google/wiki40b huggingface dataset:
Mihhail Kotik

Mihhail Kotik (23. jaanuar 1923 Berditšiv, Ukraina – 20. detsember 1994) oli psühholoog, kes töötas Tartu Ülikoolis loogika ja psühholoogia kateedris õppejõu ning hiljem kateedri juhatajana. Tema peamiseks uurimissuunaks oli tehno- ja ohutuspsühholoogia.

Elukäik

1940. aastal astus Kotik Moskva Lennundusinstituuti, kust kahe aasta pärast läks vabatahtlikuna sõtta, teenides lennuväes mehaanikuna. 1948. aastal lõpetas ta lennuväe inseneride akadeemia, mille järel hakkas tööle lennuväeinsenerina sõjaväe lennuväljal. 1970. aastal läks erru alampolkovniku aukraadis. Psühholoogiaga hakkas ta tegelema olude sunnil: Nõukogude Liidus toimus lennukatastroof, mida uurinud komisjon süüdistas õnnetuses Mihhail Kotiku juhitud inseneriteenistust. Kotikul õnnestus aga tõestada, et tegu ei olnud tehnilise, vaid konkreetse indiviidi poolt tehtud veaga. Sellest alates sai inimlike vigade analüüs Mihhail Kotiku üheks olulisemaks uurimisteemaks, millele on pühendatud mitmed venekeelsed monograafiad.
1965. aastal kaitses ta tehnikateaduste kandidaadi kraadi ning 1975. aastal Moskva Ülikoolis psühholoogiadoktori väitekirja, aga kraad jäi kinnitamata. 1987. aastal kaitses Leningradis uue, ohutuse psühholoogia teemalise tööga edukalt psühholoogiadoktori kraadi.
Ta sattus Tartusse Tartu Ülikooli loogika ja psühholoogia kateedri tollase juhataja Andres Pärli kutsel ning hakkas lugema tehnopsühholoogia kursust. Alates 1966.aastast on Mihhail Kotik seotud Tartu Ülikoolis psühholoogia õpetamisega, millest ligi 10 aastat oli ta loogika ja psühholoogia kateedri juhatajaks ja ainsaks professoriks. Pärast emeriitprofessori kohale siirdumist jätkas ta kuni surmani psühholoogia loengute lugemist.

Olulisimad tööd

Mihhail Kotik avaldas 1978. aastal tehnopsühholoogia õpiku, mis oli üsna unikaalne nähtus vene keeleruumis. Tema kõige olulisemaks tööks peetakse 1981. aastal ilmunud teost "Ohutuse psühholoogia". See on ka tema kõige tsiteeritum töö, mida 2012. aasta seisuga Web of Science’i andmetel on kümmekond korda tsiteeritud. 1971. aastal tuli Kotiku sulest teos "Inseneripsühholoogia lühikursus", kuhu ta koondas Tartu Ülikoolis peetud inseneripsühholoogia kursuse loengud. 1985. aastal avaldas raamatu "Juhtimise vead", 1990. aastal aga "Inimlaps autoroolis. Psühholoogiaprofessori tähelepanekuid", kus käsitles liiklusohutuse psühholoogilisi aspekte.

Isiklikku

Pärast Eesti iseseisvumist sai ta teenete eest Eesti kodakondsuse ja suri 1994. aastal leukeemiast nõrgestatuna kopsupõletikku.
Mihhail Kotiku eluteed lennuväe inseneri ja teadlasena kajastati 2015. aasta jaanuarist märtsini Tartu Ülikooli raamatukogus näitusel "Professor Mihhail Kotik ja ohutuspsühholoogia".
Glen Davis

