafiks ei nimetatud).
 →
 →
Euler pani tähele, et mööda seda skeemi liikudes peab iga marsruudi korral sillale (tippu) sisenevate ja sealt väljuvate joonte (servade, kaarte) arv olema võrdne. Kuna iga silda võib ületada vaid ühe korra, siis peab teelõikude arv mööda maad võrduma sildade arvuga. Samas on kõik neli maalõiku läbitud paaritu arvu sildade kaudu (üks viie ja teine kolme silla kaudu). Äärmisel juhul võivad kaks maalõiku osutuda selle marsruudi algus- ja lõpp-punktideks, kuid see on vastuolus põhinõudega läbida iga sild parajasti üks kord.
Graafiteooria terminites esitatult väidab Euler, et sildu parajasti üks kord läbiv marsruut sõltub tippude valentsusest (astmest). Vajalik tingimus selleks on graafi sidusus ja nulli või kahe paarituarvulise valentsusega (astmega) tipu olemasolu. See tingimus on hiljem ka piisavaks osutunud. Niisugust marsruuti nimetatakse nüüd Euleri teeks (ahelaks).

Järelkaja

Selle ülesande lahendamisega pani Euler aluse graafiteooriale ja selliseid skeeme käsitles ta oma töödes ka 1750., 1752. ja 1759. aastal.
Need Euleri tulemused jäid pikemaks ajaks unustusse ja graafe on korduvalt "uuesti avastatud". Nii avastas need Gustav Kirchhoff 1847. aastal oma elektrivõrkude ja Arthur Cayley 1857. aastal orgaaniliste isomeeride alastes uuringutes. Sõna "graaf" võttis esimesena kasutusele James Joseph Sylvester keemiliste struktuurivalemite kujutamisel 1878. aastal.
Königsbergi ajaloolistest sildadest on tänapäeval annekteeritud Kaliningradis säilinud kaks.
Linna soojussaar

Linna soojussaar on ümbritsevast maapiirkonnast märkimisväärselt soojem linnastunud ala.
Temperatuurierinevus on enamasti suurem öösiti ja kõige märgatavam nõrkade tuultega. Nähtuse põhjustajaks on esmajoones maapinna katmine kunstlike materjalidega (taimkatte asendamine asfalti ning betooniga, pigitatud katused) ning heitsoojus.
Soojussaarel on roll selles, et linnast allatuult asuvates piirkondades sajab vähem vihma. Soojussaared halvendavad õhu ja vee kvaliteeti.
Soojussaared soodustavad globaalset soojenemist kliimaseadmete töös hoidmiseks põletatud täiendavate fossiilkütuste läbi. Soojussaared võimendavad linnades ja ka väiksemates asulates kuumalainete mõju.
Alexander Philipp von Saltza

Parun Alexander Philipp von Saltza (vene: Александр Иванович (Филиппович) Зальца), (29. mai (vkj 18. mai) 1757 Hõbeda mõis – 14. november (vkj 2. november) 1821 Tallinn) oli baltisaksa poliitik.
Alexander Philipp von Saltza sündis Hõbeda mõisniku Philipp Johann von Saltza ja Fabiana Helena Renata von Wrangelli pojana.
1795–1796 oli ta Eestimaa kubermangu aadlimarssal ja 1796–1800 Eestimaa rüütelkonna peamees. Hiljem oli ta Eestimaa maanõunik ja Eestimaa asekuberner 6. jaanuarist 1809 kuni 17. veebruarini 1816.
Talle kuulusid Hõbeda ja Andja mõisad.
Parun Alexander Philipp von Saltza on maetud Mõigu kalmistule.
Kõrgelaid

Nimi

Laidu on esmakordselt mainitud 1770 kui Korgeland. 1798 Ludwig August Mellini "Liivimaa atlases" on laid kui Körgelaid. 
Kõrgelaiu nimi tuleb tema kõrgusest. Laiu kallas on järsk just enamkasutatava sadamakoha juurest.

Asukoht

Kõrgelaiust kirdes asub Vareslaid, lõunas Hanerahu ning kagus Ankrurahu ja Ahelaid.

