google/wiki40b huggingface dataset:
Index Librorum Prohibitorum

Index Librorum Prohibitorum ("Keelatud raamatute nimekiri") on Rooma katoliku kiriku poolt keelatud raamatute nimekiri. Nimekirjas loetletud raamatud olid katoliiklastele lugemiseks keelatud, kuna nad olid kas ebamoraalsed, sisaldasid teoloogilisi vigu või olid usu suhtes eksitavad.
Index Librorum Prohibitorum kehtestati 1559. aastal Paulus IV poolt ning seda täiendati regulaarselt kuni 32. väljaandeni, mis ilmus 1948. aastal ja mis sisaldas selleks ajaks üle 4000 nimetuse.
Nimekirjas sisalduvate raamatute autorite hulgas olid näiteks Laurence Sterne, Voltaire, Daniel Defoe, Kopernik, Honoré de Balzac, Jean-Paul Sartre, aga ka Hollandi seksuoloog Theodoor Hendrik van de Velde, "Abielutehnika" autor.
Nimekirja ei kuulunud Karl Marx ega Charles Darwin.
Index Librorum Prohibitorumi kaotas oma moraalse kohustuslikkuse Paulus VI korraldusel 14. juunil 1966.
Johannes Liivimaalt

Johannes Liivimaalt (ladina keeles Johannes de Livonia, ka lihtsalt Johannes) oli 15. sajandil elanud Liivimaa kirjanik, tõenäoliselt "Liivimaa kogumiku" (Livländische Sammlung, aastast 1431) koostaja.
Liivimaa Johannest on peetud kaupmeheks, kuid kogu info tema isiku kohta on ühelauseline maining "Liivimaa kogumikus", et ta on teksti koostajaks. "Liivimaa kogumik" kujutab endast alamsaksakeelset ilmalike lembelugude (Minnereden) kogumikku. Tõenäoliselt tõlkis Johannes need ülemsaksa keelest alamsaksa keelde. Sõnakasutuse järgi kogumikus on oletatud, et Johannes pärines kas Vestfaalist või Reinimaalt. Kogumikus leidub ka üks lugu: "Flos ja Bankiflos", mille ülemsaksakeelset versiooni pole teada. On võimalik, et Johannes koostas selle prantsuskeelse sarnase loo alusel, seda aga oluliselt ümber töötades.
Belize'i vapp

Belize'i vapp on Belize'i riigivapp.
Piki vapi välisäärt on 50 oliivipuulehte. See tähendab aastat 1950, mil Briti Honduras (Belize'i endine nimi) alustas Suurbritanniast iseseisvumise taotlemist.
Vapi siseosa on jagatud kolmeks sektoriks. Vasakul väljal on kujutatud aeru ja sepahaamrit, paremal on saag ja kirves ning all on purjelaev. Kui seda laeva hoolega vaadata, võib näha punast lippu, mis võib olla Briti mereväe sümbol.
Vapi all on puu ja selle all Belize'i moto Sub umbra floreo 'Õitsen varjus' (see viitab Briti koloniaalperioodile). Vasakul on mulatt hoidmas kirvest ja paremal on mustanahaline hoidmas aeru.
Félix Sánchez

Félix Sánchez (sündinud 30. augustil 1977 New Yorgis) on Dominikaani Vabariigi endine kergejõustiklane, kahekordne olümpiavõitja 400 m tõkkejooksus.
2003. aastal valis USA ajakiri Track and Field News Sánchezi aasta sportlaseks.
Tema järgi on nimetatud Dominikaani Vabariigi suurim staadion Estadio Olímpico Félix Sánchez.

