google/wiki40b huggingface dataset:
Pankrot

Eesti

Eestis reguleerib pankrotimenetlust pankrotiseadus.
Pankroti mõiste Eesti õiguses - kohtumäärusega väljakuulutatud maksejõuetus. Võlgniku varaline seisund, kus võlgnik ei suuda rahuldada võlausaldajate nõudeid ja tulenevalt võlgniku majanduslikust olukorrast ei ole see suutmatus ajutine. Juriidilisest isikust võlgnik on maksejõuetu ka siis, kui võlgniku vara ei kata tema kohustusi ja selline seisund ei ole võlgniku majanduslikust olukorrast tulenevalt ajutine. Pankroti kuulutab välja kohus.
Pankrotiavalduse esitab kohtule kas võlgnik ise või tema võlausaldajad. Võlgniku surma korral võib pankrotiavalduse tema vara suhtes esitada ka võlgniku pärija, testamenditäitja või pärandi hooldaja. Seaduses sätestatud juhtudel võib pankrotiavalduse esitada ka eelpool nimetamata isik.
Juriidilise isiku püsiva maksejõuetuse korral on tema juhatuse liikmed või likvideerijad kohustatud ise pankrotiavalduse esitama.
Pankrotimenetluse kaudu rahuldatakse võlausaldajate nõuded võlgniku vara arvel pankrotiseaduses ettenähtud korras võlgniku vara võõrandamise või võlgniku ettevõtte tervendamise kaudu. Füüsilisest isikust võlgnikule antakse pankrotimenetluse kaudu võimalus vabaneda oma kohustustest pankrotiseaduses ettenähtud korras. Pankrotimenetluse käigus selgitatakse välja võlgniku maksejõuetuse põhjused.
Aino Lunge

Aino Lunge (neiupõlvenimega Aino Bachblum; 28. september 1928 – 3. juuli 1994) oli eesti lastepsühholoog.

Elulugu

Aino Lunge (Bachblum) sündis 28. septembril 1928 Lääne-Virumaal Haljala vallas Aleksander Voldemar Bachblumi (1892–1940) ja Helmi Marie Bachblumi (1903–1960) perekonnas.
1947. aastal lõpetas ta Rakvere Eesti Keskkooli. Hiljem lõpetas Lunge Tartu Riikliku Ülikooli loogika ja psühholoogia osakonna, kus ta 1956. aastal kaitses ka kandidaadi väitekirja psühholoogia alal. Aastatel 1955–1993 töötas Lunge Tartu ülikooli psühholoogia osakonnas, esmalt vanemlaborandina ning seejärel vanemõpetaja, dotsendi kohusetäitja ning dotsendina. Aastatel 1972–1977 oli Lunge loogika ja psühholoogia kateedri juhataja.
Aino Lunge luges lapsepsühholoogia, pedagoogilise psühholoogia, motivatsiooni ja emotsioonide psühholoogia kursuseid. Lapsepsühholoogiat õpetades jutustas ta peamiselt seda, mida tema enda lapsed Andres ja Toomas kodus teevad. Tema juhendamisel on valminud ligi 100 diplomitööd ja 200 kursusetööd. Lunge teadusliku uurimistöö valdkondadeks olid vaimselt võimekad õpilased ja üliõpilased ning esemelise ja sotsiaalse keskkonna mõju lapse arengule.
Oma eluajal oli Lunge üks suuremaid psühholoogia populariseerijaid. Ta avaldas populaarteaduslikke artikleid ajalehtedes ja ajakirjades, esines Eesti Raadios ja televisioonis, pidas loenguid nii õpetajatele, lapsevanematele kui ka lastele.
Aino Lunge suri 3. juulil 1994 Lääne-Virumaal ja on maetud Haljala kalmistule.
Tema poeg on muusik Toomas Lunge.

