google/wiki40b huggingface dataset:
Suunatud rünnak

Iseloomulikud omadused

Suunatud rünnak on koondatud kindlale, hästi määratletud sihtmärgile, millel on operatsiooniline või strateegiline tähtsus. Suunatud rünnakud ernevad konventsionaalsete üksuste rünnakoperatsioonidest kõrgema füüsilise ja poliitilise riski poolest, operatsioonide tehnikast ning valitud ja täpselt määratletud jõu kasutamisest saavutamaks kindlaid sihtmärke.
Suunatud rünnak võimaldab teostada reide, varitsusi ja otseseid rünnakuid, mis on konventsionaalsete üksuste löögiulatusest ja võimekusest väljaspool. Suunatud rünnakud on tihti väga kindlat ettemääratud ulatuse ja kestusega. Samuti võimaldavad suunatud rünnakud luua olukorda, mis omakorda võimaldab hiljem teostada määrava tähtsusega sõjalisi ja poliitilisi tegevusi.
Nublu (koer)

Nublu on musta-valgekirju koer. Ta on Jaan Rannapi 1972. aastal avaldatud raamatu "Nublu" peategelane, kus ta on tuletõrjujate Mustpea ja Valgemaa abiline. Raamatu illustreeris Edgar Valter, kes on sellega ka Nublu graafilise kuvandi autor.
Rein Agur

Rein Agur (sündinud 25. novembril 1935 Paides) on eesti lavastaja.
Ta on esimene Eesti nukuteatri lavastaja, kes on saanud professionaalset nukuteatrialast koolitust ja seda Leningradi Riiklikus Teatri-, Muusika- ja Kinomatograafiainstituudis (LGITMiK), mille lõpetas 1963. aastal nukuteatrinäitleja erialal. Samal aastal tegi ta Eesti Riiklikus Nukuteatris oma esimese lavastuse, tuues lavale Oskar Liigandi nukunäidendi “Pardike Tuttpütt”. 
Rein Agur töötas Nukuteatris aastatel 1963–1966 lavastaja assistendina ja seejärel 1966–1981 ja 1992–1994 lavastajana, aastatel 1981–1992 oli ta teatri peanäitejuht. Ta on loonud Nukuteatris üle 70 lavastuse.
Rein Aguri 1960. aastate lavastused, milles võis märgata seniste trafarettide eiramispüüdu, olid tegelikult eelmänguks 1970. aastate plahvatuslikule väljundile sirmivaba nukuteatri näol. 
Rein Agur oli Eesti nukuteatris samasugune uuendaja nagu Evald Hermaküla, Jaan Tooming, Kaarin Raid ja Ingo Normet  draamažanris. 
Rein Agur tõi Eesti Nukuteatri ajaloos esimese lavastajana meie nukureaalsusse sügava kunstilise taotluse. Tema lavastustele on omane mängulisus, kujundlikkus, mitmetasandilisus, fantaasia, erinevate mängulaadide ja stiilide põimumine. 
Tema lavastused rajanevad enamasti “avatud mängule”, kuid nii mõnigi kord pöördus ta ka traditsioonilise sirmiteatri poole. Nii mõnigi kord toimus teatrimäng mitmel tasandil, st kasutati "teater teatris" või "mäng mängus" lavalist väljendusvormi.
Java virtuaalmasin

Java virtuaalmasin (inglise keeles Java Virtual Machine) on abstraktne masin, mis interpreteerib kompileeritud Java baitkoodi arvuti protsessorile arusaadavateks instruktsioonideks. Java virtuaalmasina puhul on tegemist abstraktsioonikihiga, mis võimaldab jooksutada Java baitkoodiks kompileeritud rakendusi riistvaraplatvormist sõltumata. Masin tagab, et baitkood valideeritakse ning täidetakse korrektselt.
Levinuim Java virtuaalmasina implementatsioon on Oracle poolt hallatav HotSpot.

Spetsifikatsioon

Iga Java virtuaalmasina implementatsioon peab järgima Java virtuaalmasina spetsifikatsioone. Java virtuaalmasina spetsifikatsioon määratleb üldised nõuded virtuaalmasina implementatsioonidele, et tagada kõikide Java virtuaalmasinate toimimine standardiseeritud moel. Iga Java baitkoodiks kompileeritud rakendus peab olema võimeline jooksma sellises masinas, mis Java virtuaalmasina spetsifikatsioone implementeerib.