Kuldliiga võistlus

2001 1. koht 47.38 (Zürich)
2001 1. koht 48.46 (Monaco)
2002 1. koht 48.05 (Berliin) 
2002 1. koht 47.99 (Brüssel) 
2002 1. koht 47.35 (Zürich) 
2002 1. koht 47.86 (Monaco) 
2002 1. koht 47.73 (Rooma) 
2002 1. koht 47.91 (Saint-Denis) 
2002 1. koht 48.91 (Oslo) 
2003 1. koht 47.82 (Zürich)
2003 1. koht 48.15 (Rooma) 
2003 1. koht 48.30 (Saint-Denis) 
2004 1. koht 47.92 (Zürich) 
2004 1. koht 47.99 (Saint-Denis) 
2004 1. koht 48.43 (Rooma)
2004 1. koht 48.54 (Bergen)

Isiklikku

Félix Sánchez on 180 cm pikk ja kaalub 70 kg.
Säinakare

Säinakare on Saare maakonda Saaremaa valda Turja küla alale jääv 823 m² saar (kare). Saare rannajoone pikkus on 130 meetrit. Saare lähedal asuvad Siiakare ja Punningalaid.
Saare koordinaadid on 58° 20′ N, 22° 57′ E. Saar on kivise pinnamoega.
Saar kuulub Mäe hoiuala koosseisu ja on looduskaitse all.
Liiva raamatukogu

Liiva raamatukogu on raamatukogu Saare maakonnas Muhu vallas Liiva külas. 
Raamatukogu juhataja on Erika Pints.
Róisín Murphy

Moloko (1994–2003)

Murphy tutvus Mark Brydoniga 1994. aastal peol, küsides ta käest: "Kas sulle meeldib mu liibuv sviiter? Vaata, kuidas see mu kehaga sobib." Neil tekkis suhe. Ühiselt loodud bänd Moloko andis 1995. aastal välja debüütalbumi "Do You Like my Tight Sweater?". Selles albumis on trip hop ja funk kombineeritud elektroonilise muusikaga. Järgnenud album "I Am Not a Doctor" sisaldas sarnast muusikat. Sellel olnud Boris Dlugoschi remiks laulust "Sing it Back" muutis bänd rahvusvaheliselt edukaks.
2000. aasta oktoobris ilmus Moloko kolmas album "Things to Make and Do". See album jõudis Suurbritannia albumite edetabelis kolmandale kohale ja singlist "The Time Is Now" sai bändi müüduim Briti singel: see saavutas edetabelis teise koha. 2003. aastal ilmus album "Statues".

Soolokarjäär (2004–...)

Murphy hakkas sooloprojektidega tegelema juba Moloko ajal. Ta salvestas esimese ametliku soolomaterjali aastal 2004 koos produtsent Matthew Herbertiga, kes oli varem teinud remikse Molokole. 
Murphy debüütalbum "Ruby Blue" ilmus 2005. aasta juunis. Teise sooloalbumi esimene singel "Overpowered" tuli välja 2. juulil 2007, teine singel "Let Me Know" septembris ja album "Overpowered" varsti pärast seda.
Benjamin Hermann Karl Hesse

Benjamin Hermann Karl Hesse (26. detsember 1854 Paide – 5. mai 1910 Berliin) oli Eesti vaimulik.
Õppis Paides kreiskoolis, aastatel 1867–1873 Pärnus gümnaasiumis. Aastal 1874 oli ta koduõpetaja Seljakülas Lääne-Nigula kihelkonnas. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1875–1878. Oli prooviaastal Sangaste ja Laatre koguduses (Theodor Heinrich Renatus Hesse juures) ning Rõngu Mihkli koguduses (Ludwig August Immanuel Körberi juures). Ordineeriti 30. septembril 1879 Tartus õpetajaks.
Oli 1879–1880 Võru praostkonna vikaarõpetaja. 1880–1888 oli Rõngu Mihkli koguduse (introdutseeriti 11. mail 1880) õpetaja. Aastatel 1889–1897 oli ta Tallinna Diakonisside Asutise rektor, olles 1891–1897 ühtlasi Tallinna Toomkoguduse diakonõpetaja. 1897–1910 oli ta Tallinna Oleviste koguduse õpetaja, oli ka Tallinna Linnamisjoni asutaja. Suri aastal 1910 Berliinis.

