Apple Lisa

Riistvara

Lisa riistvara arendust juhtis Robert Paratore. Lisa oli teine tavakasutajale kättesaadav graafilise kasutajaliidesega arvuti, esimene oli Xerox Star. Arvuti kasutas Motorola 68000 protsessorit 5 MHz taktsagedusega. Muutmälu oli Lisal 1 MB. Originaalsel Lisal oli kaks Apple FileWare flopiseadet, mida tunti ka Twiggyna. Üks seade suutis vastu võtta kuni 871 kB andmeid.

Lisa 2

Täiendatud Lisa versioon Lisa 2 tuli välja 1984. aasta jaanuaris ja selle hind jäi 3495 ja 5495 USA dollari vahele. See oli palju odavam kui originaalversioon ja läks üle ühele 400K Sony microfloppy seadmele. Lisa 2 oli võimalik osta 512K vahemäluga ja teiste odavamate tarvikutega. Lisa 2-l oli väga algeline emaplaat ilma virtuaalsete komponentideta, aga paljude lisalaiendustega. Sellel oli 2 laiendust RAMi jaoks üks protsessori ja üks I/O jaoks, kõik üksteise suhtes paralleelselt asetatud. Teisel pool emaplaati olid niinimetatud Lisa laienduspesad (slot'id) samuti paralleelselt. See paindlikkus lubas uuendada Lisa protsessoreid ja andis suurema vabaduse arendajatele.

Tehnoloogia

Lisa personaalarvutid olid arvutimaailma eelmise sajandi ühed alahinnatumad arvutisüsteemid. Kui Apple 1983. aastal Lisaga lagedale tuli, ei saanud mitte keegi tema revolutsioonilisusest aru. Apple'i filosoofiat Lisa juures saab kirjeldada kahe sõnaga: Lisa tehnoloogia. See tehnoloogia on kombinatsioon riistvarast ja tarkvarast. Lisa tegi revolutsiooniliseks aspekt, et seda oli lihtne kasutada ja sellega sai sellegipoolest luua keerulisi kalkulatsioone. Apple'i sõnade järgi põhines Lisa tehnoloogia „suurel graafika kasutusel, järjepideval kasutajaliidesel ja osutusseadisel (arvutihiirel), mis kõik koos töötavad kontoris töötaja vajaduste järgi“.
Lisa on süsteem, mida tuleb kasutada kaua, enne kui saad teada, et see on kasutajasõbralik. Lisa süsteemi peab ise nägema, et teada saada, kui revolutsiooniline oli see tolle aja kohta. Arvuti kasutajaliidese ülaosas asus menüüriba, kust kasutaja sai hiire abil valida rakenduse. Samuti oli töölaual mitu akent ja ikooni. Aknad näitasid kasutajatele failis või dokumendis olevat informatsiooni. Menüüribal oli enamus akendest. Samuti oli üks akendest Lisa Draw, mis joonistas automaatselt roose.
Enamiku toiminguid sai Lisa kasutajaliideses teha ühe hiireklõpsuga. Kasutaja pidi liigutama hiirt, et oma tahtmist pidi ikoonide vahel. Vajutades ikoonil liikus menüü alla ja sealt sai tegevusi valida. Lisa Draw'st sai samuti asju kopeerida. Lisa tehnoloogia on enamus kopeeritud Apple'ilt ja teistelt arvutifirmadelt.

Macintosh XL

Jaanuaris 1985. aastal tegi Lisa mudel 2/1i läbi nimevahetuse ja muutus Macintosh XLiks, sellest pidi saama Macintoshi tippmudel. Mudel muutus jällegi odavamaks ja maksis 4000 $, tänu nendele nüanssidele müük kolmekordistus. Aga Apple lõpetas 8 kuud hiljem nende müümise ja Macintoshi uueks tippmudeliks sai Macintosh Pro.

