google/wiki40b huggingface dataset:
Mustika kasvukohatüüp

Iseloomustus

See on levinud lamedate nõlvade jalamitel, tasandikel või nõgusatel reljeefidel. Põõsarinne on enamasti hõre või puudub sootuks, esineb paakspuud, pihlakat, kadakat, paju.
Puhmarindes leidub mustika kasvukohatüübile iseloomulikku alustaimestikku ehk indikaatortaimi, nagu näiteks harilik mustikas (Vaccinium myrtillus), harilik pohl (Vaccinium vitisidaea) ja sinikas (Vaccinium uliginosum). Lisaks veel ka kattekolda, palu-härgheina, leselehte.
Peapuuliigiks on harilikult 2-3 boniteediklassi mänd (Pinus sylvestris), kuid antud kasvukohatüüp jaotatakse lähtuvalt edaafilistele tingimustele kolmeks osatüübiks, mistõttu on ka metsad varieeruvad.

Tüüpiline mustika kasvukohatüüp (Ms)

Mullastik on gleistunud, mõõdukalt kuni tüsedalt leetunud harilik või huumuslik. Muld on tugevalt happeline. Puistutes enamuspuuliigiks männid, vähem leidub kuusikuid. 100-aastase puistu keskmine kõrgus on 24 m, tüvepuidu tagavara 220–350 m³/ha.

Karusambla-mustika kasvukohatüüp (Km)

Tugevalt liigniisked leetunud glei- ja leede-gleimullad. Põhjavesi harilikult maapinnast vaid 0,4–0,1 m. Domineeriv puuliik mänd, vähem esineb kuusikuid ja kaasikuid. Alustaimestikus rohkelt puhmaid, ka samblarinne on pidev. 
Raiejärgselt kulub transpiratsiooni peale liigub märkimisväärselt vähem vett, mistõttu kiireneb metsa soostumisprotsess.

Jäneskapsa-mustika kasvukohatüüp (Jm)

Mullastik gleistunud leetnud leetmuldadel, huumuslikel leetmuldadel või kahekihilise lähtekivimiga kahkjatel muldadel. Enamuspuuliigiks on kuusk, kultiveerituna leidub ka männikuid. Puidutagavara võib ulatuda üle 400 m³/ha. 
Eristatakse alltüüpe: tüüpiline mustika (Ms), karusambla-mustika (Km) ja jänesekapsa-mustika (Jm).
Reljeef: lamedate nõlvade jalamid, tasandikud; mikroreljeef veidi mätlik.
Muld: Esinevad gleistunud kahkjas mullad ja gleistunud keskmiselt leetunud mullad.
Karusambla-mustika alltüübis esineb kahkjaid ja leetunud muldasid. Liiv või karbonaadivaesel moreenil, harvem saviliiv või liivsavi. Toorhuumust on 4–15 cm, järgneb kuni 20 cm tüsedune E-horisont, mille ülaosa võib olla nõrgalt huumuslik, mustjas. B- või Bg-horisont on eriti kergema lõimise korral hästi välja kujunenud, tume kuni mustjaspruun, ülaosas huumuse ja raua sisseuhtest tugevasti tihenenud.
Veerežiim: ajutise liigniiskuse põhjuseks on ülavesi, ajutiselt juurtetsooni ulatuv põhjavesi või selle kapillaarvööde.
Hülgeoda

Hülgeoda oli hülgepüügil kasutatud riist, millega mahalastud hüljes tõmmati veest välja. 
Oda pikkus oli kuni 3,75 m ja selle tipus oli ühe kisuga raudteravik. 
Oda kasutati Soomes ja Eesti alal Ruhnus.
Ostře sledované vlaky

"Ostře sledované vlaky" on Bohumil Hrabali teos, mis esmakordselt ilmus 1965. aastal. Eesti keeles pole see ilmunud.
Aastal 1966 lavastas tšehhi filmilavastaja Jiří Menzel teose põhjal filmi "Tähelepanelikult jälgitavad rongid", mis võitis 1968. aastal parima võõrkeelse filmi Oscari.
Marin Constantin

