Benedictus XVI välispoliitika

Paavst Benedictus XVI kutsus poliitikuid otsima solidaarsust, avaldas muret konfliktide pärast, eriti Lähis-Idas, ja kohtus riigijuhtidega.

Suhted Hiinaga

20. aprillil 2005 teatas üks Hiina välisministeeriumi ametnik, et Hiina ja Vatikani suhete parandamiseks peaks paavst hoiduma sekkumast Hiina siseasjadesse. Benedictus XVI on olnud seisukohal, et Hiina peab tagama oma kodanikele usuvabaduse.
5. mail 2006 ekskommunitseeris Benedictus XVI 2 Hiina piiskoppi, kes määrati ametisse paavstiga kooskõlastamata. Järgnevalt määras Hiina Mindongi piiskopiks uue isiku, kuid ei kooskõlastanud tema määramist paavstiga.
25. juunist 1. juulini 2006 viibisid Pekingis peapiiskop Claudio Maria Celli ja piiskop Gianfranco Rota Graziosi. See oli Vatikani esimene ametlik delegatsioon Hiinas.
2. detsembril 2006 avaldas paavst muret, et Hiinas ordineeriti piiskop Wang Renlei ilma paavsti tunnustuseta. 21. septembril 2007 tunnustas ta Giuseppe Li Shani ja Paolo Xiao Zejiangi ordineerimist piiskoppideks.
19. märtsil 2008 kutsus paavst üles lõpetama vägivalda Tiibetis. 21. märtsil 2008 nõudis ta katoliku kirikule Hiinas vabadust. 25. mail 2008 palvetas ta 12. mail Hiinas toimunud maavärina ohvrite eest. 3. augustil 2008 tunnustas suveolümpiamängude avamist Pekingis. Ta palvetas 23. mail 2010 Hiina katoliku kiriku eest. Ta palvetas 24. mail 2012 Hiina katoliiklaste eest, eriti Shanghai Sheshani kristlaste eest. Ta tundis 12. augustil 2012 muret Hiinas ränkade tulvade käes kannatavate inimeste pärast.

Suhted Venemaaga

21. juunil 2005 saatis Benedictus XVI Moskvasse kardinal Walter Kasperi ja 25. oktoobril 2005 Vatikani välisministri peapiiskop Giovanni Lajolo, kes väitis, et Vatikani ja Venemaa suhete paranemine võib teostuda.
11. jaanuaril 2006 kohtus Benedictus XVI 30 Beslani pantvangidraamast pääsenud lapsega.
6. oktoobril 2006 saatis Benedictus XVI kardinal Cormac Murphy-O'Connori legaadiks Venemaale, kus ta kohtus patriarh Aleksius II-ga.
13. märtsil 2007 kohtus paavst Vatikanis Venemaa presidendi Vladimir Putiniga.
21. septembril 2007 määras Benedictus XVI Moskva peapiiskopiks Paolo Pezzi.
Paavst kohtus 3. detsembril 2009 Venemaa presidendi Dmitri Medvedeviga, mille järel teatasid Venemaa ja Püha Tool diplomaatiliste suhete loomisest suursaadikute tasemel. Paavst ja president kohtusid taas 17. veebruaril 2011.

Suhted Ameerika Ühendriikidega

Benedictus XVI käis 15.–21. aprillini 2008 pastoraalsel visiidil Ameerika Ühendriikides. Ta pidas 18. aprillil 2008 kõne ÜRO peakorteris ja külastas 20. aprillil 2008 Maailma Kaubanduskeskuse peakorteri asupaika.
1. septembril 2005 tunnustas Benedictus XVI Louisiana ja Mississippi rannikualasid laastanud orkaan Katrina tagajärgi likvideerivate päästetöötajate tegevust. Orkaani ohvreid mälestas ta ka 25. septembril 2005.
Septembris 2007 keeldus ta kohtumast USA riigisekretäri Condoleezza Rice'ga.
20. jaanuaril 2009 tervitas ta USA presidenti Barack Obamat ametisseasumise puhul ning kutsus teda riikide vahelistes suhetes püüdlema üksteisemõistmist, koostööd ja rahu.
Ta on kohtunud 9. veebruaril 2006 USA presidendi abikaasa Laura Bushiga; 9. juunil 2007, aprillis 2008 ja 13. juunil 2008 USA presidendi George W. Bushiga ning 10. juulil 2009 USA presidendi Obamaga. Ta kohtus 16. jaanuaril 2013 USA kaitseministri Leon Panettaga.

