google/wiki40b huggingface dataset:
Tiit Rammul

Tiit Rammul (sündinud 25. veebruaril 1964 Tartus) on eesti kunstnik.

Haridus

Tiit Rammul õppis 1983–1990 Tartu Kunstikoolis dekoraatori ja 1979–1983 Eesti Riiklikus Kunstiinstituudis graafika erialal.

Töö

Ta on töötanud kirjastustes Perioodika ja Olion. Ta on Eesti Kunstiakadeemia õppejõud.
Kunstnikuna tegutseb Rammul peamiselt raamatukujundaja ja illustraatorina, samuti on ta osalenud plakatinäitustel.

Liikmesus

2006. aastast kuulub ta Eesti Kujundusgraafikute Liitu.

Tunnustus

2006. aasta võitis ta Tallinna IV rakenduskunsti triennaalil Grand Prix näitusega "Kaks lähedast", esinedes rühmituse MUKI koosseisus koos Kersti Laanmaaga.
Viva Las Vegas

Sünopsis

Lucky Jackson on võidusõitja, kes tahab oma võistlusautole uut mootorit osta. Raha on juba kokku saadud, kuid ta kaotab selle. Nüüd on vaja igal võimalikul moel eri ameteid proovides raha tagasi teenida. Luckyle jääb silma ujumistreenerina töötav tüdruk Rusty Martin, kuid too ihaldab võidusõidu ja raha asemel romantikat.

Elvise suhted Ann-Margretiga

Võtete ajal hakkasid tekkima ajakirjanduses jutud Elvise ja Ann-Margreti vahelistest armusuhetest. Väideti isegi, et nad kihlusid. Ka Elvise mänedžer "kolonel" Tom Parker soodustas kuulujuttude levikut puht ärilistel põhjustel. Tegelikult aga olid Elvis ja Ann-Margret vaid head sõbrad ning öid veetsid nad maailmaasju arutades. Ann-Margreti on nimetatud "naissoost Elviseks".
Mahepõllumajandus

Mahepõllumajandus Eestis

Eestis algas ökoloogilise põllumajandusega tegelemine organiseeritult (kaasa arvatud talude kontrollimine) 1989. aastal Eesti Biodünaamika Ühingu eestvõttel. Mahepõllumajanduse seadus võeti vastu 1997. aastal, 1999. aastast on kasutusel riiklik mahemärk.
Aktiivsemad valitsusvälised organisatsioonid Eesti mahepõllumajanduse edendamisel on Eesti Mahepõllunduse SA ja Ökoloogiliste Tehnoloogiate Keskus. 2006. aastal moodustasid mahepõllumajandusorganisatsioonid mahepõllumajanduse ühiseks arendamiseks ja oma huvide kaitsmiseks Mahepõllumajanduse Koostöökogu, kuhu kuuluvad kõik selles valdkonnas aktiivselt tegutsevad organisatsioonid (9 organisatsiooni).
Eestis oli 2008. aasta seisuga üle 1200 mahetootja.
Kristofer von Burmeister

Kristofer von Burmeister (sündinud u 1600 Eestis) oli sõjaväelane. Ta määrati 1656 Teises Põhjasõjas Viiburi piirkonna kaitsjaks.
1658–1671 oli ta Pärnu komandant.
Craigheadi maakond

Ajalugu

Maakond moodustati 1859. aastal.
Süvauuringute instituut

Eesti Teaduste Akadeemia Süvauuringute Instituut (ametlik ingliskeelne nimetus Institute for Advanced Study, Estonian Academy of Sciences; akronüüm SUI) on Eesti Teaduste Akadeemia juurde loodud akadeemiline asutus.
Eesti Teaduste Akadeemia Süvauuringute Instituut asutati 24. aprillil 2013 Eesti TA üldkogu otsusega. 
SUI põhiülesandeks on läbi viia kõrgekvaliteedilist teadustööd, et tugevdada Eesti TA
koostöövõimet riigi ja ühiskonnaga ning toetada akdeemiat tema seadusest tulenevate nõustamis- ja
analüüsiülesannete täitmisel.
Süvauuringute instituut lähtub oma tegevuses rahvusvahelise süvauuringute instituutide konsortsiumi (Some Institutes for Advanced Study) põhimõtetest: tagab uuringute kõrge teadusliku taseme; loob konkurentsipõhise liikmete valiku süsteemi; püüab saavutada stabiilse rahastamise ja on sõltumatu akadeemiline asutus.