Marin Constantin (27. veebruar 1925 Urleta, Bănești vald, Prahova maakond – 1. jaanuar 2011) oli rumeenia helilooja ning koorijuht.
Ta rajas 1963 Bukaresti Konservatooriumi kammerkoori Madrigal.
Ta on loonud koorilaule.
Tema poeg Ion Marin on dirigent.
Sede do BankBoston

Sede do BankBoston on pilvelõhkuja Brasiilias São Paulos.
Ehitis valmis aastal 2002. Pilvelõhkuja kõrgus on 145 meetrit ja sellel on 35 korrust.
Vadena

Geograafia

2010. aasta 30. novembri seisuga elas seal 1005 inimest ja valla pindala on 13.5km².
Vadena külgneb järgmiste valdadega: Auer, Bolzano, Bronzolo, Eppan, Kaltern, Laives ja Tramin.

Frazioni

Vadena vallas on frazione (alljaotus) Piccolongo (Piglon) ja seal asub keskaegne loss Laimburg.

Keeleline jaotus

2011. aasta rahvaloenduse järgi kõneleb 61.50% rahvastikust esimese keelena itaalia keelt, 38.06% saksa keelt ja 0.44% ladiini keelt.
Friedrich Benninghoven

Friedrich Wilhelm Benninghoven (9. märtsil 1925 Berliin – 22. oktoober 2014 Berliin) oli saksa ajaloolane ja arhivaar.
1943. aastal alustas Benninghoven Berliinis ajaloo, anglistika ja filosoofia õpinguid. 1944. aastal mobiliseeriti ta sõjaväkke ning ta osales Punaarmee-vastastes lahingutes Varssavi lähistel ning Preisimaal. Danzigi (Gdańsk) lähedal langes ta 1945. aasta märtsis sõjavangi ja viidi Uuralitesse vangilaagrisse. Seal tabas teda düsenteeria, mille tõttu ta vangist vabastati ning ta naasis 1945. aasta sügisel Berliini. 1946. aastal jätkas ta ajalooalaseid õpinguid Berliini Humboldti ülikoolis, 1952. aastal jätkas ta neid Hamburgis Paul Johanseni juures.
1958. aastal sai ta doktorikraadi ning alates 1965. aastast kuni pensionilejäämiseni 1990. aastal töötas ta arhiivides Göttingenis ja Berliinis, viimases oli ta alates 1974. aastast teadusdirektor. 
Benninghoven uuris peamiselt Preisimaa, aga ka Liivimaa keskaega, pöörates sealjuures suurt tähelepanu sõjandusele, erti Mõõgavendade ja Liivi ordule.  Alates 1960. aastast oli ta Balti Ajaloo Komisjoni liige.
Ka Benninghoveni abikaasa Ursula Benninghoven (1952–2010) oli ajaloolane ja arhivaar.
Antrakinoon

Antrakinoon on on aromaatne orgaaniline ühend valemiga C₁₄H₈O₂. Võimalik on mitu isomeeri, millest igaüks võib vaadelda kui kinooni derivaati. Nimetus antrakinoon viitab peaaegu alati ühele spetsiifilisele isomeerile, 9,10-antrakinoonile (IUPAC: 9,10-dioksoantratseen), kusjuures ketoonrühmad paiknevad keskrõngas. Saadakse antratseeni oksüdeerimisel ja ta  on paljude värvainete sünteesi lähteaineks. Kasutatakse ka paberimassi pleegitamiseks.

Omadused

See on kollane väga kristalne tahke aine, mis halvasti lahustub vees, kuid lahustub kuumutamisel orgaanilistes lahustites (näiteks on see peaaegu täielikult lahustumatu etanoolis toatemperatuuril, kuid 100 grammis etanoolis võib keetmisel lahustada 2,25 g antrakinooni).
Erin Tierney

Erin Hinano Tierney (sündinud 29. juunil 1970) on Cooki saarte kergejõustiklane.

