google/wiki40b huggingface dataset:
Nonart

Nonart (ka Nonnert ja Nonhard) oli XVI sajandil Tartu- ja Pärnumaal maavaldusi omanud suguvõsa.

Ajalugu

Suguvõsa päritolu on jäänud ebaselgeks. Liivimaal on nende kohta teateid Poola-ajast. 1582. aastal oli Stephan Nonnert Vorbuse mõisnik. 1586. aastal läänistas Poola kuningas Stefan Batory vendadele Stanislaus ja Peter Nonhardile Vastseliina mõisale kuulunud Sänna küla, kuhu hiljem tekkis mõis. Kuningas andis neile läänina ka Helme mõisa. Stanislaus Nonhardile kuulus veel Tsooru mõis, mille ta Tartu Jaani kirikule pärandas.
Heiningen (Alam-Saksi)

Geograafia

Heiningen paikneb Oderwaldi mägede kaguservas, umbes 11 km Wolfenbüttelist lõunas.

Ajalugu

Vald on umbes 1000. aastal Saksi aadlisuguvõsa Billungite poolt rajatud keskaegse Heiningeni kloostri asukoht. Piiskop Bernward von Hildesheimi poolt edutatuna saavutasid kanonissid keiser Otto III-lt isegi otse keisrile allumise. Püha Augustini reegel rakendati 1126. aastal, kui algas Peeter-Pauli kloostrikiriku, romaani stiilis basiilika, ehitamine. Heiningenist sai 1174. aastal peadiakoni asukoht. 15. sajandil liitus klooster Windesheimi kogudusega.
Pärast raevukat Hildesheimi piiskopkonna vaenust okupeerisid Heiningeni Braunschweigi hertsogi Heinrich II väed ja klooster muudeti 1569. aastal protestantlikuks. See anti Hildesheimi piiskopkonnale tagasi 1643. aastal, kloostrikirik taaspühitseti katoliiklikuks, kuigi elanikkond jäi suuresti protestantlikuks. Klooster sekulariseeriti lõpuks 1810. aastal, kuigi kloostrikirik on jäänud katoliikliku kihelkonna keskuseks tänini. Joseph Müller (1894–1944), vastupanuliikumise liige, teenis siin preestrina aastatel 1937–1943.
Vasaksotsialistlik roheline fraktsioon

Vasaksotsialistlik roheline fraktsioon (taani keeles Den Venstresocialistiske Grønne Gruppe (VSG), norra keeles Den Venstresosialistiske grønne gruppen, rootsi keeles Vänstersocialistiska gröna gruppen,  soome keeles Vasemmistososialistinen vihreä ryhmä, islandi keeles Flokkahópur vinstri sósíalista og grænna) on Põhjamaade Nõukogus tegutsev vasakpoolne fraktsioon. 
VSG-sse kuulub kaheksa parteid seitsmest Nõukogu liikmesriigist ja autonoomselt territooriumilt. 
Fraktsiooni eesmärkide seas on Põhjamaade heaoluriigi hoidmine ja arendamine ning Põhjamaade rahvusvahelise positsiooni edendamine. 
VSG rõhutab ka jätkusuutlikku arengut, multikultuursust ja rahvaharidustööd. 
VSG on Põhjamaade Nõukogu neljast fraktsioonist väikseim.
Jelgava kihelkond

Jelgava kihelkond (saksa keeles Kirchspiel Mitau) oli haldusüksus Dobele kreisis Kuramaa kubermangus.
Ukiyo-e

Ukiyo-e (jaapani keeles 浮世絵 'hulpiva maailma pildid') oli Edo ajastu (1603–1868) kunstisuund Jaapanis.
Selle alusepanijaks peetakse Hishikawa Moronobut. Ukiyo-e kunstnikud kujutasid oma puulõigetel ja maalidel iludusi, kabukiteatri näitlejaid, sumomaadlejaid, stseene ajaloost ja rahvajuttudest, reisipilte ja maastikke, linde, loomi ja taimi. Tuntuimad selle suuna viljelejad olid Kitagawa Utamaro, Katsushika Hokusai, Utagawa Kuniyoshi, Hiroshige, Sharaku ja Kunisada.
Kreeka-Rooma maadlus

