google/wiki40b huggingface dataset:
Kylian Mbappé

Klubikarjäär

Pärast mängimist AS Bondy ja INF Clairefontaine akadeemias liitus Kylian Mbappé Monacoga. Ta tegi debüüdi esimeeskonnas 2. detsembril 2015 Ligue 1 mängus SM Caeni vastu, mis lõppes 1:1 viigiga. Ta sai 16 aasta ja 347 päeva vanuselt Monaco kõige noorimaks debütandiks. Esimese värava lõi ta Monaco särgis 20. veebruaril 2016 mängus Troyes' vastu, saades 17 aasta ja 62 päeva vanuselt Monaco noorimaks väravalööjaks.
Hooajal 2016–2017 tuli Monaco Prantsusmaa meistriks. Mbappé lõi 15 väravat 29 liigamänguga ja oli sel hooajal Radamel Falcao järel Monaco paremuselt teine väravakütt. Lisaks valiti ta Prantsusmaa kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu.
2017. aastal suundus ta laenule Paris Saint-Germainis. 27 liigamänguga lõi ta 13 väravat ning tuli teist korda Prantsusmaa meistriks. Lisaks võideti sel hooajal Paris Saint-Germainiga Prantsusmaa karikas ja liigakarikas. 2018. aastal sõlmis ta klubiga püsiva lepingu. Hooajal 2018–19 lõi ta liigas 33 väravat, millega oli liiga suurim väravakütt. Kolmandat hooaega järjest tuli ta Prantsusmaa meistriks ning valiti hooaja sümboolsesse koosseisu ja parimaks noormängijaks, lisaks hooaja parimaks mängijaks.

Koondisekarjäär

2016. aastal tuli Mbappé Prantsusmaa noortekoondisega Euroopa alla 19-aastate meistriks. Ta lõi turniiril viis väravat ja valiti turniiril sümboolsesse koosseisu.
Debüüdi Prantsusmaa rahvuskoondises tegi ta 25. märtsil 2017 MM-i valikmängus Luksemburgi vastu. Ta sai sellega Prantsusmaa teiseks kõige noorimaks debütandiks. Esimese värava rahvuskoondises lõi ta 31. augustil 2017 MM-i valikmängus Hollandi vastu.
2018. aasta maailmameistrivõistluste teises alagrupimängus lõi ta värava Peruu vastu, tuues Prantsusmaale minimaalse 1:0 võidu. Ta sai sellega noorimaks Prantsuse mängijaks, kes on suurturniiril värava löönud. Kaheksandikfinaalis lõi ta Argentina vastu kaks väravat, tuues Prantsusmaale 4:3 võidu. Neljanda värava lõi ta finaalis Horvaatia vastu. Horvaatia alistati 4:2 ja tuldi teist korda maailmameistriks. Mbappé valiti lisaks turniiri parimaks noormängijaks.
Kuninglik Kunstiakadeemia

Asutamine ja asukoht

Kuninglik akadeemia asutati 10. detsembril 1768. Sel päeval kinnitati ka akadeemia 40 esimest liiget.
1868. aastal kolis kunstiakadeemia Burlington House'i Piccadillys, siin tegutseb akadeemia tänini.