Loodus

Kõrgelaiu pindala on 14,4 hektarit. Väikesele pindalale vaatamata on ta paljude teiste Väinamere saarte kõrval üpris kõrge (kuni 4,4 meetrit merepinnast), mille järgi ta on ka nime saanud. Laiu põhjaosa on kõrge ja 1 hektari ulatuses metsaga kattunud, palju on saarepuid. Laiul on 2 hektari ulatuses puiskarjamaad. Kõikjal esineb türnpuid, mis on kohati väga jämedad, meenutades Hanerahu olustikku. Saarelt ei puudu ka kadakad.
Haruldasematest taimedest kasvab laiul rand-kirburohi ja samblikest neersamblik.
2005 pesitses laiul 6 paari tõmmuvaeraid.

Ajalugu

Kõrgelaiul tegutses 1842–1860 kõrts, kõrtsmikuks oli Saarnaki laiult pärit elanik.
2000. aasta suvel olid saarel tõsielusarja Robinsonid võtted koos televisiooni võttegrupiga, et jälgida eestlaste, lätlaste ja leedulaste elu eraldatud saarel. Võttegrupi mahajäetud praht ja tarbeesemed põhjustasid looduskaitsjate seas pahameele.
Laiu järgi on nimetatud reisilaev Kõrgelaid.

Külastamine

Kõrgelaid on armastatumaid Hiiumaa laide. Selle külastamine on suhteliselt harv tema kauguse ja maastikukaitseala piirangute tõttu.
Kõrgelaiul on lubatud viibida kaitseala valitseja nõusolekuta jääkatte tekkimisest selle lagunemiseni.
Adavere mõisa kalmistu

Adavere mõisa kalmistu on kalmistu Põltsamaa kihelkonnas Viljandimaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Kalme külas Põltsamaa vallas Jõgeva maakonnas.

Ajalugu

Kalmistu rajasid Adavere mõisa tollased omanikud Vietinghoffid umbes 18. sajandi teise poole alguses, sest esimene teadaolev matus toimus 1761. aastal. Kalmistut kasutasid ka 1816. aastal mõisa omandanud Stackelbergid. Võimalik, et nende aegu rajati ka kalmistut piirav müür, sest värava sepislehtedel olevat olnud Stackelbergide initsiaalid. Tõenäoliselt ei kasutanud 1874. aastal mõisa omandanud Wahlid kalmistut, sest nende suguvõsa omanduses oli sellest linnulennult umbes 4 km kaugusel paiknev suur Pajusi mõisa kalmistu. 
Kalmistule on teadaolevalt maetud 14 lahkunut.

Kirjeldus

Kalmistu jääb mõisa südamest linnulennult umbes ühe kilomeetri kaugusele edelasse. Müüriga piiratud kalmistu ala pindala on umbes 0,12 hektarit ning seal on 15 haua tähiseid.

Kalmistu kabel

Kalmistu keskosas paikneb matusekabel, mis praegu on varemetes. Kabeli esiküljel on aastaarv '1777', kuid pole teada, mida see aastaarv tähendab.

Kalmistupark

Eesti oludes on huvipakkuv ka kalmistu varajane planeering. Ühe 1887. aasta plaani peal on kalmistuna kujutatud 2,5 ha suurust maa-ala. Tõenäoliselt oli kalmistu matmisala sama suur kui praegu (umbes 0,12 ha) ning ülejäänu oli tõenäoliselt park.
Sellist kalmistuparki pole teada selle aja muudest Eesti mõisatest. Väikseid pargilaadseid mõisakalmistuid rajati 1890. aastate lõpus (nt Kuremaa mõisa kalmistu), kuid päris metsakalmistu rajati alles 1930. aastatel Tallinnas. Adavere mõisa kalmistul on seetõttu vägagi väljapaistev koht Eesti kalmistupärandis.
João Gomes Cravinho

João Titterington Gomes Cravinho (sündinud 16. juunil 1964 Coimbras) on Portugali poliitik ja diplomaat; ta kuulub Sotsialistliku Partei ridadesse. Ta on 15. oktoobrist 2018 Portugali kaitseminister.
Vandžiogala