JIT kompilaator

Tavaline virtuaalmasina töökäik näeb ette, et masin interpreteerib sisendiks antud Java baitkoodi instruktsioone, mis on aeglasem, kui platvormispetsiifilise masinkoodi jooksutamine.
Selle probleemi lahendamiseks rakendab Java virtuaalmasin JIT (just in time) kompileerimismeetodit. JIT kompilaator võimaldab programmi käitamisajal teatud programmilõike teisendada masinkoodiks, et seeläbi tagada nende osade kiirem täitmine. Sellist kompleerimise meetodit rakendatakse programmi osade peal, mida kõige tihedamini jooksutatakse. JIT kompilaatori olemasolu parandab oluliselt Java virtuaalmasinas jooksvate rakenduste jõudlust.
Beni jõgi

Beni jõgi on Lõuna-Ameerikas Boliivias voolav jõgi.
Jõgi on 1600 km pikk. Tema valgla suurus on 133 tuhat km².
Beni jõgi lähtub Andidest pealinna La Pazi kandis La Pazi departemangus. Ülemjooksul on ta mägijõgi. Ta teeb vastupäeva poolringi ümber 6462 meetri kõrguse Illimani mäe, mis on Boliivia kõrguselt teine mägi.
Keskjooks algab sealt, kus jõgi jõuab tasandikule. Samas kohas asuvad jõe vastaskallastel San Buena Ventura ja Rurrenabaque linnad ning Beni jõgi saab La Pazi ja enese järgi nimetatud El Beni departemangu piirijõeks. Keskjooksul voolab Beni jõgi rahulikult.
Alamjooksul voolab ta El Beni ja Pando departemangu piirijõena. Ta moodustab kärestikke ja on sellepärast laevatatav üksnes 30 km ulatuses suudmest: siis saabub 8 m kõrgune kärestik. Ta suubub Riberalta linna juures paremalt Madre de Diosesse, mis omakorda suubub Madeira jõkke ja see Amazonasesse.
Ehkki El Beni departemang on Beni jõe järgi nimetatud, ei kuulu jõe vasak kallas kusagil El Beni departemangu, vaid see jõgi on üksnes departemangu piirijõgi.
Beni jõel on suuri lisajõgesid suhteliselt vähe. Suurim lisajõgi on vasakult suubuv Madidi.
Partyzanskaja metroojaam

Partyzanskaja metroojaam (vene keeles Партизанская (Partizanskaja metroojaam), valgevene Партызанская (transkribeerituna Partõzanskaja metroojaam)) on üks Minski metroo jaamu Aŭtazavodskaja liinil Zavodski rajoonis.
Jaam avati 7. novembril 1997. Perroon on 100 meetri pikkune ja 10 meetri laiune. Jaama juures asub maa-alune kaubanduskeskus Padziemny Horad, mis on metroojaamaga ühendatud. Projektis kandis jaam nime Partyzanski praspiekt (tänava järgi, mille ääres see jaam asub).
Jaam on kujundatud kahe löövina, mida eraldavad platvormi keskel nelinurksed rohelisest marmorist sambad. Sambaid kaunistavad alumiiniumist ribad. Jaama seinad on kaetud keraamiliste plaatidega, mis on mõeldud jätma ruumist avarama mulje. Sammaste ülemine osa on värvitud valgeks, et jätta muljet, nagu krooniks neid kapiteelid, ka sümboliseerivad need partisanivõitluse mälestuseks põlevaid igavesi tulesid.
Parmupilli tänav

Parmupilli tänav on tänav Rakvere linna idaosas, Roodevälja linnaosas .
Lääne-idasuunaline Parmupilli tänav on 234 m pikkune. Ta saab alguse Niine tänavalt ja ning lõpeb Lõõtspilli tänavaga. Kaugus Rakvere keskväljakust – Turu platsist, on linnulennul mõõdetuna 1,3 km. 
Tänav on moodustatud detailplaneeringu alusel, saanud oma nime 2007 aastal ja on rajatud Vaala keskusele, mis on kaubanduskeskus, juurdesõiduks. Tänava äärde hoonestust rajatud ei ole.
Vinguta küla paemurd

Vinguta küla paemurd (ka: Vinguta paemurd, Paadiku paemurd) on paemurd ja ühtlasi seal olev paljand Rapla maakonnas Märjamaa vallas. 
Paljandil on näha Raikküla lademe kivimeid. 
Paljand võeti aastal 1992 kaitse alla (Vinguta küla paemurru kaitseala, ka: Vinguta kaitseala; pindala 1,2 ha).
Maailma karikavõistlused laskesuusatamises

Laskesuusatamise maailma karikavõistlused (inglise Biathlon World Cup) on laskesuusatamise rahvusvaheline kõrgetasemeline iga-aastane terve hooaeg kestev võistlussari. Laskesuusatamises on see kõrgeima tasemega võistlussari. Sellest madalama tasemega võistlussari on IBU Cup. Mõlemat võistlussarja korraldab Rahvusvaheline Laskesuusatamise Liit (IBU).

