google/wiki40b huggingface dataset:
Tammsaare park

Asukoht

Tammsaare park piirneb Pärnu maantee, Viru ringi, Sokos Hotell Viru ja Viru keskuse, Estonia puiestee, Teatri väljaku, Estonia teatri ja Georg Otsa tänavaga.
Pargi välispiir kulgeb Pärnu maantee ja Viru väljak 4 kinnistu (Sokos Hotell Viru ja Viru keskus) ristumiskohast mööda Pärnu maantee pargi poolset teemaad edela suunas kuni Pärnu mnt 5 (Eesti Draamateater) sissesõiduteeni, sealt edasi mööda sissesõidutee pargipoolset teemaad kagu suunas ning seejärel mööda Estonia puiestee 4 (Estonia teater) krunti ümbritseva tee pargipoolset piiri kirde ning kagu suunas kuni ristumiseni Estonia puiesteega, mööda Estonia puiestee põhjapoolset teemaad kirde suunas kuni parki läbiva kagu-loodesuunalise pargiteeni, mööda selle pargipoolset serva loode suunas kuni Viru väljak 4 põhja-lõunasuunalise kinnistu piirini ning sealt mööda nimetatud kinnistu läänepiiri põhja suunas kuni ristumiseni Pärnu maanteega.

Pargi loomine

Pargi esmase projekti koostas 1947. aastal aiandusarhitekt Harald Heinsaar. Varem osaliselt pargi alal asunud Vene turg likvideeriti 1948. aastal ja viidi üle praegusele Keskturule. Pärast seda hakati rajama parki, mis valmis 1950. aastal, pälvides tollal Nõukogude Eesti preemia. 
Aastatel 1955–1989 kandis park 16. Oktoobri pargi nime.
1976. aastal park rekonstrueeriti ja 1978. aastal paigutati pargi keskossa skulptor Jaak Soansi ja arhitekt Rein Luubi A. H. Tammsaare mälestusmärk ning 1981. aastal Edgar Viiesi skulptuur "Merineid".

A. H. Tammsaare mälestusmärk

1978. aastal, kirjaniku 100. sünniaastapäevaks, püstitati temale pühendatud mälestusmärk.

16. oktoobri ohvrite mälestusmärk

1931. aastal püstitati Uuele turule Juhan Raudsepa mälestusmärk 1905. aasta 16. oktoobri ohvritele, millel ühel küljel on aastaarv "1905" ja kujutatud revolutsioonis osalejaid võitlusesse sööstmas, teisel küljel saatuslik kuupäev "16. oktoober" ja sellel on näha Uuel turul langenud ning haavatud, mis aga 1958. aastal viidi üle Rahumäe kalmistule 16. oktoobri langenute ühishauale. 
1959. aastal püstitati Estonia teatri hoone taha samale kohale, kus varem asus J. Raudsepa mälestusmärk, skulptor Lembit Palutederi ja arhitekt Mart Porti kavandite järgi monument 1905. aasta 16. oktoobri ohvritele.

Merineid

1981. aastal püstitati skulptor Edgar Viiese monument "Merineid", mis kujutab pillikeelt sõrmitsevat merineidu laines ja veevahus. Skulptuur on valmistatud pronksist ja graniidist ning pühendatud XXII olümpiamängude Tallinna purjeregatile.
Jeziidid

Jeziidid ehk jaziidid (kurdi keeles Êzidîtî) on antiikajast pärineva Lähis-Ida monoteistliku usundi jezidismi järgijad.
Nad kummardavad Paabulind-inglit (Melek Taus, araabia keeles ملاك طاووس (Malāk Tā'ūs)). Jeziidid usuvad, et ta on langenud ingel, kes kahetses pattu ning seejärel lõi taas maailma, mille olemasolu oli vahepeal katkenud.
Põhiosa jeziididest on kurdid. Enamik jeziide elab Iraagis Mosuli lähistel. Väikeste rühmadena on neid ka Süürias, Türgis, Gruusias, Armeenias (moodustavad rõhuva enamuse seal elavatest kurdidest) ja Iraanis. Jeziidide koguarvuks on pakutud umbes pool miljonit.
Kakumäe (Tallinn)

Etümoloogia

Kakumäe nimi pärineb arvatavasti nimetusest "kakumaja", mis ilmselt viitab linnunimetusele 'kakk'. Katkuaegse matmiskoha järgi on paiga nime seostatud ka sõnaga 'katk'. Kakumäe liideti alles 1975. aastal Tallinnaga.

