google/wiki40b huggingface dataset:
Siim Lind

Siim Lind (kuni 1940 Siegfried Lind; 30. jaanuar / 11. veebruar 1899 Orgmetsa mõis, Albu vald, Järvamaa – 30. aprill 1984 New Bedford) oli eesti arstiteadlane.
Õppis Simuna Noorsoo Kasvatuse Seltsi Koolis, Tartu Aleksandri Gümnaasiumis, 1919. aastal lõpetas Hugo Treffneri Gümnaasiumi.
Aastatel 1919–1924 õppis (matrikli nr. 2, lõpetas) Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas. 1935. aastal kaitses Tartu Ülikoolis arstiteaduse doktori kraadi väitekirjaga "Kõhutüüfuse ja paratüüfuse B epidemioloogiast ning nende vastu võitlemise korraldustest välismail ja Eestis". Ta oli Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane.
Ta osales Vabadussõjas. Aastatel 1923–1925 töötas Tartu Ülikooli tervishoiu instituudi abijõuna, 1925–1927 Tartu Ülikooli hügieeni instituudi assistent, 1927–1928 2. Diviisi haigla laborijuhataja Tartus. 1928–1931 Haridus- ja sotsiaalministeeriumi Tervishoiuvalitsuse inspektor, 1931–1932 abidirektor, 1932–1940 Tartu linna tervishoiuarst. 1936–1940 Tartu Ülikooli eradotsent ja dotsent, 1944 professor. 
Põgenes 1944 Saksamaale, oli DP-laagri arst Kemptenis ja Ludwigsburgis, 1949 siirdus USA-sse.
Klassikaline tingimine

Avastamislugu

Vene füsioloog Ivan Pavlov uuris koerte seedimise füsioloogiat, mõõtes koerte süljeeritust. Koerkatsetuste seerias märkas ta, et loomadel algab süljeeritus juba enne toidunõu etteandmist, piisas sellest, kui katseruumi astus talitaja toiduga. Seejärel hakkas Pavlov nähtut eksperimentaalselt testima, esitades koertele neutraalset stiimulit (helihargi heli) koos toiduga, pärast mõnda kordust hakkasid koerad sülge eritama ainult helihargi heli peale, ilma toitu saamata, helihargi helist oli saanud tingitud stiimul, kutsudes esile tingitud vastust. Pavlov järeldas, et kui toidu andmise hetkel on koera läheduses teatud stiimul, hakkab koer stiimulit toiduga seostama ning stiimul üksi võib hakata süljeritust esile kutsuma. Avastatud seaduspärasust hakati nimetama klassikaliseks tingimiseks. Seda peetakse tänapäeval üheks õppimise põhiprotsessiks.

Selgitus

Klassikalisele tingimisele toetuval õppimisel hakkab mingi neutraalne ärritaja (nt kellahelin) toimima refleksi vallandava signaalina.
Klassikalise tingituse kolmeks lähtealuseks on eristamine, üldistamine ja kustutamine. Üldistamisvõtte kasutamine ehk õppimine võtab aega, et see võib kaasa tuua vigu olukorras, kus sarnased stiimulid võivad segi minna. Näiteks hüüab alguses väikelaps kõiki loomi auadeks ning alles hiljem hakkab vahet tegema kassi ja koera vahel. Õpitud üldistus säilib seda kauem, mida suurem ja selgem on eri käitumisviise tingivate stiimulite erinevus. Paljud tingreflektoorsed seosed taanduvad, kui neid ei kinnistata. Kui mingit stiimulit korrata ilma selle kinnituseta, hakkab stiimuli tähendus kaduma, kuni see mingi aja möödudes ei kutsu enam esile tingitud refleksi.
Hans Lintrup

Hans Lintrup (1. juuli 1778 Søllerød, Taani – 25. november 1855 Vana-Vigala mõis) oli Taanist pärit aednik, kes elas ja töötas Eestis.
Ta oli eelnevalt õppinud Taani kuninga õukonnaaedniku Peter Lindegaardi juures. Töötas Tallinnas ja mitmes Eestimaa mõisas (Jädivere, Võivere, Vana-Vigala jt). Viimastel eluaastatel elas Vana-Vigala mõisas, kus tema plaanide järgi rajati Vana-Vigala Hirvepark.
Laiuse külanõukogu

