google/wiki40b huggingface dataset:
Muhu vald

Külad

Muhu vallas on 52 küla.
Tähtsamad külad on Hellamaa, Koguva, Kuivastu, Liiva, Nõmmküla ja Pädaste.
Teised külad:
Aljava - Igaküla - Kallaste - Kantsi - Kapi - Kesse - Külasema - Laheküla - Lalli - Leeskopa - Lehtmetsa - Lepiku - Levalõpme - Linnuse - Lõetsa - Mõega - Mõisaküla - Mäla - Nautse - Nurme - Oina - Paenase - Pallasmaa - Piiri - Põitse - Päelda - Pärase - Raegma - Rannaküla - Raugi - Rebaski - Ridasi - Rinsi - Rootsivere - Rässa - Simiste - Soonda - Suuremõisa - Tamse - Tupenurme - Tusti - Vahtraste - Vanamõisa - Viira - Võiküla - Võlla

Kirikud ja kalmistud

Muhu Katariina kirik, Muhu-Hellamaa Peetruse ja Pauluse kirik, Muhu-Rinsi Neitsi Maria Kaasani Pühakuju kirik

Lahed

Aljava abajas, Hiiu laht, Lalli laht, Lõpemeri, Pädaste laht, Suuremõisa laht, Väike-Suuremõisa laht

Pangad

Muhu vallas asuvad Kautliku pank, Kesselaiu pank, Kiigari pank, Panga pank, Peedu pank, Püssina pank, Rannaniidi pangad, Tupenurme pank ja Üügu pank.

Poolsaared

Adjanina, Ahenda, Ahenda nukk, Anenina, Hännasäär, Kaistu lõpp, Kalama nina, Kansi säär, Koeranina, Kompassi madal, Kuuralaid, Kuuralõpp, Laasikse laid, Laedemäealune, Lepanina, Luutsenukk, Nukasäär, Oosaare neem, Paljaslao nukk, Pikasääre ots, Rübjagi neem, Seanina, Suursäär, Tammiski nukk, Vanasillanukk, Villema nina, Võrgusääre nukk, Üllissaare nina

Saared

Muhu valla suuremad saared on Muhu, Kesselaid, Suurlaid, Viirelaid ja Võilaid
Väiksemad saared: Abluse kare, Argi kare, Juudikse laid, Kesse madal, Kindakare, Leemetikare, Leenilaid, Litsu kare, Muhukare, Neolaid, Olevikare, Oolaid, Pühadekare, Rombikare, Sepakare, Silmkare, Sääri saar, Vahtnakare.

Madalad

Valla territooriumile jäävad näiteks Raugi madal ja Viinakari.

Muu

Vallaeelarve maht 2008. aastal oli 33 532 000 kr.
Tidriküla mõis

Tidriküla mõis (saksa keeles Didriküll) oli Taheva mõisa kõrvalmõis Hargla kihelkonnas Võrumaal.
Victoria bastion

Victoria bastion (ladina keeles victoria 'võit') on Rootsi riigitegelase ja sõjaväeinseneri Erik Dahlbergi projekti järgi Narva linnakindlustuse täiendamisel aastatel 1683–1704 ehitatud bastion.
Bastion purustati Põhjasõjas 1704. aastal ja taastati pärast sõda.
Narva kindlus demilitariseeriti 1864. aastal ja Victoria bastionile rajati Pimeaed. Park sai nime kõrval asunud Pimevärava järgi.
Victoria bastionis elutseb Narva suurim nahkhiirte koloonia.
Ragnar Rump

Ragnar Rump (sündinud 12. septembril 1991) on eesti jalgpallur, saalijalgpallur ja rannajalgpallur. 
Ta on Eesti rannajalgpalli koondise ja Eesti saalijalgpalli koondise mängija.
Võhma külanõukogu (Kingissepa rajoon)

Võhma külanõukogu oli külanõukogu Kingissepa rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1960 ja seejärel liideti see Mustjala külanõukoguga.
Vilhelm Fischmanni sihtkapital

