google/wiki40b huggingface dataset:
Saab 39 Gripen

JAS 39A

Ühekohaline hävituslennukiversioon, mis võeti kasutusele 1996. aastal. 31 neist peaks ümber ehitatama C-versiooniks.

JAS 39B

A-versiooni kahekohaline variant.

JAS 39C

NATO standarditele vastav ühekohaline hävitaja. Sellel variandil on uuem avioonika ja võimalus kasutada kõiki uusimaid rakette (nt IRIS-T). Lisaks on see versioon õhus tangitav.

JAS 39D

C-versiooni kahekohaline variant.

Gripen NG

2010. aastaks plaanitud versioon. Sellel versioonil on uuem avioonika, suurem kandevõime, uus mootor (F414G), suurem lennukaugus ja muidki uuendusi.

JAS 39E

SAAB tutvustas JAS 39E versiooni 2016. aastal.
Joseph Dietzgen

Joseph Dietzgen (9. detsember 1828 – 15. aprill 1888) oli Saksa sotsialistlik ja marksistlik poliitik ning materialistlik filosoof.
Elukutselt nahatöölisena oli Dietzgen filosoofias iseõppija.
1884. aastal emigreerus ta Ameerika Ühendriikidesse.
Seminari

Seminari on Rakvere linnaosa praeguse Seminari tänava ümbruses. Linnaosa hakati rajama 1960. aastatel seoses suurema hulga kortermajade vajadusega.

Nimest

Linnaosa sai nime piirkonna vanima hoone Wesenbergi õpetajate seminari järgi, mis alustas Piiri tänaval tööd 1915.

Ajalugu

Algselt olid piirkonnas eramajad ning põllud. Kortermajade ehitamist alustati 1960. aastatel kavandatava fosforiidikaevanduse töötajatele. Rajati katlamaja, valmis uus sünnitusmaja. Korrusmajade projekt jäi pooleli, sest kaevandust ei tulnud. Rakvere õpetajate seminari staadionil peeti kergejõustiku- ja paaril korral motopallivõistlusi.
Õpetajate seminari majas on asunud kaitseväe staap, praegu asub selles Rakvere Ametikool.

Tulevik

Seminari tänavale tahetakse kujundada roheala, uuendatakse majade välisilmet. Kortermajade ümbrusesse on plaanitud mänguplatsid, piknikualad, võimlemisnurgad jms.

Tänavad

Seminari linnaosa piirideks on Rägavere tee, Tuleviku ja Vabaduse tänav ning Rakvere haigla ala. Piirkonda läbivad keskelt Karja ning Seminari tänavad.

Olulised paigad

Rakvere Haigla, Rakvere Ametikool, Seminari pood, Rakvere Gümnaasium, endine lastepolikliinik, Kesko Agro, Kia müügiesindus, GBF kummikeskus OÜ, Seminari lillepood, Pihlaka kondiitri Seminari kauplus
Joseph Grinnell

Joseph Grinnell (1877–1939) oli ameerika zooloog.
Grinnell võttis kasutusele ökoloogilise niši mõiste ning formuleeris eksklusiooniprintsiibi, mille kohaselt identse nišiga liigid ei saa püsivalt koos eksisteerida.
Optimistid

Optimistid oli aastatel 1965–1969 tegutsenud Eesti biitmuusikaansambel. 
Ansambel alustas tegevust 1965. aastal, mil kasutati nime Reval, mis aga Nõukogude võimudele sobimatuna aastal 1966 välja vahetati.
Ansambli algkoosseisu kuulusid Heigo Mirka (basskitarr, laul), Vello Salumets (laul, basskitarr, klahvpillid), Toomas Kõrvits (soolokitarr, laul), Neeme Ninnas (rütmikitarr), Harry Kõrvits (trummid). Hiljem tuli Harry Kõrvitsa asemele Henry Kirsipuu. Harry Kõrvits naasis aastal 1968, kui kujunes välja Optimistide viimane koosseis, kuhu kuulusid lisaks temale ja Heigo Mirkale kitarrist Tiit Kõrvits, klahvpillimängija Olav Ehala ja laulja Heiki Johannson.  
Ansambli repertuaari põhiosa moodustasid ingliskeelsete lööklaulude, näiteks The Rolling Stonesi, Bob Dylani, Herman's Hermitsi ja Beatlesi kaverid. Mitmed nendest saavutasid väga suure populaarsuse, näiteks "Kesköötund" ehk "Mul on tunne" (1966, originaalis The Herman's Hermits - "You won't be leaving"). 
Ansambli omaloomingulistest lauludest on tuntud Vello Salumetsa kirjutatud "Ülle" (u 1966, algselt "Beautiful"; ERR helisalvestis aastast 1969).
Serga tsässon