Isiklikku

Erin Tierney on 170cm pikk ja kaalub 56 kg.
Tuulepark

Tuulepark on tuuleelektrijaam, milles elektrienergiat toodetakse mitme elektrituuliku abil.

Tuuleparkide võimsus

Tuulepargid võivad olla väga erineva võimsusega, sõltuvalt tuulegeneraatorite arvust ja suurusest.
Maailma suurim tuulepark on Hiinas asuv Gansu tuulepark üldvõimsusega 6 GW (2012). Aastaks 2020 peab see kasvama 20 GW-ni. 
Suuruselt teine tuulepark maailmas on Alta tuuleenergia keskus (Alta Wind Energy Center) ehk Mojave tuulepark (Mojave Wind Farm) Ameerika Ühendriikides California osariigis üldvõimsusega 1547 MW, plaanis on suurendada seda 3 GW-ni.
Suurimad tuulepargid asuvad Ameerika Ühendriikides veel Texase osariigis, sealhulgas Roscoe tuulepark, mille võimsus on 781,5 MW.
2009. aasta septembris avati Taani ranniku lähedal tol ajal maailma suurim avamere tuulepark "Horns Rev 2", mis hõlmas 35 ruutkilomeetri suuruse ala ja koosnes 91 elektrituulikust üldvõimsusega 209 MW.
2010. aasta septembris avati Põhjameres Inglismaa ranniku lähedal tol ajal maailma suurim Thaneti avamere tuulepark, mis koosnes 100 elektrituulikust üldvõimsusega 300 MW.
2013. aasta aprillis avati Inglismaa kaguosas umbes 20 km kaugusel Kenti krahvkonna rannikust tol ajal maailma suurim London Array tuulepark, mis koosnes 175 elektrituulikust üldvõimsusega 630 MW.
2018. aasta septembris avati Inglismaa loodeosas Cumbria krahvkonna rannikust 15 kilomeetri kaugusel Iiri meres maailma suurim Walney meretuulepark (Walney Extension offshore wind farm) üldvõimsusega 659 MW, mis koosneb 87 eletrituulikust ja hõlmab umbes 145 ruutkilomeetri suuruse ala. Tuulepargis on 40 MHI-Vestase-tüüpi elektrituulikut võimsusega 8,25 MW ja 47 Siemens Gamesa-tüüpi elektrituulikut võimsusega 7 MW. See on aastatel 2010–2011 loodud Walney I ja Walney II meretuuleparkide jätk. Seega on Walney meretuulepargis kokku 189 tuulikut üldvõimsusega 1026,2 MW.
Maailmas on ehitamisel mitu üle 1 GW võimsusega tuuleparki.
Aastaks 2020 on plaanis ehitada Põhja-Inglismaal Yorkshire'i ranniku lähedale 407 ruutkilomeetri suurusele alale Hornsea Project One tuulepark üldvõimsusega 1,2 GW, mis hakkab koosnema 174 tuuleturbiinist kõrgusega 190 meetrit.
Leelo Tungal

Leelo Tungal (sündinud 22. juunil 1947 Tallinnas) on eesti kirjanik, luuletaja, prosaist, libretist ja tõlkija. 
Ta kuulub kassetipõlvkonda, tema esikkogu "Kummaliselt kiivitajad kurtsid" ilmus neljandas kassetis 1966. aastal.