Ajalugu

Esimesed andmed Kakumäe kohta pärinevad 1467. aastast, mil märkimist leidis Kakumäe (Kakamaye) küla. Asumi territooriumil on asunud üks Peeter Suure merekindluse rannapatareisid, mis õhiti 1918. aastal taganevate Vene sõdurite poolt.
Asumis tegutses 1962. aastani kolhoos Kakumäe Kalur, millest hiljem sai S. M. Kirovi nimelise näidiskalurikolhoosi Kakumäe osakond. Kakumäel asusid paadisadam, päästeparvede hooldejaam, kalatöötlemistsehh, külmhoone ja vikerforellitsehh, samuti Eesti Kalatööstuse püünisetsehhi jaoskond.
Suurem ehitustegevus hakkas asumis pihta pärast Eesti taasiseseisvumist. Kunagised aiandusühistute maad ja talud jaotati ehtituskruntideks, paljude suvilate asemele rajati väikeelamud. Kuna Kakumäe on määratletud metsalinnana, tuleb uushoonestusaladel säilitada kõrghaljastus.

Territoorium

Kakumäe asumi suurim kõrgus merepinnast on 15 meetrit. Kakumäe poolsaare maastik kujutab endast liivakivikünnist, mis on kaetud liiva ja kruusaga. Künnise edelanõlv on võrdlemisi lauge, kuid künnise kirdenõlv on merelainete uhtumise tulemusel muutunud järsuks. Asumi territooriumile jäävad Kakumäe raba ja tuletorn, samuti asub seal looduskaitsealune Lesta kivi. Asumis asub Kakumäe sadam ja rand, mille juurde jääb ka terviserada ja korvpalliväljak.

Kakumäe asumi tänavad

Kakumäe asumis peegeldavad endiste talude nimesid Oti tänav, Vainutalu tänav, Põlde tänav, Jõeoti tänav, Otsatalu tänav, Suurevälja tänav ja Rajapere tänav. Asumi paljud tänavanimed on seotud merega. Asumis asuvad lisaks veel Ahvena tänav, Havi tänav, Kaheküla tee, Kahva tänav, Kakumäe tee, Kammelja tänav, Kessi tänav, Kilu tänav, Kiviranna tee, Kudu tänav, Landi tänav, Laose tänav, Latika tänav, Lehtmäe tänav, Lesta tänav, Liivaranna tee, Loomuse tänav, Lõhe tänav, Merihärja tänav, Merinõela tänav, Mäepere tänav, Nata tänav, Nigli tänav, Nooda tee, Ojakääru tänav, Poru tänav, Roolahe tänav, Roostiku tänav, Räime tänav, Selise tänav, Siia tänav, Sikuti tänav, Silgu tänav, Silmu tänav, Soolahe tee, Sooranna tänav, Säina tänav, Särjesilma tänav, Teivi tänav, Tindi tänav, Tirgu tänav, Tursa tänav, Uime tänav, Ujuki tänav, Unna tänav, Vabaõhumuuseumi tee, Vabe tänav, Viidika tänav, Vimma tänav, Võrgukivi tänav.
Filmikaameraga läbi Eesti

Filmikaameraga läbi Eesti(maa) oli Eestit tutvustav kroonikafilmide sari. Sarja tegi 1924 Estonia Film. 1926 sarja täiendati. Sarja operaator oli Rudolf Unt. Sari valmis Välisministeeriumi initsiatiivil. Sarja osasid näidati ka välismaal.
Viktoria Rebensburg