Liikmeskond

Tänapäeval on Kuningliku Akadeemia koosseis piiratud 80 kohaga, millest 14 kohta on reserveeritud skulptoritele, 12 arhitektitele ja 8 kunstnik-graveerijatele; ülejäänud 46 kohta on maalikunstnike päralt. Uusi akadeemikuid (lühendatult R.A.) valivad akadeemia tegevliikmed akadeemia peaassambleel.
Kategooria "Kuningliku Akadeemia assotsieerunud liige" (A.R.A.) võeti kasutusele 1769. aastal eesmärgiga teha sobivate kandidaatide eelvalik, mille põhjal täita tulevikus vakantsed akadeemikute kohad. Assotsieerunud liikme kategooria kaotati 1991. aastal.
Aastal 1918 otsustati, et kõik akadeemikud ja assotsieerunud liikmed, kellel täitub 75. eluaasta, valitakse ümber seeniorliikmeks. Sellega tekitati vabad kohad uute akadeemikute valimiseks. Akadeemia seeniorliige säilitas kõik oma privileegid. Kui akadeemiasse valitu on juba valimise ajal vanem kui 75-aastane, siis valitakse ta kohe seeniorliikmeks (liikmete arv selles kategoorias ei ole piiratud). Nii näiteks väljapaistev ehitusinsener Ove Arup valiti 91 aasta vanuselt 1987. aastal seeniorliikmeks (Senior R.A.). Seeniorliikme nime järele kirjutatakse samasugused post-nominal letters kui tegevliikmete puhul (RA 'Kuninglik akadeemik'). Et eristada seeniorliikmeid tegevliikmest, on kirjanduses vahel kasutatud ka mõistet 'auliige' (Honorary Royal Academician) .
Akadeemia liikmete hulgas on olnud tuntud kunstnikke, näiteks Thomas Gainsborough, William Turner, John Constable, John Everett Millais jt, nüüdisaja väljapaistvamatest arhitektidest on akadeemiasse valitud näiteks Norman Foster, Richard Rogers, Philip Dowson.
Oldhami maakond (Kentucky)

Ajalugu

Oldhami maakond moodustati 15. detsembril 1823. aastal Henry, Jeffersoni ja Shelby maakonna osadest 74. Kentucky maakonnana. Maakond sai nime Ameerika iseseisvussõja koloneli William Oldhami järgi.
Nicolás Massú

Isiklikku

Nicolás Massú on 1,89 m pikk ja kaalub 80 kg.
Raudkivi tee

Raudkivi tee on tänav Rae vallas Peetri alevikus.
Tänav saab alguse Tallinnast Tartu maanteelt ja lõpeb Peetri alevikus ristumisel Aruheina teega, olles ca 420 meetrit pikk, sellest ca 10 meetrit jääb Tallinna linna haldusalasse.
Tänava nimi on arvatavasti tuletatud suurest (ca 1,5m servadega) täringukujulisest raudkivist (graniitrahnust), mis paikneb tänava lõpuotsas lõunapoolsel küljel; raudkivi tahud on värviga illustreeritud täringulaadselt (tahkudele on peale joonistatud täringusilmad).
Tallinn (ajakiri)

Журнал "Таллинн"

28. novembrist 1978 ilmub ka venekeelne ajakiri Tallinn (aastatel 1991–1995 ei ilmunud).
Ajakirja peatoimetaja oli aastatel 1978–1981 Ants Saar, 1983–1990 Olaf Utt ja 1990–1992 Arvi Siig.
Praegu on peatoimetaja Nelli Abašina-Melts.
1996. aastast ilmub ka venekeelne ajakirja Tallinn raamatusari, milles on avaldatud Juri Lotmani, Boriss Tuchi jt teoseid
1. klassi tõeline salanõunik

1. klassi tõeline salanõunik (vene keeles Действительный тайный советник 1-го класса) oli Venemaa keisririigis tsiviilteenistuse I klassi ehk kõige kõrgem teenistusaste. See oli võrdsustatud kantsleriga. Sellest madalam oli tõeline salanõunik. Maaväes vastas sellele kindralfeldmarssal ja mereväes kindraladmiral, õukonnahierarhias sellele vaste puudus. Alates XVIII sajandi 2. poolest kuni tsaaririigi lõpuni 1917. aastal anti see teenistusaste vaid 13 isikule.
Raudteepeatus Kõrgem ärikool "Turība"

Kõrgem ärikool "Turība" on raudteepeatus Riia-Jelgava raudteeliinil Riia linna Atgāzene asumis aadressil Laktas iela 5.
Igapäevaselt peatub seal kolmkümmend kuus reisirongi; tööpäeviti on seal peatuvate rongide arv nelikümmend viis. Peatus asub Riia raudteejaamast 5,2 km kaugusel. Piletihinnalt kuulub peatus A tsooni.
Peatus avati 29. augustil 2003. Tegemist on kõige uuema peatusega sel liinil, ühtlasi on see ainus peatus, mis Lätis peale taasiseseisvumist on avatud. Peatuse rajamist finantseeris Kõrgem ärikool "Turība".
Lümandu mõis (Märjamaa)

