google/wiki40b huggingface dataset:
Mnisztwo

Ajalugu

Keskajal kuulus Mnisztwo piirkond majandusmaana Cieszyni dominikaanide kloostrile. Reformatsiooni ajal rekvireeris selle Cieszyni hertsog Wacław III Adam. Esmakordselt mainiti küla 1577. aastal nimega na Mnystwie. Kui Wacław III Adami poeg Adam Wacław katoliku usku pöördus, andis ta Mnisi mõisa 1610. aastal Cieszyni linnale katteks 1500 taalri suuruse võla tühistamise eest. Kolm aastat hiljem andis hertsog mõisa uuesti dominikaani kloostrile, mis oli hiljuti taastatud. 1775. aastaks olid Habsburgide dünastia hertsogid mõisa taludeks jaganud. 1888. aastal ehitati läbi küla põhjaosa raudteeliin Cieszyni ja Goleszówi vahel, millel paiknes ka Cieszyn Mnisztwo raudteepeatus (1919. aastani teivasjaam).
1898. aastal rajati külla katoliku kalmistu ning kaks aastat hiljem rajati kalmistu juurde ka kirik. Austria-Ungari 1900. aasta rahvaloenduse andmeil asus Minisztwos 185 hektaril 43 hoonet, kus kokku elus 315 inimest, mis andis rahvastiku tiheduseks 170,3 in/km². Neist 193 (61,3%) olid katoliiklased, 122 (38,7%) luterlased. Keeleliselt jagunesid külaelanikud 287 (91,1%) poola-, 20 (6,3%) tšehhi- ja 8 (2,5%) saksakeelseks. 1910. aastaks kasvas majade arv 50 ja elanike arv 422-ni, kellest 248 (58,8%) olid katoliiklased ja 174 (41,2%) luterlased, 402 (95,3%) poola-, 16 (3,8%) tšehhi- ja 4 (0,9%) saksakeelsed. 1906. aastal rajati külla ka kool ja 1911. aastal vahitorn. Traditsiooniliselt elasid külas Cieszyni valahhid, sileeslaste rühm, kes kõneles sileesia keele Cieszyni murret.
Pärast Esimest maailmasõda, Austria-Ungari lagunemist, Poola-Tšehhoslovakkia sõda ja Cieszyni Sileesia jagamist 1920. aastal sai Mnisztwo koos Cieszyniga osaks Poola Vabariigist. Teise maailmasõja algul annekteeris selle Saksamaa, kuid pärast sõda tagastati piirkond Poolale.
29. märtsil 1925 asutati Mnisztwos Cieszynimaa Haridusseltsi (Macierz Ziemi Cieszyńskiej) haruorganisatsioon, mille hoone valmis 1939. aastal.
1973. aastal liideti Mnisztwo küla Cieszyniga, misjärel piirkonnast sai Mnisztwo linnajagu. 1983. aastal moodustati külas eraldiseisev Cieszyni Mnisztwo Püha Johannes Ristija Sünni kihelkond (Parafia Narodzenia św. Jana Chrzciciela w Cieszynie Mnisztwie), mille tarbeks 1992. aastal rajati ka uus modernne kihelkonnakirik. 1997. aastal elas Mnisztwo linnaosas 388 inimest, mis moodustas Cieszyni linna 38 115 elanikust ligikaudu 1%.

Transport

Misztwo linnaosas aadressil Słowicza tänav 59 asub bussifirma ZGK Cieszyn Sp. z o.o. (Zakład Gospodarki Komunalnej w Cieszynie) peakontor. Mnisztwos on mitu bussipeatust: Słowicza/ZGK (ZGK Cieszyn Sp. z o.o. hoone juures), Słowicza/NŻ (Słowicza ja Jaskółcza tänava ristmikul), Mnisztwo (OSP Mnisztwo ja Püha Johannes Ristija kiriku juures) ning Orzeszkowa (Kindral J. Hallera ja E. Orzeszkowej tänava ristmikul). Linnaosa läbivad ZGK Cieszyn Sp. z o.o. linnaliinid nr 2, 21, 22, 30, 32 ja 50. Kuni 31. augustini 2008 kulgesid läbi Mnisztwo ka liinid nr 4 ja 20.
Nepali ruupia

