google/wiki40b huggingface dataset:
Rahvahääletus põhiseaduse muutmiseks (oktoober 1933)

Riigikogu juhatuse 25. oktoobri 1933. a. otsus 14., 15. ja 16. oktoobril 1933 toimunud rahvahääletamise tagajärgede lõpliku kokkuvõtte ja rahva poolt samal rahvahääletamisel vastuvõetud "Eesti Vabariigi Põhiseaduse muutmise seaduse" väljakuulutamise kohta.

RT 1933, 86, 627.
Riigikogu juhatus 25. oktoobril 1933, arvestades:
1) et rahvaalgatamise korras algatatud põhiseaduse muutmise eelnõu "Eesti Vabariigi Põhiseaduse muutmise seaduse" rashvahääletamise ajal, 14., 15. ja 16. oktoobril 1933, oli hääleõiguslikke kodanikke 739.416 ja et samal rahvahääletamisel anti ära 576.317 häält, millest eelnõu poolt 416.878 häält, vastu 156.894 häält ja erapooletuid 1.076 häält, kuna maksvusetuks tunnustati 1.469 häält.
2) et Riigikogu valimise, rahvahääletamise ja rahvaalgatamise seaduse § 37 (RT 81 — 1933) esimese lõike alusel loetakse põhiseaduse muutmise eelnõu rahva poolt vastuvõetuks, kui eelnõu poolt on hääletanud vähemalt viiskümmend protsenti kõigi hääleõiguslike kodanike arvust, ning kuna rahvaalgatamise korras algatatud põhiseaduse muutmise eelnõu "Eesti Vabariigi Põhiseaduse muutmise seadus" rahvahääletamisel 14., 15. ja 16. oktoobril 1933 sai 739.416 hääleõiguslike kodanike arvust poolt 416.878 häält, seega üle viiekümne protsendi, mistõttu "Eesti Vabariigi Põhiseaduse muutmise seadus" rahva poolt on võetud vastu, —
otsustas kuulutada välja rahvaalgatamise korras algatatud ning rahva poolt rahvahääletamisel 14., 15. ja 16. oktoobril 1933 vastuvõetud "Eesti Vabariigi Põhiseaduse muutmise seaduse".
Algkirjale alla kirjutanud:
Riigikogu Esimees K. Einbund.
Sekretär J. Loosalu.
Asjadevalitseja E. Maddison.
Marcin Wrona

Marcin Wrona (25. märts 1973 Tarnów – 19. september 2015 Gdynia) oli poola filmirežissöör.
Wrona viimane film "Deemon" esilinastus Toronto filmifestivalil vaid päev enne tema surma.
Protoplast

Protoplast on rakuseinaga raku "elus osa". See hõlmab rakutuuma ja protoplasmat.
Sellesse ei kuulu muu hulgas rakukest, varuained ja eritusained.
Taimeraku protoplast silsaldab membraan-, fibrillaar- ja makromolekulaarseid struktuure (kromosoomid, ribosoomid). Need paiknevad tsütosooliks nimetatavas vedelikus.
Siljani vald

Vapp

Valla vapp kinnitati 1989. aastal. Vapi rohelisel taustal on kolm saelehte, mis sümboliseerivad valla puidutööstust.
Armand Leimann

Armand Leimann (8. jaanuar 1923 Haanja vald – 11. november 1991) oli eesti vaimulik.
Ta sündis aastal 1923 Haanja vallas Võrumaal talupidajate perekonnas. Ta on õppinud Jaanimäe algkoolis. Aastal 1944 mobiliseeriti ta Nõukogude armeesse, ta sõdis 925. Laskurpolgus. Ta sai sõjas haavata ja juulis 1945 tunnistati ta kolmanda grupi invaliidiks. Aastal 1951 lõpetas ta Võru Keskkooli. Seejärel töötas ta mitmes Võrumaa koolis ja õppis aastatel 1952–1953 Tartu Õpetajate Instituudis. 26. veebruarist 1956 õppis ta Tallinnas Usuteaduse Instituudis. Aastal 1959 ordineeriti ta aseõpetajaks, õpetaja õigused sai ta 16. juunil 1975 (pärast Usuteaduse Instituudi lõpetamist).
Ta oli aastal 1959 Räpina Miikaeli koguduse abiõpetaja. 10. novembrist 1959 kuni 1. detsembrini 1967 oli ta Mustjala, Püha ja Valjala Martini koguduse õpetaja. 1. detsembrist 1967 kuni oktoobrini 1977 oli ta Kullamaa ja Piirsalu koguduse õpetaja. Oktoobrist 1977 kuni surmani 11. novembrini 1991 oli ta Rõuge Maarja koguduse õpetaja. Lisaks oli ta aastatel 1979–1986 Võru praostkonna abipraost ja aastatel 1986–1991 sama praostkonna praost.
Kadaka kivi