Ajalugu

Esimene võitja maailma karikavõistlustel selgus 1977–1978 hooaja lõpul. Naised selgitasid esimese karikavõitja 1982. aastal. Kõigi aegade edukam maa on meeste arvestuses endine Saksa DV ehk Ida-Saksamaa. Seda maad esindanud võistlejad on võitnud karika kokku üheksa korda. Naiste arvestuses on edukam maa, tänu Magdalena Forsbergile Rootsi kaheksa võiduga. Meeste ja naiste koguarvestuses on parim maa Norra 12 karikavõiduga. Kõige rohkem karikavõistluste etappe on võitnud norralane Ole Einar Bjørndalen. Talle on neid kogunenud aastate jooksul 91 (seisuga 29. märts 2010)

Punktide arvestamine

Alates hooajast 2008/2009 muudeti Maailma karikavõistluste punktisüsteemi:
Punkte saab 40 paremat(eelneva 30 asemel) (võitja saab 60 punkti, 2. koht 54, 3. koht 48, 4. 43, 5. 40, 6. 38, 7. 36, 8. 34, 9. 32, 10. 31, ja nii edasi järgmiste kohtade saajad ühe punkti eelmisest vähem, 40. koha saajani, kes saab 1 punkti)

Enim MK-etappe võitnud sportlased

Paksus kirjas on aktiivsed sportlased. (seisuga 26. märts 2018)
Muhu kirik

Ajalugu

Kirik on ehitatud varagooti stiilis tõenäoliselt 13. sajandil Ojamaa meistrite poolt (esimene mainimine 1267). Kirik on pühitsetud 3.–4. sajandi vahetusel elanud pühale Katariinale Aleksandriast.
Praegune kirik on 1703. aastal Põhjasõja ajal purustatust jälle 1738. aastal üles ehitatud.
Arvestades kiriku väheseid kitsad aknaid, võlvidele viivat kitsast müüritreppi ja süvendeid riivpalgi kinnitamiseks, oletatakse, et kirik on ehitatud kaitseotstarbelisena.

Hauaplaadid

Kirikus on üks kahest Eestis säilinud inimfiguuri kujutavast 12.–13. sajandi hauaplaadist. Hauaplaat on kiriku lääneseinas asuva müüritrepi uksesilluseks. Kompositsiooni keskel paikneb "ilmapuu", sellest paremal seisab pikas rüüs mees, oda käte vahel. "Puust" vasakul on suur kõver joogisarv; viimast seostatakse paganlike peiedega. Kujutatud stseeni tõlgendatakse kui sõdalase siirdumist all-ilma. Seal jätkuvat elu ja maailma kestvust sümboliseerib "päikesepuu", joogiohvrit lahkunu auks aga sarv.
Kiriku õues asuvad mõned lihtsa ristiga ja igasuguse kujutiseta hauaplaadid (arvatavasti 13. sajandist) ning paar pooleldi maasse vajunud 17. sajandi kiviristi.
Esiliiga B aasta parim mängija

Esiliiga B aasta parim mängija on iga-aastane auhind, mis andakse Esiliiga B parimale mängijale tema esituste eest liigas.
1960. aasta NSV Liidu meistrivõistlused moodsas viievõistluses

1960. aasta moodsa viievõistluse NSV Liidu meistrivõistlused peeti 3.–7. juulil Moskvas. Osales 58 sportlast 16 võistkonnast.
Merivälja põiksääred

Merivälja põiksääred on endisaegsed põiksääred Viimsi poolsaarel; halduslikult  Harju maakonnas Viimsi vallas. Põiksääred on arvele võetud ürglooduse objektina.
Põiksääred tekkisid Antsülusjärve staadiumi ajal. Põiksääred eraldasid Antsülusjärvest omaette rannaveekogu, millest kinnikasvamise järel on tänapäevaks saanud Soasepa raba.
Vasksulfaat

