google/wiki40b huggingface dataset:
Daniele Monticelli

Daniele Monticelli (sündinud 14. mail 1970 Milanos) on itaalia päritolu Eesti semiootik.
Ta sai doktorikraadi semiootika ja kultuuriteooria alal Tartu Ülikoolis 2008. aastal. Ta on Tallinna Ülikooli Itaalia uuringute ja semiootika professor.
Ta on olnud mõjutatud Giorgio Agambeni töödest.
Ḩāfiz̧ullāh Amīn

Ḩāfiz̧ullāh Amīn [haafizullaah amiin] (1. august 1929 Paghmān – 27. detsember 1979 Kabul) oli Afganistani poliitik, Afganistani Demokraatliku Vabariigi teine president.
Presidendina püüdis Amīn laiendada oma siseriiklikku toetusbaasi ja panna Pakistani ja USA-d huvituma Afganistani julgeolekust. Tema 104 päeva kestnud valitsemisajal ei olnud suuri ülestõuse peale ühe läbikukkunud sõjaväemässu.
27. detsembril 1979 Nõukogude eriüksused tapsid ta Kabulis riigipöörde käigus ning seadsid tema asemel presidendiks Babrak Karmāli.

Varasem elu

Amīn sündis 1921 Kabuli lähedal Paghmānis. Tema isa oli väikeametnik. Amīn õppis Kabuli ülikoolis matemaatikat ja füüsikat ning temast sai keskkooliõpetaja ja -direktor.
Aastal 1957 sai ta New Yorgis asuva Columbia Ülikooli õpetajate kolledži stipendiumi. Afganistani naastes hakkas ta korraldama õpetajate kursusi. Aastal 1962 naasis Amīn Columbia Ülikooli, et omandada doktorikraadi. Ta kaasati USA-s tegutsenud üliõpilasrühmituse Associated Students of Afghanistan poliitikasse.
Nähtavasti hakkas ta just Morningside Heightsis huvituma marksismist.
Doktorikraadi saamata läks Amīn 1965 Afganistani tagasi ja hakkas ühes tütarlaste keskkoolis õpetajaks.
Varsti astus ta Afganistani Rahvademokraatlikku Parteisse ning temast sai selle marksistliku tiiva Khalq üks silmapaistvamaid liikmeid.

Võimuhaaramine

Kui Amīn ja tema seltsimehed vanglast vabastati, viibis president Moḩammad Dā'ūd Khān ümberpiiratud presidendipalees. Amīn asus riigipööret juhtima.
Pärast Moḩammad Dā'ūd Khāni surma 1978 haaras Rahvademokraatlik Partei võimu. Afganistani Demokraatliku Vabariigi presidendiks, peaministriks ja partei peasekretäriks sai Nūr Moḩammad Tarakī. Amīn ja Babrak Karmāl said peaministri asetäitjateks. Katse läbi viia marksistlik-leninlikke reforme kohtas laialdast vastupanu ja kutsus esile arvukaid mässe.
Veebruaris 1979 tapeti USA suursaadik Adolph Dubs. Fraktsioon Khalq haaras võimu ning fraktsiooni Parcham kuulunud Karmāl läks Euroopasse eksiili. Märtsiks 1979 oli Amīn omandanud märkimisväärse võimu ja ta nimetati peaministriks, kuid Tarakī säilitas oma teised ametikohad.
Rahutused jätkusid ning Tarakī oli sunnitud paluma Nõukogude Liidu abi. Tarakī ja Leonid Brežnevi kohtumisel otsustati Amīnist vabaneda.
Oskar Cher