Kreeka-Rooma maadlus (ka klassikaline maadlus ja Prantsuse maadlus) on üks kahest levinumast maadlusviisist. Erinevalt vabamaadlusest ei tohi võistlejad Kreeka-Rooma maadluses haarata teineteist altpoolt vöökohta.
Kreeka-Rooma maadluses võisteldi esimestel nüüdisaegsetel olümpiamängudel 1896. aastal Ateenas ning pärast seda on ala kavas olnud kõikidel olümpiamängudel alates 1908. aastast.
Esimesed maailmameistrivõistlused toimusid aastal 1905. Mõlema maadlusviisi harrastajaid ühendav Rahvusvaheline Maadlusliit FILA (Fédération Internationale de Lutte Amateur) loodi aastal 1912. Liidul on 162 liikmesriiki.
Eesti esimene olümpiavõitja Kreeka-Rooma maadluses oli Eduard Pütsep 1924. aasta olümpiamängudel Pariisis. Hiljem on olümpiavõitjaks tulnud ka Voldemar Väli 1928. aastal Amsterdamis, Kristjan Palusalu 1936. aastal Berliinis ja Johannes Kotkas 1952. aastal Helsingis. Maailmameistriks on Kreeka-Rooma maadluses tulnud Georg Baumann (1913), August Englas (1953) ja Heiki Nabi (2006 ja 2013).
Varem nimetati Kreeka-Rooma maadlust klassikaliseks maadluseks.
Jäneda mõis

Jäneda mõis (saksa keeles Jendel) oli rüütlimõis Ambla kihelkonnas Järvamaal. Praegu jääb kunagise mõisa hoone Lääne-Viru maakonda Tapa valda.

Ajalugu

Esimesed kirjalikud teated Jänedast on 1353. aastast, mil Tallinna piiskop omandas Liivimaa ordu käest sealsed maavaldused.
Esimest korda on mõisat mainitud 1510. aastal. Mõis on mitu korda omanikku vahetanud: see on olnud seotud Taubede, Fersenite, Maydellide, Baggehufwudtide, Löwensternide jt aadliperekondadega. Mõis on kuulunud paljudele baltisaksa suguvõsadele, kellest viimased olid von Benckendorffid. Nende ehitatud ongi praeguseni säilinud mõisa peahoone ning abi- ja kõrvalhooned.
Kultuurilukku on läinud Jäneda viimane mõisaproua Maria Zakrevskaja-Benckendorff-Budberg, kelle elu oli täis seiklusi ja lähedasi suhteid selliste kuulsate meestega nagu R. B. Lockhard, M. Gorki ja H. G. Wells jt, mis on heaks materjaliks olnud nii kirjanikele kui ka filmitegijatele. 1934. aasta suvel viibis Jänedal kirjanik H. G. Wells, kus ta lõpetas oma memuaaride kolmanda köite.
1921. aastal toodi Tallinnast Jänedale Eesti vanim põllumajanduslik keskeriõppeasutus – Põhja-Eesti Põllutöökeskkool. Kogu Jäneda areng 20. sajandil on seotud põllumeeste kooliga. Seal on õppinud ja õpetanud paljud tuntud inimesed, näiteks kirjanikud Sophia Vardi, Veera Saar, ühiskonnategelased Jaan Raamot, Tõnis Kint, Kaarel Liidak, August Miljan, Harald Männik, Arnold Rüütel jpt.
82 tegutsemisaasta jooksul on kool ette valmistanud 2308 agronoomi (1918–2000), 51 piiritusemeistrit (1933–1943) ja 298 maastikukujundajat (1981–1999). Kool lõpetas tegevuse 2000. aastal. Tänapäeval töötab endises koolihoones Maamajanduse Infokeskus, seal asub ka maaettevõtjaile tuntud projekteerimisfirma Agorek OÜ ning Jäneda Raamatupidamise ja Nõuandebüroo, samuti MTÜ Abiks Põllumehele, mis on ainus taasiseseisvumise algusest peale järjepidevalt tegutsenud põllumajanduslik nõuandeteenistus Eestis.
Asula, mõisa ja kooli ajaloost saab põhjaliku ülevaate Jäneda muuseumis. Lossi tornis asub muusika-tähetorn, mis on helilooja Urmas Sisaski töö- ja kontserdiruum ning astronoomiliste vaatluste läbiviimise koht.
Eesti Akadeemiline Orientaalselts

