google/wiki40b huggingface dataset:
Läti Teaduste Akadeemia

Läti Teaduste Akadeemia (läti keeles Latvijas Zinātņu akadēmija, ladina keeles Academia Scientiarum Latviensis, lühendatult LZA) on Läti riiklik teadusasutus, mis ühendab rohkem kui 300 Läti Vabariigi ja teiste riikide (välisliikmetena) teadlasi loodus-, inseneri-, sotsiaal- ja humanitaarteaduste valdkondadest. Akadeemiat finantseerib ja toetab riik. Akadeemia asub Riias Akadeemia väljak 1.   
Läti TA on Euroopa akadeemiate ühendus ALLEA liige.

Ajalugu

1945. aasta juulis palusid Läti NSV juhid NSV Liidu Rahvakomissaride Nõukogult luba asutada Läti NSV Teaduste Akadeemia. Selline luba saadigi. Esimesed akadeemikud ja korrespondentliikmed kinnitati vabariigi partei Keskkomitee Büroo istungil 1946. aastal. Esimeste täisliikmete (akadeemikute) hulgas oli tuntud läti teadlasi: keeleteadlane Jānis Endzelīns, sooteadlane Pēteris Nomals, metsandusteadlane Arvīds Kalniņš, mikrobioloog Augusts Kirhenšteins, onkoloog Pauls Stradiņš, loomakasvatusteadlane Paulis Lejiņš ja mõned teised. Neile lisandusid vasakpoolsete vaadetega kirjanik Andrejs Upīts ja mõned Nõukogude Liidu teistest vabariikidest saabunud läti päritolu teadlased, samuti parteiajaloolane Arvīds Pelše, kes suunati Moskvast Lätisse parteitööle juba 1940. aastal.
1990. aastal nimetati akadeemia ümber Läti Teaduste Akadeemiaks. 
Akadeemia presidendiks valiti 2012. aastal kunstiteadlane Ojārs Spārītis. Spārītis on Läti ja Euroopa renessansiaja uurija, tema juhendamisel on Riias taastatud mitmed arhitektuurimälestised. Kaks aastat varem oli professor Spārītisel auväärt ülesanne valmistada kultuuriprogramm Lätis riigivisiidil viibivale Saksamaa liidukantsler Angela Merkelile.

Eestist valitud liikmed

Eesti teadlastest kuuluvad akadeemiasse välisliikmetena Enn Tarvel (1995), Jüri Engelbrecht (1996), Richard Villems (2005), Karl Pajusalu (2015) ja Tarmo Soomere (2015).

Läti Teaduste Akadeemia Suur medal

Läti Teaduste Akadeemia Suur medal (Latvijas Zinātņu akadēmijas Lielā medaļa) on kõrgeim autasu, mis antakse Läti ja välismaa teadlastele väljapaistvate teadussaavutuste eest. Autasu antakse alates 1993. aastast. Kokku on medalisaajaid 42 teadlast (seisuga 1.07.2013), teiste seas Tartu-Moskva semiootikakoolkonna üks liidreid Vladimir Toporov väljapaistvate teadussaavutuste eest balti lingvistika ja balti rahvaste etnogeneesi uurimise alal (2002) ja eesti populatsioonigeneetik Richard Villems silmapaistavte saavutuste eest arheogeneetikas (2011).

Läti Teaduste Akadeemia audoktor

Läti TA audoktori teaduskraad on antud 80 väljapaistavale teadlasele, sealhulgas on selle saanud Eesti teadlased Raimo Pullat (2005), Mihkel Veiderma (2006) ja Juhan Maiste (2009).
Saksamaa Liitvabariigi põhiseadus

Saksamaa Liitvabariigi põhiseadus hakkas kehtima 23. mail 1949 Schleswig-Holsteinis, Hamburgis, Bremenis, Niedersachsenis, Nordrhein-Westfalenis, Rheinland-Pfalzis, Hessenis, Baden-Württembergis ja Bayernis. Lääne-Berliin küll ratifitseeris SLV põhiseaduse, aga ei olnud SLV liige, kuna ta oli kolme okupatsiooni valitsuse all kuni 3. oktoobrini 1990. 1. jaanuarist 1957 hakkas SLV põhiseadus kehtima ka Saarlandis, kuna see astus Prantsusmaa koosseisust Saksamaa koosseisu. 3. oktoobril 1990 astusid Mecklenburg-Vorpommern, Saksi-Anhalt, Brandenburg, Berliin, Saksimaa ja Tüüringi Saksamaa Liitvabariigi koosseisu seoses Saksamaa Demokraatliku Vabariigi eksisteerimise lõpuga.