Laiuse külanõukogu oli külanõukogu Jõgeva rajoonis.
Külanõukogu loodi 1954. aastal, kui omavahel liideti Sootaga, Kivijärve ja Mõisaküla külanõukogude maa-alad.
Külanõukokku kuulusid Sootaga, Lõpe, Raaduvere, Kasevere, Alavere, Vilina, Kirikuvalla, Altvälja, Lehtmetsa (endise Sootaga külanõukogu maa-alad 1945–1954), Kantküla, Iravere, Litsemaa, Ristimetsa, Kasvandiku, Vanatänava, Otiaru, Rava, Kirikuküla, Mõisaküla (endise Mõisaküla külanõukogu maa-alad 1945–1954), Kaude, Altküla, Teilma, Lemuvere, Saksamaa külad ja Kivijärve asundus (endise Kivijärve külanõukogu maa-alad 1945–1954).
1975 liideti Laiuse külanõukogu maa-alad Jõgeva külanõukogu koosseisu.
Arsenali keskus

Arsenali Keskus on kaubanduskeskus Põhja-Tallinna linnaosas aadressil Erika tänav 14. Keskus avati sügisel 2016.
Keskus asub hoones, mida varem kasutas relvaettevõte Arsenal.
Kaisa Selde

Kaisa Selde (sündinud 8. jaanuaril 1987) on eesti näitleja.
2005. aastal lõpetas ta Tallinna Reaalkooli, aastatel 2008–2009 õppis Barcelona Teatriinstituudis füüsilise teatri erialal ning aastal 2011 lõpetas Turu Kunstiakadeemia nukukunsti erialal.
Alates 2011. aastast töötab NUKUs.
Hans Driesch

Hans Driesch (28. oktoober 1867 Bad Kreuznach – 16. aprill 1941) oli saksa bioloog ja filosoof.
Ta alustas ülikooliõpinguid meditsiini alal 1886. aastal August Weismanni juures Freiburgi ülikoolis. 1887. aastal kuulas ta Jena ülikoolis Ernst Haeckeli, Oscar Hertwigi ja Christian Ernst Stahli loenguid. Aastal 1888 õppis ta füüsikat ja keemiat Müncheni ülikoolis ning omandas doktorikraadi 1889. Napoli bioloogiajaamas töötades puutus ta kokku ka Jakob von Uexkülliga.
Tema peamised eksperimentaalsed tööd olid embrüoloogia vallas. Uurides embrüo arengu reegleid, võttis ta kasutusele rea varaküberneetilisi mõisteid (näiteks iseregulatsioon). Toetudes oma katsetele, milles varases arengustaadiumis poolitatud embrüo mõlemast poolest kasvab terve organism, kirjeldas ta seda kui ekvifinaalsust.
Tema peamine töö teoreetilise bioloogia vallas on "Philosophie des Organischen" ("Orgaanilise filosoofia"). Ta võttis taaskasutusele Aristoteleselt pärit entelehhiate mõiste elule spetsiifiliste jõudude tähistamiseks. Ta on tuntumaid neovitalismi esindajaid ja bioloogiafilosoofe.
Vaadetelt oli ta patsifist.
Setumaa

Etümoloogia

Setumaa nimi (esmamainimine 1869. ja 1872. aastal Jakob Hurda poolt) pärineb rahva nimest setu / seto, mida esimesena mainis 1860. aastal Hermann Eduard Hartmann. Tema teatel kutsuti Petserimaa eestlasi nõnda kogu eestlaste alal ja põhjuseks oli, et nad kasutasid asesõna se asemel sõna settu. Ka Julius Mägiste arvas algul, et tegu on naabrite poolt keeleerinevuse tõttu antud pilkenimega, kuid hiljem pidas ta selle päritolu siiski ebaselgeks. Enn Ernitsa hinnangul võis setu olla halvustava tähendusega kirjeldav sõna, millele tema arvates osutab element -u. Oletatavalt Friedrich Reinhold Kreutzwaldi välja pakutud etümoloogia setä (lell) ja tundmatu autori etümoloogia чудь (tšuud) pole keeleteadlaste seas tunnustust leidnud. Paul Hagu kohaselt hakkasid eestlased 19. sajandi lõpus setuks kutsuma koolihariduseta ja kummalist inimest.