Nepali ruupia (nepali रूपैयाँ, rupaiyā; sümbol NPR) on Nepali rahaühik. 1 ruupia jaguneb 100 paisaks.
See on käibel 1932. aastast, kui see asendas hõbemoharid kursiga 2 moharit = 1 ruupia. Ruupia ringlust korraldab Nepali Keskpank (Nepal Rastra Bank).
Nepali ruupia on 1993. aastast alates seotud India ruupiaga kursiga 1,6 NPR = 1 INR.
Õõnesäälik

Levila

Õõnesäälik on pesitsusajal levinud USA idaosas ja Kanada lõunapoolseimas osas, talvitab Lääne-India saarestikus, Kesk-Ameerikas ja Lõuna-Ameerika põhjaosas.

Välimus

Üldpikkus 13 cm. Selg on oliivroheline, tiivad ja saba sinihallid, alapool kollane, nokk suhteliselt pikk ning jalad mustad. Vanal isaslinnul on ere oranžkollane pea; emaslind ja noorlind on tuhmimad ja kollase peaga.

Elupaik ja pesitsemine

Õõnesäälik pesitseb soistes metsades, ta rajab pesa puuõõnde, kasutades selleks vahel rähni õõnsusi. Isaslind ehitab oma territooriumile sageli mitu mittetäielikku pesa; emaslind ehitab pärispesa.

Toitumine

Sööb peamiselt putukaid ja tigusid.
Capitalist Realism

"Capitalist Realism: Is There no Alternative?" (Kapitalistlik realism: kas alternatiivi ei ole?) on Mark Fisheri raamat, milles vaidlustakse väidet, et kapitalism on ainus realistlik poliitiline ja majanduslik süsteem. Raamat ilmus 2010.
Liljendali vald

Külad

Anteronkylä (Andersby), Embom, Eskelinkylä (Eskilom), Garpom, Hopom, Huomanninkylä (Hommansby), Kuckubacken, Kvarnbacken, Reimansbacken, Rumpila (Drombom), Sporrasbacken, Sävträsk, Söderby, Umpala (Mickelspiltom)
Lüpsivõistlus

Lüpsivõistlus on võistlus, mida peetakse heade lüpsivõtete levitamise eesmärgil.
Eesti esimene lüpsivõistlus peeti 1926. aastal Tallinnas. Aastal 1938 oli Eestis nt 168 lüpsivõistlust, kus kokku osales 1220 lüpsjat.
Georg von Brabeck

Georg von Brabeck oli Liivi ordu liige ja viimane Sigulda komtuur.
Georgi vanemad olid Georg von Brabeck ja Adelheid von Schonebeck. Ta sündis Bottropi lähedal. Tema suguvõsa pärines Werdeni kloostri ministeriaalide seast.
Brabeck oli 1549–1560 Dünamünde linnusekomtuur (Hauskomtur). See valdus kuulus Liivi ordu maamarssali valduste hulka, kui aga viimane marssal Philipp Schall von Bell Härgmäe lahingus venelaste kätte vangi langes ja hukati, siis jaotas ordumeister Gotthard Kettler tema valdusi ümber ning taastas muuhulgas ka Sigulda komtuurkonna, mille haldajaks ta Brabecki määraski.
1562. aastal, kui ordu likvideeriti, abiellus Brabeck Elisabeth von Plettenbergiga ja elas ka veel 1568. aastal Liivimaal.
Baieri-Ingolstadt

Ajalugu

Pärast Stephan II surma aastal 1375 valitsesid tema pojad Stephan III, Friedrich ja Johann II ühiselt Baieri-Landshuti. Pärast 17 aastat otsustasid vennad oma pärandi ametlikult jagada. Johann sai Baieri-Müncheni, Stephan sai Baieri-Ingolstadti ja Friedrich sai selle, mis Baieri-Landshutist järele jäi.
Pärast Stephani surma aastal 1413 asus Ludwig VII oma isa troonile. Aastal 1429 ühendati Baieri-Straubingi osi Baieri-Ingolstadtiga. Ludwig valitses, kuni tema oma poeg Ludwig VIII aastal 1443 trooni usurpeeris ja ta nende vaenlasele, Baieri-Landshuti hertsog Heinrich XVI-le üle andis. Ludwig VIII suri kaks aastat hiljem. Ludwig VII suri vangistuses. Pärijateta Baieri-Ingolstadt tagastati Baieri-Landshutile.

