google/wiki40b huggingface dataset:
Heino Kaljuste

Heino Kaljuste (18. november 1925 Narva – 28. juuli 1989 Tallinn) oli eesti koorijuht ja pedagoog.
Heino Kaljuste õppis Kohtla-Järve 1. Keskkoolis ja oli seal ka algklasside muusikaõpetaja. Aastatel 1946–1949 oli kaevanduse Käva-2 segakoori abidirigent.
Ta õppis 1950–1951 Tallinna Muusikakoolis koorijuhtimist. 1955. a. lõpetas Tallinna Riiklikus Konservatooriumis koorijuhtimise eriala Jüri Variste klassi. Ta laulis 1949–1955 Eesti Raadio segakooris ning oli 1955–1959. aastatel selle abidirigent.
Heino Kaljuste oli vaheaegadega aastatel 1955–1986 Tallinna Pedagoogilise Instituudi ja Tallinna Riikliku Konservatooriumi koorijuhtimise ja metoodika õppejõud ning professor. Ta asutas 1950 Tallinna Pioneeride ja Koolinoorte Palee lastekoori (hiljem tütarlastekoor Ellerhein) ja oli selle dirigent kuni surmani. Peale selle on ta juhatanud Vabariiklikku Koorijuhtide Segakoori (1958–1968), Tallinna Kammerkoori (1964–1966), “Ellerheina” kammerkoori (1966–1973) ning olnud 1960–1985 kõigil üldlaulupidudel ning noorte laulupidudel ühendkooride üldjuht.
Heino Kaljuste propageeris ja rakendas noodilugemismeetodit JO-LE-MI (relatiivne noodisüsteem). Ta on koostanud laulmisõpikuid ja laste koorilaulukogumikke. Kirjutanud sega- ja lastekoorilaule, rahvalauluseadeid ning lastelaule.

Isiklikku

Heino Kaljuste poeg on dirigent Tõnu Kaljuste.
Gunnar Uusi

Gunnar Uusi (23. juuni 1931 Haapsalu – 7. august 1981 Tartu) oli eesti maletaja.
Ta lõpetas aastal 1945 Rõuge 7-klassilise kooli ja aastal 1951 Võru 1. Keskkooli. Aastal 1956 lõpetas ta Moskva Riikliku Majandusinstituudi.
Ta töötas aastast 1956 Tartu põllutöömasinate tehases "Võit" tööstusökonoomikainsenerina, ta oli aastatel 1966–1972 sama tehase direktoriks; seejärel töötas ta Tartu Raudbetoontoodete Tehases peaökonomistina ja Tartu Maleklubis.
Ta tuli 6 korda Eesti meistriks (1958–59, 1963, 1966, 1979–80), 3 korral sai meistrivõistlustel hõbeda (1960, 1961 ja 1972) ning ühe korra pronksi (1957). 
Tema auks korraldatakse Tartus Gunnar Uusi mälestusturniiri.
Agatha Christie

Elulugu

Agatha Miller sündis Inglismaal Frederick ja Clara Milleri kolmanda lapsena. Hariduse omandas noor Agatha kodus ema käe all. Ta ei saanud mingit ametlikku haridust. Kuigi ema uskus, et lapsi ei tohiks lugema õpetada enne, kui nad 8-aastaseks saavad, õppis Agatha ise 4-aastaselt lugema. Isa õpetas talle matemaatikat. Prantsuse keele õpetamiseks palgati hoidjaks neiu, kes ei osanud ühtki keelt peale prantsuse keele. Agatha võttis klaveritunde, mis talle meeldisid, ja tantsutunde, mis talle ei meeldinud. Hiljem täiendas ta end Prantsusmaal.
1914 abiellus Agatha sõjaväelendur Archibald Christiega. Esimese maailmasõja ajal oli ta Punase Risti meditsiiniõde. 1928 see kooselu lahutati. Külastades teist korda 1930 Bagdadit, tutvus naine arheoloog Max Mallowaniga. Agatha Christie ja Max olid õnnelikult abielus 46 aastat. Kirjanik suri 12. jaanuaril 1976 Wallingfordis.
Taavi Kotka

