google/wiki40b huggingface dataset:
Tiia Teppan

Tiia Teppan (aastani 1983 Tiia Meldre; sündinud 29. detsembril 1961) on Eesti poliitik, suusataja ja spordipedagoog, Tartu abilinnapea 2011. aastast.
Teppan on pärit Võrumaalt. Ta lõpetas Võru 1. Keskkooli 1980. ja Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna 1984. aastal.
1986–1997 töötas Tiia Teppan Tartu Ülikooli suusalektoraadis ja spordikeskuses, 1995–1997 ühtlasi suusatreenerina Tartu Kalevi Spordiklubis. 1998–2000 oli ta Põlva Spordikooli direktori, 2000–2002 Tartu Suusaklubi tegevjuht ja treener, 2003–2011 Aura Keskuse juhataja Tartus.
Ta on Tartu Hansa Rotary klubi liige.

Poliitiline tegevus

Tiia Teppan on Reformierakonna. 2009–2011 oli ta Tartu linnavolikogu liige. 2011. aastal sai temast Tartu hariduse ja kultuuri valdkonna abilinnapea. 2013. aastal osutus Teppan valituks Tartu linnavolikokku 213 häälega, kuid jätkas ka uues koalitsioonis abilinnapeana samas valdkonnas.

Sport

Teppan alustas suusatreeninguid 1972. aastal Võru Spordikoolis Maret Lukini õpilasena, 1980–1983 oli tema treener Mati Alaver. Ta on võitnud Eesti meistrivõistlustel 1982. aastal 10 km suusatamises pronksi ning 1979–1983 teatesõidus 3 kulda ja 2 hõbedat. 1982. aastal täitis ta Eesti NSV meistersportlase normi. Ta on olnud spordiklubi Jõud liige.
1988–1998 oli ta Tartu suusamaratoni korralduskomitees tehnikakontrollija, 1991–2002 kuulus Suverulli korraldusmeeskonda, 2001–2004 klubi Tartu Maraton nõukokku, 2003–2011 oli Tartu Suusaklubi juhatuse esimees ja aastast 1997 on ta Eesti Olümpiaakadeemia haridustoimkonna liige. 2007–2010 kuulus ta Eesti Kultuurkapitali spordi sihtkapitali nõukokku.

Isiklikku

1983–2008 oli Tiia Teppan abielus suusataja ja spordipedagoogi Jaanus Teppaniga. Neil on kaks poega: suusataja Vahur Teppan (22.02.1985, Tartu) ning treener ja sporditegelane Jaak Teppan (24.03.1984, Tartu) ja tütar Tuuli Teppan (13.01.1991, Tartu)
Serafima ja Bogdan

"Serafima ja Bogdan" on Vahur Afanasjevi romaan, mis saavutas 2017. aasta Eesti Kirjanike Liidu romaanivõistlusel esikoha.
See on perekonnasaaga, mis räägib Peipsi-äärsete vanausuliste külast 1944. aasta lõpust kuni 1980-ndate keskpaigani, jõudes epiloogis 1990. aastatesse.
Gottlieb Eduard Lenz

Gottlieb Eduard Lenz (14. juuli 1788 Tartu – 14. detsember 1829 Peterburi) oli baltisaksa päritolu Eesti vaimulik ja usuteadlane.
Õppis Tartu linnakoolis ja aastatel 1803–1806 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Töötas pärast ülikooli lõpetamist koduõpetajana Nõo kirikumõisas. Ordineeriti õpetajaks 30. jaanuaril 1810.
Oli aastatel 1810–1823 Tartu Jaani koguduse ülemõpetaja ja Tartu linna konsistooriumi assessor. Töötas Tartu Ülikoolis praktilise usuteaduse professorina 1823–1829.
Lenz maetakse Raadi kalmistul platsi koodil RAD:P12:221.