Isiklikku

Tema isa Carl Hermann Hesse töötas Paides ja Järvamaal maakonnaarstina. Tema onu Conrad Eduard Hesse oli Kuressaare Laurentiuse koguduse ülemõpetaja. Tema vend Johannes Hesse oli neli aastat misjonärina Indias. Tema vennapoeg Hermann Hesse oli kirjanik, Nobeli kirjandusauhinna laureaat. Tema poeg Hermann Theodor Karl Hesse (1884–1921) oli Tallinna Oleviste koguduse õpetaja, poeg Georg Johannes Hesse (1885–1944) oli arst.
Ruserahu

Ruserahu on Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas Esiküla alal Õunaku lahes asuv 13,1 hektari suurune saar (rahu). Saare rannajoone pikkus on 1,66 kilomeetrit.
Rahu koordinaadid on 58° 49′ N, 22° 54′ E. Saar asub 1,5 kilomeetrit Õunaku poolsaarest edelas. Saarel kasvab võsa.
Ruserahu kuulub Käina lahe-Kassari maastikukaitseala koosseisu ja on looduskaitse all.
Ameerika Ühendriikide Siseministeerium

Ameerika Ühendriikide Siseministeerium (inglise keeles Department of the Interior) on USA ministeerium, mis tegeleb riigisiseste küsimustega.
Erinevalt Euroopas levinud tavast ei tegele see ministeerium riigisisese julgeolekuga (sellega tegeleb Sisejulgeolekuministeerium), vaid riigimaa majandamisega. Lisaks kuulub siseministeeriumi haldusalasse indiaani reservaatidega tegelemine.
Ameerika Ühendriikide Kongress arutas siseministeeriumi loomist juba 1789, kuid ei loonud seda. Vastavate küsimustega tegeles põhiliselt Riigidepartemang. Järgmise poole sajandi jooksul kerkis see teema aeg-ajalt ikka üles, näiteks pooldasid siseministeeriumi loomist presidendid James Madison ja James Polk. 1849. aasta alguses esitas tollane rahandusminister Robert Walker aruande, milles väitis, et paljud ametid kuuluvad ministeeriumide alla, millega neil on vähe pistmist. Nii kuulus maa-amet rahandusministeeriumi alla, indiaanlaste amet sõjaministeeriumi alla ja patendiamet riigidepartemangu alla. Walker soovitas paljud niisugused bürood koondada loodava siseministeeriumi haldusalasse. Vastav seaduseelnõu valmis kiiresti, läbis Esindajatekoja juba 15. veebruaril 1849 ja Senati 3. märtsil 1849, uue presidendi Zachary Taylori ametissevannutamise eelõhtul.
2004. aasta seisuga vastutas siseministeerium 2,05 miljoni km² maa (viiendik USA maismaast), 476 tammi, 348 veehoidla, 388 rahvuspargi, mälestusmärkide, merekallaste ja 544 reservaadi eest. Siseministeeriumi kaudu kulutati 28% kogu riigis tarbitud elektrist.
Esimene USA siseminister oli Thomas Ewing. Seni viimane minister oli augustist 2017 kuni aprillini 2019 ametis olnud David Bernhardt (2019. aasta juuli seisuga on see ametikoht täitmata). Tema eelkäija oli jaanuarist 2015 kui märtsini 2017 Ryan Zinke.
Mary Gaillard