Sisse- ja väljalülitamine

Lisat sai sisse ja välja lülitada esipaneelil asuva nupu abil. Eriline oli aga see, et tegelikult ei toimunud mingit sisse- ega väljalülitamist. Lisa ei olnud kunagi välja lülitatud, vaid järjepidevalt sees. Kui Lisa oli näiliselt välja lülitatud, oli ta tegelikult madal voolurežiimil, mis oli nupuvajutuse ootel. Kui Lisa oli sisse lülitatud ja kasutaja vajutas väljalülitamisnuppu, andis operatsioonisüsteem sellest teada. Operatsioonisüsteem käskis kõik dokumendid salvestada enne väljalülitamist. Tänu sellele süsteemile säilitas Lisa kasutaja valitud arvutiseaded organiseeritult. Kui kasutaja lülitas Lisa sisse, siis arvuti suutis meelde jätta töölaua seaded, mis olid kasutaja määratud. 
Süsteemi kokkujooksmise korral jättis Lisa selle tarbeks vaba ruumi kõvakettale. Failide duplikaadid salvestati eri asukohtadesse ja eri vormingutes.

Unikaalne seerianumber

Iga arvuti koosnes eraldi seerianumbrist, mida suutis töölaua tegumihaldurilt lugeda (seeria number oli salvestatud selleks mõeldud kiibile). Lisa kasutas seeria numbrit programmide kaitseks. See oli lihtne ja efektiivne piraatluse vastane vahend. Kui kasutaja installeeris uue programmi, kirjutas programm disketi peale enda arvuti seerianumbri. Pärast programmi installimist ei olnud võimalik sama disketti teises Lisa arvutis kasutada.

Ekraan

Lisa ekraani kontrasti oli võimalik seadistada, selleks oli Lisale kirjutatud eraldi programm (preferences). See programm lülitas samuti ekraani välja, kui kasutaja ei olnud aktiivne, see süsteem takistas ekraani läbipõlemist. Kui ekraani kontrasti seadistus oli automaatse peal, ei seadistanud süsteem ekraani järsku, vaid vähehaaval kas heledamaks või tumedamaks.
Kui kasutaja tahtis mõnda privaatset dokumenti ekraani pealt kõrvalvaataja eest ära peita siis selle jaoks oli mõeldud lihtne klahvikombinatsioon (option-shift-0).

Tarkvara

Lisa operatsioonisüsteem lubas koostööd teha virtuaal mälul ja multitegumtöötlusel, mis oli oma ajakohta ülimalt arenenud süsteem. Miinuseks oli aga see, et arvuti kiirus langes muutmälu kasutusele võtmisel kõvasti. Lisal oli kakspõhilist kasutajaliidest: Lisa kontorisüsteem ja tööruum.
Lisa kontori süsteem (Lisa Office system) oli graafilise kasutajaliidesega keskkond edasijõudnutele. Tööruum (Workshop), aga oli teksti põhine keskkond, sellest hoolimata, et see kasutas samuti graafilist liidest. Hiljem muudeti Lisa kontorisüsteemi nimi 7/7-ks, sellepärast et see koosnes seitsmest programmist: LisaWrite, LisaCalc, LisaDraw, LisaGraph, Lisa Project, LisaList, ja LisaTerminal.

Müügiedu

Apple Lisamis, mis oli oma ajast tehniliste saavutustega ees, oli sellegipoolest üks suurimatest Apple’i reklaami äpardustest. Lisa kõrge hind tegi ta raskesti müüdavaks ja konkurendid nagu IBM, müüsid kõvasti odavamaid äriklassi arvuteid. Üks suurimaid Lisa tarnijaid oli NASA (USA kosmose agentuur), mis kasutas põhiliselt LisaProjecti. Kui Lisa arendamine lõpetati, muutus LisaProject suhteliselt kasutuskõlbmatuks. Lisa halvas müügiedus oli ka süüdi Macintosh XL, mis tuli välja 1984. aastal. Macintosh oli Lisast kõvasti kiirem ja kõvasti odavam. Kaks aastat hiljem tuli küll välja Lisa 2, aga selle müüki ei saatnud samuti edu.

