google/wiki40b huggingface dataset:
Ladiini keel

Ajalugu

Nagu teisedki retoromaani keeled, arenes ladiini keel välja vulgaarladina keele põhjal. Kirjalike mälestiste vähesuse tõttu on ladiini keele sünniaega raske määratleda. 1864. aastal avaldas preester Josef Anton Vian anonüümselt esimese ladiini keele Gherdëina murde grammatika.  19.-20. sajandi Itaalia rahvuslased pidasid ladiini keelt itaalia keele murdeks, kuid selle määratlusega mitmed tänapäeva keeleteadlased ei nõustu. Keele seisundit halvendas Benito Mussolini valitsusajal algatatud italiseerimiskampaania, mille käigus muuhulgas italiseeriti senised ladiinikeelsed kohanimed. Teisele maailmasõjale 1946. aastal järgnenud Gruber-De Gasperi lepingus sätestasid Austria ja Itaalia Trentino ja Lõuna-Tirooli autonoomia, kuid ei näinud ette meetmeid ladiini keele kaitseks. Osaline ametliku keele staatus anti ladiini keelele alles Lõuna-Tirooli teise autonoomiastatuudiga 1972. aastal.

Tänapäev

Ladiini keelt tunnustatakse ametlikult Trentino ja Lõuna-Tirooli provintsides nii provintside kui ka üleriigiliste õigusaktidega. 1991. aastal ühines Itaalia Euroopa regionaal- ja vähemuskeelte hartaga, kuid pole seda tänini ratifitseerinud. Harta kutsub üles austama vähemuste õigusi ning kaitsma ja edendama vähemuskeeli, mille hulka kuulub ka ladiini keel. 1990. aastatest alates on Itaalia parlament ja provintside esindusorganid kehtestanud meetmeid ladiini keele ja kultuuri kaitseks, sel otstarbel loodi ka ladiini keele arendamise amet. Tänavasildid on muudetud kakskeelseteks ja koolides õpetatakse ladiini keelt.
1999. aastal vastu võetud ajalooliste vähemuskeelte kaitsestandardite seaduse nr 482 alusel on ladiini keel tunnistatud kaitstavaks keeleks ka Veneto regiooni Belluno provintsis, ent Lõuna-Tirooli ja Trentinoga võrreldes on reaalsed kaitsemeetmed sisuliselt olematud. 2007. aasta oktoobris korraldatud rahvaküsitlusel hääletasid Cortina d'Ampezzo elanikud ülekaalukalt selle poolt, et minna Veneto regioonist tagasi Lõuna-Tirooli alla, kuid tänini pole haldusreform teoks saanud.
Trentino ja Lõuna-Tirooli provintsides on ladiinide poliitiline esindatus tagatud esindusnormidega. Lõuna-Tiroolis rajati 1970. aastatel ka "etniliste proportsioonide" süsteem avalikus teenistuses, milles potentsiaalsed töökohad jagatakse vastavalt 10 aasta takka toimuva rahvaloenduse tulemustele keelerühmade järgi
Donostia linnastu

Donostia linnastu ehk San Sebastiáni linnastu on linnastu Hispaanias Gipuzkoa provintsis Donostia linna ümbruses.
Selle pindala on 393,4 km² ja elanike arv 400 960.
Eristvere