Mary Katharine Gaillard (sündinud 1. aprillil 1939 New Brunswickis New Jersey osariigis) on ameerika füüsik.
Ta lõpetas 1960. aastal Virginias asuva Hollins College'i bakalaureusekraadiga ja sai 1961. aastal Columbia Ülikoolist New Yorgis magistrikraadi. Aastatel 1964–1968 töötas ta Prantsuse Riiklikus Teadusuuringute Keskuses (CNRS). Doktorikraadi (PhD) teoreetilises füüsikas kaitses ta  1968. aastal Pariisi 11. Ülikoolis. Seejärel naasis USA-sse, kus asus tööle California Ülikooli Berkeleys (oli aastatel 1981–2009  füüsikaprofessor). 2009. aastast emeriitprofessor.
Gaillardi peamine uurimisvaldkond on osakestefüüsika. Koos Benjamin Leega ennustas ta sarmiga kvargi massi suuruse enne selle avastamist. Ta tegeles ka supersümmeetria ja supergravitatsiooni küsimustega.
Gaillardi teine abikaasa Bruno Zumino (suri 2014) oli samuti füüsik.
Termokeemia

Termokeemia füüsikalise keemia haru, mis uurib keemiliste protsesside ja faasimuutuste soojusefekte.
Termokeemia tegeleb süsteemi energia muutustega ja süsteemi ning keskkonna energiavahetusega. Füüsikalis-keemilised ainete ja protsesside karakteristikud nagu soojusmahtuvus, põlemissoojus (kütteväärtus), tekkesoojus, entalpia, entroopia ja vaba energia on termokeemiliste arvutuste sisuks.
Hessi seaduse kohaselt keemilise reaktsiooni soojusefekt (ΔH) sõltub ainult süsteemi alg- ja lõppolekust, mitte reaktsiooni käigust (vahestaadiumidest). Reaktsioonientalpia on selle vaheetappide entalpiamuutuste summa.
Kui viia keemiline reaktsioon läbi kalorimeetris, on võimalik mõõta soojushulka, mis vabaneb eksotermilises reaktsioonis või soojushulka, mis neeldub endotermilises reaktsioonis. Andmebaasidest on leitavad üksikute reaktsioonide soojusefektid ja neile vastavad entalpiamuutused ΔH⁰.
Hasselblatt

Hasselblatt oli rootsi päritolu Eesti- ja Liivimaa vaimulikesuguvõsa.
Esimeks suguvõsa esindajaks Eestis oli Isaac Svenonis Hasselblatt (1608–1682), kes oli Noarootsi koguduse õpetaja ning Saarte-Lääne praost.
Priit Kohava

Priit Kohava (9. aprill 1938 – 22. oktoober 2017) oli Eesti metsakorraldaja ja looduskaitsja.
Ta on töötanud Luua Metsanduskoolis (tolleaegse nimega Jõgeva Metsamajanduse Tehni­kumis) õpetaja ja õppealajuhatajana.
Ta on olnud TA Zooloogia ja Botaanika Instituudi aspirant entomoloogia alal.
Pikka aega – kõigepealt 1962., seejärel uuesti alates 1971. aastast – töötas ta metsakorraldajana. Esimesed aastakümned tegeles ta looduskaitseobjektide planeerimise, kirjeldamise ja kaardistamisega. Tänu tema põhjalikkusega kogutud andmestikule ja ladusale sõnastusele olid looduskaitseobjektide seletuskirjad ja kaardid hinnatud materjalid ka aastaid hiljem.
Alates 1990ndatest tegeles Priit Kohava proovitükkide rajamisega, mida kasutati nii metsakorraldajate treeninguteks kui ka mitmesugusteks rakendusuuringuteks. Uuringute käigus loodud mudelid on olnud kasutusel ka metsakorralduses ning kirjeldatud metsakorralduse juhendis. Seoses eraomandi tekkega hakkas kaduma ka riiklik ülevaade Eesti metsaressursist, mistõttu tekkis vajadus võtta kasutusele uuemad meetodid selle saamiseks. Priit Kohava tegi 1996. aastal esimesed katsed statistilise metsainventuuri (SMI) vallas ning selle tulemusena hakati tema juhtimisel alates 1999. aastast statistilisi metsainventuure juba regulaarselt tegema.

