google/wiki40b huggingface dataset:
Oswaldo Sánchez

Oswaldo Javier Sánchez Ibarra (sündinud 21. septembril 1973 Guadalajaras) on endine Mehhiko jalgpallur, väravavaht.
Mehhiko jalgpallikoondise debüteerides ta 1998. aastal. Aastatel 1996–2011 mängis ta rahvuskoondises 99 korral.

Karjäär klubides

Oma kõige pikaajalisemas klubis Chivas de Guadalajara oli Oswaldo Sánchez ühtlasi meeskonna kapten. Guadalajara linnas pidas ta ka väravavahtide kooli, kus andis oma oskusi edasi noortele mängijatele.
18. detsembril 2006 võttis ta vastu klubi Santos Laguna pakkumise ja siirdus sinna esialgu kolmeks aastaks mängima. Tehingu väärtuseks oli 6 000 000 USA dollarit ja tema aastapalgaks määrati lepingu kohaselt 1 800 000 USA dollarit. Selle palgaga sai temast Mehhiko kõige kõrgemalt tasustatud jalgpallur. Klubi koosseisus hakkas ta mängima 2007. aasta algusest ja sai ka seal meeskonna kapteniks. See tõi kaasa paljude tema seniste fännide pöördumise tema vastu, kes süüdistasid Oswaldot nüüd Chivas de Guadalajara reetmises suure raha nimel.
2007. aastal tuli tal mänguväljakult rohkete vigastuste tõttu sageli kõrvale jääda, kuid tal õnnestus meeskond viia Mehhiko meistrivõistluste veerandfinaali. 2008. aasta Mehhiko jalgpalli esiliiga võistlustel Clausura 2008 saavutas tema klubi meistritiitli.

Isiklikku

Oswaldo Sánchez on 184 cm pikk ja kaalub 84 kg. Ta on abielus ja kahe tütre isa.
Fännid on andnud talle hüüdnimed San Oswaldo ehk 'püha Oswaldo' ja El Pájaro Humano ehk 'inimlind'.
Kui Oswaldo Sánchez valmistus Saksamaal 2006. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlusteks, suri 7. juunil 2006 56-aastasena vähki tema isa. Oswaldo lendas Mehhikosse matustele ja pöördus tagasi oma koondise avamänguks Iraani vastu 11. juunil 2006, mis lõppes 3:1 Mehhiko võiduga.
9. juuni 2008 varahommikul arreteeriti ta oma hotellis Chicagos pärast Mehhiko võiduga lõppenud mängu Peruu vastu, sest teised hotellikülalised süüdistasid pidutsevaid mehhiklasi käratsemises ja vandumises. Paari tunni pärast ta vabastati, kuid pidi tasuma 1000 dollarit trahvi. Tema meeskonnakaaslasi kinni ei peetud.
Kazimierz IV

Leedu suurvürstina

Kazimierz valiti Leedu suurvürstiks, kuna Leedu aadlikud tahtsid jätkata sidemete tugevdamist Poolaga ning eelmisel suurvürstil Žygimantas Kęstutaitisel polnud meessoost järglasi. Kazimierast peetakse viimaseks Leedu suurvürstiks, kes oskas leedu keelt.

Poola kuningana

Poola kuningaks sai ta oma venna Wladyslaw III hukkumise tõttu aastal 1444 sõjas türklastega. Ametlikult kuulutati ta Poola kuningaks küll alles 1447.
Kazimierz püüdis Poola kuningriiki ja Leedu, Vene ja Žemaitija suurvürstiriiki omavahel lähendada, kuid mitte liita.