Vilhelm Fischmann sihtkapital on Tartu Kultuurikapitali üks fonde (sihtkapital). 
Fondi asutas 6. juunil 1997 Austraalia eestlane Vilhelm Fischmann (1909-2008) Fischmanni perekonna mälestuseks ja eesmärgiga edendada Tartus arhitektuuri, klassikalise muusika ja spordi valdkonda.
Albert Camus

Albert Camus [alb'eer kam'üü] (prantsuse [alˈbɛʁ kaˈmy] ( kuula); 7. november 1913 – 4. jaanuar 1960) oli prantsuse kirjanik ja filosoof. Kuigi teda on tihti seostatud eksistentsialismiga, eelistas ta, et teda tuntaks pigem inimese ja mõtlejana kui mingi koolkonna või ideoloogia esindajana.
1957. aastal pälvis Albert Camus Nobeli kirjandusauhinna. Ta oli esimene Aafrikas sündinud inimene, kes sai Nobeli kirjandusauhinna. Ta on ühtlasi laureaatidest kõige nooremana surnud: ta hukkus autoõnnetuses vaid 3 aastat pärast auhinna saamist.

Elukäik

Albert Camus sündis Alžeerias Mondovi külas, pere teise pojana. Tema ema oli Hispaania, isa Prantsuse päritolu. Pärast isa surma Marne'i lahingus kolis ema koos poegadega Belcourt'i, Alžiiri vaesesse linnaossa. Seal käis Albert Camus põhikoolis ja gümnaasiumis ning õppis Alžiiri ülikoolis filosoofiat.
17-aastaselt haigestus Albert Camus kopsutuberkuloosi.
Aastast 1938 töötas ta vasakpoolse ajalehe Alger Républicain reporterina. Kuigi tema alaks olid kunst ja kultuur ning eelkõige just retsensioonid, kirjutas ta ka artikleid, milles paljastas alžeerlaste piinamist ja rõhumist Prantsuse koloniaalvõimude poolt. 
Aastal 1940 lahkus sünnimaalt ja asus elama Pariisi. Alguses töötas ta ajalehe Paris Soir toimetuse sekretärina, 1943. aasta lõpust oli ta kirjastuse Gallimard toimetaja. Toimetajatöö kõrvalt tegi ajakirjanikuna kaastööd vastupanuliikumise ajalehele Combat, mille juhtimise ta peagi ka üle võttis.
Albert Camus hukkus 4. jaanuaril 1960 autoõnnetuse tagajärjel, õnnetuses hukkus ka tema kirjastaja Michel Gallimard.

Mõrvakahtlus

2011. aastal kirjutas Itaalia ajaleht Corriere della Sera viitega tšehhi luuletaja ja tõlkija Jan Zábrana päevikule, et avarii võis korraldada Nõukogude salateenistus KGB, kuna varem Nõukogude-sõbralik Camus hakkas kritiseerima Nõukogude Liitu.
Zábrana andmeil andis käsu Nõukogude Liidu välisminister Dmitri Šepilov. Ajendiks olnud 1957. aasta märtsis Prantsuse ajakirjas Franc-tireur ilmunud artikkel, milles Camus ründas Šepilovit, pidades teda vastutavaks Ungari sündmuste eest. Moskva otsust saata sõjavägi 1956. aastal Ungari ülestõusu maha suruma nimetas Camus "Šepilovi veresaunaks".
Aasta pärast vihastas Camus Nõukogude võime veel enam, toetades avalikult vene kirjanikku Boris Pasternakki, kes pälvis Nobeli kirjandusauhinna Nõukogude Liidus keelatud romaani "Doktor Živago" eest ning kellel seetõttu keelati auhinda vastu võtta. Corriere della Sera hinnangul olnuks Nõukogude salateenistustel piisavalt põhjust, et Camus kõrvaldada.
Camus biograafia "Albert Camus: Une Vie" autor Olivier Todd kinnitas seevastu, et Nõukogude arhiivides töötades ei leidnud ta vähimatki vihjet sellise teooria toetuseks. Ehkki ta ei pea mõrva võimatuks ning KGB kasutas sageli musta töö tegemiseks tšehhe, ei ole Camus' mõrv Toddi hinnangul siiski tõenäoline.
Balti turniir 1936