Tootmine

Laboris toodetakse vasksulfaati vasest ja kuumutatud kontsentreeritud väävelhappest.
Cu + 2H₂SO₄ → CuSO₄ + SO₂ + 2H₂O
Veevaba vasksulfaati leidub haruldastes mineraalides. Leidub ka haruldasi hüdraate: trihüdraat ja heptahüdraat.
Augsburg

Ajalugu

Augsburg on üks Saksamaa vanimaid linnu. Augsburgi kohal asus roomlaste asula, mille asutamisaastaks loetakse 15 eKr. 121. aastal andis keiser Hadrianus Augusta Vindelicorumile linnaõigused.
1555. aastal sõlmiti linnas Augsburgi rahu protestantide ja katoliiklaste vahel.
Sa‘īd Ḩanāyī

Saeed Hanaei või Said Hanai (pärsia keeles: سعید حنایی‎, 5. aprill 1962 – 8. aprill 2002) oli Iraani sarimõrvar.

Kuriteod

Hanaei jahtis prostituutidest naisi idapoolses linnas Mashhadis. Ta valis enamasti narkosõltlaseid.
Euribor

Euribori arvutamises osalevad pangad

Euribori intressi määravad omavahelised vabal turul tehtud kokkulepped kommertspankade vahel, mis on euroala rahaturgude suurima käibega, millel on kõrged krediidireitingud, kõrged eetilised standardid ja laitmatu maine. Praegu arvutatakse euribori intresse 57 panga andmete põhjal.
Austriast kuuluvad nende pankade hulka Erste Bank der Österreichischen Sparkassen, Raiffeisen Zentralbank Österreich AG, Belgiast Dexia Bank ja KBC, Hispaaniast Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, Banco Santander Central Hispano, Confederacion Española de Cajas de Ahorros ja La Caixa Barcelona, Hollandist ING Bank, Rabobank ja RBS N.V., Iirimaalt AIB Group ja Bank of Ireland, Itaaliast Intesa Sanpaolo, Monte dei Paschi di Siena ja Unicredit, Kreekast Ethnikí Trápeza tis Elládos, Luksemburgist Banque et Caisse d'Épargne de l'État, Portugalist Caixa Geral De Depósitos, Prantsusmaalt BNP Paribas, Crédit Agricole s.a., Crédit Industriel et Commercial CIC, HSBC France, Natixis ja Société Générale, Saksamaalt Landesbank Berlin, Bayerische Landesbank Girozentrale, Commerzbank, Deutsche Bank, DZ Bank Deutsche Genossenschaftsbank, Landesbank Baden-Württemberg Girozentrale, Landesbank Hessen - Thüringen Girozentrale, Norddeutsche Landesbank Girozentrale ja WestLB AG ja Soomest Nordea. 
Väljastpoolt euroala osalevad Briti Barclays Capital, Taani Danske Bank ja Rootsi Svenska Handelsbanken, rahvusvahelistest pankadest Jaapani Bank of Tokyo - Mitsubishi, USA päritolu Citibank ja J.P. Morgan Chase & Co. ning Šveitsi päritolu UBS-i kontserni kuuluv UBS (Luxembourg) S.A..
Rebel Wilson

Rebel Melanie Elizabeth Wilson (sündinud 3. veebruaril 1980 Sydneys) on Austraalia filminäitleja ja koomik.
San Michele all'Adige

Geograafia

San Michele all'Adige külgneb järgmiste valdadega: Faedo, Giovo, Lavis, Mezzocorona, Mezzolombardo ja Nave San Rocco. Vallas on frazione (alljaotus) Grumo.
Sandby lade