Isiklikku

Tema isa Friedrich David Lenz oli Tarvastu- ja Tartu Jaani koguduse õpetaja ning Tartu Ülikooli esimene akadeemiline eesti ja soome keele lektor. Vanaisa Christian David Lenz oli Dzērbene ja Drusti (Cēsise kreisis) koguduse õpetaja, hiljem Cesvaine koguduse õpetaja, veel hiljem Tartu Jaani koguduse ülemõpetaja ja lõpuks Liivimaa kindralsuperintendent. Vanavanaisa Michael Ewald Neoknapp oli Vastseliina Katariina koguduse õpetaja. Onu Jakob Michael Reinhold Lenz oli baltisaksa päritolu saksa kirjanik, "tormi ja tungi" liikumise juhtfiguure.
Uue-Varbla mõisa kalmistu

Uue-Varbla mõisa kalmistu on kalmistu Varbla kihelkonnas Läänemaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Aruküla külas Lääneranna vallas Pärnu maakonnas.

Ajalugu

Kalmistu rajasid arvatavasti Uue-Varbla mõisa tollased omanikud Nasackinid millalgi veel oma valitsemisaja (1792-1877) lõpul, sest esimene matus oli 1872. aastal. Mõisa omandas 1877. aastal Carl Julius Immanuel Schmidt, kes on ka ise hiljem maetud sellele kalmistule. Schmidtid müüsid mõisasüdame 1925. aastal ära, pärast seda pole kalmistule arvatavasti enam maetud kedagi.
Esimene matus oli 1872. aastal, kalmistule on teadaolevalt maetud 5 lahkunut.

Kirjeldus

Kalmistu jääb mõisa südamest linnulennult umbes 400 meetri kaugusele lõunaedelasse eraldipaiknevasse pargitaolisesse puudesallu. Mõisa peahoone tagaküljelt viib kalmistu lähedale sirge sihitee. Praegu on kalmistu rüüstatud, jäetud maha ning võsastunud. Hauatähiste säilimisest ei ole teateid.
Kalmistu pindala on 0,2 ha.
Ousia

Ousia [us'iia] (ka: usia, oysia; vanakreeka οὐσία; eesti 'olemus, olevus, olemine', ladina essentia, saksa das Wesen) on vanakreeka filosoofia üks olulisemaid sõnu.
Sõna võttis filosoofilises tähenduses kasutusele Platon, kellega polemiseerib ousia tähenduse üle tema õpilane Aristoteles.
Platoni filosoofias on ousia enamasti see, mis olev (to on) tõeliselt on, st oleva olemine või mis-olu. Platon kasutab sõna ousia ka laiemalt olemise tähenduses, st oleva kui sellise olemise ehk kõikvõimalike olevate mis-olu tähenduses.
Kas Platon kasutab sõna ousia abstraktses tähenduses olemise kui sellise kohta, selle üle uurijate seas vaieldakse.
Sõna ousia tõlgitakse filosoofilises kontekstis enamasti "olemuseks", mis on moodustatud ma-inifinitiivist "olema" ja tuletisliitest "-us". Keeleliselt täpsem oleks lähtuda oleviku kesksõna vormist "olev" ja tuletisliitest, mis annaks tõlkeks "olevus". Selle tõlke eeliseks on ousia jäämine seotuks olevaga ja antiikfilosoofia konteksti jaoks liigse abstraktsuse vältimine (infinitiiv on sõnatuletuse aluseks liiga ebamäärane), kuigi "olevust" kasutatakse peamiselt olendi tähenduses.
Olevus/olemus oleks seega see, mis kuulub oleva juurde selle määratletusena mis-olu mõttes (nt "selle oleva, so leivanoa olevus on lõigata leiba"). Ousia tähendusväli vanakreeka keeles kätkeb endas ka inimesele vajalikke asju nagu majapidamises kasutatavaid tööriistu, kogu maist vara, st inimese pärust, mistõttu olevus/olemus on loomusest inimlikum ja võiks olla see, mille kaudu inimene asjade loomusele läheneb või end nende suhtes mõistab.
Platon kasutab sõna ousia oma dialoogides vahel ka traditsioonilises, st päruse tähenduses.
Quioveo

Quioveo (Pico Quioveo) on mäetipp Ekvatoriaal-Guinea Annobóni saare keskosas.
Geograafilised koordinaadid on 1° 26′ 13″ S, 5° 37′ 59″ E.
Selle kõrgus merepinnast on 598 m.
Valdo Tali