Haridus ja töö

Sündis Tallinnas Ruila kooliõpetajate perekonnas. Tungal lõpetas 1962. aastal Ruila 8-klassilise kooli, 1965. aastal Tallinna 42. Keskkooli ja 1972 Tartu Ülikooli (eesti filoloogia).
Ta on töötanud eesti keele õpetajana, ajakirjad Pioneer ja Täheke nooremtoimetajana (1972–1975), Eesti Riikliku Nukuteatri kirjandusala juhatajana (1981–1984), ajalehe Eesti Maa kultuuritoimetajana (1994–1996) ning aastatel 1994-2018 ajakirja Hea Laps peatoimetajana. 
MTÜ Hea Laps juhatuse esimees. Alates 1979. aastast kuulub Eesti Kirjanike Liitu.
2018. aastal loodi Leelo Tungla raamatute "Seltsimees laps ja suured inimesed" nin "Samet ja saepuru ehk Seltsimees laps ja kirjatähed“ ainetel film Seltsimees laps. Filmi režissöör on Moonika Siimets.

Ajalugu

Leelo Tungal on kirjutanud ooperite ja muusikalavastuste (sealhulgas rokkooper "Põhjaneitsi") libretosid, samuti on paljudele tema tekstidele loodud populaarseks saanud laule.
Lauluvõistluse "Eurolaul 1993" võitis laul "Muretut meelt ja südametuld", mille esitas Janika Sillamaa, viisi kirjutas Andres Valkonen ja sõnad Leelo Tungal. "Eurolaul 1994" võitis laul "Nagu merelaine" Silvi Vraidi esituses. Laulu sõnad kirjutas Leelo Tungal, viisi Ivar Must.

Isiklikku

Leelo Tungal oli abielus helilooja Raimo Kangroga, neil sündis kolm tütart: Maarja Kangro, Kirke Kangro ja Anna-Magdaleena Kangro.
Evald

Evald on mehenimi, mille kandjaid leidub eeskätt Põhja-Euroopas, sh Eestis.
1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Evald 377 mehel. Evald on Eestis populaarsuselt 308. mehenimi.
Evald oli keskmiselt 71 aasta vanune (mediaanvanus on 73). Kõige populaarsem oli eesnimi Evald vanuserühmas 85+, kus neid on 10 000 elaniku kohta 23,17 ning Järva maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 5,79.
Nime Evald nimepäev on 3. oktoober.
Ščučyn

Ajalugu

Ščučynit on esmakordselt mainitud aastal 1436, mil sinna rajati puidust katoliku kirik. Hiljem oli ta piirkondlik keskus Vilniuse vojevoodkonda kuuluvas Lida maakonnas. Asula kuulus Kuczukkidele, Kiszkadele, Radziwillidele, XVII sajandi algusest aga Limantastele. XVI sajandi alguses sai asulast alev.
"Uputuse" ajal rüüstasid alevit kahel korral vene väed. Ka Põhjasõja ajal laastasid Ščučynit sõdurid, seekord küll Rootsi omad.
XVIII sajandi alguses said alevi omanikeks Scipio del Campiod. Aastal 1726 rajati kloostri juurde kolleegium, millest hiljem kasvas välja kool. Aastal 1763 sai Ščučyni alev kuningas August III käest linnaõigused.
Aastal 1795 läks Ščučyn pärast kolmandat Poola jagamist Vene impeeriumi koosseisu. Algul kuulus linn Hrodna kubermangu, hiljem aga Vilno kubermangu. Linna rajati viinaköök, lisaks rajati sinna puidutööstusettevõte, kus toodeti parketti, vineeri, spooni.
Aastast 1921 oli Ščučyn Poola koosseisus, 1939. aastal liideti Valgevene NSV-ga. Sealjuures kaotas asula linnaõigused. II maailmasõja ajal mõrvasid natsid Ščučynis 2180 juuti. Ščučynist sai taas linn aastal 1962.
Nõukogude ajal asus linna lähistel suur õhujõudude baas. Aastal 1941 paiknesid seal hävitajad I-16, hiljem aga mitut erinevad tüüpi lennukid nagu Il-28, MiG-15, MiG-19, MiG-21, MiG-23, MiG-25, An-14.
Heiki Onton

Heiki Onton (sündinud 1. jaanuaril 1978 Tallinnas) on eesti ärijuht, ehitusteadlane ja ehitusinsener, kes on uurinud vanade raudbetoonkonstruktsioonide kahjustuste põhjusi ja nende restaureerimist.