Lümandu mõis (saksa keeles Limmat) oli rüütlimõis Märjamaa kihelkonnas Läänemaal. Nüüdisajal jääb mõis Rapla maakonda Märjamaa valda.
Mõisa mainiti esimest korda 1546. Keskajal oli mõis välja ehitatud kindlustatud mõisahoone ehk vasallilinnusena (nimetatud ka Lümandu vasallilinnuseks).
Jekki Rjazin

Jekki Rjazin (kodanikunimega Jevgeni Rjazin, sündinud 26. septembril 1964), pärit Peterburist on Tartu vabadusvõitleja, vaimuinimene ja aktivist, estofiil. 
Rjazin lõpetas 1989. aastal Tartu Ülikooli matemaatika erialal. Ta on tegelenud ka leiutamise ja tõlkimisega. Rjazin oli üks Eesti kodakondsusseaduse väljatöötajaid ning pälvis 18. jaanuaril 2002 Eesti kodakondsuse teenete eest. 
Äriregistri andmeil on Rjazin kuulunud erakonda Eesti Vabaduspartei – Põllumeeste Kogu 26. maist 26. augustini 2010, 13. juulist 4. septembrini 2011 ning taas 5. septembrist 2011. Alates 2010. aastast on ta Eesti Vabaduspartei – Põllumeeste Kogu juhatuse liige.
Aino Lepik von Wirén

Aino Lepik von Wirén (sündinud 28. oktoobril 1961 Stockholmis) on Eesti jurist ja diplomaat.
Aino Lepik on Kalju Lepiku tütar. Ta lõpetas 1987. aastal Stockholmi ülikooli õigusteaduskonna. Hiljem õppis ta Inglismaal Surrey ülikoolis.
Aino Lepik oli aastatel 1987–1990 Örebro halduskohtus jurist ja 1990–1992 Stockholmi prokuratuuris prokurör. Ta oli kohtuminister viimases Eesti Vabariigi valitsuses eksiilis.
Aastatel 1993–1994 oli ta Eesti valitsuse õigusnõunik, seejärel välisministeeriumi juriidilise osakonna inimõiguste büroo juhataja ja 1997–1999 osakonna peadirektor. 25. märtsist 1999 kuni 8. augustini 2003 oli ta riigisekretär.
Aastatel 1994–1999 oli Aino Lepik von Wirén Eesti esindaja Euroopa Nõukogu rassismi ja sallimatuse vastu võitlemise komisjonis.
Aastatel 2003–2006 oli ta Eesti suursaadik Portugalis, 2007–2010 suursaadik Iisraelis ja 2010–2014 suursaadik Suurbritannias. 2010. aastal töötas Aino Lepik von Wirén välisministeeriumi juriidiliste ja konsulaarküsimuste asekantslerina. Pärast suursaadiku kohalt naasmist 2014. aastal on ta olnud välisministeeriumis Euroopa ja Atlandi-ülese koostöö osakonna peadirektor.
Türi valla vapp

Türi valla vapp on Järva maakonnas asuva Eesti haldusüksuse Türi valla vapp.
Vabariigi Valitsuse 30. juuni 2005. aasta määruse nr 153 "Kabala valla, Oisu valla, Türi linna ja Türi valla haldusterritoriaalse korralduse ja sellega seonduvalt Vabariigi Valitsuse määruste muutmine" alusel senise Kabala valla, Oisu valla, Türi linna ja Türi valla ühinemisel moodustati kohalik omavalitsusüksus Türi vald. Valla praegune vapp on kasutusel sellest ühinemisest.