Välispoliitika

Eriti aktiivselt toetas ta Moskva suurvürstiriigi vastast poliitikat, kus Moskva suurvürst Ivan III valitsemisajal (1462–1505) liidendati 1478. aastal Novgorodi Vabariik, 1456 sõlmiti Moskva ja Novgorodi vabariigi vahel leping, millega välispoliitika allutati Moskvale ja Moskva suurvürst sai endale kõrgeima kohtuvõimu. Kazimierz püüdis Leedu mõjuvõimule allutada nii Novgorodi kui ka Pihkva vürstiriike. Kui Novgorod hakkas välismaalt, eriti Leedu suurvürstilt kaitset otsima, pidas Moskva seda lepingu rikkumiseks ja tungis oma sõjaväega Novgorodimaale. 1471 toimunud Šeloni lahingus purustas Moskva suurvürsti Ivan III vägi Novgorodi maakaitseväe. 1477. ja 1478. aastal rüüstasid Ivan III väed Novgorodimaad veel ja 1478. aastal vallutas Ivan lõpuks Novgorodi ja Novgorodimaa sai osaks Moskva suurvürstiriigist. 1485. aastal liideti Moskooviaga ka Tveri vürstiriik.

Troonipärimine

Surres andis Kazimierz Poola trooni (1492–1501) oma vanemale pojale Jan Olbrachtile, Leedu suurvürstiks (1492–1506) sai tolle noorem vend Aleksander.
Kazimierzi kolmas poeg Vladislav oli selleks ajaks juba Böömi ja Ungari kuningas Ulászló II, neljandast pojast Zygmuntist sai hiljem (1506–1548) Poola kuningas ja Leedu suurvürst.
Juan Ramón Jiménez

Juan Ramón Jiménez (24. detsember 1881 – 29. mai 1958) oli hispaania luuletaja. 1956. aastal sai ta Nobeli kirjandusauhinna.
Nobeli kirjandusauhinna laureaat
1901 Prudhomme • 1902 Mommsen • 1903 Bjørnson • 1904 F. Mistral, Echegaray • 1905 Sienkiewicz • 1906 Carducci • 1907 Kipling • 1908 Eucken • 1909 Lagerlöf • 1910 von Heyse • 1911 Maeterlinck • 1912 Hauptmann • 1913 Tagore • 1915 Rolland • 1916 von Heidenstam • 1917 Gjellerup, Pontoppidan • 1919 Spitteler • 1920 Hamsun • 1921 France • 1922 Benavente • 1923 Yeats • 1924 Reymont • 1925 Shaw • 1926 Deledda • 1927 Bergson • 1928 Undset • 1929 Mann • 1930 Lewis • 1931 Karlfeldt • 1932 Galsworthy • 1933 Bunin • 1934 Pirandello • 1936 O'Neill • 1937 du Gard • 1938 Buck • 1939 Sillanpää • 1944 Jensen • 1945 G. Mistral • 1946 Hesse • 1947 Gide • 1948 Eliot • 1949 Faulkner • 1950 Russell • 1951 Lagerkvist • 1952 Mauriac • 1953 Churchill • 1954 Hemingway • 1955 Laxness • 1956 Jiménez • 1957 Camus • 1958 Pasternak • 1959 Quasimodo • 1960 Perse • 1961 Andrić • 1962 Steinbeck • 1963 Seféris • 1964 Sartre • 1965  Šolohhov • 1966 Agnon, Sachs • 1967 Asturias • 1968 Kawabata • 1969 Beckett • 1970 Solženitsõn • 1971 Neruda • 1972 Böll • 1973 White • 1974 Johnson, Martinson • 1975 Montale • 1976 Bellow • 1977 Aleixandre • 1978 Singer • 1979 Elýtis • 1980 Miłosz • 1981 Canetti • 1982 García Márquez • 1983 Golding • 1984 Seifert • 1985 Simon • 1986 Soyinka • 1987 Brodski • 1988 Mahfuz • 1989 Cela • 1990 Paz • 1991 Gordimer • 1992 Walcott • 1993 Morrison • 1994 Ōe • 1995 Heaney • 1996 Szymborska • 1997 Fo • 1998 Saramago • 1999 Grass • 2000 Gao • 2001 Naipaul • 2002 Kertész • 2003 Coetzee • 2004 Jelinek • 2005 Pinter • 2006 Pamuk • 2007 Lessing • 2008 Le Clézio • 2009 Müller • 2010 Vargas Llosa • 2011 Tranströmer • 2012 Mo • 2013 Munro • 2014 Modiano • 2015 Aliaksijevič • 2016 Dylan • 2017 Ishiguro • 2018 edasi lükatud
Škoda 14Tr