Kadaka kivi on rändrahn Läänemaal Lääne-Nigula vallas Hindaste külas. Kivi geograafilised koordinaadid on 59° 8′ 22″ N, 23° 49′ 19″ E
.
Kivi on rabakivigraniidist. 
ivi on püstiste külgede ja tasase laega rahn. Idaküljel on 1,3–1,5 m kõrgusel 0,5 m sügavune aste. Redelita pole kivile tõusta võimalik.  
Kivist umbes 200 m kirdesse jääb Läänemaa Suursoo maastikukaitseala ja umbes 1200 m loodesse jääb Hindaste järv (samuti Läänemaa Suursoo maastikukaitsealal). Kivist umbes 600 m kagusse jääb Sarapiku kivi, mida kutsutakse ka Kadaka kiviks. 
Kadaka kivile on kehtestatud piiranguvöönd 50 m (0,78 ha). 
Kadaka kivi keskkonnaregistri kood on KLO4001272.
Leevijõe Veskijärv

Leevijõe Veskijärv (ka Veskijärv) on järv Põlva maakonnas Põlva vallas Leevijõe ja Karilatsi külas. Veekogu pindala on 6,6 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 2061 m. Järves on 2 saart.
Lauka Põhikool

Lauka Põhikool on põhikool Hiiu maakonnas Kõrgessaare vallas Lauka külas.
Vysočina maakond

Haldusjaotus

Maakonnas on 5 ringkonda 704 vallaga.
Noorte Hääl

Noorte Hääle asutamine

Ajaleht Noorte Hääl asutati 1940. aastal, pärast 1940. aasta juunipööret natsionaliseeritud ajalehe Päevaleht asemel. 
Ajalehe esimene number Eestimaa Kommunistliku Noorsooühingu häälekandjana ilmus 18. septembril 1940. Ajalehe esimese numbri sisuks olid ELKNÜ KK I sekretäri Erich Tarkpea mõtted marksistliku õpetuse viimisest Eesti noorte hulka. Ilmuma hakkas ka Jossif Stalini elulugu. Lehe päismikus oli loosung "Kõigi maade proletaarlased, ühinege!". Noorte Häält autasustati ka ordeniga "Austuse märk", mille kujutis samuti päismikku lisati.
Mihkel Kallas

Mihkel Kallas (17. august 1824 Saaremaa, Leisi, Mäe talu – 31. mai 1896 Kaarma) oli köster-koolmeister Saaremaal, rahvaluulekoguja ja rahvusliku liikumise tegelane.