Ajalugu

Dendrokronoloogilistel uuringutel põhinevate andmete järgi on tõenäoline ehitusaeg 1784. aasta.
Vabadussõja ägedate lahingute käigus saadud šrapnellitabamus nihutas hoone kivivundamendilt kõrvale. Mürsukilde ja nende kahjustusi on praegugi märgata hoone ida- ja põhjaseinas.
2007. aasta nahtsipäeval taaspühitses preester Rafael Hindrikus Serga tsässona pärast põhjalikku remonti. Remonttööde käigus vahetasid kohalikud meistrid Ain Raal ja Väino Järv välja hoone alumised palgiread, põrandad, laed ja paigaldasid uue haavalaastust katuse.

Ehituslikud andmed

Serga tsässon on väike ühekorruseline, viilkatusega, nelinurkse põhiplaaniga männipuidust ristpalkhoone, välismõõdud on 565 x 438 cm. Ehitisel on üks siseruum (14,1 m²) ja väline varjualune (4,8 m²). Varjualune on kuuele puitpostile toetuv konstruktsioon, millel on umbes ühe meetri kõrgune püstistest laudadest piire, eesküljes on sama kõrge värav. 
Hoonel on nii seest kui ka väljast tahumata ümaratest männipalkidest seinad, mille kõrgus vundamendist seina ja sarika ühenduskohani on 197 cm ja katuseharjani 380 cm. Palgid on nurkades ühendatud kirvega tahutud tagurpidi koerakaelanurgatapi abil, mis on iseloomulik piirkonna vanematele palkehitistele. Märkimisväärsed on ka külgseinte ülemised palgid, mille seinast üle ulatuvad otsad on kirvega profileeritud.
Hoone on ehitatud maakividele. Ligi 90 aastat oli hoone kividelt maas ja alumised palgiringid mädanesid. 2007. aasta remondi käigus asendati mädanenud palgid uutega ja hoone tõsteti taas kividele. Põrandale on pandud pealtpoolt kirvega tahutud poolpalgid, mis toetuvad otsaseintes olevasse soonde.
Katus toetus varem pärlinitele ja hoonel oli arvatavasti laudkatus. Praegu on alles vaid harjapärlin ja endiste pärlinite augud otsaseinte sees. Hoonel on kolm sarikapaari, millele on paigaldatud laastukatusele sobilik roovitus. 2007. aasta remondi käigus pandi tsässonale kolmekordne haavalaastust katus.
Hoone uks (160 x 86 cm) on tahutud tenderpostidele kinnitatud sepistatud linnupeakujuga pikkhingede abil. Ukseleht koosneb kolmest laiast põõnadele kinnitatud lauast ja see avaneb sissepoole. Uksele on kinnitatud vanatüübiline metallist tabalukk, kramp ja obadus ning vanatüübiline sepistatud rõngaga käepide. Lävepakuna kasutatakse veskikivi. Hoone idaseinas asub üks kuuese ruudujaotusega aken (45 x 64 cm). Akna kõrval on märgid endisest pajaaugust (50 (l) x 30 (k) cm).
Emporis Skyscraper Award