Loodus

Setumaa loodusolud on mitmekesised. Edela-Setumaale jääb Haanja kõrgustiku idajalam. Põhjaosas asub Palumaa. Ida- ja kirdeosas laiub Peipsi madalik. Setumaale jäävad ka Mustoja maastikukaitseala, Lutepää liivikud, Piusa jõe ürgorg (liivakivipaljandid), Tonja-Värska kaitseala ja Tonja-Karisilla-Värska looduspark.

Praegune olukord

Praegu jääb Setumaale üks Eesti vald – Setomaa vald, suur osa setu külasid asub Venemaal Petseri rajoonis. Kontrolljoon on Setumaal suureks probleemiks, lõhestades kogukonda ja raskendades setudel käimist oma koju ja surnuaedadesse.
Boeing 747

Ajalugu

Juba enne USAF-i korraldatud transpordilennuki riigihanke konkursil Lockheedi lennukile C-5 Galaxy allajäämist oli reisilennufirma Pan American World Airways avaldanud Boeingu ettevõttele soovi saada Boeing 707-ga võrreldes kaks korda rohkem reisijaid mahutav lennuk.
Teada on Pan American World Airwaysi bossi J. Trippe ja Boeingu juhi W. Alleni dialoog, kus Trippe lausus: „Kui sa sellise ehitad, siis ma ostan selle.“ ja Alleni vastus: „Kui sa selle ostad, siis ma ehitan sellise.“ 
Pärast Pan American World Airwaysi 25 tulevase hiigellennuki tellimust 13. aprillil 1966 hakkas Boeing seda välja töötama. Boeing 747 „isa“ ehk projekti juhtinsener oli Joe Sutter. Prototüübi montaaž koosteellingul algas jaanuaris 1967, ametlik esitlus toimus 30. septembril 1968.
Alates 9. veebruaril 1969 toimunud esmalennust kuni 27. aprillini 2005, mil tõusis õhku Airbus A380, oli 747 maailma suurim reisilennuk.
747 arendamise alustamise ajaks ei olnud nii suure reisilennuki projekteerimise kogemusi kuskilt võtta. See pani Boeingu insenerid tehniliselt nõudliku väljakutse ette. Muu hulgas tuli kogu kontseptsioonis lähtuda kere, kandepindade, teliku ja mootorite täiesti uuest tõlgenduspõhimõttest. Boeing Everetti tehase 747 montaažiellingute hoone on mahult senini maailma suurim ehitis.
Toomas (eesnimi)

Toomas on eesti mehenimi.
Nimi pärineb algselt arameakeelsest sõnast te'oma (תאומא), mis tähendab tõlkes "kaksik". Piiblis on see sõna transkribeeritud kreeka keelde kujul thomas (Θωμᾶς), kasutades seda Uues Testamendis ühe Jeesuse apostli (apostel Toomas) iseloomustamiseks. Temale omistatud epiteedist kujunes hiljemalt varasel keskajal eesnimi, mis levis aja jooksul peaaegu kõigisse Euroopas kõneldud keeltesse. Eestisse on nimi jõudnud tõenäoliselt saksa keele vahendusel.
Eestlaste hulgas on Toomas laialt levinud mehenimi, mille populaarsus on küll viimastel kümnenditel vähenenud. Aastatel 1992–2004 oli nimi kõigi Eestis pandud mehenimede seas populaarsuselt 86. kohal – kokku anti seda 241 poisslapsele. 5. novembri 2012 seisuga elas Eestis rahvastikuregistri andmetel 6002 Toomase-nimelist meest.
1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Toomas 5709 mehel. Toomas on Eestis populaarsuselt 11. mehenimi. Toomas oli keskmiselt 49 aasta vanune (mediaanvanus oli 50).
Kõige populaarsem oli eesnimi Toomas vanuserühmas 50–54, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 107,23 ning Hiiu maakonnas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 87,86.
Merike Kaste