Praegune vapp

Rohelisel kilbil on hõbedane rist. Selle peal omakorda on punane südakilp, millel kuldne õun.
Ühinenud haldusüksuse vapp lähtub eelistatavalt ühinenud omavalitsuse sümbolitest ja värvidest. Roheline tähistab maamajandust, lootust ja tasakaalustatud ellusuhtumist. Roheline on ka kõigi ühinenud omavalitsuste sümbolite üks põhivärve. Rist märgib Türi valla paiknemist Eesti keskosas ühendusteede ristumiskoha ümber. Rist jagab vapikilbi neljaks väljaks, mis siin sümboliseerivad ühinenud omavalitsusüksusi. Südakilp eristab ühendvalla vappi ja lippu varasema Türi valla vapist ja lipust ning Türi linna lipust. Südakilbi punane ja kuldne värvus ja õunakujund pärinevad endiselt Türi vapilt.

Vana vapp

2005. aastani kasutusel olnud vapp kinnitati 9. veebruaril 1995. aastal.
Rohelisel kilbil on hõbedane rist, mille keskel allikamärk. Vapi roheline väli tähistab valla tuntust põllumajandus- ja aianduspiirkonnana. Rist on usu sümbol ning osutab ühtlasi valla paiknemisele Eestimaa keskosas. Heraldiline allikamärk tähistab nii looduslikke kui ka vaimulätteid.
Kuupäev

Kuupäev ehk daatum on päeva järjekorranumber kuus, millele sageli lisatakse ka kuu ja aasta. Kuupäev on nt 15. märts 2013, mida võib kirjutada ka 15.03.2013.
Kuupäeva määramine sõltub kasutatavast kalendrisüsteemist. Sama päeva võidakse eri kalendrites märkida eri järjekorranumbriga, näiteks on kasutatud eri paigus samal ajal kuupäevi Juliuse kalendri ja Gregoriuse kalendri järgi.
Kuupäev sõltub ka ajavööndist. Näiteks rünnak Pearl Harborile algas 7. detsembril 1941 kell 7:48 Havai aja järgi, aga 8. detsembril kell 3:18 Jaapani aja järgi.
Wolansky mõis

Wolansky mõis (Volanska muižiņa või Ēlera muižiņa) oli suvemõis Lätis Riia linnas Mežaparksi asumis peahoone aadressiga Ezermalas iela 22. Saksa keeles Ehlers Gelegenheit.
Mõis rajati XIX sajandi lõpus. XX sajandi alguses oli mõisa omanikuks Marija Zeltinga, mõisas elas ka palju teenijaid, nii eestlasi kui ka lätlasi. Tõenäoliselt asus mõisa juures ka puusepa töökoda.
Aastal 1920 asus mõisas J. Klemani pagariäri. Mõisa lähedal, Ķīšezersi järve ääres, asus paik, kus Läti Kunstnike Liit pidas oma pidusid.
Aastal 1934 suvemõisa hooned lammutati. Nende asemele ehitati kahe korteriga elamu.
Oru mõis (Kose)

Oru mõis (saksa keeles Orrenhof) oli Tuhala mõisa kõrvalmõis Kose kihelkonnas Harjumaal. Nüüdisajal jääb mõis Harju maakonda Kose valda.
Mõis asutati 1663. Mõisal oli palju omanikke. Mõisa peahoone põles 1905 ja pärast tulekahju ehitati vanadele müüridele kivist esimene korrus ja puust teine korrus.
Linda Thompson