Afganistani sõda

5. juunil 2005 kutsus paavst vabastama Afganistanis pantvangistatud Itaalia kodanikku Clementina Cantonit. 29. juulil 2007 nõudis ta Lõuna-Korea pantvangide vabastamist Afganistanis. Paavst mõistis 20. septembril 2009 hukka Afganistanis toimunud pommirünnaku, kus hukkus 6 Itaalia sõjaväelast.

Suhted Lähis-Ida riikidega

24. juulil 2005 avaldas Benedictus XVI kaastunnet terrorismi läbi kannatanutele Egiptuses ja Türgis, kuid järgmisel päeval kutsus Iisraeli välisministeerium välja Vatikani nuntsiuse, nõudes temalt selgitust Vatikani suhtumise kohta 12. juulil 2005 Lõuna-Iisraelis toimunud rünnaku osas, kuna paavst ei maininud oma läkituses selles rünnakus kannatanuid.
15. aprill 2006 avaldas ta ülestõusmispühade läkituses "Urbi et Orbi" muret Iraani tuumaprogrammi pärast ja kutsus saavutama rahu Pühal Maal ja Liibanonis. 29. juunil 2006 kutsus ta Iisraeli ja Palestiina liidreid üles saavutama rahu.
23. aprillil 2006 mõistis ta hukka pommiplahvatuse korraldamise Tel Avivis.
11. augustil 2006 saatis ta legaadiks Liibanoni kardinal Roger Etchegaray.
5. novembril 2006 muretses paavst olukorra pärast Gaza sektoris.
22. novembril 2006 taunis ta Liibanoni tööstusministri Pierre Gemayeli tapmist. 10. detsembril 2006 taunis ta vägivalda Lähis-Idas ja Liibanonis ning soovis kriisile rahumeelset lahendust. 28. jaanuaril 2007 kutsus ta osapooli üles lõpetama vägivalda Liibanonis ja Gaza sektoris.
16. veebruaril 2007 kohtus ta aasta varem Liibanonis röövitud Iisraeli sõdurite Ehud Goldwasseri ja Eldad Regevi lähedastega.
28. märtsil 2007 lükati Lähis-Idas valitseva olukorra tõttu edasi paavsti kohtumine Iisraeli valitsuse delegatsiooniga.
8. aprillil 2007 avaldas paavst ülestõusmispühade läkituses "Urbi et Orbi" kahetsust Iraagis ja Afganistanis toimuva pärast. Ta kutsus lahendama probleeme Lähis-Idas. Ta kinnitas, et Liibanonis valitsev olukord ohustab Lähis-Ida tulevikku ning lootis palestiinlaste ja juutide dialoogile kriisi lahendamiseks.
20. mail 2007 väljendas paavst muret olukorra pärast Gaza sektoris ja kutsus rahvusvahelisel tasandil üles tegema suuremaid jõupingutusi kriisi rahumeelseks lahendamiseks.
7. jaanuaril 2008 kutsus ta taastama rahu Lähis-Idas. 17. veebruaril 2008 tundis ta muret olukorra pärast Liibanonis. 11. mail 2008 palvetas ta Liibanoni eest.
2. märtsil 2008 ja järgnevatel päevadel tundis ta muret Iisraelis ja Gaza sektoris toimuva pärast. 20. oktoobril 2008 avaldasid Iisraeli partei Kadima toetajad oma veebilehel fotomontaaži, kus paavsti oli kujutatud svastikaga. Iisraeli välisminister Tzipi Livni mõistis fotomontaaži hukka. Paavst kutsus 25. detsembril 2008 lõpetama vägivalda Lähis-Idas. Ta taunis 28. detsembril 2008 Iisraeli rünnakuid Gaza sektoris. Ta mõistis 1. jaanuaril 2009 hukka vägivalla Gazas. 4. jaanuaril kutsus ta Gaza sektoris rahu saavutama.
Ta vabastas 24. jaanuaril 2009 ekskommunikatsioonist piiskop Richard Williamsoni, kes eitas holokausti, kuid paavsti otsus ärritas juute.
Ta kutsus 12. aprillil 2009 alustama Lähis-Ida rahukõnelusi.
Paavst külastas 8.–15. maini 2009 Jordaaniat ja Iisraeli. Visiidi käigus toetas paavst Iisraeli ja Palestiina riikide kooseksisteerimise poliitikat (kahe riigi lahendust).
Paavst palvetas 31. jaanuaril 2010 rahu eest Pühal Maal ja taunis 28. märtsil 2010 rahutusi Jeruusalemmas. Paavst kutsus 6. juunil 2010 hoidma Lähis-Idas ära veresauna puhkemist. 25. detsembril 2010 kutsus paavst oma jõululäkituses rahule Lähis-Idas.
Ta kutsus 29. jaanuaril 2012 rahule Pühal Maal.
Ta kohtus 17. novembril 2005 Iisraeli presidendi Moshe Katsaviga, 4. detsembril 2005, 24. aprillil 2007, 3. juunil 2011 ja 17. detsembril 2012 Palestiina omavalitsuse presidendi Maḩmūd ‘Abbāsiga, 16. veebruaril 2006 Liibanoni peaministri Fuad Sinioraga, 6. aprillil 2006 ja 6. septembril 2007 Iisraeli poliitiku ja hilisema presidendi Shim'on Peresiga. Ta kutsus 25. detsembril 2011 juute ja palestiinlasi üles leppimisele.

