google/wiki40b huggingface dataset:
Lüganuse kihelkond

Piirkonna ajalugu

13. sajandi alguses oli Lüganuse kihelkonna alal Askälä muinaskihelkond, mis oli osa ajaloolisest Viru maakonnast.
Askälä muinaskihelkond laius tänapäeva Lüganuse valla ja Toila valla territooriumil, ulatudes kohati üle Pada jõe. Lüganuse kihelkonda kuulus enne 15. sajandit ka praegune Viru-Nigula ümbrus.
Askälä muinaskihelkonnas oli mitu linnust: Alulinn, Purtse Taramägi (linnus) ja Purtse Tarakalda linnamägi. Nendest keskne linnus oli tõenäoliselt Purtse Tarakallas. Ajaloolased on avaldanud arvamust, et ka praeguse Lügansue kihelkonnakiriku asemel võis olla eestlaste muinaslinnus.
Kirikukihelkonnana moodustati Lüganuse kihelkond (Lyggenus Kirspel) 13. sajandil. Lüganuse kirikut, mille kaitsepühak on Ristija Johannes, ehk rahva keeles Lüganuse Jaani kirikut on esmakordselt mainitud 1373. Pärimuse järgi arvatakse kiriku ehitamise ajaks 1240–1260. Juba Taani hindamisraamatus, mis on koostatud 1219–1230, leidub märge, et Lüganuse taludel on oma pastor.
16. sajandi alguspoolel ehitati Johann von Taube poolt Purtse kindluselamu, mida tunti nimede Isenheim või Alt-Isenheim all. Kindluselamu oletatav ehitusaeg on aastatel 1533–1565.
15. sajandil liideti Lüganuse kirikukihelkond halduslikult Alutaguse kihelkonnaga ja läks Narva lääni koosseisu.
15.–18. sajandil muudeti mitu korda kihelkonna piire. Koguduste kasvu tõttu ja rahva liikumissuundi arvestades loodi uusi kirikukihelkondi (Rakvere kihelkond, Iisaku kihelkond). Ära anti Padajõe tagune ala koos Viru-Nigula külaga, osa lõunapoolseid alasid Viru–Jaagupi kihelkonnale. Lüganuse kihelkonnaga liideti Maumi kirikukihelkonna idapoolsed mereäärsed alad. Viru-Nigula kirikukihelkond kandis sellel ajal veel Maumi kirikukihelkonna nime.
Kirikukihelkonnana eksisteeris Rakvere kreisi ja Viru kreisi Lüganuse kihelkond 1917. aastani. Eesti Vabariigi ajal jätkas kihelkond tööd kuni 1925. aastani, mil kirikukihelkonnad likvideeriti.
Aastatel 1788–1795 oli Lüganuse pastoriks Otto Wilhelm Masing.
Endise Lüganuse kirikukihelkonna alal tegutseb EELK Lüganuse Jaani kogudus, mis hõlmab Kiviõli linna, Lüganuse ning osaliselt Viru-Nigula ja Toila valla.
Kihelkonnas kõneldi Alutaguse murde Lüganuse murrakut.
Audru polder

Audru polder on Audru aleviku ja Valgeranna vahelisest 2,5 kilomeetri pikkusest alleest lõuna poole jääval ranna-alal asuv Eesti esimene polder, mis rajati 1938. aastal üleujutuste vastu. Ligi 2000 hektari suurune Audru polder on paljude linnuliikide pesitsus- ja läbirändeaegne puhkepaik ning kuulub Natura 2000 võrgustiku linnualade hulka.
Kambja kirikumõis

Kambja kirikumõis (saksa keeles Pastorat Kamby) oli kirikumõis Kambja kihelkonnas Tartumaal.
Aldani jõgi

Geograafia

Pikkusega 2273 km ja valgla pindalaga 729 000 km² on Aldani jõgi Leena jõe suurim lisajõgi, kannab sellesse 30% tema äravoolu.  Algab Stanovoi mäestiku põhjanõlvast. Seejärel voolab pikalt kirdesse ja itta. Lõpuks pöördub põhja ja läände ning suubub paremalt Leenasse.
Aldani jõgikond paikneb igikeltsa ja aluskorra kristalsete kivimite levialal. Aldani mägismaa ulatuses voolab kivide ja kärestikutega jõesängis, Utšuri ja Maja jõgede suudmete vahel voolab laies jõeorus ning edasi mägedevahelisel tasandikul. Lammis on hästi palju järve. Alamjooksul moodustab Aldani jõgi mitu haru.