Karjäär

Davis valiti 2007. aasta draft'ist 35. valikuna Seattle SuperSonicsi poolt, kuid vahetati samal päeval Boston Celticsisse.
Hooaja esimesed 19 mängu pingilt alustanud Davis sai esimest korda algviisikusse 12. detsembril 2007 Sacramento Kingsi vastu. Selles mängus viskas ta 16 punkti ja võttis 9 lauapalli. Oma senise parima mängu tegi ta Detroit Pistonsi vastu järgmise aasta 5. jaanuaril, kui viskas 20 punkti. Kusjuures 16 punkti viimasel veerandajal. Karjääri jooksul viskas ta kõige rohkem punkte (24) 21. märtsil 2009 Memphis Grizzliese vastu.
1996. aasta mäesuusatamise maailmameistrivõistlused

1996. aasta mäesuusatamise maailmameistrivõistlused olid 33. maailmameistrivõistlused mäesuusatamises, mis toimusid 12.–25. veebruarini Sierra Nevadas Hispaanias. Võistlustel oli mängus 10 komplekti medaleid (viis ala nii meestele kui ka naistele). Tegelikult pidid need võistlused toimuma juba aasta varem, kuid lume puudumise tõttu lükati need aasta võrra edasi.
Delonte West

Ülikooliaastad

Pärast keskkooli lõpetamist mängis West Saint Josephi ülikooli meeskonnas, kus saavutas keskmisteks näitajateks 18 punkti ja 4,7 resultatiivset söötu mängu kohta. Teda peeti riigi üheks paremaks tagamängijaks.

NBA karjäär

West valiti 2004. aasta draftist 24. valikuna Boston Celticsi poolt. Esimesel hooajal võitles West vigastustega ja mängis ainult 39 mängu, milles viskas keskmiselt mängu kohta 4,5 punkti ja andis 1,6 resultatiivset söötu.
2005–2006 hooajal viskas West keskmiselt 11,8 punkti, andis 4,6 resultatiivset söötu ja võttis 4,1 lauapalli mängus.
28. juunil 2007 vahetati West koos Jeff Greeni ja Wally Szczerbiakiga Seattle SuperSonicsisse. Vastu sai Boston Celtics Ray Alleni ja Glen Davise.
21. veebruaril 2008 oli West osaline kolme meeskonna vahetustehingus, mis saatis Westi, Ben Wallace'i, Joe Smithi ja Wally Szczerbiaki Cleveland Cavaliersi meeskonda.
Parallaks

Parallaks on kahe liikumatu punkti vastastikuse nurkasendi muutus vaatleja silmis selle vaatleja liikumise tõttu. Lihtsamalt öeldes on parallaks objekti näiv nihe tausta suhtes vaatleja asendi muutumise tõttu.

Kasutamine kauguste mõõtmisel

Vaadeldes parallaksi, mõõtes nurki ja rakendades geomeetriat, on võimalik määrata kaugus mitmesugustest objektidest. 
Tähtede puhul nimetatakse seda efekti aastaparallaksiks. Esimesed tähtede parallaksi mõõtmised tegid 1837. aastal Friedrich Georg Wilhelm Struve, kes mõõtis Veega ning 1838. aastal Friedrich Bessel, mõõtes tähe 61 Cygni aastaparallaksi.
Parallaksi kaudu on defineeritud ka astronoomiliste kauguste mõõtühik parsek. 
Kauguste mõõtmine parallaksi abil on triangulatsiooni erijuht. Triangulatsioon võimaldab määrata kolmnurkade süsteemis kõikide külgede pikkused, kui on teada kõik nurgad ja kas või üks külg. Nõnda on võimalik üheainsa baasijoone täpse mõõtmise teel kindlaks teha tervet riiki katva triangulatsioonivõrgu mastaap.   Parallaksi puhul on kolmnurk pikk ja kitsas ning selle lühima külje ja väikese tippnurga (teised kaks nurka on 90 kraadi lähedased) mõõtmise abil saab kindlaks teha pikkade külgede pikkused (mis on praktiliselt võrdsed).