Perekond

Aino Lunge (Bachblum) abiellus Georg Jüri Lungega (1926–1994). Neil sünds kaks poega: Andres Lunge (1962) ja Toomas Lunge (1963).
Shortest Remaining Time Next

Shortest Remaining Time Next (SRTN) on ressursijaotuse algoritm, mille korral valitakse olekus „valmis” (ready) olevatest protsessidest alati järgmisena täitmiseks eeldatavalt kõige kiiremini täidetav protsess.
Tegemist on eelisasendust toetava algoritmiga. Selle algoritmi eeliseks on see, et lühikese kestusega protsessid täidetakse väga kiiresti ning uute protsesside lisandumisel pole plaanuril tarvis palju vaeva näha protsessi paigutamisega täitmise järjekorda. Ebaoptimaalseks võib see algoritm aga kujuneda sel juhul, kui on selliseid protsesse, mis vajavad pikemat protsessorikasutust, kuid pidevalt tulevad peale lühikest kasutust vajavad protsessid.
Enver Jääger

Isiklikku

Tema vend Enar Jääger on samuti jalgpallur.
Köisi mõis

Köisi mõis (saksa keeles Keis) oli rüütlimõis Peetri kihelkonnas Järvamaal. Nüüdisajal jääb kunagine mõis Järva valda Järva maakonnas,

Ajalugu

Köisi mõis asutati 1623. aastal, mil see läks Peter Hansson Stormcrantzi omandusse.
Hiljem läks mõis Berend Johann von Uexküllile.
1712. aastal siirdus mõis abielu kaudu Otto Johann von Tiesenhausenile. Tiesenhausenitele jäi mõis 1811. aastani, mil see müüdi Christoph von Brevernile. 
Viimaseks võõrandamiseelseks omanikuks oli Egmont von Bremen.

Mõisakompleks

Mõisa ühekorruseline kivist historitsistlik peahoone ehitati 19. sajandil, mil mõis kuulus Otto Richard von Brevernile.
1940.–1950. aastail tegutses härrastemajas kool.
1954. aastal mõisahoone põles ja on sestsaadik varemeis. Ka enamik kõrvalhooneid on varemes.
Aili Paju

Aili Paju (sündinud 8. septembril 1938 Tartus) on eesti arstiteadlane, Tartu Ülikooli professor, kirjanik.

Elulugu

Aili Paju sündis 8. septembril 1938 Tartus, esimesed eluaastad möödusid Tartumaal Sadalas. 1941. aasta kevadel kolis pere Kohtla-Järvele.
Ta õppis 1946–1957 Kohtla-Järve 1. Keskkoolis ning tegeles aktiivselt spordiga (Eesti noorte rekordiomanik odaviskes) ja muusikaga (orkestril hõbemedal vabariigi konkursilt). Aastatel 1957–1961 õppis Paju Tartu ülikooli arstiteaduskonna kehakultuuriosakonnas, omandas õpetaja kutse.
Aili Paju kuulus Eesti koondvõistkonda kergejõustikus ja võrkpallis, mängis rokkbändis "L'Organola" kitarri. Aastail 1961–1963 töötas Paju treenerina Kohtla-Järve Laste Spordikoolis. 1963–1968 õppis ta Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas arst-terapeudiks. Aastatel 1967 kuni 1994 töötas Paju Tartu ülikoolis. Alates 1994. aastast on ta vabakutseline kirjanik.
Ta kaitses meditsiinikandidaadi kraadi 1970. a., meditsiinidoktori kraadi 1975. a. ning oli Tartu ülikooli professor aastast 1979. Loengukursused ülikoolis: biokeemia, taastusravi, psühhosomaatika; rahvaülikoolis – loodusravi. Aili Paju organiseeris ja juhtis Maarjamõisa kliiniku ravikehakultuuri osakonda.
Aili Paju on mitme kodu- ja välismaise arstiteadusliku seltsi liige ning on olnud ka Eesti Spordimeditsiini Föderatsiooni president aastatel 1976–1980.