Konstruktsioon

Pärast realiseerimata Škoda 13Tr-i projekteeriti firmas Škoda 20. sajandi 70. aastatel järgmine trollibussitüüp, mis sai tähiseks 14Tr. Arendustööd jäid aga seisma, sest eeldati trolliliikluse asendamist autobussidega. Alles naftakriis põhjustas selle seisukoha ümberhindamise ja töö trolli 14Tr kallal jätkus.
14Tr on kaheteljeline trollibuss. Selle karkassi moodustavad omavahel kokkukeevitatud osad – raam, külgseinad, katus ja otsad. Kõik osad on valmistatud terasprofiilidest ja pressitud detailidest. Karkass on kaetud terasplekiga, akende all oleval osal on soojusisolatsioon ja vibratsioonivastane värvkate. Seinad on seestpoolt kaetud kunstmaterjalist plaatidega. Kere paremal küljel on kaks (osadel ekspordiks mõeldud trollidest) või kolm kahetiivalist ust. Istmed paiknevad sõidusuunas ja on kaetud kunstnahaga.
Elektrisüsteemi puhul kasutati ära trollibussi 9Tr viimaste seeriate eelist – türistoridega impulssreguleerimist.
Škoda tehases Ostrov nad Ohřís ei ole alates 2004. aastast uusi trollibusse algusest lõpuni toodetud (tootmine toimub koostöös teiste firmadega), kuid 2002. aastal hakati seal valmistama varukeresid nende trollibusside jaoks, mille kere on parandamatult kahjustunud (näiteks korrosiooni või õnnetuse tõttu).

Prototüübid

Esimene prototüüp valmistati juba 1972. aastal. See erines teistest trollidest 14Tr otste poolest. Pärast mitmesuguseid katseid müüdi see 1974. aastal Mariánské Lázněsse. 1981. aastal müüdi see maha.
Teise prototüübi saatus oli sarnane. See valmistati 1974. ja veel samal aastal müüdi samuti Mariánské Lázněsse. Seal sõitis see kuni mahakandmiseni 1984. aastal.
Pärast 14Tr-i arendustööde jätkamist valmistati 1980. aastal veel viis prototüüpi, mis hiljem toodetutest peaaegu ei erinenud.
1988. aastal valmistati 14Tr-i prototüüp 750 V tööpinge jaoks. Kasutusele võeti see aasta hiljem Slovakkias Banská Bystricas.

Kasutamine

1972–2004 valmistati 3852 trolli (koos versioonidega 14TrM, 14TrE ja 14TrSF). Lisaks paljudele idabloki riikidele jõudsid need ka USA-sse Daytonisse ja San Franciscosse. Baltimaades on seda tüüpi trollid lisaks Tallinnale ka Riias, Vilniuses ja Kaunases.

Škoda 14Tr Tallinnas

Tallinn sai vahemikus 1983–1989 99 kolmeukselist trolli 14Tr (210-308).
Teine Ungari vabariik