Elulugu

Mihkel Kallas õppis Karja kihelkonnakoolis Carl Allase käe all. Abiellus tema õe Miina Wilhelmiinega, asudes 1843. aastast Kaarmasse köstriks ja koolmeistriks.
Kallas võttis üle ka kohaliku laulukoori juhatamise ja osales Kaarma kihelkonnakooli uue hoone ehitamise juhtimises. Selles Kaarma köstrimajas sündisid perre lapsed: 1851. aastal Rudolf Gottfried Kallas (1851–1913), kellest kasvas kirikuõpetaja, tuntud rahvusliku liikumise tegelane ja viljakas kirjamees. Tütar Ida abiellus tuntud pedagoogi ja rahvusliku liikumise tegelase Carl Heinrich Niggoliga, poeg Eduard lõpetas samuti Tartu ülikooli ja kuulus EÜSi, jõudes avaldada paar luulekogu, kuid surres noorelt, noorem tütar Wilhelmiine ehk Minni abiellus Kaarma Õpetajate Seminari vanemõpetaja Johann August Kirotariga, 1868. aastal sündinud noorimast pojast Oskarist sai aga rahvaluuleteadlane ning hiljem diplomaat, kes etendas olulist osa Eesti iseseisvuse sünnil.
Mihkel Kallas oli esimeste eestlaste seas, kes suutis oma kõigile kolmele pojale anda ülikooliharidust. Ta lõi ka ise rahvuslikus liikumises kaasa, kogudes rahvaluulet ning tehes kaastööd Perno Postimehele ja Eesti Postimehele. 1871. aastal korraldas ta Kaarma maalinnal esimese kohaliku laulupäeva. Kallas oli Kaarmal ametis üle poole sajandi, suri 1896. aastal ning on maetud Kaarma kalmistule.

Isiklikku

Mihkel Kallase minia kirjanik Aino Kallas on teda kasutanud prototüübina jutustuses "Ants Raudjalg".
Enn Kailvee

Enn Kailvee (kuni 1937. aastani Edgar Blauberg; 10. märts 1914 – 28. veebruar 2008) oli Eesti sõjaväelane (nooremleitnant).
Ezekiel Kemboi

Ezekiel Kemboi Cheboi (sündinud 25. mail 1982 Matiras Keenias) on 3000 m takistusjooksja, kahekordne olümpiavõitja ja neljakordne maailmameister.
Jooksutreeninguid alustas Kemboi suhteliselt hilja. Kooli ajal harrastas ta jalgpalli ja tegeles näitlemisega. Jooksutreeninguid alustas ta pärast kooli lõppu iseseisvalt ja siirdus takistusjooksjaks, kus tema innustajateks olid samast kohast pärit Moses Kiptanui ja William Mutwol. 2001. aasta aprillis osales ta 3000 m takistusjooksu võistlustel ja võitis jooksu ajaga 8.56. Tulemus hakkas silma Keenia koondise treenerile Paul Erengile, kes kutsus Kemboi kohe äsja valminud kõrgmäestiku treeningukeskusse harjutama.
Kemboi kirjutas mitmetele Euroopa mänedžerile, kellest vastas vaid Enrico Dionisi. 2001. aasta mais käis Kemboi Euroopas jooksmas, kus ta kahe nädala jooksul võistles viis korda ja nihutas isikliku rekordi 8.23,66-le. Keenia koondise katsevõistlustel 2001. aasta Aafrika noorte meistrivõistluste eel sai ta teise koha Mike Kipyego järel, kuid tuli Mauritiusel peetud võistlustel siiski Aafrika noorte meistriks ajaga 8.39,80.
2002. aasta Rahvaste Ühenduse mängudel Manchesteris sai Kemboi teise koha Stephen Cherono (hiljem Saif Saeed Shaheen) järel ja Aafrika meistrivõistlustel tuli ta neljandaks.
2003. aasta maailmameistrivõistlustel Pariisis pidas Ezekiel Kemboi Cheboi maha kõva võitluse esikoha pärast endise meeskonnakaaslase, Katari siirdunud Saif Saeed Shaheeni vastu, kus tal tuli finišis lõpuks alla jääda 0,72 sekundiga.
2004. aasta olümpiamängudel Ateenas oli Kemboi suursoosik, kui Keenia Olümpiakomitee ei andnud järele Katari siirdunud Shaheeni osalemise võimalusele, mis keelab kodakondsust vahetanud sportlasel võistlemise olümpiamängudel kolme aasta jooksul. Ateena OM-il möödus 3000 m takistusjooksu finaal ootuspäraselt keenia sportlaste dikteerimisel ja lõpuks Kemboi võitis meeskonnakaaslast Brimin Kiprop Kiprutot finišis 0,3 sekundiga. Keeniale kindlustas kolmikvõidu Paul Kipsiele Koech.
2005. aasta MM-il Helsingis pidas Kemboi jälle maha tugeva võitluse esikoha pärast Shaheeniga, kuid pidi lõpuks ikkagi leppima hõbemedaliga. 2007. aasta MM-il Osakas sai ta kolmanda maailmameistrivõistluste hõbemedali järjest, kui jäi tookord alla koondisekaaslasele Brimin Kiprop Kiprutole. 2008. aasta OM-il Pekingis sai Kemboi 3000 m takistusjooksus seitsmenda koha.
Berliinis peetud 2009. aasta MM-il Kemboi võitis lõpuks maailmameistritiitli. Tema võidutulemus 8.00,43 oli uus maailmameistrivõistluste rekord.
Pärast 2009. aastat on ta tulnud maailmameistriks veel kolmel korral
2012. aasta suveolümpiamängudel Londonis tuli ta ajaga 8.18,5 6 teist korda olümpiavõitjaks. 2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros lõpetas finaali küll kolmandana, kuid hiljem diskvalifitseeriti.
Tallinna laht

