google/wiki40b huggingface dataset:
Nikolai Oll

Nikolai Oll (31. august 1900 Jõhvi mõis, Virumaa – 23. august 1993 Tallinn) oli Eesti tehnikateadlane.

Elulugu

Nikolai Oll oli aedniku poeg.
Ta lõpetas 1919 S. J. Blumenau Erareaalkooli Petrogradis, õppis 1920–21 Petrogradi Teedeinseneride Instituudis, 1921–23 TÜ-s matemaatikat ja põllumajandust, lõpetas 1934 Tallinna Tehnikumi ja 1940 TTÜ, tehnikakandidaat (1959, TPI), väitekiri "Puidu kasutamisest ehitiste rajamisel nõrkadel ja tugevasti kokkusurutavatel pindadel". 
Ta oli 1920 Petrogradis opteerimiskomisjonis ametnik, 1925–27 Tallinna Tehnikumis assistent, 1935–44 Tartu linna ehitusosakonna insener ja ehitusinspektor ning 1944–48 Tartu linna ehitusinspektsiooni juhataja. 
1945–51 oli ta TÜ ehituskateedri assistent, vanemõpetaja, dotsent ja juhataja, ühtlasi 1937–53 õpetaja Tartu tehnikumides ja 1945–51 TÜ õppejõud (aastast 1947 dotsent) ning 1947–51 metsandusteaduskonna ehitusmehaanika kateedri juhataja, 1951–55 ja 1962–68 EPA ehitusmehaanika kateedri juhataja, 1955–62 ja 1968–78 dotsent, 1978–86 õppeülesannete ja lepinguliste tööde täitja. Luges tugevusõpetuse, ehitusmehaanika, ehituskonstruktsioonide ja vundamentide kursusi; koostas 10 õppevahendit.

Teadustöö

Uurinud peamiselt vundeerimist nõrkadel pinnastel. Koostas 21 köidet käsikirjalisi uurimistööde aruandeid. Oli Eesti NSV Riikliku Ehituskomitee geotehnikakomisjoni liige ja Eesti Geotehnika Ühingu auliige. 30 teadustrükist.
Jyri Laats

Jyri Georg Laats (28. mai 1923 – 28. juulil 2018 Palm Springs) oli eesti soost Soome relvajõudude ja USA erivägede sõjaväelane.
Jyri Laatsi ema oli soomlane ja isa eestlane. Siirdus 1943 kevadel Soome, vältimaks mobiliseerimist Eestit okupeerinud Saksamaa relvajõudesse, liitudes seal eestlastest moodustatud Jalaväerügement 200-ga, mille koosseisus osales Jätkusõjas.
1944 asus ta Rootsi ja sealt edasi USA-sse. Seal pääses ta USA maaväe  eriotstarbeliste üksuste US Army Special Forces koosseisu - rahvasuus nn "Rohelised baretid", kus oli meedik-allohvitser. Võttis osa operatsioonidest Laoses (Operation White Star) ja Vietnami sõjast. Pärast sõda töötas mitmetel missioonidel üle maailma.
Ta oli Soome sõjasangari Lauri Törni hea tuttav.
Pensionile jäädes asus ta kõigepealt elama Hawaiil. Jyri Laats suri Palm Springsis California osariigis.
Reili Pae

Reili Pae (sündinud 10. juulil 1982) on eesti kasvatusteadlane, Tallinna Ülikooli doktorant ja õppejõud.
Aastatel 2001–2005 õppis ta Tallinna Ülikoolis ning sai 2005 bakalaureusekraadi andragoogikas. Aastatel 2010–2012 õppis ta sama ülikooli magistriõppes ning sai magistrikraadi andragoogikas (cum laude, juhendaja Larissa Jõgi).
Reili Pae on Õpetajate Akadeemia arengujuht.
Guido Kapp

Guido Kapp (sündinud 1945) on eesti riigiametnik ja looduskaitsja.
1977. aastast töötas Viljandi metsamajandi looduskaitsejaoskonna inspektorina. 1989. aastast oli ta Viljandi looduskaitsevalitsuse looduskaitse riiklik inspektor, seejärel Viljandi maakonnavalitsuse keskkonnaameti inspektor. 1998. aastast töötas Keskkonnainspektsiooni inspektorina, aastatel 2001–2011 vaneminspektor.
Pärnu Maavalitsus