Ajalugu

Septembrist 1944 aprillini 1945, teise maailmasõja lõpufaasis, okupeeris Punaarmee Ungari. Budapesti piirati peaaegu kaks kuud ja suur osa linnast hävines piiramise käigus. Ei lääneliitlased ega ka Nõukogude liit ei pooldanud muutusi Ungari piiride suhtes, nii et 1947. aasta rahulepingus, millele ka Ungari alla kirjutas, oli kirjas: 1938. aasta Viini lepinguga määratud otsused on kuulutatud kehtetuteks. See tähendas, et Ungari piir tõsteti tagasi sinna, kus see oli olnud 1. jaanuaril 1938 ja Ungari kaotas kõik alad, mis olid saadud vahemikus 1938-1941. Aastatel 1946-1948 saadeti umbes pool Ungari saksa vähemusest (250 000 inimest) Saksamaale. Toimus sunniviisiline rahvavahetus Ungari ja Tšehhoslovakkia vahel.
Nõukogude väed seadsid 21. detsembril 1944 enne Budapesti hõivamist Debrecenis sisse uue valitsuse. Zoltán Tildyst sai ajutine peaminister.
Novembris 1945 toimunud valimised võitis Sõltumatute Väikeomanike partei, kes kogus 57% häältest. Ungari Kommunistlik Partei sai vaid 17% häältest. Nõukogude liigu Ungari kontrollkomisjoni esimees marssal Kliment Vorošilov keeldus lubamast Väikeomanike parteil valitsust moodustada. Selle asemel moodustas Vorošilov ise valitsuse, milles mängisid võtmerolle peamiselt kommunistid. 1946. aastal hääletas parlament presidendiks Väikeomanike partei esimehe, Zoltán Tildy. Ferenc Nagyist sai peaminister. Mátyás Rákosist sai peaministri asetäitja.
Crisantophis

Levila

Neid võib kohata Guatemalas, Hondurases, El Salvadoris, Nicaraguas ja Costa Ricas.
Anu (eesnimi)

Anu on Eestis levinud naisenimi. Pole siiski kindel, kas see on puhteestilist päritolu või mugandus kristliku traditsiooni nimest Anna. Igatahes aitasid Anna ja selle tuletised Anu levikule kindlasti kaasa.
Varem kirjutati Anu ka kujul Ano.
Eestis elas Rahvastikuregistri andmetel 9. mai 2012 seisuga 3269 Anu-nimelist inimest.
2017. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Anu 3229 naisel. Anu on populaarsuselt 36. naisenimi.
Anu on keskmiselt 48 aasta vanune (mediaanvanus on 48). Kõige populaarsem on eesnimi Anu vanuserühmas 50–54, kus neid on 10 000 elaniku kohta 54,54.
Kõige populaarsem on eesnimi Anu Saare maakonnas, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 35,53.
Sulev Peäske

Sulev Peäske (sündinud 22.oktoobril 1966) on eesti ettevõtja.
Ta lõpetas Valjala Põhikooli 1982.
Ta on osaühingu Valjala Sepikoda asutajaliige ja juhatuse esimees. Peale selle on ta enda loodud Jööri Muuseumi peremees, külaseltsi esimees ja vallavolikogu liige, kuulub Kaitseliidu Saaremaa malevasse ja Saaremaa õlleklubisse Saare Sangad, on Saarte koostöökogu ning firma Moonsund Invest OÜ juhatuse liige.
Ta on olnud ka Valjala vallavolikogu liige, viimati eelarve- ja majanduskomisjoni esimees.
Taavi Pirk

Taavi Pirk (sündinud 2. jaanuaril 1979 Pala vallas) on Eesti poliitik.
Ta õppis aastatel 1986–1994 Pala Põhikoolis, aastatel 1994–1998 Räpina Kõrgemas Aianduskoolis. Õpib aastast 2005 Tartu ülikoolis majandust.
Ta peab Kadrina külas toitlustusasutust.
Ta on Pala vallavolikogu liige ja Rahvaliidu noorteorganisatsiooni juht. Eestimaa Rahvaliidu juhatuse koosolekul 28. oktoobril 2010 valiti ta erakonna peasekretäriks.
Tema huviala on vigursaagimine. Ta valmistub Kadrinasse eesti muinasjuttude tegelastega parki rajama.
Raivo Hein