Valdo Tali (sündinud 16. märtsil 1954 Tallinnas) on eesti poksija ja poksitreener.
Tali poksis aastatel 1969–1976 Tallinna spordiühing Kalevis, tema treenerid olid Aniss Murtazin ja Artemi Tepp.
Tali oli kokku kolmekordne Eesti NSV meister - 1972. aastal helveskaalus (kuni 48 kg), 1973. aastal kärbeskaalus (kuni 51 kg) ja 1976. aastal kukk-kaalus (kuni 54 kg). Ta oli Kalevi 1976. aasta kärbeskaalu meister.
Tali tegutseb pärast võistlemisest loobumist siiani treenerina.
Viktor Tomberg

Viktor Tomberg (12/25. november 1915 Pärnu – 5. jaanuar 1984 Tallinn) oli eesti tõlkija.
Õppis 1934–1935, 1936–1941 ja 1946–1950 Tartu ülikooli õigusteaduskonnas.
Mobiliseeriti 1941, oli tööpataljonis ja Eesti Laskurkorpuses.
1945–1946 rahvakohtunik, 1946–1950 Eesti NSV kohtuministeeriumi ametnik, 1950–1951 notar. 1951–1956 toimetaja Eesti Riiklikus Kirjastuses, 1956–1964 Eesti Raamatus, alates 1964 vabakutseline tõlkija. Ta tõlkis peamiselt uuemat saksa kirjandust (Erich Maria Remarque).
Alates 1948. aastast Eestimaa Kommunistliku Partei liige.
Avaldanud Tom Bergi nime all nuputamisülesandeid.
1924. aasta 1. detsembri ülestõusu mälestusmärk

1924. aasta 1. detsembri ülestõusu mälestusmärk oli mälestusmärk Tallinnas Balti jaama juures nende mälestuseks, kes 1. detsembri riigipööret üritasid.
Mälestusmärk avati 1. detsembril 1974. Mälestusmärgi autorid on skulptor Matti Varik ja arhitekt Allan Murdmaa.
Mälestusmärk lammutati 1990. aastate algul kolmeks osaks, mis asuvad praegu Eesti Ajaloomuuseumi Maarjamäe lossi tagahoovis. Rahva hulgas käis ringi nali, et see on maailmas ainus mälestusmärk, millel kõik ülestõusust osavõtnud peal on.
1985. aastal toimus kohtuprotsess kolme mehe üle, kes mälestusmärki hävitada püüdsid. Tol ajal oli üks Eesti NSV Ülemkohtu kohtunikest Ain Seppik, kes lükkas noorukite apellatsiooni tagasi. Seda heitis Isamaaliit talle  2003. aastal ette (Seppik oli siis siseminister).
Valter Puidak

Valter Puidak (02.12.1898 – 23.01.1977) oli hariduselu edendaja ja rahvaloomingu talletaja Kavilda vallas Tartumaal.
Aastatel 1920 kuni 1940 Puhja algkooli juhataja, hiljem Maidla lastekodu juhataja Juurus.
Merikapsas (toit)

Merikapsas (ka merekapsas) on toiduaine, mis on saadud lehtadrust.
Mõnd lehtadruliiki, eriti suhkru-lehtadrut (Laminaria saccharina), tarvitatakse toiduks. Lehtadrus on palju joodi ja see on taimes orgaaniliste ühendite koostises, mis lihtsustab inimestel joodi omandamist. Sellepärast parandab lehtadru söömine kilpnäärme tööd. Vajaliku joodikoguse saamiseks peaks inimene iga päev sööma 30–40 grammi värsket lehtadrut. Kuid joodi suhtes tundlikud inimesed ei tohiks adrut süüa.
Lehtadrus leidub peaaegu kõiki inimorganismile vajalikke mineraalaineid ja vitamiine. Selle söömine mõjub organismi üldtugevdavalt ja leevendab paljusid haigusi.
Paiste