Geograafia

Baieri-Ingolstadt oli kokku klopsitud erinevatest lahusterritooriumitest Baieris. Pealinn oli Ingolstadt ja selle ümber asusid järgmised territooriumid: Schrobenhausen, Aichach, Friedberg, Rain am Lech ja Höchstädt an der Donau.
Kuremaa Põllumajandustehnikum

Kuremaa Põllumajandustehnikum oli Kuremaa mõisahoones tegutsenud tehnikum.
Kuremaa Põllumajandustehnikum liideti 2004. aasta septembris Luua Metsanduskooliga, millega lõpetati tehnikumi õppetöö.

Ajalugu

Aastal 1921 hakkas Kuremaa mõisahoones tegutsema piimanduskool ja karjakasvatuskool. Aastal 1931 muudeti kool 2-aastaseks ja ühtlasi nimetati ümber Kuremaa karjakontrollassistentide kooliks. Hiljem on kool kandnud veel mitmeid nimesid: Kuremaa Zootehnikum, Kuremaa Loomakasvatustehnikum, Kuremaa Põllumajandustehnikum, Kuremaa Sovhoostehnikum ja Kuremaa Põllumajandustehnikum.
Carl August Wehrmann

Carl August Wehrmann (23. märts 1794 Tallinn – 9. august 1876 Tallinn) oli Eesti vaimulik ja pedagoog.
Ta lõpetas aastal 1811 Tallinna Kubermangugümnaasiumi. Aastatel 1812–1814 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Ordineeriti 2. juulil 1822 õpetajaks.
Ta oli aastatel 1814–1819 Toompea aadlipansioni inspektor. Aastatel 1819–1822 oli ta Tallinna Toomkooli ülemõpetaja. Aastatel 1822–1857 oli ta Harju-Madise ja Risti koguduse õpetaja. Ta läks emerituuri 17. novembril 1857, misjärel elas ta emeeritusena Tallinnas.

Isiklikku

Tema isa Daniel Ernst Wehrmann (1745–1799) oli Tallinna Gümnaasiumi professor. Ta oli kaks korda abielus, tema teise abikaasa isa Helena Sophia isa oli Kuusalu Laurentsiuse koguduse õpetaja Christian Georg Magnus Knüpffer.
Zenckeri villa

Ajalugu

Hoone vanema osa projekteeris insener-ehitusmeister Karl Schmidt 1902. aastal Kaagjärve mõisavalitsejale E. Zenckerile. 1909. aasta majaomanike nimekirja järgi kuulus maja veel lesk Pauline Zenckerile. Viimaselt ostis hoone advokaat Otto Samuel. 1925. aasta majaomanike nimekirjas on O. Samueli pärijad.
1910–1914 – majas tegutses Kirise tütarlastekool.
1925 – maja oli kriminaalpolitsei ameti kasutuses.
1935 – Säde selts ostis Samueli pärijatelt hoone koos aiaga, kapitaalremont läks maksma 2 miljonit senti.
2. november 1935 – avati Valga garnisoni eesti ohvitseride kasiino. Avamisest võttis osa kindral Johan Laidoner.
8. oktoober 1937 – saali seinal avati mälestustahvel Vabadussõjas langenud 3. Jalaväepolgu võitlejatele. Tahvlil oli kiri: "Nad langesid Vabadussõjas, võideldes 3. jalaväe polgu ridades 1918–1920" ning kolme hukkunu nimed koos langemise kuupäevadega.
1940–1941 – maja oli EKP Valgamaa Komitee ja ELKNÜ Valgamaa Komitee ning hävituspataljoni staabi kasutuses.
1942–1944 – majas tegutses Saksa sõjaväestaap.
1945 kasutasid ruume mõned Valga Keskkooli klassid.
1946–1957 tegutses seal lastekodu.
1969 oli hoone ajutiselt miilitsaosakonna kasutuses.
Pärast seda kuni 1989. aastani tegutses seal Valga Pioneeride Maja. 1972 tehti kapitaalremondi käigus Pioneeride Majale juurdeehitis.
1989–1995 tegutses hoones laste huvikool.
24. veebruar 1989 heisati hoone torni Laulva revolutsiooni aja esimene rahvuslipp Valgas.
1995. aastal hakati ehitist renoveerima Valga Keskraamatukogu jaoks arhitekt Endla Raime projekteerimisel. Töö lõpetati 1996. aasta juulis. 1996. aasta sügisel kolis majja Valga Keskraamatukogu, mis avas uksed 4. oktoobril.
Ronald D. Moore