Teadusnõukogu

Süvauuringute instituudi teadusnõukogu kinniti Eesti TA juhatuse otsusega 7. juunil 2013.
Teadusnõukogu koosseisu kuuluvad akadeemikud Mart Ustav (esimees), Jüri Engelbrecht, Ene Ergma, Mati Karelson, Ilmar Koppel, Enn Lust, Enn Mellikov, Leo Mõtus, Tarmo Soomere, Martin Zobel, Urmas Varblane, Eero Vasar ja Jaak Vilo.

Juhtimine

Süvauuringute instituut kuulub Eesti TA juhatuse alluvusse ja tegutseb selle kureerimisel. SUI direktori kinnitab tähtajaliselt (kuni viieks aastaks) ametisse akadeemia juhatus instituudi teadusnõukogu poolt läbi viidud avaliku konkursi tulemuste põhjal. SUI direktoril on õigus osaleda akadeemia juhatuse koosolekutel.

Instituudi töö käivitamine

2014. aasta oktoobris toimunud Eesti Teaduste Akadeemia presidendivalimistel lubas presidendikandidaat Mart Ustav, et valituks osutumisel tahab ta olulise osa oma energiast pühendada akadeemia süvauuringute instituudi käivitamisele.
Inger Kraav

Inger Kraav (sündinud 21. juunil 1941) on eesti kasvatusteadlane.
1964. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli eesti filoloogia eriala. 1965–1970 õppis TRÜ pedagoogika eriala aspirantuuris. 1984. aastal kaitses Tartu Riiklikus Ülikoolis pedagoogikateaduste kandidaadi kraadi väitekirjaga "Особенности состава учащихся и их личностных взаимоотношений в классах с углубленным изучением отдельных предметов" (juhendaja Heino Liimets). 
Aastatel 1963–1965 töötas ta Nõo Keskkoolis õpetajana. Aastatel 1973–1984 oli ta Tartu Riikliku Ülikooli pedagoogika osakonna vanemõpetaja, 1985–2011 dotsent, 2011. aastast emeriitdotsent.
Ta on olnud ka Ühiskondliku Pedagoogika Uurimise Instituudi isiksuse arengu sektsiooni juhataja ja hiljem ÜPUI nõukogu esimees.
Tema uurimisvaldkonnad on olnud lapse areng koolieelses vanuses, pedagoogiline kultuur ja kasvatusväärtused ning laste sotsiaalne tõrjutus ja sotsiaalne integratsioon. Tema juhendamisel on kaitstud neli doktoritööd.
Poolamägi

Poolamägi (ka Poolamäe park) on park Tallinnas Kesklinna linnaosas Juhkentali asumis.
Varem asus sellel kohal 19. sajandi algul rajatud roomakatoliku kalmistu. Kuna paljud siinsed katoliiklased olid poola rahvusest, hakati paika Poolamäeks kutsuma. Poolamäe ja ülejäänud Siselinna kalmistu vahel, kus praegu on tenniseväljakud, voolas kuni 1930. aastate keskpaigani Härjapea jõgi. Kalmistu, mis oli küll juba 1930. aastatel osaliselt maha jäetud, likvideeriti ja hävitati 1950. aastate algul. Varsti pärast seda lammutati ka viimaste kabelite varemed. Varem oli mägi suurem, kuid Poolamäe nõlva on kasutatud kruusa­auguna ja osa mäge on aja jooksul ära veetud. 2007. aastal kasvas pargis 11 nimetust puittaimi.
Kolmkümmend kuus luulepühakut