Hüdroloogia

Toitub vihma- ja sulatud lumeveest. Aasta keskmine äravool on suudmealas 5060 m³/s. Suurvesi kestab maist juulini, sel ajal tõuseb veetase 7—10 meetrit võrra, äravool jõuab 30—48 000 m³/s. Samuti esineb suurvesi augustis ja septembris. Talvine äravool on väike (aastasest 4%), veebruarist aprillini ei ületa ta 230—300 m³/s. Jõgi on kaetud jääga umbes seitse kuud oktoobri lõpust maini. Vees on kaltsiumi- ja hüdrokarbonaatioonid, nende suurim sisaldus on kuni 0,3 g/l (talvise madalavee ajal).

Lisajõed

Suuremad lisajõed: parempoolsed — Timpton, Utšur, Maja, Allaah-Üün, Tompo, Baraiõ, Tumara; vasakpoolsed — Amga, Notora ja Tatta. Kokku on jõel 275 lisajõgi pikkusega üle 10 km. Aldani jõgikonnas on üle 114 tuhat voolaveekokku ja üle 51 tuhat järve.

Inimtegevus

Kogu Aldani jõe pikkusest on umbes 1600 km laevatatav. See on oluline veetee mäetööstusettevõtede toodangu väljaveo jaoks ning toidu- ja tööstuskaupade sisseveoks Leena jõest. Peamised sadamad: Tommot, Ust-Maja, Handõga. Jõgikonnas paiknevad suured kulda, kivisöe ja kiltkivi leiukohad.
Aldani jõgikonnas on plaanis hüdroelektrijaamade kaskaadi (Lõuna-Jakuudi hüdroenergiakompleksi) ehitamine. Aldani jõel otse on võimalik Verhnealdanski HEJ ehitamine.

Loodus

Aldani jõgi on kalarikas (siberi tuur, sterlet).
Peetruse rist

Peetruse rist ehk tagurpidi rist on kristlik sümbol. Väidetavalt löödi Peetrus risti pea alaspidi, sest ta ei pidanud end selle vääriliseks, et teda hukataks samal viisil kui Jeesust. Peetruse risti seostatakse alandlikkusega. Püha Peetrusele pühendatud kirikute tornid kannavad sageli Ladina risti asemel Peetruse risti.
Tänapäeval seostatakse Peetruse risti mõnikord antikristuse ja satanismiga, kuna väidetavalt sümboliseerib tagurpidi rist kristluse põhitõdede pea peale pööramist. Peetruse risti selline tähendus pole kooskõlas kristliku traditsiooniga.
UNESCO