Ronald Dowl Moore (sündinud 5. juulil 1964 Chowchillas) on USA stsenarist ja teleprodutsent. Tema produtseeritud telesarjade hulka kuuluvad "Star Trek: Uus põlvkond", "Star Trek: Süvakosmos 9", "Star Trek: Voyager" ja "Battlestar Galactica".
Strateegiline disain

Strateegia eesmärk

Strateegia eesmärgiks on luua jätkusuutlik konkurentsieelis – nii lühiajalises, igapäevases planeerimises, otsustamises ja tegutsemises kui ka pikaajalises nägemuses ettevõtte õigest liikumissuunast.

Marco Steinber

Sitra strateegilise disaini juht, arhitekt Marco Steinberg arvab, et strateegiline disain on kui vahend, millega 21. sajandi probleemide keerukuse ning mitmetahulisusega toime tulla. Mõneti on strateegiline disain ka otsustamisprotsessi disain, kuivõrd keskendub probleemide sasipuntrast kõige olulisemate võtmeküsimuste ülesleidmisele ja vastamisele.
Adolf Theodor Hahn

Adolf Theodor Hahn (venepäraselt Адольф Фёдорович Ган; 8. oktoober 1832, Uhhora – 1. august 1914, Narva) oli kaupmees, insener-tehnoloog, esimene Narva linnapea. 
Tema vanemad olid Friedrich Bernhard Theodor Hahn ja Dorothea Hahn.
1851. aastal Hahn lõpetas kuldmedaliga Peterburi Tehnoloogia Instituudi insener-tehnoloogi erialal. Aastast 1855 elas Narvas. 
Aastatel 1873–1877 ja 1882–1884 oli Adolf Theodor Hahn Narva linnapea. 
1873. aastal muudeti tema ettepanekul vana kaluriküla Hungerburg heakorrastatud kuurordiks, mis on praegu Narva-Jõesuu linn. Tema ja Aleksandr Novitski planeeringu järgi rajati kuurordi puitpitskaunistustega suvilad ja pansionid. Üks ilusamaid oli mere kaldale 1874. aastal valminud valgete sammaste ja portikustega Hahni maja ehk Capriccio villa.
1875. aastal ehitati Narvas Pimeaia lõunaotsa trepp, mida nimetatakse Hahni järgi Hahni trepiks.
1878. aastal sai ta Narva linna aukodanikuks.
1882. aastal ehitati Narva-Jõesuusse Adolf Theodor Hahni projekti järgi kuursaal.
Töötas Kreenholmi Manufaktuuri ühisuse direktorina.
Imst

Ajalugu

1282. aastast omas turuõigust. Aastani 1918 oli linn (varem ka JMST) osa Habsburgide monarhiast (pärast Austria-Ungari kompromissi Austria poolel), samanimelise ringkonna keskus, üks 21-st Tirooli provintsi Bezirkshauptmannschaftist.
Imst sai täieliku linnaõiguse 1898. aastal.

Schemenlaufen

Igal neljandal aastal võõrustab Imst Fasnachti ehk karnevali enne paastu. Selle karnevali on UNESCO pannud oma mittemateriaalse kultuuripärandi loenditesse. Schemenlaufeni osana kannavad meestepaarid erinevalt häälestatud kellasid, tehes samal ajal tantsulisi hüppeid ja kummardusi. Koos nendega on maskeeritud tegelaskujud, kes imiteerivad sama tantsu.