Emporis Skyscraper Award ('Emporise pilvelõhkujate auhind') on kinnisvarainfot koguva ettevõtte Emporise arhitektuuriauhind, mida antakse välja alates 2000. aastast. Kuni 2000. aastani oli auhind tuntud nimega Skyscrapers.com Award.
Auhinnaga tunnustatakse väljapaistvaid saavutusi kõrghoonete disaini ja funktsionaalsuse alal. Auhinna saamiseks peab hoone olema valminud auhinna andmise aastal ning olema vähemalt 100 meetri kõrgune. Võitjad kuulutatakse välja järgneva aasta jaanuaris ning auhinnad antakse üle kevadel või suvel.
Nominendid ja võitjad valitakse välja Emporise toimetajate poolt, kelleks on arhitektuurieksperdid kogu maailmast. Kümne sõelalejäänu seast valitakse esimese, teise ja kolmanda koha saaja.
Kuimetsa mõis

Kuimetsa mõis (saksa keeles Kuimetz) oli rüütelkonnamõis Juuru kihelkonnas Harjumaal.
Mõisast on teateid alates 1345. Mõisa omanik oli Eestimaa rüütelkond.
Rain Eensaar

Haridus

Lõpetas 1993. aastal Miina Härma nimelise Tartu 2. Keskkooli ja 1996. aastal Tartu Ülikooli sotsiaalteaduskonna avaliku halduse erialal, kaitses bakalaureusekraadi tööga "Tööpuudus ja tööturupoliitika Eesti majanduse näitel". Täiendanud ennast 1997–1998 Eesti Diplomaatide Koolis rahvusvaheliste suhete alal, 1999 Sussexi Ülikoolis Euroopa õpingute alal ning 1999–2000 Johns Hopkinsi Ülikoolis rahvusvaheliste suhete ja rahvusvahelise majanduse alal

Töö

Töötas 1996–1999 Riigikogu kantseleis õiguskomisjoni konsultandina ja 2000–2004 Sihtasutuse Eesti Geenikeskus projektijuhina. Aastast 2006 on ta OÜ Tarkvaralabor juhatuse liige.

Sporditulemused

Rain Eensaar harrastas aastatel 1981–1995 Andres Põhjala juhendamisel judot. Judos tuli ta 1994. aastal Eesti juunioride (kuni 20-aastaste) meistriks kuni 65 kg kaalukategoorias. Eesti täiskasvanute meistrivõistlustel judos on ta võitnud 3 pronksi (1992 ja 1993 kuni 60 kg kaalukategoorias, 1995 kuni 65 kg kaalukategoorias). 
Aastast 1986 on ta tegelenud orienteerumisega, peamiselt orienteerumisjooksuga, aastatel 2002–2007 kuulus orienteerumisjooksus Eesti koondisse. Orienteerumisjooksus on ta aastatel 2001–2009 tulnud neli korda Eesti meistriks (2005 – pikal rajal, 2006 – tavarajal ja öisel tavarajal ning 2008 – teateorienteerumises Kaitsejõudude Spordiklubi võistkonna koosseisus), lisaks võitnud Eesti meistrivõistlustelt 1 hõbeda ja 4 pronksi. 2006. aastal võitis ta laskeorienteerumise maailmameistrivõistlustel Eesti teatevõistkonna koosseisus pronksi (koos Armo Hiie ja Janek Lauteriga).
Rogainis on ta tulnud kolm korda maailmameistriks. 2012. aasta rogaini MMil Tšehhi Maagimäestikus võitis ta koos venna Silver Eensaarega meeskondade arvestuses kulla. 2013. aasta rogaini MMil Venemaal Pihkva oblastis kaitsesid Rain ja Silver Eensaar edukalt tiitlit. 2014. aasta rogaini MMil USAs Lõuna-Dakota osariigis Black Hillsi mäestikus tuli ta kolmandat korda maailmameistriks, seekord oli meeskonnakaaslaseks lisaks Silver Eensaarele ka Timmo Tammemäe ning esmakordselt tuldi meeskondade arvestuses rogaini maailmameistriks kolmeliikmelise võistkonnaga. 2015. aasta rogaini MMil Soomes Kiilopääl võitis ta koos Silver Eensaarega hõbeda.
Rogaini Euroopa meistrivõistlustel on ta meeskondade arvestuses koos Silver Eensaarega võitnud 2011. aastal kuldmedali ning 2009., 2014. ja 2016. aastal hõbemedali.
Seiklusspordi Euroopa meistrivõistlustel 2013. aastal Poolas võitis ta pronksi ACE Adventure/Ebike.lv võistkonna koosseisus (Silver Eensaar, Rain Eensaar, Andris Ansabergs, Šárka Svobodná) ja 2014. aastal Türgis hõbeda Estonian ACE Adventure Team koosseisus (Silver Eensaar, Rain Eensaar, Timmo Tammemäe, Šárka Svobodná). Seiklusspordi maailmakarikasarja osavõistlusel 2015. aastal Svaasimaal võitis ta teise koha ACE Adventure Teami võistkonnas (Silver Eensaar, Rain Eensaar, Mariann Sulg, Timmo Tammemäe). 2015. aasta seiklusspordi maailmameistrivõistlustel Brasiilias Pantanali märgalal võitis sama võistkond 5. koha.
Raúl Castro