Pere

Tema isa oli Friedrich Kohtitsky.
Members' Needs, Intragroup Conflict, and Group Performance

Members' Needs, Intragroup Conflict, and Group Performance on grupipsühholoogia valdkonna uurimistöö Kolumbia ja Seouli ülikoolide autoritelt, mille teemaks on grupiliikmete psühholoogilised vajadused, grupisisesed konfliktid ja nende mõju grupi resultatiivsusele.

Meetod

Jinesok S. Chun ja Jin Nam Choi vaatlesid oma uurimistöös psühholoogiliste vajaduste ja konflikti mõjuefekte grupi resultatiivsusele. Uurimistöö valimiks olid andmed 145 töögrupi kohta 63-st Korea organisatsioonist. Algselt jagati küsimustikud 203 meeskonna juhile ning 1358 töörühma liikmele. Tagasi jõudsid vastused 194 töörühmalt, kuid sealt eemaldati omakorda veel need küsimustikud, mis olid ebakorrektselt täidetud. Lõplik tagasiside protsent grupi ja üksikisiku tasemel olid vastavalt 76,3% ja 68,5%. Keskmine grupi suurus oli ca 8 inimest, gruppide suurused jäid vahemikku 3–20 inimest. Uuringus osalejatest 27,3% olid naised, keskmise vanusega 35 aastat. Keskmiselt olid osalejad töötanud organisatsioonis ca 7 aastat ja olnud uuritavas meeskonnas ligikaudu viimased 3 aastat. Uuringus osalejatest suurem osa töötas keskastme või tippjuhina ning ainult 8,8% raporteeris end tootmisliinil töötajana. Valdav osa osalejatest omas vähemalt kolledži haridust ning kesk- või madalama haridustaseme märkis vaid 6,9% küsitletutest.

Meetmed

Andmeid koguti eraldi meeskonna liikmete ja meeskonna juhtide käest, et tagada võimalikult tõepärane tulemus. Täpsemalt, meeskonna liikmete puhul uuriti vajaduste ja konflikti ning avatud suhtlemise kohta, meeskonna juhtide puhul aga grupi tulemuslikkuse kohta. Kõiki eelpool nimetatud näitajaid hinnati 6-pallisel skaalal vahemikus 1 (ei ole üldse nõus) kuni 6 (täiesti nõus).

Kasutamine ja piirangud

Uudne ehk pole teadmine, et grupiliikmetevaheliste konfliktide taga on nende erinevad motivatsioonid, kuid artikli autorite selgitus, et motivatsioonide aluseks on inimeste psühholoogilised vajadused omab kindlasti rakendust näiteks organisatsiooni juhtimises. Me võime kogeda ülesandele suunatud konfliktis edasiviivaid ja innovaatilisi ideid, kuid siiski pole mõistlik võtta konflikti eesmärgiks, tõstmaks grupi tõhusust. Igasugune pikemalt või sagedasti korduv konfliktisituatsioon kurnab inimest nii psühholoogiliselt kui ka füsioloogiliselt ehk siis nii tema keha kui ka vaimu. Ei ole kuigi reaalne muuta inimeste psüühilisi omadusi, kuid juhid saavad parandada inimsuhete dünaamikat, muutes töörühmade koosseisu.
Andrus Park