Ajalugu

Vandžiogalast on leitud neoliitikumist pärit kivikirveid ja imperaator Trajanuse rahasid. XIII sajandil on mainitu esimest korda sealset linnamäge. Ristisõdijate kroonikas kandis paikkond nime Wandyagel, hiljem, XVI sajandil vanades slaavi kirjalikes allikates aga – Vondziakgola. Toona asus seal lisaks külale veel ka mõis, mil oli palju omanikke; see kuulus ka Rastauskastele, Chlopickitele ja Hartovskitele.
Aastaks 1634 oli Vandžiogalast saanud alev, millel oli oma turuplats ja millel oli õigus pidada laata. Aastal 1655 ehitati alevisse ka kirik. Aastal 1817 alev põles. Aastal 1863 võtsid alevi elanikud aktiivselt osa Jaanuariülestõusust. 30 ülestõusus osalenud elanikku küüditati Siberisse, lähedalasuv Ibėnai küla põletati maha ja selle elanike asemele asustati vanausulised. Tsaariajal oli asula kohta kasutusel venekeelne nimekuju Вендзягола.
XIX sajandi lõpuks olid Kaunasest põhja poole jäävad alad Nerise ja Nemunase põhjakaldal, Nevėžisest idas ja Jonava-Kėdainiai joonest lõuna pool kujunenud kakskeelseks. Seal oli arvukas poolakatest asurkond ja leedu keele kõrval oli seal käibel poola keel. Vandžiogala kihelkonnas oli toona vaid kaks leedu küla. Jumalateenistused Vandžiogala kirikus olid poolakeelsed. Taolise olukorra põhjuseks oli osalt see, et poolakatest mõisnikud asustasid oma maadele inimesi Poolast, aga osalt ka see, et Jaanuariülestõusu järel sinna asustatud venelased võtsid üle poola keele.
Aastaks 1897 olid rahvaloenduse põhjal 95% Vandžiogala elanikest poolakad. Esimese maailmasõja järel lõid sealsed poolakad Vandžiogala poola vabariigi, lootuses, et Józef Piłsudski need alad Poolaga ühendab. Pärast kokkupõrkeid Leedu vägedega loobusid sealsed elanikud aga iseseisvuspüüdlustest. 9. juulil 1941 hukkasid saksa okupatsiooniväed seal 38 juuti. Aastal 2001 läbi viidud rahvaloetluse põhjal moodustasid poolakad piirkonna elanikest vaid 7,8%.
Rutt Hinrikus

Rutt Hinrikus (neiuna Rutt Põld; sündinud 7. mail 1946 Tallinnas) on eesti kirjandusteadlane ja -kriitik.
Ta kaitses 27. juunil 2002 Tartu Ülikoolis magistritööd "Eesti kirjandus diasporaas".
Muuhulgas on ta koostanud Eesti rahva elulugude sarja. Elulugude tunnustatud koguja ja uurijana oli ta raamatusarja "Eesti mälu" nõustaja.

Isiklikku

Tema abikaasa on Tartu Ülikooli farmaatsiaõppejõud Toivo Hinrikus, neil on kaks tütart ja poeg; vanem tütar Mirjam on kirjandusteadlane, poeg Taavet on firma TransferWise kaasasutaja ja üks omanikke. Tema isa oli ajaloolase haridusega vaimulik Agu Põld, vanaisa Peeter Põld oli eesti teoloog, haridus- ja riigitegelane.
Vasso Silla

Vasso Silla (18. veebruar 1889 Saaremaa – 9. aprill 1939 Saue) oli Eesti postiteenija, meremees ja ajaloolane.
Osales Vabadussõjas vabatahtlikuna Kalevlaste Malevas. Avaldas Mägi Kurdla nime alla uurimuse "Tõeline muinaslugu". Tema kaasabil avaldati Arthur Gleye teos "Die Wiedergeburt der westfinnischen Geisteskultur" (Tallinn, 1937).
Stanislav Goldberg

Stanislav Goldberg (sündinud 30. oktoobril 1992 Tallinnas) on Iisraeli kodakondne Eesti päritolu jalgpallur.
Aastast 2013 mängib ta Soome klubis Seinäjoen Jalkapallokerho.
Avo Sõmer

Avo Sõmer (sündinud 1934 Tartus) on Eesti päritolu Ameerika Ühendriikide helilooja ja muusikateadlane.
Ta emigreerus koos vanematega Eestist 1944. aastal, esmalt Saksamaale ning seejärel Ameerika Ühendriikidesse.
Ta lõpetas Wayne State University Detroitis, kus keskendus koolimuusikale, klaverimängule ja kompositsioonile. 1957. aastal lõpetas ta magistriõpingud Michigani Ülikoolis tööga Claudio Monteverdi madrigalidest. 1963. aastal kaitses ta sealsamas doktoriväitekirja Johann Jakob Frobergeri klahvpillimuusikast.
Sõmer töötas aastast 1962 kuni pensionile jäämiseni 2000. aastal Connecticuti Ülikoolis.
Ta on tuntud 20. sajandi heliloojate, eriti Claude Debussy ja Eduard Tubina loomingut analüüsivate kirjutiste poolest.
Ta on mitmel korral esinenud loengute ja ettekannetega Eestis.
Ray Toro

Raymond Toro (sündinud 15. juulil 1977 Kearnys New Jerseys) on USA muusik, bändi My Chemical Romance kitarrist.
San Antonio

Ajalugu

San Antonio asutasid hispaania kolonistid 1718. aastal. See on Texase osariigi vanim linn.