Raúl Modesto Castro Ruz (sündinud 3. juunil 1931) on Kuuba revolutsionäär ja poliitik, kes oli 24. veebruarist 2008 kuni 19. aprillini 2018 Kuuba president ja peaminister. Ta on Fidel Castro noorem vend.
Raúl määrati pärast Fidel Castro tervise järsku halvenemist 2006. aasta suvel Kuubat ajutiselt juhtima.
Alates 19. aprillist 2011 on ta ka riiki valitseva Kuuba Kommunistliku Partei Keskkomitee esimene sekretär.
Varem oli ta aastakümneid olnud Kuuba KP KK teine sekretär ja riigi asepresident. 
24. veebruaril 2013 valiti Castro uuesti presidendiks misjärel ta teatas, et see jääb tema viimaseks ametiajaks ja  2018. aasta valimistel ta enam ei kandideeri.
Nunne tänav

Nunne tänav on tänav Tallinna vanalinnas.
Aastatel 1950–1987 kandis tänav Vaksali tänava nime.
Nunne tänav algab Pikalt tänavalt, ristub Laia, Väike-Kloostri ja Suur-Kloostri tänavaga ning lõpeb Balti jaama juures, kus Toompuiestee ja Rannamäe tee kokku saavad.
Tänava pikkus on umbes 380 meetrit.

Ajalugu

Tänav sai nime Tallinna all-linnast loodes asunud Tallinna Mihkli nunnakloostrilt; tänava ja Toompea kõrgendiku vahelisel alal asus Nunnavärav koos eelväravatega, mille ehitised lammutati lõplikult 1868. aastal.

Asutusi

Nunne tänaval asuvad Tallinna Kesklinna Valitsus (Nunne 18), NUKU (Nunne 4/8 / Lai 1/3), Baltic Hotel Imperial (Nunne 14).
Geopeitus

Geopeituse ajalugu

2. mail 2000 kõrvaldati tsiviilseadmeid segav nn SA-moonutus (selective availability) ja nüüd oli igaühel võimalik vastavalt oma navigatsiooniseadme võimekusele asukohta kuni mõnemeetrise täpsusega määrata. Interneti uudisgrupid hakkasid kihama ideedest, kuidas seda tehnoloogiat saaks ära kasutada. Arvutikonsultant David Ulmer soovis testida navigatsiooniseadme täpsust midagi metsa peites. Tema idee oli lihtne: peida konteiner metsa ning määra selle koordinaadid. Mängija peab koordinaatide järgi kohale navigeerima ning konteineri üles leidma. 3. mail 2000 peitis David Ulmer musta ämbri Oregoni Portlandi lähedale Beavercreeki metsa. Koordinaate jagas ta GPS-i kasutajate interneti grupis. Aarde leidis juba järgmisel päeval esimesena Mike Teague ning mäng oli sündinud.  Algselt pakuti kogu tegevuse nimeks „GPS stash hunt“ või „GPS-stashing”, kuid kuna arvati, et kuigi „stash” tähendab inglise keeles peidupaika, tähendab see kõnekeeles ka narkootikume, pornot ja muud seadusega keelatud ja peidetud kraami, siis leiti, et „geocaching” on parem nimi. Esimene aare on hävinud, kuid aarde asukohta on pandud mälestustahvel.