Kelgurada

1958. aastal rajati Imstis esimene kunstlikult külmutatud rada. Rada oli 1000,9 m pikk, 17 kurviga ja kõrguste vahega 124,8 m, mis andis rajale keskmise kalde 12,48%. Raja kurvidele nimesid ei antud.
Rada võõrustas kelgutamise maailmameistrivõistlusi aastatel 1963 ja 1978 ja kelgutamise Euroopa meistrivõistlusi aastatel 1956, 1971 ja 1974.

SOS lasteküla

1949. aastal asutas Hermann Gmeiner esimese SOS-Lasteküla Imsti Sonnbergi linnaosas. SOS-Kinderdörfer organisatsioonil on praegu üle 450 sellise küla kogu maailmas.
Fraternitas Slavia

Fraternitas Slavia oli Eestis tegutsenud vene üliõpilasorganisatsioon.
Organisatsioon asutati 1. detsembril 1922 Tartu ülikooli juures. Organisatsioonil oli Tallinna konvent, mis registreeriti 1. septembril 1926 Tallinna tehnikumis.
1929 organisatsioon suleti kolmeks aastaks ja sulgemine oli seotud vaidlusega teise vene üliõpilasorganisatsiooniga Fraternitas Aeterna. Keelu ajal tegutses organisatsioon kuni 1932 nime all Fraternitas Ruthenia. 1932 Fraternitas Slavia taasasutati. Organisatsioon suleti 1940.
Vilja Volens

Vilja Volens (30. aprill 1944 Rūjiena, Läti – 17. jaanuar 2012) oli eesti klaasikunstnik ja kunstipedagoog.
Ta sündis Lätis eesti skulptori Martin Saksa tütrena. Erialase ettevalmistuse sai ta aastatel 1966–1971 Eesti Riiklikus Kunstiinstituudis. Seal õppis ta professor Maks Roosma juhendamisel klaasiehistööd. Diplomitööks oli sari puhutud klaasfiguure, mis valmisid tehases Tarbeklaas.
Oma loomingus lähtus Volens popstiilist, talle oli omane naljatlev-groteskne loomelaad. Volensi loomingut on kirjeldatud ka kui fantaasiarikast. Tema teoseid leidub Eesti Tarbekunsti- ja Disainimuuseumi, Eesti Ajaloomuuseumi, Eesti Kunstifondi ja Tallinna Linnamuuseumi kogudes.
Aastatel 1992–2011 oli Vilja Volens Tallinna Kunstigümnaasiumis klaasi-, keraamika-, maali- ning joonistamise eriala õpetaja, samuti pidas ta seal klassijuhataja ametit. 2011. aastal said tema juhendatud kunstikooli õpilased üle-eestilisel klaasikunsti õpilaskonkursil "Minu klaas 2011" mitmeid auhindu.
Kavarskas

Ajalugu

XV sajandil asus linna kohal Mažoji Pienionysi mõis. Aastal 1563 püstitati selle  juurde aastal 1463.  Sajandi lõpus oli selle mõisa omanikuks Stanisław Kowarski, kelle järgi sai oma nime ka mõisa juurde kujunev asula.
Asulat on esimest korda mainitud 1538. aastal, mil see sai alevi staatuse. Algselt oli selle nimeks Kovarskas, tänapäevase nime sai see aastal 1960.
Kovarskas kuulus hiljem Astikastele, Ogińskitele, Tyszkiewiczitele ja Siesickitele. Aastal 1797 rajati alevisse kihelkonnakool. Aastal 1842 põles suur osa Kavarskasest maha. Tsaariajal kasutati alevi kohta venekeelset nimekuju Коварскъ.
Aastal 1905 läks linn tsaari valdusesse. Aastal 1914 rajati sinna veski ja saekaater. Esimese maailmasõja päevil rüüstasid sõdurid linna ja põletasid selle maha.
Nõukogude võimud küüditasid 11 Kavarskase elanikku. Teise maailmasõja ajal põles maha alevi keskosa, hävis ka sealne veski. Suvel 1941 hukati sealsed juudid. Sõja järel tegutsesid alevi ümbruskonnas Leedu metsavennad. Nõukogude perioodil oli Kavarskas kohaliku kolhoosi keskasulaks. Kavarskas sai linnaks 1956.
Sea-aasta