Põhja-Korea tuumakriisi taunimine

13. novembril 2006 teatas paavst, et Põhja-Korea tuumakriis tuleb lahendada läbirääkimiste teel ja rahumeelsete meetoditega. 15. veebruaril 2007 väljendas ta kohtumisel Lõuna-Korea presidendi Roh Moo-hyuniga muret Põhja-Korea tuumakriisi arenemise pärast ja kutsus tekkinud kriisi rahumeelselt lahendama.

Suhted Aafrika riikidega

1. mail 2005 kutsus Benedictus XVI oma läkituses (Angelus) saavutama rahu Togos. 3. juulil 2005 tunnustas ta Aafrika probleemide käsitlemist G8 tippkohtumisel, tuues prioriteedina esile vaesuse väljatõrjumise Aafrikas ja arengu edendamise.
22. jaanuaril 2006 pühendas ta eriläkituse Aafrika jaoks, kutsudes selles üles saavutama rahu Côte d'Ivoires. Ta mälestas 16. mail 2006 Nigeeria gaasiplahvatuses hukkunuid. 18. veebruaril 2007 avaldatud läkituses kutsus ta Guinea vägivalla osapooli dialoogile. 8. aprillil 2007 kutsus paavst ülestõusmispühade läkituses "Urbi et Orbi" lahendama probleeme Aafrikas, eriti Somaalias ja Kongo Demokraatlikus Vabariigis.
7. jaanuaril ja 3. veebruaril 2008 taunis ta konflikte Keenias. 27. aprillil 2008 mõistis paavst hukka kodusõja Somaalias, rahutused Burundis ja olukorra Sudaanis Darfuris.
Paavst kutsus 31. augustil 2008 otsima poliitilist lahendust Aafrikast Euroopasse suunduva illegaalse immigratsiooni probleemile.
Ta mõistis 9. novembril 2008 hukka vägivalla Kongo Demokraatlikus Vabariigis. Ta taunis 30. novembril 2008 rahutusi Nigeerias. Ta kutsus 25. detsembril 2008 lõpetama vägivalda Aafrikas. 8. jaanuaril 2009 taunis ta laste kasutamist sõjapidamises Kongo Demokraatlikus Vabariigis. Ta tundis 30. septembril 2012 muret Kongo DV sündmuste pärast.
Ta kutsus 20. märtsil 2009 Angolas taastama rahu. Kui 21. märtsil 2009 Luandas peetud missal tallati kaks naist surnuks, avaldas paavst traagilise juhtumi puhul kahetsust. Paavst kutsus 12. aprillil 2009 lõpetama vägivalda Aafrikas ja kutsus 5. detsembril 2010 kõiki palvetama nende eest, kes kannatavad vägivalla käes. Ta taunis kristlaste vastu tehtud rünnakuid Egiptuses ja Eritrea siserahutusi. 16. detsembril 2010 tegi paavst üleskutse kaitsta kristlasi Aafrikas. 25. detsembril 2010 avaldas paavst jõululäkituses muret Nigeeria kristlaste ründamise pärast.
Ta saatis 9. juulil 2011 Lõuna-Sudaani delegatsiooni kardinal John Njue juhtimisel.
Ta avaldas 17. juulil 2011 muret Somaalia sündmuste pärast. Ta kutsus 25. detsembril 2011 rahvusvahelist üldsust abistama Somaalia näljahädalisi.
Ta taunis 9. jaanuaril 2012 Nigeerias kristlaste vastu tehtud rünnakuid. Ta meenutas ka aasta varem tapetud Pakistani ministrit. Ta avaldas 11. märtsil 2012 kaastunnet Madagaskari loodusõnnetustes kannatanutele. Ta kutsus 25. detsembril 2012 üles rahule Malis ja Nigeerias.