Andrus Park (1991. aastani Andrus Pork; 17. detsember 1949 – 14. august 1994) oli eesti filosoof ja politoloog. 
Ta lõpetas Tartu Riikliku Ülikooli 1973. aastal ajaloo ja filosoofia erialal. Kaitses 1973. aastal filosoofia kandidaadi ja 1984. aastal doktorikraadi Vilniuses uurimuse eest, mis käsitles ajaloolist seletust. 
1987. aastal valiti Andrus Park Eesti Teaduste Akadeemia korrespondentliikmeks. 
Esimene Eesti sotsiaalteadlane, kes hakkas järjekindlalt avaldama oma töid rahvusvahelistes teadusajakirjades (esmalt ajaloofilosoofia teemadel ja hiljem politoloogia alal).
Arendas välja rahvusvahelise tunnustuse pälvinud relativistlik-kausaalse seletuse kontseptsiooni ajaloofilosoofias. 
Ernst Gellner  kirjutas tema kohta: “It is of course impossible to comment on the essay by (…) Andrus Park without speaking of his extremely tragic and terribly premature death. Andrus was a young man, whose combination of intellectual ability and integrity with great personal charm destined him to play a major part both in the life of Estonia and in the international world of thought and letters. His quiet charm and intellectual warmth has gained him many friends in London and Washington as well as in Tallinn and Tartu and Moscow. It is sad to have to say goodbye to him” [Gellner, E. (1994). Reply to critics. In J. A. Hall & I. Jarvie (Eds.), The Social Philosophy of Ernest Gellner (pp. 623-686). Amsterdam: Rodopi B.V.].

Isiklikku

Andrus Park oli abielus Tiina Pargiga.
Vöölased

Vöölased (Dasypodidae) on imetajate sugukond.
Limšeni mõis

Limšeni mõis (saksa keeles Limschen, läti keeles Limšenu muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Volmari kreisis Aloja kihelkonnas. Tänapäeval asub Lätis Aloja piirkonnas Staicele vallas Limšeni külas.

Ajalugu

Sealsed valdused kuulusid algselt Rozēni mõisale. Aastal 1747 läks mõis Engelhardtide valdusesse. Aastal 1775 ostis selle major Balthasar Adolph Güldenhof. Engelhardtid ei olnud aga nõus kogu valdustest loobuma ja nii eraldati sellest aastal 1809 Limšeni mõis, mis jäi Engelhardtidele; ühtlasi tagastasid nad ostusummast 4200 taalrit.

Mõisa suurus

Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 3/4 adramaad, sellele allus 24 mees- ning 33 naishinge. Aastal 1757 kuulus mõisale 4 ja 1/4 adramaad maad. Aastal 1734 oli mõisal koos Rozēni mõisaga adramaid 2 ja 3/8, aastal 1688 aga neli. Aastal 1641 oli nende mõisade suurus 1 ja 1/2 adramaad. Aastal 1832 oli mõisa suurus 9/20 adramaad, aastal 1881 aga  1 ja 66/80, lisaks veel 1 ja 3/80 adramaad maad mõisale alluvate talude koosseisus.
Saksamaa jalgpallikoondis

