google/wiki40b huggingface dataset:
Valge torn

Valge torn on Tallinna lähedale 1821–1823 Vene võimude poolt Väike-Paljassaarele rajatud Tallinna kindluse suhtes ettenihutatud kindlustis (suurtükitorn), mille eesmärk oli eelkõige Tallinna sõjasadama ja selle läänepoolse sissesõidu kaitsmine.

Eellugu

Pärast 1810. aastate pingetõusu Euroopas koostati 1820. aastal ja kinnitati keiser Aleksander I poolt uus Tallinna kaitsekava, kus kavatseti ehitada mitu kivist kasemattidega suurtükitorni prantsuse inseneri René de Montalemberti loodud süsteemi järgi. Ehitada jõuti aga ainult üks torn.

Ehitus

Torni püstitamist alustati 1821. aastal Väike-Paljassaare loodeotsas ja see valmis 1823. aastal. Keldris olid laoruumid ja veel sügavamal veekogumis- ja äravoolusüsteem, I korrusel oli sissepääs üle vallikraavi ja kergsilla, vahtkonnaruumid ning kasematid 45 püssilaskeavaga, II korrusel olid kasematid 12 suurtükiava ning lisaks veel rinnatisega lahtine platvorm. Järgmisel, 1824. aastal ehitati platvormile peale katus.
Paljal saarel paistis lubikrohvitud torn kaugele ning rahvas tundis seda Valge tornina. Ametlikult pole torn seda nime kunagi kandnud, venekeelsetes projektides oli selle nimi Kaitsetorn [Väike-Paljassaarel] (vene keeles Оборонительная башнья [в [островѣ] Малом Карлосѣ] Oboronitelnaja bašnja [v malom Karlose]).
Tallinna kaitse täiustamisel 1834. aastal ehitati I korruse püssilaskeavad ümber suurtükkidele ning vahtkonnaruumide aknad ümber püssilaskeavadeks. Suured korrastustööd tornis olid aastatel 1846–1848.

Krimmi sõda 1853–1856

Alanud Krimmi sõja tõttu uuendati 1853. aastal Väike-Paljassaare kõiki kindlustisi, ent juba järgmisel aastal olid venelased silmitsi tõsiasjaga, et nende kindlusehitised on vananenud.
Ahvenamaal vallutasid britid ja prantslased 1854. aastal väheste jõududega venelaste Bomarsundi kindluse (seal oli ka Valge torniga sarnaseid ehitisi), mis oli venelastele üsna suur šokk.
Seetõttu otsustati kõik Vene eraldiseisvad ja maavägede poolt halvasti toetatavad merekindlustised maha jätta ja kasutamiskõlbmatuks muuta. Midagi üritati ka Väike-Paljassaarel lõhkuda, kuid enda ehitatut polnudki nii kerge lammutada. Krimmi sõja käigus jäeti teadaolevalt saared liitlaste poolt ikkagi puutumata.
Pärast Tallinna kustutamist 1864. aastal kindluslinnade nimekirjast kasutati säilinud kindlustisi peamiselt õppelaskmiste märklauana.
Valge torn on alates 18. augustist 1997 Eesti Vabariigi kultuurimälestis nr 8517.
Eero Aarnio

Eero Alvar Aarnio (sündinud 21. juulil 1932 Helsingis) on soome sisearhitekt ja mööblidisainer.
Ta on tuntud eriti oma plast- ja kiudklaastoolidega, millest kõige menukamaks kujunesid 1960. aastatel loodud futuristlikus stiilis pallitool ("Pallotuoli"; 1963), mullitool ("Kuplatuoli" või "Kupla") ja pastillitool ("Pastilli").
Peeter Sink