Preambul

Teadlikkuses oma vastutuse üle Jumala ja inimeste ees, hingestatud tahtmises, samamoodi õigustatud osana ühinenud Euroopas maailma rahu jaoks teenida, andis Saksa rahvas endale oma põhiseadustandvat võimu kasutades endale selle põhiseaduse. Sakslased liidumaades Baden-Württemberg, Baieri, Berliin, Brandenburg, Bremen, Hamburg, Hessen, Mecklenburg-Vorpommern, Alam-Saksi, Nordrhein-Westfalen, Rheinland-Pfalz, Saarland, Saksi-Anhalt, Saksi, Schleswig-Holstein ja Tüüringi viisid vabal enesemääramisel Saksamaa ühtsuse ja vabaduse lõpuni täide. Seega kehtib see põhiseadus kogu Saksa rahvale.
Bujumbura

Nimi

Nimi tähendab 'kartuliturgu'.

Loodus

Bujumbura paikneb kitsal tasandikul Tanganjika järve ja Kirira mägede vahel.

Majandus

Bujumbura on Burundi majanduskeskus. Seal asuvad riigi pankade ja tähtsate ettevõtete peakorterid.

Tööstus

Bujumburas toodetakse muu hulgas tsementi, tekstiiltooteid (tekke ja võrke), paberit, seepi, värve ja õlut. Linnas on kohvi- ja kalatöötlemistehas. Töödeldakse nahka. Bujumbura piirkonnas tegeldakse ka käsitööga ja toodetakse ravimeid.
Bujumbura lähedal toodetakse kulda.
Elektrit saadakse hüdroelektrijaamast Rusizi jõel.

Kalapüük

Tegeldakse kalapüügiga, mis on linlaste tähtis elatusallikas. Põhiline püügikala on triiptrissa (Stolothrissa tanganicae).

Põllumajandus

Linna ümbrus on põllumajanduspiirkond, kasvatatakse muu hulgas banaane, maniokki, maisi ja puuvilla.

Transport

Bujumbura on ka Burundi suurim (sisevee) sadamalinn. Bujumbura sadama kaudu viiakse üle Tanganjika järve suur osa Burundi põhilisest ekspordiartiklist kohvist, samuti puuvilla, nahka ja tinamaaki.
Linnal on parvlaevaühendus Kigomaga Tansaanias. Kigoma kaudu on ühendus ka Ujijiga, kust kaubad veetakse raudteel Dar es Salaami. Väiksem osa kaubavahetust käib Kalemie kaudu.
Linnas on ka Bujumbura rahvusvaheline lennujaam.
Mombasast Bujumburasse kulgeb 1500 km pikkuses Ida-Aafrika tähtis maantee (maantee 109).

Ajalugu

Linna arenes väikesest külast, kuhu 1889. aastal rajati Usumbura, Saksamaa sõjaline tugipunkt toonases Saksa Ida-Aafrikas (Usumbura). Linnale panid alguse saksa kolonistid 1899.
Pärast Esimest maailmasõda sai Usumburast soodsa asendi tõttu Belgia mandaatterritooriumi (hiljem hooldusterritooriumi) Ruanda-Urundi halduskeskus.
Aastal 1962 sai nimeks Bujumbura. Samal aastal sai linnast iseseisva Burundi pealinn. Ta oli pealinn 2019. aastani, mil uueks pealinnaks sai Gitega.
Iseseisvusajal on Bujumburas kuni 2005. aastani toimunud arvukaid lahinguid hutude rahvaväe ja tutside domineerimise all oleva armee vahel.

Haridus

Bujumburas asub Burundi Ülikool.