Teadustegevus

Esimene teadustöö "Platoo ja selle ületamine" on spordipsühholoogiast. Üliõpilasena töötas molekulaarbioloogia laboris, uurides rRNA füsiko-keemilisi omadusi. Alates 1966. aastast süvenes inimese hormonaalse regulatsiooni iseärasustesse stressi tingimustes. Töötanud välja geelfiltratsiooni meetodi seotud ja vabade katehhoolamiinide määramiseks veres. 1980. aastal jätkas tööd TÜ ÜMPI hormonaalse adaptatsiooni töörühma juhina. Tsentraalsete ja perifeersete hormonaalsete süsteemide reaktsioone jälgiti vastsündinuil ja sünnitajatel, tervetel treenitud ja treenimata ning ajutrauma üleelanud inimestel. On juhendanud-konsulteerinud 11 kaitstud väitekirja.
Jakovlev (perekonnanimi)

Jakovlev (vene Яковлев) on idaslaavi perekonnanimi. Nime naissoost vorm on Jakovleva. See on tuletatud isikunimest Jakov (Яков), mis on variant nimest Jakob.
2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Jakovlev 535 inimesel: 501 mehel ja 34 naisel. Perekonnanimede levikult on Jakovlev meeste puhul 62. kohal. Perekonnanimi Jakovleva oli 585 naisel ja see oli levikult 54. kohal.
Räpina vapp

Vapi kirjeldus

Sinisel, kuuselõikelise päisega kilbil nelja paariskodaraga vesiratas, mille keskel on vesiroosi kaheksa lehega topeltõis - kõik hõbedased. Õie ringikujuline südamik on kuldne.
Mihhail (Zinkevõtš)

Teenistus vaimulikuna

Loobus 15. detsembril 2018. aastal toimunud Ukraina õigeusu kirikute ühendkogul UÕK juhiks kandideerimisest.
Leicesteri Eesti Maja

Leicesteri Eesti Maja on Inglismaal Leicesteris asuv Eesti Maja. Maja kasutab teiste seas EELK Kesk-Inglismaa kogudus.
Maja avati 1960.
Idaringtee

Esimene ehitusala

Esimene ehitusala kulgeb Võru ja Ringtee tänava ristmikust kuni Turu tänaval asuva Tartu vanglani. Kahe kilomeetri pikkusel lõigul on kummaski suunas kaks sõidurada. Välja ehitatakse ka Võru tänava eritasandiline ristmik koos rampide ja viaduktiga, Jalaka ja Tähe tänava fooriristmikud, kergliiklusteed, tänavavalgustus ja sademeveekanalisatsioon.
Algselt ehitushanke 18,4 miljoni euro suuruse pakkumisega võitnud ehitusfirma Nordecon teatas 3. aprillil 2012, et ei sõlmi siiski Tartuga Idaringtee ehituslepingut, sest pakkumuse jõusoleku tähtaeg oli möödas. Tartu ja Nordeconi esindajate hinnangud tähtaja möödumise põhjustele ja olulisusele lahknesid. Nordecon soostus sõlmima lepingu, kui majandusministeerium ja Tartu linn olid jõudnud ühisele seisukohale, et ühishankes ei saa ehitaja sõlmida lepingut vaid ühe hankeosa asjus, ning kui tuleb otsida uus ehitaja, nõutakse hinnavahe Nordeconilt sisse.
Ühishanke teise osa moodustas Postimaja liiklussõlme ehitus, mille kohta oli Nordecon Idaringtee vaidluse ajaks juba allkirjastanud 19,37 miljoni euro suuruse lepingu maanteeametiga.