Elulugu

Peeter Sink sündis Viljandimaal Pilistvere kihelkonnas Soomevere külas. Isa jutustused Johann Kölerist äratasid erksa vaimuga luulemeelses poisis huvi kunsti vastu. 1919. aastal lõpetas ta Tallinna Kunsttööstuskooli maalikunsti erialal, olles õppinud Nikolai Triigi juhendamisel.
Ta esines oma töödega mitmel näitusel. Kunstnikuna lähtus Peeter Sink koolis omandatud juugendlikust stiilist, aga ka dekoratiivsest art deco'st. Tema arvukad maastikumaalid on enamasti loodud vahetust looduselamusest, neis avaldub kunstniku tõsine vaimne hoiak ja talle omane poeesia. 
Peeter Sink võttis osa Eesti Vabadussõjast. Pärast usulist ärkamist pühendus ta alates 1920. aastast äratusjutlustaja ja misjonärina usulisele tegevusele. Ta oli aastast 1923 rahvusvahelise kristliku noorteliikumise Christian Endeavor (CE) reisisekretär (rändjutlustaja), ning aastatel 1926–1932 selle juht, hiljem Eesti pühapäevakoolide allianssliidu reisisekretär. Ta oli Eesti Kristliku Raudteelaste Ühingu asutaja aastal 1929 ja astus 1938. aastal Euroopa Kristliku Misjoni teenistusse. Tallinnas juhtis Peeter Sink koos Eugen Tanneriga evangeeliumi vennaste ühingu Saalemi kogudust.
Enne Teist maailmasõda ilmus tema sulest rohkelt vaimulikku noorsookirjandust ja kolm luulekogu ("Sügavuste helid", "Kõrveteel", "Varjude maal"), samuti tõlkeid ja artikleid. Ta on kirjutanud üle 500 luuletuse ja sama palju laulutekste, millest paljud viisistas tema abikaasa, helilooja Marje Sink. Peeter Sink andis välja kaks kaheosalist vaimulike laulude kogumikku, toimetas ajakirja Noorte Elu, jõulualbumit "Jõuluõhtu" ning traktaatlehte Võta ja loe!
1952. aastal haigestus Peeter Sink kopsutuberkuloosi. Viimased eluaastad veetis ta Elvas, kus oli aastatel 1955–1957 EELK Elva koguduse õpetaja.

Isiklikku

Tema õde Anna Kalamees oli eesti kopsuarst. 1930. aastal abiellus Peeter Sink Marje Gildemanniga, kes lõpetas Tallinna Konservatooriumis kompositsiooni ning koorijuhtimise klassi. Abielust sündis kaks poega: Tunne ja Kuldar. Abikaasa Marje viisistas mitu Peeter Singi luuletust ning abistas teda evangelistitöös.
Noorte Majandusteadlaste Klubi

Noorte Majandusteadlaste Klubi (lühend NMK) oli Eesti Majandusteaduse Seltsi (EMS) noorliikmeid ühendav organisatsioon. NMK asutati 1981.
EMS korraldas igal aasta aprillis-mais vabariikliku noorteadlaste teaduskonverentsi.
Organisatsiooni presidente: Ivar Raig, Rein Kaarepere, Andres Root.
Kaelase külanõukogu

Kaelase külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954.  
Kaelase külanõukogu moodustati 1945 augustis Pärnumaal Halinga valla territooriumil. Külanõukogu halduskeskus asus Kaelase külas.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Kaelase külanõukogu 1950 septembris Pärnu-Jaagupi rajooni koosseisu.
Kaelase külanõukogu likvideeriti 1954 juunis, selle territoorium liideti Halinga külanõukoguga.
Gerson Klumpp

Gerson Klumpp (sündinud 31. juulil 1967 Stuttgardis) on Tartu Ülikooli soome-ugri keelte professor.
Omandas kõrghariduse Müncheni ülikoolis, kus kaitses 1999. aastal doktorikraadi kamassi keele verbisüsteemist.
Aivo

Aivo on eesti mehenimi.
Garage Inc.

Albumist

Tegu on Metallica esimese kaver- ja duubelalbumiga. Kõik sellel olevad lood on bändi inspireerinud kollektiivide Metallica-poolsed interpretatsioonid.
Esimese plaadi lood salvestati 1998. aastal, teisel plaadil olevad olid varem juba kas lisaloona singlil avaldatud (või salvestatud ja kuni "Garage Inc."-ini avaldamata jäetud) või mõnel erikontserdil mängitud.
Venus Doom