Hariduskäik

Heiki Onton lõpetas 1996 Tallinna Pelgulinna Keskkooli ja 2000 Tallinna Tehnikaülikooli ehitusteaduskonna tehnikateaduste bakalaureuse kraadiga. 2003. aastal kaitses ta samas magistrikraadi tehnikateadustes väitekirjaga "Vesilennukite angaari raudbetoonkoorikute uurimine, analüüs ja restaureerimine" ning 2008. aastal filosoofiadoktori kraadi ehituses ja keskkonnatehnikas väitekirjaga "Vanade raudbetoonkonstruktsioonide kahjustuste põhjuste uurimine ning nende restaureerimise võimalused" (mõlemal juhul oli juhendajaks professor Karl Õiger).

Töökäik

Heiki Onton töötab 2001. aastast ehitusseadmete rendi- ja müügifirmas Ramirent: alustas projekteerijana (2001–2003), seejärel töötas samas juhtiv projekteerijana (2003–2005), direktori asetäitjana (2005–2008 ja 2010–2012) ning müügidirektorina (2008–2010). Alates 2012. aastast on Onton Ramirent Baltic AS-i tegevdirektor.

Teadus

Heiki Ontoni teadustöö põhisuunad on vanade raudbetoonkonstruktsioonide kahjustuste põhjuste uurimine ja raudbetoonkonstruktsioonide restaureerimine. 2009. aastal töötas Onton välja koos professor Õigeriga Tallinna vesilennukite angaaride raudbetoonkonstruktsioonide renoveerimisprojekti, mille järgi angaarid renoveeriti aastail 2010–2011.
Jürgen Rooste

Isiklikku

Jürgen Roostel on tütar Hõbe Ann (2001) ja poeg Emil Henri (2006).
Jänes (tähtkuju)

Jänes (ladina Lepus) on tähtkuju, mis asub taevaekvaatorist lõunas, Orioni all. See on üks 48-st Ptolemaiose kirjeldatud tähtkujust ja kuulub 88 tänapäeva tähtkuju hulka. Jänes on pindalalt 51. tähtkuju, kattes tähistaevast 290 ruutkraadi.
Heledaim täht on Arneb (heledus 2,58).
Maire Männik

Maire-Helve Männik (1. aprill 1922 Tartu – 5. september 2003 Pariis) oli eesti skulptor.
Tema isa oli kirjastuse Loodus direktor Hans Männik ja ema arst Lydia Mahlstein-Männik.
Ta õppis aastatel 1940–1941 Tartu Naisühingu Käsitöökooli keraamikaosakonnas ja Martin Saksa skulptuurikursustel, 1942 Tallinna Kujutava ja Rakenduskunsti Koolis Voldemar Melliku ning 1942–1944 Pallases Anton Starkopfi juures.
1944. aastal asus ta Münchenisse, et õppida sealses Kunstide Akadeemias, ning 1945 saabus põgenikuna Rootsi, kus õppis aastatel 1947–1952 Stockholmi Kõrgema Rakenduskunsti õhtukursustel skulptuuri ning 1949–1953 Stockholmi ülikoolis pedagoogikat, kunstiajalugu ja psühholoogiat. 1950. aastate algul külastas Männik korduvalt Pariisi, kuhu asus lõplikult 1953. aastal. Aastatel 1953–1956 täiendas ta end Académie de la Grande Chaumiere’is Ossip Zadkine ateljees skulptuuri alal ning 1954 École des Beaux-Arts’is kiviskulptuuri alal.
Ta oli Prantsusmaa Skulptorite Liidu ja Rahvusvahelise Medalikunstnike Liidu (FIDEM) liige. Alates 1955. aastast esines ta pidevalt rahvusvahelistel kunstinäitustel Pariisis ja mujal Euroopas.
Tema teoseid on Prantsuse ja Rootsi muuseumides, Helsingi Soome Rahvusmuuseumis, Londoni Eesti Majas, Pariisi Rootsi kirikus, Tartu ülikoolis, A. H. Tammsaare muuseumis, Eesti Kunstimuuseumis, Tartu Kunstimuuseumis ning paljudes erakogudes Euroopas, Austraalias ja Ameerika Ühendriikides.
Männiku loomingusse kuuluvad nii Marie Underi ja Anton Hansen Tammsaare büstid, Tartu Ülikooli mälestusmedal kui ka Pariisi Père Lachaise'i kalmistul asuv Eduard Viiralti hauamonument.
2002. aastal sai ta oma elutöö eest Valgetähe V klassi teenetemärgi.
Maire Männik on maetud Tartu Raadi kalmistule.
Kadri Jaanits