Kolmkümmend kuus luulepühakut (jaapani keeles 三十六歌仙 Sanjūrokkasen) on jaapani luuletaja ja luulekriitiku Fujiwara no Kintō koostatud loend Asuka, Nara ja Heiani perioodidel elanud Jaapani parimatest waka-luuletajatest. Nende hulgas on kolmkümmend üks meest ja viis naist.
Alates 11. sajandist muutus loendisse kuuluvate luuletajate kujutamine populaarseks jaapani kunstnike seas.
Jaak Kadarik

Jaak Kadarik (sündinud 6. veebruaril 1957) on eesti fotograaf ja filmiamatöör. 
Kadarik omandas 1980 Tallinna 2. Tehnikakoolis fotograafi elukutse, ta on tegev fotograafi ja videooperaatorina.
Ta on Eesti fotograafide rühmituse "Igavesti Sinu" üks asutajaliikmeid 1990.
Tema töid on kasutanud Hasso Krull raamatus "Jazz" (1998, ISBN 9985835336) ja Jüri Leesment raamatus "Saada mind kiusatusse" (2007, ISBN 9789985772669).
Jüri Leesment. Täna mängime elu (Today we play life). Published by Ilmamaa, 2018  http://ilmamaa.ee/raamatud/leesment-tana-mangime-elu
Koduleht: https://jaakkadarik.wixsite.com/foto
Shedrack Kibet Korir

Shedrack Kibet Korir (sündinud 12. aprillil 1978 Nandi ringkonnas) on Keenia kergejõustiklane, kelle põhidistantsid on 1500 m ja 3000 m jooks.
2006. aasta võitis ta Keenia meistrivõistlused 1500 m jooksus. 2007. aasta maailmameistrivõistlustel Osakas sai ta 1500 m jooksus pronksmedali ajaga 3.35,04.
Eesti Hotelli- ja Turismikõrgkool

Eesti Hotelli- ja Turismikõrgkool (ka Eesti Hotelli- ja Turismimajanduse Erakool; EHTE) oli Eesti erakõrgkool, kus õpetati reisikorraldust, hotellimajandust ja toitlustusteenindust.
Kõrgkool asutati 1996. aastal. 2016. aastal läks kool makseraskuste tõttu pankrotti.
Laupäev

Laupäev on nädala päev, millele eelneb reede ja järgneb pühapäev. Eestis on laupäev nädala kuues päev. Paljudes maailma maades ja kirikunädalas on laupäev nädala seitsmes ja viimane päev.
Eestikeelne kirjapilt on tulnud skandinaavia keeltest (vanaislandi laugardagr, vanarootsi lögherdagher, rootsi lördag, kus "laug" on pesemisvesi" (vrd. inglise "laundry") ja tähendab seega pesupäeva, ehk traditsioonilist päeva, kui pesupesemine ette võeti.
Astroloogias on laupäev planeet Saturni päev. 
Judaismis on see päev püha (tegelikult juba alates reedesest päikeseloojangust, sest juudi kalendri järgi algab ja lõpeb ööpäev päikeseloojanguga) nii nagu kristluses pühapäev ja islamis reede.

Laupäev eesti rahvakultuuris

Lõunaeesti murretes on laupäeva nimetatud kui poolpäiv (poolpäev) ja viitab sellele, tegu on pooliku tööpäevaga.
Panevėžys