Eristvere oli küla Laiuse kihelkonnas. Nüüdisajal kuulub Painküla küla koosseisu.
Eristvere küla on esimest korda mainitud 1599. aastal, kui ta kuulus Tedweni-nimelise sakslase omandisse. 1601. aastal kuulus Eristvere (Eriszwer) juba Jõgeva mõisa alla ja jäi ka edaspidi selle koosseisu. 1624. aastal elas külas kaks talupoega, mõlemad pärit Saaremaalt. 1795. aastaks oli majapidamiste arv kasvanud 13-ni ning 1858. aastaks 20-ni. 
Eristveres asus 1866. aastal loodud Jõgeva valla vallamaja.
Nõukogude ajal asus külas Estonia kolhoos, hiljem Jõgeva näidissovhoos.
1977. aastal liideti Eristvere küla Painkülaga. Moodustatud uus küla hakkas kandma Painküla nime.
Eristvere külas, Siimusti tee ja Jõgeva–Tartu maantee ristumispaigas, asub vana Eristvere kõrtsihoone, mis on kantud kultuurimälestiste riiklikku registrisse. Kultuurimälestis on ka Eristvere ajalooline asulakoht. 
Eristveres Everti talus on sündinud eesti näitekirjanik ja teatrikriitik Vambola Rähn (1923–1994) ning Tõnnu talus tsensor Jüri Truusmann (1856–1930).
Oliver Burke

Oliver Jasen Burke (sündinud 7. aprillil 1997 Kirkcaldys) on Šotimaa jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Inglismaa esiliiga klubis West Bromwich Albion ja Šotimaa jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Inglismaa klubis Nottingham Forest, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2005. aastal. 2014. aasta septembris sõlmis ta klubiga profilepingu ja tegi 2015. aasta veebruaris Nottingham Foresti põhimeeskonnas debüüdi Inglismaa esiliigas. Samal hooajal jõudis ta veel laenulepingu alusel mängida Inglismaa kolmanda liiga klubis Bradford City. 2016–17 tegi muljetavaldava hooaja alguse, kui lõi Nottingham Foresti särgis viie esimese liigamänguga neli väravat. 2016. aasta augustis siirdus ta äsja Saksamaa kõrgliigasse tõusnud RB Leipzigi. Üleminekusumma oli umbes 13 miljonit naelsterlingit, millega Burke sai läbi aegade kallimaks Šotimaa jalgpalluriks. 25. septembril 2016 lõi ta värava 1. FC Kölni vastu, saades sellega alates 1999. aastat esimeseks Šotimaa mängijaks pärast Brian O'Neili, kes on Saksamaa kõrgliigas värava löönud.
2017. aasta augustis naasis Burke Inglismaale, liitudes Premier League'is mängiva West Bromwich Albioniga. Üleminekusumma oli 15 miljonit naelsterlingit. Hooaja 2018–19 esimeses pooles ei saanud ta enam klubi meeskonnas mänguaega ning ta suundus 2019. aasta jaanuaris hooaja teiseks pooleks laenule Šotimaa kõrgliiga klubisse Celtic. Ta lõi ülejäänud hooaja jooksul liigas neli väravat ja tuli Celticuga Šotimaa meistriks.
Debüüdi Šotimaa jalgpallikoondises tegi Burke 29. märtsil 2016 sõprusmängus Taani vastu. Koodisekarjääri esimese värava lõi ta 8. juunil 2019 EM-i valikmängus Küprose vastu.
Manivald Kasepõld

Manivald Kasepõld (15. veebruar 1952) on Eesti sõjaväelane, kolonel.
Oli Kaitseliidu Harju maleva pealik 9. augustist 1990 kuni 19. augustini 1991 ja Kaitseliidu ülem 10. novembrist 1990 kuni 16. novembrini 1992. 
Teenis Vahipataljoni ülemana aastail 1994–1995.
Ülo Tootsen

Ülo Tootsen (13. juuni 1933 Varstu vald, Võru maakond – 13. märts 2006) oli eesti ajakirjanik ja IX Riigikogu liige.
Elektrokromatograafia