Viktoria Rebensburg (sündinud 4. oktoobril 1989 Kreuthis) on Saksamaa mäesuusataja, olümpiavõitja (2010).
Rebensburg tuli juunioride maailmameistrivõistlustel 2008. aastal Formigalis ülisuurslaalomis ja 2009. aastal Garmisch-Partenkirchenis nii ülisuurslaalomis, kui ka suurslaalomis juunioride maailmameistriks. Lisaks sai ta juunioride MM-il 2008. aastal veel suurslaalomis hõbemedali ja kiirlaskumises pronksi.   
Täiskasvanute rahvusvahelisel tippvõistlusel osales Rebensburg esimest korda 2007. aasta maailmameistrivõistlustel Åres ja sai suurslaalomis kaheksanda koha. Kaks aastat hiljem 2009. aasta MM-il Val-d'Isère'is oli ta suurslaalomis üheksas ja ülisuurslaalomis kümnes. Järgmisel aastal 2010. aasta taliolümpiamängudel Vancouveris tuli Rebensburg suurslaalomis olümpiavõitjaks.
Maailma karikavõistlustel osales Rebensburg esimest korda 15. detsembril 2006 Reiteralmis Alpi kahevõistluses ja pidi katkestama slaalomis, kuna sõitis rajalt välja. 2007. aasta veebruaris toimunud Sierra Nevada MK-etapil jõudis ta esimest korda punktikohale, 30 parema hulka, kui oli suurslaalomis kolmeteistkümnes. Esimese poodiumikoha sai ta 2009.–2010. aasta maailma karikasarja arvestuses 24. jaanuaril 2010 Cortina d'Ampezzos suurslaalomis, kui oli teine. Esimese võidu sai ta MK-etapil 23. oktoobril 2010 Söldenis, kui võitis suurslaalomi.
Lagundajad

Lagundajad ehk destruendid ehk redutsendid on surnud organismide koostisaineid, orgaanilisi ühendeid lagundavad heterotroofsed organismid (bakterid, seened, selgrootud loomad). Peale surnud organismide võivad destruentidel lagundada ka veel elusolevate organismide koostisaineid, sest neil puudub kõrgem närvisüsteem selleks, et vahet teha elus ja surnud organismil. Näitena võiks siin tuua seenhaigused, seened, kes võivad elada elava inimese jalgadel, varvaste vahel. Seega seal, kus on lagundaja jaoks sobivad tingimused ta ka tegutseb. Lagundamine toimub ensüümide toimel. Lagundajate osa bioloogilises aineringes on elu kui tervikliku, jätkusuutliku süsteemi jaoks fundamentaalse, hädavajaliku tähtsusega. Ilma nende tegevuseta ei saaks eluslooduses, biosfääris eksisteerida dünaamilist, ökoloogilist tasakaalu.
Theodóra (Kreeka ja Taani printsess)

Taani ja Kreeka printsess Theodóra (näitlejana Theodora Greece; sündinud 9. juunil 1983) on Kreeka kuninga Konstantínos II ja kuninganna Anne-Marie neljas laps ning noorem tütar.
Ta sündis Londonis ning tema ristivanemad on Jugoslaavia kroonprints Aleksander, Rumeenia kuningas Mihai I, Suurbritannia kuninganna Elizabeth II ja Taani kuninganna Margrethe II.
Theodora õppis Londoni Hellenistlikus Koolis ja tüdrukutele mõeldud internaatkoolis Woldinghamis, mille ta 2001 lõpetas. 2006 lõpetas ta Browni ülikooli teatrikunsti erialal. Ta on mänginud teleseriaalis "Vaprad ja ilusad".
Külastusabielu