Ajalugu

Apple hakkas arendadama Lisa arvutit 1979. aastal. Plaaniks oli ehitada revolutsiooniline arvuti, mida on tõeliselt lihtne kasutada ning seeläbi suurendad arvutite piiranguid. Lisa loomise eesmärkideks oli: kasutajasõbralikus, vastupidavus, paindlikus riistvarale ja tarkvarale ja hea kiiruse saavutamine. Apple lisa võis küll olla arvuti, millel olid eduks head juured. Tegelikult ei olnud Lisaga midagi uut vaid paljud vanad asjad kokku pandud, näiteks laenas Apple mitmed oma põhi ideed Xeroxilt ja tema varajsest Alto süsteemist.
1979. aastal sai osakonna nimega POS (Personal office system) riistvara juhiks John Couch. Couch lõi turundusüsteemi Lisa jaoks ja teenis samuti ka suured rahalised vahendid selle arvuti tarbeks.
Alguses oli POSis 300 töötaja ligi, kellest umbes 100 töötasid tarkvara ja riistvara kallal. Kui Couch sai juhiks pani ta lõpuks kokku meeskonna andekatest Apple’i ja Silicon Valley teiste arvuti firmade töötajatest. Lisa algus oli pigem teksti põhine süsteem, mitte revolutsiooniline arvuti. Pärast korduvaid reise Xerox PARCi(Palo Alto Reasearch Center) Silicon valleys, suutis Couch meelitada enda juurde ka andekamad Xeroxi töötajad. Üks võtme kohti Lisa arendamisel oli üleminek teksti süsteemist akendega süsteemile.
Pärast mitmeid viivitusi ja kahe aastast graafikust mahajäämist soovis Apple lõpuks saada väljaandmis tähtaega. Apple teatas avalikkusele Lisast 1982. aasta lõpul.1983. aasta 19. jaanuaril teatas Apple Lisa ametliku väljalalaske kuupäevast, mis oli määratud sama aasta maisse. Apple lootis Lisa väljalaskmisega kuulutada uue personaalarvutite ajajärgu.
Apple plaanis müüa 1983. aastal poole aastaga umbes 10 000 ja järgmisel aastal pärast seda 40 000 Lisat. Kokku müüdi aga Lisasid 18 kuu jooksul 80 000. Pärast aastast Lisade tootmist kuulutas Apple, et suudab toota ainult ühte seeriat arvuteid ja paremate müügitulemuste pärast valiti selleks seeriaks Macintosh. Pärast Macintosh Xli väljakuulutamist lõi Apple ka programm MacWorks, tänu millele sai kasutada Lisa seitset põhiprogrammi ka teistes Apple seeriates.
Lisa füüsiline pärand on veel ikka mingis mõttes elus. Apple’i peakorteris on töötavaid Lisa mudeleid ka veel tänapäeval näha.

Lisa ajajärgu lõpp

Lisa tunnistati kohe väga oluliste täiustustega arvutiks. On väidetud isegi, et Lisa on mõjutanud arvutimaailma arengut rohkem kui IBM-i arvutid. Lisa tarkvara oli kombineeritud Apple'i maatriksprinteriga, kahe peale kokku suutsid nad luua kvaliteetsema printimisvõimaluse kui ükski sama hinnaklassiga masin sel ajal. Tema kasutajaid oli rohkem kui neid arvuteid müüdi, sest Lisa oli kontorites populaarne abivahend. Apple kasutas Lisa puhul statsionaarset failiotsingusüsteemi nagu näiteks Windowsi Start-menüüs olev Microsoft Office hiljem ja ka sama süsteemi kasutas Apple ka system 7e (1991) dokumentide haldamiseks. Apple Lisa seeria kogumüük arvatavalt jäi 100 000 arvuti juurde. Töötavaid Lisasid on tänapäeval väga raske leida, aga kollektsionääridele on need maiuspalad.
Apple Lisa seeria kasinast müügist hoolimata oli see arvuti oma ajast kõvasti ees ja pani aluse tänapäevastele arvutitele.