Elulugu

Taavi Kotka on lõpetanud Hugo Treffneri Gümnaasiumi ning õppinud informaatikat Tartu Ülikoolis ja Tallinna Tehnikaülikoolis.
Aastatel 1998–2000 oli Kotka AS Andmevara programmeerija-analüütik. 2000. aastal alustas ta tööd Webmedia peaanalüütikuna, 2005. aastal edutati Webmedia arendusjuhiks. Alates 2006. aastast oli ta Webmedia juhatuse esimees. Ettevõttest lahkus ta oktoobris 2012.
2009. aasta kevadel valiti Kotka Eesti Infotehnoloogia ja Telekommunikatsiooni Liidu presidendiks. Sellel ametipostil oli Kotka kuni 2012. aasta lõpuni.
Veebruaris 2013 asus Kotka tööle Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumis IT-valdkonna asekantslerina.
2014. aastal pakkusid Taavi Kotka, Ruth Annus ja Siim Sikkut Arengufondi ideekonkursil välja idee pealkirjaga "10 miljonit e-eestlast aastaks 2025", mis võitis konkursi auhinna: aastase stipendiumi suurusega 2000 eurot kuus. Stipendiumi abil alustati tööd e-residentsuse programmi ettevalmistuseks.

Isiklikku

Kotka on kirglik golfimängija ja saavutanud amatööride tasemel Eestis võistlustel kõrgeid kohti.
Roald Jürlau

Roald Jürlau ehk Rollo (sündinud 25. oktoobril 1958 Jõhvis) on eesti kitarrist ja helilooja.
Ta lõpetas aastal 1977 Tallinna 47. Keskkooli. Ta on õppinud Tallinna Polütehnilise Instituudi majandusteaduskonnas.
Ta on peamiselt tuntud bändi Singer Vinger kitarristina, enne tegutses ta ka bändi eelkäijates Pära Trustis ja Turistis. 1970-ndate lõpul sai tuntuks ansamblis Teravik 2, hiljem Joel Steinfeldti saateansamblis Dr. Friedrich.  Jürlau on Singer Vingerile kirjutanud mitmete tuntud laulude meloodiad, tehes koostööd luuletaja Villu Kanguriga. Lauljana esitab ta enamasti omakirjutatud lugu "Aino on ainus" ning "Las jääb". 
1989 asutas mitme Singer Vingeri liikmega ansambli Friday`s Deal, mis väljastas 1991 vinüülLP "Esimene". 
Lisaks on kirjutanud muusika mitmele näidendile, animafilmile jne.
Lisaks tegutseb lauljana ansamblis Friday's Deal.
Priit Tomson

Isiklikku

Tema õde on endine korvpallur ning spordiarst ja arstiteadlane Katrin Aasvee.
Guilfordi maakond

Guilfordi maakond (Guilford County) on maakond USA-s Põhja-Carolina osariigis. Geograafilised koordinaadid on 36° 8′ N, 79° 47′ W.
Maakonna halduskeskus on Greensboro.
Maakonna pindala on 1681 km², millest 21 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 488 406. Aastal 2000 oli elanike arv 421 048.

Ajalugu

Guilfordi maakond moodustati 1771. aastal Rowani ja Orange'i maakonna osadest.
Fujian

Rahvastik

2000. aasta rahvaloenduse andmetel moodustasid Fujiani provintsi elanikest hiinlased 98%, šeed 1% ja hueid 0,3%.
Jõgevamaa Arendus- ja Ettevõtluskeskus

Jõgevamaa Arendus- ja Ettevõtluskeskus on Eesti sihtasutus, mis jagab info-, nõustamis- ja koolitusteenusi Jõgeva maakonna ettevõtetele, vabaühendustele ja kohalikele omavalitsustele. See keskus on maakondlik arenduskeskus (MAK). Keskus asub Jõgeval aadressil Suur tänav 3.
Jaan Ratassepp

Jaan Ratassepp (sündinud 2. veebruaril 1951 Laevas Tartu rajoonis) on eesti sõudja.
Lõpetas 1970 Tallinna Spordiinternaatkooli ja õppis 1970–1976 kaubanduslikku raamatupidamist Tartu Riiklikus Ülikoolis.
Aastast 1993 OÜ Võluvits juhatuse esimees.
Tallinna Spordiinternaatkoolis treenis võrkpallurite (Raimund Pundi) ja keskmaajooksjate (Peeter Varraku) rühmas. 
Tartus pühendus sõudmisele, treenerid olid Inge Pind ja Jüri Kurul. 
194 cm, 95 kg.
Kaitstavad looduse üksikobjektid Hiiumaal

Ajalugu

Esimesed 12 looduse üksikobjekti võeti Hiiumaal kaitse alla 1959: 11 suurimat rändrahnu ning Ülendi ohvripärn. Enamik kaitsealustest loodusobjektidest võeti kaitse alla 1961 ning 3 viimast 1973.
Kavas on kaitse alla võtta veel 16 põlispuud: Hellamaa künnapuu, Kaleste pooppuud, Kiduspäe jalakas, Kõpu mänd, Nasva leinalepad, Niidi saar, Viita kadakas jt.

