Siit igavikku

Sisu kirjeldus

Reamees Robert E. Lee Prewitt, hüüdnimega Prew, viiakse 1941. aasta veebruaris üle uude üksusse, G-kompaniisse, USA armee jalaväe baasis Schofieldis Hawaiil. Prew on kuus aastat teeninud tegevväelane, suurepärane pasunapuhuja (signalist) ja endine poksija. Oma eelnevas väeosas Signaalkorpuses oli ta esitanud kaebuse, et temast kehvem pasunapuhuja määrati Esimeseks Signalistiks, sest see oli ülema sõber või isegi armuke.
Kapten Dana "Dünamiit" Holmes on G-kompanii juht ja rügemendi poksitreener. Ta valis Prew oma üksusse, sest too oli varem võimekas kergekeskkaalu poksija. Holmes arvab, et poksi meistrivõistluste võit sillutaks tema teed karjääriredelil ning seepärast komplekteerib ta tugevat meeskonda, pakkudes selle eest meestele aukõrgendust ja paremat palka. Prew tegi poksiga lõpparve pärast õnnetut juhtumit kui ta oma sparringupartneri pimedaks oli löönud. See oli ka üks põhjustest, mille pärast ta üleviimist oli palunud – nii lootis ta poksimisest pääseda. Kuna Prew keeldub Holmesi tiimis poksimisest, määratakse talle selle eest "erikohtlemine", mida viivad läbi rühmaülem seersant Galovitch ja teised. "Erikohtlemine" tähendab pidevat rügamist, et täiendav drill, põhjendamatud karistused ja ebameeldiv töö, mida keegi vabatahtlikult teha ei taha, murraksid lõpuks ta väsinud vaimu. Hoolimata sellisest kiusamisest keeldub Prew kangekaelselt oma meelt muutmast.
Vanemseersant Milt Warden, kuigi kõigest allohvitser, teeb ära kõik kompanii juhtimise musta töö sel ajal, kui Holmes on ära ja oma ülendamist taotleb või naisi taga ajab. Warden teeb oma tööd hästi ja mõistab ka oma alluvaid. Prew hakkab Wardenile meeldima, ühel hetkel peale koos joomist hoolitseb ta, et Prew jõuaks ilusti koju ja ei saaks karistada. Warden on kuulnud jutte, et Holmesi kaunis naine Karen on maganud mitme mehega nende üksusest ja loob temaga armusuhte. Warden saab teada, et Kareni kergemeelse käitumise põhjuseks on abikaasa truudusetus ja see, et mehelt saadud gonorröa raviks oli too nõudnud emaka eemaldamise operatsiooni. Karen ja Warden armuvad ning Warden jätkab naisega salaja kohtumisi hoolimata ohust saada degradeeritud või isegi vangi mõistetud kui asi välja tuleb. Holmes saab aru, et naisel on armuke kuid ei kahtlusta Wardenit. Karen käib peale, et Warden läbiks ohvitseride kursused, et nad saaksid pärast lahutust abielluda kuid Wardenil on ohvitseriks olemisest oma arusaamine ja ta ei võta vedu. Aja möödudes tekitab suhte salajas hoidmine pingeid ja hakkab pidurdama nendevahelisi tundeid.
Prew sõbruneb äsja värvatud reamees Angelo Maggioga, kes satub tihti jamadesse tänu oma temperamendile ja tormakusele. Kord linnast jooma pealt tulles satuvad Prew ja Maggio kokku sõjaväepolitseiga, kellega Maggio kaklema hakkab. Selle eest määratakse talle karistuseks kinni istumine kartsas, kohalikus sõjaväe kinnipidamisasutuses. Kohalikus bordellis, kus teenindatakse sõdureid, kohtab Prew kena prostituuti Lorene'i, päris nimega Alma Schmidt. Lorene säästab teenitud raha, et seada end sisse oma kodulinnas Oregoni osariigis ja abielluda lugupeetud mehega nii, et keegi ei aimakski tema minevikku prostituudina. Lorene ja Prew armuvad, kuid naine ei soovi abielluda, sest tema arvates ei ole mees talle piisavalt hea.
Veidi enne suurt kompanii poksimatši kakleb Prew poksija Isaac Bloomiga ja peksab ta nii läbi, et kardetavalt ei saa Bloom enam matšil poksida. Bloom siiski poksib ja võidab kiire nokaudiga. Hiljem ründab seersant Galovitch noaga relvastamata Prew'd. Prew saab rusikatega ründajast jagu kuid keeldub hiljem tunnistamast, et Galovitch kasutas nuga. Selle eest määratakse talle kolm kuud kartsa. Sel ajal kui Prew kartsas istus, sooritab salamisi homoseksuaalne Bloom enesetapu.
Kartsa ülema asetäitja ülemseersant "Jõmmu" Judson klohmib ja mõnitab regulaarselt vangistatud karistusaluseid. Prew loob ühenduse Maggioga, kes istub kõige tõrksamatele vangidele mõeldud barakis "number kaks". Maggiot on korduvalt pekstud ja üksikkongis hoitud, ta on muutunud ükskõikseks. Prew eksib meelega vangla reeglite vastu ja kombineerib ennast ka "number kahte". Ta laseb selleks ka ennast peksta ja ta määratakse "musta auku", pimedasse kongi vee ja leiva peale. Pärast "musta auku" paigutatakse "Prew number kahte" kus ta loob teiste vangidega sõpruskonna. Maggio teeskleb, et on hulluks läinud ja proovib sel moel nii vanglast kui ka armeest vabaneda. Judson haistab, et Maggio simuleerib ja peksab teda mitu päeva, et ta teeskluse üles tunnistaks. Judsonil ei õnnestu siiski ülestunnistust välja peksta ehkki Maggio annab sõpradele märku, et tema vaimne seisund on veel normaalne. Maggio vabaneb viimaks häbiväärse paragrahv 8 põhjal ja Prew ei näe teda enam kunagi.
Kui Judson korraldab ühe "number kahe" vangi, Blues Berry vägivaldse ülekuulamise, siis lõppeb see piinamise ja peksmisega nii, et Berry sureb teiste vangide silma all. Prew lubab Judsoni tappa kui vanglast vabaneb. Vähe aja pärast ta vabanebki ja naaseb G-kompaniisse, kus on paljugi muutunud. Holmes oli saanud ametikõrgenduse ja kompaniist lahkunud, Galovitchi auastet oli alandatud pärast noaga ähvardamise intsidenti. Mõni päev hiljem saab Prew linnaloa, kohtab linnas Judsonit, kutsub ta välja ja tapab noavõitluses, kuid saab ka ise raskelt haavata. Ta läheb "hüppesse" Alma juurde, et seal paraneda ja jääb sinna peale tervenemist kauemaks kuigi suhe Almaga hakkab jahtuma. Edasine armeeteenistus tundub talle mõttetuna kuid tal ei ole ka mõtteid, mida edasi teha. Alma kavatseb naasta Oregoni ilma meheta. Prew kardab, et ta pannakse Judsoni tapmise pärast istuma, kuid salajasel kohtumisel Wardeniga saab ta teada, et teda ei kahtlustata tapmises. Warden hoiatab, et "hüppes" oldud aja eest tuleb tal jälle kartsa minna, mispeale Prew end Alma juures edasi peidab.
Jaapani ootamatu rünnak Pearl Harborile põhjustab hävingut sadamas ja Hickami lennuväljal, kuid mitte Schofieldi kasarmutes. Prew otsustab oma üksusse tagasi minna ja jätab Almaga jumalaga. Valvepost peatab ta tagasiteel ja kuna tal pole dokumente Prew arreteeritakse. Prew paneb jooksu, et vältida kartsa sattumist kuid ta lastakse maha. Warden tuleb laipa tuvastama ja võtab vastu ta isiklikud asjad.
Wardenist saab reservväelaste leitnant, seega saab ta ohvitseriks. Ta jätab Kareniga hüvasti, sest algab Teine maailmasõda ja Karen lahkub Ameerika mandrile. Lahkuminek on mõlemale raske, kuid nad on õnnelikud koos oldud aja üle. Karen kohtab lahkuval laeval ülesläädud kena tüdrukut, kes olevat töötanud saarel juhiabina ja kelle peigmees hukkus rünnaku ajal. Peigmehe nimi olevat Robert E.Lee Prewitt, pärit "vanast Virginia suguvõsast", lennuki pilot, kes hukkus Hickami lennuväljale tehtud rünnaku ajal ja sai selle eest postuumselt Hõbetähe autasu. Warden oli rääkinud Prew loo Karenile ja ta sai aru, et türuk oli eksprostituut Lorene.