Elektrokromatograafia ehk elektrokineetiline kromatograafia on keemiliste ühendite lahutamise kombineeritud meetod, milles kromatograafia kolonnile rakendatakse elektriväli.
Elektrokromatograafia korral kasutatakse kromatograafiale iseloomulikke statsionaarseid faase, liikuv faas on elektrit juhtiv keskkond ja selle liikumapanevaks jõuks on elektriväli. Seejuures toimivad kaks mehhanismi: kromatograafia pluss elektromigratsioon.
Enamasti on tegemist eksklusioonkromatograafia (geelfiltratsiooni) ja geelelektroforeesi kombineerimisega. See võimaldab suurte biomolekulide (näiteks peptiidide) lahutamist. Siin molekulid lahutuvad vastavalt mõõtmetele (geelfiltratsiooni mehhanismi järgi) ja vastavalt elektroforeetilisele liikuvusele (elektroforeesi mehhanismi järgi).
Kapillaarne elektrokromatograafia (CEC) ühendab kapillaarelektroforeesi ja HPLC iseloomu. Siin kapillaaris on HPLC korral kasutatav liikumatu faas (täidis) ja juhtiv liikuv faas ning kapillaari otste vahele rakendatakse kõrgepinge. Analüüsitava segu komponentide lahutumine toimub elektroforeesi (olenevalt osakeste massist ja laengust) ja jaotuskromatograafia (olenevalt osakeste interaktsioonidest kapillaarkolonni faasidega) mehhanismide koostoimel.
Mitsellaarse elektrokineetilise kromatograafia, milles tüüpiline mitsell on naatriumdodetsüülsulfaat (SDS), korral jaotuvad neutraalsed ühendid mitselli ja puhvri vahel. Siin on suur analoogia pöördfaasi kromatograafiaga.
Harperi maakond (Oklahoma)

Harperi maakond (Harper County) on maakond USA-s Oklahoma osariigis. Geograafilised koordinaadid on 36°78' N, 99°65' W.
Maakonna halduskeskus on Buffalo.
Maakonna pindala on 2696 km², millest 5 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 3685. Aastal 2000 oli elanike arv 3562.

Ajalugu

Harperi maakond moodustati 1907. aastal.
Viru-Jaakobi kogudus

EELK Viru-Jaakobi kogudus (ka Viru-Jaagupi kodugus) on luterlik kogudus Viru-Jaagupis. Kogudus kuulub Viru praostkonda.
Koguduse õpetaja on Tarmo Linnas, organist Riina Linde. Juhatuse esimees on Juhani Seilenthal.
Jumalateenistused on igal pühapäeval algusega kell 12.00 Viru-Jaakobi kirikus.
Euroopa Rahvapartei

Euroopa Rahvapartei on paremtsentristlik Euroopa partei, mis ühendab kristlik-demokraatlikke ja konservatiivseid Euroopa parteisid. Rahvaparteil on 72 liikmesparteid 39 riigis. Eesti parteidest kuulub Rahvaparteisse ISAMAA Erakond.
Euroopa Rahvapartei fraktsioon on Euroopa Parlamendi suurim, sinna kuulub (2010. aasta augusti seisuga) 265 liiget.
Euroopa Rahvapartei asutati 1976. aastal.
Anna Lammas

Isiklikku

Tema isa oli klaasivabrikus meister, tema ema suri aastal 1867, tema kasuema oli Lilli Suburg. Tema abikaasa oli talupidaja, metsamees ja ajakirjanik Jaan Lammas, nende tütar oli Eva Ellinor, abielus Eisenschmidt, pärast eestistamist Einasto, väimees Elmar Eisenschmidt-Einasto oli pedagoog ja koolijuht.
Diplomiveski

Diplomiveski on kõnekeelne nimetus õppeasutusele või ettevõttele, mis tegelikult müüb diplomeid, ilma et haridust tõendavate dokumentide saajad oleksid tegelikult kas üldse või piisaval määral osalenud õppetöös.

Diplomiveskid Eestis

2005. aasta lõpus tegi Haridus- ja Teadusministeerium Estonian Business Schoolile (EBS) ettekirjutuse 51 Hiina päritolu üliõpilase pärast, kes olid vastu võetud magistriõppesse, kuigi neil puudus selleks vajalik haridustase (bakalaureusekraad). Sellega seoses viidati ajakirjanduses ka EBS-ile kui diplomiveskile.
Elmar Laisk

Elmar Laisk (14. juuni 1907, Saadjärve vald, Tartumaa – 14. aprill 1988, Sydney, Austraalia) oli eesti füüsik.