Raskusastmed

Et otsimist hõlbustada, määratakse igal aardel viiepalliskaalal peidukoha ja maastiku raskusaste.
Peidukoha raskusastme väärtus sisaldab kõike, mis vajab mõtlemisvõimet, leidlikkust, äraarvamisoskust, teravat silma jne. Samuti on peidukoha raskusaste kõrgem keeruliste mõistatusaarete puhul. 1 on kõige madalam väärtus, koordinaatidel näed kohe ainsat võimalikku aardepeidikut. Midagi arvutada või mõistatada pole vaja. Sündmuste peidukoha raskusaste on alati üks, kuna geopeituritel on seda lihtne leida.
5 on kõige suurem väärtus, aarde leidmiseks on vajalikud erioskused ja -teadmised nagu programmeerimine, (de)krüpteerimine, muusikaline kuulmine jne. Aarde leidmiseks vajalikud arvutused on kõrgkooli tasemel.
Maastiku raskusastmega kirjeldatakse seda, kui raske on aarde kättesaamine või aardeni jõudmine füüsiliselt. 1 on kõige madalam väärtus, aarde juurde jõudmiseks ei kulu üle mõne minuti. Ligi pääseb mööda sillutatud teid, ka lapsevankri või ratastooliga. Kui ratastooliga saab küll aardele ligi, ent sellest aaret kätte ei saa, on raskusaste 1.5.
5 on kõige suurem väärtus, aarde leidmiseks on vaja erivarustust nagu paat, akvalang, mägironimisvarustus või muu taoline. Aarde juurde pääseb vaid sportlik täiskasvanu.

Geopeitus Eestis

Geopeitus sai Eestis kaudselt alguse 25. jaanuaril 2001, kui Eesti Päevalehes ilmus Henrik Roonemaa artikkel "Kõrgtehnoloogiline peitusemäng GPSi abil" , kus räägiti lühidalt, et USA-s on selline mäng käima pandud ja geocachingu veeb üleval. 31. jaanuaril 2001 pandi esimene geopeituse veebileht hot.ee serverisse üles. Kinnitamata andmetel on geopeitus.ee veebileht maailmas üks vanimaid seni veel aktiivseid geopeituse veebilehti. 10. veebruari 2001, kui Enn ja Hannes Veenpere peitsid Valgamaal Helmesse Eesti esimese aarde, loetakse Eesti geopeituse alguseks. Aare on siiani aktiivne ja heas korras. Ka eestikeelse nimetuse „geopeitus” autor on Enn Veenpere.
Karksi valla vapp

Karksi valla vapp on Viljandi maakonnas asunud Eesti haldusüksuse Karksi valla vapp, aastatel 1995–1999 oli see vapp kasutusel Karksi-Nuia linna vapina.
Vapp kinnitati 7. juulil 1995 Karksi-Nuia linna vapina. Peale Karksi-Nuia linna ja Karksi valla ühinemist ühtseks Karksi vallaks 8. juunil 1999 võeti valla vapina muutmata kujul kasutusele Karksi-Nuia linna vapp.

Vapi kirjeldus

Kuldsel kilbil on vapi allservast tõusev must, rohelise varrega hundinui. Varre kummalgi küljel on kaks hundinuia lehte.

Põhjendus

Karksi-Nuia valla vapil olev hundinui koos selle varrest hargnevate lehtedega on eelkõige linna nime teisele poolele osutav sümbol.
Vapikujund viitab ka sellele, et kauni loodusega Karksi-Nuia linn paikneb järve ja seal kasvavate hundinuiadega Karksi-Halliste ürgoru veerul. Hundinui on võrdkujuks kohalike inimeste ärksale vaimule ning raskusi trotsivale visadusele ja töökusele, mis on toonud neile läbi aegade vaimuvara ning jõukust, mida tähistab vapikilbi kuld.
Balti laevastiku Läänemere rajooni rannakaitse

