Penitsilliiniallergia

Penitsilliiniallergia ehk ülitundlikkus penitsilliini suhtes on koondnimetus tänapäeval osadel loomadel (sealhulgas inimestel) esineda võiva organismi häireseisundi kohta, mille kutsub esile manustatud penitsilliin (antibiootikum) ja organismi füsioloogilistest piiridest väljunud vastus spetsiifiliste antikehade tootmisega immuunsüsteemi poolt.

Inimestel

Inimestel esineb sageli (10% inimestest on teatanud allergiast) peamiselt ülitundlikkust penitsilliini suhtes ja harvemini penitsilliiniallergiat (koos anafülaksisega 1–5 10 000 penitsilliiniteraapia saaja kohta).
Inimestel võib penitsilliiniallergia avalduda allergiliste reaktsioonidena, I–V tüübini, ja see liigitatakse ravimitundlikkuse hulka.

Nahaga seotud sümptomid

Ravimiallergia korral on nahaga seotud tüüpilised sümptomid kas kohesed (immediate hypersensitivity (IHS)) või viivitusega ülitundlikkusreaktsioonid (delayed hypersensitivity (DTH)), vastavalt immunoglobuliin E ja T rakkudega seonduvalt.
Amoksitsilliini manustamisega seotud allergilised reaktsioonid mis avalduvad nahaga seotud sümptomitena on maculo-papular exanthema (MPE), toksiline sarvkihinekrolüüs [Lyell] ja äge generaliseerunud eksantematoosne pustuloos (acute generalized exanthematous pustulosis (AGEP)).

Maculo-papular exanthema

Maculo-papular exanthema on ravimitega seotud nahareaktsioonide sagedaseim kliiniline vorm, mis võib avalduda kas tunde või päevi peale raviga alustamist. MPE all peetakse silmas erinevaid kliiniliselt väljendunud sümptomeid, nagu lokaalne või generaliseerunud : (i) erüteem; (ii) macular eruption; (iii) piiratud suurusega papula või suured infiltreerunud plaques; (iv) ekseemilaadne dermatiit. On in vivo ja in vitro tõendid T-rakkude osalemise kohta MPE patogeneesis, kuid täpseid immuunmehhanisme seni ei tunta. Arvatakse, et ravimindutseeritud-MPE patsientide organismis asuvad spetsiifilised ringlevad T-rakud mis aktiveeritakse kokkupuutel ravimiga nahas ja kustuvad esile MPE, nii proinflammatoorsete Th1 ja Th2 tsütokiinide kui tsütotoksilisusega. Interferoon γ, mida ekspresseerivad aktiveeritud T-rakud, on MPE patogeneesis olulise tähtsusega, kuna seda sünteesivad patsiendi naha- ja vererakud. Kuid, mitte alati ei ole MPE tekkimine antibiootikumiteraapia ajal T-rakkude vahendatud vaid võib tekkida ka kaasasündinud immuunsuse mittespetsiifilisel aktivatsioonil ravimi proinflammatoorsete omaduste toel. Ravimtekkelise MPE diagnoosiks vajatakse tõendeid ravimispetsiifiliste T-rakkude olemasolust patsiendi nahas ja/või veres. Mitmete uuringutega on tuvastatud, et LTT meetod (Lymphocyte transformation test) võib penitsilliini DTH allergia korral kasulikuks meetodiks osutada, selle tundlikkus on varieeruv, ulatudes 60–75%-ni. Kuid positiivne LTT analüüs ei tõenda tingimata T-rakkude osalust, kuna perifeerse vere mononukleaarsetes rakkudes olevad B-rakud võivad vastusena ravimile samuti paljunema asuda.

Põhjustaja (allergeen)

Penitsilliiniallergia on toimeaine põhine ja seda võivad esile kutsuda mitmed nimetatud toimeainet sisaldavad retseptiravimid, nagu amoksitsilliin, ampitsilliin, dikloksatsilliin, oksatsilliin, penitsilliin G, penitsilliin V, piperatsilliin, ticarcillin jt.

Abivõimalused Eestis

Püüa võimalikult kiiresti kontakteeruda perearstiga ja/või helista hädaabinumbrile 112.
Võimalusel peaks penitsilliiniallergiaga patsient püüdma tagada, et tema patsiendikaardil ja/või digiloos (stomatoloogid ei ole seotud üldise digisüsteemiga) oleks penitsilliiniallergia kindlasti märgitud.