Kadri Jaanits (sündinud 1976) on eesti tõlkija.
Ta lõpetas 1994. aastal Kolga Keskkooli. Ta on lõpetanud Tartu Ülikooli eesti ja soome-ugri keeleteaduse erialal 2000. aastal.
Ta tõlgib peamiselt soome keelest.
Peter Friedrich Bornwasser noorem

Peter Friedrich Bornwasser noorem (7. august/18. august 1770 – 21. aprill/3. mai 1823) oli Eesti vaimulik.
Algõpetuse sai koduõpetaja käest. Ta õppis ka 1,5 aastat Tallinnas gümnaasiumis. Usuteadust õppis ta Jena Ülikoolis. Ordineeriti 1. augustil/12. august 1798 õpetajaks.
Ta oli aastatel 1798–1810 Rõuge Maarja koguduse õpetaja. Aastatel 1811–1823 oli ta Karula koguduse õpetaja.

Isiklikku

Tema isa Anton Friedrich Bornwasser oli Vigala ja Rõuge Maarja koguduse õpetaja; vanaisa Peter Friedrich Bornwasser oli Paide ja Anna koguduse õpetaja, hiljem Rõuge Maarja koguduse õpetaja; teine vanaisa Johann Friedrich Gernet oli Vigala Maarja koguduse õpetaja. Õde Dorothea Elisabeth oli abielus Hargla ja Lääne-Nigula koguduse õpetaja Johann Theophilus Gottlieb Kettleriga, õde Charlotte Henriette Catharina oli abielus Juuru Mihkli koguduse õpetaja Samuel Christian Kettleriga, vend Heinrich Wilhelm Bornwasser oli Võru Katariina koguduse õpetaja. Tema abikaasa Maria isa Benedict Witte oli Tallinna Püha Vaimu koguduse abiõpetaja, abikaasa vend Benedict Witte oli Ambla Maarja koguduse õpetaja.
Heiki Nabi

Tulemused

Nabi on 11-kordne Eesti meister Kreeka-Rooma maadluses (2005–2015, välja arvatud 2008).
Eesti maadlusliit on valinud Heiki Nabi parimaks Kreeka-Rooma maadlejaks kolm korda: 2005, 2006 ja 2008.
Nabi valiti Eesti 2006. aasta parimaks noorsportlaseks (kuni 21 aastat) ja jäi aasta meessportlase valimisel olümpiavõitjaks tulnud Andrus Veerpalu järel teiseks. Nabi treener Henn Põlluste sai aasta treeneri valimisel kolmanda koha kahe murdmaasuusatamistreeneri järel. Nabi oli üks viiest sportlasest, kes pälvisid 2007. aastal 150 000 krooni suuruse spordi aastapreemia.