Eesti Akadeemiline Orientaalselts (EAO) ühendab Idamaade uurijaid ja orientaliste-loovisikuid. Seltsi eesmärgiks on Idamaade kultuuride tutvustamine ja vahendamine Eestis ning orientalistikaalase teadustöö arendamine ja koordineerimine Eestis.
Eesti Akadeemiline Orientaalselts loodi 1935. aastal Tartu ülikooli juures ja selle asutasid õigusteadlane Leo Leesment, teoloog Uku Masing, keeleteadlased Pent Nurmekund ja Villem Ernits jt. eesmärgiga avada Tartu Ülikoolis orientalistika eriala. Selts suleti 1940. aastal nõukogude okupatsioonivõimude poolt.
EAO taastati 1988. aasta veebruaris Linnart Mälli eestvõtmisel. Seltsi esimeseks presidendiks valiti Linnart Mäll, kes jäi sellele positsioonile kuni 2001. aastani, mil ta valiti aupresidendiks. Presidendi ametis vahetas Mälli välja Tarmo Kulmar, kes aastal 2011 valiti aupresidendiks. 2011. aastast on EAO president Märt Läänemets.
Koostöös Tartu Ülikooli orientalistikakeskusega korraldatakse igal aastal teaduskonverentsi Orientalistikapäevad ning antakse välja Eesti Akadeemilise Orientaalseltsi aastaraamatut. Koostöös Saksamaa Religiooniloo Seltsiga (Deutsche Religionsgeschichtliche Studiengesellschaft) korraldatakse Tartus mõneaastaste vahedega rahvusvahelist ühiskonverentsi. Orientaalselts teeb koostööd ja korraldab ühiseid teaduslikke ja populaarteaduslikke üritusi Eesti Akadeemilise Teoloogia Seltsi, Eesti Assürioloogia Seltsi ja Eesti Akadeemilise Usundiloo Seltsiga.
27. aprilli 2012 seisuga on EAO-l 66 liiget.
Nemunėlio Radviliškis

Ajalugu

Asulat on esimest korda mainitud 4. novembril 1586. Toona kuulus asula Radziwillidele. Aastal 1590 valmis seal esimene kalvinistide kirik, mille juures hakkas tegutsema ka kihelkonnakool.
Aastal 1655 saatis Gustaf Adolf Lewenhaupt oma väed Koknesest sinna alevisse, tehes Nemunėlio Radviliškisest oma baasi. Sealsed seitse jalaväekompaniid ja 200 ratsanikku hõivasid Piltene, Šventoji ja Palanga. Hiljem sai Rootsi vägede baasiks Pasvalys.
Aastal 1719 valmis esimene katoliku kabel. Aastal 1729 rüüstati Palėvenė dominiiklaste kloostri vaimuliku Gruzdase eestvedamisel Nemunėlio Radviliškise ja Papilysi kalvinistide kirikuid. Aastal 1782 ehitati kabeli asemele kirik. Aastal 1795 läks alev Venemaa koosseisu. Katoliiklik kihelkonnakool avati alevis aastal 1804.
Oskar Kleini medal

