google/wiki40b huggingface dataset:
Püha Anna kalmistu

Püha Anna kalmistu on Tartus Riia mäel asunud kalmistu.
Kalmistu asus tänapäeva Riia ja Struve tänava ristumiskoha kandis. Sinna maeti surnuid kuni 1773. aastani, mil Katariina II keelustas linnadesse matmise.
Kalmistu kõrval teisel pool teed asus Püha Antoniuse kalmistu.
Tänapäeval on ala hoonestatud ja kalmistu suures oas hävinud. 1983. aastal tehtud kaevamistel leiti skelette, kuid mitte hauapanuseid.
Kirjamo

Ajalugu

Küla on esmakordselt mainitud Novgorodi ürikutes 1571. aastal  Zahhonje Kirjanovo nime all ja aastatel 1618–1623 Rootsi alana kui Keriama by.
1899. aastal oli külas 224 elanikku, 1928. aastal aga juba 311 elanikku. Edaspidi on elanike arv kogu aeg vähenenud.
Esimese maailmasõja ajal 1916. aastal ehitati Kirjamosse Kroonlinna kindluse Narva Suurtükiväepositsiooni patarei nr 4 ja patarei nr 5.

Kirjeldus

Küla asub Narva lahe idakaldal. 2010. aastal oli külas ametlikult 10 elanikku.
Roman Petrov

Elulugu

Roman Petrov on venelane ja ehitusinseneri poeg.
Lõpetas 1952 Bathumi 3. Keskkooli, 1957 Leningradi Mäeinstituudi, tehnikakandidaat (1986, samas). Oli 1960–1965 Kohtla-Järve Põlevkivi Instituudi insener, vaneminsener ja nooremteadur, 1966–1968 trusti Eesti Põlevkivi konstrueerimistehnoloogia osakonna vaneminsener, 1968–1988 A. Skotšinski nimelise Mäendusinstituudi Eesti filiaali grupijuht ja vanemteadur, 1988–1992 labori juhataja ja juhtivteadur, 1992– riigiettevõtte Eesti Põlevkivi teaduskeskuse mehhaniseerimise juhtivinsener.

Teadustöö

Uurimisvaldkond: põlevkivikaevanduste ja -karjääride masinad ja tehnoloogiad, nende hindamine ja täiustamine, lõhketööde optimaalsete parameetrite määramine. Osales mitme liikurpuurvankritüübi tootmisse juurutamisel, samuti uute puurkroonide väljatöötamisel ja seeriatootmisse juurutamisel. Bülletäänide "Põlevkivi" ja "Põlevkivitööstus" toimetuskolleegiumi liige. Üleliidulise Rahvamajanduse Näituse pronksmedal (1982), Eesti NSV riiklik preemia (1985). Ligi 100 teadustrükist, 3 autoritunnistust.
Jaan Lorens seenior

Jaan Lorens seenior (24. oktoober 1888 Vana-Tänassilma vald, Viljandimaa – 6. detsember 1957 Stockholm) oli Eesti sporditegelane.
Aastast 1922 oli ta Tallinna Kalevi tenniseklubi esimees ja bridžiklubi juhatuse liige.
Ta töötas aastast 1928 AS Odor direktorina.

Isiklikku

Tema poeg oli spordiajakirjanik Jaan Lorens.
Sügisulg

"Sügisulg" on Pärnu linna ja maakonna noorte laulukonkurss. 
Konkurss toimus esimest korda 2001. aastal Raeküla Gümnaasiumi muusikaõpetaja Kadri Keskküla eestvedamisel. Alates aastast 2003 toimub "Sügisulg" Pärnu Kontserdibüroo korraldamisel.
Võistlus on mõeldud 3–19-aastastele lastele ja noortele ning toimub mitmes vanuserühmas. Mitmel päeval toimuvatest eelvoorudest pääseb kahele eri vanuserühma finaalkontserdile edasi 50 noort. Lõppvoorus saadab lauljaid professionaalsetest muusikutest koosnev saateansambel. Laulukonkursi nooremad võitjad esindavad Pärnumaad üle-eestilisel võistulaulmisel "Laulukarussell".
Eesti kohanimeraamat