Teine ehitusala

Teine ehitusala ulatub Tartu vangla juurest Lammi teeni. Tööde hulka kuulub ka silla ehitamine üle Emajõe, Ihaste ja Ropka tööstusrajooni vahele.
Esimene leping Idaringtee asjus sõlmiti 2012. aasta 9. aprillil, selle järgi teeb teise ehituslõigu ehitusjärelevalvet Teede Tehnokeskus. Algul lükkas linn Teede Tehnokeskuse pakkumise küll hinna tõttu tagasi, ent kui firma linna kohtusse kaebas, tühistas linnavalitsus erakorralisel istungil teise hanke ning tunnistas võitjaks ikkagi Teede Tehnokeskuse. Idaringtee eelarves oli järelevalvekuludeks ette nähtud 626 400 eurot, Teede Tehnokeskuse pakkumine oli 475 186 eurot.
Ala ehitamiseks ja projekteerimiseks tegid ühispakkumise TREF, Teede REV-2, Lemminkäinen Eesti, K-Most, Toner-Projekt ning Ehituse ja Tarkvara Inseneribüroo. Pakkumise hind oli 27 391 836 eurot, ehitusleping sõlmiti 17. aprillil 2012.
921. Laskurpolk

Täiendav informatsioon

1942. aasta detsembris alanud Velikije Luki operatsiooni käigus 21. ja 22. detsembril toimus 249. Eesti Laskurdiviisi 921. ja 925. Laskurpolgu sõjameeste suurim vangilangemine või vabatahtlik nõukogude poolelt sakslaste poolele ületulek.
Silmiksõlg

Silmiksõlg (saksa keeles Augenfibel, inglise keeles eye fibula) on kaarsõlg, mille kujundusele on iseloomulikud paarikaupa paiknevad silmataolised kujundid – augud, lohud või puntsiga löödud topeltringid – sõlekaarel.
Kosmopoliit

Maailmakodanike päev

Maailmakodanike päev on igal aastal kevadisel pööripäeval, mis on märtsis ja muutub vahemikus 19.–21. märtsini.
Osvaldo Dorticós Torrado

Doktor Osvaldo Dorticós Torrado (17. aprill 1919 Cienfuegos – 23. juuni 1983 
La Habana) oli Kuuba poliitik. Ta oli 1959-1976 Kuuba president.
Ta astus 1947. aastal Kuuba Rahvaparteisse  (Ortodoxos) ja 1952. aasta parlamendivalimistel partei saadikukandidaat. Kuid 10. märtsil võttis president Carlos Prío Socarrásilt võimu kindral Fulgencio Batista ja tühistas valimised.
Dorticós sooritas pärast abikaasa surma 1983. aastal enesetapu.
Anti Kobin

Anti Kobin (sündinud 25. veebruaril 1977) on eesti näitleja.
Ta on lõpetanud 1996. aastal Viljandi Maagümnaasiumi ja 2001. aastal Viljandi Kultuurikolledži näitleja erialal (III lend, juhendaja Andres Noormets). Alates 2002. aastast on Anti Kobin Eesti Nuku-ja Noorsooteatri näitleja.
Anti Kobin on abielus, tal on tütar Kioko ja poeg Luke.
Sinu Mets

Sinu Mets on kord kvartalis ilmuv perioodiline väljaanne, metsaomanikele mõeldud õppeleht. Sinu Metsa väljaandja on SA Erametsakeskus.
Kõige esimene Sinu Metsa number ilmus 2003. aastal. Neli esimest numbrit ilmusid ajavahemikul 2003–2006 mitteperioodiliselt ajalehena, mida andis välja MTÜ Tähevalgus.
Perioodiliselt ilmub alates 5. numbrist, mis tuli välja 16. novembril 2006. Perioodil 2006–2010 ilmus A4-formaadis 16-leheküljelise vihikuna, alates 2011. aastast on 36-leheküljeline. Seoses mahu suurenemisega jaotus sisu nelja suuremasse rubriiki: näpunäited ja teave metsaomanikele; uudised ja teave jahimeestele; kirjutised metsakooslusest; teated ja ametlik informatsioon.
2008. aastal ilmus Sinu Metsa 48-leheküljeline erinumber linnas elavatele metsaomanikele. 2016. aasta 26. oktoobril ilmus Sinu Metsa tavaformaadis erinumber vene keeles.
Sinu Metsa numbrite kokkupaneku on SA Erametsakeskus tellinud riigihanke korras erinevatelt ajalehetoimetustelt ja väljaanne ilmub vastava ajalehe vahel. Kõige pikemalt on Sinu Mets ilmunud Maalehe vahel. Alates 2015. aastast (kaasa arvatud 2019. aasta) on Sinu Mets ilmunud Postimehe vahel.
Osa tiraažist jääb SA Erametsakeskusele, kus väljaannet levitatakse tasuta kohapeal ja erametsaomanike metsaühistute kaudu.
Sinu Mets on loetav ka elektrooniliselt.
Enn Sarap