Pärnu Maavalitsus on Pärnu maavanemat teenindav riigiasutus, mis asub Pärnus aadressil Akadeemia tänav 2. Pärnu maavanem on Kalev Kaljuste.
Eesti maavalitsuste tegevus lõpetatakse 1. jaanuarist 2018.
David di Donatello auhind

David di Donatello auhind on Itaalia filmiauhind, mida annab välja Accademia del Cinema Italiano 1956. aastast.
Auhind sai nime itaalia skulptori Donatello kuju Davidi järgi, mida võitjatele jagatakse.
Alates 2006. aastast antakse auhindu välja 24 kategoorias.
Ѣ

Jätt Eesti kultuuris

Oskar Lutsu jutustuses "Kevade" on stseen, kus Joosep Toots peab minema klassi ette ja kirjutama tahvlile jäti. Toots seda aga ise ei oska ning Arno Tali kirjutab talle jäti ette. Õpetaja aga märkab seda ning paneb Tootsi karistuseks nurka seisma.
Palamuse O. Lutsu Kihelkonnakoolimuuseum kasutab selle seiga tõttu tuntuks saanud jätti oma logona.
Marco van Basten

Ajax

Mängijakarjääri alguses mängis ta Ajaxi noortemeeskonnas. 1982 sai ta mängida esimese põhimeeskonna mängu, kus lõi ka ühe värava. 1983/84–1986/87 oli ta Eredivisie parim väravakütt. Van Basten lõi võidu värava UEFA karikavõitjate karikas 1987.

AC Milan

Samal hooajal lahkus van Basten ajaxist AC Milani. 1988–89 hooajal oli ta Serie A parim värava lööja. Samal hooajal lõi ta Euroopa karika finaalis 2 väravat. Ka järgmisel hooajal võitis AC Milan Euroopa karika. Oma viimase mängu AC Milani eest tegi van Basten 1992 Meistrite liiga finaalis. Kokku lõi ta AC Milani 90 väravat 147. mängus.

Koondisekarjäär

Hollandi jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 1983, kui oli Hollandi noortetiimiga võitnud maailmameistritiitli. 1988. aasta Euroopa meistrivõistlustel oli van Basten parim väravalööja, olles ainuke, kes lõi üle kahe värava. 1990. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel kukkus Holland välja teises ringis Lääne-Saksamaale. 1994. aasta Euroopa meistrivõistlustel jõuti poolfinaali, kuid seal kaotati Taanile. Kokku lõi van Basten Hollandi eest 24 väravat 58. mängus. Van Bastenil oli kogu oma jalgpallurikarjääri jooksul probleem pahkluu vigastusega.

Treenerikarjäär

2003–2004 juhendas ta Ajaxi klubi. Juba järgmisel aastal oli ta Hollandi jalgpallikoondise peatreener. 2006. aasta maailmameistrivõistlustel jõudis Holland kaheksandikfinaali, kuid seal kaotati Portugalile. 2008. aasta Euroopa meistrivõistlustel jõudis Holland veerandfinaali, aga seal kaotati Venemaale. Pärast seda sai van Bastenist uuesti Ajaxi peatreener.
Laagna tee

