google/wiki40b huggingface dataset:
Iapetos

Iapetos (ladina keeles Iapetus) on titaan, Uranose ja Gaia poeg, Atlase, Menoitiose, Prometheuse ja Epimetheuse isa.
Iapetose järgi on nimetatud planeet Saturni üks kuu, mis kannab eesti keeles nime Iapetus.
Ungru-Pagila tankitõrjeliin

Ungru-Pagila tankitõrjeliin ehk Arista liin ehk Arista kaitseliin oli Teise maailmasõja ajal tankitõrjeliin Sõrve poolsaare kitsaimas kohas, 1,6 km pikkusel Ungru-Pagila joonel.
Kaitseliini rajasid 1941. aasta septembris Nõukogude väed, paigutades sinna rea raudbetoonist tankitõrjepüramiide, mille ette kaevati tankitõrjekraav.
Liinil toimusid lahingud 11. oktoobrist kuni 20. oktoobrini 1944. 20. oktoobril taandusid Saksa üksused Ranna kaitseliinile.
Löwenstern

Löwenstern (rootsipäraselt Leijonstierna) on Riiast pärit baltisaksa aadlisuguvõsa. 
Enne aadeldamist 1650. aastal kandis suguvõsa nime Rigemann. 
Suguvõsale kuulusid eri aegadel Eesti alal Alavere ja Mäo mõis.
Ferdinand Johann Wiedemann

Ferdinand Johann Wiedemann [v'iidemann] (30. märts (vana kalendri järgi 18. märts) 1805 Haapsalu – 29. detsember 1887 (vana kalendri järgi 17. detsember) Peterburi) oli keeleteadlane, eesti ja teiste soome-ugri keelte uurija.
Wiedemann oli polüglott, ta tundis enam kui kahtkümmend keelt.

Elulugu

Wiedemann sündis Haapsalus saksa-rootsi päritoluga kohtukirjutaja pojana. Pärast õpinguid Tallinna Kubermangugümnaasiumis (1819–1821) ja Tartu ülikoolis (1824–1826) töötas ta vanade keelte õpetajana Miitavi (Jelgava) ja 1837–1857 Tallinna Kubermangugümnaasiumis. Huvitunud soome-ugri keeltest, avaldas Wiedemann nende kohta rea töid, mille eest Peterburi Teaduste Akadeemia valis ta 1854 korrespondentliikmeks ja 1857 akadeemikuks. Seejärel asus Wiedemann Peterburi, kus jätkas viljakat tegevust oma elu lõpuni.

Tegevus

Põhjapanev väärtus on tema töödel eesti keele kohta, milleks ta 1860. aastail tegi ka korduvaid keeleuurimisreise Eestis. Tema mahukas eesti-saksa sõnaraamat (Ehstnisch-deutsches Wörterbuch; 1869) on pikka aega olnud kõige rikkalikum keelevaramu. Samuti aitas kirjakeele stabiliseerumisele kaasa tema saksakeelne eesti keele grammatika (Grammatik der Ehstnischen Sprache; 1875). Wiedemann on tundnud huvi ka eesti folkloori ja etnograafia vastu: tema teos Aus dem inneren und äusseren Leben der Ehsten (Eestlaste sise- ja väliselust; 1876) kujutab enesest rikkalikku kogu vanasõnu, kõnekäände ja mõistatusi, rahvamängude, kommete ja tavade kirjeldusi.
Alates aastast 1989 antakse välja Wiedemanni keeleauhinda.
Schoten (suguvõsa)

Schoten (vene keeles Шотен) on Tallinnast pärit kaupmehe- ja aadlisuguvõsa.

