Kiniin

Meditsiin

2006. aasta seisuga ei soovita Maailma Terviseorganisatsioon enam kiniini malaaria esmaraviks ning seda peaks kasutama vaid siis, kui artemisiini või selle derivaate pole saadaval.
Minevikus kasutati kiniini tihti jalakrampide vastu, kuid see kasutusala on vähenenud teatud eluohtlike kõrvaltoimete pärast.

Joogid

Kiniin on tooniku ja mitme muu joogilisandi üks komponente. Traditsiooni kohaselt leiutati ikooniline kokteil džinn ja toonik Indias inglise kolonistide poolt. Malaariavastase kiniintooniku mõru maitse tõttu segati seda džinniga kokku, soovi korral lisati suhkrut ja sidruneid. Kiniin on ka mõnede karastusjookide komponendiks, kuid seda võib vastavalt regulatsioonidele olla vaid 83 miljondikosa Ameerika Ühendriikides ning 100 mg/l Euroopa Liidus.

Teadustöö

Kiniini ja tema stereoisomeeri kinidiini kasutatakse mitmetes kiraalsetes reaktsioonides katalüsaatori selgroona. Kindla ja hästi tuntud fluorestsentsi tõttu kasutatakse kiniini tihti fotokeemia meetodites standardainena.

Kahjulikud mõjud

Kiniin võib põhjustada irregulaarseid südamerütme ning selle kasutust tuleks vältida patsientidel, kel on sellega seonduvad terviseprobleemid. Päritud G6PD defitsiidiga isikutel võib kiniin põhjustada hemolüüsi ehk punaste vereliblede lõhkemist, kuid risk on väike ning muude võimaluste puudumisel tuleks seda kindlasti kasutada.
Kiniin võib põhjustada ettearvamatuid ning eluähvardavaid südame- ja veresoonkonnareaktsioone nagu vereliistakute vähesus, leukotsüütide vähesus, hemoglobinuuria ning mitmed muud konditsioonid. Raskematel haigusjuhtudel võib tekkida ka neerupuudulikkus.
See võib põhjustada ka ülitundlikkuse reaktsioone nagu anafülaksia, erinevad lööbed ning sügelemine.

Toimemehhanism

Teooria kohaselt on kiniin Plasmodium falciparum'i parasiidile toksiline seetõttu, et ta segab tema võimet veres olevat hemoglobiini lahustada ja metaboliseerida. Kiniini täpne toimemehhanism pole senimaani kindel. Kõige laialdasemalt tunnustatud hüpoteesi järgi sarnaneb mehhanism klorokviini omaga. Selle mudeli kohaselt inhibeerib kiniin hemosoiini biokristallatsiooni, mistõttu kuhjub parasiidi rakku talle surmavat heemi.

Keemia

Kiniini UV-kiirguse absorptsioon on suurim 350 nm juures. Kiniin on tugevalt fluorestseeruv 0,1 molaarses väävelhappe lahuses. Fluorestsents on intensiivseim 460 nm lainepikkuse juures (helesinine värv).

Süntees

Ainuke majanduslikult jätkusuutlik viis kiniini saamiseks on senimaani aine eraldamine kiinapuu koorest. Siiski on olemas mitmeid täieliku sünteesi meetodeid, millest esimese töötasid välja 1944. aastal Ameerika Ühendriikide keemikud R. B. Woodward ja W. E. Doering. Sellest ajast saadik on saavutatud mitmeid efektiivsemaid meetodeid kiniini sünteesiks, kuid ükski neist pole looduslikust allikast odavam.

Ajalugu

Kiniini kasutasid ketšuad (Peruu, Boliivia ja Ecuadori põliselanikud) lihaselõdvestina, et takistada külmavärinaid.
Malaariaraviks efektiivse kiniini vormi leidis 1737. aastal Charles Marie de La Condamine. 1820. aastal isoleerisid Prantsusmaa teadlased Pierre Joseph Pelletier ja Joseph Bienaimé Caventou esmakordselt Cinchona perekonda kuuluva puu koorest kiniini ning andsid sellele ka nime. Nimi tuletati ketšuakeelsest kiinapuu koort märkivast sõnast quina või quina-quina, mis tähendab "püha koor". Enne 1820. aastat puukoor kuivatati, jahvatati peeneks puruks, segati vedelikuga (näiteks vein) ning joodi. Kiniini suureskaalaline profülaktiline kasutamine algas 1850. aastate paiku. Aastal 1853 avaldas Paul Briquet lühikese ajaloo ja ülevaate quinquinast.
Kiniin mängis olulist rolli eurooplaste Aafrika kolonisatsioonis. Arvatakse, et see on peamine põhjus, miks Aafrikat ei tunta enam kui "valge mehe hauda". Roy Porter on öelnud, et just kiniini efektiivsus andis kolonistidele uusi võimalusi, nagu Guinea lahe äärsed maad, Nigeeria ning muud Lääne-Aafrika osad.
Teise maailmasõja ajal olid liitlased oma kiniinivarudest ära lõigatud, kui sakslased vallutasid Hollandi ning jaapanlased kontrollisid Filipiine ja Indoneesiat. Ameerika Ühendriigid suutsid Filipiinidelt saada neli miljonit kinoapuu seemet ning rajasid istandusi Costa Ricale. Siiski võttis asi liiga kaua aega ning kümned tuhanded USA sõdurid Aafrikas ja Vaikse ookeani piirkonnas surid selle puuduse tõttu. Kuigi jaapanlased kontrollisid varusid, ei suutnud nad seda efektiivselt kasutada ning selle tulemusel surid tuhanded inimesed.
Kiniin jäi peamiseks malaariavastaseks ravimiks Teise maailmasõja lõpuni, kuni teised väiksema kõrvaltoimega ravimid nagu klorokviin seda asendasid.

Regulatsioon

Aastatel 1969–1992 sai USA Toidu- ja Ravimiamet (FDA) 157 teadet otseselt kiniini tarbimisega seotud terviseprobleemidest, nendest 23 lõppesid surmaga. Aastal 1994 keelas FDA kiniini käsimüügiravimina öiste jalakrampide raviks. Doktorid võivad kiniini küll välja kirjutada, kuid FDA on käskinud firmadel seda sisaldavaid kinnitamata ravimeid mitte turustada. Kiniin on kinnitatud malaaria raviks, kuid seda kirjutatakse välja ka jalakrampide ning muude sarnaste seisundite korral. Malaaria eluohtlikkuse tõttu on kiniini kasutamisega seotud riskid aktsepteeritavad, kui seda kasutatakse selle raviks.
Ravimitootjal URL Mutual on kiniini sisaldav ravim Qualaquin. Seda turustatakse kui malaariavastast ravimit ning müüakse Ameerika Ühendriikides vaid retsepti alusel. Aastal 2004 esines Ameerika Ühendriikides 1347 malaariajuhtumit.