Ühinenud Rahvaste Hariduse, Teaduse ja Kultuuri Organisatsioon (ingl United Nations Educational, Scientific and Cultural Organization, lühend UNESCO) on ÜRO juures töötav organisatsioon, mis on loodud ülemaailmseks koostööks teaduse, hariduse, kultuuri, lõite, keskkonnakaitse ja inimõiguste vallas.
UNESCO põhikirja allkirjastasid 37 riiki 16. novembril 1945 Londonis ning see jõustus pärast ratifitseerimist 20 riigis 4. novembril 1946. 2011. aasta seisuga kuulub UNESCO-sse 196 riiki. Eesti võeti UNESCO liikmeks 14. oktoobril 1991. Siis moodustati ka UNESCO Eesti Rahvuslik Komisjon. Komisjoni kuulub 25 liiget ja selle jooksvat tööd juhib sekretariaat.
UNESCO peakonverents, kus kõik liikmesriigid on esindatud, peetakse iga kahe aasta tagant. Seal määratakse kindlaks töösuunad ja selgepiirilised töökavad, mille elluviimist suunab 51 riigi esindajatest koosnev täitevkogu. Jooksvate küsimuste lahendamiseks töötab Pariisis organisatsiooni peakorteris UNESCO sekretariaat.
Töökavade täitmiseks vajalik raha saadakse liikmesriikide liikmemaksudest, mille määramisel lähtutakse iga riigi kogutoodangust.
UNESCO annab välja erialase ja üldisema suunitlusega ajakirju, põhjalikke ajalookäsitlusi, maakaarte ja atlaseid. Kõige tuntum on tõenäoliselt UNESCO Courier, mis ilmub 36 keeles ja pimedate kirjas ning tutvustab UNESCO tegevust ja teadusuuringuid, samuti eri maade ja kultuuride esindajate seisukohavõtte üleilmsete probleemide kohta. Erialased ajakirjad on näiteks Prospects, Museum, Impact of Science on Society, Nature and Resources. Paljudes keeltes antakse välja põhjalikke aastaraamatuid, seal hulgas "Statistical Yearbook", "Index Translationum" ja "World Communication Report".
UNESCO tegeleb ka maailmakirjanduse tähtsamate teoste tõlkimisega ning maailma rahvaste rahvamuusika salvestamisega, toetab pärimusliku käsitööoskuse säilitamist ning loovkunstnike õppe- ja tööreise.
1997. aastal võeti Tallinna vanalinn UNESCO maailmapärandi nimistusse. 1998. aasta juunis avas UNESCO peadirektor Federico Mayor Tallinna raekoja seinal sellekohase mälestustahvli. 8. juunil 1998 kirjutasid Eesti Vabariigi president Lennart Meri ja Federico Mayor alla memorandumile Eesti Vabariigi ja UNESCO koostöö kohta.
15. juulil 2005 kanti UNESCO maailmapärandi nimekirja Tartu Ülikooli täheteadlase F.G.W. Struve geodeetiline kaar – 2820 km pikkune meridiaanilõik, mis ulatub Musta mere äärest Põhja-Jäämere äärde.
UNESCO ametlik hoiuraamatukogu Eestis on Eesti Rahvusraamatukogu.
22. septembril 2009 valiti UNESCO uueks peadirektoriks Bulgaaria endine välisminister Irina Bokova.
2012. aasta märtsi seisuga kuulub UNESCO maailmapärandi nimekirja 936 objekti, sealjuures 725 kultuuri-, 183 loodus- ja 28 segaobjekti 153 liikmesriigist; UNESCO maailmapärandi konventsiooni on ratifitseerinud 189 liikmesriiki.
Katapult (lennukikandja)

Katapult on abiseade, mida kasutatakse lennukitele stardikiiruse andmiseks laevalt (enamasti lennukikandjalt) õhku tõusmisel, kui rada on liiga lühike või pole lennuki mootorite võimsus raja jaoks piisav.
Levinumad on hüdraulilise, püssirohu- ja aurukolbkiirendiga katapuldid. Kasutusele on võetud ka esimesed elektromagnetilised katapuldid.
Stardiraja aurukatapult koosneb enamasti laevateki alla ehitatud pikast aurusilindrist ja selles liikuvast kolvist, millega on ühendatud laevatekis oleva pika pilu kaudu süstik-kelk lennuki esiteliku külge kinnitamiseks. Tavaliselt saadakse aur tuumareaktoriga laeva aurukatlast. Kui on saavutatud piisav auru rõhk, vallandatakse kolb, mis kiirendab lennuki tekil oleva stardiraja lõpuni. Umbes kaks kuni neli sekundit pärast kolvi vallandamist saavutab lennuk õhkutõusmiseks vajaliku kiiruse.
Barbadose lipp

Barbadose lipp on Barbadose ametlik lipp.