Vaatamisväärsused

Kesklinn on koloniaallinn suure turu, rahvusstaadioni, suure mošee ja katoliku kiriku Bujumbura peapiiskopkonna Bujumbura katedraaliga.
On säilinud Saksa koloniaalvõimu aegseid hooneid, näiteks postiülema maja.
Tähtsamad muuseumid on Burundi Elumuuseum ja Burundi Geoloogiamuuseum. Samuti on linnas islami kultuurikeskus.
Vaatamisväärsused on ka Rusizi rahvuspark, Livingstone'i ja Stanley kivi linnast 10 km lõunas (kivi, mille juures käisid David Livingstone ja Henry Morton Stanley 14 päeva pärast oma ajaloolist kohtumist Ujijis (Tansaania); teise versiooni järgi tegelik kohtumispaik Ujiji asemel) ning Niiluse kõige lõunapoolsema lisajõe läte, mida Bujumburas nimetatakse Niiluse läteteks.
Ka parlamendihoone ja ülikool on vaatamisväärsused.
Järve ääres on supelrannad (Kookoserand). Rand on tükeldatud ja erastatud, nii et igal rannalõigul on oma nimi. Kõige populaarsemad hotellid ja ööklubid on Saga rannas ja Karera rannas.

Kultuur

Filmi "George of the Jungle" tegevus leiab nime poolest aset Bujumburas, kuigi koht näeb filmis hoopis teistsugune välja.
Maaisand

Eestimaal

Maahärra oli keskajal Saksa-Rooma riigis keskvõimust peaaegu sõltumatu feodaalriigi valitseja. Eesti alal olid maahärradeks Liivimaa ordumeister ning Tartu ja Saare-Lääne piiskop. Põhja-Eesti valitsejaks oli 1219–1346 Taani kuningas.

Soome ja Rootsi

Soomes ja Rootsis oli maaisand keskajal kujunenud ametniku positsioon, kellele oli kõrgematelt valitsejatelt antud valitsemis- ja kohtuvõim alamate suhtes. Tänapäeval on maaisand lääni kõrgeim haldusametnik.
Jesper Parve

Jesper Parve (sündinud 3. veebruaril 1980) on maailmarändur ja blogija, endine profikorvpallur.
Hakan Balta

Hakan Kadir Balta (sündinud 23. märtsil 1983 Berliinis) on endine türgi jalgpallur, kaitsja. 
Ta sündis Saksamaal, kus veetis ka kogu oma lapsepõlve ja nooruse. Jalgpalli hakkas mängima Berliini noorteklubides, kus ta jäi silma Türgi Manisa linna jalgpalliklubi Vestel Manisaspor agentidele. Manisasporis mängis ta aastatel 2003–2007. Ülejäänud klubikarjääri mängis ta Galatasarays, kellega tuli viis korda Türgi meistriks.

Koondisekarjäär

Türgi jalgpallikoondises debüteerides ta 17. novembril 2007 mängus Norra vastu. Oma esimese värava lõi  ta rahvusmeeskonna koosseisus 20. mail 2008 sõprusmängus Slovakkia vastu.
2008. aasta Euroopa meistrivõistlustel kuulus ta algkoosseisus kõigis kolmes alagrupimängus ning veerandfinaalis Horvaatia ja poolfinaalis Saksamaa vastu.
Teist korda õnnestus tal Türgiga Euroopa meistrivõistlustele pääseda 2016. aastatel, mil ta kuulus taas kõigis kolmes alagrupimängus algkoosseisu. Türgi kogus alagrupiturniiril võidu ainult Tšehhi vastu ja langes välja.

Isiklikku

Balta on 186 cm pikk.
Sügis (film)

Süžee

Filmi peategelaseks on Paunvere rätsepmeister Jorh Adniel Kiir. Paunveresse saabuvad kaks noort õmblejannat - Juuli ja Maali. Algul suhtub Kiir neisse kui konkurentidesse, siis aga seab nendega sisse sõbralikud suhted. Kiir abiellub Juuliga, kuid ta ei ole ükskõikne ka Maali suhtes. Filmis jälgitakse ka Kiire püüdlusi oma talu saamiseks.