Oskar Kleini mälestusloeng, ka Oskar Kleini medal, on teadusauhind, mida annab välja Stockholmi Ülikool.
Auhind, mis koosneb avalikust loengust ja medalist, asutati Rootsi füüsiku Oskar Kleini mälestuseks. Auhinda antakse välja igal aastal alates 1988. aastast. Auhinda toetab Kuningliku Teaduste Akadeemia Nobeli komitee. Esimene laureaat oli Chen Ning Yang.
1994. aastal möödus Oskar Kleini sünnist 100 aastat. 19.–21. septembril korraldati Kleini auks mälestussümpoosium, millel esinesid avalike loengutega 14 teadlast, teiste seas ka Ludvig Faddejev, David Gross ja Gerardus 't Hooft.
Tartu FC Santos

Ajalugu

Tartu FC Santos on asutati 17. märtsil 2006 noorteklubina, 2008. aastal liitusid nad Tartu jalgpalliklubiga Välk 494, et osaleda Eesti jalgpallimeistrivõistlustel.
2013. aasta hooaja eel nimetati Tartu Quattromed Tartu FC Santoseks.

Peatreenerite ajalugu

ᴷᵀKohusetäitja
Jüri Härmatare

Jüri Härmatare (sünninimi Georg Helmut Hermburg; 29. oktoober 1911 Tallinn – 19. aprill 1989 Peterborough, Ontario) oli eesti jurist.
Ta lõpetas 1939. aastal Tartu Ülikooli õigusteaduskonna (diplomitöö "Maakonna omahaldus"). 1944. aastal lahkus ta Eestist ja elas hiljem Kanadas. Paguluses oli ta seotud kirikuga ja tegeles arheoloogiaga.
1976. aastal avaldas Jüri Härmatare Torontos raamatu "Sumeri kilde". Raamatus andis ta ülevaate Sumeri ajaloost ja jagas ka muljeid oma reisidest Iraaki, Türgisse ja Süüriasse. Härmatare väited eesti keele ja sumeri keele suguluse kohta kuuluvad aga pseudoteaduse valdkonda.
Hwang Kyo-ahn

Hwang Kyo-ahn (korea keeles 황교안; sündinud 15. aprillil 1957 Soulis) on Lõuna-Korea poliitik. Ta oli 18. juunist 2015 kuni 11. maini 2017 Lõuna-Korea peaminister. Lisaks oli ta 9. detsembrist 2016 kuni 10. maini 2017 Lõuna-Korea presidendi kohusetäitja.
Ta sündis aastal 1957 Soulis. Ta lõpetas aastal 1981 Sungkyunkwani ülikooli õigusteaduse bakalaureusena. Aastal 2006 sa ta õigusteaduse magistriks.
Ta töötas üle 30 aasta prokurörina. 11. märtsist 2013 kuni 18. juunini 2015 töötas ta Lõuna-Korea justiitsministrina. 18. juunist 2015 on ta Lõuna-Korea peaminister. Lisaks on ta 9. detsembrist 2016 (pärast Park Geun-hye tagandamist) Lõuna-Korea presidendi kohusetäitja.

Isiklikku

Ta on abielus ning on poja ja tütre isa. Usutunnistuse poolest on ta baptist.
Cole Porter

Cole Albert Porter (9. juuni 1893 Peru, Indiana – 15. oktoober 1964 Santa Monica, California) oli USA helilooja.
Ta on kirjutanud muusikale, mis etendusid Broadwayl. Tema muusikalidest tuntuim ja edukaim on "Suudle mind, Kate", mis 1949. aastal võitis parima muusikali Tony auhinna. Ta on kirjutanud ka laule ja laulusõnu.
1946. aastal valmis osaliselt tema eluloo põhjal film "Night and Day" (1946), kus peaosas mängib Cary Grant. 2004. aastal linastunud eluloofilmis "De-Lovely: Cole Porteri lugu" ("De-Lovely"; 2004) oli peaosas Kevin Kline; see film käsitleb muu hulgas Porteri homoseksuaalsust.
Tal on Hollywoodi kuulsuste alleel omanimeline täht.
Vertikaalmigratsioon