Elulugu

Alg- ja keskhariduse omandas Tartu Hugo Treffneri Gümnaasiumis, mille reaalharu lõpetas 1926. aastal cum laude. Aastast 1931 töötas Tartu Telefonivabrikus mitmes ametis alates raadiokonstruktorist kuni elektrolaboratooriumi juhatajani. 1931. aastal hakkas õppima ka Tartu Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonnas matemaatika ja füüsika erialal. Õpingud lõpetas aastal 1939 cum laude.
1944. aastal siirdus Saksamaale, kuuludes Bambergi põgenikelaagri juhatusse, olles samal ajal õpetajaks eesti algkoolis ja gümnaasiumis ning enda rajatud raadioalastel kursustel. Evakueerus kevadel 1949 Austraaliasse. Seal sai New Englandi Ülikooli füüsikalaboratooriumi juhatajaks Armidale'is, Sydney lähedal. 1960. aastal kaitses sama ülikooli juures magistritöö teemal, mis käsitles tuumamagnetresonantsi uurimist ja mainitud resonantsi spektromeetri ehitust.
Aastal 1958 asus tööle Uus-Lõuna-Walesi Ülikooli, siirdudes hiljem Macquarie Ülikooli, kus töötas rakendusfüüsika dotsendina.
Aastatel 1971–1972 käis mitmes USA ja Euroopa ülikoolis end täiendamas, peatudes eelkõige Berkeley Ülikoolis.
Elmar Laisa peamised erialavaldkonnad olid tuumafüüsika, rakenduselektroonika, holograafia ja vedelkristallid.
Oli paljude ajalehtede ja ajakirjade kaastööline nii Eestis kui ka paguluses. Tema toimetamisel ilmus Austraalias 1969. aastal Tartu Ülikooli 350. aastapäeva tähistamiseks koostatud koguteos "Sõnas ja Teos".
Laisk oli üliõpilaskorporatsiooni Fraternitas Tartuensis auvilistlane ja liige alates 1935. aastast.
Jaan Lahe

Jaan Lahe (sündinud 31. mail 1971 Tallinnas) on eesti religiooniloolane, teoloog (piibliteadlane), vaimulik, tõlkija ja esseist.
Ta peamine uurimisvaldkond on antiikaja kultuuri- ja usundilugu, iseäranis usundid Rooma keisririigis (niinimetatud idamaised kultused, gnostitsism ja varane kristlus). Samuti on ta tegelenud antiikkultuuri populariseerimisega.

Haridus

Jaan Lahe lõpetas 1990. aastal Keilas Harjumaa kaugõppekeskkooli.
Seejärel õppis ta aastatel 1991–1999 EELK Usuteaduse Instituudis ja aastatel 1999–2000 Tartu Ülikooli usuteaduskonna bakalaureuseõppes, lõpetades selle bakalaureusekraadiga.
Aastatel 2001–2004 läbis Lahe magistriõppe Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. 2004. aastal kaitses ta teadusmagistrikraadi saksakeelse väitekirjaga "Die Berührungspunkte zwischen Gnosis und Judentum und ihre Widerspiegelungen in den authentischen Briefen des Paulus" ("Puutepunktid gnoosise ja juutluse vahel ning nende tagasipeegeldused Pauluse autentsetes kirjades"), mille juhendajaks oli Randar Tasmuth, konsultandiks aga hilisem doktoritöö juhendaja Kurt Rudolph.
Gnoosise uurimist jätkas ta doktoriõppes, mille läbis samuti Tartu Ülikooli usuteaduskonnas aastatel 2004–2009. 2009. aastal kaitses ta doktorikraadi saksakeelse väitekirjaga "Gnosis und Judentum. Alttestamentliche und jüdische Motive in der gnostischen Literatur und das Ursprungsproblem der Gnosis" ("Gnoosis ja juutlus. Vana Testamendi ja juudi motiivid gnostilises kirjanduses ja gnoosise päritolu küsimus"). Tema juhendajad olid Peeter Roosimaa, Kurt Rudolph ja Hans-Gebhard Bethge.
Magistri- ja doktoriõpingute ajal täiendas Lahe ennast korduvalt Marburgi ülikoolis ja Berliini Humboldti Ülikoolis.