"Venus Doom" on ansambli HIM kuues stuudioalbum.
See ilmus 2007. aastal (14. septembril Soomes, Rootsis, Saksamaal ja Iirimaal, 15. septembril Puerto Ricos, 17. septembril mujal maailmas, 18. septembril USA-s ja Kanadas). Albumi materjal salvestati 2006. aasta juunist 2007. aasta märtsini.
Albumi pikkus on 48 minutit ja 12 sekundit. Albumil on nii HIM-i kõige lühem ("Song or Suicide" 1:10) kui kõige pikem lugu ("Sleepwalking Past Hope" 10:03).
Aiandus

Aiandus ehk hortonoomia on taimede kasvatamine aia välimuse kujundamise eesmärgiga (iluaiandus) või köögivilja, puuvilja ja marjade kasvatamine toiduks.
Bubingapuu

Levik

Bubingapuu kasvab Aafrika keskosa ja troopilise Ameerika soistes ja periooditi üleujutatud metsades ning jõe- ja järvekallastel. Aafrikas kasvab ka ekvatoriaalse vihmametsa kuivemates piirkondades mägede jalamil, muu hulgas Nigeeria idaosas, Kamerunis, Gabonis, Kongos, Kongo DV-s. Kuivemates kasvukohtades Kamerunist Kongo põhjaosani kasvab eelkõige Guibourtia tessmannii, mis on kõige levinum väärispuidu toore. Gaboni niiskel rannikul on kõige levinum Guibourtia pellegriniana, mida tuntakse kevazingo nime all spooni toorainena. Kongo niisketes jõeorgudes kasvab Guibourtia demeusi. Guibourtia arnoldiana kasvab Gabonist kuni Angola põhjaosani, Guibourtia ehie Libeeriast Gabonini, Guibourtia schliebenii Mosambiigis ja Tansaanias, Guibourtia sousae ainult Mosambiigis. Kõik liigid esinevad enamasti kas üksikute puudena või väikeste saludena segametsas.

Kirjeldus

Bubingapuu kasvab 20–50 meetri kõrguseks. Ilma oksteta tüveosa kõrgus on 16–20 meetrit. Tüvi on enamasti sirge ja silinderjas. Tüve läbimõõt on 0,8–1,5 meetrit (üksikutel juhtudel ka kuni 1,8 meetrit). Tüvi on sageli tüüakas. 
Maltspuit on hele, kollaka või punaka varjundiga, lülipuidust selgelt eristuv. Lülipuit on pruun kuni punakaspruun või violetjaspunane heledamate punaste või purpursete vöötidega. Puidus on vaigukäigud. Pinnal on siidjas läige.

Puidu omadused

Bubinga puit on sitke, kõva, tihe ja tugev; suhteliselt mädanemiskindel ja vastupidav putukkahjustustele. Puidu tihedus on 800–960 kg/m³, keskmiselt 880 kg/m³.

Kasutamine

Väärispuiduna kasutatakse eelkõige Lääne-Aafrika liike – kongo bubingapuud ning liike Guibourtia arnoldiana (benge) ja G. ehie (amazakoue, anakye). 
Bubingapuitu kasutatakse muu hulgas treimistöödeks; sellest valmistatakse mitmesuguseid varsi ja käepidemeid ning nipsasju. Bubingat kasutatakse muu hulgas luksuslike muusikainstrumentide valmistamisel. Bubingaspooniga on kaetud näiteks Carmen Kassile kingitud klaver. Bubingapuidust tehakse ka mööblit, parketti ja spooni. 
Et bubinga puit on vastupidav, on seda traditsiooniliselt kasutatud muu hulgas raudteeliiprite tegemiseks.
Mõnest liigist saadakse väärtuslikku vaiku. Kopaali-bubingapuu vaiku (kopaalvaiku) kasutatakse lakkide valmistamiseks.
Meloni tänav

Meloni tänav (Melonenstraße) on tänav Tartus Supilinnas.
Meloni tänav algab Tähtvere tänaval ja lõpeb Emajõe tänaval.
Tänav on ligikaudu 485 meetri pikkune.
Kaur Kender

Kaur Kender (sündinud 27. mail 1971 Tartus) on eesti kirjanik, tõlkija  ja ettevõtja.