Iseloom ja omadused

Sea aastal sündinud inimesed on üldiselt ausad, usaldusväärsed, pühendunud, tolerantsed, häbelikud, hellad, lahked ja impulsiivsed, kuid nad ärrituvad väga kergesti. Sead on ideaalsed kaaslased - nad on intelligentsed ning oma eesmärkide saavutamisel väga sihikindlad. Samas võivad nad ka väga naiivsed olla. Sead janunevad teadmiste järele, mis aitab neil edu saavutamise poole liikuda, ent nende materialistlikud ambitsioonid ka muserdavad neid. Sead võivad pühendada kogu oma elu mingile üllale eesmärgile. Nad on edukad rahanduse, meelelahutuse ja juura valdkondades. 
Sea märgiga sobivad kõige paremini kitsed, jänesed ja teised sead.

Sünniaastad

1923, 1935, 1947, 1959, 1971, 1983, 1995, 2007, 2019

Legend

Kord korraldas müstiline Nefriitkeiser 12 looma vahel võidujooksu Taevaliku Mere ühest otsast teise. Osalema olid kutsutud kõik kuningriigi loomad, kuid võita said vaid kaksteist.
Kaheteistkümnendana lõpetas siga, sest ta oli vahepeal söönud ja magama jäänud ning lõpetas jooksu alles pärast seda. Sellest tuleb ka ütlemine ,,laisk nagu siga”.

Seatund

Iidsetel aegadel jagati päev kaheteistkümneks kahetunniseks osaks. Igale kahetunnisele perioodile vastab üks Hiina sodiaagi loom. Sea tund on kella 21.00 – 23.00. Sel ajal sead juba magavad rahulikult magusat und.
Türi Püha Martini kogudus

EELK Türi Püha Martini kogudus on luterlik kogudus Türil.
Kogudus kuulub Järva praostkonda ning koguneb Türi linnas Wiedemanni tänav 9 asuvas kirikus.
Koguduse õpetaja on Teet Hanschmidt, organist Janika Oja. Juhatuse esimees on Margus Priimägi.
Jumalateenistused on igal pühapäeval algusega kell 11.00 Türi Martini kirikus.
10BASE5

10Base5 oli esimene Etherneti standard.
10Base5 kutsutakse vahel ka "jämedaks netiks" (ingl. Thick Ethernet, ThickWire, ThickNet) ja võrgukaabli värvuse tõttu ka "kollase kaabliga" võrguks. Võrgu füüsiliseks meediumiks on koaksiaalkaabel läbimõõduga 0,4" (=1 cm) ja lainetakistusega 50 oomi, kaabli pingenivoo on ~2,5 V.  10Base5 segmendi suurim lubatud pikkus oli 500 m, võrgu läbilaskekiirus on 10 Mbit/s.
Arvuteid ühendatakse võrgukaabliga N-konnektoriga või transiiveriga. Kaabli otstesse pannakse N-seeria 50 oomised terminatorid.

Transiiverid

Transiiver ühendatakse kaabli külge spetsiaalse, vampiirihambaks (inglise vampire tap, piercing tap) kutsutava kruviga.
Arvutiga ühendatakse transiiverid kuni 50 m pikkuse AUI-ühenduskaabliga, mis kinnitatakse arvuti võrgukaardi pistikusse. Transiiverit on võimalik AUI-liidese kaudu ühendada ka otse HUBi AUI-pordiga. Ühele kaablilesegmendile on võimalik ühendada kuni 100 transiiverit ja need peavad asuma üksteisest vähemalt 2,5 m kaugusel.
Automorfism

Automorfism  on süsteemi (objekti) isomorfism iseendaga. Tegemist on süsteemi sümmeetriat tuvastava ja selle struktuuri säilitava atribuudiga.