Riigi ja rahvuslipp

Praeguse riigi- ja rahvuslipu saamiseks korraldatud kavandivõistluse võitis Garantley W. Prescodi väljapakutu, see võeti ka muudatusteta vastu 30. novembril 1966. Lipp on vertikaalsete laidudega trikoloor, sini-kolla-sinine. Kollase laiu keskele oli paigutatud koloniaalaegselt vapilt pärit merejumal Neptunuse kolmeharuline ahing ilma varreta.  
Ilma varreta  kolmeharuline ahing  sümboliseerib koloniaalsuhete katkemist, kuid ka saareriigi sõltuvust merest. Ahingu kolm haru tähendavad demokraatliku võimukasutuse kolme põhimõtet: võim rahvalt, rahvale, koos rahvaga (of, by and for the people).
Vardapoolne sinine (PMS 280C) viitab taevasinale. 
Kollane (PMS 123C) sümboliseerib liivarandu. 
Lehvipoolne sinine (PMS 280C)aga tähistab saart ümbritsevat merd.

Barbadose ajaloolised lipud

Aastatel 1885–1958 oli kasutusel Briti koloniaal lipp (blue ensign with Neptune), selle lehvipoolsel osale oli paigutatud Barbadose kolooniaaegne vapp, millel oli kujutatud merejumal Neptunus kolmeharulise ahinguga, kahel hobusel maailma meresid valitsemas.
Aastatel 1958–1966 oli "Neptunuse" vapi asemel valge sõõr, millesse oli paigutatud Barbadose vapp.
Imanta tänav

Imanta tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Keldrimäe asumis.
Tänav jääb Võlvi ja Vana-Liivamäe tänava vahele.
Tänav sai Imanta tänava nime 17. jaanuaril 1923. Enne seda nimetati seda Arefjevi ehk Suur-Arefjevi tänavaks. 22. jaanuaril 1936 liideti Imanta tänavaga Väike-Juhkentali tänav.
Tammispää

Ajalugu

Esmakordselt on küla mainitud 1599. aastal (Wieska Tamista) ja 1601. aastal (Tamispe). 17. sajandi alguse Rootsi kaardil on tähistatud nimega Tamiſpe. 18. saj. kaartidel Tammispä.

Rahvastik

2000. aasta rahvaloenduse andmeil elas külas 90 elanikku. Tammispää külas elab 2012. aasta seisuga 89 inimest.
Teise astme linn

Teise astme linn oli 1. mail 1938 jõustunud Linnaseaduse alusel linn, kus oli 10 000 kuni 50 000 elanikku.
Teise astme linnad olid Narva (1. mail 1938 24 135 elanikku, sellest Narva-Jõesuu linnaosas 1594), Pärnu (21 538 elanikku), Nõmme (20 207 elanikku), Rakvere (9996 elanikku), Valga (10 432 elanikku) ja Viljandi (12 795 elanikku).
Faasisünkronisatsioon

Faasisünkronisatsioon on sünkronisatsiooni viis, mille puhul juhitava generaatori väljundsignaali sagedus fₒ viiakse võrdseks sisendsignaali sagedusega fᵢ ja võimaluse korral viiakse need signaalid sünkronismi ka faasi osas.
Kuna juhtimine toimub faaside vahe järgi, siis faasi osas jääb staatilise juhtimissüsteemi puhul alles ka faasiviga ΔΦ. Selle suurus sõltub juhtimissüsteemi struktuurist ja parameetritest. Reaalselt saavutatav on faasivea tase 0,1 kraadi suurusjärgus.
Faaasisünkronisatsiooni süsteemi tüüpiline näide on PLL.
Oleg Sõssujev