Balti turniir 1936 oli 8. Balti turniir jalgpallis, mis toimus 29.–31. augustini 1936 Lätis Riias. 
Turniiri võitis Läti jalgpallikoondis. Eesti koondis jäi teiseks ja Leedu koondis kolmandaks.
Laur Tamm

Laur Tamm (kuni aastani 1933 Adolf Tamm; 6. august 1911 Pilve talu, Kargoja küla, Kavastu vald, Tartumaa – 2. november 1998 Tartu) oli eesti luuletaja.

Elulugu

Tamm lõpetas 1931. aastal Hugo Treffneri Gümnaasiumi. Seejärel oli ajateenistuses Kuperjanovi pataljonis. Järgnes sõjakool Tondil. 1932. aastal arvati Tamm reservi. 1932. aasta kevadest kuni 1936. aasta suveni oli ta tuberkuloosiga haigevoodis. 1936. aasta sügisel astus Laur Tamm Tartu Ülikooli, valides õppeaineteks kirjanduse, eesti keele ja rahvaluule ning etnograafia. 1944. aasta sügisel ülikooliõpingud katkesid. 1944–1948 töötas ta Tartu Sidesõlmes. Aastail 1949–1950 ja 1955 aitas Laur Tamm korrastada Tartumaa Põllumajandusühistute Liidu arhiivi. Seejärel töötas ta lepingu alusel Tartu Linnaarhiivis. 1965–1968 oli Laur Tamm Tartu Kalaspordiklubi juhataja, hiljem veel arhiivitööl. 1972. aasta märtsis jäi ta pensionile. Vaba aja lemmikharrastusteks olid tal süstamatkad ja kalastamine. Aastail 1965–1977 veetis Laur Tamm suved (juuli algusest augusti lõpuni) Koola poolsaarel Lapimaal Seidjavril Lovozero lähedal.
Küprose Muuseum

Küprose Muuseum (kreeka keeles Κυπριακό Μουσείο, inglise keeles Cyprus Museum) on arheoloogiamuuseum Küprosel Nikosias. See on Küprose suurim ja vanim arheoloogiamuuseum.
Muuseum asutati 1882.
Muuseumis näidatakse arheoloogilisi esemeid, mis on leitud Küprose saarelt.
Konstanz

Ajalugu

Konstanzi kohal oli keltide asula, linna on mainitud esmakordselt 525. aastal. Umbes 585. aastal loodi Konstanzi piiskopkond.
1414–1418 peeti seal Konstanzi kirikukogu. 6. juulil 1415 põletati Konstanzis tuleriidal ketserina Jan Hus. 1417. aastal valiti seal paavstiks Martinus V.
1633. aastal piirasid Kolmekümneaastase sõja käigus linna rootslased.
Konstanz on krahv Ferdinand von Zeppelini sünnikoht.
Linnas asub Konstanzi Ülikool. Linna lähedal asub Mainau saar.
Dokument

Milleks on dokumente vaja?

Dokumendid sisaldavad infot, mis on väärtuslik ressurss ja oluline tegevuse avaldus. Seetõttu on süstemaatiline lähenemine dokumendihaldusele olulise tähtsusega organisatsioonidele ja ühiskonnale, et kaitsta ja säilitada dokumente kui toimingute fikseeritud tõendusmaterjali ja kui nende tegevuse infoallikat, mis kindlustab praegustele ja tulevastele omanikele (toimunud tegevuse) seletatavuse.