Raivo Hein (sündinud 23. novembril 1966) on eesti ettevõtja ja visonäär. 
Ta asutas 2000. aastal tööpakkumiste portaali CV Keskus.
Lisaks kuulusid Raivo Heinale OÜ Moonfish Media kaudu portaalid Kinnisvaraweb kv.ee, osta.ee ja hydra.ee ning Leedu suurimad portaalid edomus.lt, skelbiu.lt, autogidas.lt, tuktuk.lt jt, mille 2008. aastal omandas meediaettevõte Naspers ja 2014. aastal omakorda meediagrupp Postimees.
Hiljem on Raivo Hein tegutsenud panganduses (LHV Group), energeetikas (Nelja Energia), jaekaubanduses (Puumarket ja Fotoluks) ning kinnisvarainvestorina Eestis ja Hispaanias.
Raivo Hein on ka Eestis tuntud astrofotograaf. Tema taevapiltidest on välja antud raamat "Taeva puudutus", mis ilmus 2011. aasta detsembris. Raamatu pildid on üles võetud temale kuuluvates Tallinnas Veskimöldres ja Saaremaal Selgase külas asuvates observatooriumites. 2013. aastal viis Hein oma Veskimöldres asuva observatooriumi üle Selgasele. Vanemas nendest on monteeringuks Paramount ja teleskoobiks Planewave 17" CDK tüüpi peegelteleskoop. Uuemas ASA N12" teleskoop ja ASA DDM 60 pro monteering. 
Raivo Hein on ostnud pileti Briti ettevõtja Sir Richard Bransoni loodud ettevõtte Virgin Galactic korraldatavale kosmosereisile.
Alates 2014. aastast on Raivo Hein tegev ka Äripäeva kolumnistina.

Sillaehitaja

Raivo Hein on öelnud, et loodab riigi soosiva suhtumise korral juba 2020. aastal alustada Suure väina silla ehitamist, mis peaks valmima kolme aastaga ja läheks maksma kuni 500 miljonit eurot. Kui Suure väina sild juba toimib, tuleks tema arvates ehitada veel teinegi sild, mis hakkaks ühendama Saare- ja Hiiumaad.

Poliitiline tegevus

Aastast 2002 oli ta Res Publica liige ja kuulus pärast Res Publica ühinemist Isamaaliiduga erakonda Isamaa ja Res Publica Liit. Lahkus erakonnast 2012. aastal. 
Aastal 2014 valmis Allfilmis Heini Drui loodud dokumentaalfilm "Otsides valgust", mis räägib Raivo Heina astronoomiahuvist ja plaanist lennata Richard Bransoni Virgin Galactic kosmoselennukiga avakosmosesse.
Alkoholid

Keemilised omadused

Alkoholide hüdroksüülrühm on väga nõrgalt happeline, reageerides näiteks aktiivsete metallidega:
2CH₃OH + 2Li -> 2CH₃OLi + H₂
Alkoholid reageerivad orgaaniliste hapetega, moodustades estreid.
Alkoholid reageerivad halogeenhapetega, moodustades alküülhalogeniide.
CH₃CH₂OH + HBr -> CH₃CH₂Br + H₂O
Kiiu viadukt I

Kiiu viadukt I (silla number: 29) on viadukt Tallinn–Narva maantee 38. kilomeetril Kiiu alevikus Kiiu liiklussõlmes. Viadukt asub maantee esimesel sõiduteel (Narva suunas). 
Viadukt on ehitatud aastal 1989, renoveeritud viimati aastal 2005. Silla pikkus on 54,9 m, silla laius on 16 m, sõidutee laius sillal on 14 m.
Kalvi Aluve

Kalvi Aluve (7. mai 1929 Rakvere – 28. september 2009 Tallinn) oli eesti meesarhitekt ja arhitektuuriajaloolane.
Ta lõpetas 1948. aastal Tapa Keskkooli ja 1954. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi arhitektina. 
Pühendas oma elu ajaloolise arhitektuuri uurimisele ja restaureerimisele. Töötas aastatel 1957-1995 Tallinnas Teadusliku Restaureerimise Töökojas ja selle järglasasutustes. Spetsialiseerus eesti vanema ehituspärandi uurimisele, mille vanuse selgitamisel rakendas dendrokronoloogilist meetodit. Hilisemas perioodis tegeles vanema kiviarhitektuuri uurimisega, peamiselt linnustega. 
Tegeles ka akvarelli ja õlimaaliga.
Joaquín Caparrós