Isiklikku

Heiki Nabi on pärit Hiiumaalt Hilleste külast. Ta on 192,5 cm pikk ja kaalub väljaspool võistlusi 110–113 kg.
31. oktoobril 2010 kihlus ta Egle Elleriga, aasta lõpuks olid nad abielus.
28. mail 2011 sündis neil tütar Renata, 24. juulil 2017 sündis poeg.
Üks (ajakiri)

Üks : terviseajakiri tervetele oli Eesti ajakiri, mis ilmus aastatel 2005–2014. Ajakirja andis välja OÜ Meedium. 
Ajakiri ilmus 6 korda aastas. 
2005–2012 oli ajakirja toimetaja Ülli Plink ja 2013–2014 Anne Veskimeister.
Tiskre

Ajalugu

Tiskre piirkond sai 18. sajandil tuntuks hea suvituskohana. Tiskre ja Tabasalu vahelisele alale, praegusesse Harku valda rajati 1754. aastal Lucca suvemõis, kus toimusid kunstnike kogunemised ja kirjandusõhtud. Suvemõisa ruumides tegutses 1950.–1960. aastatel Rannamõisa vanadekodu, hoone lammutati 1987. aastal.
Tiskre oja on varem kandnud Laddenpe ehk Lahepea nime, samuti Kivioja nime. Tiskre oja suundub Kakumäe lahte, mida on varem nimetatud ka Tiskre laheks. Ojale ehitati paisregulaator 1980. aastal.
Tiskre küla liideti Tallinnaga 1977. aastal. Taasiseseisvumise järel ehitati Tiskresse hulgaliselt eramaju, 2000. aastatel hakati sinna ehitama ka kortermaju.

Territoorium

Tiskre asumisse jäävad Tiskre oja ja Tiskre rand, mis on tähtis lindude peatus- ja pesitsuspaik.

Tiskre asumi tänavad

Mitmed asumi tänavad on saanud nime endiste talude järgi, näiteks Eevardi tänav, Hansu tänav, Kaarlepere tänav, Käänu tänav, Postitalu tänav ja Jaagu tänav. Tiskres on lisaks veel Hoburaua tänav, Kaisla tänav, Kotlepi tänav, Kristeni tänav, Künkamaa tänav, Rannaniidu tänav, Roolahe tänav, Roostiku tänav, Taludevahe tänav, Teisepere tänav, Tiskre tee, Tiskrevälja tänav, Toomapere tänav, Vaagi tänav ja Vahepere tänav.
Kärbseseen

Toksilisus

Kärbseseenemürgistust ehk „mükoatropiinimürgistust”, iboteenhappe-mustsimoolimürgistust või pantherina-sündroomi põhjustavad kärbseseene (Amanita) perekonna punase kärbseseene alamperekonda Amanita kuuluvate seente mürkained, mis halvavad kesknärvisüsteemi tegevuse.
Need mürkained tekitavad inimeses motoorset ja psüühilist erutust, joovet, ebatavalist elevust, hallutsinatsioone jms. nähte. Kärbseseentes sisalduvad ained sarnanevad oma toimelt atropiiniga, mistõttu varem antigi neile koondnimetus „mükoatropiin”. Hiljem selgus, et sellist mürkainet nagu mükoatropiin pole keemiliselt olemas ja mürgistust põhjustavad hoopis teised ained. Ka närvisüsteemi kahjustavale muskariinile on kärbseseentes sisalduvad atropiinitaolise toimega mürkained hoopiski vastupidise toimega.
Kärbseseenemürgistust põhjustavad Euroopas viis kärbseseeneliiki: punane kärbseseen (Amanita muscaria), kuning-kärbseseen (Amanita regalis), panter-kärbseseen (Amanita pantherina), nartsiss-kärbseseen (Amanita gemmata) ja beež kärbseseen (Amanita eliae).
2012.–2013. aasta maailma karikasari murdmaasuusatamises

2012.–2013. aasta maailma karikasari murdmaasuusatamises oli 32. ametlik maailmakarikasarja hooaeg. Esimene MK-etapp toimus 24. novembril 2012 Rootsis Gällivares ja viimane etapp peeti 24. märtsil 2013 Rootsis Falunis.
MK-etappe peeti kokku 18 paigas, nii meestel kui naistel oli kavas 29 individuaalset võistlust. Veel toimus 5 teatevõistlust nii meeste kui naiste arvestuses.
Ben Zyskowicz