Rahvastik

2009. aastal elas San Antonios 1 373 668 inimest.

Majandus

Igal aastal külastab San Antoniot 20 miljonit inimest.

Sport

Linnas asub korvpalliklubi San Antonio Spurs.
Scoutspataljon

Tegevus

Scoutspataljon koosneb elukutselistest kaitseväelastest ja asub Paldiskis ja Tapal. Pataljoni isikkoosseisu baasil mehitatakse enamik kaitseväe välisoperatsioonide allüksusi ja enamusel pataljoni koosseisust on välisoperatsioonikogemus. Samuti on pataljon maaväe esmane valmidusüksus. Iga-aastased olulisemad õppused on BAM, Gungir ja Kevadtorm.

Relvastus

Pataljon kasutab jalaväe lahingumasinaid CV-90, soomustransportööre Sisu XA-180EST ja Sisu XA-188, tankitõrjeraketsüsteeme Javelin, 120mm miinipildujaid ja 12,7 mm kuulipildujaid M2 Browning.
Queen Elizabeth

Ajalugu

Laev telliti 2007.
Kiil pandi 2. juulil 2009.
Vettelaskmistseremoonia toimus 5. jaanuaril 2010.
Laev ristiti Southamptonis 11. oktoobril 2010 ning juba järgmisel päeval 12. oktoobril 2010 tegi Queen Elizabeth esmareisi Kanaari ja Madeira saartele. 24. oktoobril 2011 vahetati laeva kodusadam ning lipp. Queen Elisabethi sõsarlaev on Queen Victoria.
Dolgorukov

Dolgorukov ehk Dolgoruki, ladinapäraselt Dolgoruky (vene keeles Долгоруков ehk Долгорукий) on vene vürstisuguvõsa, üks Obolenski suguvõsa kõrvalharu. Suguvõsast on pärit mitmed tuntud Venemaa riigitegelased ja sõjaväelased.

Ajalugu

Suguvõsa rajajaks peetakse vürst Ivan Andrejevitš Obolenskit, kes oli Rjuriku 17. põlve järeltulija. Ta sai XV sajandil oma valdusse Dolgoruki-nimelise asula.
Daugavpils

Rahvastik

Linna elanikest olid 2011. aastal 53,6% venelased, 19,8% lätlased ja 14,2% poolakad.

Sport

Daugavpilsi edukamad jalgpalliklubid on FC Daugava ja Dinaburg FC.
Võidu tänav (Rakvere)

Võidu tänav on tänav Rakveres, pikkusega 1889 meetrit. 
Läänes piirneb tänav Südalinna ja Lilleküla linnaosadega, idas Kurikaküla ja Kukeküla linnaosaga.
Varem kandis lõik linna põhjaosas asuvast raudtee ülesõidukohast Tallinna tänavani nime Vaksali tänav ja sealt lõuna poole jäi Aleksandri tänav. Kahest tänavast moodustati Võidu tänav 27. aprillil 1939. Aastatel 1950–1991 kandis tänav Johannes Lauristini nime. 
Aadressil Võidu tänav 4 asus Rakvere Ringkonnakohus. Aadressil Võidu tänav 67 asuvad Rakvere Reaalgümnaasium ja Rakvere kunstmurustaadion. Tänava äärde on rajatud nii korrus- kui ka pereelamuid, samuti ärihooneid.
Päevaneutraalsed taimed