Ajalugu

Teateid suguvõsa kohta on aastast 1491, mil on mainitud Tallinna Mustpeade liiget Jacob von Schotenit (suri pärast 1491). XVI sajandi alguses elasid Schotenid Tartus. Suguvõsaliin algabki Tartu Suurgildi oldermanni Dirik von Schoteniga (suri pärast 1522). Tema poeg Diedrich von Schoten (suri pärast 1560) valiti Tartu raadi. Raehärraks tõusis ka tema poeg Diedrich von Schoten (1535−1602), kes asus hiljem elama Tallinnasse ja oli Tallinna liini rajajaks. Tema järeltulijad tegutsesid kaupmeestena ja neid valiti sagedasti raehärradeks. Tallinna pealiinist pärit Bernhard Johann von Schoten (1713−1771) õppis ülikoolis ja ta kutsuti Saaremaale Kaarma pastoriks (1754−1771). Temast sai alguse suguvõsa Saaremaa-Venemaa liin, mille vanem haru kustus ilmselt XX sajandi alguses. Titulaarnõunik Johann Lorenz von Schotenist (1755−1819) sai alguse Venemaa noorem liin. Tema järeltulijate ajal mugavdus perekonnanimi Schotteniks. See perekonnaharu on Venemaal alles tänini. Koitjärve omanik Thomas von Schoten (u 1630−1693) rajas Tallinna noorema liini, mis suri välja XVIII sajandi lõpus.
SNCF

SNCF (Société Nationale des Chemins de fer français, Prantsuse riiklik raudteekorporatsioon) on Prantsusmaa riiklik raudtee-ettevõte, mis käitab muuseas TGV-ronge. SNCF tekkis Prantsuse raudteede riigistamisel 1938. aastal.
Pierce'i maakond (Washington)

Ajalugu

Pierce'i maakond moodustati 22. detsembril 1852 Thurstoni maakonna osast. Maakond sai nime 14. Ameerika Ühendriikide presidendi Franklin Pierce'i järgi.
Tian'anmeni väljak

Tian'anmeni väljak (hiina 天安门广场, traditsiooniline hiina 天安門廣場 Tian'anmen Guangchang (Tiān'ānmén Guǎngchǎng), eesti keeles mööndav on ka Taevase Rahu väljak) on väljak Pekingi kesklinnas, Keelatud Linna ees. Nimi on Keelatud linna viiva Tian'anmeni (Taevase Rahu Värav) värava järgi. See on maailma suurim väljak pikkusega 880 m, laiusega 500 m ja pindalaga 440 000 m² (44 ha). Väljak on välismaailmale tuntud peamiselt kui 1989. aasta Tian'anmeni meeleavalduste asukoht.
Alheit Uxkull

Alheit Uxkull oli Tartu naistsistertslaste abtiss (ebdische des jungfrawen closters und conventes S. Catherinen binnen der stadt Dorpt) 1514. aastal.
29. juunil 1514 müüs ta Johan Luggenhusenile 4-adramaalise Kulmeferi talu.
Emilie Tungal

Emilie Tungal (kuni 9. juunini 1930 Emilie Õispuu, 2. juuni 1901 Abruka vald, Saaremaa – 19. mai 1935 Tartu) oli eesti arst.
Õppis 1919–1920 Tartu Ülikoolis õigusteadust, 1922–1924 Müncheni ülikoolis ja 1925–1935 Tartu Ülikoolis arstiteadust, sai arsti õigused 1. märtsil 1935. Pärast ülikooli lõpetamist töötas vabatahtliku assistendina Tartu Ülikooli naistekliinikus.
Abiellus 9. juunil 1930 Gustav Tunglaga.
Niini Loona

Niini Loona (aastani 1935 Antonina Romanova, aastast 1940 Niini Lind; 27. november 1903 Tallinn – 31. märts 1992 Stockholm) oli eesti laulja (dramaatiline sopran) ja näitleja.
Ta lõpetas aastal 1921 Tallinna Vene gümnaasiumi, õppis aastatel 1921–1924 Tallinna Konservatooriumis (Emmeline Hellmanni lauluklassis).
Ta oli aastatel 1923–1935 teatris Estonia koorilauljaks, aastast 1935 oli ta samas teatris solistiks. Lisaks tegutses ta kirikulauljana.
Aastal 1944 põgenes ta Saksamaale, osales aastast 1945 Eesti Rahvusteatris Schwarzenbekis. Asus aastal 1947 Rootsi, esines Stockholmi eesti teatrites.