Tallinna laht on Soome lahe siselaht. Lahe lõunarannikul paikneb Tallinn ning põhjas piiravad seda Naissaar ja Aegna. Idas eraldab seda Muuga lahest Viimsi poolsaar ja läänes Lohusalu lahest Suurupi poolsaar. 
Tallinna laht jaotatakse omakorda neljaks osaveekoguks: Kakumäe ehk Tiskre laheks, Kopli laheks ja Paljassaare laheks ning Tallinna reidiks. 
Tallinna laht on üks Eesti sügavamaid lahtesid. Suurim sügavus küünib ligi 100 meetrini.
Lahes on mitu laevasõitu ohustavat madalat – Naissaarest idas Naissaare madal (sügavus kohati 3–4 m), sellest idas Keskmadal (7,4 m), Paljassaarest loodes Vahemadal (3,8 m), Naissaare lõunatipu lähedal Hülkari madal – ja karisid (Littergrund ja Paljassaare kari).
Kim Kardashian

Kimberly Noel Kardashian (sündinud 21. oktoobril 1980 Los Angeleses) on Ameerika Ühendriikide tõsielustaar, modell ja ettevõtja. 
Tema isa on kolmanda põlve Ameerika armeenlane ning tema ema juured viivad Hollandisse, Inglismaale ja Šotimaale. 
Oma Armeenia päritolu tõttu on Kardashian korduvalt toetanud armeenlaste genotsiidi tunnistamist ning julgustanud ka Ameerika Ühendriikide presidenti Barack Obamat ja valitsust genotsiidi ametlikult tunnistama. 2011. aasta 21. aprillil, vaid mõni päev enne genotsiidi 96. aastapäeva, kirjutas ta sel teemal ka oma blogis ja Twitteri kontol.

Perekond

Kim Kardashiani isa on Robert Kardashian, ema Kristen Jenner (tuntud kui Kris Jenner), õed Kourtney Kardashian ja Khloé Kardashian, vend Robert Kardashian ning poolõed Kendall Jenner ja Kylie Jenner.

Isiklikku

Aastal 2000, olles 19-aastane, abiellus Kardashian muusikaprodutsent Damon Thomasega. Thomas algatas abielulahutuse 2003. aastal. 
2011. aasta mais kihlus Kardashian NBA korvpalluri Kris Humpherisega, kellega ta oli suhtes alates 2010. aasta oktoobrist. Nad abiellusid 20. augustil 2011 Californias. 72 päeva pärast abiellumist algatas Kardashian lahutuse. 
2012. aasta aprillis alustas suhet räppar Kanye Westiga. Nad kihlusid 21. oktoobril 2013, Kimi 33. sünnipäeval. Abielu sõlmiti 24. mail 2014 Itaalias. 15. juunil 2013 sündis neil tütar North West. 5. detsembril 2015 sündis tal Westiga poeg Saint West.
15. jaanuaril 2018 sündis surrogaadi abil tütar Chicago West.
Grave Digger