Kaitsevöönd

Kaitsealuseid maastiku üksikobjekte ümbritseb kaitsevöönd, mille suurus on üldjuhul igas suunas 50 meetrit, kuid seda võib ka vähendada, näiteks kui maantee lähemalt läbi läheb. Kaitsevööndis tohivad inimesed liikuda koidust ehani. Kinnisasja omanik tohib taotleda külastamismaksu kehtestamist ja kui objekt asub ehitise õues, siis tohib kehtestada külastamise korra. Samas peab ta hoolitsema kaitstava objekti ja selle ümbruse korrashoiu eest.
Stortorvets Gjæstgiveri

Stortorvets Gjæstgiveri on toitlustusasutus Norra pealinna Oslo kesklinnas Stortorveti ääres Christiania Glassmagasini vastas aadressil Grensen 1.
Stortorvets Gjæstgiveri on tuntud muu hulgas seoses blitzlaste ja politsei kokkupõrgetega 1980. aastatel.
Kasutatud on norrakeelse Vikipeedia artiklit seisuga 1.5.2009.
Ceteris absentibus

Ceteris absentibus ehk ladina keeles 'teiste (jõudude) puudumise korral' on eksperimentaalses teaduses rakendatav uurimisprintsiip.
Liinemõisa mõis

Liinemõisa (saksa keeles Helenenhof) oli Avanduse mõisa kõrvalmõis Simuna kihelkonnas Virumaal Pudivere küla lähedal.
Peahoone kohal on asundustalu elamu. Asundustalu elamus oli 1976 aastal kasutatud vana peahoone siseust. Kõrvalhoonetest oli säilinud ainult peahoonest 300 m kaugusel asunud laut.

Liinemõisa mõisa laut

Liinemõisa mõisa laut oli pikk krohvimata viilkatusega maa- ja paekivihoone. Hoone otsal oli kivitulpadega küün, mille puitosa oli hiljem asendatud kivimüüriga. Esifassaadis oli 5 kõrget kaarava.

Park ja hoov

Park asus peahoone taga, liikidest domineeris pärn ja kask, kuid oli ka kuuske, lehist ja tamme. Hoone ees oli avar hoov.

Ajalugu

Nõukogude ajal kasutas hoonet Triigi sovhoos Väike-Maarja külanõukogus.
Jõgeva Muusikakool

Jõgeva Muusikakool on lastemuusikakool Jõgeva maakonnas Jõgeva linnas.

Ajalugu

Jõgeva Laste-Muusikakool alustas tööd 1957. aastal 51 õpilasega, keda asus juhendama 6 õpetajat. Muusikakool asus kõigepealt tolleaegse apteegimaja teisel korrusel. Ajapikku tuli juurde nii õpilasi, õpetajaid kui ka erialasid ning ruumioludki läksid lahedamaks: esimese õppeaasta neljandaks veerandiks kolisid Kingissepa (praegu Suur) 12 üürnikud välja ning muusikakool sai maja enda kätte. 1960. aastal ehitati sellele külge mitu korda ruumikam juurdeehitis, mille alumine korrus läks raamatukaupluse ja ülemine muusikakooli käsutusse. 1992 sai maja põhjalikult rekonstrueeritud ning muusikaõpinguteks kohandatud. 2008. aastal liideti muusikakooliga Jõgeva kultuurikeskuse huvikool ning moodustati muusikakooli huviõppeosakond, kus saab õppida laulu, tantsu ja pillimängu. 
2011. aasta 22. aprillil avati koolis Alo Mattiiseni klaveriklass.
2012. aasta sügisel õppis muusikakoolis 175 õpilast, neist 94 põhiõppe- ja 81 huviõppeosakonnas. 2012. aasta seisuga oli kooli lõpetanud 51 lendu ja välja antud 486 lõputunnistust.