Ajalugu

Mõiste "fotoperiodism" loodi selleks, et kirjeldada taime võimet lilledele reageerida muutustele fotoperioodil: päeva ja öö suhtelised pikkused. Kuna lilled toodavad seemneid, on õitsemine taime elutsükli lõpuleviimiseks äärmiselt oluline. Kuigi inimesed olid juba ammu teadnud, et sellised taimed nagu tulbid õitsevad kevadel ja krüsanteemid õitsevad sügisel, kuni 1900. aastate alguseni oli vähe teada, mis tegelikult õitsemise põhjustas.
Alates 1910. aastast viisid Wightman Garner ja Henry Allard läbi eksperimente, et testida päeva pikkuse mõju õitsemisele. Nad avastasid, et taimed, nagu oder, õitsesid, kui päeva pikkus oli teatud kriitilise pikkusega pikem. Need taimed, mida nad nimetasid pikka päeva taimedeks (LDP), õitsevad peamiselt suvel, kui päevad pikenevad. Teised, näiteks sojaoad, õitsevad, kui päeva pikkus on teatavast kriitilisest pikkusest lühem. Need lühiajalised taimed (SDP) õitsevad sügisel, kui päevad on lühenenud. Veel teised ei ole fotoperioodile tundlikud ja neid nimetatakse päevast neutraalseteks taimedeks.
Paul Mänd

Paul Mänd (sündinud 17. detsembril 1973) on eesti skulptor.
Ta lõpetas 1999. aastal Eesti Kunstiakadeemia skulptuuri eriala. Õpetanud Viimsi Kunstikoolis. Elab ja töötab Harjumaal Tammispea külas.
Heidy Purga

Heidy Purga (sündinud 18. märtsil 1975) on eesti ajakirjanik ja poliitik, XIII ja XIV Riigikogu liige.
Purga osaleb Riigikogu kultuuri- ja halduskomisjoni töös ning on Eesti Ringhäälingunõukogu liige.
Alates oktoobrist 2014 kuulub Purga Eesti Reformierakonda.

Haridus

Purga õppis Elva Keskkoolis, mille lõpetas 1994 koos Sigrid Tappo, Margus Kiisi ja Piret Simsoniga. Koolis osales ta luuleteatris. Samuti tegeles ta laskesuusatamisega, milles võitis ka Eesti noorte meistrivõistlustel medaleid.
Aastatel 1994–1996 õppis Purga Tallinna Pedagoogilises Ülikoolis näitejuhtimise erialal. Aastal 2002 lõpetas Purga Concordia Ülikooli meediateaduskonna.

Meediakarjäär

Meediakarjääri alustas Purga Eesti Raadio programmis Raadio 2. Ta oli 2004–2012 Raadio 2 peatoimetaja, teiste seas saadete "Must mesi" ja "Pleier" saatejuht ning toimetaja.
2005. aasta aprillis sai ta ajakirja Nädal lugejaküsitlusel 2004. aasta Eesti populaarseima naisraadiohääle valimisel kolmanda koha Kirsti Timmeri ja Romi Erlachi järel. Purga sai 374 häält ja kokku anti hääli 53 naissaatejuhile. 2007. aasta aprillis sai ta Nädala lugejaküsitlusel 2006. aasta Eesti populaarseima naisraadiohääle valimisel kolmanda koha Pille Mineva ja Kirsti Timmeri järel .
Heidy Purga on juhtinud mitut telesaadet Eesti Televisioonis, TV1-s ja TV3-s, näiteks "Club TV", "Mill", "Hype", "Filter", "ZTV" ja "Tähelaev". Ta oli 2007–2008 koos Mihkel Raua ja Rein Rannapiga TV3 sarisaate "Eesti otsib superstaari" kohtunik.
Purga sai 2008. aasta lõpus Juhan Paadami järel Eurovisiooni lauluvõistluse produtsendiks Eestis, muutis Eesti esinduslaulu valimise protseduuri, lõpetades saate "Eurolaul" tootmise. Purga oli 2008–2015 uuendusliku formaadiga esinduslaulu valimise saate "Eesti laul" produtsent.
Aastast 2014 kuulub Heidy Purga Eesti Rahvusringhäälingu nõukokku.
Purga kandideeris 2015. aasta Riigikogu valimistel valimisringkonnas nr 1 Reformierakonna nimekirjas, kogus 3283 häält ning osutus valituks ringkonnamandaadiga.

Isiklikku

Heidy Purga elab koos lavastaja ja kultuurikorraldaja Jaanus Rohumaaga. Heidy sai Jaanus Rohumaaga 19. mail 2012 poisslapse.