Ajalugu

Sakslased tõusid Euroopa edukaimaks jalgpallimaaks pärast teist maailmasõda . Ehkki jalgpalliharrastus levis Inglismaalt sakslasteni juba 19. sajandi teisel poolel, ei olnud selle mängu areng Saksamaal nii kiire kui mitmes teises Euroopa riigis. Kahe maailmasõja vahel ei kannatanud Saksamaa koondise tulemused kaua aega võrdlust Austria wunderteam'iga.
1934. aasta maailmameistrivõistlustel õnnestus Saksamaal pronksimängus edestada Austriat 3:2.
Järgmisteks maailmameistrivõistlusteks (1938) oli Austria juba Suur-Saksamaa osa, kuid uuelt asumaalt saadud mängijatele vaatamata ei jõutud Prantsusmaal peetud finaalturniiril avaringist kaugemale. Esimene mäng Šveitsiga lõppes 1:1, kordusmängu võitis Šveits 4:2.
1954. aastal oli Saksamaal meeskond, mis oli võimeline võitma maailmameistrivõistlused. Turniir ei alanud sakslastele rõõmustavalt, sest alagrupis jäädi alla Ungarile 3:8. Finaalis olid samad meeskonnad uuesti vastamisi ning nüüd saatis edu juba sakslasi, kes võitsid 0:2 kaotusseisust lõpuks 3:2.
1966. aasta MM-il mängisid sakslased finaalis Inglismaa vastu ja said hõbemedalid. 1970. aastal võideti pronksimängus Uruguay meeskonda.
1972. aasta EM-il alistas Saksamaa finaalis NSV Liidu 3:0. Kaks aastat hiljem (1974) triumfeeris Saksamaa koondis kodusel MM-il, finaalis võideti Hollandit 2:1.
1976. aasta EM-il jäid sakslased finaalis alla Tšehhoslovakkiale penaltitega 3:5. Enne seda oli kumbki meeskond löönud 2 väravat. 1980. aastal tuldi teist korda Euroopa meistriks, võites Belgiat 2:1.
1982. ja 1986. aasta MM-il tuli sakslastel leppida hõbedaga, 1990 viis aga legendaarne mängija Franz Beckenbauer treenerina sakslased kolmandat korda maailmameistriks.
Pärast üllatuskaotust 1992. aasta EM-i finaalis Taanile 0:2 tuldi kolmandat korda Euroopa meistriks 1996. aastal Inglismaal, võites Tšehhit 2:1.
2002. aasta MM-il jõuti välja finaali, kus jäädi alla Brasiiliale. Sakslaste uuteks tähtedeks tõusid Michael Ballack ja Oliver Kahn.
2006. aasta MM-il Saksamaal jõuti poolfinaali, kus kaotati 0:2 Itaaliale (2006. aasta maailmameistrile) ja pronksimängus võideti Portugali 3:1 nii, et lõpuks tuldi kolmandale kohale.
2010. aasta MM-il Lõuna-Aafrika Vabariigis jõuti poolfinaali, kus kaotati 0:1 Hispaaniale.
2014. aasta MM-il Brasiilias tuli Saksamaa jalgpallikoondis maailmameistriks, alistades finaalis lisaajal Argentina jalgpallikoondise 1:0.
Põlula Kool

Põlula kool on Lääne-Virumaal Vinni vallas Põlula külas tegutsev põhikool.
1. septembrist 2006 ühendati Põlula Põhikool ja Ulvi lasteaed ning kool nimetati ümber Põlula Kooliks. Koolis ja lasteaias on kokku 30 töötajat, neist 19 on pedagoogid. Õpilasi on koolis 67, lapsi on lasteaias 27.
Alates 2003. aastast juhib kooli direktor Priit Freienthal.
Thomas 15X Johnson