Ajalugu

Linna on esmakordselt mainitud 1503. aastal, mil Aleksander andis Nevėžysi ja Lėvuo jõgede vahel asunud ja seni Panevėžysi mõisale kuulunud maad Ramygala kihelkonnale. Aastal 1507 ehitati sinna kirik, kiriku juurde kerkisid aga kõrts, saun ja viinavabrik. Aastal 1548 tekkis asustus ka Leedu suurvürstide valduses olnud Nevėžysi vasakule kaldale. See hakkas kandma nime Naujamiestis, sellal kui kiriku juures asunud vanem osa hakkas kandma nime Senasis Panevėžys.
Asula tähtsuse kasvu näitab see, et varem Krekenavas ja Upytės asunud maakonna halduskeskus viidi aastal 1566 üles Panevėžysisse. Aastal 1568 viidi sinna üle ka maakonna kohus. Aastal 1661 sai Senasis Panevėžys turuõigused. Aastal 1780 need asula ajutiselt liideti ja aastail 1791–1792 oli ühendatud asula ka ajutiselt linn. Sel ajal kerkis nende lähedusse veel kolmaski suurem asula – Mikolajavas, mis kuulus Tyszkiewiczite suguvõsale. 
XIX sajandi alguses lahutati asulad taas. Sajand oli suhteliselt rahulik ja nii sai asula vabalt kasvada. Aastal 1837 sai Naujamiestis linnaõigused. Sel ajal tekkis linna ka vanausuliste kogukond. Aastal 1881 Panevėžys põles. Sajandi lõpus kiirendas asula arengut Radviliškise ja Daugavpilsi vahelise raudtee rajamine ja aastal 1899 valminud kitsarööpmeline raudtee. Tol ajal valmistati linnas alkohoolseid jooke ja komme, töödeldi nahka ja tubakat. Aastal 1905 avas knygnešystė ajal jõukust kogunud salakaubavedaja Juozas Masiulis linnas Leedu esimese trükikoja ja raamatukaupluse.
Aastal 1915 liideti Naujamiestis, Senasis ja Mikolajavas üheks Panevėžysi linnaks. Esimeses maailmasõjas hävis ligikaudu kolmandik linnast. Aastal 1927 asutati Panevėžysi piiskopkond. Suurem osa sealsest juudi kogukonnast hävitati aastal 1943. Pärast Teist maailmasõda kujunes Panevėžys suureks tööstuslinnaks. Leedu taasiseseisvumise järel oli linn Panevėžysi maakonna halduskeskuseks, maakonna likvideerimisel aastal 2010 kujunes see aga omavalitsuse staatusega linnaks.
Linn oli aastal 2014 Leedu kultuuripealinnaks.
Baltic Film Production

OÜ Baltic Film Production on Eesti filmitootja. OÜ asutas 1998 Marianna Kaat, et toota muu hulgas dokumentaal- ja mängufilme.
Pilviškiai

Ajalugu

Asula tekkis XVI sajandi esimesel poolel Kaunasest Preisimaale viiva tee äärde. Aastal 1536 andis Bona Sforza asulale alevi staatuse. Aastal 1567 hakkas alev kuuluma Sapiehadele. Aastal 1656 rajati sinna esimene katoliku kirik. Aastal 1758 sai Pilviškisest kohaliku kihelkonna keskus.
27. veebruaril 1792 andis Stanisław II alevile vapi ja kinnitas Magdeburgi õigused, aga juba järgmisel aastal tühistas seim selle otsuse. Vaidlustele tegi lõpu Poola jagamine, mille tagajärjel kuulus alev aastail 1795–1807 Preisi kuningriigile. Pärast seda kuulus Pilviškiai Venemaa koosseisu.
Alev kannatas rängalt Napoleoni sõdades. Aastaks 1808 oli sinna jäänud 350 elanikku. Aastal 1840 ehitati sinna luteri kirik.
Asula kasvule pani alguse aasta 1865, mil rajati Peterburi–Berliini raudtee Vilniusest Königsbergi viiv haru, mis asulat küll ei läbinud, aga selle lähedusse rajati Pilviškiai raudteejaam. Alev sai omale turuplatsi ja seal hakati pidama laatasid. Aastaks 1923 oli alevis 2358 elanikku.
Teise maailmasõja ajal hukkasid Saksa okupatsiooniväed 1800 kohalikku elanikku. Aastal 1941 põles maha sealne katoliku kirik. Aastal 2001 liideti aleviga ümbritsevad külad Dvarnieji, Padurpinyčys ja Stotis (viimases asus Pilviškiai raudteejaam).
Aleksander Siimon