PBL rannakaitse maajõud

Läänemere rajooni rannakaitse koosseisu liideti ka saartel asunud 3. üksik laskurbrigaad, (mille koosseisus umbes 6500 sõjaväelast) komandör polkovnik P. Gavrilov. Brigaadi kuulusid: 46., 79. laskurpolk ja 39. suurtükipolk (Karujärve piirkonnas).
Brigaadi juhtkond paiknes Saaremaal, aga üks laskurpolk ja suurtükiväepolgu 2. divisjon suunati Hiiumaale. Ehkki brigaad kuulus LRRK allus brigaad sõjalistelt mitte PBL juhtkonnale, vaid Punaarmee Balti sõjaväeringkonna juhtkonnale Riias.

PBL rannakaitse õhukaitsejõud

Läänemere rajooni rannakaitse koosseisus moodustati ka LRRK Õhukaitse. Õhukaitses olid  3., 4. ja 5. õhukaitsepolgud, 26 suurtükipatareiga. Õhukaitsepatareide tulejõuga kavandati kaitsta õhurünnakute eest Tahkuna poolsaart, Sõrve sääre patareisi, Kihelkonna lennuvälja, suurtükiväepatareid Karusel, Ninase poolsaart ja Undvat.

Ehitusväeosad

Saare- ja Muhumaal asusid otseselt 3. brigaadile mitteallunud ehitusväeosad: 34. ja 37. üksik inseneripataljon. Hiiumaal asusid 33. ja 36. üksikud ehituspataljonid.
Weiße Elster

Weiße Elster ('valge Elster', tšehhi Bílý Halštrov) on jõgi Saksamaal. Algab Vogtlandist. Voolab valdavalt põhja, alamjooksul pöördub läände. Suubub paremalt Saalesse. Valge Elsteri ääres asuvad Gera, Halle ja Leipzig. Pikkus 257 km.
Andres Salu

Andres Salu on endine Tartu Ülikooli infotehnoloogiaosakonna juht.
Ta töötas Tartu Ülikoolis 18 aastat, kuni 2013. aasta alguseni.
Andres Salu kuulus Tartu Ülikooli digiteerimise ja siseveebi valmimise juhtrühma koos kantsler Andres Liinati ja rektoraadi nõuniku Mihkel Pärnojaga.

Vaba tarkvara

Pooldas vaba tarkvara kasutuselevõttu põhjendusega, et parem on raha suunata töötajate koolitamisse, sest kommertstarkvara lisavõimalusi ülikoolis reeglina ei vajata. Osales Tartu Ülikoolis 50 IBM ThinkPadi sülearvuti laialijagamises, mis varustati Linuxi tarkvaraga.
Andres Salu pani aluse Tartu Ülikooli IT-lahendustele. Suure ülikooli kontekstis võib esineda erinevaid arvamusi, kuid Salu loodud süsteem oli omas ajas mugav ja ajakohane.
The Pussycat Dolls

Diskograafia

Pussicat Dolls on välja andnud 2 stuudioalbumit, 29 singlit, 1 videoalbumi ja 7 muusikavideot.
Burchardi mõis

Burchardi mõis (Burharda muiža või Burchardu muiža) oli mõis Lätis Riia linnas Mežciemsi asumis. Peahoone asus Mežciema iela 23 maja piirkonnas. Saksa keeles Burchardshof.
Burchardi mõisa rajamise aeg on teadmata. 19. sajandi lõpus kandis Mežciemsi kant mõisa järgi Burhardciemsi nime. Mõisa peahoone on tänaseks hävinud, säilinud on mõisa teenijate maja.
Tákis Chatzigeorgíou

