Kraków

Enne riiklust

Arheoloogilised uuringud näitavad, et Waweli linnamägi oli asustatud juba 20 tuhat aastat tagasi. On oletatud, et Kraków oli märgitud Claudius Ptolemaiose 142.–147. aasta kaardile. Pidev asustus on linnamäel olnud 4. sajandist alates. Legendi järgi rajas asula müütiline valitseja Krak draakoni koopa kohale. Legendid Krakist ja Wandast pärinevad 7. sajandist. Tänapäeval asuvad Waweli linnamäel loss ja katedraal.
Alates hiljemalt 5. sajandist elas Krakówi ümbruskonnas vistulaanide hõim. 8. sajandil kuulus nende asuala Suur-Määri riiki.
Teadaolevalt on Krakówit esimest korda kirjalikult maininud 965. aastal kaupmees Ibrāhīm ibn Ya‘qūb, kirjeldades seda kui kaubandusteede rismikul asuvat metsadest ümbritsetud rikast linna.

Austria provintsilinn

Poola jagamiste käigus läks Kraków Austria ertshertsogkonnale Galiitsia provintsi. Järgnenud Kościuszko ülestõus (1794) sai lüüa ning Preisi kuningriigi väed, mis selle maha surusid, röövisid tühjaks Poola kuninga varakambri, mida linnas hoiti.
Napoleon moodustas pärast kunagise Poola ala vallutamist 1809 Varssavi hertsogiriigi, mis ei allunud naaberriikidele, vaid ainult Napoleonile. Viini kongress taastas 1815 Poola jagamise kolme riigi vahel, ainult Kraków sai vabalinna staatuse. Krakówi vabalinna pindala oli 1164 km² ja võrreldes Rzeczpospolita kuni miljoni ruutkilomeetiga pole ükski tänapäeva Euroopa riik oma pindala nii drastiliselt muutnud.
1846 toimus Krakówi ülestõus, mille eesmärgiks oli laiendada Krakówi võimu ka teistele poolakatega asustatud aladele. Ülestõus sai lüüa ja Krakówi vabalinn likvideeriti, see liideti taas Austriaga.
1866 sai Austria-Ungari Austria–Preisi sõjas lüüa ning andis Galiitsiale autonoomia. Poola keel sai provintsi ametlikuks keeleks. Sellega oli poolakate olukord Austria-Ungaris märksa parem kui Preisi kuningriigis või Venemaa keisririigis. Kraków sai poolakate rahvusluse sümboliks ja kultuurikeskuseks. Seda hakati hüüdma poola ateenaks ja poola mekaks, sest poolakad käisid Krakówis linna ja rahva kuulsusrikka mineviku sümboleid vaatamas. Suure pidulikkusega tähistati Grünwaldi lahingu 500. aastapäeva, Saksa ordu lüüasaamist.

Sel ajal muutus Kraków moodsaks suurlinnaks, saades 1901 veevärgi ja elektritrammi. (Varssavisse jõudsid elektritrammid alles 1907). Sel ajal moodustati ka Suur-Kraków: ümbruskonna alad liideti administratiivselt linnaga. Seetõttu kahekordistus Krakówi elanikkond halduspiires 5 aastaga: 1905. aasta 91 tuhandelt 1910. aasta 183 tuhandele.
Esimeses maailmasõjas vallutasid Vene väed Krakówi 1915. aasta talvel. Krakówi leegione, kes sõdisid Austria eest, juhtis sõjas Józef Piłsudski.
Nii Austria, Preisimaa kui Venemaa kaotasid sõja, mistõttu oli võimalik luua iseseisev Poola riik.

Pärast Poola riigi taasloomist

Teise maailmasõja ajal septembris 1939 tungisid Saksamaa ja Nõukogude Liit Poolale kallale ning riik jagati uuesti ümber. Saksa väed hõivasid Krakówi 6. septembril 1939. Kraków sai Saksa okupatsioonivalitsuse asukohaks. Seda juhtis Hans Frank.
Sõda mõjus väga halvasti Krakówi kultuuriväärtustele, millest paljud rööviti paljaks või hävitati. Suur hulk kultuuritegelasi saadeti läheduses olevatesse Płaszówi ja Auschwitzi koonduslaagritesse. Ühel juhul kutsuti Jagelloonide ülikooli 150 õppejõudu koosolekule, vahistati ja saadeti Sachenhauseni koonduslaagrisse.
Punaarmee hõivas Krakówi 19. jaanuaril 1945.
Pärast sõda on Krakówi elanike arv neljakordistunud. See on jäänud endiselt riigi kultuuripealinnaks. Linna ajalooline süda kanti 1978. aastal UNESCO maailmapärandi nimekirja. Sama aasta 16. oktoobril valiti linna peapiiskop Karol Wojtyła esimeseks mitteitaallasest paavstiks üle 455 aasta.

Eesti aukonsulaat

Krakówis aadressil Floriańska 15/4 hoones "Kamienica pod Wiewiórką" asub Eesti Aukonsulaat Poolas Krakówis.

Sport

Krakówi tuntumad jalgpalliklubid on Wisła ja Cracovia.