Aleksander Siimon (29. detsember 1900 Põgari-Sassi – 28. oktoober 1970) oli eesti sordiaretaja.
Ta õppis Põgari-Sassi vallakoolis, aastatel 1914–1916 Haapsalus Nikolai koolis, aastatel 1919–1922 Läänemaa ühisgümnaasiumis. Aastatel 1922–1927 õppis ta Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonnas, aastatel 1927–1929 õppis ta Põllutööministeeriumi stipendiaadina Berliin-Dahlemi katsejaamas ja Oranienburgi aianduskoolis, osales Berliinis professor Erwin Bauri pärilikkusõpetuse kursustel. Ta lõpetas aastal 1929 Tartu Ülikooli cum laude, sai aastal 1931 väitekirja Aluste ja oksa asendite mõju tolmuterade idanemisele teraliste ja luuviljaliste kultuursortidel eest mag. agr. kraadi. Ta omandas aastal 1930 põllumajanduslike ainete õpetaja ja aastal 1935 kutsekooli aiandusõpetaja kutse. Kaitses aastal 1939 Tartu Ülikoolis põllumajandusdoktori väitekirja Untersuchungen über die gegenseitige Befruchtung der in Estland verbreiteten Apfelsorten.
Ta oli Eesti esimene puuviljandusdoktor aastast 1939. Ta on aretanud 16 õunapuusorti. Nnede seas näiteks Talvenauding, Meelis, Tiina, Kaja, Sügisdessert, Sidrunkollane taliõun, Lembitu, Vahur ja Aia Ilu. Samuti on ta aretanud kaks maasikasorti.
Aleksander Siimon maeti Ridala kalmistule.
Deuteronomium (allikas)

Deuteronomium ehk D allikas (tähis D) on Jahve allika (J) ja Elohim allika (E) järel kolmas Vana Testamendi allikas.
Allikas sisaldab peamiselt Toora seaduste osasid.
2018. aasta Itaalia parlamendivalimised

2018. aasta Itaalia parlamendivalimised toimusid 4. märtsil 2018 pärast seda, kui president Sergio Mattarella 28. detsembril 2017 parlamendi laiali saatnud oli.
Alates 1948. aastast 18. parlamendi saadikutekotta valiti 630 ja senatisse 315 saadikut. Üldvalimised toimusid samaaegselt Lombardia ja Lazio kohalike valimistega.
Mõlemas kojas kogus Matteo Salvini Lega Nordi juhitud paremtsentristlik koalitsioon lihthäälteenamuse, parteidest kogus kõige rohkem hääli populistlik Viie Tähe Liikumine, mille juhiks on Luigi Di Maio. Ekspeaminister Matteo Renzi ja tema juhitud vasaktsentristlik koalitsioon sai kolmanda tulemuse.  Ühelgi parteil ega liidul ei õnnestunud parlamendis enamust saada.
Menedemos Eretriast