Dokumendi sisu, vorm ja struktuur

Üldised seisukohad:
Dokumendi sisu sõltub sellest eesmärgist, mille kohta dokumenti koostama hakatakse.
Dokumendi vorm peab vastama õigusaktides kehtestatud vorminõuetele, kuid üldine põhimõte on, et praegu kehtib vormivabadus.
Dokumendi sisu ehk see, mille kohta dokument käib, on seotud tegevusega või tahte väljendusega. Sisulised erinevused dokumentide vahel väljenduvad sarnasel kujul dokumendi liikides. Selged tahte väljendusega seotud dokumendid on seadused, määrused, käskkirjad, testamendid. Tegevusega seotud dokumendid on protokollid, aktid, tunnistused. Dokumendiliikide nimetused on ajalooliselt kujunenud. Nii on haldusakt (korraldus, otsus, ettekirjutus, käskkiri või muu õigusakt) midagi täiesti teistsugust kui üleandmis-/vastuvõtmisakt.
Dokumendi vorm võib olla vaba – nii on lepingute osas põhimõtteliselt vormivabadus. Praktikas nõuavad pooled muidugi allkirjastamist.

Plangid

Eestis juurdunud traditsioon on rõhutanud dokumentide vormireegleid. Need olid ja on osalt tänaseni standardiseeritud ja neid nimetatakse rekvisiitideks. Uue standardi (EVS882 -1:2006 "Informatsioon ja dokumentatsioon. Dokumendielemendid ja vorminõuded. Osa 1: Kiri") järgi nimetatakse rekvisiite elementideks. 
Tagamaks dokumendi tõestusväärtust tuleb dokumendi koostamisel ja vormistamisel lähtuda õigusaktides ja asjaajamiskorra ühtsetes alustes (2001) ettenähtud nõuetest. Kuna Asjaajamiskorra ühtsetes alustes reguleeritakse vaid üksikute dokumendirekvisiitide (elementide) vormistamist ja dokumendiplankidele esitatavaid üldnõudeid, tuleb dokumentide vormistamisel kuni dokumendistandardite kehtestamiseni juhinduda senisest kogemusest lähtuvalt, see tähendab Vabariigi Valitsuse 2. juuli 1996. a määrusega nr 183 kinnitatud "Valitsusasutuste asjaajamiskorra alustega" sätestatud näidisvormingutest.
Kõik dokumendid luuakse arvuti abil kasutades dokumendipõhju loodava dokumendi liigist lähtudes. Dokumendipõhjad on loodud vastavalt standardites ja õigusaktides kehtestatud nõuetele.
Dokumendi teabekandja valikul tuleb lähtuda nõudest tagada dokumendi ja tema tõestusväärtuse säilimine säilitustähtaja jooksul. Juhul kui on tegemist eritarkvara abil loodud dokumentidega, mille kasutamist aja möödudes me ei suuda tagada, tuleb sellised dokumendid säilitada paberil – näiteks joonised, skeemid, ehitiste projektid jms.
Must vihm (Jaapani film)

"Must vihm" (jaapani 黒い雨; Kuroi ame) on jaapani filmilavastaja Shōhei Imamura 1989. aastal valminud film.
Filmi tegevus toimub Hiroshimas pärast tuumapommi plahvatust.
Stsenaariumi aluseks on Masuji Ibuse romaan.
Film on mustvalge, pikkus 123 minutit. Filmi muusika on kirjutanud Tōru Takemitsu.
Voyageri programm