Elulugu

Suurema osa lapsepõlvest elas ta Rakveres ja õppis Rakvere 3. Keskkoolis. Kõrgharidust Kenderil ei ole, kuid ta õppis alates 1994. aastast lühiajaliselt Eesti Humanitaarinstituudis.
Laialdase tuntuse pälvis Kender juba oma 1998. aastal ilmunud esikromaaniga "Iseseisvuspäev", mis tekitas kriitikutes vastuolulisi reaktsioone. Eelkõige hinnati seda uut tüüpi lähenemise tõttu kirjandusele ja see pälvis Eesti Kultuurkapitali kirjanduse sihtkapitali proosaauhinna. Raamatut saatis ka suur müügiedu.
Kender on ka ise pidanud ennast eesti kirjanduses murranguliseks autoriks: "Kui mina hakkasin kirjutama, siis enne mind olid kirjanikel ainult aated, mul tulid mõtted. See oli läbimurre, mille ma tegin eesti kirjanduses."

Tegevus Sirbi toimetuses

18. novembril 2013 alustas Kaur Kender tööd Eesti kultuurilehe Sirp peatoimetaja kohusetäitjana. 
Kenderi nimetamine peatoimetaja kohusetäitjaks ja sellega veel enne tema ametisse asumist kaasnenud pikaajaliste toimetajate koondamine ajalehe toimetusest tõi kaasa üleriikliku skandaali, mis päädis loomeliitude umbusaldusavaldusega kultuuriminister Rein Langile.
Kender kaasas Sirbi toimetamisse kultuurirühmituse ZA/UM liikmed, lubas teha konstruktiivset koostööd poliitikutega Eesti poliitika kajastamiseks ning käsitleda lehes arvutimänge.
25. novembril 2013 teatas Kender oma tagasiastumisest peatoimetaja kohusetäitja ametikohalt, tuues põhjuseks ajalehes ilmnenud autoriõiguste rikkumise: ZA/UMi liikmeskonda kuulunud toimetaja Robert Kurvitz oli avaldanud lehes ilma autori loata luuletaja Andres Aule tekste.

Isiklikku

Kaur Kender on olnud abielus Anastasia Kenderiga. Nad lahutasid aastal 2013. Aastal 2015 abiellus Kaur Kender Rita Maastikuga.
Tema vend on ettevõtja ja seltskonnategelane Heiti Kender.
Servaefekt

Kimalased

Servaalade olemasolu on oluline näiteks kimalaste säilimise seisukohalt. Eesti kimalaste (vt kimalane) elupaiku uurides selgus, et kõrgem liikide ning isendite arvukus esines eelkõige metsaga piirnevatel põlluservadel. Eeldatavasti on metsades kimalaste jaoks rohkem pesapaiku ning mikrokliima on sobivam (soojem ning tuulevaiksem). Samas lageda alaga külgnevatel põlluservadel olid arvukused madalamad. Mida laiemad olid põlluservad, seda rohkem leidus kimalasi, eriti oluline on servaalade säilimine just metsaga külgnevatel põldudel. Toodi välja ka, et kimalaste säilimiseks tuleks põldude servaalasid laiendada.

Amazonase vihmamets

Amazonase piirkonnale avaldavad suurt mõju tulekahjud, mis muudavad sealseid koosluseid ja metsasid. Amazonase metsafragmentide uuringutes on ilmnenud mikrokliima mõjud kuni 100 meetri kaugusele metsa sisemusse. Mida väiksemad on fragmendid, seda tundlikumad on need näiteks põllumaadest alguse saavatele tulekahjudele. 
Metsatulekahjud on sagedasemad servade läheduses, kuna seal on rohkem valgust, mis omakorda toob kaasa kuivuse ja taimede aeglase kasvu. Kuiv biomass loob soodsad tingimused tulekahude kiireks levikuks.                                                Temperatuuri, niiskuse ja valguse taseme muutused soodustavad mitte-metsaliikide ning sealhulgas invasiivsete liikide (vt invasiivne võõrliik) sissetungi. Selle tagajärjeks on see, et metsas väheneb elurikkus (vt bioloogiline mitmekesisus) sõltuvalt fragmendi suurusest ja kujust, isolatsioonist, teistest metsapiirkondadest ja metsamaatriksist.
Alassana Jatta

