Clemens VII

Suhted Poolaga

Clemens VII oli vahendaja Poola ja Moskva suurvürstiriigi vahel peetud läbirääkimistel Leedu alade pärast.

Suhted Venemaaga

Clemens VII saatis saatkonna Moskva suurvürsti Vassili III juurde.

Clemens VII ja Eesti

Clemens VII kinnitas 16. mail 1533 Ungurpilsi mõisniku Georg von Ungerni palvel muudatuse tema vapil,. 1534. aastal viibisid Roomas Ungern ja Brandenburgi markkrahvi Wilhelmi sekretär Anton Leckau, kes soovisid, et paavst tagandaks Saare-Lääne piiskopi Reinhold von Buxhoevedeni ja kinnitaks tema asemel ametisse Wilhelmi, aga seda nad ei saavutanud.

Suhted kiriku institutsioonidega

5. juulil 1532 avaldas Clemens VII konstitutsiooni "Etsi ad singula", millega ta määras katoliku kiriku asekantslerile San Lorenzo in Damaso titulaarkiriku.
16. aprillil 1526 avaldatud bullas "Dum consideramus" sätestas ta apostelliku sündiku volitused.

Barnabiidid

18. veebruaril 1533 avaldatud kirjaga "Vota per quae vos" tunnustas ta barnabiitide ordu asutamist.

Frantsiskaanid

16. jaanuaril 1532 avaldas ta bulla "In suprema", milles lubas frantsisklaste grupil, reformaatidel, tegeleda misjoniga. Bullaga "Dum uberes fructus" kinnitas ta frantsiskaani ordu tertsiaaridele Hispaanias privileegid.

Kaputsiinid

Ajendatuna frantsiskaanide ordus toimunud reformiliikumisest, lubas Clemens VII 1525 peetud juubeliaastal Matteo di Bassil kanda rüüd, mille hiljem võtsid kasutusele kaputsiinid. 18. mail 1526 kirjas "Ex parte vestra" lubas paavst kaputsiinidel elada omaette koguduses. 3. juulil 1528 avaldas ta bulla "Religionis zellus", millega vabastas kaputsiinid kuulekusvandest frantsisklastele ja võimaldas neil asutada uue ordu.

Teatiinid

Ta rajas 24. juunil 1524 avaldatud apostelliku kirjaga "Exponi nobis" teatiinide ordu.

Liturgilised otsused

1525. aastat tähistati juubeliaastana.
Clemens VII kinnitas bullas "Provisionis nostrae" Firenzes ristimise sakramendi erivormi kasutamise.
25. jaanuaril 1526 andis ta Forli dominiiklaste konvendile induldi, et nad võiksid pidada Giacomo Salomone mälestuseks missat.
12. augustil 1530 tunnustas ta karmeliitidele antud sabatiini privileegi.

Teoloogilised vaidlused

Clement VII keelas bullas "Consueverunt" ekskommunikatsiooni ähvardusel ketserlikud kirjutised.

Suhted juutidega

Clemens VII oli seotud David Reubeni ja Solomon Molko kohtuprotsessidega. Ta avaldas 7. aprillil 1524 bulla marranosi juutide kohta ja 17. detsembril 1531 bulla inkvisitsiooni tegevuse reguleerimiseks Portugalis.

Clemens VII kultuuriloos

Clemens VII oli Francesco Guicciardini, Benvenuto Cellini ja Michelangelo patroon.
Sebastiano del Piombo tegi temast 1526 ja 1531 portreed. Teda on kujutatud ka kardinalina Raffaeli 1518 valminud maalil Leo X-st.
Ta rajas 1523 Rooma Peetri kiriku ehitamiseks kongregatsiooni.
Ta rajas 1531 Granada ülikooli ja määras Ingolstadti ülikooli tulud.
Ta oli huvitatud astroloogiast, tema astroloog oli Lucas Gauricus.
1533 esitles Albert Widmanstadt talle Mikołaj Koperniku teooriat Päikesesüsteemist.

Surm

Clemens VII kannatas Prantsusmaalt tagasipöördumisel kõhuhädade käes. Ta suri 56-aastaselt 25. septembril 1534 Roomas ja maeti Vatikani basiilikasse. 6. juunil 1542 maeti tema säilmed ümber Rooma Santa Maria sopra Minerva kirikusse.

Hinnang

Kirikuajaloolane J. N. D. Kelly ja "Catholic Encyclopedia" tunnustavad tema haridust ja kogemusi, kuid taunivad tema nõrka iseloomu ja heidutatavust. Mõlemad mainivad, et Clemens VII tegutses eelkõige kui Itaalia valitseja ja Medici.