Laagna tee (rahvasuus ka Lasnamäe kanal) on tänav Tallinnas Lasnamäe linnaosas Sikupilli, Uuslinna, Pae, Kurepõllu, Laagna, Tondiraba, Mustakivi ja Seli asumis. Laagna tee kulgeb Kesklinnast Lasnamäe linnaosa tagumisse ossa ning on esimene Tallinna kahetasandiline sõidutee, mis võimaldab kiirelt ja turvaliselt jõuda Lasnamäe lõppu. Laagna tee kohal on üheksa silda, mis ühendavad Lasnamäe erinevaid asumeid.
Laagna tee anti käiku 1995. aastal.
31. augustil 2004 pidulikult avatud Laagna tee viimase lõigu valmimisse investeeris linn 32,6 miljonit krooni. Rahu tee ehitus lõpetati oktoobris. Rahu tee ühendab Laagna tee Peterburi teega ning sellega väheneb oluliselt liikluskoormus Tartu maantee ja Peterburi tee ristmikul.  
Laagna tee ei ole kunagi täielikult valmis saanud. Süvendada jõuti vaid 2/3 plaanitust. Samuti Laagna tee lõpp on välja arendamata jäänud. Generaalplaani järgi on valmimata lõike veelgi kümnete kilomeetrite ulatuses. Viimane lõik, mis lõpetati, oli 2000. aastate alguses, ning see oli lõik Kärberi tänavast Peterburi maanteeni.

Ajalugu

Aastatel 1986–1992 kandis Laagna tee nime Oktoobri tee.
Kapten Corelli mandoliin (film)

Arvustused ja auhinnad

Filmi ja näitlejate töö hindasid kriitikud nõrgaks.
Penelope Cruz pälvis oma rolli eest Kuldse Vaarika.
Märjamaa Gümnaasium

Märjamaa Gümnaasium on gümnaasium Rapla maakonnas Märjamaa vallas Märjamaal.
Märjamaa kihelkonnas on teada esimesed katsed hariduse andmisest 1690, 1692, 1693. Aastal 1864 asutati Märjamaa vallakool. 1913 asutati Märjamaa Kroonualgkool. 1918 liideti kroonualgkool ja vene õigeusu kihelkonnakool ja asutati uus kool: Märjamaa Algkool. 1946 asutati Märjamaa Keskkool. Eesti NSV ajal kandis kool ka nime Ants Lauteri nimeline Märjamaa Keskkool. Aastast 1996 kannab kool nime Märjamaa Gümnaasium.
Niépce'i auhind

Niépce'i auhind on fotograafiaauhind, mis antakse igal aastal alates 1955. aastast alla 50aastasele professionaalsele fotograafile, kes on elanud ja töötanud Prantsusmaal üle kolme aasta. Auhinda annab välja ühendus Gens d'images. Auhinna rajas Joseph Nicéphore Niépce'i auks Albert Plécy.
Kalju Valdmann

Kalju Valdmann (sündinud 24. märtsil 1959) on eesti poliitik.
1974. aastal lõpetas ta Võrusoo põhikooli.
Valdmann on Erakonna Eestimaa Rohelised juhatuse liige alates aastast 2011.
Krutsifiks

Krutsifiks (ladina keeles cruci fixus, ristilöödu) on ristilöödud Jeesuse kuju.
Krutsifiks on kristluse üks olulisemaid sümboleid.
Reliikviakrutsifiksid hakkasid levima 7. sajandil, laua- ja altarikrutsifiksid levisid alates 10. sajandist; altari oluliseks osaks kujunes krutsifiks 13. sajandil.
Lembit Nei

Lembit Nei (sündinud 19. juulil 1957 Tartus) on Eesti keemik ja keskkonnateadlane.

Elulugu

Nei lõpetas 1975. aastal Tallinna 7. Keskkooli ja 1980 Tartu Riikliku Ülikooli füüsika-keemiateaduskonna. 1991. aastal kaitses ta Moskva Ülikoolis keemiakandidaadi kraadi väitekirjaga "Электрохимический сенсор для определения кислорода в водных растворах".Ta oli aastatel 1993–1994 Oxfordi Ülikoolis Londoni Kuningliku Ühingu järeldoktorant.
Nei oli 1980–1989 TRÜ anorgaanilise keemia kateedri teadur, 1989–1993 keskkonnakaitseettevõtte ELVI-Aqua peaspetsialist, 1994–2000 ja 2003–2005 Eesti Põllumajandusülikooli keskkonnakaitse instituudi direktor ja aastast 1997 professor, 2000–2001 ka EPMÜ õppeprorektor ja 2001–2003 teadusprorektor. 
2005. aastast on Nei Tallinna Tehnikaülikooli keskkonnakeemia professor, 2005–2007 säästva tehnoloogia instituudi direktor, 2007. aastast TTÜ Tartu Kolledži direktor ja keskkonnakaitse õppetooli professor. 2013–2014 University of South Florida St. Petersburg – külalisprofessor; 2018 – Oxfordi Ülikool – külalisprofessor (1 kuu) ja Michigan State University  – külalisteadur (2 kuud).