Mitteformaalne sissejuhatus

Kaks punkti, mida definitsioonis mainiti, on vaatlejatest eri kaugustel. Parallaksi visuaalse efekti põhjustab asjaolu, et valgus levib sirgjooneliselt. Kui vaatleja näeb lähemal asuvat punkti, siis tema nägemisjoon selle punkti suhtes on teatava nurga all kogu tema nägemiskaares. Oletame näiteks, et vaade otse ette on null kraadi ning üks, vaatlejale lähemal asuv punkt on –5 kraadi all ja teine, kaugemal asuv punkt on –2 kraadi all. Nende punktidevaheline näiv nurkkaugus vaatleja jaoks on 3 kraadi. Kui vaatleja liigub 10 meetrit paremale, siis nurk lähema objekti suhtes muutub rohkem kui nurk kaugema objekti suhtes. Kui näiteks lähem objekt asub nüüd nurksuunal  –10 kraadi, siis kaugem objekt nihkus võib-olla ainult nurksuunani –3 kraadi. Nüüd on näiv kahe punkti näiv nurkkaugus 7 kraadi. Objektid on näivalt teineteise suhtes liikunud.
Airi Allvee

Airi Allvee (sündis 2. veebruaril 1972 Rakveres) on eesti laulja.
Ta lõpetas Kaiu 8-klassilise kooli 1987. aastal. 
Muusikat õppis Rapla Laste Muusikakoolis ja lõpetas G. Otsa nimelise Tallinna Muusikakooli 1992. aastal pop-jazz-laulu erialal.Osales Eesti Televisiooni saates "Kaks takti ette".
Aida

"Aida" on Giuseppe Verdi neljavaatuseline ooper.
Mariette Bay tekstil põhineva libreto on kirjutanud Antonio Ghislanzoni. Ooperi tegevus toimub vaaraode aja Memphises ja Teebas.
Ooper telliti Verdilt Suessi kanali avamise puhul. Esietendus oli Kairos 1871.
Albert Burmeister

Albert Burmeister (1. august 1870 Tula kubermang, Venemaa – 6. jaanuar 1940 Laura, Petserimaa) oli eesti maletaja.
Vestervalli 21

Hoone Narvas Vestervalli 21 on hoone Narvas aadressil Vestervalli 21. Hoone on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks.
Hoone ehitati 1777 Gloria bastioni sõjaväe aidahoonena (magasiaidana). 19. sajandi II poolel muudeti aidahoone sõjaväekasarmuks. Hoone sai II maailmasõjas tugevasti kannatada. Hiljem hoone taastati ja aastast 1991 on hoones Narva Muuseumi kunstigalerii.
Pikk Maja

Pikk Maja on Hiiumaal Kärdlas asuv hoone, mis ehitati 1830. aastatel Hiiu-Kärdla kalevivabriku direktorite elamuks.
Aastast 1998 on hoone Hiiumaa Muuseumi teadus- ja arenduskeskus. Keskuses on välja pandud püsiekspositsioon, mis muu hulgas tutvustab Kärdla ja kalevivabriku ajalugu.
Tiiu Maasik

Tiiu Maasik (sündinud 1939) on eesti endine kunsti- ja käsitööõpetaja.
Teeneline õpetaja, õpetaja-metoodik Tiiu Maasik on töötanud Lähte Keskkoolis ja Otepää Keskkoolis. Tiiu Maasik on leidnud tunnustust ka kui käsitöömeister ja Eesti rahvuslike käsitöötraditsioonide edasikandja, samuti kui koolimuuseumi juhataja Otepää Gümnaasiumis.
Puju