Erialad

Jõgeva Muusikakoolis saab õppida järgmistel erialadel: klaver, viiul, kitarr, akordion, flööt, plokkflööt, saksofon, klarnet, metsasarv, eufoonium, trompet, tuuba, löökpillid. Koolis tegutsevad rahvamuusikaansambel ja puhkpilliorkester.

Tuntud vilistlasi

Jõgeva Muusikakooli lõputunnistuse nr 1 sai hilisem muusikateadlane Ene Pilliroog. Kooli igast lennust on võrsunud neid, kes praegu on muusikamaailmas tegevad õpetajate, interpreetide või muusikateadlastena. Jõgeva Muusikakoolis õppinutest on Eesti muusikaelus tuntud näiteks Heiki Kalaus, Vello Sakkos, Olavi Sild, Valter Jürgenson, Endel Nõgene, Margit Peil, Raul Vaigla, Kalle ja Indrek Tetsmann, Raul Rink, Tiit Käosaar, Alo Mattiisen ja Hele Kõre.
Eesti Seljaajusonga ja Vesipeahaigete Selts

Eesti Seljaajusonga ja Vesipeahaigete Selts on  seljaajusonga- ja vesipeahaigeid inimesi, nende lähedasi, meditsiinitöötajaid ja vabatahtlikke abistajaid ühendav organisatsioon. Seltsi eesmärgiks on toetada nende haigustega võitlevate laste, noorte ja täiskasvanute eneseteostust, toimetulekut ja heaolu.
Selts asutati 1991. aastal. Seltsi asutamise algatajaks ja eestvedajaks on lastekirurg Ann Paal.
2011. aastal algatas selts Kellukese Fondi kesknärvisüsteemi kahjustusega erivajadustega noorte eneseteostuse toetamiseks.
Eesti Seljaajusonga ja Vesipeahaigete Selts on Eesti Puuetega Inimeste Koja ja Rahvusvahelise Spina Bifida ja Hüdrotsefaalia Föderatsiooni (International Federation for Spina Bifida and Hydrocephalus) liige.
Valter Pertel

Elulugu

Valter Pertel oli talupidaja poeg.
Lõpetas 1951 Tallinna Juriidilise Kooli, 1957 TÜ õigusteaduskonna, 1970–71 Moskva Ülikooli aspirant, ajalookandidaat (1972, Eestimaa Kommunistliku Partei Keskkomitee Partei Ajaloo Instituut (PAI)). 1951–62 töötas advokatuuris ja prokuratuuris, ühtlasi oli Tallinna Miilitsa Erikeskkooli õigusainete õpetaja, 1963–91 Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) NLKP ajaloo kateedri õppejõud (aastast 1976 dotsent), 1989–91 ka Tallinna Politseikooli ajalooõpetaja. Koostanud õppe- ja metoodilisi vahendeid.

Teadustöö

Uurimisvaldkond: (NLKP) ajalugu ja selle õpetamise metoodika, NLKP XX kongressi otsuste osa NSVL sise- ja välispoliitika muutumises. Üle 30 teadustrükise.
Populatsiooni elujõulisuse analüüs

Populatsiooni elujõulisuse analüüs (inglise population viability analysis, lühendatult PVA) on demograafiline populatsiooni riskianalüüs, mis ennustab matemaatika ja statistika meetodeid kasutades, kui suur on tõenäosus, et populatsioon jääb praeguste keskkonnatingimuste (sh inimmõju) juures mingi tulevase perioodi jooksul püsima.
Tavaliselt eri liikide populatsioonide elujõulisuse ennustamisel kasutatakse erinevaid meetodeid.
Chicago Eesti Kool

Chicago Eesti Kool (inglise keeles Estonian School in Chicago) on USAs Chicago linnas tegutsev eesti kool.
Kool avas taas uksed 2008. aastal.
Koolis õpetatakse eesti keelt, kodulugu ja muusikat.
Taani-Eesti Selts

Taani-Eesti Selts (taani keeles Dansk-Estisk Selskab) on Taanis tegutsev mittetulundusorganisatsioon, mille eesmärk on arendada suhteid Taani ja Eesti vahel.
Selts asutati 1990. aastal.
Selts annab välja ajakirja DES-Nyt ja korraldab oma liikmetele mitmesuguseid üritusi.
Seltsi juhatuse esimees on krahv Ulrich Holstein-Holsteinborg.
Taani-Eesti Seltsi liikmeteks võivad astuda nii eraisikud kui ka organisatsioonid.
Lillesand