Merike Kaste on Eesti pedagoog ja koolijuht.
Ta lõpetas aastal 1982 Kanepi Keskkooli ja aastal 1987 Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo erialal. 1992. aastal kaitses Kaste Tartu Ülikooli psühholoogia kateedris diplomitööd "Noorukite väärtusorientatsioon" (juhendaja Aino Lunge). 2002. aasta kaitses ta Tartu Ülikool haridusteaduskonna pedagoogika osakonnas magistritööd "Metoodika õpetaja enesehindamiseks ja arenguvestluse läbiviimiseks" (juhendaja Ene-Mall Vernik-Tuubel). Kaste juhendamisel kaitsesid 2007. aastal TÜ pedagoogika osakonnas bakalaureusetööd Anne Kukk ("Koolikiusamine") ja Piret Viil ("Õpilasi aktiviseerivate meetodite kasutamine tunnis: aktiivõppemeetodid").
Ta töötas aastatel 1987–1996 Kanepi Gümnaasiumis ajalooõpetajana, aastatel 1996–2006 töötas ta samas koolis direktori asetäitjana õppe- ja kasvatustöö alal, aastate 2006–2013 oli ta Kanepi Gümnaasiumi direktor. Aastast 2014 on ta Tartu Kristjan Jaak Petersoni Gümnaasiumi direktor.
Ille Molloka

Ille Molloka (24. august 1960 Tartu – 28. september 1994 Läänemeri) oli eesti sõudja. 
Ta lõpetas 1980. aastal Tartu 10. Keskkooli ja 1982. aastal kokana 15. Kutsekeskkooli Tallinnas. 
Töötas parvlaeval Estonia kokana. Ta hukkus 28. septembril 1994 Estonia katastroofi tagajärjel.
Kolu mõis (Kadrina)

Kolu mõis (saksa keeles Heinrichshof, Heinrichshof in Kirchspiel St. Katharinen, Wierland) oli mõis Lääne-Virumaal Kadrina kihelkonnas, tänapäeval asub mõisasüda Lääne-Virumaal Kadrina valla Kolu küla territooriumil. 
Kolu (Kaloby) on esmakordselt mainitud 1482. aastal, esmased mõisahooned rajati 1772. aastal major Andreas Magnus von Baeri poolt, kes nimetas mõisa oma isa Heinrich Baeri auks Heinrichshofiks.