Esilinastus

Filmi esilinastus oli 22. veebruaril 1991 Tallinnas.
Viljar Loor

Viljar Loor (1. oktoober 1953 Tartu – 22. märts 2011 Tallinn) oli eesti kõigi aegade edukaim võrkpallur, kes võitis NSV Liidu koondises olümpiakulla 1980. aasta Moskva mängudelt.
Tema treeneriteks olid Ülo Palk, Raimund Pundi, Ivan Dratšov, Nõukogude Liidu koondises Vjatšeslav Platonov ja Juri Tšesnokov.

Isiklikku

Viljar Loori vend Heldur (sündinud 10. mail 1955 Tartus) oli samuti võrkpallur ja tuli 1974 TPI meeskonnas Eesti meistriks.
Viljar Loor lõpetas elu enesetapuga.
Mustla kivikalme

Mustla kivikalme on muistne kivikalme Järvamaal Mustla külas Tallinna-Tartu maantee 63. kilomeetril.
Kalme on väliskujult ovaalne ja selle pikkus on 42, laius keskelt 13 ja kõrgus 0,5-0,6 m.
1960 kalmet kaevati ja sealt leiti nooremast rauaajast pärinev käevõru, ripats ja mitmed savinõude killud.
Oleksi Danilov

Oleksi Danilov on Ukraina poliitik ja riigitegelane.

Riigi teenistuses

Ukraina presient Zelenskõi nimetas ta  23. juulil 2019 Ukraina Rahvusliku Julgeoleku ja Kaitse Nõukogu sekretäri asetäitjaks.
Bakterioplankton

Bakterioplankton ehk pisikhõljum (ka bakterhõljum ja bakterplankton ) on veesambas hõljuvad bakterid. Bakterplanktoni leidub nii mage- kui merevees.
Sõna "bakterplankton" kasutas esmakordselt 19. sajandil Christian Gottfried Ehrenberg. 
Bakterplanktoni kuuluvad näiteks sinivetikate rühmad Prochlorococcus ja Synechococcus.
Bakterplankton mängib olulist rolli mitmetes olulistes ökoloogilistes protsessides: lämmastiku fikseerimine, nitrifikatsioon, denitrifikatsoon, remineralisatsioon ja metanogenees.
Eržvilkas

Ajalugu

Alevis asub linnamägi, mis oli asustatud IX-XIII sajandil. Hiljem ehitati selle asemele väike linnus. XVI sajandil on esimest korda mainitud linnuse juures asuvat asulat, mis kandis toona nime Pašaltuonis. Aastal 1584 ehitati sinna esimene kirik. Asula kuulus aastani 1842 Žemaitija piiskoppidele.
Aastal 1740 on esimest korda mainitud Eržvilkase alevit. XVIII sajandi alguses rajas piiskop Steponas Jonas Giedraitis sinna mõisa. Aastal 1847 põles asula maha.
Aastal 1934 ehitati alevi juurde jõele väike hüdroelektrijaam. Nõukogude ajal ehitati sinna väike piimatööstus, ka oli alev kohaliku kolhoosi keskuseks.
Reeli Kõiv

Reeli Kõiv (kuni 1987 Reeli Käsper, sündinud 25. mail 1963 Tartus) on eesti kunstiajaloolane ja kunstipedagoog.
Reeli Kõiv on sündinud Tartus arsti ja bibliograafi peres. Lõpetanud 1981. aastal Tartu 7. Keskkooli ajaloo eriklassi ja 1986 Tartu Ülikooli ajaloo ja kunstiajaloo erialal.
Töötanud aastatel 1987–2014 Tartu Kunstimuuseumis teaduri, muuseumipedagoogi ja hariduskeskuse juhatajana, 2014–2015 Leisi Keskkooli direktorina; õpetanud kunstiajalugu Euroülikoolis, Tartu Kunstikoolis, Tartu Lastekunstikoolis ja paaris Tartu gümnaasiumis. 
Uurinud eesti kunsti 20. sajandist kuni kaasajani ning koostanud mitmeid uurimuslikke näitusi Tartu Kunstimuuseumis, avaldanud näitusekatalooge. Tema peateos on Eerik Haameri monograafia (2008), millega kaasnesid ulatuslikud retrospektiivid Tartu Kunstimuuseumis ja Kumus. Tartu Kunstimuuseumis ehitanud üles sealse hariduskeskuse ning kavandanud selle tööd; loonud ja viinud läbi haridusprogramme erinevatele sihtrühmadele, kavandanud sarjadena avalikke üritusi, koostanud haridustrükiseid.
Ta on Eesti Kunstnike Liidu, Eesti Kunstiteadlaste ja Kuraatorite Ühingu liige.