Sandby lade on ordoviitsiumi ladestu ülemordoviitsiumi ladestiku  globaalne kronostratigraafiline üksus (lade). Seda hakkas esimesena eristama Stig Bergström aastal 2003. Lade on nime saanud Södra Sandby küla järgi Rootsis, nimi pakuti välja aastal 2006.
Lademe alumist piiri määratleb  graptoliit Nemagraptus gracilis '​e esmakordne ilmumine Sularpi ojasängi piirpaljandis Fågelsångsdaleni looduskaitsealal Rootsis (tegemist on regionaalses geokronoloogias üleminekuga Uhaku lademe kivimitelt Kukruse lademe kivimitele), lademe ülempiiri märgib   graptoliit Diplacanthograptus caudatus '​e esmakordne ilmumine Black Knobi mägedes Atokas Oklahomas. 
Sandby lade lasub Darriwili lademel ja see lamab Katy lademe all. Lademe vanus on 460,9...455,8 miljonit aastat. Eestis vastavad sellele Kukruse lade ja Haljala lade, osaliselt ka Keila lade. Lademesse kuuluvad Vangiški kihistu ja Rõtšanõ kihistu.
Suurbritannia regionaalses stratigraafias vastavad Sandby lademele Aureluci lade ja Burrelli lade, Põhja-Ameerikas Chazy lade ja Turini lade. Austraalias vastab sellele Gisborni lademe ülemine osa, Chewtoni lade ja Bendigo lade, Siberis Tšertovski lade ja Baksõ lademe alumine osa, Vahemere&Põhja-Gondwana piirkonnas Dobrotivi lademe ülemine osa ja Berouni lademe alumine osa. Hiinas vastab sellele Neichiashani lademe alumine osa.
Utværi raadiomajakas

Utværi raadiomajakas on Norras Utværi tuletornis paiknev raadiomajakas.
See rajati 1954.
Tunnussignaal on VR, sagedus 300,0 kHz, mõjuulatus päeval 100, öösel 70 meremiili.
Raadiomajakas saadab korrektsioonisignaale satelliitnavigatsioonisüsteemile Navstar GPS.
Simuna kirik

Interjöör

Simuna kiriku altari tegi 1684. aastal puunikerdaja Christian Ackermann, altarimaali tegi Carl Sigismund Walther.
Orelimeister Gustav Normann ehitas kirikusse oreli. See on üks vanemaid eesti rahvusest orelimeistri töid.

Ajalugu

Simuna kirik kuulub koos Tallinna toomkirikuga Eesti vanimate hulka (13. sajand). Katkuküla piirkond (Pudiviru) oli 1219. aastal Taani valduste lõunapiir. Läti Henriku kroonika järgi käis 1226. aastal Riia sakslaste ja Tallinna taanlaste ristimistüli kohapeal lahendamas Rooma paavsti legaat. 14. sajandil annetes Taani kuningas Valdemar IV Simuna kiriku Tallinna toomkirikule.
Sõdades on kirik mitmel korral hävinud. Liivi sõjast (1558–1583) kuni aastani 1622 olevat "kirik täiesti tühja ja mahajäetuna seisnud". Säilinud on osa kaitseotstarvet täitnud tornist. Torni kõrgus on 53,5 meetrit. Kirik hävines Põhjasõjas ja ehitati uuesti üles aastatel 1728–1729. Kirikule ehitati torn, mis hävines 1831. aastal pikselöögist. 1833. aastal ehitati torn uuesti üles. Aastatel 1855–1856 uuendati kirik seest ja ehitati suuremaks.
Viimati hävis Simuna kiriku torn 26. juulil 1951 tulekahju tagajärjel. Tulekahju põhjusena on peetud kõrvalasuva meierei korstnast lennanud sädet. Tulekahju kustutamisel olevat kirikust leitud sinna metsavendade poolt peidetud relvi.
Kiriku torn taastati 1980. aastatel. Külalistel on võimalik minna tornis asuvale vaateplatvormile.
Ain Seppik

Haridus

Ain Seppik on lõpetanud A. Lauteri nimelise Märjamaa Keskkooli 1972 ning Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna 1977.

Tegevus prokuröri ja kohtunikuna Nõukogude Liidus

Ain Seppik osales prokurörina dissidentide ja Nõukogude Liidust põgeneda soovinute vangimõistmises.
1984. aastani oli ta Tallinna Linna Mererajooni Rahvakohtu rahvakohtunik. 27. detsembrist 1984 oli ta Eesti NSV Ülemkohtu liige.
1985. aastal mõistis ta Eesti NSV Ülemkohtu kohtunikuna kolmeks aastaks vangi kolm 16–19aastast noorukit. Noorukitele pandi süüks eriti küünilisi ja jõhkraid huligaansusi: majaseintele nõukogudevastaste loosungite sodimist, Tallinnas Harjumäel «Linda» kuju täisjoonistamist ja Balti jaama naabruses asunud 1924. aasta kommunistlikust 1. detsembri riigipöördekatsest osavõtnute ausamba süütamist. Alaealised Peeter Bötker ja Toomas Ild said karistuseks kolm, Kaido Siider kaks aastat vabadusekaotust üldrežiimiga kasvatusliku töö koloonias, Toivo Paabo aga kaks aastat vabadusekaotust tingimisi.