Linda Diane Thompson (sündinud 23. mail 1950 Memphises Tennessee osariigis) on USA näitleja ja laulukirjutaja, tuntud Elvis Presley kauaaegse tüdruksõbrana.
Linda on võitnud mitu iludusvõistlust, sealhulgas ka 1972. aasta Miss Tennessee. Sama aasta juulis tutvus ta Elvisega ning kolis peagi Gracelandi. Elvis ja Linda olid paar kuni 1976. aasta suveni, mil nad läksid sõbralikult lahku. Nii Elvise isa Vernon Presley kui ka mitmed teised Elvise lähikondlased on avaldanud arvamust, et kui Linda oleks jäänud, poleks Elvis 16. augustil 1977 surnud.
Pärast seda osales ta telesarjas "Hee Haw" kuni 1992. aastani ning on esinenud filmides ja külalisena telesarjades.
Linda oli aastatel 1981–1983 abielus kümnevõistleja Bruce Jenneriga, kellega neil sündis kaks last: Brody Jenner ja Brandon Jenner.
Alates 1991. aastast on ta abielus laulukirjutaja David Fosteriga, kellega koostöös on ta kirjutanud mitu edukat laulu.
Kodanikuplatvorm (Venemaa)

Kodanikuplatvorm (vene keeles Гражданская платформа) on parempoolne poliitiline partei Venemaal. 
2012. aasta märtsis teatas äsjastel Venemaa presidendivalimistel 8% valijate hääli saanud miljardär Mihhail Prohhorov uue partei loomisest (eelmisel aastal oli Prohhorov Pravoje Delo esimees, kuid oli sunnitud 2011. aasta septembris parteist lahkuma). 2012. aasta juunis teatati, et loodava partei nimeks saab Kodanikuplatvorm. 
Sama aasta juulis Moskvas toimunud Moskvas Kodanikupaltvormi asutamiskongressil valiti partei asutaja Mihhail Prohhorov alaliselt tegutseva partei juhtimisorgani – poliitkomitee – esimeheks. 
Partei juures tegutseb ühiskondliku organina kodanikukomitee. Sellesse kuuluvad kõik poliitkomitee liikmed, samuti ühiskonnategelased, kes ei ole partei liikmed, kuid toetavad Kodanikuplatvormi olles selle aktiivsed pooldajad. Tegemist on nõuandva organiga, kes edastab oma soovitused poliitkomiteele. 2013. aasta detsembris valiti kodanikukomitee esimeheks Irina Prohhorova.
Esimeseks partei suuremaks võiduks oli 2013. aasta juulis Jevgeni Roizmani esitamine Jekaterinburgi Linnaduuma esimehe ametikohale. Roizman sai 33% valijate häältest ja võitis valimised. 
2014. aasta mais  sai Prohhorovi asemel partei poliitkomitee esimeheks Rifat Šaihhudinov (oli aastatel 2003–2011 Riigiduuma Venemaa Liberaaldemokraatliku Partei fraktsiooni liige). Mihhail Prohhorov jäi poliitkomitee liikmeks edasi.

Partei poliitilise kursi muutmine

2015. aasta märtsis seoses enamiku partei regionaalosakondade nõudega, et partei võtaks ametliku seisukoha Krimmi Venemaaga ühendamise tunnustamise osas ja heidaks muusik Andrei Makarevitši välja partei kodanikukomitee koosseisust, lahkus Prohhorov koos oma poolehoidjatega parteist.
24. märtsil 2015 toimunud partei konverentsil teatas Šaihhudinov, et partei poliitiline kurss muutub. Ta kuulutas, et "Prohhorovi epohh on lõppenud!" ja lisas, et Krimmi ühendamist Venemaaga on vaja toetada, Donbassi on vaja abistada ning oranžidele revolutsioonidele on vaja vastu seista.
19. augustil 2016 korraldas partei Augustiputši 25. aastapäevaks Riikliku Erakorralise Seisukorra Komitee toetuseks aktsiooni loosungi all "Jeltsini epohh – häbi epohh" ("Эпоха Ельцина – Эпоха позора"). 
2016. aasta septembris sai partei Riigiduuma valimistel hävitavalt lüüa (eelviimane 13. koht), saades vaid 0,2% valjate häältest. Sootuks teisiti läks partei liidril Rifat Šaihhudinovil, kes kandideeris Neftekamski ühemandaadilises valimisringkonnas, kus aga võimupartei Ühtne Venemaa oma kandidaati ei esitanud. Ta võitis valimised ja pääses parlamenti.
2018. aasta Venemaa presidendivalimistel toetas Kodanikuplatvorm Vladimir Putini kandidatuuri.
Anisa Vänikver