Menedemos Eretriast (kreeka Μενέδημος ὁ Ἐρετριεύς, u 345– u 260 eKr) oli vanakreeka filosoof, Elise-Eretria koolkonna esindaja, kes oli pärit Eretria linnast Euboia saarel.
Menedemos oli sündinud lugupeetavasse suguvõssa, kuid oli ise ehitaja või siis dekoraator ning vaene. Ta saadeti sõjaretkele Megarasse, kuid otsustas külastada ka Platoni Akadeemiat ning otsustas seejärel sõjateenistusest loobuda ja asuda filosoofiat õppima. Platoni Akadeemiast suundus ta koos Phleiusi Asklepiadesega Megarasse Stilponi õpilasteks ja sealt omakorda edasi Elisesse, kus nendest said Phaidoni kooli õpilased. Hiljem suundusid nad Asklepiadesega Menedemose kodulinna Eretriasse ning sellest ajast nimetati Elise kooli Eretria kooliks. Sageli on kasutusel ka Elise-Eretria koolkonna nimetus.
Tema elu kohta on Diogenes Laertios oma teose "Väljapaistvate filosoofide eludest, õpetustest ja ütlustest" II raamatus Menedemost puudutavas peatükis üles kirjutanud mitmeid anekdoote. Üks nendest väidab, et Eretria koolis puudus kord ning korrapärane pinkide asetus ja igaüks võis kuulata millist vestlust tahes, ringi liikudes või istudes.
Menedemose filosoofiliste seisukohtade ja õpetuste kohta pole palju teada. Diogenes Laertios väidab, et ta ei sallinud Platoni Akadeemia õpetajaid, muuhulgas Xenokratest ega ka kürenaiku Paraibatest, eelistades nendele enda Megara õpetajat Stilponit. Menedemos olnud osav vaidlustes, eriti vastuväidete ülesehitamisel ning Diogenes Laertios osundab üht tema väidetavatest meelisargumentidest:
„"Kas mitte üks kahest ei ole teisest teistsugune?" "Jah." "Ja kas hea tegemine pole midagi teistsugust kui hea?" "Jah." "Siis järelikult ei ole hea tegemine hea."

(vanakreeka "τὸ ἕτερον τοῦ ἑτέρου ἕτερόν ἐστι;" "ναί." "ἕτερον δέ ἐστι τὸ ὠφελεῖν τοῦ ἀγαθοῦ;" "ναί." "οὐκ ἄρα τὸ ὠφελεῖν ἀγαθόν ἐστιν.")“
– Diogenes Laertios, "Väljapaistvate filosoofide eludest, õpetustest ja ütlustest" II raamat, lõik 134
Lisaks olevat Menedemos arvanud, et tõde ei saa väljendada eitavate (vanakreeka ἀποφατικὰ) ega ka liidetud (vanakreeka συνημμένα) ning põimitud (vanakreeka συμπεπλεγμένα) väidetega, nõudes selle asemel kinnitavate (vanakreeka ἀποφατικὰ) ja ühetimõistetavate (vanakreeka τὰ οὐχ ἁπλᾶ) väidete kasutamist.
Vastemõisa rahvamaja

Vastemõisa rahvamaja on rahvamaja Viljandi maakonnas Põhja-Sakala vallas Vastemõisa külas. Rahvamaja juhataja on aastast 1999 Rein Luup. Enne oli rahvamaja juhataja Mati Lepik.
Rahvamaja valmis 1996. Rahvamaja projekteeris arhitekt Urve Rukki.
Alan Young

Alan Young (sünninimi Angus Young; 19. november 1919 North Shields, Northumberland, Inglismaa – 19. mai 2016 Los Angeles, California) oli Briti päritolu Kanada dublaažinäitleja, koomik ning raadio- ja telesaatejuht.
Ta oli tuntud Wilbur Posti rolliga telekomöödiasarjast "Mister Ed". Ta andis hääle Walt Disney Television Animationi animasarjas "Onu Roberti seiklused" ("DuckTales") tegelasele Onu Robertile.
1940. ja 1950. aastatel juhtis oma televisioonis meelelahutussaadet "The Alan Young Show".
Ta mängis ka mitmes mängufilmis, sealhulgas filmis "Ajamasin" ("The Time Machine"; 1960).
1950. aastal pälvis ta Emmy auhinna.
Humal (restoran)