Tegevus pärast juunipööret

Alates 1940. aastast oli ta Eestimaa Kommunistliku Partei Läänemaa organisaator ja 1940. aasta juulist EKP Läänemaa maakonnakomitee I sekretär, 1941. aasta veebruarist Eestimaa Leninliku Kommunistliku Noorsooühingu I sekretär.
Teise maailmasõja ning Saksa okupatsiooni ajal oli Oskar Cher Eestis asuva kommunistliku põrandaaluse vastupanuliikumise keskuse liige.
Oskar Cher ja tema varjaja Anette Toomingas (19. juuni 1912 – 10. veebruar 1942) vahistati Eesti Omavalitsuse Politsei ja Omakaitse Valitsuse Tallinn-Harju Prefektuuri poliitilise politsei poolt ning hukati koos Hermann Arboniga 2. juunil 1942 Tallinnas.
Lydia Nirk-Soosaar

Elukäik

Lõpetas 1926 Viljandi Eesti Haridusseltsi Tütarlaste Gümnaasiumi 1928. aasta algul astus ta Kõrgemasse Kunstikooli Pallas, kus õppis maali esialgu Nikolai Triigi, siis Ado Vabbe ateljees. Kooli lõpetas ta 1936. aastal koos Johannes Võerahansu, Richard Sagritsa, Karl Pärsimäe ja Ellinor Aikiga. Asus tööle vabakunstnikuna.

Looming

Oma lopsaka, intensiivsest loodus- ja värvielamusest kantud laadiga on ta lennukaaslastele väga lähedane. Näitustel esines ta alates 1928. aastast. Debüteerides Tallinna Kunstihoones 1937. aasta kevadnäitusel, äratas ta tähelepanu nii maalijaande kui ka tugeva realistliku koolitusega. Maastikke, natüürmorte ja portreid eksponeeris ta pidevalt ka Viljandi kunstinäitustel.
1948. aastal arvati Lydia Nirk-Soosaar Kunstnike Liidust välja; tema liikmestaatus taastus alles Eesti taasiseseisvudes. Pärast pikka pausi naasis ta kunstiellu meeldejääva isikunäitusega Tallinna kunstisalongis 1970. 1994. aastal võttis ta osa näituse "Eesti pere – 100 aastat kunstis" avamisest Pärnu kunstikeskuses Chaplin, kus oli väljas tema 1936. aasta Viljandi perekonnaseisuametile kavandatud kompositsioon. Vanameistri viimaseks esinemiseks jäi näitus "Maal 1995" Tallinna Kunstihoones.
Kunstnik on maetud Tallinna Metsakalmistule.
R-klassi patrull-laev

R-klassi patrull-laev (täpsuatatuna ka Rihtniemi-klass ja Ruissalo-klass) on Soomes 1950ndatel algselt miinitraaleriteks ehitatud ja hiljem 1960ndate lõpul väikesteks patrull-laevadeks ümber ehitatud sõjalaevade klass.

Kirjeldus

Tegemist on väga merekindla laevaga, mille iseseisev püstitõusmine on tagatud isegi üle 90° kreeni korral.
Klassi kaks esimest laeva olid pisut lühemad ja seetõttu nimetatakse neid mõnikord ka eraldi laevaklassina, kuid soomlased ise kasutavad kõigi kohta sama klassinimetust. Kolm laeva valmistati ka Colombia mereväele. Laevad eemaldati Soomes kasutusest seoses raketikaatrite kasutuselevõtuga 1990ndatel. Enamik laevadest on maha kantud.
Mouscroni ringkond

Vallad ja osavallad

Ringkonna halduspiirides oli kaks valda ja üheksa osavalda.
Askimi vald

Nimi

Askimi vald sai oma nime vana Askimi talu (muinaspõhja: Askheimr) järgi, kuna sinna rajati paikkonna esimene kirik. Talunime esimene osa askr tähendab  "saart" ja lõpp  heimr tähendab  "kodu" või "talu".