Vertikaalmigratsioon on veeorganismide (peamiselt plankterite ja kalade) korrapärane ränne vees üles-alla.
Vertikaalmigratsioon on kas ööpäevane või aastaajaline. Vertikaalmigratsiooni põhjustab eeskätt vee temperatuuri, valguse, toidu ning vaenlaste paiknemissügavuste muutumine.
NSV Liidu auradist

"NSV Liidu auradist" (vene keeles Почетный радист СССР) oli Nõukogude Liidu rinnamärk (1945–1991), esimene sõjajärgne teenetemärk NSV Liidus.
Teenetemärk asutati 2. mail 1945 NSV Liidu Rahvakomissaride Nõukogu määruse nr 939 punktiga 5. Selle alusel autasustatakse rinnamärgiga "Auradist" isikuid panuse eest raadio arengusse teaduse, tehnika, tootmise või ekspluatasiooni valdkonnas. Aasta hiljem, 4. aprillil 1946, kehtestati rinnamärgi statuut ja kirjeldus NSV Liidu Ministrite Nõukogu määrusega nr 729. Informatsioon märgi "NSV Liidu auradist" kohta ilmus ajakirja Radio sõjajärgses esimeses numbris 1946. aasta aprillis.  Esimesed autasustamised toimusid 1946. aastal, nende seas Ernst Krenkel.
Eesti NSV-s on rinnamärgi "NSV Liidu auradist" saanud raadiotehnikateadlane Eduard Schults.
2007. aastal asutati Venemaal rinnamärk "Venemaa auradist".
Hea Eeskuju

Hea Eeskuju on konkurss, millega tunnustatakse neid koolinoori, kes on oma vabast tahtest viinud kodukandis ellu midagi sellist, mis võiks väärida kogu Eesti tähelepanu. Konkursi võitja saab Hea Eeskuju auhinna.
Hea Eeskuju tunnustuskonkurssi eesmärgiks on vääriliselt tänada ja tunnustada, ning tõsta esile neid, kelle tublid saavutused seni tähelepanuta on jäänud. Innustada ja inspireerida noori üle Eesti tegemaks midagi head meie kogukonna heaks. Näidata, et noori märgatakse, neist hoolitakse ning neid tunnustatakse. Kõneldes noorte silmapaistvatest tegudest, näitame, et nad ei ole vaid tulevikutegijad, vaid tublide tegude elluviijad juba täna, kes väärivad rohkem toetamist ja märkamist.
Hea Eeskuju auhind antakse üle sündmusel "Lahe Koolipäev" ning esmakordselt tehti seda 2008. aastal. Hea Eeskuju konkurssi patroon on olnud mitmeid aastaid riigikogu esimees Eiki Nestor.
Līga Plakane

Līga Plakane (sündinud 25. veebruaril 1970) on läti alpinist ja füsioloog.
Ta on esimene Baltimaade naisalpinist, kes on tõusnud üle 8000 m kõrguse mäe tippu.
Plakane lõpetas 1992. aastal Läti Ülikooli bioloogiateaduskonna füsioloogia erialal. Pärast doktoriõppe programmi läbimist kaitses ta 1998. aastal doktorikraadi bioloogias. 
Alates 2001. aastast töötab ta dotsendina Läti Ülikooli bioloogiateaduskonnas.

Alpinism

Alpinismiga hakkas ta tegelema 14-aastaselt. Koos abikaaga Atis Plakansiga on ta osa võtnud enam kui kümnest ekspeditsioonist kõrgmäestikes.
Ta on tõusnud Mount McKinley (6194 m) tippu Alaska ahelikus ja Aconcagua (6960 m) tippu Andides. 2006. aastal tõusis ta Pamiiris Ismoili Somoni mäetippu.