Tunnustus

Eesti Kultuurkapitali Kujutava ja Rakenduskunsti Sihtkapitali aastapreemia Eerik Haameri näituste eest Tartu Kunstimuuseumis ja Kumus ning Eerik Haameri monograafia eest (2008)
Icosagen

AS Icosagen on Eesti geenitehnoloogiaettevõte.
Ettevõte asutati 1999 Tartu ülikooli kõrvalfirmana (spin-off) nime all Quattromed. Tollal oli ettevõte põhitegevus molekulaardiagnostika teenuste pakkumine.
2. märtsist 2009 kannab ettevõte nime AS Icosagen.
Tom Hilde

Tom André Hilde (sündinud 22. septembril 1987 Bærumis) on Norra suusahüppaja.
Hartsfieldi-Jacksoni Atlanta rahvusvaheline lennujaam

Hartsfieldi-Jacksoni Atlanta rahvusvaheline lennujaam (IATA: ATL, ICAO: KATL, FAA LID: ATL), tuntud ka kui Atlanta lennujaam, Hartsfieldi või Hartsfield-Jackson, on Ameerika Ühendriikide Georgia osariigis asuv rahvusvaheline lennujaam, mis jääb Atlanta kesklinnast umbes 11 kilomeetri kaugusele. 
Lennujaam on saanud nime Atlanta endiste linnapeade William B. Hartsfieldi ja Maynard Jacksoni järgi.
Kolõma laht

Kolõma laht (vene Колымский залив, jakuudi Халыма хомото) on laht Ida-Siberi mere lõunaosas. Paikneb Krestovski neeme ja Kolõma jõe suudme vahel. Ulatub 45 km kaugusele maismaasse, laius kuni 106 km, sügavus 4 kuni 9 m. Rannik on madal. Peaaegu aastaringselt on laht kaetud jääga. Põhi on mudane ja liivane. Loodete kõrgus on kuni 0,2 m.
Rannikul on tundrataimestik. Lahte suubub lõunast Kolõma jõgi, mis moodustab suudmealas suure delta. Deltas in palju saari, suuremad nendest on Kamenka, GUSMP, Suhharnõi, Stolbik, Tabõševski, Štormovoi.
Läänest suubub lahte Suur-Tšukotšja jõgi.
Merike Bernhardt

Merike Bernhardt (aastani 1989 Merike Olli; sündinud 13. mail 1970 Pärnus) on eesti sõudja. 
Lõpetas 1988 Sindi Keskkooli ja 1992 meditsiiniõena Tallinna Meditsiinikooli Pärnu filiaali. Töötanud aastast 1990 Pärnu haiglas. Olnud 2004–2017 Euro Wheel OÜ juhatuse liige.
Viljandi lennuväli

Viljandi lennuväli (ICAO kood: EEVI) on Viljandi vallas Päri külas asuv lennuväli. Lennuvälja haldab Viljandi Lennuklubi. Lennuväli on murukattega ja selle kandevõime on 7 tonni. Lennuraja mõõtmed on 800 x 30 m.
Teuvo Teräväinen

Teuvo Henri Matias Teräväinen (sündinud 11. septembril 1994 Helsingis) on Soome jäähokimängija. Ta mängib 2016. aastast NHL-i klubis Carolina Hurricanes keskründaja positsioonil.
Teräväinen on esindanud Soomet U18-, U20- ja meeste koondises.
Tel Aviv

Ajalugu

Linn on asutatud 1909. aastal. 4.novembril 1949 liideti Yafo Tel Avivi linnaga ning viimase ametlikuks nimeks sai Tel Aviv-Yafo.
Yafot on esimest korda maininud Thutmosis III 1470 eKr. Asustus Yafos on teada juba keskmisest pronksiajast. Korduvalt on Yafot mainitud Piiblis sadamana.