Tákis Chatzigeorgíou (kreeka keeles Τάκης Χατζηγεωργίου; sündinud 11. detsembril 1956 Páno Akourdáleias) on Küprose ajakirjanik ja poliitik (Töörahva Progressiivne Partei). Ta on aastast 2009 Euroopa Parlamendi liige.
Ta sündis Páno Akourdáleias (asub Paphose ringkonnas Küprosel). Ta õppis õigusteadust ja ajakirjandust Ateena ülikoolis. Pärast ülikooli lõpetamist naasis Küprosele, kus asus tööle vabakutselise ajakirjanikuna. Ta sai Küprose ringhäälingu telekanalis tuntuks jutusaates "Piirideta". Aastatel 1995–2007 töötas ta Küprose raadiojaamas "Radio Astra 92,8".
Aastatel 1996–2009 oli ta Küprose parlamendi liige. Aastast 2009 Euroopa Parlamendi liige, kuuludes Euroopa Ühendatud Vasakpoolsete ja Põhjala Vasak-Roheliste fraktsiooni.
Kose Püha Nikolause kogudus

EELK Kose Püha Nikolause kogudus on luterlik kogudus Kosel.  
Jumalateenistus toimub Kose kirikus igal pühapäeval kell 11.00. Kose kogudus koordineerib ka aastal 2005 Pikva külla rajatud Pikva Miikaeli kabeli kasutamist.
Kogudus kuulub Ida-Harju praostkonda.
Koguduse õpetaja on Kerstin Kask, diakon Rein Keskpaik. Koguduse organistid on Vaike Juursalu ja Kahro Kivilo ning juhatuse esimees Andres Õis.
Johannes Neeme

Johannes Neeme (kuni 1924. aastani Johannes Sibilin; 2. aprill 1903 Tallinn – 1941) oli eesti loomaarst.
Ta õppis aastail 1922–1927 (lõpetas) Tartu Ülikooli loomaarstiteaduskonnas, Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane.
Ta osales Vabadussõjas, oli Võhma eksporttapamaja loomaarst, 1929 Märjamaa, hiljem Varbla jaoskonna loomaarst. Johannes Neeme mõrvati hävituspataljonlaste poolt.
Internetiteenuste pakkuja

Internetiteenuse pakkuja (inglise keeles internet service provider; ISP) on organisatsioon, mis pakub Internetile ligipääsu ja kasutamise teenuseid.

Internetiteenuste pakkumise ajalugu Eestis

Eesti esimesed kommerts internetipakkujad olid Estpak (Eesti telefoni tütarfirma), Microlink ja Data Telecom.

Interneti otseühendussõlm

Interneti otseühendussõlm (internet exchange) on internetiteenuste pakkujate võrkude ühendamise-sidumise koht. 
Internetivahetuspunkt kuulub OSI-mudeli 2.kihti (Kanalikiht). Vahetuspunktide võrgu kiirused võivad varieeruda 100 Megabitist sekundis kuni mitme Terabittini sekundis. Internetivahetuspunkt on sisuliselt andmekeskus, kus kommutaatorid suunavad võrguliiklust erinevate internetiteenuse pakkujate võrkude vahel(kes jagavad keskuse infrastruktuuri ülalpidamiskulusid).

Internetivahetuspunktide vaheline ühendus

Internetivahetuspunktid on omavahel ühendatud läbi kaablite (veealused- ja maapealsed kaablid)

Euroopa Liidus

Euroopa Liidus on Interneti pakkujatel keelatud takistada või aeglustada ligipääsu internetiliiklusele, välja arvatud erijuhtudel.
Nende erijuhtude alla kuuluvad: liikluse haldamine/juhtimine seadusliku käsu rahuldamiseks, liikluse turvalisuse ja terviklikkuse tagamiseks ning ülekoormuse leevendamiseks (arvestades, et kõiki liikluse kategooriaid mõjutatakse võrselt).

Traadita Interneti-teenuse pakkuja

WISP (Wireless Internet Service Provider) ehk traadita interneti-teenuse pakkuja pakub alternatiivi juhtmega ühendusele. Traditsiooniliselt kasutusel maapiirkondades, kus juhtmega ühendus ei ole saadaval, on trend kasutada juhtmevaba interneti tehnoloogiat, kaabel-interneti ja fiiber-optika (valguskaabli) konkurendiks.
Juhtmevaba-interneti tugevaks eeliseks on selle "viimase miili lahendus," mis on juhtmevaba. See muudab tihti võrgulahenduste üles panemise märgatavalt odavamaks, arvestades, et inimesed/kasutajad on üle suurte alade hõredalt laiali.
Bob Beamon

Olümpiamängudel

1968 kuldmedal 8.90
Maimu Linnamägi

Maimu Linnamägi (sündinud Maimu Rummo; 13. detsember 1922 Tallinn – 13. jaanuar 1988 Tallinn) oli eesti kirjanik ning kauaaegne emakeeleõpetaja.