Teadustöö

Lembit Nei on kirjutanud uurimusi elektrokeemia, fotoelektrokeemia, elektroanalüüsi ja keskkonnakorralduse alalt. 1997. aastal tõestas ta Oxfordis, et negatiivsetel elektroodipotentsiaalidel on vase-niklisulamitel väärismetalli omadused. 1996 algatas ta EPMÜ-s maastikukaitse ja -hoolduse eriala bakalaureuseõppe ning keskkonnakaitse eriala magistri- ja doktoriõppe. Tal on üle 100 teaduspublikatsiooni, talle kuulub 3 autoritunnistust.

Liikmesus

Nei on olnud keskkonnaministeeriumi nõukogu liige (1996–2000 ja aastast 2003), Eesti Teadlaste Liidu juhatuse liige (1996–2001, 1997–1998 kaasesimees), OÜ Eesti Loodus nõukogu esimees (1998–2000), Eesti Teadusfondi nõukogu liige (2001–2003), Tallinna Tehnikaülikooli nõukogu liige (aastast 2005), MTÜ Keskkonnakaitse Instituudi juhatuse liige (2005–).

Isiklikku

Tema isa on maletaja Iivo Nei. Tema abikaasa on Sandra Victoria Nei, laps Liisi Nei, lapsed esimesest abielust on Kaire Nei, Paul Nei ja Beata Nei.
Hueid

Hueid (varasem eestikeelne nimetus huid, kasutatud on ka nimetusi tunganid ja dungaanid; hiina keeles 回族 (Huizu (Huízú)) on üks 56-st Hiinas ametlikult tunnustatud rahvast. Nad erinevad hiinlastest usuliselt ja kultuuriliselt. Nad on islamiusulised. Hueidel on oma autonoomne piirkond Ningxia.
2000. aasta rahvaloenduse andmeil oli Hiinas 9 816 805 hueid. 2011. aasta rahvaloenduse tulemuste järgi elas Hiinas 10,5 miljoit hueid.
Tallinna Peeteli kogudus

EELK Tallinna Peeteli Kogudus on Tallinnas tegutsev luterlik kogudus.
Kogudus kasutab Tallinna Peeteli kirikut.
Koguduse asutasid 90 liiget 23. aprillil 1927 Linnamisjoni majas Kentmanni 6. Jumalateenistusteks kasutati Rootsi Mihkli kirikut ja vahepeal Timuti 26 asunud endise makaronivabriku hoonet. 1920. aastate lõpuks kasvas kogudus rohkem kui 400-liikmeliseks. Kogudus sai Rahumäe kalmistul omaette matmispaiga ning 1938. aastal ka kirikuhoone.
1962. aastal ühendati Tallinna Linna Töörahvasaadikute Nõukogu Täitevkomitee ja ENSV Ministrite Nõukogu otsusega Peeteli kogudus Tallinna Toomkogudusega ning Peeteli kirik anti kasutada Eesti Telefilmile.
1993. aastal kogudus taasasutati. Lühikest aega oli koguduse õpetajaks kõigepealt Gustav Piir, seejärel Jaak Aus. Aastatel 1996 kuni 2016 oli koguduse õpetaja Avo Üprus, 2016–2019 Alo Martinson.
2018. aasta märtsikuu seisuga on täieõiguslikke koguduseliikmeid, kes 2017. või 2018. aastal teinud liikmeannetuse ja vastu võtnud armulaua, 62.
Koguduse õpetaja on alates 10. oktoobrist 2019 Aare Luup. Koguduse organist ja koorijuht on Eve Padar.
Jason Goodwin