Nime päritolu

Väljend "tel aviv" tähendab heebrea keeles nii 'kevade küngas' kui ka 'taassünni küngas'.
Kui Nahum Sokolov tõlkis Theodor Herzli raamatu "Altneuland" ("Vana uus maa") heebrea keelde, pani ta tõlke pealkirjaks "Tel Aviv". Sokolov võttis selle Hesekieli raamatust 3:15, kus Hesekiel räägib oma nägemustest pärast kohtumist Issandaga taevas: "Ja ma tulin Tel-Abibi vangide juurde, kes elasid Kebari jõe ääres; ja seal, kus nad elasid, istusin ma vaikides nende keskel seitse päeva." 
Seda nime peeti sobivaks kehastama iidse juutide kodumaa taassünni ideed. Täpsemalt väljendudes tähendab "tel" mitte mäge, vaid arheoloogilist leiupaika, kus üksteise peal asuvad eri vanusega kultuurkihid.

Kliima

Tel Avivis on vahemereline kliima kuumade ja kuivade suvede ning märgade talvedega. Aastas on rohkem kui 300 päikeselist päeva.
Temperatuuri absoluutne maksimum Tel Avivis on +43 °C, absoluutne miinimum -1,9 °C. Pärast 1950. aastat ei ole linnas korralikku lumesadu olnud. Ka selgetel talvehommikutel ei lange õhusoojus naljalt alla +6 °C.
Läheduse tõttu merele on Tel Avivis aasta keskmine sademehulk üsna suur, 531 mm. Juunist septembrini on kuu keskmine sademete hulk 0 mm, seevastu detsembris ja jaanuaris 126 mm. Suvel ei saja vihma sellest hoolimata, et õhuniiskus võib üsna suur olla.

Rahvastik

Tel Avivis on 404 400 elanikku (2010; koos linnastuga 3 325 700).

Majandus

2008. aastal oli Tel Avivi SKP 122 miljardit dollarit.

Sport

Jalgpalliklubid Bne Yehuda, HaPo'el Tel Aviv ja Maccabi Tel Aviv mängivad Iisraeli kõrgliigas.
Püha Risti basiilika

Santa Croce kirik (ka Santa Croce basiilika, itaalia keeles Basilica di Santa Croce 'Püha risti basiilika') on Firenzes asuv frantsiskaani kirik.
Santa Croce kirik asub Püha Risti väljakul (Piazza di Santa Croce) 800 m Firenze toomkirikust Santa Maria del Fiorest kagus.
Santa Croce kirik on maailma suurim frantsiskaani kirik. Sellel on 16 kabelit. Paljud neist on kaunistatud Giotto di Bondone ja tema õpilaste freskode, kenotaafide ja teiste seinakaunistustega.
Legend räägib, et Santa Croce kiriku rajas Püha Franciscus ise. Praegust hoonet, mille rajamise kulud kattis linna üks rikkamaid peresid, hakati ilmselt rajama 1294 Arnolfo di Cambio poolt. Sel ajal, kui kirikut rajama hakati, asus see soisel maal väljaspool linnamüüri.
Kiriku esialgne kavand peegeldas frantsiskaanide rangeid põhimõtteid. Põrand meenutab põhiplaanilt T-risti, mis on Püha Franciscuse sümbol. See on 115 m pikk. Lööv ja kaks külglöövi on eraldatud kaheksakandiliste sammaste rividega. Kirikust lõuna pool asus klooster ja selle mõned hooned on säilinud.
Santa Croce kiriku pühitses 1442 paavst Eugenius IV.
1470. aastatel valmis ristikäigus Pazzi kabel, mis oli ehitatud kapiitlisaalina. Selle arhitekt oli Filippo Brunelleschi, kes oli projekteerinud ka toomkiriku ja juhtinud selle ehitamist. Brunelleschi projekt oli endiselt rangelt lihtne ja ilustusteta.
1560 ehitati kirik vastureformatsiooni käigus ümber. Sisetöid kirikus juhtis Giorgio Vasari. Nende käigus likvideeriti altariruumi löövist eraldav vahevõrestik. Ümberehitused kahjustasid kiriku ilustusi ning paljud enne kiriku seintel olnud altarid hävitati.
Praegune kellatorn rajati 1842 äikese tõttu hävinud varasema kellatorni asemele. Selle uusgooti stiilis fassaad ehitati 1857–1863 Anconast pärit juudi arhitekti Nicolo Matase juhtimisel.
1866 Itaalia ühendamise käigus natsionaliseeris Itaalia valitsus Santa Croce kiriku nagu enamiku Itaalia pühakodasid.
1966 ujutas Arno jõgi suure osa Firenzest üle. Jõgi tungis ka Santa Croce kirikusse, tuues endaga muda, kütteõli ja muud reostust. Kiriku hoonetele ja kunstiaaretele tekitati rasket kahju ja nende restaureerimine kestis aastakümneid.
Kirikus on paljude kuulsate itaallaste hauad. Sinna on maetud näiteks Michelangelo, Galileo Galilei, Niccolò Machiavelli ja Gioacchino Rossini. Mälestusmärke on sinna püstitatud ka inimestele, kes tegelikult on maetud mujale, näiteks Dantele, Enrico Fermile ja Guglielmo Marconile. Sellepärast nimetatakse seda ka Itaalia kuulsuse templiks (Templo dell'Italie Glorie).
Raamatukoguteadus