Isiklikku

Ta oli abielus näitleja, lavastaja ja tantsija Valentin Linnuga; tema õde oli laulja ja näitleja Valentine Kask.
Eksponaat

Eksponaat (ladina sõnast exponere) on avalikus kohas (nt muuseumis, näitusel) välja pandud ehk eksponeeritav kunstiteos vm ese.
Temmler

Pervitiini tootmine

Temmleri tehase peakeemik dr Fritz Kurt Hauschild (8. detsember 1908 Chemnitz -  13. jaanuar 1974 Leipzig)  saanud teada, et Berliini olümpiamängude tulemusi mõjutas USA-st pärit, tol ajal veel legaalne doping bensedriin (amfetamiin) hakkas siin laboris otsima uut nn "töövõimet tõstvat vahendit". (Ohler, 41:2017)
Hauschild'il õnnestus toodet täiustada ja 1937. aasta sügiseks oli ta leiutanud metamfetamiini sünteesimiseks uue meetodi. (48 Keemiatööstuse jääksaadusele propiofenoonile lisati broomi ning teisendati metüülamiiniga töödeldes ja sellele järgneva reduktsiooniga efedriinis, millest omakorda vesinikjodiidi ja fosforiga redutseerides saadigi metamfetamiin. Vt Hans P. Kaufmann, Arzneimittel-synthese (Heidelberg, 1953), lk 193; viidanud Ohler, 42:2017).   
31. oktoobril 1937 olid tehase esindajad Berliinis Riigi Patendiametis esitlemas Saksa esimest metüülamfetamiini nimetusega Pervitin.(Ohler, 42:2017)
Temmleri tehases valmistati metamfetamiini - igal nädalal pressiti siin miljoneid pervitiinitablette.(Ohler, 18:2017) Ühes päevas võidi pressida 833 000 tabletti. Wehrmacht tellis maa-ja õhuväe jaoks 35 miljonit. Pervitiinitabletid, mis korras pakendati eripakenditesse, need Wehrmachti pappkarpidesse ja karbid riigikotkaga kastidesse.(Ohler, 75:2017)
Sõja tõttu oldi sunnitud kolima Meisenheimi. 
Sanitaar- ja tervishoiu kindralkomissarile Temmleri tehasest saadetud kiri, milles firma taotles pervitiini tootmiseks tooraineid, nagu efedriin, kloroform ja soolhape ilmneb, et veel enne sõja lõppu soovis firma pressida "sõja tarbeks" neli miljonit tabletti.(Ohler, 189:2017)
Vassili Titarenko

Vassili Titarenko (sündinud 13. detsembril 1985 Kohtla-Järvel) on Eesti jäähokimängija.
Lauri Sirelius

Lauri Saladin Sirelius (20. veebruar 1895 Pori – 1. oktoober 1931 Helsingi) oli soome laulja ja näitleja. Ta kasutas ka esinejanime Pikku-Lasse. 
Tema isa oli maamõõtja Israel Saladin Sirelius (1856–1909) ja ema Hilda Emilia Sirelius (neiupõlvenimega Leisten).
Sirelius mängis 1924. aasta Soome tummfilmis "Kihlauskylpylä".
1929. aastal salvestas ta solistina koos Helsingin Homocord Orkesteri ja Helsingin Polyphon Orkesteriga seitse heliplaati. Need olid "Emma", "Villiruusu", "Inarinjärvi", "Terveisiä Savon maasta", "Hoi-voi kuinka tuikussa", "Muisto" ja "Hissun kissun".
Emer Värk

Biograafia

Töötab Von Krahli Teatris videokunstnikuna, on töötanud Eestis ja Saksamaal graafilise disainerina.
Aastal 2000 lõpetas ta Kuremaa Põllumajandustehnikumi, aastal 2008 Balti Filmi- ja Meediakooli filmirežii erialal.
Emer on tunnustatud videokunstnik, kes on osalenud festivalide, teatrilavastuste ja telesaadete videolahenduste projekteerimises ja lavastamises.