Tõusud kaheksatuhandeliste tippu

Ta üritas 2006. aastal tõusta Xixabangma (8027) tippu, kuid ebaõnnestunult: kõrgusel 7600 m tuli tagasi pöörduda.
2007. aastal võttis ta osa kolmeliikmelisest Läti Cho Oyu ekspeditsioonist ja tõusis koos Atis Plakansi ja Kaspars Klapkalnsiga 9. oktoobril lisahapnikuta selle kaheksatuhandelise mäe (8188 m) tippu.
2008. aastal võttis ta osa Läti 6. Himaalaja ekspeditsioonist, mille seekordne eesmärk oli tõusta maailma viienda mäe Makalu (8485 m) tippu. Tipputõus ei õnnestunud.

Isiklikku

Tema vanemad on mägironimist harrastanud teadlased Visvalža Švinkas ja Ruta Švinka. 
Tema abikaasa on alpinist Atis Plakans. Neil on kaks tütart.
Suure-Ulila mõis

Suure-Ulila mõis (saksa keeles Ullila) oli rüütlimõis Puhja kihelkonnas Tartumaal. Nüüdisajal jääb mõis Tartu maakonda Elva valda.

Ajalugu

Mõis rajati 17. sajandil.
Truuta linnamägi

Truuta linnamägi on järsunõlvaline mägi Truuta küla Liinujärve kirdekaldal Otepää vallas Valga maakonnas. Linnamägi paikneb Vidrike–Kooraste teest umbes 700 m põhja pool ja Liinu-Kalda talust u 350 m lääneedelas.
2011. aastal toimunud proovikaevamistel (Tartu Ülikooli arheoloogia kabinet; Heiki Valk ja Pikne Kama) tehti mäel oleva allikakoha ümbrusesse 4 väikest kaevandit. Ilmnes, et kultuurikiht on kündmise ja erosiooni toimel segatud. Leitud savinõukillud pärinevad käsitsi tehtud nõudest, mis kuuluvad viikingiaega. Nahaliina nimetus ning pärimus Nahaliinas tegutsenud nahaparkalitest viitavad linnuse seostele viikingiaegse nahakaubandusega. Et kaevamistel ei leitud tuleasemeid, põlenud kive ega intensiivset kultuurikihti, on linnust kasutatud nähtavasti vaid lühiajaliselt ja ajuti. Hiliseim savinõukild pärineb joon- ja lainornamendiga Pihkva tüüpi kedranõust, mis näitab linnuse kasutamist veel 11. sajandil. Võimalik, et linnus hävis 11. sajandi algupoolel, seoses Kagu-Eesti alistamisega Kiievi-Vene võimule (vürst Jaroslavi retk tšuudide vastu 1030. aasta paiku).
Haide

Haide on naisenimi.
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 1640. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Haide 24 naisel.
ATR 42

Disain ja arendus

ATR 42-300 lennukitüüpi esitleti aastal 1981. Oma esimene lennu tegi ATR42 16. augustil 1984, septembris 1985 sai lennukitüüp litsentseeritud.
Praegune 500-seeria sertifitseeriti juulis 1995. ATR 42-500 iseloomustavad suurem võimsus, mahutavus ja tehniliselt täiustatud reisijatesalong.
Detsembri 2012 seisuga on tellijatele üle antud 422 lennukit ATR 42.

Variandid

ATR 42l on 6 peamist versiooni.

ATR 42-200

-200 on ATR42 orginaalprototüüp, ainult mõned lennukid ehitati testimisteks. Kaks Pratt & Whitney Canada PW120 mootorit.

ATR 42-300

Standardversioon, mida toodeti aastani 1996. Kaks Pratt & Whitney Canada PW120 mootorit.

ATR 42-320

-320 on edasiarendus versioonist -300. Kaks PW121 mootorit.

ATR 42–500

Alates oktoobrist 1995. Kaks PW127E mootorit.

ATR 42-600

-600 seeriat esitleti oktoobris 2007, esimesed lennukid valmisid 2010. aasta teisel poolel. Rohkelt uuendusi: mootoriteks PW127M, mis suurendavad 5% võrra tõusmisjõudu. Reisijatesalongi on võimalik lisada 5 laia LCD-ekraani. Salongis on parem valgustus ja salongi mahub rohkem käsipagasit.