Suhted Sri Lankaga

15. augustil 2006 tundis paavst muret Sri Lanka poliitilise olukorra pärast. 4. veebruaril 2007 avaldatud läkituses tunnustas ta Sri Lanka valitsusametnike tegevust 2004. aasta tsunami tagajärgede likvideerimisel. 23. aprillil 2007 rõhutas paavst kohtumisel Sri Lanka presidendiga inimõiguste tunnustamist ja kutsus valitsust üles pidama mässulistega dialoogi. Paavst tundis 17. mail 2009 muret poliitilise olukorra pärast Sri Lankal. Ta avaldas 16. jaanuaril 2011 kaastunnet Sri Lanka elanikele, kes kannatasid üleujutuste käes.

Reageerimine majanduskriisile

Paavst rõhutas 1. märtsil 2009, et tööandjad peaksid pidama majanduskriisi ajal prioriteediks töötajaid ja nende perekondi. Paavst tunnustas 14. juunil 2009 paar nädalat hiljem toimunud ÜRO konverentsi pidamist, kus arutati finantskriisi mõju majandusele. 19. juulil 2009 kutsus paavst töötuid mitte kaotama lootust. Paavst on korduvalt rõhutanud võitlust vaesusega.
6. juulil 2008 rõhutas ta seoses G8 tippkohtumisega Jaapanis võitlemist vaesuse ja toidupuudusega. Ta mainis üleskutses ka kasvanud toidu- ja kütusehindu. 6. oktoobril 2008 tegi paavst avalduse ülemaailmse finantskriisi kohta. Ta ütles: "Me näeme suurte pankade kokkuvarisemise taustal, et raha on kaduv, sellel pole väärtust."
Ta kutsus 31. jaanuaril 2010 pöörama suuremat tähelepanu nende inimeste puudustele, kes on finantskriisi tõttu kaotanud töö. Ta taunis 30. detsembril 2010 avaldatud motu proprios seadusevastaseid finantstehinguid. Ta taunis 1. jaanuaril 2013 reguleerimata finantskapitalismi.

Relvastumise ja relvakaubanduse taunimine

15. aprill 2006 avaldas paavst ülestõusmispühade läkituses "Urbi et Orbi" muret Iraani tuumaprogrammi pärast. 17. juunil 2007 nõudis Benedictus XVI kõikide relvakonfliktide lõpetamist. 22. juulil 2007 taunis ta sõjapidamist ja 29. juulil 2007 kutsus ta üles peatama tuumarelvade levikut. 18. novembril 2007 kutsus paavst üles keelustama maamiine. 18. mail 2008 kutsus paavst seoses Dublinis peetava konverentsiga keelustama kobarpommide kasutamist. 16. juunil 2008 taunis ta rahvusvahelist relvakaubandust ja kutsus relvakaupmehi meelt parandama.