Loominguline tegevus

Tema esikteos kandis pealkirja "The Gunpowder Gardens or, A Time For Tea: Travels in China and India in Search of Tea" ("Püssirohuaiad ehk Teeaeg: reisid Hiinasse ja Indiasse tee otsingutel"), mis osutus menukaks. Seejärel matkas ta jalgsi Poolast İstanbuli ja avaldas oma teise raamatu "On Foot to the Golden Horn" ("Jalgsi Kuldsarvele"), mis pälvis 1993 John Llewellyn Rhysi ja Mail on Sunday auhinna.
Edasi keskendus ta Osmanite riigi teemalistele teostele. Tema kolmas raamat "Lords of the Horizons: A History of the Ottoman Empire" ("Silmapiiride isandad: Osmanite riigi ajalugu") ilmus koguni The New York Timesi raamatuülevaate kaanel. Seejärel hakkas ta kirjutama Türgi-teemalisi krimilugusid, mille tegevus toimub 19. sajandi İstanbulis. Tema kriminaalromaanides tegutseb eunuhhist detektiiv Yaşim. 2011 ilmus selle sarja neljas ja seni viimane teos "An Evil Eye" ("Kuri silm"), mille tegevus toimub Türgi sultani haaremis.
Codex Calixtinus

"Codex Calixtinus" on 12. sajandist pärit käsikirjakogumik, mida on hiljem korduvalt ümber kirjutatud ladinakeelse pealkirja "Liber Sancti Jacobi" all, Euroopast on leitud umbes 200 koopiat. Autorsus on sissejuhatusele tuginedes ekslikult omistatud paavst Calixtus II-le, tänapäeval tuntakse käsikirja kokkupanijat nime all "Pseudo-Calixtus", selleks on arvatud olevat prantsuse õpetlane Aymeric Picaud. Santiago de Compostela katedraalis asub vanim käsikiri, see on pärgamendil, kirjutatud karolingide minusklis ning kaunistatud värviliste initsiaalidega, tõenäoline dateering on aastad 1138–1145.
Kogumik on loodud eesmärgiga olla juhatuseks palverändureile Jaakobiteel (Camino de Santiago), teekonnal apostel Jaakobuse pühamusse, mis asub Santiago de Compostelas Galicias, Põhja-Hispaanias. Kogumik sisaldab jutlusi, püha Jaakobuse imede kirjeldusi ja liturgilisi tekste, samuti laule koos nootidega, osa neist polüfoonilised. Samuti leiab sellest Jaakobitee olude, teel asuvate vaatamisväärsuste ning kohalike rahvaste tavade kirjeldusi.
"Codex Calixtinus" ja teised "Liber Sancti Jacobi" koopiad kanti 2017. aastal UNESCO maailma mälu registrisse (UNESCO Memory of the World Register)

Muusika

"Codex Calixtinus" sisaldab muusikat kolmes kohas: esimeses käsikirjaosas Anthologia ... (enamjaolt ühehäälne muusika, üks pala mitmehäälne), ning kahes lisas (Appendix I, Appendix II). Osal juhtudel on viisi juures kirja pandud autor, kelle omaks teost peetakse. Notatsioon sarnaneb neumakirjaga, mis on paigutatud neljale noodijoonele. Käsikirjakogumiku lõpus, teises lisas asuv palverändurite laul Dum Pater familias on ainuke muusikapala, mis on kirja pandud akvitaania neumakirjas võtmemärkide ja joonteta, mida kasutati Hispaania aladel. Muu muusika on kirja pandud lotringi neumakirjas, mida kasutati Burgundia piirkonnas.
"Codex Calixtinuse" kahehäälsed organumid esindavad tüüpi, mida nimetatakse melismaatiliseks organumiks või kaunistatud organumiks. Selle põhitunnus on paljunoodilised melismid ülemises hääles (vox organalis), võrreldes alumises hääles asuva põhiviisiga (vox principalis). Samas käsikirjaosas leiduv kolmehäälne conductus Congaudeant catholici, milles kolmas hääl on punase tindiga lisatud vox principalis'e reale, on varaseim seni leitud kolmehäälne kompositsioon muusikaajaloos.
Muusikateadlastele pakuvad need noodid jätkuvalt suurt huvi, kuna tegemist on olulise allikaga St. Martiali koolkonna mitmehäälsuse kohta Euroopa muusikaajaloos. Erandliku kolmehäälse conductuse dissonantskõlad on tekitanud vaidlusi ses osas, kas need on olnud eesmärk või on tegemist veaga notatsioonis, kuid käsikirjas leiduv kahehäälne muusika annab tunnistust, et melismaatiline organum oli selleks ajaks oletatavast algsest improvisatsioonilisest praktikast muutunud väljakujunenud ja lõpetatud muusikavormiks.
Ohře