Kirjeldus

Pujud on kahe- ja mitmeaastased, harvem üheaastased rohttaimed ja poolpõõsad kõrgusega 3–150 cm ja jämeda puitunud varrega.
Vars on tavaliselt püstine. Tavaliselt pole vars paljas, vaid kaetud tihedate valgete, hallikate või hõbedaste viltjate lehekestega.
Lehed paiknevad varrel vahelduvalt. Tavaliselt on nad lõhestunud, kõige sagedamini hõlmjagused või sulgjagused, harvemini terved ja sirge leheservaga. Alumised lehed on suuremad ja asuvad tihti pika rootsu otsas. Keskmised ja ülemised lehed on väiksemad, vähem lõhestunud ja lühikese leherootsuga või hoopis ilma rootsuta, istuvad.
Õied on väga väikesed, kõige sagedamini kollased, aga mõnel liigil punased. Õisi on palju ja nad on koondunud kausjasse, munajasse või peaaegu kerajasse liitõide, mille läbimõõt on 1–10 mm ja mille kattelehed katavad üksteist katusekivikujuliselt. Üksikõied on imetillukesed, torujad ja üldiselt mõlemasoolised. Liitõite ehituse põhjal jagatakse puju perekond alamperekondadesse. Alamperekonnal Artemisia on liitõite ääres üks rida niitjaid ühesoolisi emasõisi, aga keskmised õied on mõlemasoolised. Alamperekonnal Draclinculus on äärmised õied emasõied, aga seesmised isasõied. Alamperekonnal Seriphidium on kõik üksikõied mõlemasoolised. Liitõied on koondunud pikkadesse kobaratesse, tähkadesse või pööristesse.
Vili on tibatilluke sile seeme ilma pappuseta.

Kasutamine

Pujude hulgas on ravimtaimi, mille hulgast on eriti tuntud Artemisia cina ja koirohi. Peamiselt kasutatakse neid seedehäirete raviks. Pujude tõmmist kasutati soolenugiliste vastu. Lehtedest ja õisikutest valmistatud teesid kasutatakse isu tõstva vahendina.
Estragoni kasutatakse maitseainena. Estragon annab Tarhunile iseloomuliku rohelise värvi.
Mitme pujuliigi ekstraktid ja tõmmised kuuluvad alkohoolsete jookide, näiteks absindi ja vermuti koostisse.
Pujude hulgas on ilutaimi ja neid kasutatakse maastikuarhitektuuris.
Mõnest pujuliigist saab eeterlikku õli, mida kasutatakse lõhnaõlide ja muu parfümeeria tootmiseks. Neid eeterlikke õlisid ekstraheeritakse alkoholitõmmisest, samuti utmise teel.
Pujude hulgas leidub söödataimi, mis on kariloomadele eriti olulised sügisel, talvel ja varakevadel: Artemisia terrae-albae, Artemisia lerchiana, Artemisia pauciflora ja Artemisia diffusa.
Hulk pujusid on tähtsad lahtise liiva kinnistamisel, näiteks džungaaria puju Artemisia songarica. Vastupidavuse tõttu on paljud pujud umbrohud, näiteks üheaastane puju, austria puju ja Artemisia taurica.
Pekka Alava

Pekka Alava (28. november 1897 – 20. jaanuar 1977) oli soome skulptor.
Ta esines näitustel alates 1933. aastast.
Pekka Alava teoste hulgas on purskkaev "Kalapoika" (1947) Porvoos ja muu hulgas portreesid.
Ta osales paljudel avalikel võistlustel. Aastal 1954 peetud Marssal Mannerheimi ratsamonumendi esimesel ideedevõistlusel sai ta kolmanda auhinna.
Lavretsovi tänav

Lavretsovi tänav on tänav Narva vanalinnas. See algab Puškini tänavast, ristub Vabaduse tänavaga ja lõpeb Vestervalli tänavaga ristudes. Tänava pikkus on umbes 290 m.
1905. aasta linnaplaanil oli selle tänava nimi Десятая улица ja 1912. aasta linnaplaanil Kümnes tänav. 1927. aasta linnaplaanil oli tänava nimi Valge tänav. Pärast Teist maailmasõda nimetati tänav ümber oletatavasti nõukogude võimu auks ja 1986. aastate linnaplaanil tänava nimi oli Nõukogude tänav ehk улица Ныукогуде.
11. mai 1994 linnavalitsuse otsusega nimetati tänav ümber Lavretsovi tänavaks. Tänav on nime saanud kahekorruselise maja kaupmees ja metseen Sergei Lavretsovi järgi, kes pärandas oma maalide ja kunstiesemete kogu linnamuuseumile.
Lavretsovi tänaval asuvad hotellid Central ja King, baar Gulliver ning restoranid King, Gulliver ja Zakarpatje.
Sünteetiline evolutsiooniteooria