Vapp

Askimi valla vapp kinnitati 1. novembril 1963.  Vapp sümboliseerib kolme vallas asuvat suurt juga - Solbergfossi, Kykkelsrudfossi ja Vammafossi.
Baltimore Ravens

Baltimore Ravens on Ameerika Ühendriikide Ameerika jalgpalli liigas NFL osalev meeskond. Tema kodulinn on Baltimore Marylandis ja kodustaadion M&T Bank Stadium.
Meeskond mängib konverentsi AFC Põhjadivisjonis koos Cincinnati Bengalsi, Pittsburghi Steelersi ja Clevelandi Brownsiga.
Baltimore Ravens loodi 1995. aastal, kui tollane Cleveland Brownsi omanik otsustas meeskonna Baltimore'i kolida. Selle tagajärjel jagunes meeskond kaheks.
Meeskonna värvid on lilla, must, kuldne ja valge.
Ravens võitis liiga meistritiitli 2000. ja 2012. aastal alanud hooajal. Divisjoni meistri tiitel on võidetud neli korda, aastatel 2003, 2006, 2011 ja 2012. Väljalangemismängudeni on meeskond jõudnud aastatel 2000, 2001, 2003, 2006, 2008, 2009, 2010, 2011 ja 2012. Konverentsi meistri tiitel võideti aastatel 2000 ja 2012.
Meeskond sai nime Baltimore'is elanud Edgar Allan Poe luuletuse "Ravens" ('Rongad') järgi.
Aastatel 1959–1984 oli Baltimore'i esindusmeeskond Baltimore Colts, mis seejärel kolis Indianapolisse.
Ela-Heigi Martis

Ela-Heigi Martis (20. august 1939 Võru – 21. aprill 2015) oli eesti museoloog.
Ta lõpetas aastal 1958 Tallinna 10. Keskkooli ja aastal 1964 Tartu Riikliku Ülikooli ajaloolasena.
Pärast ülikooli lõpetamist töötas ta mõnda aega Tartu Linnamuuseumis.
Ta oli Tartu Ülikooli Ajaloo Muuseumi rajajaid ning selle direktor aastail 1979–2005. Tema juhtimisel kujunes muuseumist üks Tartu teaduse ja kultuuri keskusi ning turismimagneteid. Martis oli ka Tartu toomkiriku konserveerimise üks eestvedajaid.
Mikuláš Dzurinda teine valitsus

Mikuláš Dzurinda teine valitsus moodustati 2002. aasta valimiste järel, astus ametisse 16. oktoobril, ja püsis vahepealsetest muutustest hoolimata peaaegu neli aastat (4. juulini 2006). Algselt astusid liitu kõik parlamendis esindatud paremtsentristlikud jõud SDKÚ, Ungari Koalitsiooni Partei (SMK), KDH ja ANO. Aja jooksul ilmnesid siiski lõhed ning tekkisid skandaalid, seetõttu lahkus 2005. aasta suvel ANO juht oma toetajatega ¹ ning otsustavaks sai 2006. aasta veebruaris KDH lahkumine (tüli konkordaadilepingu üle), mille tagajärjeks olid 2006. aasta Slovakkia erakorralised parlamendivalimised.
Liwathon E.O.S.

Liwathon E.O.S. (varem AS Vopak E.O.S.) on nafta ja naftasaaduste sadamaoperaator Muuga sadamas.
Ettevõte tekkis 2008. aastal endiste sadamaoperaatorite Pakterminali (sealt tuli nimi Vopak) ja E.O.S.i (Estonian Oil Service) ühendamisel. Ettevõttel on Muuga sadamas neli terminali, mille mahutite kogumaht on umbes 1 miljon m³. 
Ettevõtte tütarfirma on AS E.R.S.