Eesti kohanimeraamat on Eesti Keele Instituudi, Võru Instituudi ja Eesti Kirjandusmuuseumi koostöös 2016. aastal Eesti Keele Sihtasutuse väljaandel ilmunud toponüümiline teatmeteos, mis sisaldab artikleid Eesti asulanimede ja loodusnimede kohta.
Raamat sisaldab 6211 nimeartiklit, mille koostajateks on Marja Kallasmaa (3096 artiklit), Evar Saar (903), Peeter Päll (745), Marje Joalaid (315), Arvis Kiristaja (281), Enn Ernits (269), Mariko Faster (175), Fred Puss (168), Tiina Laansalu (88), Marit Alas (79), Valdek Pall (72), Marianne Blomqvist (59), Marge Kuslap (40), Anželika Šteingolde (5), Karl Pajusalu (1) ja Urmas Sutrop (1). Raamatu toimetajad on Peeter Päll ja Marja Kallasmaa.

Kaardid

Raamatus on 1056 lehekülge teksti, millele järgneb 54 lehekülge kaarte. Kaardid katavad kogu Eesti ilma Narva jõe taguse alata, kuid koos Petserimaaga. Eraldi kaardid on Leivu, Lutsi ja Kraasna piirkonna kohta. Kaartide mõõtkava on 1:175 000, mis on palju suurem kui Suure maailma atlase Eesti kaartidel (1:500 000). Kaartidel on maanteid vähem kui suures maailma atlases, aga asulanimesid rohkem: suures maailma atlases on kõik ametlikud külanimed, kohanimeraamatus on ka mitteametlikke. Pisisaarte seas leidub nii neid, mis on suures maailma atlases, aga mitte kohanimeraamatus (Manijast lõunas asuv Anilaid ja Abrukast lõunas asuv Kirjurahu) kui neid, mis on kohanimeraamatus, aga mitte suures maailma atlases (Kihnust loodes asuvad Sjõll-laid, Küll-laid, Urgõ, Ülträ ja Iedikrava).
1981. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused

1981. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused olid 18. maailmameistrivõistlused laskesuusatamises, mis toimusid 12.–15. veebruarini Lahtis Soomes.
Sissi Nylia Benita

Sissi Nylia Benita (sündinud  25. märtsil 1999) on eesti laulja. 
Ta saavutas saates Eesti otsib superstaari seitsmendal hooajal teise koha.
Võistlusel Eesti Laul 2019 osales ta lauluga "Strong," mis pälvis 4.koha.

Isiklikku

Tema isa on Dave Benton.
Johan Tamverk

Johan Tamverk (14. juuni 1906 Haapsalu – 26. jaanuar 1988 Tallinn) oli eesti helilooja.
Lõpetas Tallinna Konservatooriumi 1929. aastal kompositsiooni (professor Artur Kapi klass) ja muusikapedagoogika erialal. Töötas pedagoogina erinevates koolides, sealhulgas 1942–1944 Tallinna Konservatooriumis.
Ferdinand Minding

Ernst Ferdinand Adolph Minding (11. jaanuar 1806 Kalisch, Preisimaa (tänapäeval Kalisz, Poola) – 1. mai 1885 Tartu) oli saksa päritolu matemaatik, kes on peamiselt tuntud panuse poolest diferentsiaalgeomeetriasse.
Ta oli kohtuametniku poeg. Ta lõpetas 1824 Sileesias Hirschbergi (tänapäeval Jelenia Góra) gümnaasiumi ning õppis Halle ja Berliini ülikoolis. Ta töötas aastast 1828 Elberfeldis gümnaasiumiõpetajana, 1830-43 oli Berliini ülikooli matemaatikadotsent, 1843–83 Tartu ülikooli puhta ja rakendusmatemaatika professor. Lisaks diferentsiaalgeomeetriale on tal töid algebra, diferentsiaalvõrrandite teooria ja teoreetilise mehaanika alalt. Ta oli Peterburi TA korrespondentliige (1864) ja auliige (1879).
Minding jätkas Carl Friedrich Gaussi tööd pindade diferentsiaalgeomeetria, eriti selle olemuslike aspektide kallal. Ta uuris pindade paindumist ja tõestas geodeetilise kõvera invariantsuse. Ta uuris joonpindu, pöördpindu ja tasanduvaid pindu ning määras kindlaks pseudosfääride geodeetika. Mindingi 1840 avaldatud tulemused konstantse kõverusega pinnal asuvate geodeetiliste kolmnurkade geomeetria kohta olid ajas märgatavalt ees Eugenio Beltrami tulemustest mitteeukleidilise geomeetria aluste osas, mis avaldati alles 1858.
Kristo Käo