Ben Berl Zyskowicz (sündinud 24. mail 1954 Helsingis) on juudi päritolu Soome poliitik.
Tema mõlemad vanemad on juudid. Isa Abram oli pärit Poolast. Teise maailmasõja ajal sattus ta Sachsenhauseni koonduslaagrisse ja pärast vabanemist sellest 1945 selgus, et tal pole ainsatki sugulast elus. Abram sõitis Rootsi, kus kohtus Soomest pärit Ester Fridmaniga (1920–2002). Nad abiellusid ja neil sündis tütar Karmela. 1953 asusid nad elama Soome, kus olid Estri sugulased. 1954 sündis Ben. Perekonna kodune keel oli jidiš.
Isa soome keelt ära ei õppinudki. Ta töötas laadijana, sealhulgas sadamas. 1960 uppus ta segastel asjaoludel. Ema pidas algul juhutöid, hiljem sai koha telefonikeskjaamas.
Ben õppis algul Helsingi juudi koolis, seejärel Töölös keskkoolis. Ta lõpetas 1978 Helsingi Ülikooli juristina. Tal on magistrikraad. 1981–1989 oli tal oma õigusbüroo.
Ben Zyskowicz astus Rahvuslikku Koonderakonda juba koolis 16-aastaselt. Alates 1979 on ta olnud Eduskunna liige, sealhulgas 1993–2006 erakonna fraktsiooni esimees. Ta on esimene Eduskunda kuulunud juut. Ta on mitu korda kuulunud Helsingi linnavolikokku.
Ben Zyskowicz on muu hulgas ägedalt kritiseerinud Johan Bäckmanit ja tema Eesti kohta kirjutatud raamatut "Pronssisoturi – Viron patsaskiistan tausta ja sisältö".
1990–93 ja alates 2007 oli Zyskowicz parlamendi aseesimees. 27. aprillist kuni 23. juunini 2011 oli ta Eduskunna ajutine esimees, kusjuures ta sai valimistel 194 häält 200-st. Ta vahetas sellel kohal välja oma erakonnakaaslase Sauli Niinistö.
Soomes on traditsioon, et parlamendi esimehe koht kuulub suuruselt teise parlamendiesindusega erakonnale. Sellepärast valiti 2011. aasta juunis Eduskunnale uus esimees. Selleks sai Soome Sotsiaaldemokraatliku Partei esindaja Eero Heinäluoma.
Ben Zyskowicz on kõige keerulisema nimega Soome poliitik. 2002 teatas ajaleht Ilta-Sanomat, et ainult 16,6% Soome elanikest oskas tema nime õigesti kirjutada. Kui ta valiti parlamendi esimeheks, siis saadeti igale saadikule tekstsõnum õpetusega, kuidas tema nime kirjutada, ja sellegipoolest tunnistati 2 hääletussedelit nime valesti kirjutamise tõttu kehtetuks.

Isiklikku

Ben Zyskowicz on alates 1982 abielus tatarlase Rahime Husnetdin-Zyskowicziga. Neil on kaks tütart Daniela (sündinud 1983) ja Dinah (1985).
Ta kannatab migreeni all ja on sellega põhjendanud muu hulgas oma keeldumist ministriametist.
Ben Zyskowicz on karsklane.
Heimtali külanõukogu

Heimtali külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954. 
Heimtali külanõukogu moodustati 1945 septembris Viljandimaal Raudna vallas. Külanõukogu keskus asus Raudna külas.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Heimtali külanõukogu 1950 septembris Viljandi rajooni koosseisu.
1954 juunis Heimtali külanõukogu likvideeriti ja selle territoorium liideti Raudna külanõukoguga.