Külastusabielu ehk visiitabielu ehk külalisabielu on kooselu vorm, kus lähisuhtes (abielus või vabaabielus) elaval mehel ja naisel on eraldi majapidamine, kuid perioodiliselt kohtutakse.
Selline suhtevorm on tihti olude poolt peale surutud, näiteks tingituna tööst või õpingutest teises linnas või riigis, või mujal elava lähisugulase eest hooldamise kohustusest. Mõnikord valivad partnerid külastusabielu siis, kui kumbki ei soovi loobuda oma sõltumatusest. Mõnel juhul on selline kooseluvorm ajutine, teistel juhtudel kestab aga aastaid.
Külastusabielu on hakanud levima 1980. aastatest. Rootsis elas umbes 4% 18–74-aastastest elanikest külastusabielu vormis.
Eesti pere- ja sündimusuuringu andmetel elas 2004/2005. aastal 20–80-aastastest abielus olevatest naistest 0,4% ja meestest 0,1% elukaaslasest eraldi pinnal, vabaabielus olevatest naistest ja meestest elas elukaaslasest eraldi pinnal 1%. Külastusabielus elavate osakaal on siiski kõrgem nooremates vanusekohortides, vabaabielus elavate 20–25-aastaste naiste hulgas kasutas sellist kooseluvormi 3,5%.
Külastusabielu elanud tuntud isikutest on sageli viidatud Simone de Beauvoir'i ja Jean-Paul Sartre'i kooselule.
Lykeion

Lykeios (vanakreeka keeles Λύκειον) oli Apollon Lykeiosele pühendatud hiiesalu Ateenas. Selle kõrval oli gümnaasium. Lykeionit kaunistasid hundipeaskulptuurid (λύκος 'hunt').
Lykeion on tuntud tänu selle territooriumil tegutsenud Aristotelese koolile. Sealse õpetamiskoha Peripatose järgi on nime saanud peripateetikute koolkond. Kool tegutses ka pärast Aristotelest (algul Theophrastose juhtimisel), aastani 86 eKr, mil Rooma kindral Lucius Cornelius Sulla Kreekat ründas.
Lykeioni jäänused avastati juhuslikult ehitustööde käigus 1996. Asukoht on Ateena akropolist läänes Küklaadide Kunsti Muuseumi lähedal.
Lykeioni järgi on nime saanud lütseum.
Mandrite triiv

Mandrite triiv on mandrite liikumine üksteise suhtes.
Mandrite triivi hüpoteesi püstitajaks peetakse Alfred Wegeneri, kes avaldas sellekohased mõtted aastal 1912. Juba sajandeid varem olid mitmed teadlased pannud tähele Atlandi ookeani vastasrannikute kuju hämmastavat sarnasust, samuti oli üldteada lõunapoolsete mandrite elustiku, eriti fossiilsete leidude sarnasus. Seletuseks pakuti enamasti minevikus eksisteerinud hüpoteetilisi maismaasildu, mitte aga seda, et lõunapoolkera mandrid moodustasid kunagi ühtse maismaaosa.
Wegeneri arvates moodustasid kõik tänased mandrid kunagi ühe hiidmandri, millele ta pani nimeks Pangaea. Pangaea lagunemise järel triivisid selle osad oma tänastele asukohtadele. Wegener kogus küll hulgaliselt geoloogilisi andmeid oma hüpoteesi toetamiseks, kuid ta ei suutnud pakkuda välja usutavat mehhanismi, mis suudaks mandreid liikuma panna. Seetõttu lükati tema ideed peaaegu ühehäälselt tagasi ning geoloogiline üldsus unustas need mitmekümneks aastaks. Wegeneri ideid arendas edasi Arthur Holmes, kes arvas, et mandreid paneb liikuma vahevöö ainese konvektiivne liikumine. Ka tema hüpotees ei pälvinud esialgu laialdast tunnustust, kuid tänapäeval peetakse seda üheks olulisemaks litosfääri laamu liikuma panevaks teguriks.
1950. aastate lõpus kogunes kriitiline hulk andmeid ookeanipõhja kohta, millest varem ei teatud eriti midagi. Leiti, et ookeanides on hiiglaslikud mäeahelikud, mis mõnel juhul (Atlandi ookeanis) paiknevad täpselt ookeani keskel. Kivimite magnetiliste omaduste uurimine tõi välja, et paralleelselt ookeanide keskahelikega kulgevad vööndid, milles kivimeis olevad ferromagnetilised mineraalid (peamiselt magnetiit) on orienteeritud ühes suunas, sellele järgneb teine vöönd, kus orientatsioon on vastupidine, siis uus vöönd esimesega sarnase orientatsiooniga jne. Seega meenutas ookeanipõhja magnetanomaaliate pilt magnetofonilinti, mis on pärit ookeani keskahelikust vedela laavana ning salvestab jahtudes suuna magnetpoolusele. Leiti veel, et magnetanomaaliate pilt on keskaheliku suhtes sümmeetriline. Seega toimub keskahelikes uue ookeanipõhja teke. Selliste andmete ning interpretatsioonide ilmsikstulek algatas uue geoloogilise teooria võidukäigu, mida nimetatakse laamtektoonikaks. Nimetus tuleneb sellest, et leiti, et liiguvad mitte üksnes mandrid, vaid nendega koos ülemine kiht Maast, mida nimetatakse litosfääriks ning mis on lagunenud üksteise suhtes liikuvaiks fragmentideks, mida tuntakse laamadena. Seega võib mandrite triivi käsitleda kui laamtektoonika eelkäijat. 1970ndatel ja 1980ndatel ei tegeldud enam laamtektoonika õigsuse kinnituseks andmete kogumise, vaid pigem kogutud geoloogilise materjali tõlgendamisega läbi uue, laamtektoonilise lähenemise.
Frangid