Grave Digger on Saksa heavy metal/power metal bänd, mis moodustati aastal 1980.
Grave Digger on üks tuntumatest ja edukamatest 1980. aastatel esile kerkinud Saksa metal-bändidest. Ansambli debüütalbum "Heavy Metal Breakdown" ilmus 1984. aastal, järgmisel aastal anti välja "Witch Hunter" ja 1986. aastal "War Games". Pärast seda otsustasid bändi liikmed püüda saavutada laiemat edu, muutes ansambli nime Diggeriks ja andes 1987. aastal välja pop-rocki sugemetega albumi "Stronger Than Ever". Kuid oodatud edu ei järgnenud ja seetõttu läks bänd sama aasta lõpul laiali.
1991. aastal otsustasid Grave Diggeri laulja Chris Boltendahl ja kitarrist Uwe Lulis Grave Diggeri uuesti kokku kutsuda. Järgnevalt välja antud albumitel "The Reaper" (1991) ja "Symphony of Death" (1994) olnud lood olid sarnased bändi algusaegade muusikale ja kindlustasid Grave Diggerile taas edu. Aastatel 1996–1999 andis bänd välja kolm temaatilist albumit: "Tunes of War" (Šotimaa ajaloost), "Knights of the Cross" (Templirüütlitest) ja "Excalibur" (Kuningas Arthuri legendidest), mida hiljem hakati nimetama Grave Diggeri keskaja triloogiaks. 2001. aastal järgnes album "The Grave Digger", mis põhines Edgar Allan Poe novellidel, 2003. aastal aga "Nibelungide laulu" teemaline "Rheingold". 2005. aastal anti välja album "The Last Supper", mis osaliselt lahkas Jeesuse ilmaliku elu viimaste päevade tegevust. 2008. aastal ilmus album "Ballads of a Hangman" ning 2010. aastal taas Šotimaa-teemaline "The Clans Will Rise Again". 2012. aastal ilmus Vana-Kreeka mütoloogiaaineline album "The Clash of Gods".
Vello Lind

Vello Lind (2. november 1936 Karula vald – 24. detsember 2017) oli endine Eesti NSV põllumajandusjuht ja riigitegelane.
Ta lõpetas aastal 1951 Pikkjärve 7-klassilise kooli ja aastal 1956 Valga 1. Keskkooli. Aastal 1961 lõpetas ta agronoomina Eesti Põllumajanduse Akadeemia. Aastal 1980 kaitses ta tööga "Broilerite söötmine" põllumajanduskandidaadi väitekirja.
Ta töötas aastatel 1961–1968 Riisipere sovhoosis peaagronoomina. Aastatel 1968–1981 oli ta Ranna sovhoosi direktor. 23. jaanuarist 1981 kuni 25. märtsini 1983 oli ta Eesti NSV põllumajandusminister; 25. märtsist 1983 kuni 11. detsembrini 1985 oli ta Eesti NSV Agrotööstuskoondise esimehe I asetäitja, Eesti NSV minister; 11. detsembrist 1985 kuni 28. detsembrini 1989 oli ta Eesti NSV Riikliku Agrotööstuskomitee esimehe I asetäitja, Eesti NSV minister. 7. maist 1990 kuni 13. veebruarini 1991 oli ta Eesti Vabariigi põllumajandusminister. Aastatel 1991–1999 oli ta Tallinna Linnuvabrikus nõunikuks.
Ta oli NLKP liige; aastatel 1976–1990 oli ta EKP Keskkomitee liige. Ta oli Eesti NSV Ülemnõukogu X ja XI koosseisu saadik.
2002. aastal oli Vello Lind Riigivapi IV klassi teenetemärgi saajate nimekirjas, ent president Arnold Rüütel arvas ta autasustatute hulgast välja, sest aprillis 2000 märatses ta purjuspäi roolist tabatuna politseijaoskonnas, sõimates nii politseinikke kui ka arste.

Isiklikku

Tema vend Aleksander Lind oli Tallinna Linnuvabriku direktor.
Orajõe (Põlva)

Asend

Orajõe külgneb idas ja lõunas Põlva linnaga, läänes Mammaste ja põhjas Himmaste külaga. Küla läänepiiriks on Orajõgi, põhjapiir kulgeb paralleelselt Tartu–Petseri raudteega.