Ohře (tšehhi; saksa Eger) on jõgi Kesk-Euroopas. Algab Weißenstadti lähedalt Fichtelgebirgest. Voolab valdavalt itta. Suubub vasakult Elbesse. Pikkus 291 km, millest 65 km on Saksamaal. Jõe valgla pindala on 6255 km².
Ohře ääres asuvad Cheb, Karlovy Vary, Žatec, Louny ja Terezín.
NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Komitee Kuues Valitsus

NSVL RJK Kuuenda Valitsuse tegevus

6. valitsus viis läbi ka menetlusi NSV liidu kuulsamates korruptsioonikuritegudes: Jelisejevi gastronoomi direktori süüasjas, varimajanduse süüasjades (дела «цеховиков»), siseministri Nikolai Štšelokovi, Leonid Brežnevi väimehe – siseministri 1. asetäitja Juri Tšurbanovi Usbeki süüasjas.

Riikliku Poliitvalitsuse Majandusvalitsus

Vene SFNV Siseasjade Rahvakomissariaadi juures asuva Riikliku Poliitvalitsuse Majandusvalitsus tegeles majandusspionaaži ja kontrrevolutsiooni vastase võitlusega majandusvaldkonnas, sh sabotaaži, spekulatsiooni, ebaseadusliku valuutaoperatsioonide jm. Põhirõhk oli NEPi aegsete eraettevõtetel, kontsessioonidel (millesse oli kaasatud väliskapital), strateegilist ja kaitsetööstuses tähtsust omavates ettevõtetes ning kaubandusettevõtetes. Vastuluurealane töö välismaise kapitaliga ettevõtetes andis ka võimaluse infiltreeruda välismaale vastuluurealase töö teostamiseks.
Baltiiski tuumaelektrijaam

Baltiiski tuumaelektrijaam on ehitatav tuumaelektrijaam, mis rajatakse Kaliningradi oblastis, Nemani rajoonis Lunini külas.
Hoolimata Leedu vastuseisust kinnitas Venemaa 2010. aastal kava tuumajaam ehitada Nemani linna alale Nemunase jõe vasakkaldale, kohe Leedu piiri vastu,

Probleemid

2011. aastal lükkas Prantsusmaa energiakontsern EDF tagasi Venemaa ettepaneku see tuumajaam ehitada või ehitusel osaleda.
2013. aastal ehitus peatati, põhjenduseks ebaselgus Euroopa energiatarnesüsteemis. 2017. aasta aprillis peatati ehitus uuesti, põhjenduseks selgusetus tulevaste elektri ostjate osas.
Ago Vallas

Ago Vallas (29. juuli 1924 Tartu – 15. jaanuar 2008 Stockholm) oli eesti statistik ja harrastusajaloolane.
Ta lõpetas 1943. aastal Hugo Treffneri Gümnaasiumi. Osales vabatahtlikuna Jätkusõjas 200. jalaväerügemendi 1. kompanii koosseisus. 1944 septembris põgenes Rootsi. 1952. aastal lõpetas Uppsala Ülikooli statistika, matemaatika ja poliitökonoomia erialal. 1972. aastal kaitses Stockholmi Ülikoolis litsentsiaadikraadi kultuurigeograafia alal. Töötas Stockholmi statistikavalitsuses.
Ta oli Korporatsioon Sakala liige alates 1946. aastast, Korporatsioon Sakala Rootsi koondise vilistlaskogu esimees, 17. novembril 2007 valiti Sakala auvilistlaseks. Ta oli ka Eesti Teadusliku Selts Rootsis liiga ja Soome Sõjaveteranide Eesti Ühingu ajalootoimkonna liige.
Kandle vald