Frangid olid germaani hõimurühm, kes asusid 3. sajandil eKr Reini jõe paremal kaldal. 
Sõna "frangid" seostatakse nende relva, kaheteralise sõjakirve francea nimetusega. Tähenduseks on tõlgendatud 'julged' ja 'vabad'.
Frangid jagunesid ripuaari frankideks (nn kaldaäärsed frangid) ja saali frankideks (nn mereäärsed frangid). 
Frangid moodustusid 2.–3. sajandil Magna Germania ääremail paljude väikeste hõimude liitudest. Franke mainiti Rooma allikates esimest korda 250ndate lõpus nimega Franci. 
Saali frangid ja ripuaari frangid laiendasid oma ala algul eraldi. Saali frangid läksid umbes 4. sajandi keskpaiku üle Reini, hõivasid sealsed alad ja vallutasid Kölni. Üle Toxandria läksid nad edasi Gallia. Ripuaari frangid läksid üle Reini keskjooksu läbi Moseli jõe piirkonna lõunasse ning Gallia Belgicasse. 
Julianus Apostata asundas frangid Maasi ja Schelde jõe vahelisele alale.
Frangid andsid head täiendust roomlaste sõjaväele.
Frangi riigi rajas kuningas Chlodovech I Merovingide dünastiast. Ta võttis 496 vastu katoliku usu, tagades sellega oma riigile kiriku toetuse. 6. sajandiks hõlmas Frangi riik kogu Gallia.
Robert Tigerstedt

Robert Adolph Armand Tigerstedt (28. veebruar 1853 Helsingi – 12. veebruar 1923 Helsingi) oli soome füsioloog. Ta avastas koos oma õpilase Per Bergmaniga ensüümi reniin.
16. veebruaril 1923 nimetati ta Tartu ülikooli audoktoriks.
Tigerstedt on maetud Helsingi Hietaniemi kalmistule.
Váh