Haridus ja töökäik

Sõssujev lõpetas 1976. aastal Koroljovi-nimelise Kuibõševi Lennundusinstituudi. Kuni 1986. aastani töötas ta lennundusinsenerina, 1986. aastast parteitööl. 1990. aasta alguses sai ta NLKP Kuibõševi linna Krasnoglinski rajoonikomitee esimeseks sekretäriks; sama aasta märtsis valiti ta linnarajooni täitevkomitee esimeheks (selles ametis oli kuni 1992. aasta jaanuarini).
Sõssujev oli 1990. aasta juulis Moskvas peetud NLKP 28. kongressi delegaat. Seal esitati tema kandidatuur NLKP Keskkomitee peasekretäri ametikohale. Kokku esitati 8 kandidaati (sealhulgas Mihhail Gorbatšovi, Aleksandr Jakovlevi, Eduard Ševardnadze, Vadim Bakatini ja Oleg Lobovi kandidatuur). Enamik kandidaate, sealhulgas Oleg Sõssujev, taandas enda kandidatuuri veel samal päeval. 1991. aasta augustis, kohe pärast Augustiputši, astus Sõssujev NLKP-st välja.
11. jaanuaril 1992 nimetas Venemaa Föderatsiooni president Boriss Jeltsin oma seadlusega Oleg Sõssujevi Samara linna administratsiooni peaks. Samara linna administratsiooni pea (meeri) otsestel valimistel sai Sõssujev 1994. aastal 72,9% ja 1996. aastal 73,2% valijate häältest.
1997. aasta märtsis nimetati Sõssujev Venemaa Föderatsiooni valitsuse aseesimeheks (kureeris sotsiaalküsimustega seotud tegevusvaldkondi). 1997. aasta aprillist kuni 1998. aasta aprillini oli ta ühtlasi Venemaa töö ja sotsiaalarengu minister.
Eugenio Mena

Koondisekarjäär

Debüüdi Tšiili rahvuskoondises tegi 7. septembril 2010 mängus Ukraina vastu.
Esimese värava lõi ta 21. märtsil 2012 sõprusmängus Peruu jalgpallikoondis vastu.
Ta on kuulunud Tšiili koondisse 2014. aasta maailmameistrivõistlustel, 2015. aasta Copa Américal, 2016. aastal Copa América Centenariol ja 2017. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiril.
Ricardo Piglia

Ricardo Piglia (24. november 1941 – 6. jaanuar 2017) oli Argentina kirjanik.
Eesti keeles tema teoseid seni ilmunud ei ole.
Aastal 2001 lavastas Marcelo Piñeyro tema teose "Plata Quemada" põhjal samanimelise filmi (inglise keeles "Burnt Money"). Film võitis mitmeid rahvusvahelisi filmiauhindu.
Küpros Eurovisiooni lauluvõistlusel

Hääletamine

Küpros on Eurovisiooni lauluvõistlusel tuntud selle poolest, et igal aastal vahetab Küpros Kreekaga 12 punkti. On olnud ka erandeid. Viimane kord, kui Küpros andis Kreekale vähem kui 12 punkti, oli 1996. aastal (10 punkti). Viimane kord, kui Kreeka andis Küprosele alla 12 punkti, oli 1995. aastal (8 punkti). Alates 1998. aastast, mil hakati kasutama telehääletust, andsid need kaks riiki kuni 2015. aastani üksteisele alati 12 punkti. 2015. aastal ei andnud kumbki teisele kahtteist punkti.
Küpros ja Türgi ei andnud üksteisele punkte kuni 2003. aastani. Selle põhjuseks on territoriaalne konflikt Küprose Vabariigi ja Türgi vahel. Türgi okupeeris Põhja-Küprose 1974. aastal ning siiani keeldub tunnistama Küprose Vabariiki, mis on Euroopa Liidu ja EBU liige. 2003. aastal murdis Küpros viimaks traditsiooni ja andis Türgile 8 punkti, mis viis ka Türgi esimese võiduni lauluvõistlusel. Järgmise aasta Eurovisiooni lauluvõistlus toimus İstanbulis ning Kreeka ja Türgi vahetasid esimest korda punkte. Lauluvõistluse organiseerijad soovisid võistlusel esindada Küprost kui "Lõuna-Küprose Kreeka haldust", kuid selle keelas EBU ära.
Rao Heidmets

