Franz Joseph Gall

Franz Joseph Gall (9. märts 1758 – 22. august 1828) oli saksa anatoom ja füsioloog, keda võib pidada neuropsühholoogia rajajaks. Ta oli üks esimesi teadlasi, kes tõsimeelselt väitis, et inimese hing asub ajus. Tema lähenemist on hakatud hiljem nimetama frenoloogiaks.

Elukäik

Gall sündis 9. märtsil 1758 Saksamaal Badenis Tiefenbrunnis jõukas katoliiklikus perekonnas. Gall oli peres vanuselt teine poeg. Ta õppis esialgu Badenis kirjanduskallakuga koolis ning vanemate soovil oleks mees pidanud õpinguid jätkama preestrina, kuid ta valis siiski meditsiini. Meditsiiniõpingud algasid Strasbourgi ülikoolis, kus tema õppejõudude hulka kuulus ka näiteks Johann Hermann. 1781. aastal kolis Gall Viini, kus 1785. aastal lõpetas ülikooli ning asus praktiseerima füsioterapeudina. Hoolimata praktilisest tööst läks tema põhiline energia teadustööle, et lahendada küsimus, mis oli teda vaevanud juba lapsepõlvest alates. Lisaks füsioterapeudi tööle ning teadusega tegelemisele, pidas mees Viinis ka frenoloogiateemalisi loenguid. Kuna teda süüdistati aga materialismis ja determinismis, sunniti Gall võimude survel 1807. aastal Viinist lahkuma. Pärast emigreerumist asus Gall elama Pariisi, kus töötas oma elu lõpuni, esinedes populaarsete loengutega üle kogu Euroopa. Gall suri 22. augustil 1828 Pariisi lähedal Montrouge'is. Surma täpne põhjus ei ole teada, küll on aga teada, et mees on maetud Pariisis asuvale Père-Lachaise'i kalmistule.

Galli ja frenoloogia panus teadusse ja selle edasiarendused

Galli töö andis panuse nii teadusliku psühholoogia arengusse kui ka okultismi. Teaduslikus suunas inspireeris Gall eksperimentaalpsühholooge täpsemalt uurima, kuidas võiksid erinevad käitumised ajus olla lokaliseeritud. Irooniline on aga tõsiasi, et just teaduslikud arengusuunad hävitasid suures osas Galli teooria, sest tema leitud käitumiste asukohad ajus osutusid valeks. Ka Galli põhiline hüpotees, et aju hästi arenenud osad väljendavad seda, mis omadus või käitumine on inimesel hästi arenenud, osutus vääraks. Seetõttu hinnati kogu süsteem pseudoteaduse alla käivaks. Teine edasiarendus, mis toimus okultismi suunas, oli edukam. Nimelt püüdis Galli lähedane abiline, Johann Gaspar Spurzheim, kes on ka termini frenoloogia autor, mida Gall ise tunnistada ei tahtnud, teooriat ühiskonnas laialdaselt populariseerida, muutes selle pigem elufilosoofiaks. Spurzheim oli oma tegevuses väga edukas, suutes frenoloogiast teha uue populaarse psühholoogia suuna. Ta jõudis oma tegevusega ka USA-sse, kus frenoloogia võeti lahkesti vastu. Spurzheim ise suri küll kohe pärast Ameerika Ühendriikidesse saabumist, aga tema tööd jätkas seal inglasest frenoloog George Combe.
Frenoloogia ideed on jätnud oma jälje ka kriminaalpsühholoogiasse. Näiteks tehti veel 19. sajandi lõpul Melbourne'i vanglas kõigi seal hukatud kurjategijate peadest kipsjäljendid, et kasutada frenoloogilist meetodit kriminaalse käitumise paremaks mõistmiseks.
Väärib märkimist, et Galli peamine kriitik oli prantsuse psühholoog Jean-Pierre-Marie Flourens (1794–1867), kes oli eksperimentaalse aju-uurimise üks pioneere. Flourens avastas mitmete alumiste ajuosade funktsioone ning naeruvääristas frenoloogiat, vaieldes sellele oma töö põhjal vastu. Tema meetodiks oli aju haiguskollete ja kärbunud ajuosade uurimine. Nimelt väitis mees, et ajupoolkerad töötavad kui üks ega sisalda mingeid kindlaid organeid, mis vastutaksid kindlate funktsioonide eest. Flourens oli võrreldes Galliga enam mõjutatud filosoofiast. Ka Flourensi enda teooria tunnistati hiljem vääraks.
Tänapäeval on teada, et frenoloogia eeldused olid ilmselt liialt lihtsustavad ning selle teaduse lugu tõestab fakti, et teaduslikult põhjendatud järeldused ei saa sündida enne vastavate uurimismeetodite leiutamist. Siiski ei olnud Galli töö mõttetu ning andis vähemalt tõuke aju põhjalikumaks uurimiseks. Lisaks on Gall jätnud jälje ka kõnekeelde, näiteks on inglise keelde juurdunud fraas to have one's head examined (lasta oma pea läbi vaadata või käia hingearsti juures).
Galli loodud teooriaga on Eestis võimalik tutvuda näiteks Tartu Ülikooli ajaloomuuseumis, kus on väljas Galli loodud frenoloogiline mudel vastavate funktsioonide lokaliseerumisega.

Tunnustused

Franz Joseph Gall valiti 1823. aastal Rootsi Kuningliku Teaduste Akadeemia välisliikmeks.