Váh (saksa keeles Waag, ungari keeles Vág, poola keeles Wag) on jõgi Slovakkias.
Váh algab Kõrg- ja Madal-Tatra mägede vahelisest orust kahe haruna, Valge Váh (Biely Váh) ja Must Váh (Čierny Váh). Musta Váhi lähtest mõõdetakse jõe pikkust. Váh voolab ülemjooksul Karpaatide ahelike vahel läände, seejärel pöördub Kesk-Doonau madalikul lõunasse ja suubub Doonausse.
Jõe pikkus on 406 km. Váh on pikim algusest lõpuni Slovakkias voolav jõgi ja ühegi teise jõe Slovakkias voolav osa ei ole pikem kui Váh. Jõe valgla on 15 075 km², see hõlmab suurema osa Lääne-Slovakkiast. Valgla piir on paljudes kohtades Slovakkia piiriks Poola ja Tšehhiga. Jõe vooluhulk suudmes on 22,3–1825, keskmiselt 152 m³/s. Jõgi algab 664 m kõrguselt merepinnast ja tema suue on 106 m kõrgusel merepinnast, nii et jõe lang on 558 meetrit.
Lähtest suudmeni läbib Váh järgmised linnad: Liptovský Hrádok, Ružomberok, Žilina, Bytča, Považska Bystrica, Púchov, Ilava, Dubnica nad Váhom, Trenčin, Nové mesto nad Váhom, Pieštany, Hohlovec, Šala ja Komárno. Viimane asub Váhi suudmes.
Váhi suurimad lisajõed on Orava jõgi (paremalt), Dudváh (paremalt) ja Nitra (vasakult).
Váhi jõe orus kulgevad Slovakkia peamine raudtee liinil Bratislava–Žilina–Košice ja peamine maantee Bratislava–Žilina–Poprad.
Jõel on 16 hüdroelektrijaama. Nende ehitamine algas juba 1930. aastatel.
Maimu Ohanian

Elulugu

Maimu Ohanian astus 1942 TÜ matemaatikateaduskonna ja 1943 arstiteaduskonna, põgenes 1944 Saksamaale, õppis 1946–50 Heidelbergi Ülikoolis, lõpetas arstina, meditsiinidoktor (1950, Heidelberg).
1951 emigreerus Ohanian USA-sse, läbis internatuuri ja residentuuri New Jersey haiglates, töötas 1951–62 haiglaarstina New Jerseys, täiendas end kirurgias ja röntgenoloogias. Oli 1963–94 Veteranide Administratsiooni East Orange'i (New Jersey) meditsiinikeskuse radioloogiateenistuse juht, 1966–94 ka New Jersey Meditsiini ja Hambaravi Kolledži (Newark, New Jersey) radioloogia õppejõud.

Teadustöö

Maimu Ohaniani uurimisvaldkonnad on kliiniline onkoloogia ja kiiritusravi. American Medical Assoc., Ameerika Kliinilise Onkoloogia Seltsi, Põhja-Ameerika Radioloogia Seltsi jt ühingute liige.
Aktsiakapital

Aktsiakapital (inglise keeles share capital) on aktsiaseltsi aktsiatega kaetud kapital ehk aktsiaseltsi aktsiate nimiväärtuste summa.
Eesti Kabeliit

Eesti Kabeliit (EKL) on spordialaliit, mis juhib kabe kui spordi tegevust Eestis. Kabeliit on klubide ühendus. Eesti Kabeliit asutati 22. aprillil 1990 Eesti NSV Kabeföderatsiooni asemele. Ülemaailmse Kabeföderatsiooni (FMJD) liikmeks võeti Eesti Kabeliit 19. oktoobril 1991. Eesti Kabeliit on Euroopa Kabekonföderatsiooni (EDC) asutajaliige (1998). EKL on Eesti Olümpiakomitee liige.
Eesti Kabeliidu president on Tarmo Tulva.
Raul Markus

Töökogemus

Alates 2012 Tallinna Tehnikaülikool, õppejõud; 

Alates 2011 Hotel Europa juhatuse liige; 

Alates 2009Tartu Ülikool, lektor; 

Alates 2007Cohen & Carlsson Advisors Ltd, nõunik; 

Alates 2007Advokaadibüroo Naur & Pärn, juhatuse esimees; 

Alates 2003 OÜ Optium Invest, juhatuse esimees; 
 
Alates 1999Pedrobeat AS, nõukogu esimees; 
 
2001–2007Advokaadibüroo Markus, Meidra, Missik. Partner, juhatuse esimees, vandeadvokaat; 
 
1997–1999Smarten AS, nõukogu esimees; 
 
1995–2001Advokaadibüroo Olevimägi, advokaadi vanemabi; 
 
1993–1995Eesti Rahvusringhääling, õigusosakonna esimees.