Lillesand on linn Norras Aust-Agderi maakonnas Lillesandi vallas.
Peristüül

Peristüül (kreeka keeles peristylon 'ümberringi sammastega piiratud') on neljast küljest sammastega ümbritsetud sisehoov vanakreeka elamus domuses, kust pääses eluruumidesse. Oli tavaliselt purskkaevu ja basseinidega kujundatud.
Peristüül on ka sammastega ümbritsetud sisehoov templis.
Varakristlikus basiilikas nimetatakse peristüüliks lääneküljel paiknevat eeshoovi, mida ümbritseb sammastik ja selle keskel harilikult riituslik purskkaev. On tuntud ka islami mošeedes.
Roomlased võtsid peristüüli hiljem üle villade ehitusse.
Silvi Teesalu

Silvi Teesalu (sündinud 24. oktoobril 1947) on eesti kultuuritegelane, kirjanik ja tõlkija.
Ta on töötanud Taani Kultuuri Instituudi juhatajana.
Trastusumaabemtansiin

Trastusumaabemtansiin (ka trastuzumabemtansiin
on uurimis- ja vähiravimi toimeaine, mis kuulub kasvajatevastaste ainete – monoklonaalsete antikehade hulka. Trastusumaabemtansiini toodab Lonza AG ja seda kasutatakse immunoteraapias.
Trastusumaabemtansiini turustatakse infusioonilahuse (veeni tilgutatava lahuse) kontsentraadina.
Trastusumaabemtansiini ametlikult kinnitatud näidustuseks on monoteraapia HER2-positiivse rinnanäärmevähi (HER2-positive mbca) raviks täiskasvanutel, kes on eelnevalt saanud ravi trastusumaabi ja taksaaniga kas eraldi või kombineeritult.

Nimetused ja tähised

Trastusumaabemtansiin on ravimi geneeriline nimetus. Ravimi tootenimi on Kadcyla.
Trastusumaabemtansiini teised nimetused on 
T-DM1, Trastuzumab-MCC-DM1, trastuzumab emtansine, trastuzumab-DM1, trastuzumab-MCC-DM1, trastuzumab-MCC-DM1 antibody-drug conjugate, trastuzumab-MCC-DM1 immunoconjugate, ado trastuzumab emtansine, RO5304020.
CAS-i registreerimisnumber on 1018448-65-1. 
Farmakoterapeutiline rühm: kasvajavastased ained, teised kasvajavastased ained, monoklonaalsed antikehad.
ATC-kood: L01XC14.

Ravimi kulud

Ravimi väljatöötaja Genentechi andmetel on Kadcyla kulud ühe patsiendi kohta 9800 dollarit kuus ja ravikuuri maksumuseks 94 000 dollarit.

Kadcyla kulutõhusus

Kadcylat ei peeta mitte kõikides riikides kulutõhusaks vähiravimiks, nii on NICE (Inglismaa) ravimi hindamisel võtnud arvesse, et ravim vastab elulõpu ravi kriteeriumitele, kuid võrreldes lapatiniib + kapetsitabiiniga ei hinnata ainet kulutõhusaks isegi pärast ravimitootja pakutud täiendavat hinnaalandust. NCPE (Iirimaa) hinnanud T-DM1 kulutõhusust võrdluses trastusumaabi + keemiaraviga leidis, et T-DM1 ei ole kulutõhus ja pCODR (Kanada) leidis samuti, et ravim ei ole kulutõhus.
Eesti Onkoteraapia Ühing MTÜ (liikmed Vahur Valvere, Andrus Mägi, Peeter Padrik, Anneli Elme, Helis Pokker) on taotlenud Eesti Haigekassalt ravimi trastusumaabemtansiin lisamist tervishoiuteenuste teenusele – Rinnakasvajate kemoteraapiakuur 314R, prognooside kohaselt oleks Eesti HER2+ metastaatilise rinnavähi esmavaliku ravi aastaseks vajaduseks ca 40 patsienti, kellest ligikaudu 40%-l (15 patsiendil) toimub relaps ning 5 patsienti on prognoostiliselt trastusumaabrefraktaarsed (ei saa ravivastust trastusumaabiga), seega kokku 20 patsienti aastas. Võrreldes kaksikraviga (trastusumaab + paklitakseel) kaasneks 20 patsiendi trastusumaabemtansiinraviga lisakulu 416 915 eurot.

