Leo IX

Paavstiks saamine

Damasus II surma järel 9. augustil 1048 soovisid Rooma kodanikud ja vaimulikud paavstiks kas Lyoni piiskoppi Halinardi või Brunot. Saksa-Rooma keiser Heinrich III otsustas paavstiks määrata Bruno, kes nõustus sellesse ametisse asuma vaid siis, kui Rooma vaimulikud ja kodanikud teda tunnustavad.
1049 saabus ta palveränduri rüüs Rooma koos munk Ildebrandoga (hilisem paavst Gregorius VII), kellega ta oli jaanuaris 1049 Besançonis kohtunud. Ta pühitseti 12. veebruaril Leo IX nime all paavstiks ja ta võttis nime Leo I järgi.
Leo IX motto oli: Miseracordia domini plena est terra (Issanda heldus täidab Maa, Psalm 33:5).

Sõda viikingitega

Leo IX käis 1050 visiidil viikingite rüüsteretkete all kannatanud Lõuna-Itaalias, kus ta lubas kohalikele elanikele abi saata.
Paavst käis 1052 Saksamaal, kus ta soovis keisrilt Heinrich III-lt saada abiväge, kuid keisri nõunik Gebhard ei toetanud kavandatavat sõjakäiku, mistõttu pidi ta eelkõige leppima oma sugulaste lojaalsete jalaväelastega, keda oli umbes 700.
Paavst kuulutas märtsis 1053 sõja viikingite vastu ja alustas mais kehvalt varustatud väega sõjakäiku, lootes enda liitlaseks saada Bütsantsi.
Viikingid lõid esmalt Bütsantsi väge, seejärel 18. juunil San Paolo di Civitate lähistel toimunud lahingus paavsti mehi ja võtsid paavsti pantvangi, kes viidi Beneventosse. Kui paavsti väes oli umbes 3000 ratsameest ja 700 jalaväelast, siis viikingitel oli kokku 6000 sõjameest. Paavst vabanes viikingite käest alles märtsis 1054 ja saabus 12. märtsil Rooma.
Petrus Damianus kritiseeris paavsti viikingite vastase sõjakäigu pärast.

Suhted Saksa-Rooma keisriga

Leo IX kohtus 1049 Kölnis Saksa-Rooma keisri Heinrich III-ga. Ta ekskommunitseeris keisri vastu võidelnud Ülem-Lotringi hertsogi Gottfried III (Godefroid III).
Ta kohtus keisriga ka 1051 ja 1052. Ungari kuningas András I saatis paavsti juurde delegatsiooni soovides, et paavst mõjutaks keisrit rahu sõlmima, kuid keiser ei võtnud paavsti ettepanekuid kuulda ja sõdis ungarlastega, kuid sai lüüa.

Suhted Prantsusmaaga

Prantsusmaa kuningas Henri I püüdis 1049 vältida Leo IX reisimist Prantsusmaale, kuid paavst käis kuninga vastuseisust hoolimata seal visiidil.

Suhted Normandiaga

Leo IX keelas 1049 Normandia hertsogil Guillaume II-l (hilisem Inglise kuningas William Vallutaja) abielluda Flandria krahvi Balduin V (Baudouin V) tütre Matildaga.

Suhted Inglise kuningaga

Leo IX vabastas Inglise kuninga Edward Usutunnistaja varem antud vandest.

Kirikuriigi laiendamine

Benevento hertsogiriigi elanikud määrasid Leo IX juulis 1051 oma valitsejaks. Riik inkorporeeriti Kirikuriigi osaks.

Kuuria

Leo IX lähimad kaastöölised kuurias olid munk Ildebrando (hilisem paavst Gregorius VII), Humbert Moyenmoutier'st, Friedrich Lotringist (Frédéric Lotringist) ja Hugues Remiremontist.
Ta kutsus Cluny kloostris viibinud Ildebrando 1049 Rooma, ordineeris ta alamdiakoniks, määras 1050 varahoidjaks, San Pietro kloostri prioriks ja San Paolo fuori le Mura kloostri prioriks või proposituseks. Ta saatis Ildebrando 1054 legaadina Prantsusmaale.
Ta määras Friedrichi 12. märtsil 1051 kantsleriks, raamatukoguhoidjaks ja kardinaliks.
Ta määras Humbert'i Silva Candida kardinalpiiskopiks, 1050 Sitsiilia piiskopiks ja saatis ta 1054 legaadina Konstantinoopolisse.
Ta määras Hugues' kardinaliks.
Paavsti teenistuses oli ka munk Dauferio (hilisem paavst Victor III).

Suhted Aafrika piiskoppidega

Leo IX kinnitas Kartaago piiskopi Aafrika metropoliidiks.

Suhted Briti piiskoppidega

Leo IX sätestas Creditoni piiskopkonna alade kuulumise Exeteri piiskopkonna koosseisus. Ta keelas Abingdoni abti määramise Londoni piiskopiks.
Ta saatis 1053 palliumi Canterbury peapiiskopile Robertile ja mõistis hukka tema ametit taotlenud rivaali vaimulik Stigandi.