Ajalugu

2013. aastal maksis ettevõte oma omanikele 100 miljoni euro jagu dividende. See oli kuni 2015. aasta Swedbanki dividendimakseni suurim dividend, mida oli ükski Eesti ettevõte maksnud.
2017. aastal sai Vopak E.O.S. 99 miljonit eurot kahjumit, mida on arvatud läbi aegade suurimaks kahjumiks Eestis.
2019. aasta kevadel müüsid Vopak E.O.S. omanikud Royal Vopak N.V. ja Global Ports Investments PLC kõik ettevõtte aktsiad Abu Dhabi ettevõttele Liwathon. Ettevõte võttis uueks nimeks Liwathon E.O.S.
Põllumajandusuuringute Keskus

Põllumajandusuuringute Keskus (lühend PMK) on Eesti maaeluministeeriumi hallatav riigiasutus.
PMK põhilised tegevusvaldkonnad on näiteks põldkatsete korraldamine, mitmesuguste laboratoorsete analüüside tegemine (näiteks taimekaitsevahendite jääkide määramine taimsetes produktides), väetis- ja lubjatarbekaartide koostamine.
PMK asutati 1998 nime all Taimse Materjali Kontrolli Keskus. Aastast 2004 kannab nime Põllumajandusuuringute Keskus.
Juuru vald (1939)

Juuru vald oli vald Harjumaal aastail 1939–1950.
Vald moodustati senise Juuru valla maa-alast, välja arvatud Röa ja Purila-Ülejõe külade maa-alad; senise Ingliste valla Lauküla ja Ingliste asunduse maa-aladest; senise Rapla valla Seli asunduse juures asuva Härgküla metsandiku ja Keila jõest Juuru pool asuvate Hagudi küla heinamaade maa-aladest; senise Kohila valla Kärevere küla maa-alast.
1939. aastal oli vallas 3109 elanikku, territooriumi suurus oli 20 092,65 ha.
Esimene vallavanem oli Johannes Raspel. Vald kuulus Riigivolikogu 15. valimisringkonda, kust valiti Valter Kadarik.
8. augustil 1945 moodustati vallas Atla külanõukogu, Härgla külanõukogu ja Ingliste külanõukogu.
26. septembril 1950 arvati Juuru vald Rapla rajooni koosseisu.
Harry Stack Sullivan

Elu ja töö

Sullivan sündis Norwichis New Yorgis iiri immigrantide peres. Ta elas antikatoliiklikus linnas ja seetõttu veetis suurema osa oma lapsepõlvest sotsiaalses isolatsioonis. Arvatakse, et see võib olla üks põhjustest, mis pani teda tundma huvi psühhiaatria vastu. Meditsiinihariduse sai ta 1917. aastal Chicago Meditsiini ja Kirurgia Kolledžis (Chicago College of Medicine and Surgery). Koostöös Clara Thompsoni, Karen Horney, Erich Frommi, Otto Allen Willi, Erik Eriksoni ja Frieda Fromm-Reichmanniga pani ta aluse indiviidi uurimisele läbi tema sotsiaalsete suhete võrgustiku. Ta töötas välja interpersonaalsetele suhetele tugineva teooria, kus vaimuhaiguste põhjusteks on kultuurist tulenevad jõud. Ta rõhutas, et tähelepanu tuleb suunata inimestevahelisele interaktsioonile, mitte inimese sisepsüühikale (intrapsychic). Inimeste eesmärk on leida rahulolu läbi suhete teiste inimestega. Seega tõlgendas Sullivan üksildust kui kõige piinarikkamat inimkogemust. Ta hakkas kasutama psühhoanalüüsi ka raskete psüühiliste häirete, nagu skisofreenia, raviks. 
Ta oli esimene, kes võttis kasutusele mõiste "olulised teised" (significant others). Ta lõi ka „mina süsteemi“ (Self System), mille olemuseks on lapsepõlves arenenud isiksuseomaduste konfiguratsioonid. Need isiksuseomadused on tugevasti sättunud läbi lapsepõlves kogetud positiivsete kinnituste ja turvalisuskäitumise, et vältida ärevust ja muid ohte enesehinnangule. Sullivani tööd interpersonaalsete suhete kohta said aluseks interpersonaalsele psühhoanalüüsile. Tegemist on psühhoanalüüsi haruga, mille kohaselt on oluline uurida täpsemalt patsiendi interaktsioonimustrite nüansse.
Sullivan on üks William Alanson White'i Instituudi asutajatest, mida peetakse tänapäeval üheks olulisemaks iseseisvaks psühhoanalüütilise koolkonna instituudiks. Samuti algatas ta 1937. aastal ajakirja Psychiatry avaldamise. 1936–1947. aastani juhtis ta Washingtoni Psühhiaatriakooli. 1940. aastal koostas Sullivan koos kolleeg Winfred Overholseriga juhised, kuidas viia läbi sõjaväkke astujate psühholoogilist hindamist. 
Ta sai oma eluajal kuulsaks tänu aastatel 1925–1929 Sheppar Pratti Haiglas toimunud eksperimentaalsele skisofreeniaravile. Kõik tema patsiendid olid homoseksuaalsed noored mehed ja kogu personal oli kas gei või vähemalt geisõbralik. Seega patsiendid, kes olid skisofreeniahaiged noored mehed, tervenesid tänu positiivsetele suhetele personaliga, mis aitas vähendada ühiskonnapoolse survestamise ja eelarvamuste tõttu tekkinud pingeid. Osakonna tervenemismäär oli ilma neuroleptiliste ravimiteta umbes 86 protsenti.
August Teppo Lõõtsamuuseum