Sünteetiline evolutsiooniteooria on bioloogias 1930. aastatel väljakujunenud neodarwinistlik teooria, millega ühendati Charles Darwini loodusliku valiku teooria, mis seletab liikide evolutsiooni, Gregor Mendeli geneetikateooriaga, mis tegeleb pärilikkusega. Sellega sai evolutsiooniteooria aluseks populatsioonigeneetika.
Tähtsamate teadlaste seas, kelle uurimused aitasid kaasa sünteetilise evolutsiooniteooria kujunemisele, olid Ronald Fisher, Theodosius Dobzhansky, J. B. S. Haldane, Sewall Wright, Julian Huxley, Ernst Mayr ja George Gaylord Simpson.
Sünteetilise evolutsiooniteooria kujunemine muutis neodarwinismi enam kui pooleks sajandiks bioloogia valdavaks lähenemisviisiks.

Ajalugu

Mendeli seadused taasavastati 1900. Oli aga lahkarvamusi selle suhtes, millisele muutlikkusele looduslik valik toimib. Biomeetria koolkond, mille eesotsas oli Karl Pearson, lähtus Darwini mõttest, et evolutsiooni seisukohast mängivad rolli väikesed erinevused. Mendeliaanide koolkond, mille eesotsas oli William Bateson, leidis aga, et Mendeli uurimus tõi välja evolutsioonimehhanismi suurte erinevuste korral.   
Lõpuks lahendas selle probleemi Ronald Fisher, kes 1918 avaldas artikli "On the correlation between relatives on the supposition of Mendelian inheritance", milles ta mudeli abil näitas, kuidas katkeline muutlikkus võib olla paljude lookuste toime tulemus. Seda peetakse üldiselt sünteetilise evolutsiooniteooria alguseks.

Sünteetilise evolutsiooniteooria seisukohad

Sünteetilise evolutsiooniteooria järgi selle 1930. ja 1940. aastateks väljakujunenud kujul tekib geneetiline muutlikkus populatsioonides juhuslikult mutatsioonide tõttu (praegu teatakse, et mutatsioone tekitavad vead DNA replikatsioonis) ja rekombinatsiooni tõttu (see on homoloogiliste kromosoomide ristsiire meioosi ajal). Evolutsioon seisneb põhiliselt alleelisageduste muutumises põlvkondade lõikes geenitriivi, geenisiirde ja loodusliku valiku tagajärjel. Liigiteke leiab aset järk-järgult, kui populatsioonid geograafiliste barjääride tõttu reproduktiivselt isoleeruvad.

Edasine areng

Pärast esialgset väljakujunemist 1930. ja 1940. aastatel on sünteetilise evolutsiooniteooria areng jätkunud. Kõige märkimisväärsem paradigmavahetus on niinimetatud Williamsi revolutsioon pärast seda, kui George C. Williams 1960. aastatel tuli välja geenikeskse vaatega evolutsioonile.
Bibliotheca

Bibliotheca-sarjad on Tallinna Ülikooli Kirjastuses välja antav raamatusarjade tüüp (alasarjade sari), kirjastuse üks kolmest peasarjast.
Bibliotheca-tüüpi sarjades ilmuvad vanemate terviktekstide, sealhulgas  ilukirjanduse väärttekstide kommenteeritud tõlked. Samuti võib selles sarjas ilmuda uuemaid, ent mitte akadeemilise iseloomuga kõrgetasemelisi tekste; nõudluse korral avaldab kirjastus ka võtmeliste tekstide kordustrükke.
Bibliotheca-tüüpi sarjade hulk ei ole piiratud valdkondadega (näiteks võib humanitaaria valdkonnas hakata ilmuma "Bibliotheca Philosophica").
Igal Bibliotheca-tüüpi sarjal on oma toimetuskolleegium.
Sarja ühtse kujunduse maketi autor on disainibüroo Rakett. Valdkondlikku kuuluvust annab edasi värvilahendus, mis järgib ülikooli koduleheküljel kasutatavat värvide jaotust. Lisaks eristab eri sarjade spetsiifikat värvile taustaks kasutatud muster. Võrreldes kirjastuse teiste põhisarjadega on "Bibliotheca" sari väiksemas formaadis.
Dollaritriloogia