Isiklikku

Aastast 1968 abielus Elve Sarapiga, 1 poeg. Tema elukaaslane Ruth Martin oli aastani 2001 Teede- ja sideministeeriumi kantsler.
Max van der Stoel

Maximilianus van der Stoel (hollandi hääldus: ˌmɑksimiliˈaːnʏs vɑn dər stul; 3. august 1924 Voorschoten – 23. aprill 2011 Haag) oli hollandi poliitik, diplomaat ja jurist.
Max van der Stoel õppis Leideni Ülikoolis õigusteadust ja sotsioloogiat, 1947. aastal sai ta doktorikraadi õigusteaduste alal ja 1953. aastal sotsioloogias. Tööparteisse astus ta 1946. aastal.
1953–1958 töötas ta Wiardi Beckmani Sihtastuses, mis oli Tööparteile alluv teadusliku uurimise keskus. Max van der Stoel oli Hollandi parlamendi esimese koja liige aastatel 1960–1965 ja 1966–1973 ning 1977–1981 Hollandi parlamendi teise koja liige.
22. juulist 1965 kuni 22. novembrini 1966 oli ta Hollandi välisasjade riigisekretär. 1971–1973 oli Max van der Stoel Euroopa Parlamendi liige.
Max van der Stoel oli Hollandi välisminister 11. maist 1973 kuni 19. detsembrini 1977 ja 11. septembrist 1981 kuni 29. maini 1982. 1. juulist 1983 kuni 1. augustini 1986 oli Max van der Stoel Hollandi esindaja ÜRO juures. Alates 1. augustist 1986 kuni 1. jaanuarini 1993 oli ta Hollandi Riiginõukogu liige.
1. jaanuarist 1993 kuni 1. juulini 2001 oli Max van der Stoel CSCE/OSCE vähemusrahvuste ülemvolinik. Max van der Stoel pööras vähemusrahvuste ülemvoliniku ametis palju tähelepanu Eesti ja Läti vene vähemustele, kuid Venemaa vähemusrahvuste olukord teda ei huvitanud.
Géza Gárdonyi