2014

Solarise needus (Von Krahli teater)
4.48 psühhoos (Von Krahli teater)
Puhastatud (Von Krahli teater)
Eksperiment (Von Krahli teater)

2013

Mutantants ehk Tuhat tantsu, mida tantsida enne kui sured (Cabaret Rhizome)

2012

Nibud ehk hetk me elude katkematus reas (Von Krahli teater)
Täna õhtul: Seeri Feibok (Cabaret Rhizome)

2011

Gilgameš ehk igaviku nupp (Von Krahli teater)
Madame Bovary (Von Krahli teater)
Distant (Personal / Von Krahl theatre)

2010

Idioodid (Von Krahli teater)
Alguses oli (Von Krahli teater)
Mehed Lumes (Von Krahli teater)
Distant (Temps d’images / Budapest)

2009

Indiate uurimine (Von Krahli teater)
Kummitus masinas (Von Krahli teater)
Unistuste Vabariik (Von Krahli teater)

2008

Von Krahli Akadeemia telesaade / etendused (Von Krahli teater)

Tunnustused

VJ Highlight Award at the Prix Mobius Nordica / Pixelache Festival in Helsinki (FIN)

Isiklikku

Emer on Luisa Värgi vend.
Dragon Ball

"Dragon Ball" on Jaapani joonissari, mis põhineb Akira Toriyama samanimelise manga esimesel osal. Selle manga teine osa avaldati joonisfilmina pealkirja "Dragon Ball Z" all.
Sari "Dragon Ball" koosneb 153 pooletunnisest jaost ja seda näidati Jaapanis 26. veebruarist 1986 kuni 12. aprillini 1989.
Teemaks on noore poisi Goku ja ta sõprade seitsme imekuuli otsingud.
Ameerikasse püüti joonissarja saata kaks korda. 1980. aastatel loobuti nimede liigse muutmine tõttu, näiteks sai Gokust Zero ja Korinist Whiskers the Wonder Cat ('vurrud, imekass'). Seda dubleeritud versiooni kutsuti "aia taha läinud dubleeringuks". 1995. aastal saadeti Ameerikasse 13 tõlgitud jagu. Ülejäänud sari tõlgiti ja lasti eetrisse alles pärast "Dragon Ball Z" suurt edu. Kogu seriaali näidati aastatel 2001–2003. Ava- ja lõpulaulud tõlgiti inglise keelde. See meeldis vaatajatele.
Üldiselt on "Dragon Ball" oma järgedest "Dragon Ball Z" ja "Dragon Ball GT" tunduvalt lõbusam ja avaram.
Birmarästik (perekond)

Levila

Nad elavad Põhja-Vietnamis, Lõuna-Hiinas (Fujianis, Guangxis, Jiangxis, Guizhous, Sichuanis, Yunnanis, Zhejiangis), Birmas ja Tiibetis.

Käitumine

Neil on märgatud enesekaitsega seotud käitumist. Esialgu võivad nad proovida põgeneda, aga võivad ka avatud suuga ja püstiasendis hammastega rünnata.

Toksilisus

Teadlased on uurinud birmarästiku perekonna madude mürginäärmete eritisi ning leidnud sealt aineid, mis mõjuvad surmavalt katseloomadele, kuid inimestele eluohtlikuks neid veel ei peeta.
Orava vald (1939)

Orava vald oli vald Võrumaal aastail 1939–1950.
Vald kuulus Riigivolikogu 75. valimisringkonda, kust valiti Karl Puusemp.
Valla täitevkomitee esimees Elmar Toots (16. jaanuar 1921 – oktoober 1941) oli aktiivne kommunist, komsomolisekretär, hukati Võru Omakaitse välikohtu otsuse alusel.
13. septembril 1945 moodustati valla koosseisus Kahkva külanõukogu, Luuska külanõukogu ja Suuremetsa külanõukogu. 26. septembril 1950 arvati valla maa-ala Räpina rajooni koosseisu.

Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776)

15. Orava vald – maa-alaga, mis moodustub: a) senise Orava valla maa-alast, välja arvatud osa Veriora metsandiku maa-alast; b) senise Kahkva valla Niitsiku ja Rebasemäe külade ning Ilumetsa raudteejaama ümbruse piirkondadest.
Sinihallitusjuust

Ajalugu

Teadaolevalt avastati sinihallitusjuust juhuslikult. Legend räägib, et 7. sajandil unustas Prantsusmaal Roqueforti külas üks karjane oma singi- ja juustuvõileiva koopasse, kui nägi üht kaunist tüdrukut. Kuude pärast koopasse tagasi minnes oli juust kaetud Penicillium roqueforti hallitusseenega, mis kasvas selles koopas. Koobas oli niiske ja sobiva temperatuuriga selle hallitusseene kasvamiseks. Nii sündiski esimene sinihallitusjuust Roquefort.
Tuntumad sinihallitusjuustud on Roquefort, Bresse Bleu, Stilton, Gorgonzola.

Hapendamine

Hapendamisel lisatakse starterkultuurid (juuretis) piimale, mis muudab piimasuhkru ehk laktoosi piimhappeks, mis omakorda muudab piima oleku vedelast tahkeks.

Koagulatsioon

Koagulatsioonis lisatakse laap, mis tagab piima parema tahkumise. Juustust lõigatakse paksud vaarud, mis tagavad parema vedeliku ja vadaku eraldumise juustust.

Soolamine

Juustule lisatakse sool, parandamaks selle maitseomadusi ning säilivusaega.

Vormimine

Viimase sammuna antakse juustule kuju, mis saavutatakse erinevate raskustega pressi all, mis omakorda eemaldab juustust veel vedelikku.

Bakterite süstimine

Bakterid Penicillium roqueforti ja Penicillium glaucum süstitakse ehk nõelutakse juustukerasse, mis võimaldab õhul juustu siseneda ning toita hallituskultuure, et lasta sinistel hallituskogudel paremini moodustuda.

Laagerdumine

Sinihallitusjuust pannakse seisma kontrollitud temperatuuriga keskkonda, näiteks keldrisse või koopasse, mis tagab valmiva juustu parima maitse ja tekstuuri.
Sylvia Plath

Sylvia Plath (27. oktoober 1932 Boston – 11. veebruar 1963 London) oli ameerika luuletaja, proosakirjanik ja esseist.
Ta on tuntud eelkõige oma luuletuste ja hinnatud poolautobiograafilise romaani "Klaaskuppel" järgi. Plath kannatas kliinilise depressiooni all ning see kajastub ka tema loomingus. 1963. aastal võttis ta endalt elu. 
1981. aastal avaldatud "Kogutud luuletuste" eest pälvis ta postuumselt Pulitzeri preemia.