Tegevus vaimulikuna

30. detsembril 1997 ordineeriti Jaan Lahe Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku diakoniks ja 29. augustil 2000 õpetajaks (pastoriks).
Ta oli aastatel 1997–1998 Leesi Katariina koguduse diakon, pärast õpetajapühitsuse saamist aastatel 2000–2001 Lääne-Harju praostkonna vikaarõpetaja, aastatel 2001–2006 Paldiski Nikolai koguduse õpetaja ja aastatel 2006–2007 Viimsi Püha Jaakobi koguduse õpetaja.
Aastatel 2007–2017 oli Lahe Tallinna praostkonna vikaarõpetaja, teenides Mustamäe Maarja Magdaleena koguduses alates selle rajamisest. 2017. aastal määrati ta koguduse abiõpetajaks.
Ühtlasi on ta Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku hariduskomisjoni liige.
Jaan Lahe oli üks 2011. aastal avaldatud humanistliku kristluse manifesti autoreid. Eesti Kirikute Nõukogule, kõigile kirikutele ja kogudustele suunatud manifest rõhutas vajadust edendada kirikutes sallivust ja demokraatiat. Manifest põhjustas Eesti ühiskonnas laialdase debati ja selle vastureaktsioonina avaldati hiljem traditsioonilise kristluse manifest.

Publikatsioone

Esitatud publikatsioonide loend ei ole täielik ka siin esitatud kategooriate ulatuses. Üldse ei ole loendis ära toodud Jaan Lahe publitsistikat (esseesid, jutlusi, reisikirju), mis on valdavalt ilmunud väljaannetes Eesti Kirik, Sirp, Postimees, Eesti Ekspress ning Kirik & Teoloogia.

Isiklikku

Jaan Lahe abikaasa on ajaloolane ja toimetaja Ursula Vent, nende peres on tütar Katariina.
Jutta Urpilainen

Jutta Pauliina Urpilainen (sündinud 4. augustil 1975 Lapual) on Soome poliitik. Ta oli aastatel 2008–2014 Soome Sotsiaaldemokraatliku Partei esimees.
Tema isa oli valitsusnõunik Kari Johannes Urpilainen, ema oli õpetaja Pirjo Riita Urpilainen.
Ta on hariduselt õpetaja ja lõpetas 2002 Jyväskylä ülikooli magistrikraadiga pedagoogikas. Seejärel töötas ta õpetajana kuni oma valimiseni parlamenti.
Alates 2001 oli Urpilainen organisatsiooni Noored Euroopa Föderalistid Soome osakonna esimees. Samast aastast oli ta Kokkola linnanõukogu liige.
Ta on Eduskunna liige alates 19. märtsist 2003. Ta valiti sinna Vaasa valimisringkonnast. Ta kuulus Eduskunna haridus- ja kultuurikomisjoni ja oli rahanduskomisjoni asendusliige. Ühtlasi on ta Soome Välissuhete Instituudi nõunike kogu liige.
2008. aasta juunis valiti Urpilainen Soome Sotsiaaldemokraatliku Partei kõigi aegade esimeseks naisliidriks. Ta vahetas sellel kohal välja endise rahandusministri ja peaministri asetäitja Eero Heinäluoma. Ta võitis valimised teises voorus, edestades endist välisministrit Erkki Tuomioja 218 häälega 132 vastu.
22. juunist 2011 kuni 6. juunini 2014 oli Jutta Urpilainen Jyrki Kataineni valitsuses rahandusminister, alates 27. aprillist 2011 ühtlasi peaministri asetäitja.
Urpilainen avaldas 1997 raamatu "Kaiken maailman koulutusta" ja 2002 sünnipäevalaulude CD-albumi "Jouluisia ajatuksia".
Lagrange'i mehaanika