Voyageri programm on Ameerika Ühendriikide kosmoseprogramm, mille raames saadeti Päikesesüsteemi uurima kaks kosmosesondi, Voyager 1 ja Voyager 2. Sondid startisid 1977. aastal, et uurida Jupiteri, Saturni, Uraani ja Neptuuni. Esialgu pidid sondid ainult planeete uurima, kuid mõlemad sondid on oodatust paremini vastu pidanud ja seetõttu on programmi kolm korda pikendatud ja esialgseid eesmärke muudetud. Voyager 1 ja 2 on tänaseni töökorras ja uurivad nüüd tähtedevahelist ruumi. NASA teadlaste arvutuste kohaselt peaksid programm kestma 2025. aastani, sest pärast seda on sondide raadiosignaalid Maale jõudmiseks liiga nõrgad. 
Andmeid uurivate teadlaste sõnul sisenes Voyager 1 25. augustil 2012 tähtedevahelisse ruumi ja on seega kaugeimale jõudnud kosmoseaparaat inimkonna ajaloos. Voyager 1 liikub Päikese suhtes kiirusega 17 km/s. Detsembris 2018 teatas NASA, et 5. novembril 2018 sisenes ka Voyager 2 tähtedevahelisse ruumi.
Voyageride pildid ja kogutud andmed on andsid uut infot kõigi nelja hiidplaneedi kohta. Jupiterist möödudes pildistasid sondid selle pilvkatet ja torme ning avastasid, et Io on vulkaaniliselt aktiivne. Saturni uurides avastati selle ümber tiirlemas väiksemad rõngakesed. Voyager 2 tuvastas Uraanil magnetvälja ja avastas kümme uut kaaslast. Neptuunist möödudes tuvastas Voyager 2, et sellel on kolm rõngast, magnetväli ja virmalised ning avastas kuus uut kaaslast. Voyager 2 on seni ainus kosmoseaparaat, mis on külastanud Uraani ja Neptuuni.
Lyoni II kirikukogu

Sündmuste käik

31. märtsil 1272 kutsus paavst Gregorius X kirikukogu kokku ning palus märtsis 1273 kõigilt kristlastelt arvamust kiriku reformimise kohta ning abi. 
Pärast pikka ettevalmistusaega avati kirikukogu 7. mail 1274. Osales umbes 300 piiskoppi, 60 abti ning hulk teisi kirikumehi ja teolooge. Paavsti ülesandel võttis kirikukogu ettevalmistamise üle Bonaventura, kes selleks puhuks pühitseti piiskopiks. Kohal olid ka Aragóni kuningas Jaime I ning delegaadid Prantsusmaalt, Inglismaalt ja Sitsiiliast ning tatarlaste delegatsioon. Kreeklased saabusid alles 24. juunil, sest nad olid läbi teinud laevahuku. Sellega olid praktiliselt kogu kristlaskonna esindajad kohal ning kirikukogu võis pidada oikumeeniliseks, nagu Gregorius oli soovinud. Aquino Thomas suri teel kirikukogule. 
Kirikukogul peeti 7. maist 17. juulini 1274 kuus istungit.

Kirikute ühinemine

Bütsantsi keiser Michael VIII lubas paavstile taotleda kirikute leppimist pärast Suurt kirikulõhe, juhindudes poliitilistest ja majanduslikest kaalutlustest: ta tahtis edasi lükata lääne valitsejate sõjaretke Konstantinoopolisse Sitsiilia kuninga Carlo I juhtimisel ning saada läänest sõjapidamiseks laenu. Kreeka vaimulikkonna enamus oli siiski endiselt uniooni vastu.
Kirikute ühinemine sai kirikukogu neljandal istungil 6. juunil 200 katoliku piiskopi ja keisri saadikute täieliku heakskiidu. Konstantinoopoli patriarh Ioseph I Galesiotes, kes oli kirikute ühinimise vastane, tagandati ning tema asemele määrati uniooni pooldaja Ioannes XI Bekkos. Aastal 1277 kutsuti Ioannes I Dukase algatusel Tessaalias kokku sinod, millel Bütsantsist välja saadetud uniooni vastased panid patriarh Ioannes XI Bekkose kirikuvande alla. Pärast isa surma kutsus keiser Andronikos II 1285 kokku  idakiriku kirikukogu (Konstantinoopoli kirikukogu), mis kuulutas Lyoni kirikukogu otsused tühisteks.

Uue paavsti valimise kiirendamine

Et edaspidi ära hoida pikaajalisi sedisvakantse, nagu 1268–1271, kui kardinalidel ei õnnestunud kolme aasta jooksul paavsti valikus kokku leppida,  otsustati jätta paavsti valimine eranditult konklaavi ülesandeks ning keelata kardinalidel konklaavilt lahkuda, enne kui uue paavsti  nimi on teatavaks tehtud. Otsustati, et igal kardinalil tohib olla kaasas üks (erandjuhtumil kaks) teener, kõik peavad elama koos ühes eesriieteta ruumis ning neil ei tohi olla suulist ega kirjalikku kontakti välismaailmaga. Määrati kindlaks, et kolme päeva pärast piirdutakse ühe söömaajaga päevas ning kaheksa päeva pärast piirdutakse vee, leiva ja veiniga.