Humal oli Tartu kesklinnas Nõukogude ajal ja mõnda aega pärast Eesti taasiseseisvumist tegutsenud õllerestoran. Enne Teist maailmasõda tegutses samas majas Ko-Ko-Ko (Kolme Koopa Kohvik), tänapäeval asub seal hotell London.
Restoran Humal avati 1975. aasta veebruaris ning suleti 1997. aasta kevadel.
1997. aastal algasid Humala hoones lammutustööd, sellesse kavandati kaubamaja. Pärast lammutust jäi maja fassaad siiski pikalt seisma, enne kui 2002. aastal avati samas hotell London, mille all toona paiknes kohvikrestoran Kokoko.
Hoone praegune aadress on Rüütli 9 / Küütri 10/12.
Humalat on mälestustes või ilukirjanduses maininud või kirjeldanud Mihkel Mutt, Mait Ando Raun, Margus Sanglepp, Tõnn Sarv, Imre Siil ja Daniel Vaarik.
Sünkroondetektor

Sünkroondetektor on seade signaali s(t) muundamiseks tugisignaaliga sünkroonsel viisil. Matemaatiliselt vastab sellisele muundamisele signaali korrutamine tugisignaalile vastava ajalise matemaatilise funktsiooniga sref(t).
Saadav sünkroonmuundamise tulemus vastab matemaatilisele korrelatsioonile nende kahe funktsiooni vahel.
Siinuseliste signaalide või signaali siinuseliste (harmooniliste) komponentide puhul vastab see tulemus Fourier' teisendusele antud siinussignaali sagedusel.

Tehniline teostus

Analoogsignaali sünkroondetektori põhiliseks komponendiks on analoogkorruti. Selle kasutamisel tekib aga probleeme dünaamilise diapasooni osas, kuna analoogkorrutite toimimine põhineb kas ruutsõltuvuse või eksonentsiaalse sõltuvuse kasutamisel. Probleeme tekib ka korruti läbivkarakteristiku lineaarsuse ja dünaamilise diapasooni osas, mis ei ületa analoogkorrutite jaoks iseloomulikku taset (piirdub umbes 60 dB-ga). Lisaks võib probleemiks saada ka täpsus, mis on täiendavalt seotud veel ka tugisignaali täpsusega. Analoogsignaali sagedusala on selle meetodi puhul aga gigahertsidesse ulatuv, dioodkorruti (dioodsegusti) kasutamisel veelgi kõrgemate sagedusteni ulatuv.
Kõige selle tõttu on analoogsignaali sünkroondetektorite realiseerimise põhiliseks viisiks saanud elektronlülitite kasutamine. Sellisel juhul määravad sünkroondetektori täpsuse ja lineaarsuse põhiliselt täppistakistid. Niisuguste sünkroondetektorite dünaamiline diapasoon ulatub 120 dB-ni. Probleemiks saab nende puhul aga toimimise ajaline diskreetsus, mistõttu tekib tundlikkus kõrgemate paaritute harmoonikute suhtes, mis on proportsionaalne nende sisaldusega tugisignaalile vastavas diskreetses ajalises funktsioonis. Töösagedusala on analoogkorrutiga lahendustega võrreldes mitu suurusjärku kitsam.

Kasutusalad

Sünkroondetekteerimise peamine kasutusala on elektroonne mõõtetehnika.
Sünkroondetektorid on kasutusel faasitundliku detektorina (faasidetektorina) automaatsetes faasisünkronisatsiooni süsteemides (faasilukksüsteemides).
Sünkroondetektorid on leidnud kasutamist raadio ja televisiooni vastuvõtuseadmetes, sealhulgas FM-raadiote stereodekooderites ja AM-raadiote stereodekooderites ning analoogvärvitelevisiooni värvussignaalide detekteerimiseks, QAM-demodulaatorites ja mujal.
Sünkroondetekteerimise erijuhtum on toiteseadmetes kasutatav sünkroonalaldamine.