Ajalugu

Orajõe küla on moodustatud 1979. aastal Himmaste ja Mammaste küla maadest. Asula tekkis 1970. aastatel Taevaskoja kolhoosi töötajate individuaalelamute piirkonnana, esimesed individuaalelamud valmisid 1972–1973. aastal.

Taristu

Orajõe külas asub Mammaste Tervisespordikeskus terviseradadega, talvel valgustatud suusaradadega.

Loodus

Küla paikneb Orajõe ürgoru liigendatud reljeefiga paremkaldal. Külas asub Plaki järv.
Sulev Vedler

Sulev Vedler (sündinud 2. aprillil 1970) on eesti ajakirjanik.
Ta lõpetas 1988. aastal Tartu 1. Keskkooli ja 1995. aastal Tartu Ülikooli kaubandusliku raamatupidamise erialal.
Jaanuaris 2014 asus ta tööle ajalehe Postimees peatoimetaja asetäitjana, kuid naasis sama aasta märtsis Eesti Ekspressi.
Ella Adaïewsky

Ella Adaïewsky (sünninimi Elisabeth (von) Schultz, pseudonüüm Bertramin; 29. jaanuar 1846 Peterburi – 26. juuli 1926 Bonn) oli baltisaksa päritolu pianist ja helilooja.
Ella Adaïewsky sündis arsti, literaadi ja folkloristi Georg Julius von Schultzi perekonnas. Andekas noor pianist andis juba väga noorelt kontserte ja esines ka Eestis. 1866. aastal astus ta Peterburi konservatooriumisse ning õppis Anton Rubinsteini ja Nikolai Zaremba klaveriklassis.
Tema kui helilooja loomingusse kuuluvad kaks lühiooperit, laule ja kammermuusikat, ta tegi seadeid eesti rahvalauludele ning avaldas artikleid eesti muusika kohta. Alates 1882. aastast elas ta Itaalias, hiljem Saksamaal.
Ella Adaïewsky oli isiklikult tuttav Johann Köleriga, kes maalis temast portree, mis asub praegu Eesti Kunstimuuseumi kogudes.
AS Aswega

AS Aswega on Tallinnas tegutsev ettevõte, mis muu hulgas valmistab soojusarvesteid ja kulumõõtureid.

Ajalugu

Ettevõtte eelkäija oli 1828. aastal asutatud Drümpelmanni masinatehas. Selle tehase hooneis alustaski 1919. aastal tööd AS Aswega.
Narva vapp

Narva vapp on Ida-Viru maakonnas asuva Eesti linna Narva vapp.
Vapp on kinnitatud 24. juulil 1992.

Vapi kirjeldus

Vapp kujutab endast helesinise põhjaga kilpi, mille ülaosas asetseb paljastatud mõõk, kummalgi pool mõõka on üks kahurikuul, keskosas on kujutatud 2 hõbedavärvilist kala, nende all kõver mõõk, millest omakorda allpool asetseb veel üks kahurikuul. Narva linna vapi laiuse ja kõrguse suhe on 9 : 12.

Põhjendus

Vapil olevad kalad viitavad Narva jõele, selle kalarohkusele ja kalastamise tähtsusele, mõõgad Narva staatusele piirilinnana ja sõdadele Venemaaga ning 3 suurtükikuuli Narva sõjalisele tähtsusele. Vapi ülaosas algselt Rootsi riiki tähistanud sirge mõõk ja alaosas Venemaad tähistav saabel leiduvad veel Karjala vapil ja Soome vapil.

Kasutamise kord

1. Narva linna vapi kujutist võivad oma pitsatitel kasutada ainult Narva linnavolikogu ja linnavalitsus.
2. Narva linna vapi kujutist võivad kirjablankettidel kasutada ainult Narva linnavolikogu ja linnavalitsus.
3. Narva linnavalitsus võib anda loa kleebiste valmistamiseks linna vapi alusel.
4. Narva linnavalitsus võib anda loa Narva linna vapi kujutise kasutamiseks muudel eesmärkidel lepingu alusel.