Mõisaomanikud

Kolu mõis sai iseseisva majandusüksusena alguse 1772. aastal, mil ta eraldati naabruses asuvast Vohnja mõisast ning Andreas Magnus von Baer müüs Vohnja mõisa juurde kuulunud Kolu mõisa assessor Bernhard Georg von Bielskyle, hinnaga 24 000 rubla. 
1776. aastal müüs Berend Georg von Bielsky Kolu mõisa major Karl Justin von Hagemeisterile, 30 000 rublaga, kes müüs mõisa aga juba 1777. aastal leitnant Friedrich Jacob von Steinheilile, kes müüs mõisa 1779. aastal haagikohtunik Steen Jöran von Manderstiernale 30 700 hõberubla eest.
1787. aastal pantis Steen Jöran von Manderstierna Kolu mõisa leitnant Heinrich Friedrich von Kursellile 45 aastaks, hinnaga 25 000 rubla; 1791. aastal loovutas Heinrich Friedrich von Kursell mõisa pandiõiguse kreisimarssal Alexander Philipp von Satzale, hinnaga 26 000 hõberubla; 1796. aastal loovutas Salza Kolu mõisa pandi kammerhärra ja ooberst Karl August von Bergile alates 1797. aasta lihavõtetest, hinnaga 50 000 hõberubla, kes omakord aga loovutas Kolu mõisa pandi leitnant Otto Magnus von Tollile, hinnaga 40 000 hõberubla + 10 000 bankorubla.
1799. aastal loovutas Otto Magnus von Toll pandi leitnant Karl Konrad von Vietinghoffile, hinnaga 60 000 hõberubla + 2 000 bankorubla inventari eest.
1815. aastal pantis von Vietinghoff Kolu mõisa major Adrian Heinrich von Hagemeisterile, kelle isa Karl Justin oli 1776. aastal olnud juba Kolu mõisa omanik. Adrian Heinrich von Hagemeister pärandas pandiõiguse oma vennale Magnus Karl Hagemeisterile, kes 1823. aastal pantis mõisa Hans Heinrich Martensonile koos kaasomandiõigusega Vohnja mõisa metsale kümneks aastaks. Panditehingu väärtus 131 500 bankorubla, sellest 6500 rubla inventari eest.
1837. aastal omandas avalikule müügile pandud pandiõiguse Kolu mõisale kaardiväe eruleitnant krahv Ferdinand von Tiesenhausen, kes pantis mõisa 1853. aastal parun Gotthard Eugen von Ungern-Sternbergile kolmeks aastaks, hinnaga 55 000 hõberubla, 1856. aastal omandas parun Gotthard Eugen von Ungern-Sternberg mõisa pandilepingu muutmisega müügilepinguks, mille kinnitas Eestimaa Ülemmaakohtu otsus.
1895. aastal kinkis Gotthard Eugen von Ungern-Sternberg Kolu, väljaarvatud juba müüdud kuid üleandmata talud, oma pojale Ernst von Ungern-Sternbergile.
Ernst von Ungern-Sternberg oli ka mõisa viimane omanik enne 1919. aastal mõisa võõrandamist.
Aastatel 1922–1971 tegutses mõisas kool, hiljem elasid seal kolhoosi töölised.
1997. aastal omandas mõisavaremed ettevõtja Jaanus Reisner.
Kaheaastased taimed

Kaheaastased (roht)taimed on taimede eluvorm. Kaheaastaste taimede elutsükkel vältab kaks aastat. Esimesel vegetatsiooniperioodil kasvatab taim koos juurega varre(d) ja lehed (nn vegetatiivsed struktuurid). Pärast ebasoodsat perioodi kasvatab taim teisel vegetatsiooniperioodil fertiilsed osad (õied, viljad jt) ning pärast viljumist teisel aastal sureb.
Enamiku kaheaastaste taimede õitsemise eelduseks on külm periood (parasvöötmes talv). Kaheaastaste taimede kunstlikuks elutsükli kiirendamiseks kasutatakse jarovisatsiooni ehk vernalisatsiooni.
Võrreldes ühe- ja mitmeaastaste rohttaimedega on taimeriigis kaheaastasi taimi tühine osa.
Eestis kasvavatest kaheaastastest taimedest võib mainida ussikeelt ja üheksavägist.
Edakai Simmermann

Edakai Simmermann (sündinud 1949) on eesti rahvakultuuri uurija.

Teoseid

Ta on koostanud elektroonilised regilaulikud "Lõuna-Eesti Väike Kannel" (2002) ja "Lähme Loojale loole" (2013).
Ta on kirjutanud Evald Rooma elulooraamatu "Emajõe ääres kasvanud" (2009).
Kuala Lumpur