Kristo Käo (sündinud 4. veebruaril 1980 Tallinnas) on eesti kitarrist ja kitarripedagoog.
Ta lõpetas 1998 Kuressaare muusikakooli ja Kuressaare Gümnaasiumi.
Lõpetas Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia bakalaureuseõppe aastal 2002 ja magistrantuuri aastal 2005. Pillimänguoskusi on Kristo täiendanud Carl Nielseni Muusikaakadeemias Taanis ja Kari Äikäse, Hannu Annala, Juan Antonio Muro, Per Skarengi, Miguel Angel Jimenezi, Nikita Koshkini, Luis Quintero, Ana Vidovici, Scott Tennanti, Manuel Barrueco, Reinbert Eversi, Jose Miguel Moreno, Mats Bergströmi, Jesper Sivebaeki ja Per Palssoni meistriklassides. Kristo oli Eesti Kitarriseltsi esimees aastatel 2003–2008.
Praegu on Kristo Käo Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia kitarriõppejõud ja Tartu Ülikooli haridustehnoloogia doktorant ning muusikaharidusprojekti Kitarrikool.eu eestvedaja.
Alamokakilbis

Alamokakilbis (ladina scutum sublabiale , sün sublabialia, mitm scuta sublabialia) on soomuselistel pead katva naha soomus. Alamokakilbised on liigiti erineva kuju ning laiuse ja kõrgusega, seetõttu kasutatakse neid ka soomuseliste teaduslikul süstematiseerimisel.

Madudel

Madude pea alapoolel paiknevate alamokakilbiste esimene paar piirab lõuatsikilbist. Alamokakilbistele vastavad ülamokakilbised.  Alamokakilbiseid kasutatakse maoliste klassifikatsioonil.
Selles artiklis on kasutatud saksakeelset artiklit de:Scutum sublabiale seisuga 14.01.2014.
Bodenwerder

Geograafia

Linn asub Weseri jõe ääres, Hamelnist ülesvoolu, kohas, kus jõgi küngaste vahelt läbi pressib.

Ajalugu

Asula sai esmakordselt linnaõiguse 1287. aastal rüütel Heinrich II von Homburgilt. 1289. aastal oli siin juba oluline sild üle jõe, mis ühendas Hameln-Paderborni ja Einbeck-Frankfurti. 1340. aasta paiku oli mõisahärraks üks Homburgi Bodo, kes algatas linnaplaani müüride ja tornidega. Temalt sai linn nime, mis tähendab "Bodo saar".
1750. aastal jäi parun Münchhausen, kes sündis Bodenwerderis, siin pensionile ja jutustas oma kuulsaid lugusid oma sõpradele. Ta suri 1797. aastal ja maeti siia. Linn omandas tema maja 1935. aastal ja seda kasutati raekojana; lisati Münchhauseni tubamuuseum.

Transport

Rongiühendus peatati 1982. aastal.

Kunst ja kultuur

Igal aastal mais antakse välja Münchhauseni auhind meelelahutuse eest.