Kandle vald (saksa keeles Kandel) oli vald Virumaal Haljala kihelkonnas. 
Vald eksisteeris 1866–1893 ja siis liideti Kandle vald Maria vallaga.
Valla alal asus Kandle mõis.
Põhjakroon

Põhjakroon (ladina Corona Borealis, CrB) on väike põhjataeva tähtkuju.
Põhjakrooni pindala on 179 ruutkraadi ja see on pindalalt 88 tähtkuju seas 73. kohal kattes 0,433% taevast. Heledaim täht on kaksiktäht Alphecca ehk α CrB (2,2 ᵐ).
Eestis on Põhjakroon nähtav aastaringselt, kuid on kõige paremini vaadeldav kevadöödel.
Hanna Hellquist

Hanna Hellquist (sündinud Hanna Victoria Hellqvist 24. juulil 1980 Karlstadis) on Rootsi ajakirjanik ja kirjanik.
Tööturuameti praktikandina alustas ta ajakirjanikutööd kohalikus ajalehes Karlstads-Tidningen (Karlstadi Uudised) juba 19-aastaselt. Hiljem on ta töötanud telekanalis TV4 Värmland, päevalehes Göteborgs-Posten, ajakirjas Resumé ja hommikulehes Dagens Nyheter. Viimases neist pälvis ta tunnustust humoorikate ja avameelsete kolumnidega "Namn & Nytt", seejärel linnaelu kajastuste "På Stan" ja intervjuude eest lehe pühapäevaväljaandes Dagens Nyheter Söndag. 2009. aasta jaanuarist töötab ta saatejuhina Rootsi Raadio kolmanda kanali hommikuprogrammis.
Ta on esinenud külalisena telesaatesarjas "Schulman show". Hellquist on õppinud soouuringuid Göteborgi Ülikoolis. 2009. aasta märtsis avaldas ta raamatu "Karlstad Zoologiska" ("Zooloogiline Karlstad"), milles kirjutas oma isast ja lapsepõlvest Karlstadis. 2009. aastal oli ta Rootsi Raadio esimese kanali suveprogrammi üks saatejuhte. Jaanuaris 2011 hakkas Rootsi Televisioonis jooksma Hellquisti teleseriaal "Jakten på lyckan" ("Õnneotsingud").
Ragnar Palmre

Ragnar Palmre (11. august 1934 – 24. juuni 2003) oli eesti alpinist.
Ta on alpinistina osalenud Eestist lähetatud alpinistide esmatõusus seitsmetuhandelise mäe tippu (1965).

Alpinistlik kõrgtõusud

1965. aastal lähetati Eestist esimene ekspeditsioon Pamiiri seitsmetuhandelisele Lenini mäetipule (7134 m). Tema juhtimisel tõusis teine tõusurühm mäe lõuna küljelt tippu. 
Tõusuga lõunast Leninile saadi Nõukogude Liidu esivõistlustel 4. koht. Nii kõrget kohta pole eestlased varem ega hiljem NSV Liidu meistrivõistlustel alpinismis saavutanud. Baltikumi alpinistidel oli see tõus esimene ja tunnistati parimaks.
Marian Lupu