Elulugu

Sylvia Plath sündis 27. oktoobril 1932 haritlaste perekonnas Bostonis Masachussetsis. 
Tema ema oli austria päritolu kooliõpetaja Aurelia Schober Plath ning isa sakslasest entomoloog Otto Emile Plath, kes töötas Bostoni ülikoolis bioloogiaõppejõuna.
Aastal 1950 astus Sylvia Smithi kolledžisse, mille lõpetas 1955. aastal kiitusega. Ülikooli ajal tegi ta esimesed enesetapukatsed, mida ta käsitles hiljem ka romaanis "Klaaskuppel". Plath veetis pool aastat McLeani haiglas psühhoteraapiaravil, kus kasutati äärmuslikke ravivõtteid, sh elektrišokiteraapiat.  
Ta jätkas õpinguid Inglismaal Cambridge'i ülikooli Newnhami kolledžis, kus avaldas oma luulet kooliajalehes Varsity. Aastal 1956 tutvus Plath Cambridge'is noore luuletaja Ted Hughesiga, kellega ta abiellus 16. juunil 1956.
1957. aastal kolis noorpaar Ameerikasse ning Plath hakkas oma endises ülikoolis, Smithi kolledžis, luulekunsti õpetama. Õpetamise kõrvalt jäi tal aga vähe aega kirjutamiseks, mistõttu kolis ta juba 1958. aastal koos abikaasaga Bostonisse. Seal leidis ta töö Massachusetsi haigla psühhiaatriaosakonna valvelauas. 1959. aastal reisis noorpaar USA-s ja Kanadas ringi ning 1959. aasta lõpus kolisid nad tagasi Inglismaale. 
1960. aastal sündis neil tütar Frieda ning 1962. aastal poeg Nicolas. 1962. aastal läks paar lahku. Lapsed jäid ema hoole alla. 
Sylvia Plath suri gaasimürgitusse 1963. aasta 11. veebruari varahommikul kell pool viis, olles pea ahju pannud ja seejärel gaasi lahti keeranud. Vahetult enne seda oli Plath jätnud lauale kooki ja piima ning isoleerinud köögi lastetoast.
Carl Silfverschiöld

Parun Carl Silfverschiöld (Carl Otto Edmund) (sündinud 22. märtsil 1965, Göteborg, Rootsi) on printsess Désirée ja parun Nils-August Otto Carl Niclas Silfverschiöldi esimene laps. Ta on 15. augusti 2007 seisuga Briti troonipärimisjärjekorras 200. kohal.
18. juunil 2005 abiellus Carl Silfverschiöld Maria Fredriksoniga Falsterbos Rootsis ning laulatus peeti kohalikus golfiklubis.
Maria Fredriksonil on eelmisest suhtest kaks poega: Peder (sündinud 1994) ja Niels (sündinud 1997).
Paaril on üks ühine laps paruness Anna Margareta Sibylla Désirée Silfverschiöld (sündinud 13. detsember 2006).
Ööbik

Levila

Ta pesitseb Ida-Euroopa maades (v.a põhja piirkonnad) ning Lääne-Siberi kesk- ja lõunaosas. Levila põhjapiiriks on Lõuna-Soome ja Lõuna-Rootsi. Ta talvitub Ida-Aafrika troopika lõunaosas.
Ööbik on Eestis levinud ja tavaline haudelind, tema pesitsusaegset arvukust on hinnatud 130 000 – 200 000 paarile.

Välimus

Ööbiku välimus on silmapaistmatu. Tema ülapool on oliivipruun, saba roostekarva, alapool hele, küljed pruunikashallid, pugualal on kirju ookerhall laik. Ta on pisut varblasest suurem: kehapikkus on 16–19 cm, tiiva pikkus 9 cm ja kaal ligi 25 g. Isas- ja emaslind näevad välja ühtemoodi.

Laul

Ööbik võib laulda terve öö ehast koiduni, esimesel kahel nädalal pärast laulu algust ka päeval, vaikides veidikeseks vaid keskpäeval. Lauldes istub ta maapinna lähedal oksal, veidi kühmu tõmbununa ja ripakil tiibadega. Üldiselt on ööbik ettevaatlik lind, kes  elab varjatult, kuid laulmise ajal ta unustab ohu ja siis võib talle väga ligi minna.
Laulus vahelduvad viled laksutamisega, valjud toonid mahedatega ja kurvad rõõmsatega. Laulustroof vaibub sujuvalt, kuid väikesele pausile järgneb ootamatult uus, katkendlik ja vali.
Noored ööbikud õpivad laulma vanalinde jäljendades. Sellepärast laulavad ühe piirkonna ööbikud sageli paremini mõne teise piirkonna omadest, aga kui linnupüüdjad on paremad lauljad kinni püüdnud, hakkab järgmine põlvkond halvemini laulma. Seevastu kui piirkonda ilmub üks hea laulja, muutub seal ka teiste ööbikute laul ilusamaks.
Sageli peetakse ööbikut maailma kõige ilusamini laulvaks linnuks.