Vaatamisväärsused

Münchhauseni muuseum ja mälestusmärk, samuti tema haud Kemnade kloostrikirikus on märkimisväärsed turismisihtkohad. Linnas on ka gooti kirik Stadtkirche Sankt Nikolai. Linna ümber on jäänukid keskaegsetest kindlustustest.
Tihnu Teataja

Tihnu Teataja oli Tihemetsa tehnikumi õpilasleht, mis ilmus vahemikus mai 1994 – jaanuar 2002.
Väljaandjaks oli Tihemetsa Põllumajandustehnikum.
Ajaleht ilmus 2 korda aastas.
August Rebanes

August Rebanes (13. jaanuar 1896 Vao vald – 28. juuni 1967) oli Eesti NSV transpordi- ja riigitegelane.
Ta oli 8-klassilise haridusega. Enne Teist maailmasõda töötas ta autojuhina. Teisest maailmasõjast võttis ta osa Eesti Laskurkorpuse koosseisus, saades korpuse tagala staabiülemaks ja tõustes alampolkovniku auastmesse.
Aastatel 1950–1953 töötas ta Eesti NSV Ministrite Nõukogu Autotranspordi Valitsuse ülemana. Aastatel 1953–1954 töötas ta Eesti NSV autotranspordi ja maanteede ministri I asetäitjana, aastatel 1954–1958 ministrina.
Ta oli aastast 1945 NLKP liige.
August Rebanes suri 28. juunil 1967 ja ta maeti 30. juunil 1967 Metsakalmistule.
Brez

Geograafia

2006. aasta 31. detsembri seisuga elas seal 801 inimest ja valla pindala on 18,9 km².
Brez külgneb järgmiste valdadega: Castelfondo, Cloz, Dambel, Fondo, Sarnonico ja Laurein.
Rainer Saks

Rainer Saks (sündinud 1967) on Eesti riigiametnik.
Ta on lõpetanud Pärnu 1. Keskkooli ja Tartu Ülikooli ajaloolasena.
Aastatel 1993–1999 töötas ta Pärnu Sütevaka Humanitaargümnaasiumi ajalooõpetajana, 1999–2001 välisministri nõunikuna ning seejärel riigikantselei koordinatsioonidirektorina.
Aastatel 2006–2011 oli ta Vabariigi Presidendi Kantselei direktor. 10. veebruarist 2011 kuni 1. detsembrini 2015 oli ta Teabeameti peadirektor.
1. detsembrist 2015 on ta välisministeeriumi kantsler.
Georg Miländer

Georg Miländer (22. aprill 1932 Tartu – 6. september 2009) oli eesti entomoloog, mardikaliste spetsialist.
Tema vanaisa oli Jaan Miländer. Tema ema oli arst ja isa Kreenholmi manufaktuuri peamehaanik, seetõttu elas Georg lapsepõlves Narvas. Kui puhkes sõda, evakueeriti perekond 1941. aasta suvel Venemaale, Nižni Novgorodi lähedale Bori väikelinna. 1944. aasta sügisel naasis ta Eestisse ning elas elu lõpuni Tallinnas.
1955. aastal lõpetas ta Tallinna polütehnilise instituudi keemiainsenerina ja töötas siis paar aastat ametnikuna Eesti Energia peavalitsuses, seejärel 35 aastat (1957–1992) projekteerimisinstituudis Eesti Tööstusprojekt. Seal sai temast juhtspetsialist keemiatööstuse tootmishoonete, naftabaaside ja bensiinijaamade projekteerimise alal.
Juba Venemaal oli tal tekkinud huvi putukate vastu ning ta oli neid kogunud ja uurinud, eelkõige liblikalisi ja mardikalisi. 1975. aastal lõpetas Miländer kaugõppes bioloogia eriala Läti riiklikus ülikoolis. Aastail 1969–2006 avaldas ta üle 60 teaduspublikatsiooni, näiteks "Eesti siklaste määraja" (1978), "Hiiumaa mardikalised" (1993) ja "Eesti putukate levikuatlas 1: Siklased" (1998, kaasautor Ilmar Süda). Ta huvitus ka joonistamisest ning aja jooksul täienesid ta putukate kujutamise oskused, kuni temast sai hinnatud illustraator.
Jeļena Ostapenko

Treener

Tema peamine treener on olnud ema Jelena Jakovleva. Juulist 2018 kuni 2019. aasta aprilli alguseni oli tema treener hollandlane Glenn Schaap (Anett Kontaveidi varasem treener).
Billie Joe Armstrong

Billie Joe Armstrong (sündinud 17. veebruaril 1972 Oaklandis, Californias) on USA laulja. Ta on bändis Green Day vokalist ja kitarrist.
Billie Joe Armstrong elab Oaklandis, Californias.