"Dollaritriloogia" (itaalia "Trilogia del dollaro"; inglise "Dollars Trilogy") on filmitriloogia, kuhu kuuluvad Sergio Leone spagetivesternid "Peotäis dollareid" (itaalia "Per un pugno di dollari"; inglise  "A Fistful of Dollars"; 1964), "Mõne dollari pärast" (itaalia "Per qualche dollaro in più"; inglise "For a Few Dollars More"; 1965) ning "Hea, paha ja inetu" (itaalia "Il buono, il brutto, il cattivo"; inglise "The Good, the Bad and the Ugly"; 1966). 
Kõigi kolme filmi peaosatäitja on Clint Eastwood ja helilooja Ennio Morricone. Lisaks Eastwoodile teevad kõikides filmides kaasa veel Mario Brega, Aldo Sambrell, Benito Stefanelli ja Lorenzo Robledo.
Filmid panid aluse spagetivesterni žanrile ja neid peetakse läbi aegade ühtedeks parimateks vesternideks.
Salme Harkmaa

Salme Harkmaa (22. märts 1925 – 28. august 2016) oli eesti pedagoog.
Ta oli Tallinna 42. Keskkooli saksa keele õpetaja.
Ta suri 28. augustil 2016 ja ta maeti 7. septembril 2016 Paide Sillaotsa kalmistule.
Arno Rohlin

Arno Rohlin (sündinud 26. mail 1941) on Eesti muusikateadlane.

Elulugu

Lõpetas 1961 Tallinna Muusikakeskkooli muusikateooria ja 1966 Tallinna Riikliku Konservatooriumi muusikateaduse erialal. 1962–66 õpetas Tallinna Muusikakoolis, 1969–72 Tallinna Muusikakeskkoolis ja 1988–99 EELK kirikumuusikakoolis muusikateoreetilisi aineid. Aastast 1969 on Eesti Raadios arvutuskeskuse grupijuht, 1993– fonoteegi toimetaja. Rakendanud muusikaesteetilistes ja -teoreetilise uurimustes matemaatilis-statistilisi meetodeid (võrrelnud muusikastiile mikroanalüüsi abil). Avaldanud ajakirjanduses artikleid muusikamaitse ja -stiili kohta, teinud raadiosaateid. Eesti Heliloojate Liidu liige (1971), Eesti NSV muusika aastapreemia (1978).
Tuletõrjeühingu kalmistu

Tuletõrjeühingu kalmistu (ka Tallinna Tuletõrjeühingu kalmistu) asub Tallinnas Rahumäe kalmistu põhjapoolses osas. Tänapäeval asub kalmistu Nõmme linnaosa haldusalal ning sinna on maetud üle 200 tuletõrjuja ja tuletõrjeveterani.

Ajalugu

Varem oli sellele alale Rahumäe kalmistust põhja pool maetud Loodearmee endisi sõdureid, kes surid Tallinnas. Maa-ala tuletõrjeühingu kalmistu jaoks eraldati 10. juulil 1925, geodeet Aleksander Kivi koostatud plaan kinnitati linnavalitsuses 21. aprillil 1926. Kalmistu rajati 1927. aastal, sellele tehti betoonpostidega metallpiire. Peaväraval on taimemotiividega sepislehed, ülaosas on kiri: "Jumala auks ligimese kaitseks".