Vaadake ka neid:

Sünkroonfilter.
Erinnüsed

Erinnüsed olid vanakreeka mütoloogias kättemaksujumalannad. Nad jälitasid mõrvareid ja valevandujaid ning ajasid nad oma hirmuäratava välimuse ja tagakiusamisega hulluks. Vanarooma mütoloogias vastavad neile Fuuriad.
Nende nimed olid Megaira, Tisiphone ja Allekto.
Aischylose "Eumeniidides" (triloogia "Oresteia" kolmandas osas) jälitavad erinnüsed Orestest, kes on mõrvanud oma ema.
Dante Alighieri "Jumaliku komöödia" "Põrgu" 9. laulus näevad Disi linna sisselaskmist ootavad Dante-tegelane ja Vergilius erinnüseid linnas asuva torni tipus.
Friedrich von Schiller on kirjutanud erinnüstest luuletuses "Ibykose kured".
Erich Leps

Elukäik

Erich Leps õppis aastatel 1916–1917 Tallinna Kunsttööstuskoolis, 1923–1925 Riigi Kunsttööstuskoolis ja 1925–1931 Nikolai Triigi õpilasena Pallases. Edukate õpingute eest määrati talle Kujutavate Kunstide Sihtkapitali Valitsuselt stipendium õpinguteks Pariisis (1931–1932). Järgnevatel aastatel viisid lühemad õppereisid teda Itaaliasse, Šveitsi, Saksamaale, Soome, Rootsi ja Venemaale. 1930. aastate teises pooles elas ta Pärnus, kus avas oma õppestuudio, pidas loenguid rahvaülikoolis ja korraldas ekskursioone Tallinna kunstinäitustele.
Aastail 1944–1949 elas ta sõjapõgenikuna Ulmis Saksamaal. 1949. aastal emigreerus ta koos abikaasaga Ameerika Ühendriikidesse, kus alguses töötas kunstiõpetaja ja portreemaalijana, hiljem reklaamikunstnikuna Hartfordis Connecticutis ja siis kuni surmani Chicagos.

Looming

Alates 1928. aastast esines ta kõikidel Kujutavate Kunstide Sihtkapitali ja kunstiühingu Pallas korraldatud näitustel Eestis. Samuti olid tema maalid esindatud välismaistel Eesti kunstinäitustel Riias, Moskvas, Saksamaal jne.
Leps sai tuntuks portretistina, maastiku- ja žanrimaalijana. Viljaka kunstniku teoseid leidus paljudes erakogudes, mitmetes kunstimuuseumides, samuti Pärnu Muuseumi ennesõjaaegses fondis.
Pagulasaastatel Saksamaal jätkas Leps intensiivselt kunstialast tegevust, esinedes pea kõikidel Saksamaal korraldatud Eesti kunsti näitustel. Ta organiseeris ja juhatas Ulmis esimest Eesti pagulaste rakenduskunsti ja kunstkäsitöö ühingut Estonian Handicraft.
Pärast Ameerika Ühendriikidesse emigreerumist maalis Leps esimesed kaks aastat peamiselt portreesid kohalikest arstidest, poliitikutest ja majandustegelastest. 1952. aastast alates leidis ta endale rakenduse töötades välireklaamifirmas General Outdoor Advertising maalijana. Tänu oma väljapaistvatele tehnilistele teadmistele ja oskustele edutati teda tööle sama firma Chicago peakorterisse, kus ta töötas kuni 1965. aastani, mil raske haigus sundis teda tööd katkestama.

Isiklikku

Graafik Pauline Elfriede Leps-Estam oli tema abikaasa, nad abiellusid 11. juulil 1930. Nende poeg oli pedagoogikateadlane Ants Arvo Leps.

Pärand

Erich Lepsi soov oli, et ta kunstikogu jõuaks pärast ta surma kodumaale Pärnu muuseumi. Minia Virve Lepsi ja peretuttava Mai Treude abil ning Eesti Rahvusarhiivi toel osutus võimalikuks kunstniku soov täita. Kodumaale jõudis üle 120 Erich lepsi teose, lisaks tema abikaasa, aga ka Ida Emilie Adamsoni, Edmund Valtmani, Salme Riig-Reimani ja isegi Eduard Wiiralti töid ning arhiivimaterjale.