Vaatamisväärsused

Malaisia „vabaduse väljak“ – Padang Merdeka väljak, kus kuulutati välja Malaisia iseseisvus. Väljakul seisab maailma kõrgeim lipuvarras ning seal peetakse ka iga-aastast Merdeka päeva.
Samuti on väljakul linna üks kaunimaid hooneid – mauri stiilis ehitatud Sultan Abdul Samadi maja, mis oli projekteeritud Briti arhitektide poolt 19. sajandi lõpul. Ehitisse kuulub 40 jala kõrgune kellatorn ja vasksed kuplid.
Rahvusmuuseum (Muzium Negara), kus on võimalik tutvuda Malaisias elavate rahvusrühmade ajalooga ja Malaisia taimestikku ja loomastikku mitmekülgselt esitava väljapanekuga.
Rahvusmošee (Masjid Negara) oma 75 meetri kõrgusele küündiva minaretiga.
Kaasaegne Kuala Lumpuri sümboliks on maailma kõrgeimate hoonete hulka kuuluv rahvusliku naftakompanii Petronase kaksiktorn (Petronas Towers), mis jäljendab pagoodide ehitusstiili. 1996–2003 oli see oma 88 korrusega (451,9 m) maailma kõrgeim ehitis.
Samuti on muljetavaldav teletorn Menara KL, mis on kõrguselt (421 m) maailmas neljandal kohal. Selle sissepääsu kaunistavad arabeskidest pitskujundid.
Koloniaalstiilis ehitatud rongijaama hoone on ehitatud 1900. aastate alguses. Nüüd on see nii jaam kui ka hotell. Selles Põhja-India arhitektuurist inspireeritud hoones on tähelepanuväärsed võlvid, ilusad spiraalid ja seitsmekujulised minaretid.
Champagne-Ardenne

Majandus

Piirkonnast 61,4% oli põllumajanduslik maa, sh 282,37 km² viinamarjaistandusi. Piirkond oli Prantsusmaal esikohal odra ja lutserni tootmises. Seal toodeti ka šampanjat.
Tööstusharudest oli tähtsaim metallurgia.

Ajalugu

Champagne'i krahvkonda valitsesid 12. sajandist Champagne'i krahvid, kes 1284. aastal omandasid pärimise teel Navarra kuningriigi. 1284. aastal abiellus Jeanne de Champagne'i Prantsusmaa kuninga Philippe IV-ga ja aastatel 1284–1328 oli Navarra kuningriik personaalunioonis Prantsusmaaga. 1336. aastal loovutas Jeanne II oma õigused Champagne'i krahvkonna üle kuningas Philippe VI-le ja 1361. aastal ühendati Champagne'i Prantsuse krooniga.
Pöide kirikumõis

Pöide kirikumõis (saksa keeles Pastorat Peude) oli kirikumõis Pöide kihelkonnas Saaremaal.
Mont-Saint-Micheli laht

Mont-Saint-Micheli laht on laht Prantsusmaa põhjarannikul, Normandia ja Bretagne'i poolsaare vahel. Mont-Saint-Micheli lahes asub Mont-Saint-Micheli saar ja sellel samanimeline klooster. Saar ja laht võeti 1979. aastal UNESCO maailmapärandi nimistusse.
Lahes asub ka teine graniitsaar, Tombelaine.

Lahe eripära

Kahel korral päevas voolab tõusu ja mõõna vahetumise tõttu lahte enam kui 100 miljonit kuupmeetrit merevett. Vee liikumiskiirus tõusu ajal on umbes 1 meeter sekundis. Prantsuse kirjanik Victor Hugo on võrrelnud veetaseme tõusu galopeeriva hobusega.
Tõusu ja mõõna vaheline veetaseme erinevus on 14-15 meetrit. Mõõna ajal taandub vesi enam kui 18 km kaugusele.
Loodete poolt maha jäetavad setted kergitavad merepõhja igal aastal 3 mm.
Eriidanus

Eriidanus (ladina Eridanus) on tähtkuju, mis asub taevaekvaatoril ja ulatub kaugele lõunataevasse. See on üks Ptolemaiose kirjeldatud 48-st tähtkujust ja kuulub tänapäeva 88 tähtkuju hulka. Eriidanus on pindalalt 6. tähtkuju, kattes tähistaevast 1139 ruutkraadi.
Heledaim täht on Achernar.
Epsilon (ε) Eridani on üks meile lähemaid tähti (10,8 valgusaastat), millel on vähemalt üks planeet, kust on otsitud ka elu märke.
Bioetanool E85