Suhted gallikaani piiskoppidega

Leo IX tagandas 1049 simoonias süüdistatud Sensi piiskopi Gelduini. Ta pühitses 1049 Reimsis Saint-Remi kiriku.
Ta kinnitas Le Puy piiskopkonna privileegid.
Ta pühitses 1050 Besançonis Saint-Étienne kiriku altari.

Suhted Hispaania piiskoppidega

Leo IX ekskommunitseeris 1049 Compostela peapiiskopi, kes soovis kasutada apostli tiitlit.

Suhted Itaalia piiskoppidega

Leo IX määras 1050 Sitsiilia piiskopiks Humbert Moyenmoutier'st.
Ta kohtus 1051 Ravenna peapiiskopi Unfridoga (Hunfrid), kes loobus 7. sajandil saadud autonoomia taotlemisest.
Ta määras 1054 Valva piiskopiks munk Domenico. Ta määratles Valva ja Sulmino piiskopkondade piirid.

Suhted Saksa piiskoppidega

Leo IX kinnitas 1049 Trieri peapiiskopkonna privileegid.

Reformid

Leo IX pidas mitu sinodit: Roomas 9. aprillist 15. aprillini 1049, 1050, aprillis 1051 ja 1053; Pavias, Reimsis ja Mainzis 1049, Sipontos, Salernos ja Vercellis 1050 ning Mantovas ja Baris 1053.
Ta taunis 1049 Rooma sinodil simooniat ja tagandas mõned simoonias süüdistatud piiskopid. Ta uuendas Clemens II korraldust simoonias süüdistatud piiskoppide poolt ordineeritud vaimulike patukahetsuse osas. Esmalt soovis ta taolised vaimulikud ametist vabastada, kuid et neid oli sedavõrd palju, siis ta loobus sellest kavatsusest. Ta lubas isegi taasordineerida vaimulikke, kes olid ordineeritud simoonias süüdistatud piiskoppide poolt.
Ta pani endise paavsti Benedictus IX kirikuvande alla, kuid hiljem vabastas ta sellest karistusest.
Ta sätestas Reimsis 1049 toimunud sinodil, et piiskopid ja abtid tuleb valida vaimulike ja koguduse liikmete poolt.
Ta andis Trieri peapiiskopile Eberhardile mitra ja kohustas teda seda kandma, et järgida Itaalias levinud kommet. Ta lubas mitrat kanda ka Bambergi kanoonikutel.

Liturgilised otsused

Leo IX komponeeris Gregorius I auks tunnipalved.
1049 Reimsis peetud sinodil lauldi teadaolevalt esmakordselt paavsti teenistusel liturgilist hümni Veni Creator Spiritus.

Teoloogilised otsused

Leo IX taunis 1050 Roomas ja Vercellis toimunud sinoditel Toursi Berengari teoloogilisi vaateid. Ta ekskommunitseeris Rooma sinodil Berengari ja kutsus ta Vercellis toimunud sinodile oma vaateid selgitama. Ta saatis 1054 legaadina Prantsusmaale munk Ildebrando, kes mõjutaks Berengari vaadetest loobuma.
Kirjas Antiookia patriarhile Petrosele rõhutas paavst, et hing ei ole osa Jumalast, vaid on loodud mitte millestki ja on ilma ristimiseta pärispatus.

Munklus

Leo IX andis 1049 Woffenheimi kloostrile kuldroosi ja kinnitas kloostri privileegid.
Ta sätestas 1049 Reimsi sinodil, et mungad ei tohi oma kloostritest loata lahkuda.
Ta lahendas 1052 Subiaco kloostri tüli.
Ta kinnitas Notre-Dame de Saintes' kloostri ja Chaise-Dieu kloostri rajamise.
Ta andis 1049 krahv Adalbertile korralduse Hirschau kloostri taastamiseks.

Misjon

Leo IX arutas 1049 Hamburg-Bremeni peapiiskopi Adalbertiga koguduste organiseerimist Islandil ja Gröönimaal. Ta määras Adalberti Islandi piiskopiks.

Leo IX kultuuriloos

Anonüümne kroonik on kirjutanud Leo IX eluloo "Vita Leonis IX", selle autoriks on peetud Touli ülemdiakonit Wibertit.
Petrus Damianus pühendas talle traktaadi "Liber Gomorrhianus".
Ta argumenteeris Konstantinoopoli patriarhile saadetud bullas Constantinuse kingitusele.
Tema ajal võidi koostada kaanonite kogu "Diversorum sententia patrum".
Marianus Scotuse kroonika järgi käis 1050 Roomas palverännakul kuningas Macbeth.

Surm

Leo IX suri 19. aprillil 1054 Roomas ja maeti Rooma Peetri kirikusse.
Ta kuulutati pühakuks kas 1082 või 1087. Tema mälestuspäev on 19. aprill.
Leo IX on muusikute ja organistide patroon. Talle on Dabos pühendatud kabel.