Alassana Jatta (sündinud 12. jaanuaril 1999 Sukutas) on Gambia jalgpallur, kes mängib ründajana Taani esiliiga kuuluvas Viborg FF.
2018. aasta novembris sõlmis ta Eesti kõrgliigasse kuuluva Paide Linnameeskonnaga kaheaastase lepingu. Enne seda mängis ta Gambia klubis Real de Banjul. Ta lõi oma Meistriliiga debüütmängus 8. märtsil 2019 Nõmme Kalju vastu kohe värava. Ta lõi 17 mänguga liigas 13 väravat ja oli Paide Linnameeskonnast lahkudes liigas resultatiivselt teine mängija. 2019. aasta juunis valiti ta Meistriliiga kuu parimaks mängijaks.
2019. aasta augustis siirdus ta Viborgi. 21. augustil 2019 lõi ta oma debüütmängus Fredericia vastu värava.
Franz Friedrich Reinhold Hollmann

Franz Friedrich Reinhold Hollmann (22. juuli/3. august 1865 Rõuge – 16. märts 1946 Lübeck) oli Eesti ja Läti vaimulik.
Hollmann õppis aastatel 1875–1884 Tartus eragümnaasiumis. Aastatel 1884–1885 töötas ta koduõpetajana Põlulas. Aastatel 1885–1890 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Prooviaastal oli ta Helme Maarja koguduses (Ernst Behse juures) ja Maarja-Magdaleena koguduses (Woldemar Mickwitzi juures).  Ordineeriti 3. novembril 1891 Riias õpetajaks.
Ta oli aastatel 1891–1892 Maarja-Magdaleena koguduse adjunktõpetaja, aastatel 1892–1902 oli ta (introdutseeriti 12. aprillil 1892) sama koguduse õpetaja. Aastal 1892 oli ta neljaks kuuks pastoriametist kõrvaldatud (suspendeeritud), kuna viis läbi kiriklikke talitusi rekonvertiitidele(õigeusus pettunutele). Aastatel 1902–1918 oli ta Rõuge Maarja koguduse õpetaja.
Aastatel 1918–1919 oli ta Riias ooperimuusikuks, aastatel 1919–1920 oli ta Landeswehris välipastoriks. Aastatel 1920–1939 oli ta pastoriks (introdutseeriti 24. aprillil 1921) Irši saksa koloonias (Liepkalne kihelkonnas Cēsise maakonnas; praeguse haldusjaotuse järgi Koknese piirkonnas), sai aastal 1927 Liivimaa saksa praostiks.
Jäi aastal 1939 emerituuri. Emerituuris olles elas aastatel 1939–1945 Posenis, aastatel 1945–1946 Lübeckis.

Isiklikku

Tema isa Friedrich August Wilhelm Hollmann oli Rõuge Maarja koguduse õpetaja ja hiljem Liivimaa kindralsuperintendent, vanaisa Rudolf Gustav Hollmann oli Hargla- ja Rõuge Maarja koguduse õpetaja, vanaonu Karl August Hollmann oli Puhja Püha Dionysiuse koguduse õpetaja.
Andre mõis

Andre mõis (saksa keeles Andre) oli Peri mõisa karjamõis Põlva kihelkonnas Võrumaal.
Golden Arrow

Golden Arrow on võidusõiduauto. Sellega saavutati aastal 1929 autode kiirusrakord (372 km/h).
Bergisch Gladbach

Nimi

Nime esimene osa ei tulene asula paiknemisest Bergi krahvkonnas ega ole mõeldud eristamiseks Mönchengladbachist, mis asub 50 km kaugusel loodes. See pärineb hertsogitelt, kes andsid oma nime kogu piirkonnale.
Nime teine pool tuleb alamsaksakeelsetest sõnadest bach ('oja') ja gelaat ('asetatud'). Oja on asetatud siis, kui talle on tehtud kunstlik säng. Vooluveekanal oli selles piirkonnas juba varakeskajal ning sajandite jooksul on kohanimi lühenenud.

