Mazstraupe vasallilinnus

Ajalugu

1206. aasta sügisel ristis Riiast piiskop Albert von Buxhövdeni väljasaadetud preester Daniel liivlaste Vidumaa (Idumea) kihelkonna, ehitas Raupa (Brasla) jõe äärde kiriku ja jäi sinna jumalasõna jutlustama.
1207 jaotati sakslaste vallutatud liivlaste ja lätlaste alad Riia piiskopi, tema vasallide ja orduvendade vahel kolmeks. Piiskop Albert sai Koiva (Treyden, Aa) jõe paremkalda alad, sealhulgas ka Vidumaa kihelkonna. Foogtiks määras ta sinna oma vanema venna Dietrichi (Theodericus). See oli üks varasemaid läänivaldusi Vana-Liivimaal. Jõe ja lääniomandi kohanimest Raupa sai alguse üks suurtest aadlisuguvõsadest – von der Ropp. 1221 on Ropaži (Rodenpois) järve sillaehitusega seoses mainitud ka Raupa Dietrichit (Theodoricus de Raupena).
1263 rajati baltisaksa ajaloolaste andmetel Fabian von Roseni poolt Suur-Raupa vasallilinnus. Sinna vastu olevat ehitatud Johann von Roseni poolt Väike-Raupa linnus. Ehitusaeg kahjuks ei selgu.
1378 vahetas Hennike von Rosen, Wollmari poeg talle Koknese (Kokenhusen) linna lähedal kuuluva Lobeni (ka Janezeemi) valla peapiiskop Johann IV von Zinteniga viimasele Raupa linna all kuuluvate Koyselli ja Roywelesi (ka Raulitz) külade vastu. Tõenäoliselt alustati uutele läänimaadele mõisakeskusena ka linnuse ehitamist.
1408, 14. juunil Kersten von Roseni väljaantud dokumendis on allakirjutamiskohana märgitud väikest mõisat Raupa linna külje all või siis lihtsalt Väike-Raupa mõisat (in dem lutliken hove bi Rope). Ajaloolased Karl von Löwis of Menar (1922), Arved Švabe (1940) ja Indrikis Šterns (1997) oletavad, et jutt käib Väike-Raupa linnusest.
1523 kinkis Kersten von Rosen linnuse omandusse kuulunud Arendsbergi (Orgula, Weiptmoise) mõisa truu teenistuse eest Johann ja Tönnis von der Weiptele. XVII sajandi lõpuks tuli mõis Väike-Raupa alla tagasi.
1554 oli Väike-Raupa omanik Johann von Rosen. Sinna juurde kuulusid ka Raiskumi ja Kuhdumi mõisad.
1601. aasta rootslaste revisjoni andmetel oli linnuse omanik Johann von Rosen.

Ehitus

Algselt oli tegemist ristkülikukujulise tornlinnusega, millele hiljem põhja ja lõunaküljele ehitati juurde majalinnuse tiivad ja müüriga suletud õu.

Tuulse uurimus

Nagu Suure-Raupagi puhul, nii ka siin moodustas linnusest peamise osa torn, mis oli aga samaaegselt kasutusel ka väravatornina: alumisel korrusel oli ehitis varustatud suure väravaga, mille hoolikalt tahutud kaared võivad pärineda umbkaudu aastast 1400. Torni ülemine korrus oli määratud eluruumiks rahututel aegadel, igapäevased eluruumid ja majandushooned asusid kivimüüriga ümbritsetud õuel. Ka igal pool mujal Vana-Liivimaal levis samaaegselt see tornitüüp. Vahetuks eeskujuks olid neile linnade võimsad väravatornid, kui XIV sajandi teisel poolel nende ehitamist alustatakse. Väike-Raupa jaoks on hea võrdlev näide 1380. aastal Tallinnas püstitatud väravatorn Pikal Jalal (Lange Domberg), samas võis taolisi torne leida ka Riia ja teiste läti alade linnade tollastest kindlustussüsteemidest. Väike-Raupa linnusel oli torn säilinud võrdlemisi hästi kuni 1938. aastani, mil see lammutati.

Praegune seisukord

Linnusest on alles peahoone kagunurk ja lõunapoolne osa idatiivast kuni 1938. aastal lammutatud peaväravatorni asukohani.