Muusika

Heidy Purga juhib aastast 2005 raadiosaadet "MustMesi" ning veab sellenimelist klubiürituste sarja.
5,8S rRNA

5,8S ribosomaalne RNA (5,8S rRNA) on eukarüootide ribosoomi suure alaüksuse 60S-alaüksuse üks rRNA-molekulidest, RNA komponent ning seetõttu oluline translatsioonil.
5,8S rRNA-d transkribeerib RNA polümeraas I, kui osa 45S prekursorist, mis sisaldab ka 18S ja 28S rRNA järjestusi. Selle rRNA funktsiooniks arvatakse olevat ribosomaalne translokatsioon.
Teatakse ka, et 5,8S rRNA seondub kovalentselt kasvaja supressorvalgu p53-ga.
5,8S rRNA-d leidub ka arhedel.
5,8S rRNA-d kodeerib 5,8S rDNA.

60S-alaüksus

Suur alaüksus 60S-alaüksus sisaldab lisaks 5,8S rRNA molekulile veel ka 5S rRNA-d ja 28S rRNA-d.
Rosneft

Rosneft (vene keeles Роснефть), täisnimega OAO Naftakompanii Rosneft on Venemaa suurim naftakompanii.
2010. aasta 1. aprilli seisuga kuulus 75,16% ettevõtte aktsiatest riigiettevõttele Rosneftegaz, 13,48% Sberbankile, 9,44% Naftakompaniile Razvitije. Viimase puhul on tegemist Rosnefti poolt kaudselt sajaprotsendiliselt kontrollitava ettevõttega.
Rosneft on lülitatud Venemaa strateegilise tähtsusega ettevõtete ja organisatsioonide nimekirja. Päevane naftatoodang 2006. aastal oli ettevõtte enda andmetel 1,6 miljonit barrelit. Tõestatud naftavarude suuruseks hinnati ligi 16 miljardit barrelit.
Rosneft tõusis Venemaa juhtivaks naftatootjaks ja -töötlejaks pärast Jukose varade omandamist riiklikul sundmüügil. 
Rosnefti direktorite nõukogu esimees on Igor Setšin, tegevjuht Sergei Bogdantšikov.
2011. aastal sõlmisid Rosneft ja BP 16 miljardi dollari väärtuses aktsiavahetuslepingu, mille käigus Vene riiklik naftafirma Rosneft sai 5% BP ja BP 9,5% Rosnefti aktsiatest, lisaks BP poolt eelnevalt omandatud 1,2% aktsiatele. Ettevõtted on leppinud kokku ka kolme litsentsitud Vene arktilise mandrilava ploki uurimise ja arendamise asjus, mille piirkond on pindalalt ja perspektiividelt võrdne Suurbritannia osaga Põhjamerest. Kokkulepet kinnitati ametlikult paar tundi pärast seda, kui BP tegevjuht Bob Dudley kohtus Venemaa peaministri Vladimir Putiniga.
Aadama mäng

"Aadama mäng" (Le Jeu d'Adam) on prantsuse müsteerium (liturgiline draama). 
Seda peetakse kõige vanemaks teadaolevaks prantsuskeelseks näidendiks. Dialoog on prantsuskeelne, remargid ladinakeelsed. 
Näidend on teada koopiana ühes inglise-normanni käsikirjas. Ta arvatakse  pärinevat 12. sajandi Inglismaalt. Autor on teadmata. 
Näidend jutustab Aadama ja Eeva ning Kaini ja Aabeli loo. 
Näidend on mõeldud ettekandmiseks  Septuagesima missa raames vaheldumisi ladinakeelsete kooripartiidega. 
Analoogilist liturgilist draamat ei ole teada.  
Kirjandusteadlased on kiitnud näidendi dialoogi elavust, oskuslikku ja mitmekesist värsitehnikat ning tegelaste väljajoonistamist ja tegevuse motiveeritust. 
Eesti keeles on "Aadama mäng" ilmunud Kaia Sisaski tõlkes 2007. aastal välja antud kogumikus "Kirik ja teater: müsteeriumist farsini" (ISBN 9789985968017).
Valme mõis

Valme mõis (saksa keeles Walmeshof, varem Taubenhof) oli rüütlimõis, hiljem Vana-Gulbene kõrvalmõis Liivimaal Valga kreisis Gulbene kihelkonnas. Tänapäeval asub Lätis Gulbene piirkonnas Beļava vallas Svelberģise külas.

Mõisa suurus

Bienenstammi andmetel oli Vana-Gulbene mõisa ja selle kõrvalmõisade, sealhulgas ka Valme mõisa kogusuurus 1816. aastal 22 adramaad, neile mõisadele allus kokku 1474 mees- ja 1538 naishinge.