Rao Heidmets (sündinud 15. septembril 1956 Pärnus) on eesti filmilavastaja.
Hariduselt on Rao Heidmets elektriinsener – 1981. aastal lõpetas ta Tallinna Tehnikaülikooli elektroenergeetika teaduskonna. Ülikoolipäevil osales koos Jaak Arro ja Hardi Volmeriga Kunstiinstituudi rühmituses Päratrust Film underground-filmide tegemisel.
Pärast ülikooli lõpetamist asus tööle stuudio Tallinnfilm animaatorina.
Eesti Kinoliidu ja Eesti Kunstnike Liidu liige.

Isiklikku

Tema vend on TLÜ professor Mati Heidmets.
Montpellier

Ajalugu

Montpellier on üks väheseid linnu Prantsusmaal, millel ei ole Rooma Impeeriumiga seotud tagapõhja. Varakeskajal oli ala peamine asula Maguelone piiskoplik linnake, kuid piraatide pidevad ründeretked sundisid elanikke liikuma rohkem sisemaale. Linna on esmakordselt mainitud 26. novembril 986. Sellest ajast on teada, et asula sai Toulouse'ist pärilt feodaalide omandiks. Esimese valitsejana on teada Guillem de Toulouse (Guillem Toulouse'ist), kes pani aluse kohalikule feodaaldünastiale. Linn kerkis esile 10. sajandil, kui seal hoogustus kaubandus Vahemere maailmaga. Tol ajal oli linn ka väga tolerantne erinevate usundite suhtes – judaismi, islamiusuliste ja protestantide suhtes. 1180. aastal rajas Guillem VII de Montpellier meditsiini teaduskonna ja sellele järgnes linna ülikooli rajamine 1220. aastal. Sellega muutus linn tolle aja üheks tähtsamaks meditsiinikeskuseks maailmas. See ajastu märkis linna ajaloos tema kõrgaega.
1213. aastal sai linn Aragóni kuningate valduseks. See juhtus Peter II Aragoni abiellumisega Marie de Montpellier'ga. Viimane andis linna oma abikaasale kaasavaraks. 
Montpellier oli hugenottide keskus 1622. aastani, mil Louis XIII väed linna vallutasid.

Sport

Linnas tegutseb jalgpalliklubi Montpellier HSC. Hooajal 2011–2012 tuli Montpellier Ligue 1 meistriks.
Seemnerüü

Seemnerüü ehk arill ehk arillus (arillus) on seemet osaliselt (mõnikord vaevalt nähtavana) või täielikult ümbritsev lihakas kate. 
Tavaliselt moodustub ta seemnealgme jalast ehk funiikulusest või on muundunud seemnesoomus. Mõnel liigil tõlgendatakse seda ka sarcotesta jäänusena.
Seemnerüü on sageli erksat värvi. Ta võib olla kollane, punane või isegi sinine. Värviline seemnerüü meelitab ligi loomi, kes söövad selle koos seemnega ära. Seemnerüü sisaldab tavaliselt taimerasva, parkaineid, valke ja tärklist. Seemned läbivad loomade seedekulgla ilma seedumata. Nii levivad seemned zoohooria teel.
Seemet ümbritsev kate ei ole alati seemnerüü: piimalilledel on mikropüülide piirkond (eksostoom) lihakas: seda vormi nimetatakse seemnelisemeks.
Kerguta mõis

Kerguta mõis (saksa keeles Kirkota) oli rüütlimõis Märjamaa kihelkonnas Läänemaal.
Eurogümnaasium

Eurogümnaasium on Tallinnas aadressil Eduard Vilde tee 72 asuv vene õppekeelega eragümnaasium. Kool on MTÜ Teeviit Eurokool üks struktuuriüksus.
Kool alustas tegevust 1. septembril 1994 nime Polüloog all. 2006 sai kool praeguse nime Eurogümnaasium.
1998–2009 oli kooli direktor Irina Antonjuk. Jaanuarist 2014 on kooli direktor Valeri Novikov.
Cecilia Bowes-Lyon, Strathmore ja Kinghorne'i krahvinna

Cecilia Nina Cavendish-Bentinck, hiljem Strathmore'i ja Kinghorne'i krahvinna (11. september 1862 – 23. juuni 1938) oli Elizabeth Bowes-Lyoni ema ning Elizabeth II emapoolne vanaema ja ristiema.