Elulugu

Sündis õpetajate tütrena, õppis Tallinna 12. Algkoolis ja Tallinna 4. progümnaasiumis ning Tallinna Õpetajate Seminaris jätkas kaugõppijana Tallinna Õpetajate Instituudis (hetkel Tallinna Ülikool) ja Tallinna Pedagoogilises Instituudis (samuti hetkel Tallinna Ülikool) lõpetas viimase eesti keele õpetajana 1959. Alustas õpetajatööd Elvas 1943, tegutses edaspidi samal alal Kohilas ja Tallinnas, 1959–1966 oli Vabariiklikus Õpetajate Täiendusinstituudis pedagoogikametoodik, aastast 1966 kuni surmani töötas ajakirjades  “Pioneer” ja "Täheke" vanemtoimetajana. Linnamägi hoolitses selle eest, et luuletajate luuletused kiiresti trükki saaks.

Looming

Lisaks muule on Linnamägi ka ise kirjutanud lihtsakoelisi, huumorivärvinguga lastevärsse, neist avaldanud mitmed kogud. Ta on tõlkinud Emma Moškovskaja lasteraamatu “Elas kord hall kitseke” (koos Leelo Tunglaga), toimetanud pedagoogilise kogumiku “Lastevanemad ja kool”. Mitmetele tema luuletustele on heliloojad viisid kirjutanud.

Isiklikku

Maimu Rummo abiellus 1946. aastal Arthur Linnamägiga, kes oli eesti laulja. Linnamägi on mänginud paljudes eesti muusikalides. 
Paaril on kaks last – mõlemad tütred. Esimene tütar, Tiina, sündis 1954. aastal. Paari teise tütre nimi on Mari. 
Maimu Linnamägi vend Vello Rummo oli eesti teatrilavastaja- ja pedagoog.  
Linnamägi isapoolne suguvõsa oli samuti väga edukas – onu, Paul Rummo samuti eesti kirjanik. Linnamägi onupoeg, Paul-Eerik Rummo, on eesti poliitik ja kirjanik. Isa, Jaan Rummo, oli eesti kirjanik ja õpetaja.
Voore raamatukogu

Voore raamatukogu on raamatukogu Jõgeva maakonnas Mustvee vallas Voore külas. Raamatukogu juhataja on Tea Daskova.
Vana-Piigandi vald

Vana-Piigandi vald (saksa keeles Alt-Pigant) oli vald Võrumaal Kanepi kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1894 ja siis liideti Vana-Piigandi vald Erastvere vallaga.
Valla alal asus Vana-Piigandi mõis.
Puujala

Puujala oli küla Virumaal Iisaku kihelkonnas, tänapäevase haldusjaotuse järgi Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas. 1977 jagati Puujala küla Kaatermu, Kuremäe ja Puhatu küla vahel.
Küla mainiti esimest korda 1594 (Pwyalcka kyla). 1796 mainiti küla nimena Pujalg, umbes 1900 on mainitud nime Пуяла.
Ruuskari

Ruuskari (vene остров Родшер, soome Ruuskeri, rootsi Rödskär) on saar Soome lahes Suursaarest 17 km SWW.
Pindala 0,3 ha. Saareke on kogu Venemaa läänepoolseim punkt, kui mitte arvestada eraldiasuvat Kaliningradi oblastit. Saarel on majakas ja mõned abihooned.
Saar kuulub Venemaale. Enne 1940. aasta märtsi kuulus Soomele, kuid tuli pärast Talvesõda vastavalt Moskva rahulepingule loovutada Nõukogude Liidule.