Elulugu

Billie Joe Armstrong sündis Oaklandis ja kasvas Rodeos, Californias. Ta sündis kuuest lapsest noorimana. Tema ema on Ollie Jackson (sündinud 3. märtsil 1932) ja tema isa oli Andy Armstrong (23. august 1928 – 16. september 1982). Kui Billie Joe oli 10-aastane, suri tema isa vähki. Laul "Wake Me Up When September Ends" on sündinud valust, mille põhjustas isa surm.

Karjäär

Billie Joe alustas bändi Green Day aastal 1987, olles vaid 15-aastane. Alguses oli bändis neli liiget: Billie Joe Armstrong, Mike Dirnt, Al Sobrante ja Sean Hughes. Billie ja Mike mängisid kitarri, Al Sobrante trumme ja Sean Hughes bassi.

Isiklikku

Tal on abikaasa Adrienne (sündinud 6. oktoobril 1969, abiellusid 2. juulil 1994) ning pojad Joseph Marciano (sündis märtsis 1995) ja Jakob Danger (sündis 12. septembril 1998). Billiel on viis õde-venda.
Kaljo Valgma

Kaljo Valgma (29. aprill 1931 Jalase, Rapla vald – 11. september 2015) oli eesti arst ja arstiteadlane (kardioloog), Tartu Ülikooli professor.

Elulugu

Ta on õppinud Jalase algkoolis, Kabala algkoolis, Märjamaa mittetäielikus keskkoolis ja ta lõpetas aastal 1949 Rapla Keskkooli kuldmedaliga. Samal aastal astus ta Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonda, mille lõpetas aastal 1955 arsti kvalifikatsiooniga.
Pärast ülikooli lõpetamist suunati ta tööle Tartu Kliinilise Haigla siseosakonna arst-terapeudiks. Aastal 1960 suunati ta Eksperimentaalse ja Kliinilise Meditsiini Instituudi aspirantuuri, kus tal valmis väitekiri "Mõnede kliinilis-laboratoorsete uurimismeetodite tähendusest reuma ja reumatoidartriitide aktiivsuse määramisel", mille kaitses aastal 1963 meditsiinikandidaadi väitekirja. Aastatel 1963–1972 oli ta TRÜ sisehaiguste propedeutika kateedris assistendiks, aastatel 1972–1976 samas kateedris dotsendiks. Aastal 1970 kaitses ta väitekirjaga "Südame isheemiatõve (stenokardia) mõned kliinilised iseärasused ja diagnostilised kriteeriumid" (väitekiri kinnitati aastal 1971). Aastatel 1976–1984 oli ta TRÜ sisehaiguste propedeutika kateedri professor, aastatel 1984–1992 arstide ja proviisorite täiendusteaduskonna teraapiakateedri juhataja, aastatel 1992–1996 kardiokliiniku professor. Aastast 1996 oli ta emeriitprofessor. Lisaks oli ta aastatel 1975–1982 Tartu kardioloogiakeskuse juhataja ja teaduslik juhendaja, aastatel 1976–1985 NSVL Meditsiiniakadeemia Kardioloogiakeskuse teadusliku nõukogu liige ja aastatel 1983–1989 Eesti Kardioloogide Seltsi juhatuse esimees.
Tal on uurimusi südame isheemiatõve epidemioloogia, riskitegurite ja diagnostika, infektsioosse müokardiidi diagnostika ja sellepuhuse ravi ning ateriaalse hüpertensiooni epidemioloogia ja diagnostika alalt.