Osaline ravivastus trastusumaabemtansiinile

Vaatamata soodsatele ravimiuuringute efektiivsusnäitajatele, enamiku patsientide seisund progresseerub, mõned HER2+ rinnavähid ei anna trastusumaabemtansiinile ravivastust ja trastusumaabemtansiinravi on seotud märkmisväärsete toksiliste toimetega.

Kadcyla ravimituru müügiartiklina

2013. aasta seisuga oli Kadcyla müügiosa 243 miljonit dollarit, kuid III faasi kliiniline uuring TH3RESA (NCT01419197 (N = 602), Hoffmann-La Roche ja suurepärane ravimitaluvus koos väheste kõrvaltoimetega lubavad Kadcyla müügiartiklile aastaks 2023 müügiedu – selle müügimahuks prognoositakse 4,943 miljonit dollarit.
Ekstaas

Ekstaas religioonis

Paljud rahvausundid peavad ekstaasi ennustamise, ravimise või vaimolevustega suhtlemise toimivaks viisiks. Šamanismis usutakse, et rituaalsete meetoditega sihipäraselt saavutatud ekstaasis omandab šamaan üleloomulikud võimed (vaimudega suhtlemine, selgeltnägemine, ennustamine, maagiline ravimine). Vana-Kreekas olid ekstaatilised ennustusrituaalid pühendatud jumal Apollonile (Delfi oraakel) ja orgialikud ekstaatilised pidustused veinijumal Dionysosele. Kristlus tunneb prohvetite ja pühakute ekstaasi, ekstaatilistel seisunditel on oma koht katoliiklikus müstikas. Ka uued karismaatilised liikumised kristluses praktiseerivad ekstaatilisi seisundeid, seletades neid Püha Vaimu toimega. Islami müstika (sufismi) rituaalides kasutavad usklikud muusikat ja keerlevat tantsu, et jõuda seisundisse, mida tõlgendatakse kui hingelist ühendust Allahiga. Hinduismis ja budismis on välja töötatud keerukad kehalise ja vaimse enesearendamise süsteemid, mille üheks edasijõudnutele mõeldud osaks on mitmesugused ekstaatilised seisundid (samadhi, dhjaana, nirvaana). Zen-budismis taotletakse äkilist valgustatust (satori), mis peaks püsivalt teisendama inimese suhet maailmaga.

Mittereligioosne ekstaas

Tänapäeva sekulaarses "lääne" tsivilisatsioonis aktsepteeritakse ekstaasilähedasi seisundeid situatsioonides, mis seostuvad seksi, muusika, kunsti või spordiga; samuti arusaadava põhjusega tugevate positiivsete emotsioonide korral.

Erinevad käsitlused ekstaasist

Terminiga "ekstaas" tähistatakse suurt hulka tavaseisundist ja üksteisest tugevalt erinevaid seisundeid, üldtunnustatud diagnostilisi kriteeriume pole määratletud. Ekstaasi ja sellega seotud nähtusi kirjeldavad psühholoogia, antropoloogia ja teoloogia – igaüks omade meetoditega.  Sellealaseid uurimistulemusi on raske praktiliselt kontrollida ja mõnikord erinevate uurijate väited ei ühildu nende erinevate eelduste tõttu.
Wayne'i maakond (Indiana)

Ajalugu

Maakond moodustati 27. novembril 1810.
Kolo Touré

Koondisekarjäär

Debüüdi Elevandiluuranniku rahvuskoondises tegi Touré 2000. aasta aprillis mängus Rwanda vastu. Esimese värava lõi ta rahvuskoondises 28. aprillil 2004 sõprusmängus Guinea vastu.
Ta kuulus Elevandiluuranniku koondisse 2006. aasta maailmameistrivõistlustel, kus ta pääses platsile kahes esimeses alagrupimängus.
2010. aasta maailmameistrivõistlustel kuulus ta algkoosseisus kõigis kolmes alagrupimängus. Esimeses alagrupimängus oli ta meeskonna kapten.
2014. aasta maailmameistrivõistlustel pääses ta platsile ainult viimases alagrupimängus Kreeka vastu.
2015. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel tuli ta koondisega Aafrika meistriks ning valiti turniiri sümboolsesse koosseisu. Ta kuulus Elevandiluuranniku koondisse veel ka 2002., 2008., 2012. ja 2013. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel.
Ta teatas koondisekarjääri lõpetamisest 2015. aasta veebruaris.