August Teppo Lõõtsamuuseum on Võru maakonnas Võru vallas Loosu külas Tigase talus asuv muuseum, mille eesmärk on August Teppo lõõtspillipärandi säilitamine, eksponeerimine ja uurimine. Tigase talu on Teppo kodutalu ja seda on nimetatud ka lõõtsataluks. Muuseumi haldab MTÜ A. Teppo Lõõtsatalu.
Suur-Sõjamäe tänav

Suur-Sõjamäe tänav on tänav Tallinnas Lasnamäe linnaosas Ülemiste ja Sõjamäe asumis. See algab Ülemiste ristmikult ja lõppeb Tallinnast väljas Lagedi teega ristumisel. Paralleelselt Suur-Sõjamäe tänavaga kulgeb kogu tänava pikkuses raudtee ning teisel pool on lennurada. Suur-Sõjamäe tänav moodustab kogupikkuses osa Tallinna–Lagedi teest (kõrvalmaantee registrinumbriga 11290). Nõukogude ajal olid Suur-Sõjamäe tänaval salajased sõjaväetööstuse tehased, mis suleti pärast iseseisvuse taastamist, kuid hooned on alles tänapäevalgi ning neid renditakse välja. Alates 2006. aasta sügisest on Tartu maanteelt keelatud veoautode sissesõit kesklinna, seetõttu kasutavad nad Suur-Sõjamäe tänavat ümbersõiduks.

Asutused

Suur-Sõjamäe tänaval asub Ülemiste kaubanduskeskus, Mainori ettevõtluskõrgkool ja pandipakenditena tagastatud plastpudelite ladu. 1990. aastatel asus seal tuletõrjedepoo ja linnalähiliinide bussipark, kuid pärast seda, kui linnalähiliinide teenindamine läks TAK-ilt üle teistele teenusepakkujatele, kadus vajadus selle bussipargi järele.

Transport

Suur-Sõjamäe tänavale on võimalik sõita bussidega 7, 15, 45, 49 ja 65 (nõukogude ajal sõitis Koplist buss nr 2, Kesklinnast buss nr 15 ja hiljem pikendati Mustamäelt bussiliini 17) ning Tallinn–Aegviidu rongiga.

Tänava nimi

Suur-Sõjamäe tänav sai nime 17. jaanuaril 1923. Tänav on saanud nime Sõjamäe mõisa järgi.
Lateriit

Lateriit on rauast ning alumiiniumist rikastunud kivimite murenemise jääk.