Joaquín de Jesús Caparrós Camino (sündinud 15. oktoobril 1955 Utreras) on Hispaania jalgpallitreener.
Pärast lühikest jalgpallurikarjääri alustas Caparrós 1980. aastatel tööd treenerina. Ta on olnud muuhulgas Hispaania klubide Villarreali (1999), Deportivo La Coruña (2005–2007), Athletic Bilbao (2007–2011), Mallorca (2011–2013), Levante (2013–2014), Granada (2014–2015) ja Osasuna (2016–2017), Šveitsi klubi Neuchâtel Xamaxi (2011) ning Katari klubi Al Ahli peatreener.
2019. aasta märtsis määrati Caparrós pärast Pablo Machíni vallandamist hooaja lõpuni Sevilla ajutiseks peatreeneriks. Aastatel 2000–2005 oli Caparrós olnud ka Sevilla peatreener.
Meliandou

Meliandou on küla Guéckédou prefektuuri territooriumil Guineas. 
2014. aasta detsembris avaldatud uurimuse kohaselt võis 2014. aasta Ebola viirushaiguse epideemia alata just siit külast. 
Uurijate arvates oli Lääne-Aafrikas käimasoleva epideemia esimene Ebola viirushaiguse kahtlusega isik (nullpatsient) 28. detsembril 2013.a. (isa sõnul suri poiss 6. detsembril) surnud kaheaastane ebolahaige poisslaps Émile Ouamouno.  Laps võis saada nakkuse mängides (või küttides - lapsed ja naised pidavat küttima) puuviljadest (teiste allikate kohaselt putukatest) toituvatelt Angola nahkhiirtelt (Mops condylurus), kuid kuna Ebola viiruse jälgi nende kehast teadlastel tuvastada ei õnnestunud siis pole võimalik hüpoteesi üheselt kinnitada.
Ka poisi ema Sia, tema 3-aastane õde Philomène ja vanaema Koumba haigestusid ja surid.
Burchard Sielmann

Burchard Georg Sielmann (8. juuli 1838 Straupe – 22. jaanuar 1913 Tallinn) oli Eesti vaimulik.
Õppis Cēsise lähedal asuvas Bērzaine Maagümnaasiumis (Livländisches Landesgymnasium zu Birkenruh bei Wenden). Õppis Tartu Ülikoolis aastatel 1858–1859 ajalugu ning aastatel 1859–1863 ja 1864–1865 usuteadust. Täiendas ennast Erlangeni Ülikoolis. Oli aastatel 1866–1869 koduõpetajaks. Oli prooviaastal Vändra Martini koguduses Ernst Johann Georg Sokolovsky juures. Ordineeriti 5. novembril 1872 õpetajaks.
Oli 1872–1873 Pilistvere Andrease koguduse adjunktõpetaja. 1872–1873 oli ta Tartu-, Pärnu- ja Viljandi praostkondade vikaarõpetaja. 1874–1877 oli ta (introdutseeriti 17. märtsil 1874) Tõstamaa Maarja koguduse õpetaja. ja 1877–1909 Palamuse Püha Bartholomeuse koguduse õpetaja, olles alates 1884 vaimulikuks koolirevidendiks ja oli aastatel 1887–1906 Tartu praostkonna praostiks. Jäi aastal 1909 emerituuri.

Isiklikku

Tema isa Woldemar Friedrich Sielmann oli Straupe koguduse õpetaja, poeg Woldemar Paul Sielmann oli Pärnu Nikolai koguduse ja Tallinna Oleviste koguduse abiõpetaja. Tema emapoolne vanaisa oli Straupe koguduse õpetaja Georg Gustav Sokolovsky, tema onu oli Vändra Martini koguduse õpetaja Ernst Johann Georg Sokolovsky.