Ordude tegevuse reguleerimine

Kiideti heaks kahe uue mungaordu, dominiiklaste ja frantsisklaste ordu loomine. Kerjusordude arvu kahandati neljale.

Ristisõja kavandamine

Uues (üheksandas) ristisõjas lepiti kokku ning lubati kuue aasta jooksul koguda ristisõjamaksu. Liitlaseks oli kavas võtta Hulagiidide  riigi valitseja Abaqa, kelle esindaja võttis kirikukogul oma kavatsuste tõsiduse märgiks vastu ristimise.      
Hoolimata paavst Gregoriuse jõupingutustest ei saanud  ristisõda teoks.
Salpausselkä mängud

Salpausselkä mängud (soome keeles Salpausselän Kisat) on juba 1923. aastast Lahtis igal aastal toimuv põhja suusaalade rahvusvaheline võistlus. Mängude idee autor on Lauri Pihkala.
Salpausselkä mängudel on traditsiooniliselt võisteldud murdmaasuusatamises, kahevõistluses ja suusahüpetes ning viimastel aastatel on kõik võistlused kuulunud maailmakarikavõistluste arvestusse. 2006. aastal FIS-i otsusel võisteldi Lahtis MK arvestuses ainult suusahüpetes ja kahevõistluses, kuna Salpausselkä rajad ei olnud FIS-i murdmaasuusatamise reeglitele vastavad. 2006. aasta suvel FIS kiitis heaks radadel tehtud muudatused ja 2007. aasta Salpausselkä mängudel oli jälle murdmaasuusatamine kavas. 
Salpausselkä mänge peetakse veebruaris-märtsis.

Salpausselkä medal

Salpausselkä medal on antud 1960. aastast vaid kaks korda Salpausselkä mängude põhivõistluste võitjale. Esimene medal anti Tapani Nikule, kes võitis aastatel 1923–1925. Suusahüppelegend Matti Nykänen, kes on teise medali omanik, võitis mängudel koguni seitse korda aastatel 1984–1988.
Harilik põdramokk

Kirjeldus

Kübar on kumer, hallikaspruun või pruun, tihedalt kaetud suurte, osaliselt kattuvate, teravatipuliste, tumepruunide või mustpruunide soomustega. Kübara laius on 5–20 cm. Kübara alakülg on kaetud rippuvate kahvatupruunide narmastega. Seene jalg on kuni 10 cm kõrge. Seeneliha on kõva, valge, vananedes muutub hallikaspruuniks.

Kasvukoht

Kasvab palu- ja loomännikutes, mõnikord ka männisegametsades. Tavaline kõikjal Eestis, aga esineb ebaühtlaselt. Harilik põdramokk on tavalisem Ida- ja Kagu-Eesti okas- ja segametsades, peamiselt küll palumännikuis, ning Loode-Eesti loometsades. Kui põdramokad valgusrikka männiku all hulgakesi, sageli ka nõiaringina, koos kasvavad, jätavad nad mõjusa mulje. Kasvab augustist oktoobrini.

Söögiseenena

Põdramokk on väga hea söögiseen. Seeneliha on vürtsise lõhnaga, mõnikord maheda, mõnikord aga kibeda maitsega. Maheda maitsega seeni võib noorelt süüa, vanana muutuvad nad liiga vintskeks. Mõned inimesed on põdramoka suhtes tundlikud ja neil tekitab seen seedehäireid või kõhuvalu. Seepärast tuleks põdramoka söömisesse suhtuda ettevaatlikult ja kasutada teda vaid vähesel hulgal segus teiste seentega, et roa maitsele ja lõhnale vürtsikust lisada. Sobib suppideks, kastmeteks, praetult ja hautatult kartulite ja köögiviljadega.