Etümoloogia

Esimest korda kasutas terminit "lateriit" 1807. aastal šoti arst ja loodusteadlane Francis Buchanan-Hamilton. Nii nimetas ta Lõuna-Indias asuvat punakaspruuni basaldi murenemisprodukti. Aja jooksul sai "lateriidist" üldine termin, mida hakati kasutama kõikjal maailmas paiknevate sarnase tekkega kivimite kohta.

Koostis ja omadused

Rauarikas lateriit koosneb peamiselt hematiidist ja götiidist ning võib mõnikord sisaldada kaevandamisväärses kontsentratsioonis niklit (kaevandused Kuubal ja Uus-Kaledoonias). Alumiiniumirikas lateriit koosneb peamiselt gibsiidist ja bömiidist. Mõlemal juhul kaasneb savimineraal kaoliniit. Lateriit esineb pehmest ja pudedast kuni tiheda ja kõva kivimini. Lateriidis on sageli mitmesuguse suuruse ja kujuga konkretsioone. Lateriidi värvus sõltub eelkõige raua oksiidide sisaldusest, ulatudes valgest tumepruunini.

Teke

Lateriit tekib piirkondades, kus on palju sademeid ning kõrged õhutemperatuurid. Mõõdukama kliimaga piirkondades tekivad lateriidi asemel peamiselt savimineraalid. Kui seal lateriiti siiski esineb, on ta tekkinud geoloogilises minevikus, mil antud piirkonna kliima oli praegusest oluliselt erinev. Lateriidi tekke jaoks on oluline ka kuiva aastaaja olemasolu ning reljeef, mis tagab piisava põhjavee liikuvuse. Sademeist pärit põhjavesi lahustab ja viib kivimite koosseisust eelistatult minema naatriumi, kaaliumi, kaltsiumi, magneesiumi ja räni ning jätab maha halvemini lahustuvad raua ning alumiiniumi. Lateriidist on kadunud peaaegu kõik algset kivimit moodustanud silikaatsed mineraalid, peamiseks erandiks on keemilisele murenemisele väga vastupidav kvarts.
Lateriit võib moodustuda paljudest erinevaist kivimeist, kuid kõige tüüpilisemal juhul on lähtekivimiks basalt. Vähem rauda ja rohkem alumiiniumi sisaldavast lähtekivimist tekib lateriidistumise teel tavalisest boksiit, mis on peamiseks alumiiniumimaagiks. Näiteks graniidist moodustub lateriidistumise tagajärjel tavaliselt heledavärviline boksiit. Samas ei ole kõik boksiidi liigid lateriidistumise teel tekkinud.

Kasutus

Lateriit leiab kasutust peamiselt maavarana. Pea kogu alumiinium ning ligi pool maailma niklitoodangust tuleb lateriidist. Lisaks on lateriit oluline ehitusmaterjal, mida kasutatakse nii teede kui hoonete rajamisel.
Põllumajanduse seisukohast on lateriit pigem ebameeldiv nähtus. Huumust sisaldab ta vähe ning kõvema plintiidiks nimetatava kooriku esinemise korral ei kõlba üldse põllupidamiseks. Lateriidile tekkinud mulda nimetatakse USDA klassifikatsiooni järgi oxisol ning FAO klassifikatsiooni järgi ferralsol.
Peamiseks lateriidil esinevaks bioomiks on savannid. Vihmametsi lateriidile ei teki. Nende jaoks on vaja peamiselt savil põhinevat mulda ning kuiva aastaaja puudumist.
1956. aasta NSV Liidu meistrivõistlused ujumises

1956. aasta NSV Liidu meistrivõistlused ujumises toimusid 6.–13. augustini Moskvas, osana I spartakiaadist.
World Wide Web Foundation