Elukäik

Cecilia sündis Londonis Charles Cavendish-Bentincki ja Caroline Cavendish-Bentincki perekonnas.
16. juulil 1881 abiellus Cecilia Claude Bowes-Lyoniga ning nad said kümme last. 1904. aastal sai Claude'ist Strathmore'i ja Kinghorne'i krahv ning Ceciliast krahvinna.
I maailmasõja ajal oli nende kodus, Clamise lossis Šotimaal, hospidal, kus ka Cecilia agaralt tegutses kuni vähki haigestumiseni. 1921. aasta oktoobris opereeriti Cecilialt emakas ja 1922. aasta maiks oli ta nii palju paranenud, et suutis järgmise aasta veebruaris osaleda oma noorima tütre Elizabethi ja prints Alberti kihlusel.
Cecilia oli sügavalt usklik, kiindunud aiandusse ja tikkimisse ning eelistas vaikset pereelu. Kui Edward VIII troonist loobumise kriisi ajal Ceciliat pildistati, olevat ta öelnud: "Minu peale ei tohiks fotot raisata."
1938. aasta aprillis, oma tütretütre Anne Bowes-Lyoni pulmade ajal tabas Ceciliat infarkt ning ta suri 8 nädalat hiljem Cumberland Mansionis, Bryanston Streetil Londonis. Surres oli ta 75aastane.
27. juunil 1938 maeti ta Clamise lossi.
Oma Jalgel

Oma Jalgel : kuukiri tõe ja nalja jaoks, oli huumori ajakiri, mis 1926–1927 ilmus Tartus.
(1927, nr. 2 alates oli alapealkiri - väljaanne tõe ja nalja jaoks)
Toimetajaks oli Leopold Hansen.
Ajakirja sisu trükiti Tallinna Keskvangimaja trükikojas ja kaaned Tartus Ed. Bergmanni (omanik V. Bergmann) trükikojas (nr 2 kaaned).
Sisuks olid noodid, anekdoodid, lühinäidendid, kupleed ja laulutekstid.
Ajakiri ilmus ebaregulaarselt.
Täiendavalt ilmus veel "Oma jalgel : pidukalender ... 1926" (1925)
Robert James Waller

Robert James Waller Jr. (1. august 1939 Charles City, Iowa – 10. märts 2017 Fredericksburg, Texas) oli ameerika kirjanik, fotograaf ja muusik. Ta on kõige rohkem tuntud tänu 1992. aastal avaldatud armastusromaanile "Madisoni maakonna sillad".

Elukäik

Tema armastusromaani "Madisoni maakonna sillad" on müüdud 12 miljonit eksemplari ja tõlgitud 35 keelde. 1995. aastal tehti armastusromaani järgi samanimeline film ning hiljem samanimeline Broadway muusikal. Armastusromaan püsis New York Timesi bestsellerite edetabelis üle kolme aasta.
Walleri sõnul kirjutas ta "Madisoni maakonna sillad" 11 päevaga. Selle tulu tegi temast multimiljonäri ning pani aluse Iowa osariigis asuva Madisoni maakonna rahvusvahelise turismiatraktsiooni tekkimisele.
Waller kolis tähelepanu eest Iowa osariigist Texase osariiki ning samal ajal lahutas oma abielu.