Raamatukoguteadus on raamatukogusid ja raamatukogundust uuriv teadusharu.
Mall Valk

Mall Valk (aastani 1962 Mall Sooster; 2. juuni 1935 Ühtri küla, Käina vald – 12. oktoober 1976 Tallinn) oli eesti keraamik.
Aastal 1961 lõpetas ERKI (praegune Eesti Kunstiakadeemia).
1960. ja 1970. aastatel tõi ta keraamikasse humoristlikke, kohati isegi groteskseid situatsiooni- ja sõnamängukoomikale rajatud plastikatöid.
Oli üks keraamikutest, kes teostas Lepo Mikko kavandi järgi pannoo Eesti Teaduste Akadeemia Raamatukogu hoonesse 1964. aastal.

Isiklikku

Mall Valk-Sooster oli kunstnik Ülo Soosteri onutütar ning oli abielus karikaturisti ja poliitiku Heinz Valguga.
Adelard

Adelard Bathist (ladina Adelardus Bathensis; umbes 1080 – pärast 1152. aastat) oli inglise õpetlane.
Ta õppis Toursis, õpetas mõnda aega Laonis ning reisis siis Sürakuusasse ja Antiookiasse. 1122. aastaks oli ta elama asunud Inglismaale Bathi.

Tõlked

Ta tõlkis araabia keelest ladina keelde matemaatilist, astronoomilist, astroloogilist ja filosoofilist kirjandust, sealhulgas vanakreeka tekste, mis olid säilinud ainult araabia keeles.
Ta tõlkis araabiakeelsest tõlkest ladina keelde Eukleidese "Elemendid". Hilisem Johannes Campanuse väljaanne, mis trükiti 1482 Veneetsias ning sai Euroopa matemaatikakoolide põhiõpikuks, tugines arvatavasti Adelardi tõlke eeskujule.

Originaalteosed

Ta kirjutas filosoofiast, loodusteadusest ja pistrikkudega jahist.
Ta oli üks esimesi, kes võttis Euroopas kasutusele araabia numbrid. Ta kirjutas raamatu "Liber algorismi de numero indorum".
Tema hinnatud teosed "Quaestiones naturales", "De eodem et diverso" ja lühem traktaat "Lindudest" on adresseeritud tema noorele sugulasele dialoogi või kirjavahetuse vormis. Teoses "Quaestiones naturales" vastab ta oma sugulase soovile teada saada, mida ta "araablaste uuringutest" teada on saanud.
Adelard tõstatas küsimuse Maa kujust (ta arvas, et see on ümmargune) ning küsimuse, kuidas Maa paigale jääb, ning samuti küsimuse sellest, kui kaugele kivi kukuks, kui pillata see Maa sisse puuritud auku. Samuti avaldas ta arvamust, et mateeria ei saa hävida. Samuti küsis ta, miks veel on kummuli pööratud anumast raske välja voolata.
Teoses "De eodem et diverso" vastandab ta vabasid kunste asistele huvidele.
Adelard kirjutas lühikese traktaadi abakusest "Regulae abaci" ning traktaadi astrolaabist.
Vahur Made

Vahur Made (11. juuli 1971 Tallinn – 8. oktoober 2017) oli eesti ajaloolane.