World Wide Web Foundation (ka: Web Foundation) on organisatsioon, mille eesmärk on arendada veebi ja teha see kättesaadavamaks. Organisatsiooni moodustamisest andis 14. septembril 2008 teada Tim Berners-Lee Washingtonis Newseum muuseumis. Organisatsioon alustas ametlikult tööd 15. novembril 2009. Organisatsiooni eesmärkide realiseerimiseks haldab World Wide Web Foundation kolme programmi: Web Science and Research (veebi teaduslikud uuringud), Web Technology and Practice (veebitehnoloogiad ja nende rakendamine) ja Web for Society (veeb ja ühiskond) .
World Wide Web Foundation`i missiooniks on edendada ühte terviklikku veebi, mis oleks vaba ja avatud, laiendada veebi suutlikkust ja jõulisust ning laiendada kasu, mida inimesed üle maailma veebist saavad 
Organisatsioon on seotud Open Web Foundationiga.
Kaarma kirikumõis

Kaarma kirikumõis (saksa keeles Pastorat Karmel) oli kirikumõis Kaarma kihelkonnas Saaremaal. Nüüdisajal jääb mõis Saare maakonda Saaremaa valda.
Liivimaa Üldkasulik ja Ökonoomiline Sotsieteet

Liivimaa Üldkasulik ja Ökonoomiline Sotsieteet (saksa keeles Livländische Gemeinnützige und Ökonomische Sozietät, vene keeles Лифляндское общеполезное экономическое общество), aastatel 1855–1917 Keiserlik Liivimaa Üldkasulik ja Ökonoomiline Sotsieteet oli Liivimaal ja Eestis aastail 1792–1940 tegutsenud selts, Baltimaade vanim teadusselts.

Ajalugu

Sotsieteet asutati Riias, kuid viidi 1813. aastal Tartusse. Sotsieteet andis välja ajakirju Livländische Jahrbücher der Landwirthschaft (1825–1863) ja Baltische Wochenschrift (1863–1915), tema juurde asutati 1853 Eesti Looduseuurijate Selts (sotsieteedi liikmed olid seltsi auliikmed). Seltsi tegevus lõppes baltisakslaste lahkumisega Eestist.
Sotsieteedi haruasutus oli Liivi- ja Eestimaa Maakultuuri Büroo.
Metaanhape

Metaanhape ehk sipelghape (keemiline valem HCOOH või CH₂O₂) on värvuseta, söövitav, vees lahustuv vedelik. Metaanhape on kõige lihtsam karboksüülhape. Metaanhape esineb looduslikult sipelga- ja mesilasmürgi sees, sellest ka rahvapärane nimetus sipelghape. Samuti on sipelghapet kõrvenõgeses. See on põhjus, miks kõrvenõges "kõrvetab".

Tootmine

Aastal 2009 toodeti maailmas 720 000 tonni metaanhapet. Kaubanduses esineb enamjaolt 85–99% lahuseid. 2010. aasta seisuga on metaanhappe hind olnud keskmiselt 650 €/tonn Lääne-Euroopas ja 1000 €/tonn USA-s.
Metanool ühineb süsinikmonooksiidiga tugeva aluse juuresolekul.
CH₃OH + CO → HCO₂CH₃
Tehases toimub järgmine reaktsioon kõrgendatud rõhu all ja vedelas faasis. Tavaliselt viiakse järgmine reaktsioon läbi temperatuuril 80 °C ja rõhul 40 atmosfääri.
HCO₂CH₃ + H₂O → HCO₂H + CH₃OH
Seejärel ühineb HCO₂CH₃ ammoniaagiga ning tulemus hüdrolüüsitakse väävelhappe keskkonnas.
HCO₂CH₃ + NH₃ → HC(O)NH₂ + CH₃OH
2 HC(O)NH₂ + 2H₂O + H₂SO₄ → 2HCO₂H + (NH₄)₂SO₄
Kallavere–Ülgase tee