Anisa Vänikver (sündinud 1995) on Eesti laulja.
Üle Eesti sai ta tuntuks, jõudes telesaate "Eesti otsib superstaari" viienda hooaja finalistide hulka.
Ta osales konkursil Eesti Laul 2013 lauluga "The Missing Thing", mille autoriteks on Alar Kotkas, Pearu Paulus, Ilmar Laisaar ja Jana Hallas. Poolfinaalis saavutati 7. koht.
Teet Koitjärv

Teet Koitjärv (sündinud 17. märtsil 1963 Tapal) on riigiametnik ning looduskaitse- ja omavalitsustegelane.
Ta lõpetas 1981. aastal Tapa 1. Keskkooli.
Oli Eesti Kongressi liige.

Isiklikku

Teet Koitjärve perekonnanimi Koitjärv on Ambla vallas 02.08.1935 eestistatud perekonnanimest Kraupmann.
Alalispinge

Alalispinge on elektripinge, mis kutsub elektriahelas esile alalisvoolu. Alalispingeallikaks on näiteks keemiline vooluallikas, päikesepatarei, alaldi ja alalispingeväljundiga toiteplokk.
Ideaalse alalispingeallika ehk püsipingeallika pinge on koormustakistusest sõltumatu. Reaalsetes vooluahelates sõltub allika pinge koormusvoolust tingituna pingelangust pingeallika sisetakistusel.
Pinge konstantsena hoidmiseks kasutatakse pingestabilisaatoreid.
Roger Chartier

Roger Chartier (sündinud 9. detsembril 1945 Lyonis) on prantsuse ajaloolane, Pariisi õppe- ja teaduskeskuse École des Hautes Études en Sciences Sociales õppejõud, Annaalide koolkonna noorema põlvkonna liige.
Chartier tegeleb peamiselt varauusaegse Euroopa raamatu- ja lugemislooga, ta on Prantsusmaa kirjastamisajaloo ja Euroopa lugemisajaloo üldkäsitluste koostaja.
Ta tunneb ka suurt huvi ajalooteooria vastu, eesti keeles on ilmunud tema vaidlus Hayden White'iga ajaloolise narratiivi ja ajalooteaduse üldisema olemuse üle. Ka on eesti keeles ilmunud tema teos "Prantsuse revolutsiooni kultuurilised lätted", kus ta vaatleb lähemalt 18. sajandi prantsuse kultuurielu.
Avalike teenuste nõukogu

Avalike teenuste nõukogu on Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi juures alaliselt tegutsev organ, mille peamine eesmärk on toetada Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi avalike teenuste arengu koordineerimisel.
Nõukogu on asutatud ettevõtlus- ja infotehnoloogiaministri Urve Palo 29. novembri 2017. aasta käskkirjaga.
Valgejärve maastikukaitseala

Valgejärve maastikukaitseala on kaitseala Läänemaal Lääne-Nigula vallas Piirsalu külas ja Harjumaal Saue vallas Siimika külas. 
Kaitseala pindala on 719,4 ha. Kaitsealale jääb Turvaste Valgejärv. Kaitseala geograafilised koordinaadid on 59° 6′ 15″ N, 24° 7′ 38″ E. Kaitsealal on moodustatud üks piiranguvöönd – Valgejärve sihtkaitsevöönd (719,4 ha). Kaitseala kuulub ka Natura-ala Valgejärve loodusala koosseisu.
Aastal 1981 loodi Turvaste Valgejärve-nimeline kaitseala. Oma praeguse nime ja piiridega on aastast 1999. Eesmärgiks on Valgejärve ja seda ümbritseva maastiku kaitse. Valgejärv on Eestis unikaalne. Valgejärv on kõigest 0,5–1 m sügavune, kuid selle põhja katab 2–3 m paksuselt järvelubi. Lubi tekib ilmselt sinna voolavate lubjarikase allikate mõjul. Järv kuulub lubja- ja segatoiteliste järvede rühma. Vesi on hele ja põhjani läbipaistev. Elustik on vaene. Valgejärve ja selle ümbrus on toitumis- ja pesitsusalaks paljudele linnuliikidele.
Valgejärve maastikukaitseala kaitse-eesmärk on elupaigatüüpide – vähe- kuni kesktoiteliste kalgiveeliste järvede, rabade, siirde- ja õõtsiksoode, lääne-mõõkrohuga lubjarikaste madalsoode, nõrglubja-allikate, liigirikaste madalsoode, vanade loodusmetsade ning rohunditerikaste kuusikute kaitse.
Valgejärve maastikukaitseala keskkonnaregistri kood on KLO1000142.
Õie Maasik