Etümoloogia

"Ööbik" on oma nime saanud laulu järgi "öö pikk", mis on linnu nimeks mugandunud. Vanas eesti keeles (nagu lõunamurretes siiani) hüütakse lindu sisaskiks, mis on vana läänemeresoome tüvi.
Kui Vanataat lindudele laulu õpetanud, jäänud ööbik hiljaks; Vanataat käskinud ööbikul inimestelt laulu õppida. Enne päikese tõusu kuulama minnes kuulnud ööbik, kuidas sulane kahe härjaga kündma minnes öelnud: Kiri, küüt, käi vagu! Öö pikk! Tüdruk, too piits! Noh, noh, säh, säh! Seda sulase laulu kuuldes hakanud ööbik kohe järele laulma. Sest saadik äratab ta inimesi tööle ja teda hüütakse künnilinnukski.
...

Ööbik ei ärata mitte üksi kündjaid tööle, vaid ka tüdrukuid lehmi lüpsma, hüüdes: Tüdruk, tüdruk, kus lüpsik? Kus lüpsik? Piitsa, piitsa, laks, laks, laks! Teine kord jälle: Ole virk, ole virk, laisk tüdruk, öö pikk, öö pikk!
Wild 2

Wild 2 [vilt kaks] ehk 81P (ametlikult 81P/Wild) on komeet, mis on nime saanud Šveitsi astronoomi Paul Wildi järgi, kes avastas selle 1978.
Komeet on 4,5 miljardit aastat vana. Varem oli selle komeedi orbiit kaugemal ning see oli lähedasem ringjoonele. 1974. aastal möödus ta lähedalt Jupiterist, mille tugev gravitatsiooniline tõmme muutis komeedi orbiiti ning tõi ta Päikesesüsteemi ossa, mis on Päikesele lähemal.
2. jaanuaril 2004 uuris komeedi koomat kosmoseaparaat Stardust.
Kuldsamblik

Botaanilised omadused

Kuldsamblikud kuuluvad koorik- ehk pisisamblike hulka. Nende tallus on koorikjas või poollehtjas. Viljakehadeks on lekanoraalsed apoteetsiumid, mis tähendab, et hümeeniumi ümbritseb fotobiondi rakke sisaldav talluseserv. Sellisel juhul paistab viljakeha pealt vaadates tavaliselt kettana, mida ümbritseb teist värvi rõngas. Apoteetsiumite teine põhitüüp, letsideaalne apoteetsium, näib pealt vaadates ühevärviline, sest puudub talluseserv.
Viljakehad on enamasti kas kollased, oranžid või punased (näiteks kollane ketas ja oranž talluseserv). Eestis sagedasel hallil kuldsamblikul on aga kollane ketas ja hall talluseserv. Samuti on Eestis kolm musta värvi apoteetsiumitega liiki. Need on Caloplaca variabilis, Caloplaca chalyba ja Caloplaca alociza (viimase kahe kohta on Eestist väga vähe leiuandmeid).
Kuldsamblike fotobiont ehk sambliku taimne sümbiont on Trebouxia või sellele lähedane rohevetikas.

Biokeemia

Kuldsamblikud sisaldavad parietiini ja teisi antrakinoone. Seetõttu toimub värvusreaktsioon kaaliumhüdroksiidi (KOH) 10–35% vesilahusega, mille tulemusel nii tallusel kui viljakehal olev lahusega töödeldud ala muutub tumepunaseks (K+ tumepunane).