Paiste (Switzerland Paiste AG) on Šveitsis asuv Eesti päritolu löökpillide taldrikute tootmise ja arendamisega tegelev firma.
See on maailma suuruselt teine löökpillide taldrikute tootja. Firma nimi tuleneb eesti keele sõnast "paiste" ('sära', 'päikesepaiste'). Paiste löökpilli taldrikuid on kasutanud paljud maailmakuulsad ansamblid.
Ettevõttele pani aluse Mihkel Toomas Paiste 1906. aastal Peterburis ja jätkas alates 1917. aastast Tallinnas. Pärast seda, kui Mihkli poeg Michail M. Paiste oli ettevõtet taasalustanud – esmalt 1940. aastal Poolas ja seejärel 1945. aastal Põhja-Saksamaal, kuhu ta perega siirdus –, liitus isa ettevõttega Robert Paiste. 1957. aastal asus perekond Šveitsi. Pereettevõttes töötas ka Roberti noorem vend Toomas Paiste.
Viimased 13 aastat juhib pereäri Robert Paiste vennapoeg Erik.
2008. aastal tegi Switzerland Paiste AG taldrikud Metsatöllule.
Kadaveriin

Kadaveriin ehk 1,5-pentaandiamiin (IUPACi nimetus pentaan-1,5-diamiin; keemiline valem NH₂(CH₂)₅NH₂) on laibamürkide ehk ptomaiinide hulka kuuluv värvusetu, ebameeldiva lõhnaga (laibalõhnaga) mürgine diamiinide hulka kuuluv keemiline aine.
Kadaveriin tekib roiskumisel, kui mikroobid valgu hüdrolüüsi käigus lagundavad vastavate ensüümide abil lüsiini.
Kadaveriini kirjeldas esimesena 1885. aastal Saksamaa arstiteadlane Ludwig Brieger.

Ajalugu

Putrestsiini ja kadaveriini kirjeldas esimesena 1885. aastal Ludwig Brieger.
Antaresia

Nimi

Perekond on nime saanud Skorpioni tähtkuju tähe Antaarese järgi.

Levila

Need kägistajamaod on levinud Austraalias ja Paapua Uus-Guineas.
Yaoi

Peamised teemad

Yaois/BL(Boy's Love) on sarnased teemad kui heteroseksuaalsetes shōjo manga'des, käsitleb erinevaid noorukite sh ka hingeelulisi otsinguid. Yaoi peategelased vastavad tavaliselt skeemile "seme" ("top" ehk domineeriv kuju), kes üritab võita "uke" ("bottom", ehk passiivne kuju) sümpaatiat.

Naissoost tegelased

Naistegelasi kujutatakse yaois vähe või mitte üldse.
Nūr ad-Dīn

Nūr ad-Dīn Abū al-Qāsim Maḥmūd ibn ʿImād ad-Dīn Zengī, lühendatult Nur ad-Din (türgi keeles: Nureddin; araabia keeles: نور الدين‎‎, 'usu valgus'; veebruar 1118 – 15. mai 1174), oli türgi Zengiidide dünastia liige, kes valitses Seldžukkide riigi Süüria provintsi aastatel 1146–1174.
Nūr ad-Dīn oli Mosuli, Aleppo, Hama ja Edessa atabeki Zengi poeg ja järglane, pärast Nur ad-Dini surma sai Süürias võimule tema poeg As-Salih Ismail al-Malik.

Sõjaretked Egiptusesse

Aastal 1163 keeldus Egiptus Jeruusalemmale makse maksmast ja palus Nūr ad-Dīnilt sõjalist abi. Amaury I tungis selle peale Egiptusse, kuid oli Niiluse üleujutuste tõttu tagasi pöörduma. Egiptuse vesiir Shawar palus Nūr ad-Dīnilt uuesti abi ning talle saadeti appi kindral Shirkuh. Shawari ja Shirkuhi vahel tekkis tüli ning Shawar sõlmis liidu hoopis Jeruusalemma kuningas (1162–1174) Amaury I-iga. Shawar ja Amaury I piirasid 1164. aastal Bilbeisi, kuid kuna Nūr ad-Dīn oli Harimi lahingus võitnud nii Antakya Bohemond III-t kui ka Tripoli Raimund III-t, olid nad sunnitud rünnaku katkestama. Antakya oli langemas Nur ad-Dini kätte, kuid viimasel hetkel saatis Bütsantsi keiser Manuel piirkonda suure abiväe. Aastal 1166 saatis Nūr ad-Dīn Shirkuhi Egiptusse tagasi ja Shawar sõlmis Amaury I-ga, kes sai Al-Babeini lahingus lüüa, uue liidu. Hoolimata kaotusest jäi Shawar võimule ning Kairosse jäid ristisõdijate abiväed.  Aastal 1168 rüüstas Amaury I Bilbeisi, seejärel ei suutnud ta Egiptuse vastu üksi mitte midagi suurt korda saata. Tema vastuoluliste lükete tagajärjena vahetas Shawar pooli ja otsis abi Shirkuhi juurest. Shawar mõrvati ning kui Shirkuh 1169. aastal suri, tuli Egiptuses võimule tema vennapoeg Saladin. Samal aastal saatis keiser Manuel Amaury I-le appi umbes 300 laeva, et vallutada Damietta linn. Laevastik saadeti teele vaid kolme kuu varudega. Selleks ajaks kui ristisõdijate väed linna alla jõudsid, olid varud otsa lõppemas ning nad olid sunnitud tagasi pöörduma.
Anna Porutško