Automorfismide rühm

Süsteemi kõikide automorfismide hulk moodustab automorfismide rühma . Reeglina jaguneb rühm  automorfismide transitiivsuspiirkondadeks, mida ka sümmeetriaklassideks, orbiitideks ning struktuursest aspektist ka positsiooniks  süsteemis nimetatakse.
Automorfismide transitiivsuspiirkondi ehk positsioone süsteemis moodustavad nii süsteemi elemendid kui ka selle elementidevahelised suhted.

Automorfismid graafis

Automorfismide transitiivsuspiirkonnad muutuvad eriti oluliseks graafi struktuuri ja selle sümmeetriaomaduste tuvastamisel ja identifitseerimisel vastavalt tipupositsioonide   ja tipupaaripositsioonide (binaarpositsioonide)   näol. 
Graafi struktuuri ja selle positsioonide tuvastamine on teostatav seosmaatriksite korrutiste ja spetsiaalsete heuristiliste võtete baasil
Sloka

Sloka on Läti linna Jūrmala osa. Asub Krastciemsist läänes ja Kaugurist lõunas. 6013 elanikku (2008).  Kuni aastani 1959 oli Sloka iseseisev linn, mille osadeks olid nii mere ääres olev Kaugurciems kui ka Sloka kirikla maadele rajatud  Krastciems. Lisaks kuulusid linna alla veel tänapäevased Jūrmala osad Kauguri, Bāžciems ja Brankciems.

Ajalugu

Slokat mainiti esimest korda aastal 1255.  Jakob Kettler asus seda piirkonda arendama, rajades sinna klaasi tootmise ja kavandades kanali Lielupest mereni. 
Kuramaa hertsog Peter von Biron loovutas Sloka aastal 1783 Venemaale, aastal 1785 andis Katariina II Slokale, Riia asehaldurkonna Riia kreisis alevi õigused. Sloka alevisse asusid elama Riiast välja saadetud juudid, kes asutasid alevisse käsitööettevõtted ja muutsid piirkondlikuks ärikeskuseks. 
Kui rajati Ventspilsi viiv Moskva–Ventspilsi raudtee, siis  rajati aastal 1877 Sloka raudteejaam. 1896 rajati Slokasse tselluloosivabrik. Aastail 1878-1959 oli Sloka iseseisev linn.
Oranje jõgi

Oranje (afrikaani Oranjerivier; inglise Orange, sotho Senqu, koosa iGqili) on jõgi Aafrika lõunaosas. Algab Draakonimägedest. Ülemjooksul voolab lõunasse. Keskjooksul voolab loogeldes valdavalt läände. Augrabiese joast langenud, voolab sügavas kuristikus. Suubub Atlandi ookeani.
Pikkus 1860 km, valgala 973 000 km2.
Mart Viikmaa

Mart Viikmaa (4. september 1938 Karuse vald – 13. mai 2018 Tartu) oli eesti bioloog, geneetik.

Hariduskäik

Ta õppis Nehatu Algkoolis, Vatla 7-klassilises koolis ja Lihula Keskkoolis. 
Ta õppis aastail 1957–1962 Tartu Riiklikus Ülikoolis bioloogiat, spetsialiseerudes zooloogiale. Seejärel aspirantuuris oli tema juhendaja Kalju Põldvere.

Töökäik

Aastal 1965 alustas ta tööd Tartu Riiklikus Ülikoolis, 1965–1968 oli ta Meditsiini Teadusliku Uurimise Kesklaboratooriumi nooremteadur.
Aastail 1992–1998 oli Molekulaar- ja Rakubioloogia Instituudi dotsent.

Teadustöö

Tema uurimisvaldkonnad on olnud arengu- ja evolutsioonibioloogia, inimese populatsioonigeneetika, histoloogia, tsütoloogia, biotehnoloogia, tsütogeneetika, teoreetiline bioloogia jpt.