Ajalugu

Varased asulad olid Bergisch Gladbachis olemas juba 13. sajandil, kuid linn asutati ametlikult 1856.
1975 liideti linnaga Bensberg. Elanike arv küündis 1977. aastal 100 000-ni ja seetõttu anti sel aastal Bergisch Gladbachile linna õigused.
31. augustil 2009 peeti kohalikud valimised, millega linna volikogu koosseisu vähendati 66 liikmelt 62-le. Jõudude vahekorda volikogus valimised ei muutnud. Valitsevad erakonnad on Kristlik-Demokraatlik Liit (25 kohta, +1), Saksamaa Sotsiaaldemokraatlik Partei (16, –2), Rohelised (8, –1), Vabade Demokraatide Partei (6, –1), Bergisch Gladbachi ja Bensbergi Linnakodanike Valimisliit (3, –1), Die Linke (2, +2) ja KIDitiative (2, –2). Põhimõtteliselt sama tulemuse on andnud kõik kohalikud ja parlamendivalimised alates 2004. aastast: kõik need on võitnud kristlikud demokraadid sotsiaaldemokraatide ees ja teistegi erakondade toetus pole oluliselt muutunud.

Majandus

Peamised tootmisharud on paberitootmine, trükkimine, klaasvill ja kõrgtehnoloogia.
Et Köln asub ainult 10 km lääne pool, ei ole Bergisch Gladbachis – hoolimata rohkem kui 100 000 elanikust – kõrgkooli.
Ilmub kohalik nädalaleht Bergisches Handelsblatt, mida jagatakse tasuta, ja kaks igakuist ajakirja. Põhiliselt ilmuvad kohalikud uudised Kölni ajalehtedes.
Alates 2005. aastast töötab oma raadiojaam Radio Berg, mis on eraomanduses.

Sport

Bergisch Gladbachil on võistkond ameerika jalgpallis, meeste ja naiste jalgpallis, jäähokis, meeste ja naiste korvpallis, naiste käsipallis, meeste ja naiste maahokis, meeste ja naiste saalihokis, sulgpallis, naiste tennises ja ujumises. Hooajal 2009/2010 on neist Saksamaa kõige kõrgemas liigas üksnes korvpallinaiskond TV Bensberg (alates 2006).

Sõpruslinnad

Bergisch Gladbachil on kaheksa sõpruslinna: Bourgoin-Jallieu (Prantsusmaa, aastast 1956), Luton (Suurbritannia, 1956), Velsen (Holland, 1956), Joinville-le-Pont (Prantsusmaa, 1960), Runnymede (Suurbritannia, 1965), Marijampole (Leedu, 1989), Limassol (Küpros, 1991) ja Pszczyna (Poola, 1993).

Inimesed

Esimene aukodanik valiti Bergisch Gladbachile aastal 1904. Sellest ajast on linnal olnud 18 aukodanikku, kellest tuntumad on Paul von Hindenburg (1917) ja Adolf Hitler (1933). Viimane on ainus, kellelt on aukodaniku staatus ära võetud (1988). Kuni 1979 nimetatud 12 aukodanikust olid 9 poliitikud, alates 1993 nimetatud 6 aukodanikust on ainult 1 poliitik.
Bergisch Gladbachis on sündinud supermodell Heidi Klum.
Łyntupy

Ajalugu

Łyntupy nimi on ilmselt balti päritolu. Esmalt mainitakse aastal 1385, edasi aastal 1459, mil sinna rajati katoliku kirik. 1591. aastal oli asulas kaks tänavat ja 28 maja. 1795. aastal, Poola kolmandal jagamisel sai piirkonna endale Venemaa .
Aastatel 1854-1939 kuulus Biszewskitele, kes rajasid asulasse uhke lossi. Aastal 1897 hakkas läbi asula sõitma Połacki ja Vilniuse vahel sõitev rong. Peale Esimest maailmasõda kuulus Łyntupy Poola koosseisu, 1939. aastast Nõukogude Liitu. Alev aastast 1967.
Tootmise automatiseerimine

Tootmise automatiseerimine on mehhanismide, seadmete, mehhaniseeritud protsesside jms. ühendamine terviklikuks süsteemiks, milles energia, materjalide ja informatsiooni hankimine, töötlemine ja edastamine toimub inimese vahetu osavõtuta.
Tootmise automatiseerimine vähendab tunduvalt inimese omaduste (kvalifikatsiooni, reageerimiskiiruse, meeleolu jm) mõju tööle ning vabastab ta pidevast ühetoonilisest protsessi juhtimisest (mõõtmisest, tüürimisest, reguleerimisest, arvutamisest, operatsioonide ümberjaotamisest jne).
Tootmise automatiseerimiseks kasutatakse näiteks tööstusroboteid, mis aitavad vähendada tootmiskulusid ja võimaldavad  parandada tootmise efektiivsust. Tööstusrobotid võivad edukalt täita erinevaid tööülesandeid: keevitamine, värvimine, palletiseerimine, painutuspinkide ning CNC masinate teenindus.
ÜRO Abistamis- ja Taastamisadministratsioon