Isiklikku

Tema vennad Yaya Touré ja Ibrahim Touré on samuti jalgpallurid.
Elementaarosakesed

Aine elementaarosakesed

Ainega seostatakse enamasti fermione. Fermionid alluvad Pauli keeluprintsiibile, mis välistab kahe eristamatu osakese asumise samas kvantolekus. Pauli keeluprintsiibita võiks maakera kokku vajuda üheks punktiks.
Fundamentaalsed fermionid jagunevad leptoniteks ja kvarkideks. Kvargid moodustavad liitosakesi hadroneid, millest (prooton ja neutron) omakorda moodustuvad aatomituumad. Aatomituum koos selle ümber tiirlevate leptonitega – elektronidega – moodustab aatomi.

Elementaarosakese mõiste areng

Aegade jooksul on elementaarosakesteks peetud erinevaid objekte. Ajalooliselt on arvatud, et väikseim osake on aatom (sõna on pärit kreekakeelsest sõnast, mis tähendab 'jagamatu'). Hiljem avastati, et need koosnevad aatomituumadest ja elektronidest. Siis avastati aatomituuma alamstruktuur: prootonid ja neutronid, mida omakorda pikalt peeti jagamatuteks. Nüüd on teada, et ka prootonid ja neutronid ei ole jagamatud osakesed, vaid koosnevad kvarkidest. Mõned autorid nimetavad elementaarosakesteks siiani subatomaarseid osakesi ja reserveerivad fundamentaalosakeste mõiste teadaolevalt sisemise struktuurita osakeste jaoks.
Võimalik, et standardmudeli näol ei ole tegemist fundamentaalse lõpliku füüsikateooriaga. Seega tuleb elementaarosakeste loetelu tõenäoliselt tulevikus täiendada või korrigeerida, kui tulevastes füüsikaeksperimentides leitakse seni tundmatuid elementaarosakesi või tuvastatakse praegu elementaarosakesteks peetavate osakeste väiksemamõõduline alamstruktuur. Seega sõltub elementaarosakese mõiste sellest, kui väikeseid struktuure parasjagu olemas olev tehnoloogia võimaldab uurida.
Kirka Babitzin

Kirill Babitzin (tuntud hüüdnimega Kirka; vene keeles Кирилл Бабицын; 22. september 1950 Helsingi – 31. jaanuar 2007 Helsingi) oli Soome laulja. Ta oli Soome populaarsemaid artiste. Tema 1988. aasta album "Surun pyyhit silmistäni" oli omal ajal Soome läbi aegade enim müünud album (nüüdseks on see langenud kolmandaks).
Ta esindas Soomet 1984. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel lauluga "Hengaillaan", mis saavutas 46 punktiga üheksanda koha.
Babitzin on maetud Helsingi Hietaniemi kalmistu kõrval asuvale Lapinlahti õigeusu kalmistule.
Iceland Express

Ajalugu

Firma asutati 2002. aastal. 27. veebruaril 2003 algasid igapäevalennud Kopenhaagenisse ja Londonisse. Selleks kasutati lennukeid Boeing 737-300, mis liisiti ettevõttest Astraeus koos meeskonna, hoolduse ja kindlustusega. Astraeusel ja Iceland Expressil on ühine omanik, Islandi reisibüroo Eignarhaldsfelagid Fengur hf.
Esmalt pidi Iceland Express alustama lende üle Atlandi ookeani juba 2007. aasta kevadel, aga see lükkus edasi Astraeuse omaniku, kelleks siis oli Suurbritannia ettevõte, rahaliste raskuste tõttu. Astraeusega sõlmitud lepingud võttis üle algul JetX Airlines ja siis Hello. Omanikettevõtte pankroti tõttu oleks Astraeus äärepealt likvideeritud, kuid Islandi ettevõte Fengur suutis selle pankrotipesast välja aidata, nii et ta sai tööd jätkata. Siiski algasid Iceland Expressi lennud Põhja-Ameerikasse alles 2010. aasta suvel.
Iceland Express lendas Newarki lennujaama 4 korda nädalas ja Winnipegi lennujaama 2 korda nädalas, vahel Boeing 737-ga, vahel Boeing 757-ga. Hooajalised lennud toimusid Orlandosse. 2011. aasta suvel algasid lennud ka Chicagosse ja Bostonisse.
24. oktoobril 2012 võttis Iceland Expressi üle WOW air.