Lagrange'i mehaanika (inglise keeles Lagrangian mechanics) on klassikalise mehaanika reformulatsioon; üks kahest olulisemast analüütilise mehaanika harudest (teine on Hamiltoni mehaanika). 
Lagrange'i mehaanika alused esitas Joseph-Louis Lagrange oma 1788. aastal ilmunud klassikalises teoses "Mécanique analytique" ("Analüütiline mehaanika"). Selles üldistas ta klassikalise mehaanika põhiprintsiibid ja esitas liikumisvõrrandid nn Lagrange'i võrrandite kujul.
Lagrange'i mehaanikas tuletatakse osakeste süsteemi trajektoor Lagrange'i võrrandite lahendamisel ühest kahest vormist, kas Lagrange'i esimest järku võrranditest või teist järku võrranditest. Igas juhtumis matemaatiline funktsioon, mida nimetatakse lagranžiaaniks, on üldistatud koordinaatide, nende tuletiste aja järgi  ja aja funktsioon ning sisaldab teavet süsteemi dünaamika kohta.
Igor Tšudinov

Igor Tšudinov (sündinud 21. augustil 1961 Frunzes) on vene rahvusest Kõrgõzstani riigitegelane.
Ta oli Kõrgõzstani peaminister 24. detsembrist 2007 kuni 21. oktoobrini 2009.
Enne peaministriametisse nimetamist oli Tšudinov energeetika- ja tööstusminister.
Tšudinov ei valda kirgiisi keelt.
Vektorväli

Vektorväljaks nimetatakse vektoranalüüsis funktsiooni, mis seab eukleidilise ruumi (või lokaalselt eukleidilise ruumi) igale punktile vastavusse vektori.
Vektorväljad on füüsikas sageli mudeliks. Nendega modelleeritakse näiteks voolava aine voolamise kiirust (sealhulgas suunda) eri punktides, mingi jõu (näiteks magnetjõu või gravitatsioonijõu) tugevust ja suunda eri punktides.
Üldisel kujul defineeritakse (puutuja)vektorvälju muutkondadel muutkonna puutujakihtkonna lõigetena. Nad on teatud tüüpi tensorväljad muutujal.

Vektorväljad muutkondadel

Olgu antud muutkond M. Siis vektorväli muutkonnal M seab muutkonna igale punktile vastavusse puutujavektori selles punktis. Teiste sõnadega, muutkonna M iga punkti x jaoks on määratud mingi puutujavektor selles punktis. Abstraktsemas keeles väljendatuna tähendab see, et vektorväli on puutujakihtkonna TM lõige.
Kui vektorväli kujutab endast pidevat, diferentseeruvat, siledat või analüütilist funktsiooni, siis me nimetame vektorvälja vastavalt pidevaks, diferentseeruvaks, siledaks või analüütiliseks. Tähtis on märkida, et need omadused on koordinaadistiku vahetuse korral invariantsed, nii et neid võib avastada, kui kasutada lokaalset väljendust mis tahes pideval, diferentseeruval, siledal või vastavalt analüütilisel kaardil.
Kõikide vektorväljade kogumit muutkonnal M tähistatakse sageli Γ(TM) või C∞(M,TM), eriti kui neid vaadeldakse puutujakihtkonna lõigetena; kõikide siledate vektorväljade kogumit tähistatakse mõnikord ka .
Joaveski joastik