Surm

Waller suri 2017. aasta 10. märtsil 77-aastasena oma kodus Texase osariigis Fredericksburgi maakonnalinnas multiipel müeloomi.
Brigaad 3

"Brigaad 3" oli eesti telesari (täpsemalt arstisari), mida 2007-2008 näitas TV3. Ühel hooajal oli eetris 12 osa ja üks osa kestis 45 minutit.
Rahuneem

Rahuneem on neem Saare maakonna lääneosas Kuusnõmme poolsaare tipus.
Neeme koordinaadid on 58° 21′ N, 21° 56′ E.
.mobi

.mobi on tippdomeen viitamaks mobiilteenuseid pakkuvale leheküljele. Kasutusel on alates 2005. aastast.
Epp Kaidu

Epp Kaidu (esinejanimi) ehk Leida Ird (neiupõlvenimi Rosenblatt) (15. aprill 1915 – 23. juuni 1976) oli eesti lavastaja ja näitleja.

Õpingud ja töö

1934–1936 õppis Epp Kaidu Tartu Näitekunsti Stuudios. 1937–1939 oli ta Tartu Töölisteatri näitleja ning 1940–1941 töötas näitlejana Vanemuises. Teise maailmasõja ajal oli ta Eesti NSV Riiklike Kunstiansamblite liige Nõukogude tagalas ning 1944–1976 taas Vanemuises näitleja ja lavastaja.
Epp Kaidu töötas nii muusika- kui ka sõnalavastustega, peamiselt Tartus Vanemuise teatris. Enda hinnangul tõi Kaidu lavale umbes 100 lavastust. Evald Hermaküla ja Jaan Tooming said oma näitlejatunnustuse just Kaidu lavastajakäe all mängides. Kaidu reisis Nõukogude Liidus palju, muuhulgas külastas Gruusiat ja toonast Tšehhoslovakkiat, aga ka Soomet. Ta lavastas Venemaal ja Soomes.
Kaidu lõpetas ka kõrgemad režiikursused Moskvas. Ta tegi kaastööd Eesti Televisioonile, oli Lenfilmi filmide "Valgus Koordis" ja "Andruse õnn" näitejuht.

Isiklik elu

Epp Kaidu oli Vanemuise teatri lavastaja ja peanäitejuhi Kaarel Irdi abikaasa. Neil olid tütred Kais ja Mari. Kais Adlas töötas hiljem Vanemuises näitlejana ning lastega tegelesid hoidjad. Kaidu ja Ird elasid Tartus Tähtvere linnajaos. Epp Kaidu olevat olnud leebe loomuga naine.
Beggar's Farm (ansambel)

Beggar's Farm on Eesti ansambel. Ansambel moodustati 1996.
Heino Juho Karm

Heino Juho Karm (enne eestistamist Heinrich Johannes Karm; 27. veebruar 1909 Tartumaa – 1941?) oli eesti vaimulik.
Lõpetas Tartu Ülikooli usuteaduskonna. Oli prooviaastal Koeru Maarja-Magdaleena koguduses, õpetaja August Pähna juures. Ordineeriti õpetajaametisse 10. detsembril 1933.
Oli aastatel 1933–1934 Koeru koguduse õpetaja August Pähna isiklik adjunkt. Oli aastal 1934 Käina Martini koguduse vikaarõpetaja, 1934–1936 Kärdla- ja Pühalepa koguduse vikaarõpetaja. 1936–1939 oli EELK noorsootöö sekretär, 1939–1940 peasekretär. Tallinna Piiskopliku Toomkoguduse asetäitja õpetajana tegutses ta aastatel 1936–1938 ja 1941.
Heino Karm mobiliseeriti aastal 1941 Punaarmeesse. Ühe versiooni järgi langes ta aastal 1941, teise versiooni järgi aastal 1943 Velikije Luki all.
Kalev (mütoloogia)

Kalev on tegelane eesti rahvuseeposest "Kalevipoeg". Kalev oli Kalevipoja isa ning Linda abikaasa. 
Arvatavalt ühissoome ajast põhinev vägilasnimi, mis olevat tekkinud sõnast kali - jõud, vägi (August Annist) .
Legend räägib, et Kalev olevat maetud Toompeale, kuhu Linda ta tõi, ning Toompea klindisaar olevat Kalevi hauaküngas.