Ajalugu

Narva linna vanimal teadaoleval pitsatil 1385. aastal kujutati heraldiliselt vasakule ujuvat tuura. Kala sümboliseeris linnakodanikele antud kalapüügiõigust. Kala kohal kujutatud kroon meenutas selleks ajaks Liivi ordule kuuluva linna pitsatil Taani kuningalt 1345. aastal saadud linnaõigust. 1443. aastal valminud uues pitsatis kujutati kala vastupidises suunas. Kuid juba 1426. aastal oli Liivimaa ordumeister Cysse von Rutenburg andnud Saksa ordu kõrgmeistri Paul von Reussdorfi nimel Narva linnale kohapeal kontrollitud ja pakendatud vaha headuse kinnitamiseks risti ja roosidega pitsati. Peamiselt kaubamärgina antud pitsatit kasutati 1526. ja 1530. aastal ka linnapitsatina. 1546. aastal kujutati kirjeldatud pitsatipilte vappidena Pimeda värava vapikivil.
Esimese tõelise linnavapi andis Narva linnale Rootsi kuningas Johan III 22. juulil 1585. Vapil kujutati varasematelt pitsatitelt üle võetud kahte vastamisi ujuvat kala, mõõka, saablit ja kolme kahurikuuli. Samast ajast pärineb ka nelitatud kilbil linnaväravate, kahurikuulide ja kürassiiripiigiga Narva hertsogkonna vapp, mida hiljem, 18. sajandil, hakati omistama Narva linnale. Narva hertsogkonna vappi kasutasid Rootsi kuningas alates Karl IX-st Karl XII-ni oma heraldilises titulatuuris.
Sokol (skafander)

Sokol on Nõukogude Liidus loodud skafander, mida kannavad kõik kosmonaudid kosmoselaeva Sojuz üleslennul ja maandumisel. Kasutatakse 1973. aastast siiani. See NPP Zvezda toodetud skafander on päästeskafander, kuna on mõeldud ainult kosmonaudi päästmiseks kosmoselaeva kabiinis rõhu järsu vähenemise korral. Sokol sarnaneb USA skafandriga ACES, mida kandsid astronaudid Space Shuttle'i üleslennul ja maandumisel. Skafandriga Sokol ei saa väljuda avakosmosesse.

Mudel KR

See mudel oli loodud kasutamiseks kosmoseaparaadil TKS (Транспортный корабль снабжения; varustuse transportimise kosmoseaparaat), mis oli osa programmist Almaz. Testimine jäi aga ära, kuna TKS ei lennanud mehitatuna. Peamine erinevus tavalisest Sokolist oli selles, et skafander oli disainitud töötamiseks regeneratiivse elutalitluse süsteemiga.

Faktid

Venekeelne sõna "сокол" tähendab küll jahikulli ja pistrikku, kuid piltlikult ka lendurit.
Rangluumurd

Rangluumurd (fractura claviculae) on luumurd rangluus.
Täiskasvanud inimestel on see kodarluumurru järel kõige sagedasem luumurd.
See tekib inimesel õla peale kukkumisel, otsese (ka väikese) surve tõttu rangluule või (palju harvem, kui varem arvati) kukkumisel väljasirutatud käsivarrele.
Harva kaasnevad rangluumurruga veresoonte või närvide kahjustused.
RHK-10-s on rangluumurd tähise S42.0 all.

Sümptomid

Rangluumurru esimesed sümptomid on nähtav ja kombitav ümar või astmeline koht luus, käsivarre näiv pikenemine ja muutunud peahoiak. Kannatanu tunneb surve ja liigutamise korral valu. Ta hoiab ebateadlikult õlavart ebaloomulikus asendis, mille korral valu on väiksem; seetõttu on õlg nähtavalt ettepoole kaldu.
Harva esineb lahtine luumurd (luu ots tungib nahast läbi). Sel juhul saavad mõnikord kannatada närvid ja veresooned. Veresoonte kahjustus võib põhjustada suure nähtava verevalumi.

Diagnoosimine

Sageli pannakse diagnoos juba kliinilise uurimise järel; sümptomiteks võivad olla ümarus või astmeline koht rangluus, valu surve korral, kombitavad luuotsad naha all ning krepitatsioon.
Diagnoosi kinnitab röntgeniülevaade.