Mälestusmärk

Peaväravast algava tee lõpus, kalmistu kaguosas on mälestusmärk, mis rajati 1937. aastal endise puust risti asemele.
Macy's Herald Square

Macy's Herald Square (algselt nimega R. H. Macy and Company Store) on Macy's kaubandusketi esinduskaubamaja. 1901. aastal avatud kaubamaja asub New Yorgis, täpsemalt Manhattani linnaosas Heraldi väljakul aadressil 151 West 34th Street. Hoones on 230 000 m² brutopinda, millest 116 000 m² kasutatakse jaemüügipinnana. Tegu on Ameerika Ühendriikide suurima kaubamajaga.

Mälestus

1978. aastal kanti hoone Ameerika Ühendriikide Ajalooliste Paikade Riiklikusse Registrisse (National Register of Historic Places) kui USA riiklik ajaloomälestis (National Historic Landmark).
Tuuner

Tuuner (ingl k tuner, sõnast tune: häälestama) on raadiovastuvõtja või televiisori vastuvõtuosa, mille ülesanne on paljudel kandesagedustel edastatavatest raadiosagedussignaalidest soovitud kanalite (programmide) signaalid selekteerida (välja valida). Tuuner võimendab selekteeritud signaali ja muundab selle superheterodüünvastuvõtja põhimõttel vahesageduseks. Niisugune tuuner kujutab endast antennisisendiga varjestatud elektroonikaplokki, mille väljundsignaal läheb raadio või teleri vahesagedusvõimendisse.
Tuuner võib olla valmistatud ka eraldi üksusena, mis kuulub stereokomponentsüsteemi (stereoseadme) koosseisu. Tuuner on siis tegelikult kõrgsageduslik raadiosignaali vastuvõtja, millest väljub madalsageduslik signaal stereofoonilisse helivõimendisse.
Niisugune terviklik raadiovastuvõtuplokk on ka AV-ressiivris.  
Eraldi tootena valmistatud satelliittelevisiooni vastuvõtjat nimetatakse satelliidituuneriks, antenni- ja kaabeltelevisiooni vastuvõtjat digiboksiks (ingl set-top box). Satelliidituuneril ja antenni-TV digiboksil on CA-moodul (kaardiluger) vaatajakaardi jaoks (tasuliste teleprogrammide vaatamiseks).
Reduut

Reduut (prantsuse keeles redoute) on iseseisvalt kaitstav kolme- või hulknurkne suletud muldkindlustus.
Kärdla

Ajalugu

Kärdlat on esmakordselt mainitud 1564. aastal, kui seal asus 24 perekonnast koosnev rootslaste asundus. Aastaks 1810 oli enamik rootsi peresid lahkunud ja Partsi mõis rajas sinna karjamõisa. Kärdla küla hakkas kasvama 1830. aastal sinna Suuremõisast üle toodud Hiiu-Kärdla kalevivabriku tõttu. Aastast 1847 kuni 1890. aastateni moodustas piirkond vabrikuvalla. Kärdla kirik valmis 1863. aastal peamiselt annetuste toel. Aastal 1920 sai Kärdla aleviks. Kolmanda astme linnaks sai Kärdla 1. mail 1938. Aastal 1946 sai Kärdla maakonnalinnaks, aastal 1950 rajoonikeskuseks. Aastast 1990 on Kärdla taas maakonnalinn.

Loodus

Umbes 450 miljonit aastat tagasi langes Kärdla lähedale meteoriit. Selle tagajärjel tekkis 4 kilomeetrise läbimõõduga ja 400–500m sügavune Kärdla kraater. Meteoriidikraater on mattunud ja praeguses reljeefis vähemärgatav. Linna järgi on nime saanud kraatrisse kujunenud Haljala lademe Kärdla kihistu.
Kärdla asub Tareste lahe (Kärdla lahe) lõunakaldal. Põhiosas jääb rannikumadalikule, kuid linna idaosa ulatub aluspõhjalisele Põllumäele. Linna läbivad Nuutri jõgi (Kärdla jõgi), Lumumba jõgi (Kammioja), Kärdla oja (Liivaoja). Linna lääneosas on arteesia allikaid. Oma olemuselt on Kärdla parklinn: on palju kõrghaljastust, hooned on valdavalt väiksed, on palju aedu.
Kärda supelrannas asub Kärdla rannakivi.