Bioetanool E85 on denatureeritud bioetanoolist ja bensiinist toodetud mootorikütus. Koosneb peamiselt etanooli ja bensiini segust vahemikus 70...86% etanooli ja 14...30% bensiini.
Bioetanool E85 sobib kasutamiseks ainult selleks seadistatud mootoriga autodes, näiteks niinimetatud Flexi Fueli tüüpi autodes.
Hetkel puudub üleeuroopaline EN standard, mis spetsifitseeriks nõuded ja katsemeetodid bioetanoolile E85. Standard on väljatöötamisel CEN CWA 15293:2005 alusel ja pidi CEN tööplaanide kohaselt ilmuma 2009. aastal kui EN 15293 "Mootorikütused. Etanool (E85). Nõuded ja katsemeetodid". Standardi väljatöötamisel ilmnenud probleemide tõttu seda siiski teha ei suudetud ja standardi asemel üllitas CEN tehnilise aruande CEN/TR 15993:2010 "Mootorikütused. Etanool (E85). Nõuded ja katsemeetodid".
Olga (eesnimi)

Olga on naisenimi. Seda peetakse skandinaavia nime Helga idaslaavipäraseks kujuks ning tähendab 'püha, pühitsetud'.
2015. aasta seisuga on see Eesti kõige populaarsem naisenimi. 6. detsembri 2015 seisuga elab rahvastikuregistri andmetel Eestis 10 883 Olga-nimelist inimest.
Harry Reid

Harry Mason Reid (sündinud 2. detsembril 1939) on Ameerika Ühendriikide poliitik, Demokraatliku partei liige, Senati demokraatide liider 2007–2017. Ta lahkus ametist 3. jaanuaril 2017.
Harry Reid oli Nevadast valitud Senati liige aastatel 1986-2017. Aastatel 1999 kuni 2005 oli ta Senati demokraatide "piits" (whip).
Andrei Mironov

Andrei Mironov (vene keeles Андрей Александрович Миронов; 7. märts 1941 Moskva – 16. august 1987 Riia) oli Nõukogude Liidu teatri- ja filminäitleja ning estraadiartist.

Elukäik

Tema vanemad olid tuntud Nõukogude Liidu estraadiartistid Aleksandr Мenaker ja Maria Mironova ning lapseeas kandis Andrei perekonnanime Menaker.
1940-ndate lõpul võtsid Nõukogude Liidus maad antisemitismi ilmingud, mille tõttu vanemad otsustasid panna Andreile ema perekonnanime Mironov.
Esimene katse filmis osaleda toimus suvel 1952. Kuna muinasjutufilmi "Sadko" massistseenis kandis Mironov ebasobivat riietust, ta kõrvaldati. Kooliteatri laval mängis ta 7. klassist ning seejärel osales Moskva Laste Keskteatri stuudio töös.
Pärast keskkooli lõpetamist õppis ta B. Štšukini nimelises Teatriinstituudis. 1960. aastal sai Mironov oma esimese filmirolli filmis "Ja kui see on armastus?". 1962. aastal alustas Andrei Mironov tööd Moskva Satiiriteatris, kus töötas 25 aastat. 
Novembris 1967 toimus Moskva Näitlejate Majas näitleja esimene isiklik loominguline õhtu, mis oli kohe välja müüdud. 4. aprillil 1969 esietendus "Meeletu päev ehk Figaro pulm" Mironoviga peaosas. Etendus oli Satiiriteatri kavas 18 aastat. Sellest tehti ka edukas telelavastus. 
28. aprillil 1969 toimus Nõukogude Liidus filmi "Briljantkäsi" esilinastus, mis kogub lõpuks rekordarvu vaatajaid – 76 miljonit 700 tuhat.
1973. aastal tegi ta oma lavastaja debüüdi, kui Satiiriteatris esietendub "Suure maja väiksed komöödiad".
Oktoobris 1974 sai ta Vene NFSV teenelise kunstniku aunimetuse. Samal ajal ei valitud teda Lukašini rolli Eldar Rjazanovi filmis "Saatuse iroonia ehk hüva leili!", millest kujunes kultusfilm. 
1978. aasta jaanuaris tuli müügile tema esimene vinüülplaat "Laulab Andrei Mironov". Novembris näidati Kesktelevisioonis saadet "Loominguline õhtu Andrei Mironoviga kontsert-stuudios Оstankino". Detsembris 1980 sai ta Vene NFSV rahvakunstniku aunimetuse. 
1983. aastal ei võtnud kunstikomisjon kahel korral vastu filmi "Blondiin nurga taga", kuna seal käsitletakse letialust kaubandust, käsi peseb kätt süsteemi jms, mis on Nõukogude Liidu elule iseloomulik. Mironovil oli filmis peaosa.
15. juunil 1987 esietendus Satiiriteatris "Varjud", mis jäi näitlejale viimaseks rolliks.
27. juunil 1987 toimus tema viimane teatrietendus Moskvas, 13. augustil viimane soolokontsert Riias.
14. augustil 1987, külalisetenduse ajal Riia ooperiteatris lavastusega "Meeletu päev ehk Figaro pulm", kaotas Andrei Mironov viimases vaatuses laval teadvuse. Kohalikus haiglas diagnoositi ulatuslik verejooks ajju. Teadvusele tulemata suri näitleja 16. augustil 1987. Ta on maetud Moskvas Vagankovo kalmistule.