Värvimiseks

Harilik põdramokk on üks väheseid seeni, millega on võimalik värvida siniseks. Värvimiseks on parimad mändide läheduses kasvavad ja juba tumedaks tõmbunud vanad viljakehad.
Sputniks in Pectopah

"Sputniks in Pectopah" on eesti ansambli J.M.K.E. album aastast 1995. Albumi tootis Stupido.
Lehtmetsa (Jõgeva)

Lehtmetsa oli küla Jõgevamaal.
Küla on mainitud 1922. 1930. aastatel on seda nimetatud ka paigaks.
1977. aastal liideti Lehtmetsa, Kasvandiku, Kirikuküla, Mõisaküla, Rava ja Vanatänava küla Laiusevälja külaks.
Remo

Remo on itaalia mehenimi. Nime on pandud ka eestlastele.
Soojusmahtuvus

Soojusmahtuvust nimetatakse soojushulka, mis on vajalik antud ainekoguse temperatuuri tõstmiseks 1 kraadi võrra. SI-süsteemi mõõtühik on J·K⁻¹. Soojusmahtuvust võib väljendada ka ühikulise ainekoguse kohta, olgu selleks siis mass, ainehulk vms. Soojusmahtuvust moolides väljendatud ainehulga kohta nimetatakse ka moolsoojuseks. Soojusmahtuvust massiühiku kohta nimetatakse ka erisoojuseks.
Soojusmahtuvus sõltub nii aine olekust (mida võib määratleda nt. temperatuuri ja rõhu kaudu) kui ka termodünaamilisest protsessist, milles aine osaleb. Soojusmahtuvust, mida mõõdetakse konstantse rõhu tingimustes, nimetatakse isobaariliseks soojusmahtuvuseks (Cₚ). Soojusmahtuvust, mida mõõdetakse konstantse ruumala tingimustes, nimetatakse isohooriliseks soojusmahtuvuseks (CV).
Emanuele Fuamatu

Emanuele Fuamatu (sündinud 27. oktoobril 1989 Sydneys) on Samoa kergejõustiklane (kuulitõukaja).
Fuamatu osales 2012. aasta suveolümpiamängudel, kus ta sai 35. koha. Sama aasta sisemaailmameistrivõistlustel oli ta 22. Fuamatu kuulitõuke rekord on 19.46 meetrit, mis on püstitatud 3. märtsil 2012 Melbourne'is ja kettaheite rekord 44.04.
Sild üle Kwai jõe

Eestikeelsed väljaanded

Raamat anti eesti keeles välja 1969. aastal Eesti Raamatu kirjastuses Heiti Kaarde tõlkes. Teos on 143-leheküljeline tavaformaadis ja ümbrispaberiga kõvas köites.
ESCP Europe

ESCP Europe on Pariisis, Londonis, Berliinis, Madridis ja Torinos asuvate linnakutega Euroopa äriülikool. Tegu on maailma vanima äriülikooliga, mis asutati 1819. aastal.
Financial Timesi edetabelis platseerus ESCP Europe 2012. aastal Euroopa äriülikoolide seas 10. kohale. 2010. aastal hindas Financial Times ülikooli ärijuhtimise magistrikava maailma parimaks, kusjuures 2012. aasta oli see teisel kohal. Selle EMBA-programm on maailmas 21. kohal.    
Õppekavadel on kolm rahvusvahelist akrediteeringut: AMBA, EQUIS ja AACSB. Kooli vilistlaste seas on tuntud ärimehed ja poliitikud, nt Patrick Thomas (Hèrmesi tegevjuht), endine Prantsusmaa peaminister Jean-Pierre Raffarin ning EL-i siseturu ja teenuste volinik Michel Barnier.