Marian Lupu (sündinud 20. juunil 1966 Bălțis) on Moldova poliitik, 30. detsembrist 2010 kuni 23. märtsini 2012 Moldova presidendi kohusetäitja.
Tema isa Ilie Ion Lupu oli matemaatikaprofessor Moldova Riiklikus Ülikoolis ja Tarass Ševtšenko Ülikoolis, samuti kirjanik ja kommunistliku partei tegelane. Marian Lupu ema õpetas meditsiiniülikoolis prantsuse keelt.
Marian Lupu lõpetas 1983 keskkooli kuldmedaliga. Ta õppis Moldova Riiklikus Ülikoolis (lõpetas 1987 kiitusega) ja Moskvas Plehhanovi majandusakadeemias majandusteadust (lõpetas 1991 doktorikraadiga). Aastal 1994 läbis ta Washingtonis Rahvusvahelise Valuutafondi instituudis makroökonoomika erikursused ning 1996 Genfis Maailma Kaubandusorganisatsiooni instituudi rahvusvahelise kaubanduse kursused.
Alates 1991. aastast töötas Lupu majandusministeeriumi välissuhete ametis algul peaspetsialistina, hiljem osakonnajuhataja, juhatuse esimehe ja ameti direktorina. Aastal 2001 sai Lupu Vasile Tarlevi valitsuses majandusministri asetäitjaks. Aastatel 2003–2005 oli Lupu majandusminister ja 2005–2009 parlamendi esimees.
Ta on alates 2009. aastast Moldova Demokraatliku Partei esimees. Enne seda kuulus ta kommunistlikku parteisse.
Suvel 2009 moodustas tema juhitav partei koos teiste läänemeelsete erakondadega koalitsiooni Euroopa Integratsiooni Allianss. Marian Lupust sai koalitsiooni presidendikandidaat. Et valituks osutuda, peab kandidaat 101-kohalises parlamendis saama vähemalt 61 poolthäält, koalitsioonil oli aga vaid 53 kohta parlamendis. Valimised peeti 10. novembril ja 7. detsembril, kuid presidenti ei suudetud valida.
28. novembril 2010 peeti järjekordsed erakorralised parlamendivalimised. 28. detsembril kogunenud parlament valis Lupu parlamendi esimeheks ning ühtlasi sai temast presidendi kohusetäitja.
Lupu abiellus 1992. Tal on kaks last, Sanda ja Cristian.
Lisaks rumeenia keelele räägib Lupu vabalt inglise, prantsuse ja vene keelt.
Elektra kompleks

Elektra kompleks on psühhoanalüüsi termin, mis Carl Gustav Jungi järgi tähendab tüdruku psühhoseksuaalset võistlust emaga isa armastuse pärast. Freudi järgi läbib inimene oma arengus erinevaid etappe. Umbes kolmanda ja viienda eluaasta vahel on falliline etapp, kui kujuneb välja inimese seksuaalne identiteet. Freudi järgi võib poisil välja kujuneda Oidipuse kompleks.  1913. aastal nimetas Jung tüdrukute Oidipuse kompleksi ümber Elektra kompleksiks.
Fallilises arenguetapis saavad lapsed teadlikuks oma kehast ja poiste ning tüdrukute erinevusest. Tüdruk avastab, et tal ja emal puudub peenis, aga isal ja meestel see on. Poisil tekib selles faasis hirm, et tüdrukutel ja naistel on peenis ära lõigatud – kastratsioonihirm. Tüdrukutel areneb aga peenisekadedus.  Ta kardab kaotada oma ema armastust, kuna võistleb isa armastuse nimel emaga.
Seda teooriat on paljud psühhoanalüütikud hiljem erinevatest vaatepunktidest kritiseerinud.
Olaf Aule

Olaf Aule (22. november 1913 Tartu – 27. veebruar 1994 Bandhagen) oli eesti agronoom.
Õppis 1931–1938 (lõpetas 1938) Tartu Ülikoolis agronoomiat, mag. agr. 1940 (Piima säilitamistemperatuuri ja jahutamise kiiruse mõju piima bakterisisaldusele). Korporatsiooni Vironia vilistlane.
Ema päritolule tuginedes lahkus perekond Aule 1941. aastal põgenikena Saksamaale, kuid saabus juba järgmisel aastal Eestisse tagasi. Kaks aastat hiljem olid nad sunnitud uuesti Saksamaale põgenema.
1947. aastal siirdus Olaf Aule Rootsi. Seal osales ta Eesti Agronoomide Seltsis, Eesti Rahvusfondis ja Eesti Teaduslikus Seltsis. Aastail 1985–1993 Eesti Rahvusfondi juhatuse esimees.

Isiklikku

Tema isa oli eesti poliitik ja pangandustegelane Eduard Aule, ema Sophie Aline, neiuna Jehnich. Olaf Aulel oli vanem õde Ruth Mary, vanemad vennad Ilmar ja Erik ning noorem vend Olgred.