Géza Gárdonyi [g'eeza g'aardonji] (3. august 1863 Agárd – 30. oktoober 1922 Eger) oli ungari kirjanik. Teda tuntakse eelkõige ajalooliste romaanide kirjutajana.
Tema isa töötas Lääne-Ungaris mõisas treialina. Géza lõpetas õpetajate kooli ning töötas mõned aastad õpetaja ja kiriku kantorina. 1885 abiellus ta Mária Molnáriga, aga abielu oli õnnetu ja nad asusid 1892 lahku elama.
Ta alustas tööd 1880-ndatel ajakirjanduses. Tema esimene edu saabus külaelualaste satiiriliste juttudega sarjast "Göre Gábor", millest ta hiljem lahti ütles. Sajandivahetuse paiku hakkas ta huvi tundma Ungari ajaloo vastu.
Tema kuulsaim teos "Egeri tähed" avaldati 1899. aastal. Teoses räägitakse Egeri linna piiramisest türklaste poolt 16. sajandil.
Aastal 1901 avaldas Gárdonyi romaani "Nähtamatu inimene", mida ta ise pidas oma parimaks teoseks. Raamatus räägitakse hunnide pealiku Attila valitsemisperioodist 5. sajandil, samuti idarooma ajaloolase Priscuse külaskäikudest Attila õukonda. Selles raamatus seatakse kahtluse alla seni ajaloolaste seas valitsenud seisukoht, et 451 toimunud Katalaunia lahingu, peamise lahingu Vana-Rooma ja Attila vahel, võitsid roomlased.
Kuigi Ungaris saavutasid need kaks romaani tuntuse kiiresti, hakati neid teistesse Euroopa keeltesse laialdaselt tõlkima alles 20. sajandi teisel poolel. Nad on tõlgitud ka eesti keelde.
Aastast 1897 elas Gárdonyi oma emaga Egeris, kus ka suri. Ta on sinna ka maetud ja tema hauakivile on kirjutatud "Csak a teste" ("Ainult tema keha"). Maja, milles ta oma elu lõpuni elas, on säilitatud ja muudetud muuseumiks.
Francesco Bianchi Ferrara

Francesco Bianchi (1447–1510), tuntud ka kui Francesco del Bianchi Ferrara või Il Frare, oli Itaalia renessansi maalikunstnik. 
Tema sünnikohana on nimetatud nii Ferrarat kui ka Modenat. 
Tema kaasaegsed hindasid ta töid kõrgelt. Ta oli Cosimo Tura õpilane ja Antonio da Correggio õpetaja. 
Louvre'is on tema teos "Neitsi Maarja ja laps troonil koos kahe pühakuga".
Rivo Laasi

Rivo Laasi (sündinud 1. mail 1963) on eesti helilooja ja multiinstrumentalist (bassimängija, klahvpillimängija, flöödimängija).
Laasi on free jazz'i ansambli Tunnetusüksus üks juhtfiguure. Ta on kirjutanud muusikat teatrilavastustele, mängib lisaks ansamblile Tunnetusüksus ka ansamblis Lippajad.
Lihula

Muinasaeg

Lihula linna ajalugu ulatub juba kiviaega, kui ligemale II a.t alguses oli Lihula pank kõigest laid Läänemeres. On tõenäoline, et esimesed asukad jõudsid Lihulasse II a.t jooksul, mida kinnitab ka kivikirveste leiud Lihula panga kõrvalt.
Lihula linnuse kultuurikihist saadud varaseimad dateeringud pärinevad 1. aastatuhande teisest poolest. 13. sajandi alguses asus Lihula linnus Lihula muinaskihelkonnas ja oli mitmete hinnangute järgi üks peamisi keskusi Eestimaa lääneosas või isegi kogu Eestimaal. Linnus kaitses olulist sadamakohta ja selle tähtsusele ostutab ka asjaolu, et kui Riia piiskop Albert pühitses 1211. aastal Eestimaa piiskopiks Theoderichi, senise Dünamünde kloostri abti, siis kavandati ta tulevase piiskopkonna keskust Lihulasse ja teda nimetati dokumentides ka Lihula piiskopiks.
Henriku Liivimaa kroonika teatel tegi riialaste (Riia piiskopi ja Mõõgavendade ordu), latgalite ja liivlaste vägi 1218. aastal rüüsteretke Läänemaale, mille järel kõikide sealsete kihelkondade vanemad sõlmisid nendega rahu, lubades end ristida lasta, iga-aastast maksu tasuda ja pantvange anda 1219. aastal määras piiskop Albert ametisse uue Lihula (Eestimaa) piiskopi Hermanni. 1220. aastal maabus (arvatavasti Revalasse tunginud Taani kuningaga kooskõlastatult) Läänemaal Rootsi kuninga Johan I vägi, hõivas Lihula linnuse ja alustas maakonnas riialaste vastuseisust hoolimata ristimist ja kirikute ehitamist. Teravamalt reageerisid rootslaste tulekule saarlased, kelle jaoks oli Läänemaa lähima naabrina otseselt nende huvi- ja mõjupiirkonda kuuluv ala. Augustis piirasid nad sisse ja süütasid põlema Lihula linnuse ning purustasid sealt välja tunginud Rootsi väe. Üsna tõenäoline on, et Lihula lahingust võtsid osa ka läänemaalased. Läti Henriku sõnul langes peaaegu 500 rootslast ja vaid vähesed jõudsid Tallinnasse taanlaste juurde pageda.