Isiklikku

Esimene tõsine armulugu näitlejanna Tatjana Jegorovaga ei lõppenud pulmadega, kuna detsembris 1968 sai Mironovi isa infarkti.
30. novembril 1971 abiellus Mironov näitlejanna Jekaterina Gradovaga. 28. mail 1973 sündis tütar Maria Mironova, kes on praegu näitlejanna.
1974. aasta oktoobris läksid Mironov ja Gradova lõplikult lahku.
1974. aastal abiellus Mironov näitlejanna Larisa Golubkinaga, kellega oli abielus surmani. Tema kasutütar on näitlejanna Maria Golubkina (sündinud 22. septembril 1973).
Catapult Films

OÜ Catapult Films on Eesti filmitootja. OÜ on tootnud teleseriaale ja mängufilme.
Šavarš Karapetjan

Šavarš Vladimirovitš Karapetjan (vene keeles Шаварш Владимирович Карапетян; armeenia keeles Շավարշ Կարապետյան; sündinud 19. mail 1953 Kirovokanis Armeenia NSV-s) on armeenia päritolu endine allveesportlane, NSV Liidu teeneline meistersportlane.
Ta on 17-kordne maailmameister, 13-kordne Euroopa meister ja 7-kordne NSV Liidu meister allveespordis. Kuid laiema tuntuse sai ta kümnete inimelude päästmisega mitmes õnnetusjuhtumis.
Karapetjan elab 1991. aastast perega Moskvas. Tegeleb ettevõtlusega, omab jalatsiparandustöökoda. Enne 1991. aastat elas ta perega Jerevanis.
Samuel Huntington

Samuel P. Huntington (18. aprill 1927 – 24. detsember 2008) oli USA politoloog, Harvardi ülikooli professor.
Huntingtoni tuntuimad tööd on rahvusvaheliste suhete alal, nn tsivilisatsioonide kokkupõrke teemal. Aastal 1993 avaldas ta ajakirjas Foreign Affairs äärmiselt mõjuka ja sageli tsiteeritud artikli "The Clash of Civilizations?", mis kontrasteerus teise mõjuka politoloogilise käsitlusega – Francis Fukuyama "ajaloo lõpu" kontseptsiooniga. Hiljem laiendas Huntington oma artikli täispikkuses raamatuks, mis ilmus 1996.
Huntingtoni käsitluse pearõhk on kultuurierinevuste tähtsustamisel konfliktide allikana.
Intonatsioon (muusika)

Intonatsioon on muusikas helikõrguse muutmine esituse käigus. 
Intonatsioon sõltub muusikastiilist.