Haridustee

2008–2011Tartu Ülikool, magistrikraad Euroopa õpingutes 
1986–1993Tartu Ülikool õigusteaduskond, magistrikraad 
1978–1986Paide I Keskkool (Paide Gümnaasium) 
1975–1978Roosna-Alliku Põhikool

Lisakoolitused

2010–2011Valencia Ülikool, Inglise kirjanduse poliitiline diskursus. Hispaania keele algkursus tasemel A1. 

2006–2008Tartu Ülikool, Üksikkursused ökonoomikas ja Euroopa õpingutes 

1994       Cambridge, Jesus Colledge, Ühendkuningriik. "International economic crimes" – konverents ja seminarid 

1992       Oslo Ülikool, Norra. "Inimõiguste rahvusvaheline kaitsmine" – suvekool.

Publikatsioonid

"Estonian officials’s attitudes towards EU members states’ interests and basics of coalition-forming", Riigikogu Toimetised (Estonian National Parliament Publications), Hurt, Veebel, Malev, RiTO 20, 2009
Eero Vainikko

Eero Vainikko (sündinud 28. juulil 1963) on eesti matemaatik ja informaatik, Tartu Ülikooli hajussüsteemide professor.
Ta lõpetas 1981. aastal Tartu 2. Keskkooli ning 1986. aastal Tartu Riikliku Ülikooli rakendusmatemaatikuna. Aastail 1987–1990 oli ta aspirantuuris Moskva Juhtimisprobleemide Instituudis, 1990. aastal kaitses ta seal füüsika-matemaatikakandidaadi kraadi tööga "Вынужденные периодические колебания в управляемых системах с обратными связями, зависящими от производных". 1997. aastal kaitses ta Norras Bergeni Ülikoolis doktorikraadi tööga "Robust Additive Schwarz Methods – Parallel Implementations and Applications".
Ta on töötanud Tartu Ülikoolis lektori, teaduri, vanemteaduri ja erakorralise professorina. Alates 2008. aastast on ta korraline professor.

Isiklikku

Tema isa on akadeemik, Tartu Ülikooli arvutusmatemaatika emeriitprofessor Gennadi Vainikko, ema oli matemaatik ja mehaanikateadlane Ivi Vainikko.
Põlva vald (1991)

Ajalugu

Põlva vald moodustati Põlva külanõukogu territooriumile ja sai omavalitsusliku staatuse 10. oktoobril 1991. Kuni 2013. aastani ümbritses Põlva vald niinimetatud rõngasvallana Põlva linna. 2013. aasta kohalike omavalitsuste volikogude valimiste järel ühinesid senine Põlva vald ja Põlva linn 26. oktoobril 2013 uueks ühinenud omavalitsusüksuseks. 2017. aasta kohalike omavalitsuste volikogude valimiste järel ühinesid 22. oktoobrist 2017 Vastse-Kuuste vald, Ahja vald, Laheda vald, Põlva vald ja Mooste vald ning ühinemise teel moodustus uus omavalitsusüksus – Põlva vald.
Aastatel 1993–1999 oli Põlva vallavanem Tarmo Tamm. Aastatel 1999–2012 oli vallavanem Arne Tilk, 2012–2013 Mati Meeliste, 2013–2017 Georg Pelisaar.

Linn

Põlva

Külad

Vallas oli 28 küla:
Aarna - Adiste - Andre - Eoste - Himmaste - Holvandi - Kiisa - Kiuma - Kähri - Lutsu - Mammaste - Meemaste - Metste - Miiaste - Nooritsmetsa - Orajõe - Partsi - Peri - Puskaru - Puuri - Rosma - Soesaare - Taevaskoja - Tromsi - Tännassilma - Uibujärve - Valgesoo - Vanaküla
Karlbergi loss

Karlbergi loss asub Rootsis Stockholmi lähedal Solnas Karlbergi kanali ääres. Ta piirneb põhjas Stockholmile kuuluva Kungsholmeni saare lääneosaga, lõunas Solnale kuuluva Tomtebodaga ja läänes Stockholmi linnaosa Vasastadeniga.
Praegu tegutseb seal Karlbergi Sõjaväekõrgkool (Militärhögskolan Karlberg). Lossipargis käivad stockholmlased ja solnalased jooksmas ja jalutamas. Pargis on ka spordiklubi AIK Fotboll treeninguväljak.