Joaveski joastik asub Harju ja Lääne-Viru maakonna piirimail Joaveski külas. 
Joastik toitub Loobu jõest. 160 meetri ulatuses on jõel kuus 0,5–1,1 meetri kõrgust astangut. 
Aastal 1898 ehitati jõele hüdroelektrijaam, mis varustas vastloodud papivabrikut. Ehituseks vajaminev paekivi raiuti Loobu jõesängist, mistõttu endine 4 meetri kõrgune Joaveski juga muutus kuueastanguliseks joastikuks.  Kokku on joastiku kogukõrgus 5 meetrit. Aastal 1999 taastati jõel asuv hüdroelektrijaam, mistõttu veekogus joastikul on vähenenud.
Loobu jõe põhjas, kallastel ja Joaveski joastiku juures paljanduvad mitmed ordoviitsiumi kihistud (Joaveski paljand).
Amherst (Colorado)

Amherst on rahvaloendustel arvestatav kohaliku võimuorganita asula (census-designated place) USA-s Colorado osariigis Grandi maakonnas.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 58.
Amherst asutati umbes 1887. Amhersti postkontor avati 18. veebruaril 1888.
Ferdinand Dietrich Nicolai Hörschelmann

Ferdinand Dietrich Nicolai Hörschelmann (21. detsember 1833 Martna – 20. jaanuar 1902 Tartu) oli Eesti vaimulik.
Ferdinand Dietrich Nicolai Hörschelmann sündis Martna Püha Martini koguduse õpetaja Otto August Leopold Hörschelmanni ja Charlotte Wilhelmine Marie Hörschelmanni (sünd. Luther) pojana. Tema emapoolne vanaisa oli Tallinna kaupmees Dietrich Martin Luther. Vaimulikukutse valisid ka tema vennad Alexander Anton, August Konstantin ja Johannes Eduard Robert.
Õppis Tallinna toomkoolis. Aastatel 1851–1855 õppis ta Tartu ülikooli usuteaduskonnas. 1855–1858 töötas ta koduõpetajana Sinalepas. Oli prooviaastal Martna Püha Martini koguduses isa juures ja Viljandi Pauluse koguduses Valentin Karl Heinrich von Holsti juures. Ordineeriti 26. oktoobril 1858 Volmaris õpetajaks.
Oli aastatel 1858–1861 Viljandi Pauluse koguduse adjunktõpetaja, 1861–1875 (introdutseeriti 9. aprillil 1861) sama koguduse õpetaja. Aastatel 1875–1900 oli ta Tartu ülikooli tegeliku usuteaduse professor ja aastatel 1875–1900 (introdutseeriti 16. novembril 1875) Tartu Ülikooli koguduse õpetaja.
Mobile

Ajalugu

Kui asula 1702. aastal loodi, sai sellest Prantsuse Louisiana esimene pealinn. Pärast pealinna kolimist Biloxisse 1720 jäi Mobile ümbruskonna kaubandus- ja sõjanduskeskuseks. 1763. aasta Pariisi lepinguga anti Mobile Suurbritanniale. Pärast seda rändas suur osa elanikest lääne suunas praeguse Mississippi ja Louisiana alale. Aastal 1780 vallutasid linna hispaanlased ja 1813 Ameerika Ühendriikide väed.
19. sajandi puuvillabuumi ajal kasvas Mobile'i tähtsus kaubanduskeskuse ja sadamalinnana. Sajandi esimesel poolel oli linn ka osariigi suurim orjakaubanduse keskus. Kodusõja ajal oli ta lõunaosariikide tähtsaim sadam. Aastal 1864 peeti linna ranniku lähedal Mobile'i lahe lahing.
Aastatel 1938–1969 tegutses linnas Brookley lennubaas, millest hiljem sai tsiviillennujaam.
Madura keel

Kirjaviis

Madura keelt kirjutati algselt Jaava tähestiku abil, kuid nüüd on rohkem kasutusel ladina tähestik.