Elukäik

Lõpetas 1989. aastal kuldmedaliga  Tallinna 22. Keskkooli ning 1994 Tartu Ülikooli ajaloo-osakonna cum laude. Kaitses 27-aastasena 1999 Tartu Ülikoolis ajaloodoktori (doctor philosophiae) väitekirja teemal "Eesti ja Rahvasteliit".
Töötas reporterina ajalehes Postimees (1993–1995) ja toimetajana ajalehes Äripäev (1996–1997). Oli Riigikantselei juurde kuulunud Euroopa asjade ministri abi (1997). 1998–1999 Eesti Kõrgema Kommertskooli (EBS) kaasprofessor. 1996–2001 Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna ajaloolektor ja alates 2005. aastast TÜ filosoofiateaduskonna ajaloo ja arheoloogia instituudi dotsent. Alates 2000. aastast Eesti Diplomaatide Kooli (EDK) asedirektor.
Tegutses Kodanike komiteede liikumises ja oli Eesti Kongressi liige. Oli alates 1998 Eesti Akadeemilise Ajalooseltsi liige. Kuulus alates 2000. aastast Inglismaa ülikoolide Euroopa uuringute assotsiatsiooni liikmeskonda. Oli Eesti Euroopa Ühenduse Uuringute Assotsiatsiooni asepresident ja Eesti NATO assotsiatsiooni nõukogu liige. Alates 2003 kuulus EDK ametliku esindajana Euroopa Poliitiliste Uuringute konsortsiumi liikmeskonda.

Isiklikku

Vahur Made oli Reet ja Tiit Made poeg. Oli abielus Annika Madega, neil on pojad Morten, Rasmus ja Kaspar.

Teadustegevus

Made põhilised uurimisvaldkonnad olid Euroopa Liit ja Euroopa integratsioon tervikuna, Euroopa Liidu naabruspoliitika, Eesti välispoliitika ajalugu, Läänemere regiooni julgeoleku arengu küsimused, Balti riikide osalemine ja roll rahvusvahelistes organisatsioonides ning Balti riikide temaatika rahvusvahelistes suhetes külma sõja perioodil. 
Osales teaduslike ettekannetega rahvusvahelistel konverentsidel Soomes (Eckerö, Helsingi, Turu), Venemaal (Moskva, Peterburi), Londonis, Riias, Tartus, Birminghamis, Budapestis, Belfastis, Bordeaux’s, New Yorgis, Stockholmis, Reykjavikis, Kiievis, Thbilisis jm.
Tropopaus

Tropopaus on Maa atmosfääri osa, atmosfäärikiht troposfääri ja stratosfääri piiril. Paikneb kõrgusel 8 (pooluste kohal) – 15...17 (ekvaatori kohal) km maapinnast.
Tropopausi paksus on mitusada meetrit kuni 2–3 km. Tropopausi kõrgus oleneb geograafilisest laiusest, tsüklonaalsest tegevusest ja aastaajast (suvel on ta kõrgemal kui talvel). Lähistroopikas esinevad tropopausis augud, mille põhjuseks on tugevad jugavoolud. Kohati tropopaus tihti hävib ja tekkib uuesti.
Tropopausis on õhutemperatuur umbes 215 K, vertikaalne temperatuuri gradient on väike, mõnikord esineb temperatuuriinversioon.
Sotsiaaltöö (ajakiri)

Sotsiaaltöö on Eesti Vabariigi Sotsiaalministeeriumi ja Tervise Arengu Instituudi kirjastatav ajakiri.
Ajakiri asutati 1997. aastal . Aastas ilmub kuus numbrit. Sotsiaaltöö vastutav toimetaja on Regina Lind.
Aeg-ajalt ilmub selles eelretsenseeritud numbreid.