Anna Porutško (Анна Поручко, sündinud 24. oktoobril 1983) on slaavi filoloog Eestis.
Ta on õppinud Tallinnas Pae Gümnaasiumis ning Tartu Ülikoolis slaavi filoloogiat.
Atlandi vall

Atlandi vall (saksa keeles Atlantikwall) oli Teise maailmasõja ajal aastatel 1942–1944 rajatud Saksamaa kaitsesüsteem. 
Atlandi vall ulatus Norrast piki rannajooni kuni Hispaania piirini. Mõnikord loetakse Prantsusmaa Vahemere-rannikul paiknenud Lõunavalli (saksa keeles Südwall) samuti Atlandi valli osana.
Vall koosnes peamiselt raudbetoonehitistest: suurtükipatareidest, radarijaamadest, varjenditest, helgijaamadest, kasarmutest ja miiniväljadest. Tähelepanuväärne osa ehitisi oli maa all. Suur osa tollal püstitatud ehitistest on siiani alles.
Tangelopuu

Hübriid

Tangelopuu pärineb teadaolevalt Jamaicalt.
Ristlusvanemad on Citrus reticulata × Citrus × paradisi.

Kirjeldus

Tangelopuu võib sirguda 5–7 m kõrguseks.

Vili

Tangelopuu vili on tangelo ehk ugli.
Põrgupõhja punker

Põrgupõhja punker oli Relvastatud Vastupanu Liidu (RVL) staabi punker.
Relvastatud Vastupanu Liit loodi 1946. aastal eesmärgiga koondada inimesi, kes oleksid valmis Nõukogude võimu vastu astuma ning Eesti Vabariiki taastama. RVL-i kuulus mehi nii Märjamaa vallast kui hiljem ka teistest piirkondadest. Eesti NSV Siseasjade Rahvakomissariaadi andmetel oli organisatsioonis 350 liiget, arvatakse ka, et liikmeid võis olla kuni 500.
Punker asus Raplamaal Konuvere ja Vana-Vigala lähedal metsas. NKVD ründas RVL-i punkrit 31. detsembril 1947. Lahingus sai surma kaks metsavenda ja umbes 50 NKVD sõdurit. Staap taandus lahinguga.
Lydia Koidula Memoriaalmuuseum

Lydia Koidula Memoriaalmuuseum (ka: Koidula Muuseum) on aastal 1945 avatud muuseum; Pärnu Muuseumi filiaal.
Muuseum asub aastal 1850 ehitatud endises Pärnu Ülejõe koolimajas; maja on kantud ajaloomälestiste registrisse. Aastatel 1850–1863 oli maja Johann Voldemar Jannseni ja tema tütre Lydia Koidula kodu. 
Muuseumi püsiekspositsioon tutvustab Lydia Koidula ja tema isa elulugu seondatult eesti ärkamisajaga.
Ilmari Juutilainen