Keskaeg

1224. aastal, pärast Eestimaa mandriosa lõplikku allutamist riialaste ja Taani võimule, määrati Eestimaa piiskopi Hermanni valitsemise alla Ugandi. Kuigi Läänemaa koos Lihulaga läks Riia piiskopile, jätkati mõnda aega Hermanni kutsumist Lihula piiskopiks. Hermanni ametinimetus muudeti Tartu piiskopiks 1235. aastal. Aastatel 1234–1251 oli Lihula Saare-Lääne piiskopkonna piiskopi residents.
Aastatel 1238–1242 ehitati Lihula kivilinnus esialgsel kujul. 13.–15. sajandil oli Lihula Lihula komtuurkonna keskus, 1470. aastatel ühendati see Pärnu komtuurkonnaga. 
Keskajal ja varauusajal oli Lihula Lihula kihelkonna keskus.

Uusaeg

1786 asutati Lihula vallakool.
1930 toimus Lihula I laulupidu. 4. augustil 1935 avati Lihula vabadussammas, mis lasti õhku 1948 ja taastati 1988-1993.
Aastatel 1931–1968 oli Rapla–Virtsu kitsarööpmelisel raudteel Lihula raudteejaam.
1950–1961 oli Lihula Lihula rajooni keskus. 1957 moodustati Lihula Keskkoolis Eesti Rahvavabastusorganisatsioon, mis 1958 nimetati ümber Eesti Vabadusvõitlejate Liiduks.
Lihula alevi omavalitsuslik staatus kinnitati aastal 1991. 1993 sai Lihula linnaks. 1999. aastal liitusid Lihula linn ja vald, Lihula vallaks.
Lihulas on oma kultuurimaja.
Jevgeni Urbanski

Jevgeni Urbanski (vene Евгений Яковлевич Урбанский; 27. veebruar 1932 Moskva – 5. november 1965 Buhhaara oblast, Usbeki NSV) oli vene näitleja.
Jevgeni Urbanski lõpetas 1957. aastal Moskva Kunstiteatri Õppestuudio, samast aastast alates töötas ta Stanislavski nim. Moskva Draamateatri näitlejana.
Jevgeni Urbanski hukkus filmivõtetel. Ta on maetud Novodevitšje kalmistule.
Albert Suur