Isiklikku

Tema õde Aino-Helene Valgma oli koduloolane, pedagoog, Jalase külaelu arendaja.
2015. aasta Euroopa sisemeistrivõistlused kergejõustikus

2015. aasta Euroopa sisemeistrivõistlused kergejõustikus olid 33. Euroopa sisemeistrivõistlused kergejõustikus, mis toimusid 5.–8. märtsini Prahas Tšehhis. Võistlused toimusid O2 Arenal.
Võistluses osales 643 sportlast 49 riigist.
Võistluste ametlik maskott oli Väike Mutt (Krtek), kes on tuntud Zdeněk Mileri lasteraamatutest.
Koltse mõis

Koltse mõis (saksa keeles Koltz) oli Olbrüki mõisa kõrvalmõis Jämaja kihelkonnas Saaremaal.
Chaminda Vaas

Chaminda Vaas (täisnimega Warnakulasuriya Patabendige Ushantha Joseph Chaminda Vaas, singali වර්නකුලසුරිය පටබැන්දිගේ උශාන්ත ජොසප් චමින්ද වාස්, sündinud 27. jaanuaril 1974 Mattumagalas) on Sri Lanka kriketimängija.
2010. aastast mängib ta Northamptonshire'i kriketiklubis.
Ta on katoliiklane ja palvetab enne igat mängu.
Chaminda Vaas on mänginud 111 test kriketi mängu (rahvuskoondisemängu) ja teinud neis üle 3000 jooksu. 2007. aastal toimunud kohtumises Bangladeshi kriketikoondisega tegi ta 100 jooksu.
Endel Padrik

Endel Padrik (2. aprill 1922 Pärnu – 4. juuni 2006) oli eesti näitleja ja raadiodiktor.
Ta lõpetas aastal 1941 Pärnu kaubanduskooli ja aastal 1950 Eesti NSV Riikliku Teatriinstituudi. Ta osales teises maailmasõjas Punaarmee koosseisus.
Ta töötas aastatel 1950–1960 Draamateatris ja aastatel 1960–1979 diktorina Eesti Raadios. Oli taasiseseisvunud Eesti erakondade ERSP ja Isamaaliit liige.

Isiklikku

Ta oli aastast 1950 abielus laulja Paula Padrikuga, nende tütar on ajakirjanik ja poliitik Jaana Padrik.
Kaur (eesnimi)

Kaur on Eesti mehenimi.
2017. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Kaur 771 mehel. Kaur oli populaarsuselt 206. mehenimi. Kaur oli keskmiselt 18 aasta vanune (mediaanvanus oli 17). Kõige populaarsem oli eesnimi Kaur vanuserühmas 5–9, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 16,26.
Teadlane

Teadlane on teadustööd tegev, teaduse alal tegutsev inimene, uurija, õpetlane.
Teadlaseks nimetatakse tavaliselt seda, kellel on teaduskraadi või teaduslikke publikatsioone või kes töötab teadlase ametikohal.
Teadlast võidakse nimetada ka teadustöötajaks või  uurijaks.
Teadlase tegevus- või teadusala järgi võidakse kasutada liigitamist humanitaarteadlasteks, reaal- ehk loodusteadlasteks ja tehnikateadlasteks.
Tehnikateadlaste puhul omakorda võidakse eristada inseneriteaduste esindajaid (kuigi nad otseselt inseneridena ei tööta).
Antsla kultuuri- ja spordikeskus

Antsla kultuuri- ja spordikeskus on asutus Võru maakonnas Antsla linnas. Asutuse juhataja on Veiko Veski.
Amanda Tõnisson

Amanda Tõnisson (kuni 9. juulini 1932 Amanda Peri, ka Amanda Päri; 18. oktoober 1906 Rasina vald, Tartumaa – 24. märts 1998 Iru hooldekodu) oli Ilmar Tõnissoni abikaasa ja kunstiajaloolane.

Elulugu

Amanda Peri sündis Tartumaal Rasinal vallakirjutaja Jaan Peri peres.