Eino Ilmari Juutilainen (21. veebruar 1914 Lieksa – 21. veebruar 1999 Tuusula) oli Teise Maailmasõja õhulahinguis Soome lennuväe kõige rohkem võite saavutanud lendur. Ta tulistas kinnitatud andmetel Talvesõja (1939–1940) ja Jätkusõja (1941–1944) õhuvõitlustes alla 94 vaenlase lennukit, olles seega kokkuvõttes kõigi aegade õhulahinguis enim võite saavutanud mitte-Saksamaa lendur. Juutilainen lendas hävituslennukitel Fokker D.XXI, Brewster Buffalo ja Messerschmitt Bf 109, kogu sõja vältel ei saanud Juutilaise juhitud lennuk õhuvõitluses kordagi vaenlase lennuki kuuliga ega mürsuga pihta. Juutilainen on üks neljast kahekordselt Mannerheimi ristiga autasustatud sõjaväelasest.
Medal of Honor

Medal of Honor (eesti keeles Aumedal) on 1861. aastal asutatud USA kõrgeim sõjaline teenetemärk, mis antakse erakordse vapruse eest ainult USA sõjaväelasele. 
Autasu annab üle USA president Kongressi nimel. Autasust on kolm versiooni: üks maaväe, üks mereväe ja üks õhujõudude jaoks.
Alates selle asutamisest on Medal of Honori saanud 3493 sõjaväelast (seisuga 25. november 2014), kellest enam kui pooled said selle Ameerika Ühendriikide kodusõja ajal. Teises maailmasõjas autasustati selle medaliga 472 USA sõjaväelast, sealhulgas kindralid Douglas MacArthur ja Jonathan Mayhew  Wainwright. 2010. aastal andis president Barack Obama Medal of Honori Salvatore Giuntale, kes on esimene saamise ajal elusolev veteran pärast Vietnami sõda. Ainsa naisena USA ajaloos on Medal of Honori saanud Mary Edwards Walker. Ainsa USA presidendina on saanud selle medali Theodore Roosevelt (postuumselt 2001). Postuumselt anti Medal of Honor ka Roosevelti pojale, teises maailmasõjas sõdinud brigaadikindral Theodore Roosevelt nooremale. 
1927. aasta märtsis said Medal of Honori Richard Evelyn Byrd ja Floyd Bennett, kes lendasid Fokkeril  1926. aastal üle põhjapooluse ning 1927. aasta oktoobris lendur Charles Lindbergh, kes ületas esimese lendurina Atlandi ookeani.
Vahetevahel nimetatakse Medal of Honorit ekslikult ka Kongressi Medal of Honoriks, sest see teenetemärk antakse Kongressi nimel. Ametlik nimi on siiski Medal of Honor.
Tencent

Tencent Holdings Limited (hiina 腾讯控股有限公司; pinyin Téngxùn Kònggǔ Yǒuxiàn Gōngsī) on Hiina holdingettevõte, mille tütarfirmad tegelevad Interneti-põhiste teenuste pakkumisega. Ettevõtte peakorter asub Shenzhenis.
Tencent on maailma suurim arvutimängude tootja , üks maailma suuremaid tehnoloogiakonglomeraate, üks suurimaid sotsiaalmeediaettevõtteid  ning üks suurimaid investeerimisfirmasid.
Pikanõmme vaatetorn

Pikanõmme vaatetorn on 14 m kõrge puitkonstruktsiooniga vaatetorn, mis on ehitatud Pikanõmme luite tipul, 33 m üle merepinna.
Katakana

Katakana lisasilbid

イェ yeウィ wiウェ weウォ woヷ vaヸ viヹ veヺ voヴァ vaヴィ viヴ vuヴェ veヴォ voシェ sheジェ jeチェ cheティ tiトゥ tuテュ tyuディ diドゥ duデュ dyuツァ tsaツィ tsiツェ tseツォ tsoファ faフィ fiフェ feフォ foフュ fyu
Kureküla külanõukogu

Kureküla külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954.  
Kureküla külanõukogu moodustati 1945 septembris Tartumaal Rannu vallas. Külanõukogu keskus asus Noorma külas.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Kureküla külanõukogu 1950 septembris Elva rajooni koosseisu.
1954 juunis Kureküla külanõukogu likvideeriti ja selle territoorium liideti Rannu külanõukoguga.
Tõnu Ling

Tõnu Ling (sündinud 20. aprillil 1971 Muhu saarel) on Eesti loodusfotograaf.