Keele struktuur

Madura keeles on rohkem konsonante kui selle naaberkeeltes, kuna sellel on helitud aspireerimata, helitud aspireeritud ning helilised häälikud. Nimisõnade puhul ei eristata sugusid ning mitmus moodustatakse reduplikatsiooni abil. Põhiline sõnade järjekord on alus-tegusõna-sihitis. Eitus moodustatakse eitava abisõnaga enne tegusõna, omadussõna või nimisõnafraasi. Madura keeles on kasutusel prepositsioonid, ei esine morfoloogilist käänete märkimist.
Madura keelel on unikaalne hääldussüsteem. Märkimisväärne on konsonantide puhul suur hulk sulghäälikuid. Hääldamine toetub põhiliselt häälikutele b, d, j, g, jh, dh ja bh või topeltkonsonantidele hh, dd ja bb. Selline rõhutus esineb tihti keskmises silbis. Jättes kõrvale kõrisulghäälikud, on klusiilideks viis hääliku moodustuskohta. Keeltest, mis on madura keelega kõige lähemalt seotud, kehtib see veel vaid Jaava keele kohta.

Keele elujõulisus

See graafik madura keele kohta  näitab madura keelt pilves koos kõikide elus keeltega. Iga maailma keel on esindatud väikse täpina skaalal oma kõnelejate arvu ja arengu või ohustatuse põhjal, suurimad ja tugevaimad keeled asuvad üleval vasakul ning väikseimad ja nõrgimad keeled all paremal.
Madura keel on näidatud graafikul suurema värvilise täpiga. Sinine värv näitab seda, et keel on arenev (EGIDS 5), seda kasutatakse aktiivselt standardiseeritud vormis kirjandusega, kuid see pole veel laialt levinud ega jätkusuutlik.
Rebecca Walker

Rebecca Walker (sündinud 17. novembril 1969 Mississippi osariigis Jacksonis) on ameerika feminist ja kirjanik.
Rebecca on Mel Leventhali ja Alice Walkeri tütar. Ta isa oli valge juudi rahvusest advokaat, aktiivne kodanikuõiguste liikumises osaleja. Ta ema on mustanahaline kirjanik, kes on kirjutanud palju raamatuid, sealhulgas "The Color Purple". 
Rebecca kasvas üles San Franciscos ja New Yorgis. Ta vanemad lahutasid, kui Rebecca oli 8-aastane. Ta elas kaks aastat emaga ja siis kaks isaga. Elukohtade vahetamine ja päritolu tegid ta elu raskeks – mustad pidasid teda valgeks, valged aga värviliseks. Seetõttu hakkas ta tarvitama narkootikume ning 14-aastasena rasedaks jäädes otsustas abordi kasuks. Ent koolis õppis ta väga hästi.
Rebecca Walker lõpetas Yale'i Ülikooli 1992 cum laude. Pärast lõpetamist rajas ta mittetulundusühingu Third Wave Direct Action Corporation ('kolmanda laine otsustava tegutsemise ühendus'), mis tegeles noorte naisjuhtide ja naisliikumistega.
Ajakiri Time peab Rebecca Walkerit üheks 50 mõjuvõimsamast alla 40-aastasest juhist Ameerikas. Walker on kirjutanud bestselleriks saanud autobiograafia ning toimetanud kaht tähtsat antoloogiat, sealhulgas "Mis muudab inimest: 22 kirjanikku kujutlevad tulevikku". 
Rebecca Walker on pidanud loenguid rohkem kui kolmesajas ülikoolis, kaasa arvatud Harvard, Oberlin, MIT ja Stanford, ning nõustanud selliseid ettevõtteid nagu Sony Music, Microsoft ja JP Morgan Chase. Tema artiklid on ilmunud nimekates väljaannetes (Harper's, Salon.com, Interview, Vibe, Essence, SPIN, Glamour ja Buddhadharma). Walker on võitnud oma soolise võrdõiguslikkuse alase töö eest auhindu ning juhib praegu oma raadiosaadet uusmehelikkuse teemal. Ta kirjutab kodusest vägivallast ja seksuaalsusest.
Rebecca Walker elab koos elukaaslase ja pojaga Põhja-Californias.
Aleks

Aleks on eesti mehenimi. Nimi on mugandatud variant nimest Aleksander.