Pealkiri

Pealkiri on väljend Rudyard Kiplingi luuletusest "Gentleman Rankers" ("Härrad reamehed").
On pummelungil härrad reamehed,
Siit igavikku ära neetud need,
Jumal andestagu neile kes oleme,
Mää, kõrgeausus, rünnakule!

Kontekst

Kõigis Jonesi teise maailmasõja teemalistes on kolm keskset tegelast põhijoontes sarnased, kuid nende nimed on muudetud. Romaanis "Siit igavikku" esinevad Warden, Prewitt ja Stark, "Peenike punane joon" (1962) Welsh, Witt ja Storm ning "Vilistage!" (1978) Winch, Prell ja Strange.

Tsensuur

Aastal 2009 teatas kirjaniku tütar Kaylie Jones avalikkusele, et isa oli sunnitud käsikirja muutma, eemaldades sealt enne ilmumist roppe sõnu ja meestevahelist seksi kirjeldavaid lõike. Kirjastus Open Road avaldaski e-raamatu tsenseerimata kujul 2011.aastal ja kirjastus Penguin paberköitena 2013.aastal oma tänapäeva klassikute sarjas.

 Meediakajastus

"Siit igavikku" võitis kolmanda iga-aastase USA rahvusliku raamatuauhinna 1952.
Joan Didion kirjutas romaani kohta mitu kiitvat artiklit ja esseed, tuntuim neist on "In the Islands", mis ilmus 1979 kogumikes "The White Album" ja 2006 "Collected Nonfiction".
Romaan on 62. kohal Modern Library kirjastuse 100 parima romaani hulgas.

Televisioon ja film

"Siit igavikku" järgi tehti juba 1953. aastal samanimeline film, režissöör Fred Zinnemann, filmiprodutsent Buddy Adler ja kus Burt Lancaster ja Deborah Kerr mängisid omal ajal kuulsaks saanud seksistseeni mererannal.
Romaan oli aluseks samanimelistele miniseriaalile 1979 (Natalie Wood, William Devane, Kim Basinger jt.) ja jätkuseriaalile 1980 (Barbara Hershey, William Devane, Don Johnson jt).

Teater

Oktoobris 2013 lavastati romaani ainetel muusikal Londonis Shaftesbury teatris.