Ajalugu

Ühel Vana-Egiptuse papüürusel on kirjeldatud rangluumurru ravina õlgade laialeajamist seliliasendis allaviidud abaluudega.
Hippokrates kirjeldas tänapäeval konservatiivseks nimetatavat ravi – fikseerimist.
Cube (aadlisuguvõsa)

Cube oli Saksamaalt Brandenburgi markist pärit Saaremaa ja Eestimaa aadlisuguvõsa.
Suguvõsa esiisa oli Sigmund (Sigesmund) Cube (umbes 1620 - 1679). 
18. sajandi keskel tulid suguvõsa esindajaid Liivimaale, kust liikusid edasi nii Baltikumi teistesse kohtadesse, Soome, Venemaale.
24. novembril 1791 aadeldati Johann Christlieb von Cube Leopold II poolt. 1822 immatrikuleeriti Friedrich Gustav von Cube ja Ludwig Ferdinand von Cube Saaremaa rüütelkonna aadlimatriklisse. 1893 immatrikuleeriti Gustav von Cube ja Felix von Cube Baieri aadlimatriklisse. 1905 immatrikuleeriti Maximilian Valentin von Cube Eestimaa rüütelkonna aadlimatriklisse.
Cubedele kuulus Vana-Varbla mõis.
Mihkel Raud

Haridus

Aastatel 1979–1987 õppis ta Tallinna 7. keskkoolis. Pool semestrit inglise filoloogiat Tartu ülikooli kaugõppeosakonnas.

Muusika

Raud on mänginud kitarri ansamblites Golem, Metallist, Kulo, Singer Vinger, Ba-Bach, Mr. Lawrence ja Lenna.

Televisioon ja film

Raud juhtis koos Tuuli Kochiga TV3-s saadet "Koosolek", mis lõpetati 2005. aastal.
Lapsena mängis Raud filmides "Keskpäev" (1981) ja "Nukitsamees" (1981).
Ta oli üks kohtunikke telesaates "Eesti talent" ja telesaate "Eesti otsib superstaari" üks kolmest kohtunikust.
Ta juhtis Eesti Televisioonis telesaatesarja "7 vaprat".
Ta oli TV3 neljapäevaõhtuse jutusaate "Värske Ekspress" saatejuht alates 2008. aasta septembrist kaks hooaega. Saates intervjueeris ta värske Eesti Ekspressi juhtlugude kangelasi ja kuumade teemadega seotud külalisi. 2010. aasta septembrist alates on ta samal kanalil saate "Kolmeraudne" saatejuht. 2019. aastal juhib koos Brigitte Susanne Hunt-iga TV3 "Eesti muusika karikas".

Poliitika

Raud astus 21. aprillil 2014 Sotsiaaldemokraatlikku Erakonda.
Ta kandideeris 2015. aasta Riigikogu valimistel Tartu linnas ja kogus 3227 häält ning pääses sellega Riigikogu XIII koosseisu. Ta avaldas soovi asuda tööle kultuuri- ja hariduskomisjonis.
7. juunil 2016 teatas Mihkel Raud, et lahkub nii Riigikogust kui ka poliitikast, tuues põhjuseks ebaõnnestumise poliitikuna.

Isiklikku

Mihkel on kirjanike Aino Perviku ja Eno Raua poeg. Kirjanik ja japanoloog Rein Raud on tema vend, kunstnik Piret Raud tema õde.
1994. aastal abiellus Mihkel Raadio 2 reklaamitoimetaja Sirje (Poolgas) Rauaga. Neil on poeg Kaarel Eno.
7. juulil 2007 abiellus ta Pärle Seppinguga, kes töötas sel ajal Pindi Kinnisvaras osakonnajuhatajana ja valiti 2006. aasta parimaks maakleriks. Kummalegi oli see teine abielu ja kummalgi on esimesest abielust poeg. Abielu lahutati augustis 2012.
8. märtsil 2013 abiellus ta Liina Vahteriga. 30. juulil 2019 teatas Mihkel Raud Instagrami vahendusel, et tema ja Liina Raua kooselu on lõpule jõudnud. 
Mihkel Raual on pojad Kaarel Eno (1997) ja Joosep (2015) ning tütar Mirjam (2013).