ÜRO Abistamis- ja Taastamisadministratsioon (inglise keeles United Nations Relief and Rehabilitation Administration; lühend UNRRA) oli pärast Teist maailmasõda Ameerika Ühendriikide algatusel loodud organisatsioon, mis pakkus Euroopale tagastamatut abi.
Organisatsiooni asutasid 44 riigi valitsused 9. novembril 1943 Washingtonis. Alates 1945. aastast kuulus see ÜRO alluvusse.
ÜRO Abistamis- ja Taastamisadministratsioon vahendas abiraha sõjajärgsetesse taastamisfondidesse, korraldas miljonite interneeritute kojupöördumist ning asutas põgenikelaagreid.
UNRRA-s töötasid peamiselt USA kommunistid, kes mõnitasid eesti pagulasi ja tahtsid neid Nõukogude Liidule välja anda.
Kuni 30. juunini 1947 tegutses organisatsioon Euroopas, seejärel abistas kuni 31. märtsini 1949 Hiinat. Pärast seda andis ta oma varad üle UNICEF-ile. Tema funktsioonid võtsid üle Rahvusvaheline Põgenikeorganisatsioon ning ÜRO Toitlus- ja Põllumajandusorganisatsioon.
Hiidtäht

Hiidtäht ehk hiid on suur (läbimõõt kuni 1000 Päikese läbimõõtu) ja suure absoluutse heledusega (kuni miljon Päikese absoluutset heledust) täht.
Hertzsprungi-Russelli diagrammil paiknevad hiidtähed põhijadast ülevalpool. 
Eristatakse ülihiidtähti ja allhiidtähti.
Hiidtähti on Universumis suhteliselt vähe. Hiidtähed on nt Aldebaran, Arcturus, Betelgeuse, Kapella, Polluks.
Orange'i maakond (Indiana)

Ajalugu

Maakond moodustati 1. veebruaril 1816.
Tiina Puolakainen

Elulugu

Tiina Puolakainen on inseneri tütar.
Ta lõpetas aastal 1990 Tallinna 51. Keskkooli ja aastal 1996 TÜ matemaatikateaduskonna M.Sc. (informaatika, 1996, TÜ), väitekiri "Eesti keele morfoloogiline ühestamine kitsenduste grammatika abil", oli 1996–2001 TÜ doktorant, Ph.D. samal erialal (2001, TÜ), väitekiri "Eesti keele arvutigrammatika: morfoloogiline ühestamine". Oli 1996–2001 Eesti Teadusfondi (ETF) grantide "Eesti keele formaalse grammatika väljatöötamine" ja "Eesti keele kahetasemelise morfoloogia väljatöötamine ja keele automaattöötluseks vajalike arvutisõnastike koostamine" täitja, 2002–2006 Eesti Keele Instituudi (EKI) erakorraline vanemteadur (2002–2003 järeldoktor).

Teadustöö

Uurimisvaldkond: keeletehnoloogia, eriti loomuliku keele morfoloogiline ühestamine. Üle 10 teadustrükise, sh 2 monograafiat.
Kirk Cameron

Kirk Thomas Cameron (sündinud 12. oktoobril 1970 Panorama Cityis Californias) on Ameerika Ühendriikide näitleja.
Koigi Kool

Koigi Kool on põhikool-lasteaed Järva maakonnas Järva vallas Koigi külas. Kool on ühendatud lasteaiaga Kalevipoeg. Kooli direktor on Arvo Kangas.
Esimesed dokumenteeritud teated Koigi hariduselu kohta pärinevad 1757. aastast.
Kooli eelkäija oli Koigi mõisakool, mis asutati 1856. aastal. Koigi kool tegutseb järjepidevalt alates 1919. aastast.
Aastast 2012 kannab kool nime Koigi Kool. Enne seda kandis kool muu hulgas nime Koigi Põhikool.