Haridus

1925. aastal lõpetas ta Eesti Noorsoo Kasvatuse Seltsi tütarlaste gümnaasiumi ja astus samal aastal Tartu Ülikooli, et õppida inglise keelt ja kirjandust. Mõni aeg hiljem vahetas ta eriala ja pühendus kunstiajaloole, kus tema erihuviks kujunes baltisaksa kunst. Ülikooli tagasi pöördunud, pälvis ta 1937. aastal koos Ella Vendega Õpetatud Eesti Seltsi stipendiumi Oskar Hoffmanni ja Gregor von Bochmanni elu ja loomingu uurimiseks Düsseldorfi Kunstiakadeemia arhiivis. Õppereisil külastas Tõnisson ka Pariisi. 1938. aasta aprillist kuni 1939. aasta juunini elas koos end ülikooli juures täiendava abikaasa Ilmar Tõnissoniga Londonis, kus tutvus põhjalikult sealsete galeriide ja kunstimuuseumidega. Aastatel 1945−1946 omandas ta Tartu Riiklikus Ülikoolis eriprogrammi alusel kunstiajaloolase kutse. Akadeemiliselt kuulus ta korporatsiooni Filiae Patriae ridadesse.

Mõrv

9. juulil 1932 abiellus Amanda Peri poliitik Jaan Tõnissoni poja Ilmariga. 29. augustil 1932 sündis neil poeg Tõnis, 29. aprillil 1934 poeg Markus, kes suri samal päeval.
Psüühiline kurnatus viis 10. oktoobril 1939 Tõnissoni oma abikaasa mahalaskmiseni. Ta oli astunud relva saamiseks Naiskodukaitsesse, kuid seal ei antud talle relvaluba, seepärast kasutas ta Jaan Tõnissonile kuulunud püstolit ja padruneid. Oma teguviisis leidis Amanda Tõnisson teadlikku ühiskondlik-perekondlikku revolutsiooni perekonna au, puhtuse ja õilsate ülesannete kaitseks. Jaan Tõnisson protesteeris selle avalduse vastu.
Sõjaväe Kõrgem Kohus mõistis Amanda Tõnissoni 18. jaanuaril 1940 tähtajata sunnitööle. Jaan Tõnissoni tsiviilnõue tema vastu 140 krooni ja 40 sendi ulatuses, mis koosnes Ilmar Tõnissoni matusekuludest ja 5 padruni hinnast, rahuldas kohus padrunite hinna osas (40 senti), lükates nõude ülejäänud osas tagasi. Nõukogude võim vähendas karistuse viiele aastale ning ta vabastati vanglast juba 1944. aastal.
Pärast vanglast vabanemist 1944. aastal töötas Tõnisson meditsiiniõena psühhoneuroloogiahaiglas. 1945. aasta sügisel sai Tõnisson vanema teadusliku töötaja koha Tallinna Riiklikus Kunstimuuseumis. Alates 5. juunist 1948 oli ta Tallinna Riikliku Kunstimuuseumi direktori ajutine kohusetäitja, 15. juulist 1948 kuni 28. aprillini 1949 kunstimuuseumi direktor ning seejärel teadusdirektor. 1950. aastal vabastati kodanlikus natsionalismis süüdistatuna oma ametikohalt.
Kunstimuuseumist lahkumise järel töötas Tõnisson aastakümneid Tallinna erinevates raamatukogudes. Ta suri Iru vanadekodus 24. märtsil 1998 ning on maetud Tallinna Siselinna kalmistule.
1959. aasta NSV Liidu meistrivõistlused mootorrattaspordis

1959. aasta NSV Liidu meistrivõistlused mootorrattaspordis peeti alade kaupa.

Mitmepäevasõit

Kuuepäevane sõit toimus II spartakiaadi alana.

Ringrajasõit

Võistlused toimusid kolmeetapilisena: 27.–28. juunil Riias, 4.–5. juulil Tartus ning 11.–12. juulil Tallinnas.

Motokross

Krossivõistlused toimusid 9.–11. oktoobrini Chișinăus.