Püha Albert Suur ehk Albertus Magnus (enne 1200 Lauingen, Švaabimaa – 15. november 1280 Köln) oli filosoof. (Ametliku nimega: "Doctor universalis", praeclarus philosophus Teutonicus, episcopus theologusque.)
Albertus Magnus sündis Švaabimaal; õpingute ajal Itaalias ühines dominiiklaste vennaskonnaga. Õppis Paduas,  Bolognas ja Pariisis. 1254 sai Albertist dominiiklaste provintsiaal-prior ning mõnda aega oli ta isegi paavsti isiklik teoloog. 1259 aastal esitas ta koos Aquino Thomase ja Peetriga Tarentasist dominiiklaste süstemaatilise õpetamise plaani. Mõne aja pärast määrati ta Regensburgi piiskopiks, kuid kahe aasta möödudes loobus ta sellest ning pöördus tagasi Kölni kloostrisse. 1274 aasta Lyoni kirikukogul kutsus ta Vana-Hiina ja Rooma kirikuid leppimisele. Tema suure õpetatuse tõttu hüüti teda "võluriks".
Tema kuulsaim õpilane on Aquino Thomas, kellega nad olid eluaegsed sõbrad ja vaimuvennad kuni Thomase surmani aastal 1274 . Teoloogia õpetamisel rakendasid mõlemad Aristotelese põhimõtteid ning püüdsid usku ja mõistust lahus hoida, seejuures mõlemaid väärtustades.
Albert Suur suri 15. novembril 1280 Kölnis ning on maetud Kölni Andrease kirikusse. Temast jäi maha 38 köidet filosoofilisi mõtisklusi ja teoloogilisi analüüse, lisaks hulk astronoomia, keemia, geograafia ja füsioloogia alaseid kirjutisi.
Albert Suur kuulutati õndsaks 1622. aastal, kuid kanoniseeriti alles 1931, mil paavst Pius XI ta Kiriku Doktoriks kuulutas.
Kunstis kujutatakse tavaliselt dominiiklaste rüüs puldis loengut pidamas või oma kuulsa õpilase Aquino Thomasega midagi arutamas.
Ozoli mõis (Kuramaa)

Ozoli mõis (saksa keeles Eckhof, ka Paulsgnade, läti keeles Ozolu muiža, ka Ozolmuiža) oli riigimõis Kuramaal. 
Tänapäeval asub mõis Lätis Jelgava piirkonnas ja Jelgavas. Mõisa peahoone jäi Jelgava linna territooriumile, mõisa maadest moodustati Ozolnieki vald.

Ajalugu

Mõisa maad kuulusid algselt Kuramaa hertsogitele – tegemist oli riigimõisaga. Eravaldusse läksid need siis, kui keiser Paul I kinkis need maad Kuramaa kubermangu kubernerile Karl Wilhelm Heinrich von Driesenile; nii sai selle saksakeelseks nimekujuks Paulsgnade.
Mõisale allusid hiljem ka Henriettensruhe ja Magazin-Forwerke poolmõis. Poolmõisana allus mõisale veel ka Valdeka loss. Ajal, mil mõis likvideeriti, oli selle pindala 1299 hektarit.
Bermondtiaadi ajal paiknes Jelgava pärast peetud lahingute eel mõisas Pavel Bermondt-Avalovi vägede esimene polk. 15. novembril vabastas mõisa läti vägede 9. polgu õpilaspataljon. Lahingute käigus mõisakompleks hävis. Osaliselt on säilinud mõisa park, kus asub Jelgava suurim põlispuude grupp – tammed ja pärnad, neli lehist ja kaks valget mändi.
Valgamaa lipp

Valgamaa lipp on Eestis asuva Valga maakonna lipp.
Lipp on registreeritud 17. septembril 1996.

Lipu kirjeldus

Valga maakonna lipp koosneb kahest võrdse laiusega horisontaalsest värvilaiust, millest ülemine laid on valge ja alumine roheline. Valge laiu keskel on maakonna eritunnusena Valgamaa vapp.
Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 7:11 ning normaalsuurus 105x165 cm.
Happeline kivim

Happeline kivim (inglise acid(ic) rock) on tardkivim, mis koosneb vähemalt 66% (massiprotsent) ränidioksiidist.
Tavalised happelised kivimid on graniit ja rüoliit.
Happelised kivimid ei ole happelised keemilises tähenduses, terminil "happeline kivim" pole mingit seost vesinikeksponendi ehk pH-ga. Termin on pärit ajast, mil arvati, et räni on kivimi koostises ränihappe kujul. Seetõttu nimetati ränirikkaid kivimeid happelisteks ning ränivaeseid kivimeid aluselisteks. Tänapäeval me teame, et räni on silikaatsete mineraalide koostises ränidioksiidina, kuid terminid "happeline kivim" ning "aluseline kivim" püsivad geoloogiliste terminite hulgas tänaseni.