Ajalugu

1620-ndatel omandas Gustav II Adolfi poolvend riigiadmiral (mereminister) vabahärra Carl Carlsson Gyllenhielm kolm küla Solna kihelkonnas. Neist moodustati mõis, mis sai nimeks Karlberg. Aastal 1634 ehitati suurem kivimaja, mis moodustab praeguse kompleksi südamiku. Pärast Gyllenhielmi surma 1650 seisis see tühi, kuni 1669 ostis selle krahv Magnus Gabriel De la Gardie.
De La Gardie laiendas lossi ja renoveeris interjööri kaunistused, mis on püsinud muutumatuna praeguseni. Kui De La Gardie pidi majanduslikel põhjustel lossist loobuma, läks see Johan Gabriel Stenbocki omandusse.
Aastal 1688 läks loss Rootsi kuninga omandusse. Kuninglik perekond elas Karlbergis sageli, eriti suviti. Karl XI abikaasa kuninganna Ulrika Eleonora asutas Karlbergi lossi lastekodu koos kudumistöökojaga. Tema enda poeg Karl XII kasvas üles suuremalt jaolt Karlbegi lossis.
Pärast suurt tulekahju Tre Kronori lossis 1697 kolis kogu õukond Karlbergi. See oli kuninglik puhkeloss kuni 1792. aastani, mil Gustav III rajas sinna Kuningliku Sõjaakadeemia (Kungliga krigsakademien) ohvitseride väljaõpetamiseks. Tegemist on maailma vanima algusest peale samas hoones tegutseva sõjaväeakadeemiaga.
Aastal 1795 ehitati arhitekt Carl Christoffer Gjörwelli projekti järgi kaks pikka tiibhooned. Tellised nende ehitamiseks toodi Gustav III pooleli jäänud Haga lossi ehituselt (praegu Haga lossivaremed).
Loss on restaureeritud ning kuulutatud arhitektuurimälestiseks ning on riikliku tähtsusega kultuurimälestis.
Sadie Bjornsen

Maailmakarikavõistlustel

Sadie Bjornsen on individuaalarvestuses osalenud (seisuga 9. aprill 2018) 138 maailma karikavõistluste etapil ja jõudnud poodiumile 5 etapil.
Minimalism (elustiil)

Raha

Kõik minimalistid on võlgade, laenude ja krediitkaartide vastu. Kuna vabadus on oluline märksõna, siis rahaline sõltumatus laenudest-liisingutest on minimalismi alus. Vähem laene ja krediitkaarte on majandusliku stressi vähendamine.
Johann von Rosen

Johann von Rosen (surnud 1605) oli Eestimaa aadlik.
Aastail 1598–1600 oli ta Eestimaa rüütelkonna peamees. Ta oli ka Eestimaa maanõunik.
Talle kuulus Roosna mõis.
Epictia

Levila

Need maod on levinud Ameerika Ühendriikides.
Kermo Sikk

Kermo Sikk (sündinud 5. novembril 1993) on eesti laskesuusataja. 
Oma rahvusvahelise debüüdi tegi ta 2012. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel laskesuusatamises, saavutades üksiksõidus 74. ning sprindis ja jälitussõidus  54. koha.
Sõõrmetevaheline kilbis

Sõõrmetevaheline kilbis (ladina scutum internasale, sün internasale, mitm scuta internasalia) on paljudel soomuselistel pead katva naha soomus.
Sõõrmetevahelised kilbised on liigiti erineva kuju ning laiuse ja kõrgusega, seetõttu võidakse kasutada neid ka soomuseliste teaduslikul süstematiseerimisel.

Madudel

Madudel paiknevad sõõrmetevahelised kilbised (olemasolul) sõõrmete vahel. Sõõrmetevahelist kilbist kasutatakse maoliste klassifikatsioonil.