Õnnetusjuhtumid

Kokku on juhtunud 23 tõsisemat õnnetust ATR42 lennukitüüpidega.
Usutunnistus

Usutunnistus (ladina keeles confessio (fidei) '(usu)tunnistus') ehk kreedo (ladina sõnast credo 'usun')  on kokkuvõtlik uskumuste loetelu, mida iga usklik peab antud religioonis uskuma.

Judaism

Ainujumala põhivormel on š´ma (šema): Viies Moosese raamat (5Ms) 6:4(-9) "Jahve, meie Jumal Jahve, on ainus".
Helen

Helen on naisenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis populaarsuselt 61. naisenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Helen 2465 naisel.
James Bardeen

James Maxwell Bardeen (sündinud 9. mail 1939 Minneapolises Minnesotas) on ameerika füüsik ja astrofüüsik, Rahvusliku Teaduste Akadeemia liige.
Ta on kahekordse nobelisti John Bardeeni poeg. Ta on tuntud oma töödega üldrelatiivsusteooria ja astrofüüsika alalt.

Haridus ja elukäik

Bardeen lõpetas 1960. aastal Harvardi Ülikooli bakalaureusekraadiga. Sai 1965. aastal California Tehnoloogiainstituudist doktorikraadi (PhD) füüsika alal (doktoritöö juhendaja oli Richard Feynman). 
Bardeen sai 1966. aastal Washingtoni Ülikooli abiprofessoriks, hiljem samas astronoomia kaasprofessor. 1974. aastal sai ta Yale'i Ülikooli kaasprofessoriks, seejärel füüsikaprofessoriks. 1976. aastal asus ta professorina tööle Washingtoni Ülikooli. Praegusel ajal samas emeriitprofessor.
Bardeeni noorem vend William Bardeen on samuti füüsik.

Teadus

Bardeen tegeleb mustade aukude ja akretsiooniketaste astrofüüsikaga, spiraalgalaktikate dünaamikaga, kosmoloogiliste suurte struktuuride arengu uurimisega, kosmoloogilise häiritusteooriaga (1980) ja Einsteini väljavõrrandite lahenduste täpsustamisega.
Koos Stephen Hawkingi ja Brandon Carteriga sõnastas Bardeen 1973. aastal mustade aukude mehaanika neli reeglit. Need reeglid kujutavad endast füüsikalisi tingimusi, millele mustad augud eeldatavasti vastama peavad ja mis on analoogsed termodünaamika seadustele.

Publikatsioone

Bardeen, J. M.; Carter, B.; Hawking, S. W. The four laws of black hole mechanics. Comm. Math. Phys. 31 (1973), no. 2, 161--170.
Mõjutamine suhtlemisel

Mõjutamise tasandid

Mõjutamisel võib eristada järgmisi tasandeid:
–1 ei püüagi end arusaadavaks teha, loobub mõjutamisest või käitub lammutavalt, ründavalt;
0 eeldab nõustumist, ei pea veenmist ja mõjutamist oluliseks;
+1 kasutab lihtsat mõjutamist, ühte tüüpi argumente ja sarnaseid meetodeid;
+2 kasutab mõjutamisel erinevaid vahendeid, arvestab partneri huvidega, valib partnerist lähtuvalt meetodeid ja argumente, kohandab oma käitumist või argumentatsiooni;
+3 kasutab mitmeastmelist ja kaudset mõjutamist, suunab partneri soove.
Nikolai Rimski-Korsakov

Nikolai Andrejevitš Rimski-Korsakov (Николай Андреевич Римский-Корсаков; 18. märts 1844 Tihvin – 21. juuni 1908) oli vene helilooja ja muusikaõpetaja, kes kuulus rühmitusse Võimas rühm.