Isiklikku

Ta on abielus, kahe tütre isa.
Kureika jõgi

Kureika (vene Курейка, paralleelnimed: Нума, Люма) on jõgi Aasias Siberis. Algab Putorana lavamaa lõunanõlvult. Lookleb sügavas, kohati kuristik- ja kanjonorus valdavalt läände. Suubub paremalt Jenisseisse.
Pikkus 888 km. Jõel on rohkesti kärestikke ning 13 m kõrgune Suur Kureika juga.
Kureika voolab läbi kahest järvest - 280 meetri sügavusest ja 133 km pikast kitsast Djupkuni järvest (Дюпкун) ja Anama järvest (Анама).
Svetlogorski linna lähedal asub jõel Kureika HEJ (ehitatud 1975–2002, võimsus 600 MW).
Musau

Geograafia

Musau asub Reuttest põhjas basseinis, kus Lech laieneb väikeseks järveks.
Kumna–Vääna tee

Kumna–Vääna tee (registrinumbriga 11193) on 8,4 km pikkune kõrvalmaantee Harku vallas.
Tee saab alguse Tallinn–Paldiski maantee kahekümne kolmandal kilomeetril Kütke ja Kumna küla piiril. Tee kulgeb läbi Kütke, Kumna, Humala ja Vääna küla. Tee lõpeb Vääna–Keila–Joa tee esimesel kilomeetril Vääna külas. 
Tee ületab ühe silla (Kumna karjatunnel tee teisel kilomeetril) ja 7 truupi. Teele jääb 4 bussipeatust: Kumna, Kütke, Humala, Adra.
Teega ristub teisel kilomeetril Kumna tee.
Kuni 5,5 kilomeetrini on tee põlevkivituhkbetoonkattega, edasi andmed puuduvad. Tee klassi kohta andmed puuduvad. Esimesel 1,6 kilomeetril on liiklussagedus 200–500 autot ööpäevas, edasi andmed puuduvad. Kiiruspiirangute ja teevalgustuse kohta andmed puuduvad.
Riemanni meetrika

Riemanni meetrika (inglise keeles Riemannian metric) on diferentsiaalgeomeetrias teatav sümmeetriline tensorväli.
Sümmeetrilisi (2,0)-tensorvälju (ehk bilineaarvormivälju) võib üksühese vastavuse põhjal käsitleda ka ruutvormiväljadena. Kui niisuguse välja ruutvorm on igas punktis positiivselt määratud, siis nimetatakse seda välja Riemanni meetrikaks (Bernhard Riemanni järgi).

Ajalugu

Riemann üldistas Carl Friedrich Gaussi poolt antud pinna sisegeomeetria mõistet ja seadis oma 1854. aastal Göttingeni Ülikoolis professorite ees (üks neist oli Gauss) peetud geomeetria alushüpoteese käsitlevas ettekandes sellise sümmeetrilise tensorvälja n-mõõtmelise kõverruumi geomeetria (Riemanni geomeetria) aluseks. Trükis ilmusid selle loengu materjalid alles pärast tema surma 1868. aastal.

Riemanni meetrika erijuhud

Riemanni meetrika erijuhud on pinna esimene ruutvorm ja vektorite skalaarkorrutis eukleidilises ruumis Eₙ.
Edgar Arro

Edgar Arro (24. märts 1911 Tallinn – 24. november 1978 Tallinn) oli eesti helilooja ja organist.
Lõpetas 1935 Tallinna Konservatooriumi professor August Topmani oreliklassi ja 1939 professor Artur Kapi kompositsiooniklassi, samas oli 1936–1940 Riigi Ringhäälingu organist. 
Aastatel 1944–1978 õpetas Tallinna Riiklikus Konservatooriumis muusikateoreetilisi aineid, 1944–1952 töötas ka Tallinna Muusikakoolis teooriaõpetajana. 
Aastatel 1952–1966 oli Eesti Heliloojate Liidu vastutav sekretär.
Edgar Arro on tuntud eelkõige väikevormide loojana, kelle levilaulud on olnud omal ajal Eestis ülipopulaarsed. 
Rahvusvahelise tunnustuse on saavutanud tema rahvusliku helikeelega oreliteosed. Ta on kirjutanud ka vaimulikku muusikat.
Ergutusmaks