Õie Maasik (kodanikunimi 1958. aastast Õie Aus; 1. mai 1929 Tallinn – 27. oktoober 1992 Tallinn) oli eesti näitleja.
Õie Maasik lõpetas 1947. aastal Tallinna 8. Keskkooli ja 1951. aastal Eesti Riikliku Teatriinstituudi. Õie Maasik töötas näitlejana 1951–1966 Endla teatris ja 1966–1984 Viktor Kingissepa nimelises Tallinna Riiklikus Akadeemilises Draamateatris.
Õie Maasik on maetud Metsakalmistule.

Isiklikku

Õie Maasik oli abielus Evald Ausiga.
Kibergsneset

Kibergsneset on neem Norra mandriosas Finnmargis Vardø vallas Vardø linnast läänes ja Kibergist põhjas.
Kibergsneset on Norra mandriosa kõige idapoolsem punkt. Äärmuspunkti geograafilised koordinaadid on 70° 17′ 21″ N, 31° 3′ 52″ E.
Lääne-Nigula vald

Valla valitsemine

Lääne-Nigula Vallavolikogu on valimisõiguslike vallakodanike poolt valitud kõrgeim võimuorgan vallas. Volikogu esimees on Neeme Suur, volikogu aseesimees on Laine Belovas. Lääne-Nigula vallavanem on Mikk Lõhmus. Lääne-Nigula vallas on neli osavallakogu, mis on valla ühe piirkonna elanike esinduskogu. Osavallakogud moodustatati valla erinevate piirkondade huvide paremaks arvestamiseks kohaliku omavalitsuse ülesannete täitmisel. Osavallakogude moodustamise alused, pädevuse ja töökorralduse Lääne-Nigula vallas sätestab ühinemislepingus. Lääne-Nigula vallas on kolm kogukonnakogu, mille eesmärk on kohaliku initsiatiivi ja identiteedi hoidmine, kohaliku omavalitsuse üksuse elanike kaasamine kohaliku elu küsimuste otsustamisse ning piirkondlike huvide esindamine valla ülesannete täitmisel. Kogukonnakogude moodustamise alused, pädevuse ja töökorralduse alused sätestab Lääne-Nigula valla kogukonnakogude statuut.

Elukeskkond

Kõik on lähedal...
Linlikuma eluviisi soovijad leiavad endale sobiva kodu Taebla, Palivere või Risti alevikus ja Linnamäe külas. Valla 115 küla pakuvad rohkelt võimalusi oma kodu rajamiseks nendele, kes soovivad rahu, vaikust ning väikest või suuremat aiamaad maal. Igast  valla maismaapunktist jõuab mõnekümne minutiga lähima raamatukoguni, lasteaiani, koolini või valla ametiasutuseni. Vallas on aktiivne kultuurielu ja MTÜde paljusus.