Thomas 15X Johnson (sünninimi Thomas Johnson; nimed organisatsioonis Nation of Islam Thomas 15X ja hiljem Khalil Islam; sündinud 1935) on organisatsiooni Nation of Islam liige, kes mõisteti süüdi Malcolm X-i mõrvas.
Pärast Malcolm X-i mõrvamist New Yorgis Auduboni tantsusaalis (Audubon Ballroom) 21. veebruaril 1965 arreteeriti sündmuspaigal Talmadge Hayer (Thomas Hagan) ning pisut hiljem tunnistajate ütluste põhjal Thomas 15X Johnson ja Norman 3X Butler. Kõik nad olid organisatsiooni Nation of Islam liikmed.
Kõik kolm kinnitasid oma süütust, kuid neil olid nõrgad alibid. Johnson, kes oli sel ajal 29-aastane, ütles, et ta oli tulistamise ajal kodus. Johnsonit nähti kodus pisut aega pärast mõrva. See jättis väikese võimaluse, et ta võis pärast Malcolm X-i tulistamist kiiresti koju joosta, et alibit saada.
Kuulati üle palju tunnistajaid, et Thomas 15X-i ja Norman 3X-i osalusele kinnitust saada. Malcolm X-i abid (sealhulgas Benjamin Karim) ja ihukaitsjad vannuvad, et kumbagi meest polnud kohal. Malcolm X-i abilise James Shabazzi väitel olid mõlemad mehed hästi tuntud ja neid poleks sisse lastud. Ent Malcolm X-i lesk Betty Shabazz kinnitas, et mõlemad mehed viibisid kohal.
Asi võttis uue pöörde, kui Hagan tunnistas üles oma osaluse mõrvas ning kinnitas, et teised kahtlusalused on süütud. Ta ei avaldanud mõrva üksikasju ega kaasosaliste nimesid, vaid kirjeldas üksnes üldjoontes oma kaasosaliste välimust ja asukohta saalis. Süüdistajad ja Hagani advokaadid tegid kõik, et seda tunnistust diskrediteerida. Kaitsjad kinnitasid, et ta on süütu, süüdistajate versiooni järgi püüdis ta oma kaasosalisi päästa. Lõpuks mõistetigi 10. märtsil 1966 kõik kolm süüdi ettekavatsetud tapmises ja mõisteti eluks ajaks vangi.
Aastal 1977 avaldas Hagan oma kaasosaliste nimed kõneluses advokaat William Kunstleri ja islamivaimulik Nurridin Faiziga. Aastal 1979 tunnistas Hagan üles kogu mõrvaloo, andes kahes kirjalikus tunnistuses välja oma neli kaasosalist organisatsiooni Nation of Islam Newarki mošeest nr 25 ning kinnitas jälle Butleri ja Johnsoni süütust. Kohtud ei võtnud seda tunnistust arvesse. New Yorgi Osariigi Ülemkohus (esimese astme kohus) ei pidanud Azizi tunnistusi piisavateks kohtuasja taasavamiseks ning Butlerit ja Johnsonit ei vabastatud. Kunstleri hinnangul ei tahtnud kohtunik Harold Rothwax paati kõigutada.
Aastal 1984 esitas grupp väljapaistvaid ameeriklasi, sealhulgas ajakirja National Review väljaandja William F. Buckley juunior, kes uskus tema süütusse, palvekirja Azizi vabastamiseks. Ta vabastati pärast 19-aastast vangistust 1985.
Advokaat William Kunstler, kes kahetses oma kunagist keeldumist Butleri ja Johnsoni kaitsmisest, tegi kõik, et tema nime puhtaks pesta. Ta jõudis veendumusele, et kohtuasja taasülesvõtmisest keeldumine tulenes püüdest varjata FBI ja selle kunagise direktori Edgar Hooveri osa Malcolm X-i surmas.
Filmis "Ali" (2001) mängis Thomas 15X Johnsonit Bobby Stuart (Bob Stuarti nime all).
Rasmus Lahtvee

Rasmus Lahtvee (sündinud 17. septembril 1980) on Eesti kodanikuaktivist, poliitik, keskkonnakaitsja, Erakond Eestimaa Rohelised asutaja ja kuulunud ka selle juhatuse koosseisu, Noored Rohelised asutaja.
Rasmus Lahtveele kuuluv ettevõte OÜ Ramses Grupp sai aprillis 2010 Erakond Eestimaa Rohelised tellimuse 115 000 krooni eest järgmise aasta riigikogu valimiste kampaaniaralli tehniliseks läbiviimiseks. Otsustamise juures viibis tema isa, erakonna juhatuse liige ja kampaania korraldaja Valdur Lahtvee, kes aga taandas ennast sellest hääletusest.
Ta kandideeris Riigikogu 2007. aasta valimistel valimisringkonnas nr 9 (Jõgeva ja Tartu maakonnas) ning sai 184 häält ja Riigikogu 2011. aasta valimistel samuti Jõgeva ja Tartu maakonnas ning sai 191 häält ning 2015. aasta valimistel samas ringkonnas 321 häält.
Ottendorf-Okrilla vald

Vallaosad

Grünberg, Hermsdorf, Medingen ja Ottendorf-Okrilla; ajaloolised kohad Ottendorf, Moritzdorf, Großokrilla, Kleinokrilla ja Cunnersdorf.