Transport

Linna läbib Heltermaa–Kärdla–Luidja maantee. Kärdla lennujaam asub linnast umbes 4 km ida pool.
Frederik Willem de Klerk

Frederik Willem de Klerk (sündinud 18. märtsil 1936 Johannesburgis) on endine Lõuna-Aafrika Vabariigi poliitik.
Frederik Willem de Klerk valiti 1972. aastal LAV-i parlamenti.
Ta oli Lõuna-Aafrika Vabariigi president aastatel 1989–1994.
Tema ajal lõpetati LAV-is apartheidipoliitika.
Liina Nulk

Liina Nulk on Tartu Hoiu-laenuühistu juhatuse liige ning Tartu Hoiu-laenuühistu Tartu kontori juhataja. 
Liina on ka Lõuna Kindlustusmaakler OÜ kindlustusmaakler. Ta on töötanud üle 20 aasta kindlustuse valdkonnas.
Liina Nulk on lõpetanud Eesti Maaülikooli agronoomia alal.
Hugo Treffneri monument

Hugo Treffneri monument asub Tartus, Ülejõe pargis, Hugo Treffneri asutatud Hugo Treffneri erakooli (nüüdne Hugo Treffneri Gümnaasium) asukohal. Monumendi autorid on skulptor Mati Karmin ja arhitekt Tiit Trummal. Monument avati 25. mail 1997.
Eesti suursaatkond Pekingis

Eesti suursaatkond Pekingis on Hiinas Pekingis asuv Eesti suursaatkond. Suursaatkond asub Chaoyangi linnaosas (Chaoyang District) Liangmaqiao Beixiaojie's No. 1.
Uuraineni vald

Külad

Haukimäenkylä, Höytiä, Jokihaara, Kangashäkki, Kirikuküla, Kotaperä, Kummunkylä, Kuukkajärvi, Kyynämöinen, Nyrölä, Hiirola, Tehlo, Oikarisperä, Pirttiperä, Uurainen
Kondenspiim

Magustatud kondenspiim

Magusa kondenspiima saamiseks lisatakse kondenspiimale rikkalikult sahharoosi.
Indrek Miidla

Indrek Miidla on Eestist pärit USA-s töötav kirurg, kes on spetsialiseerunud rinnavähi ravile.
Ta lõpetas aastal 1975 Tartu 2. Keskkooli. 1982. aastal lõpetas Miidla Tartu Ülikooli arstiteaduskonna. Eesti Üliõpilaste Ehitusmalevas oli Miidla 1981. ja 1982. aastal Tartumaa staabi arst ning 1983. aastal Ljubljana rühma komandör.
Miidla töötas Tartu Riikliku Ülikooli operatiivkirurgia kateedris, seejärel siirdus USA-sse. Tal on erapraksis Coral Springsi linnas Florida osariigis, samuti õpetab ta arstitudengeid Nova Southeasterni ülikoolis.

Muusika

25.–27. aprillil 1980. aastal toimunud Tartu teistel levimuusikapäevadel pälvis Miidla (koos Nevil Blumbergiga) kõige lootustandvama muusiku eriauhinna, mängides kitarri ansamblis Meedium. 2007. aastal esines ta taas Tartus, levimuusikapäevade toonase peakorraldaja Riho Illaku algatusel Tartu Ülikooli juubeli puhul korraldatud kinnisel kontserdil, "Tartu Riikliku Ülikooli vokaal-instrumentaalansamblite ülevaatusel". 2009. aastal avas ta koos Vanemuise kontserdimaja direktori Kulvo Tamraga kontserdimaja piletikassade ees Eesti muusiku kuju.

Isiklikku

Indrek Miidla on olnud abielus, tal on täiskasvanud poeg. Tema isa oli taimefüsioloog Heigo Miidla, ema Eesti NSV teeneline arst Milvi Miidla (neiupõlvenimega Riso), vend rakendusmatemaatik Peep Miidla.
Hobi korras harrastab Indrek Miidla kalapüüki.