Kallavere–Ülgase tee (registrinumbriga 11101) on kõrvalmaantee Maardu linnas ja Jõelähtme vallas.
Tee pikkus on 3,7 km, sellest Maardu linnas 0,7 km (Kütte tänav).
Tee saab alguse Maardu linnas (Kütte ja Keemikute tänava ristmik) ja läbib Maardu linna ning Jõelähtme valla Kallavere ja Ülgase küla. Lõpeb Ülgase külas, kust edasi läheb mustkattega tee Rebala poole ja kruusakattega tee Manniva poole.
Maardu linnast väljajääv teeosa on mustkattega. Maardu linna piirist kuni 2,4 km-ni on tee klass V, edasi on tee klassita. Liiklussagedus jääb vahemikku 500...1000 autot ööpäevas. Kiiruspiirangud on Maardu linnas (50 km/h) ning tee neljandal kilomeetril (70 km/h ja 50 km/h). Maardu linnast välja jääv teeosa ei ole valgustatud.
Kallavere–Ülgase tee ei ületa ühtegi silda, küll aga viis truupi. Teele jääb kolm bussipeatust: Nõmme talu, Rüütli ja Ülgase.
Šilainiai

Usuelu

Aastal 1989 püstitati asumisse Vilijampolė kihelkonna vaimuliku Lionginas Vaičiulionise eestvedamisel kabel, mis aastal 1994 sai kihelkonnakiriku staatuse. Aastal 1997 pandi vana kiriku kõrvale uue hoone nurgakivi, ehitamist alustati siiski alles järgmisel aastal. See hoone valmis aastal 2007, kaks aastat hiljem sai hoone põrandakütte ja aastal 2010 toimus uue Kaunase Püha Vaimu kiriku sisseõnnistamine. Vana kirikuhonne asub selle kõrval ja on kasutusel abikabelina. Tööd kirikaiaga jätkusid siiski ka pärast hoone valmimist.
Aastal 2013 loodi Šilainiai valda ka teine kihelkond, mis jääb valla läänepoolsesse otsa. Selle kihelkonna kabel valmis aastal 2015 ja jääb samuti Šilainiai asumisse. Selle valmimiseni toimusid kihelkonna jumalateenistused katoliikliku Johannes Paulus II gümnaasiumi ruumides.
Karl Ernst von Baeri monument

Karl Ernst von Baeri monument on Karl Ernst von Baeri 10. surma-aastapäevaks püstitatud mälestusmärk Tartus Toomemäel.
Monument koosneb postamendil asetsevast Baer kujust. Selle lõi skulptor Aleksandr Opekušin ja kuju valati Peterburis. Kivist postamendil on teadlase nimi ja loorberipärg. Monumenti ümbritseb metallsepisaed, mis valmistati G. E. Lesta töökojas Tartus.
Pronksskulptuuriga monument avati  28. novembril (vkj 16. novembril) 1886. Avamisest võtsid osa ka Baeri poeg ja tütar.
Baerile on pühendatud mälestuskivi ka tema sünnikohas Piibe mõisa juures ning lapsepõlvekodus Lasilas.

Rituaalid

Volbriõhtul pesevad Eesti Üliõpilaste Seltsi noorliikmed Baeri monumendi pead vahuveiniga.
Monika Komorova

Monika Komorova (sündinud 23. mail 1971 Rimska Sobotas Slovakkias) ehk õde Veronika on Tartu Katoliku Hariduskeskuse president aastast 2013.
Ta on lõpetanud 2005. aastal Ružomberoki Katoliikliku Ülikooli magistrikraadiga (Slovakkias). Ta on Pühima Neitsi Maarja Pärispatuta Saamise Õdede Kongregatsiooni liige.
Jon Dahl Tomasson

Jon Dahl Tomasson (sündinud 29. augustil 1976 Kopenhaagenis) on Taani jalgpallikoondise endine ründaja.
Taani rahvuskoondises oli Tomassoni debüüt 29. märtsil 1997. Ta mängis koondises aastatel 1997–2010 kokku 112 mängu ja lõi 52 väravat.

Isiklikku

Jon Dahl Tomasson on 182 cm pikk ja kaalub 79 kg.