Kampol

Kampol (Pix græca) ehk kolofoonium on tahke mass, mis saadakse männi ja mõne muu taime (peamiselt paljasseemnetaimede) vaigust. Värsket vedelat vaiku kuumutatakse, et eemaldada lenduvad vedelad terpeenid (tärpentin) ja vesi. Kampol on helekollane kuni mustjas lõhnatu klaasjas tahke aine, mis lahustub alkoholis, tärpentinis, mitmetes õlides ja benseenis. Toatemperatuuril on kampol habras, kuid see sulab kõrgematel temperatuuridel. See koosneb peamiselt abietiinhappest ja teistest vaikhapetest.

Farmaatsia

Kampolil ja tema derivaatidel on laialdased farmatseutilised kasutusvõimalused. Kampoli derivaatidel on suurepärased õhukese kihi moodustamise ja katvuse omadused. Neid kasutatakse ka tablettide katmise eesmärgil (et need ei laguneks enne soovitud sihtkohta jõudmist). Kampoleid on kasutatud ka mikrokapslite ja nanoosakeste moodustamiseks.Glütserooli, sorbitooli ja mannitooli kampoli estreid kasutatakse meditsiinilise rakendusega närimiskummi valmistamisel. Kampoli ja kampolil põhinevate biomaterjalide degradatsiooni ja biosobivust on uuritud in vitro ja in vivo.

Omadused

Kampol on habras ja rabe, õrna männiaroomiga. See on tavaliselt klaasjas tahkis, kuigi mõned kampolid moodustavad kristalle, eriti lahuses. Sulamistäpp erineb olenevalt liigist. Mõned on poolvedelad keeva vee temperatuuril, teised sulavad temperatuurivahemikus 100–120 °C. See on väga tuleohtlik, põledes suitsuse leegiga. Seega tuleb olla ettevaatlik kampoli sulatamisel. Lahustub alkoholis, dietüüleetris, benseenis ja kloroformis. Kampol on diterpenoidne vaik ehk vaik, mis koosneb neljal isopreeni ühikul põhinevatest ühenditest. Kampol koosneb peamiselt abietiinhappest ja reageerib söövitavate alustega moodustades sooli: resinaate ja pinaate, mida tuntakse ka kui kampoli seepe. Lisaks laialdasele kasutusele seebivalmistamisel, kasutatakse kampolit lakkide (seal hulgas viiuli lakkide) valmistamisel, kinnitusvahades ja mitmesugustes sideainetes. Seda kasutatakse ka kingseppade vahas, laagriõllevaatide pigitamisel ja mitmetel väiksematel eesmärkidel.
Peamised kampoli koostisosad on pimaraani- ja abietaaniühendid, peamiselt happed. Kaksiksidemete olemasolu tingib selle, et kampoli komponendid oksüdeeruvad, isomeriseeruvad ja polümeriseeruvad kergesti. See muudab kampoli kvantitatiivse koostise eriti mitmekesiseks ja muutuvaks.
Pikaajaline kokkupuutumine kampoli aurudega, mis vabanevad jootmisel võib põhjustada tundlikel inimestel astmat (enne nimetatud kampoli haiguseks selles kontekstis), kuigi ei ole teada milline aurude komponent seda põhjustab.
Pikk kokkupuutumine kampoliga kaetud toodetega, näiteks laserprinteripaberi või koopiapaberiga, võib suurendada tööstuslikku kontaktdermatiiti.

Tootmispiirkonnad

Peamine kampoli tootmise piirkond on Indoneesia, Lõuna-Hiina (Guangdong, Guangxi, Fujian, Yunnan) ja Vietnami põhjaosa. Hiina kampolit saadakse peamiselt Pinus massoniana ja P. elliottii vaigust. Ameerika Ühendriikide Lõuna-Atlandi ja Ida-Golfi osariigid on samuti suur tootmispiirkond. Ameerika kampolit saadakse pikaokkalise männi (Pinus palustris) ja tõrvikumänni (P. taeda) vaigust. Mehhikos saadakse enamik kampolist mitut liiki elusa männipuu puurimisel, enamasti Pinus oocarpa, Pinus leiophylla, Pinus michoacana ja Pinus montezumae'st. Enamik tootmisest on koondunud kesklääne osariiki Michoacáni. Peamine Euroopa tootja on Prantsusmaa piirkond Les Landes, kus kasvab hulganisti merimändi. Põhja-Euroopas saadakse kampolit harilikust männist (P. sylvestris) ja üle Euroopa saadakse kohalikke varusid teistest männiliikidest, kus süüria mänd (P. halepensis) on eriti oluline Vahemere piirkonnas.