Ergutusmaks ehk stimuleeriv maks (inglise incentive tax või tax incentive) on maksumaksjate majandustoiminguid mõjutama mõeldud maks ehk tootjate ja tarbijate käitumise muutmiseks kehtestatud maks. Ergutusmaks on näiteks tootemaks.
Ergutusmaksude eesmärk võib olla näiteks panna ettevõtteid hindu alandama.
St. Ola

St. Ola oli Saaremaa Laevakompanii parvlaev, mis on ehitatud 1971. aastal Meyer Werfti laevatehases Saksamaal Papenburgis kui Svea Scarlett. Aastail 1982–1991 sõitis Eckerö Linjeni liinil Eckerö–Grisslehamn, kandes nime Eckerö. Aastail 1991–1992 kandis nime Eck ning sai praeguse nime 1992. aastal. Saaremaa Laevakompanii ostis St. Ola 2002. aastal.
Tavaliselt sõitis laev Rohuküla–Heltermaa või Virtsu–Kuivastu liinil, kuid on olnud rendil ka Islandi ja Fääri saarte liinidel. St. Ola mahutab 480 reisijat ja 110 sõiduautot ning selle kiirus on 14,5 sõlme.
2017. aastal müüs Saaremaa Laevakompanii St. Ola Itaalia reederile Emanuele d'Abunto, laev sai Itaalia lipu ja uue nime Medmar Giulia.
Mõniste mõisa park

Mõniste mõisa park on kaitsealune park Võru maakonnas Mõniste küla juures. Park ümbritses praeguseks hävinud Mõniste mõisa hoonet. Pargi pindala on 14,58 ha.
Pargis kasvab palju eri liiki puid, eksootilistest nt mandžuuria pähklipuu (Juglans mandshurica) ja roheline ebatsuuga (Pseudotsuga viridis).
Pargi põhjaossa jääb Mõniste järv. 
Pargi alal asus ka tänaseks hävinud Mõniste vasallilinnus.
Richard Wunderlich

Richard Constantin Aleksander Wunderlich (22. september 1902 Viiburi – 3. juuli 1976 Stockholm) oli mööblidisainer ja sisearhitekt. Wunderlich oli 1940–1941 Jaan Koorti nimelise Riigi Rakenduskunsti Kooli (praegune EKA) sisearhitektuuri osakonna juhataja.

Elu

Richard Wunderlich sündis Viiburis, kuid juba noorena läks koos perega Tallinna elama. Ta õppis Tallinna Kunstkäsitöö koolis ja paralleelselt ka Hans Laipmanni ateljees ning seejärel Pallases Tartus. Richard Wunderlich õppis 1928–1929 Haridusministeeriumi stipendiaadina Kölni Werkschules sisearhitektuuri ning on teadaolevalt esimene eestlane, kes omandas vastava erialalise hariduse. Wunderlich oli aastaid Rakenduskunstnike Ühingu esimees.
1933. aastal lõi Wunderlich koos Erich Birkiga sisustusettevõtte Uudne Mööbel, mis tegeles luksusmööbli disainimisega. Tema disainitud mööblit kasutati muuhulgas kas Kadriorus presidendi kantselei koosolekutesaalis.
1937. aastal Pariisi maailmanäitusel oli Wunderlich Eesti paviljoni peakujundaja. Wunderlich pälvis maailmanäituselt kuldmedali kaladega kapi eest (teine pilt).
Aastal 1944 läks ta Saksamaale, pärast sõda viibis ta DP-laagris Lübeckis; ta kujundas ja osaliselt ka teostas laagri kiriku. Aastal 1947 asus ta Saksamaalt Rootsi, kus ta töötas üle 20 aasta Nordiska Kompanietis sisearhitektina.
Orienteerumiskaart

Orienteerumiskaart on topograafiline erikaart, mida kasutatakse orienteerumisvõistlustel.
Rauasulam

Rauasulam on sulam, mis on saadud raua ja ühe või mitme muu aine kokkusulatamisel või paagutamisel. Tuntuimad rauasulamid on teras ja malm.