Liikmesus

Ta oli Eesti Geneetikute ja Selektsionääride Seltsi ning Tartu Meditsiinigeneetikute Seltsi sekretär. Ta oli Eesti Looduseuurijate Seltsi teoreetilise bioloogia sektsiooni esimees.
Siirdeseisund

Siirdeseisund ehk siirdeolek on keemilises reaktsioonis reageerivate ainete aatomitevaheliste sidemete ja konfiguratsiooni teatud ümberkujunemine piki reaktsioonikoordinaati. See on lähteainete produktideks üleminekuseisund ja vastab süsteemi kõrgeimale energiale reaktsioonikoordinaadil, seega on tegu energeetilise barjääri ületamise momendiga.
Näide on kõrvaloleval skeemil: bromoetaani SN2 reaktsioon hüdroksiidiooniga; kandilistes sulgudes on kujutatud selle protsessi siirdeseisund.
Märkus. Siirdeseisund on põhimõtteliselt erinev intermediaadist: esimest iseloomustab reaktsioonikoordinaadil energia maksimum, teist mõningane energia miinimum.
Ronnie James Dio

Ronnie James Dio (sünninimi Ronald James Padavona; 10. juuli 1942 Portsmouth – 16. mai 2010 Houston) oli Ameerika Ühendriikide heavy metali laulja, muusik ja produtsent.
Ronald James Padavona sündis itaalia päritolu ameerika perekonnas ning huvitus juba nooruses muusikast. 1950. aastatel mängis ta erinevates bändides trompetit, metsasarve ja basskitarri. Peagi sai aga selgeks tema lauljatalent. Esimene tuntum ansambel, kus ta osales, kandis nime Ronnie & The Rumblers, hiljem Ronnie & The Redcaps. 1958. aastal anti välja ka album. 1961. aastal muudeti taas nime: Ronnie and the Prophets, veidi hiljem Ronnie Dio and the Prophets. Padavona võttis endale esinejanime Dio maffialiikme Johnny Dio järgi. 1967. aastal läks ka see bänd laiali ning seejärel moodustas Dio uue bändi, mis võttis endale 1969. aastal nimeks Elf.
Elf esines mõni aeg hiljem koos Deep Purple'iga ning selle kitarristile Ritchie Blackmore'ile jäi Dio hääl meelde. Kui ta mõned aastad hiljem moodustas bändi nimega Rainbow, siis kutsus ta Dio sinna lauljaks. Dio tegutses seal aastatel 1975–1979, misjärel ta liitus Black Sabbath'iga.
Black Sabbath'is oli Dio küll vaid 3 aastat, kuid selle aja jooksul jõuti välja anda kaks väga edukat albumit: "Heaven and Hell" ja "Mob Rules". Koos Black Sabbath'iga sai Dio ka laiemalt tuntuks ning bändiga esinedes populariseeris ta "saatana käe" märki, mis järgnevalt sai heavy metal'i üheks tunnuseks.
1982. aastal moodustas Ronnie James Dio uue bändi nimega Dio. See sai kiiresti populaarseks. Dio'ga tegeles ta kuni surmani, kuid vahepeal oli tal ka teisi projekte: aastatel 1991–1992 oli ta taas Black Sabbath'is ning alates 2006. aastast sama bändi liikmetest koosnevas bändis Heaven & Hell. 2009. aastal andsid nad välja ka oma ainsa albumi "The Devil You Know".
2009. aasta lõpus avastati Diol maovähk ning hoolimata ravist suri ta 16. mail 2010.
Ronnie James Diot peetakse üheks kõigi aegade silmapaistvamaks heavy metal lauljaks, 2010. aasta aprillis, vähem kui kuu enne oma surma, sai ta parima metal'i laulja auhinna Golden Gods auhinnagalalt.
Waidbruck

Geograafia

2010. aasta 30. novembri seisuga elas seal 192 inimest ja valla pindala on 2,3 km².
Waidbruck külgneb järgmiste valdadega: Barbian, Kastelruth ja Lajen.

Koha nimi

Valla nime arhailine kuju Waidepruk (1264) paljastab selle vanaülemsaksa päritolu. Waid tähendab "aasa" ja pruk tähendab "silda". Siit ka itaaliakeelne nimi "Ponte Gardena".

Keeleline jaotus

2011. aasta rahvaloenduse järgi kõneleb 81,40% rahvastikust esimese keelena saksa keelt, 13,37% itaalia keelt ja 5,23% ladiini keelt.