Süstemaatika

Perekond kuldsamblik kuulub vasksamblikulaadsete seltsi ja vasksamblikuliste sugukonda.
Kuldsamblikele on Eestis esinevatest samblikest fülogeneetiliselt kõige lähedasemad särasamblikud (Fulgensia) ja korpsamblikud (Xanthoria).
Kuldsambliku perekonnas esineb alamperekond Gasparrina, kuhu on koondatud poollehtja tallusega kuldsamblikud.

Levik maailmas

Kuldsamblikud on levinud kogu maailmas, Antarktikast Arktikani. Ainuüksi Briti saartelt on teada ligi 30 liiki kuldsamblikke. Uusi liike on kirjeldatud veel näiteks Nepalis, Kanaari saartel ja Austraalias.

Kuldsamblikud ja poliitika

2007. aastal avastatas Kerry Knudsen Californiast Santa Rosa saarelt uue kuldsambliku liigi, mille ta kirjeldas aastal 2009 ja nimetas Barack Obama järgi Caloplaca obamae.
Afon Dyfi

Afon Dyfi (inglise keeles River Dovey) on jõgi Walesis.
Jõe lähe asub Cambria mägedes 580 m kõrgusel merepinnast. Ainus suurem asula jõe vooluteekonnal on Machynlleth (u 2000 elanikku).
Jõe estuaar moodustab piiri Gwyneddi ja Ceredigioni tervikomavalitsuse vahel.
Teaduslik ateism

Teaduslik ateism oli üks Nõukogude Liidu kõrgkoolides õpetatavatest kohustuslikest poliitilistest õppeainetest, marksismi-leninismi osa.
Tollaste kõrgkoolide õppeainetest oli üliõpilaste kasvatamiseks kommunistliku ideoloogia vaimus vaid kahe õppeaine nimetuse ette pandud sõna "teaduslik" – "teaduslik" kommunism ja "teaduslik" ateism.
Marko Kaasik

Marko Kaasik (sündinud 25. juulil 1966 Tartus) on eesti atmosfäärifüüsik.

Teadustöö

Filosoofiadoktori kraadi keskkonnafüüsikas, väitekiri "Atmosfääri piirkihi parametriseerimine õhusaastelevi numbrilises mudelis", juhendaja Rein Rõõm, kaitses TÜ-s 2000. aastal.
Uurimisalad: atmosfääriaerosooli moodustumine ja õhusaaste levik.
Avaldanud üle 40 teadustrükise.
Kassaaparaat

Kassaaparaat on seade tehingute registreerimiseks ja summade arvutamiseks kaubanduses ja teeninduses.
Esimese mehaanilise kassaaparaadi leiutasid vennad James ja John Ritty pärast Ameerika kodusõda. James Ritty oli kõrtsiomanik Daytonis Ohio osariigis ja tahtis takistada töötajaid, kes varastasid kõrtsi sissetulekut. Ritty Model 1 valmis 1879. aastal ja vennad patenteerisid selle 1883.
Esimesed mehaanilised kassaaparaadid olid ilma tšekiväljastusvõimaluseta. Kassiir pidi iga müügiga summad sisestama ja kui vajutati nuppu, siis kassa sahtel avanes ja kell helises, et omanik märkaks, et tehing on parasjagu toimumas.
Peatselt hakkas kahe äri samaaegne majandamine Rittyle üle jõu käima ning ta müüs oma kassaaparaadiäri Jacob H. Eckertile Connecticutist, kes oli portselani- ja klaasnõude müüja. Jacob H. Eckert asutas National Manufacturing Company. 1884. aastal müüs Eckert firma John H. Pattersonile, kes nimetas selle ümber National Cash Register Companyks. John Patterson parandas kassaaparaatide ehitust, lisades sinna rullpaberiprinteri, mis kirjutas aparaadiga tehtud tehingud üles. Sellest ajast on tuntud kassakviitung.