Ajalugu

1819. aastal asutas rühm majandusteadlasi ja ärimehi, teiste seas majandusteadlane Jean-Baptiste Say ja ettevõtja Vital Roux, ESCP Europe’i. ESCP Europe oli esimene äriülikool maailmas.   Jean-Baptiste Say oli majandusliku liberalismi eestkõneleja ja tihti omistatakse talle juba nii vara kui 1800. aastal mõiste „ettevõtja” (entrepreneur) looja au. Vital Roux on eelkõige tuntud kui 1807. aasta äriseadustiku kaasautor ning uuendusmeelse pedagoogika eestvõitleja.
ESCP Europe on algusest peale olnud rahvusvaheline. 1824. aasta lennu 118 lõpetajast olid umbes 30% välismaalased – 15 rahvuse esindajad, teiste seas seitse hispaanlast, viis brasiillast, viis hollandlast, neli sakslast ja kaks ameeriklast. Praegu on üliõpilaskonnas ligi 100 rahvuse esindajaid. 
Esimeses õppekavas oli keeleõpe tähtsal kohal: peale prantsuse keele grammatika pakuti kursuseid inglise, saksa ja hispaania keeles. 1825. aastal käis õppetöö ESCP Europe’is kokku kümnes keeles ja üliõpilased pidid neist õppima vähemalt kolme. 1873. aastal loodi ESCP Europe’i vilistlasühing. 1921. aastal tähistas ESCP Europe Sorbonne’i hiigelsuures auditooriumis oma 100. aastapäeva, mille pidamist majanduskriis oli edasi lükanud.
5. aprillil 1973 otsustati mitme linnakuga Euroopa äriülikooli idee kasuks ning peagi avati pidulikult linnakud Ühendkuningriigis (Londonis 1974. aastal, järgnes kolimine Oxfordi 1975. aastal ja tagasi Londonisse 2005. aastal) ning Saksamaal (Düsseldorfis 1975. aastal, kust 1985. aastal koliti ümber Berliini). See annab tunnistust ülikooli sügavalt euroopalikust identiteedist. 1988. aastal järgnes linnak Hispaanias Madridis ja veel üks 2004. aastal Itaalias Torinos.  
2011. aastal sai ESCP Europe’ist asutajapartner HESAM-is – Sorbonne’i ülikooli ümber koondunud tuntud humanitaarvallas tegutsevate teadus- ja kõrgharidusasutuste klaster. 2019. aastal tähistab ESCP Europe 200. tegutsemisaastat maailma esimese äriülikoolina.
XADO

XADO on Harkivis, Ukrainas asuv keemiakompanii, mis toodab nii lisandeid määrdeainetele, kui ka nende baasil määrdeaineid masinatele. Tootja väitel omavad tema lisandid taastavat toimet hõõrduvatele pindadele.
Asutatud 1991.
Mosh-pit

Mosh-pit'iks nimetatakse ala (enamasti asub see kontserdilava ees), millel moshitakse.

Circle pit

Circle-pit on ringjalt liikuv moodustis publiku sees, enamasti 2–20 meetri suurune. Circle-pit'is saavad kontserdikülastajad moshida või skankida. Erinevus hariliku mosh-pitiga seisneb selles, et circle pitis liiguvad inimesed ringja korrapäraga ega põrka omavahel kokku.
Tihtipeale see, kes asub ringi keskel tühjas alas käitub "pit'i peremehena" (inglise keeles: eye of the pit või bouncer)ja lükkab inimesi endast eemale, tagasi ringjasse liikumisse.
Ansambel DevilDriver üritas 2007. aasta Download Festivalil korraldada maailma suurimat circle pit'i. Ehkkii see neil ilmselt õnnestus, ei pääsenud nad Guinnessi rekordite raamatusse, kuna Guinnessi arust ei saa täpselt mõõta, kust algab mosh- või circle pit ja seega ei saa seda rekordit täpselt formuleerida.

Hit pit

Hit-pit on vähelevinud väljend, mis tähistab mosh-pit'i, kus harrastatakse vägivaldsemat moshimise stiili. Põhiliselt tegeletakse windmilling'uga, et hoida teisi distantsil ning mitte saada pihta löökidega, aga tuleb ette ka spin kick'e.

Street pit

Street-pit on vähelevinud väljend, millega kirjeldatakse tänaval moshijaid.