Kirjanduslik algkuju

Burchard Sielmann on ühe Oskar Lutsu Tootsi-lugude sarja kõrvaltegelase Paunvere kirikuõpetaja prototüüp.
Tootsi-lugude põhjal tehtud Arvo Kruusemendi filmis "Kevade" mängis kirikuõpetajat Arnold Kasuk.
Svenska Dagbladet

Svenska Dagbladet (lühend SvD) on Rootsi päevaleht.
Svenska Dagbladetit antakse välja Stockholmis ning see on üleriigilise levikuga. Ajaleht iseloomustab ennast kui "sõltumatut mõõdukat". Alates 2002. aastast on lehe peatoimetaja Lena K. Samuelsson.
Leht ilmub iga päev. Aastal 2007 oli Svenska Dagbladeti trükiarv 195 200. Rootsi päevalehtede hulgas oli ta tiraažilt Dagens Nyheteri ja Göteborgs-Posteni järel kolmandal kohal.
Ajaleht on tabloidformaadis; selle rahvusvaheline standardnumber on ISSN 1101-2412.

Ajalugu

Esimene Svenska Dagbladeti number ilmus 18. detsembril 1884. Aastatel 1885–1887 ilmus lisaks ka õhtune väljaanne.
Aastatel 1910–1977 oli Svenska Dagbladet Moderaatide partei eelkäija häälekandja.
Alates 1925. aastast annab Svenska Dagbladet igal aastal ühele sportlasele või võistkonnale Svenska Dagbladeti kuldmedali.
Alates 1944. aastast annab leht välja Svenska Dagbladeti kirjandusauhinda, alates 1951. aastast teatriauhinda Thalia ning alates 1977. aastast Svenska Dagbladeti ooperiauhinda.
Alates aastast 1998 kuulub Svenska Dagbladet Schibstedi kontserni.
Allikukivi koobaste ja allikate kaitseala

Allikukivi koobaste ja allikate kaitseala asub Pärnu maakonnas Saarde vallas. Kaitseala moodustavad kolm Allikukivi koobast ja Allikukivi ehk Kärsu allikas – need võeti kaitse alla 1976. aastal.
Kaitseala pindala on 17 ha.
Albert Lutuli

Albert John Lutuli (ka Luthuli; u 1898 – 21. juuli 1967) oli Lõuna-Aafrika Vabariigi õpetaja ja poliitik. Ta oli Aafrika Rahvuskongressi juht aastatel 1952–1967. 1960. aastal sai ta Nobeli rahuauhinna oma tegevuse eest vägivallatus võitluses apartheidi vastu. Ta oli esimene isik väljastpoolt Euroopat ja Ameerikat, kes selle auhinna sai.
Zentene vald

Ajalugu

Vald on kujunenud Dzirciemsi mõisa (Selgerben), Rindzele mõisa (Rindzeln) ja Zentene mõisa (Senten) maadele. Valla vana saksakeelne nimekuju oli Senten.
Aastal 1935 oli Zentene valla pindala 131,5 km²  ja seal oli 2108 elanikku. Aastal 1945 moodustati vallas Zentene ja Balgale külanõukogud, vald ise likvideeriti aga aastal 1949. Aastal 1961 liideti Zentene külanõukoguga Dzirciemsi külanõukogu kolhoosi Rosība maad, aastal 1965 aga kogu Dzirciemsi külanõukogu. Aastal 1975 liideti Zentene külanõukoguga osa Balgale külanõukogu alasid, osa külanõukogu maid liideti aga Pūre ja Balgale külanõukogudega. Aastal 1977 liideti Zentene külanõukoguga  Cēre külanõukogu.  Aastal 1990 moodustati Zentene külanõukogust  Cēre ja  Zentene vald. 2009. aastast kuulub vald Tukumsi piirkonda.

Loodus

Vald paikneb Rannikumadaliku Engure tasandikul, edelaosas ka Põhja-Kurzeme kõrgustikul. Vallas leidub savi, liiva ja kruusa. Kirdes ulatub vald Engure järveni, vallas asuvad veel 27,1 hektari suurune Dzirciemsi järv ja 22,1 hektari suurune Vaskaris.

Kaitstavad objektid

Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Zentene mõisa park, piirdemüür, kaks majandushoonet ja häärber oma fassaadi vapi reljeefkujutise, kamina, ahju ja kahe laega, Dzirciemsi kiriku kantsel ja Ernests Birznieks-Upītise suguvõsa maja. Kohaliku kaitse all on Ēmi muinaskalmed ja Turķi keskaegne kalmistu. Looduskaitse all on Ezerpilsi tamm ja Zentene lossi jugapuud. Lisaks on seal looduskaitse all arvukalt nimetuid põlispuid. Valla põhjaosa jääb Engure järve maastikukaitsealale.