Turism ja vaatamisväärsused

Lääne-Nigula vallas on kaunis ja mitmekesine loodus, mis pakub vaateid Osmussaarest, Noarootsi ja Nõva männimetsadest ning liivarandadest kuni Lääne-Eesti kõrgeima punktini Palivere Pikajalamäel, romantilise Marimetsa rabani ning Kasari luhtadeni. Nimetamist väärivad ka Rannarootsi pärand Noarootsis, ajalooliselt tugev kultuurielu Kullamaal, kaunid maakirikud Lääne-Nigulas, Martnas, Noarootsis, Kullamaal, Nõval ja Piirsalus, Saueaugu Teatritalu, Silma Õpikoda. Valda läbib 25 kilomeetri ulatuses endist raudteetammi mööda kulgev Riisipere-Haapsalu tervisetee, mida mööda on soovi korral võimalik sõita rattaga Riisiperre rongi peale või Haapsallu merd ja kultuuri nautima. Valda läbivad eurovelo rattateed ja rannikuala matkatee, Nõvalt aga algavad mitmed Eestist läbivad matkarajad, Paliveres aga asuvad Lääne-Eesti parimad suusarajad.
Kirikud: Piirsalu kirik, Lääne-Nigula Püha Nikolause kirik, Kullamaa Püha Johannese kirik, Noarootsi Püha Katariina kirik, Martna Püha Martini kirik, Nõva Püha Olevi kirik ja Rooslepa kabel.
Muuseumid: Ants Laikmaa majamuuseum, Lyckholmi muuseum, Koela talumuuseum, Rõude talumuuseum ja Liiva talumuuseum.
Saared ja sadamad: Osmusssaar, Dirhami sadam, Hara sadam, Österby sadam ja Nõva sadam.
Lääne-Nigula valla territooriumil asub Marimetsa matkarada, Risti Raudteejaama kompleks Küüditatute mälestusmärgi ja veetorniga, Nõva puhkeala ja Noarootsi puhkeala, Matsalu rahvuspark
Howardi maakond (Missouri)

Ajalugu

Maakond moodustati 1816. aastal.
Karevetikas

Nimi

Karevetikad on nimetuse saanud sellest, et katsudes tunduvad nad karedana. See tuleb lima puudumisest.

Tunnused

Karevetikate niidid on harunenud ja kuni 130 µm jämedused. Selle järgi eristataksegi karevetikat rühma Spirogyra vetikatest, sest viimase niidid ei harune.

Kasvukoht

Kõrge toitelisusega järvedes, eriti neis, kuhu on kandunud palju toitaineid, moodustavad nad vees tihedaid puhmi (vaipu). Viimase tõttu on neid mõnikord kutsutud ka vaipvetikateks.

Elutsükkel

Karevetika elutsüklis on kaks mitmerakulist faasi: haploidne gametofüüt ja diploidne sporofüüt. Väliselt on mõlemad täiesti ühesugused. Selleks, et kindlaks teha, kummas arengufaasis taim parajasti on, tuleks nende kromosoome lugeda või uurida nende järeltulevat sugu. Haploidne gametofüüt toodab haploidseid gameete mitoosi käigus, diploidne sporofüüt toodab aga haploidseid spoore meioosis. Gameetide ja spooride ainus nähtav erinevus on see, et gameedil on 2 ja spooril 4 viburit.

Karevetikas kui võõrliik ja veeõitsengud

Suurde järvistusse on karevetikas sisse toodud pilsiveega ja kujunenud ohtlikuks võõrliigiks. Ta sigib seal massiliselt ning kaldale uhutud vetikamassid kolestavad liivarandu ja tekitavad lagunedes vastikut lehka, mis vähendab kaldaäärse kinnisvara väärtust. Järvest vett võtvad ettevõtted on just karevetikate tõttu pidanud miljoneid kulutama tõhusamate filtrite hankimiseks. Järvistu-äärsed kuurordid kannatavad külastajate vähenemise all: inimesed ei soovi ujuda vetikatega reostunud vees.

Karevetikas toiduna

Laoses süüakse karevetikaid eelroana ja neid peetakse delikatessiks. Neid kasvatatakse Mekongi jõgikonnas veealustel kividel ja korjatakse 1–5 kuul aastas. Karevetikaid süüakse tihti kuivalt ja isegi toorelt, sageli koos seesamiga, neid lisatakse suppidele ja küpsetatakse.