Hipodroomisõit

Esimesed NSV Liidu meistrivõistlused hipodroomisõidus toimusid Odessas. 125 klassis osales võistluste ainsa naisena ka Õilme Kaseorg.
1956. aasta NSV Liidu meistrivõistlused mäesuusatamises

1956. aasta  NSV Liidu meistrivõistlused mäesuusatamises  toimusid 10.–21. märtsil Almatõs.
Adolf Andruškevitš

Adolf Andruškevitš (ka Adolphe Andruschkewicz; 6. märts 1872 Tallinn – 21. detsember 1933 Tallinn) oli eesti raskejõustiklane ja treener ning spordiajakirjanik.
Ta õppis Peterburis, olles Vene raskejõustiku rajaja Władysław Krajewski õpilane. Naasis aastal 1892 Tallinna. Ta tegutses aastatel 1895–1907 Tallinna Vabatahtliku Atleetide Klubi juhataja ja peatreenerina. Tema õpilasteks olid Georg Hackenschmidt, Aleksander Aberg, Johannes Kalle, Gustav Vahar, Maria Loorberg ja Linda Belling. Lisaks valmistas ta ette tsirkuseatleete, oli aastatel 1907–1917 Peterburi ja teiste Venemaa linnade tsirkustes kohtunik. Aastatel 1892–1907 töötas ta Tallinna-Haapsalu ringkonnakohtus kirjutajana. Ta oli ka Eesti esimesi spordiajakirjanikke.
Silja Festival

Silja Line

Wellamo valmis 1986. aastal ning hakkas sõitma liinil Turu–Stockholm. 1992. aastal lisati Saksamaal  ümberehituse käigus laevale kajuteid, modifitseeriti laeva vööris asuvat välistekki ning uuendati päästevahendeid. Laev sai ka uue nime Silja Festival. 1994. aastal asendati Silja Festival Silja Scandinaviaga ning Silja Festival hakkas sõitma liinil Helsingi–Tallinn. 1997. aastal naasis laev liinile Turu–Stockholm, kuna Silja Scandinavia rendileping lõppes. 
2007. aasta aprillis teatas Silja Line'i omanik Tallink, et 2008. aasta suvel asendatakse Silja Festival sel liinil Galaxyga ning Silja Festival suunatakse liinile Riia-Stockholm.
Kuni 2008. aasta juulini polnud veel teada, kumma tol ajal Riia–Stockholm liinil sõitnud reisilaevadest Silja Festival välja vahetab, kuid 10. juulil, mil Tallinki uusim reisilaev Baltic Princess firmale üle anti, kinnitas Tallink Grupp, et välja vahetatakse vanem ja pisem Vana Tallinn.

Tallink

Silja Festival sõitis Riia–Stockholmi liinil 2. augustist 2008 kuni 3. maini 2013. Selleks kanti laev Läti laevaregistrisse ja maaliti pardale Tallinki logo.
28. jaanuaril 2014 väljus Silja Festival Tallinnast Kitimati sadamasse Kanadas, teekonna pikkuseks tuli 11 435 meremiili. See on pikim reis, mille on Tallinki laev teinud. Kitimati sadamas vajati laeva tööliste majutamiseks. Silja Festivali kasutamiseks ujuvhotellina on rendileping tehtud esialgu aastaks optsiooniga kolme järgneva aasta peale ning võimalus on ka laeva väljaostmiseks. Laev ehitati ümber, nii et selles on 575 üheinimesekajutit ja kohad 110 laevapereliikmele ülejäänud kajuteis.

Tourship Italia Spa

Kevadel 2015 müüs Tallink laeva ettevõttele Bridgemans Services. Laeva kasutab Tourship Italia SPA (Corsica Ferries - Sardinia Ferries). 10. juunil 2015 sai laev Itaalia lipu ja uue nime Mega Andrea. Sama laevakompanii on ka omandanud Silja Festivali sõsarlaeva Silja Karneval (ex Svea), mille nimi on nüüd Mega Smeralda.
Mitteformaalne õppimine

Mitteformaalne õppimine on teadlikult ette võetud õppimine, mis toimub koolist väljaspool, ja mille eesmärk on end arendada.
Tallinna rakenduskunsti triennaal

Tallinna rakenduskunsti triennaal on aastast 1997 toimuv rahvusvaheline kunstiüritus, mida korraldab MTÜ Tallinna Rakenduskunsti Triennaali Ühendus.
Triennaalil välja pandud näitused tutvustavad muu hulgas nüüdisaegseid tarbekunsti- ja disainipraktikaid.
Tallinna rakenduskunsti triennaali eeskuju pärineb 1979. aastast alguse saanud Baltimaade tarbekunstitriennaalidest.