Asustus

Aastal 2011 elas vallas 528 lätlast, 9 venelast, 2 valgevenelast, 1 ukrainlane, 2 poolakat ja 19 leedulane.
Vallas on kuus küla. Valla keskus Zentene on staatusega vidējciems ja seal oli 2018. aastal 253 elanikku. Kaks küla on staatusega skrajciems - Dzirciems 160 elanikuga aastal 2006 ja Jaunpļavas 50 elanikuga aastal 2006. Kolm küla on staatusega mazciems - Bazāni 6 elanikuga aastal 2006, Dumpiete  11 elanikuga aastal 2006 ja Rindzele 97 elanikuga aastal 2006. Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Akwid

Akwid on 1994. aastal loodud Mehhiko räppgrupp Jiquilpan Michoacan.
Algselt olid selle liikmed räpparid AK ja Wikid.
Akwid nad on pärit kõige tuntumaid Mehhiko rappirühmi kogu maailmas, kellega nad on välja andnud billboard auhindu.
Islami Džihaadi Ühendus

Islami Džihaadi Ühendus  (Araabia keeles: الإسلامي الجهاد لاتحاد‎ / Ittiḥad al-Islāmī al-Jihad; inglise keeles Islamic Jihad Union, IJU või Islamic Jihad Group, IJG) on 2002 aastal Usbekistanis asutatud islamistlik organisatsioon. Väidetavalt asutati Usbekistani salateenistuse poolt, olles nende nn kasulikeks idiootideks. Sellise nime võtsid kasutusele 2005. aastal ja 2007. aastal kandis USA Välisministeerium nad terroriorganisatsioonide nimekirja. On seotud al-Qaidaga. 2006 käisid Pakistanis sõdimas.
Easy Living (ansambel)

Easy Living on 1994 asutatud Eesti ansambel.
Hilja Kull

Hilja Kull (sünd. Remmel, 26. veebruar 1924 – 28. jaanuar 2019) oli eesti pedagoog.
Ta lõpetas aastal 1951 Tartu Riikliku Ülikooli matemaatikuna.
Ta töötas pikka aega Tartu II Keskkoolis matemaatikaõpetajana.

Pere

Tema abikaasa oli õppejõud Lembit Kull, pojad Kalevi Kull ja Olevi Kull.
August Siller

August Siller (August Schiller; 2. detsember 1892 Rõngu – 22. juuli 1960 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (major), 42. Politseipataljoni ülem.
Ta sai majoriks 24. veebruaril 1938.
Juulis 1944 Siller haigestus, pataljoniülemana hakkas teda asendama Johannes Pedaja. Punaarmee üksused murdsid septembris Emajõe rindest läbi ja lõid 42. politseipataljoni puruks. Siller arreteeriti Haapsalu sõjaväehaiglast ning viidi Saaremaa kaudu Saksamaale koonduslaagrisse, kus talle mõisteti 170 aastat sunnitööd. Ta vabanes koonduslaagrist 1945. aastal ja naasis repatriandina Eestisse. Ta arreteeriti uuesti ja määrati 10+5 aastat. 1960. aastal tuli ta Siberist tagasi, kuid suri samal aastal Tallinnas. Ta maeti 24. augustil 1960 Rõngu kalmistule.
Mannapuder

Mannapuder on puder, mida valmistatakse mannat kas piima või piima ja vee segus keetes. Mannaputru pakutakse võisilma, suhkru, kakaopulbri, kaneeli, rosinate, puuviljade või siirupiga.
Mannaputru on Euroopas söödud juba Vana-Rooma aegadest.
Hiiemetsa mõis

Hiiemetsa mõis (saksa keeles Repnik) oli rüütlimõis Vaivara kihelkonnas Virumaal.