Biograafia

Rimski-Korsakov sai kodunt hea hariduse ega unistanud saada muusikuks. Tema vend Voin Rimski-Korsakov oli mereväeohvitser ja onu admiral, mistõttu pidi ka Rimski-Korsakovist saama mereväeohvitser. Aastal 1856 astus ta Peterburi mereväekadettide kooli.
Õpinguperioodil külastas Rimski-Korsakov tihti ooperietendusi ja õppis klaverit. Aastal 1861 tutvus ta vene helilooja Mili Balakireviga, kes hakkas Rimski-Korsakovi juhendama ja õpetama. 
Aastal 1862 katkes Rimski-Korsakovil muusikaga tegelemine, kuna ees ootas 3-aastane kohustuslik mereväeteenistus. Teenistuse käigus reisis ta nii Põhja-Euroopas kui ka Põhja- ja Lõuna-Ameerikas. Reisidel läbielatu peegeldub hiljem ka tema heliloomingus. 
Mereväeteenistusest Peterburi tagasi jõudes pühendus ta täielikult muusikale.
Aastal 1871. hakkas Rimski-Korsakov orkestratsiooni- ja kompositsiooni eriala õppejõuks Peterburi Konservatooriumis. Õpetamise käigus tegeles Rimski-Korsakov muusikateooria, harmoonia ja polüfoonia täiendamisega. 
1872. aastal abiellus Rimski-Korsakov Nadežda Nikolajevna Purgoliga, kellega tal oli seitse last: Mihhail (sünd. 1873), Sofia (sünd. 1875), Andrei (sünd. 1878), Vladimir (sünd. 1882), Nadešja (sünd. 1884), Margarita (1888) ja Slavtšik (sünd. 1889). 
1874. aastal tegi Rimski-Korsakov algust dirigenditööga, juhatades 3. sümfooniat. 
Aastail 1875–1876 koostas Rimski-Korsakov kaks rahvalaulukogumikku, mis mõjutas tugevasti mitmeid järgneva põlvkonna vene heliloojaid. 
1880. aastaks oli helilooja välja õpetanud terve põlvkonna noori heliloojaid, kelle seas olid näiteks Aleksandr Glazunov ja Anatoli Ljadov. 
Aastatel 1883–1894 oli Rimski-Korsakov õukonnakapelli dirigent.
Rimski-Korsakov on mõjutanud ka eesti heliloomingut. Mitmed vanema põlvkonna heliloojad (Rudolf Tobias, Artur Kapp, Mart Saar, Mihkel Lüdig jt) on õppinud Peterburi Konservatooriumis Rimski-Korsakovi käe all.
Anton Suurkask

Anton Suurkask (7. august 1873 Uue-Kariste, Pärnumaa – 16. aprill 1965 Viljandi) oli eesti kirjamees, kunstnik ja sporditegelane.
Ta on avaldanud üle saja raamatu mitmesugustelt aladelt, samuti tõlkeid.
Sportimist alustas ta 1897. aastal Viljandi Saksa Jalgrattasõitjate Seltsis. Ta oli Tartu spordiseltsi Taara ja Pärnu jalgrattaklubi Vambola asutajaliige.
1990. aasta lõpul asutas üliõpilasselts Veljesto Anton Suurkase nimelise kirjandusauhinna, "millega tunnustati kirjanikke, kes on tõhusaimalt kaasa aidanud lugeja maitse mandumisele ja õõnestanud tema põikpäist usku sõna jõusse".
Anton Suurkask oli ksülograaf ja tegeles puugravüüriga ja illustreerinud kümneid raamatuid (viimaseid raamatuid koos poegade abiga).
On joonistanud karikatuure, mida avaldati ajakirjas "Lõbus Talupoeg".

Talle kuulub Eesti rekord ühel aastal värsikogude avaldamises (üheksa kogu ühe (1933) aasta jooksul).
Grani vald

Nimi

Grani talult saadud nime (vanapõhja Grön) kannab vald (algselt kihelkond) ajast, mil sinna ehitati esimene kirik. Vanapõhja grön tähendab kuuske.