Poliitiline tegevus

Ain Seppik oli Tallinna Linnavolikogu liige 1999–2002, samuti X Riigikogu ja XI Riigikogu liige. 2002–2003 oli ta siseminister Siim Kallase valitsuses, kuid astus ise tagasi, kui tuli ilmsiks tema osalus 1985. aastal "Nõukogude võimu solvanud" koolipoiste vangi mõistmisel.
Kuulus alates 1998. aastast Eesti Keskerakonda. 20. märtsil 2012 teatas Seppik oma otsusest erakonnast lahkuda, tuues põhjuseks rahulolematuse Edgar Savisaare autokraatse juhtimisstiili ja hoiakutega.
23. augustist 2012. aastal arvati Ain Seppik Tallinna linnavolikogu Keskerakonna fraktsiooni koosseisust välja A. Seppiku tema avalduse alusel, kuid A. Seppik jätkab Tallinna volikogus fraktsioonituna ja volikogust lahkuda ei kavatse.
2013. aasta juunis astus Ain Seppik koos Toomas Varekiga Reformierakonda.
2015. aasta Riigikogu valimistel sai Ida-Virumaal, Valimisringkonnas nr 7 kandideerinud Seppik 326 häält ning valituks ei osutunud.

Isiklikku

Tema abikaasa on kohtunik Malle Seppik. Siim Seppik ja Sulev Seppik on Ain Seppiku pojad.
Aleksandr Pepeljajev

Aleksandr Jurjevitš Pepeljajev (vene keeles Александр Юрьевич Пепеляев; sündinud 1954) on Vene tantsuteatri lavastaja, kes pälvinud oma loometööga olulist rahvusvahelist tähelepanu. Tema "Luikede järv" Von Krahli teatris (koos Peeter Jalakaga) võitis 2004. aastal USA nimeka Bessie auhinna.
23. septembril 2005 esietendus teatris NO99 Pepeljajevi lavastatud Anton Tšehhovi "Kirsiaed" lavakunstikooli 22. lennuga. Pepeljajev on Vene kirjandusklassikaga varemgi teatris tegelenud. 2004. aasta kevadel tõi ta lavale Tšehhovi "Kolm õde" lavakunstikooli 21. lennuga, 2005. aasta kevadel Soome Teatriakadeemia tudengitega lavastuse "Idioodid" Fjodor Dostojevski järgi.
Pepeljajev on rõhutanud, et klassika puhul huvitavad teda mittetraditsioonilise lavastamise viisid, näidates seega, et need tekstid on suuremad, kui kinnistunud arvamused lubavad oletada.
Usutluses Eesti Päevalehele on Pepeljajev ütelnud: "Kirjandus jääb minu jaoks alati vormi, stiili, kontseptsiooni ja atmosfääri allikaks ega saa kunagi ümberjutustuse objektiks. Kui rääkida väga üldiselt, siis teatris näib mulle kõige huvitavam ja sisukam mitte see, mida öeldakse, vaid see, mida nähakse. Just selles seoses on mul huvitav teatriga tegelda. Teadmaks, et Othello kägistas oma noore naise, ei ole vaja minna teatrisse. Piisab sellest, kui osata lugeda või käia kas või kooli kirjandustundides. Kunstiline tekst erineb ajalehetekstist."

Haridustee

Ta lõpetas 1989. aastal Moskva riikliku ülikooli keemiateaduskonna ja 1990. aastal GITIS-e draamarežii teaduskonna.
Sergei Aksjonov

Sergei Valerjevitš Aksjonov (vene Сергей Валерьевич Аксёнов, ukraina Сергій Валерійович Аксьонов; sündinud 26. novembril 1972 Bălțis Moldaavia NSV-s) on Venemaa ja Ukraina poliitik. 
1993. aastal lõpetas Aksjonov Simferopoli kõrgema sõjalis-poliitilise ehituskooli.
2010–2014 juhtis ta Ukraina väikeparteid Vene Ühtsus (Russkoje Jedinstvo) ning valiti 2010. aastal Vene Ühtsuse esindajana Krimmi Autonoomse Vabariigi Ülemnõukogu liikmeks. 2014. aastast on ta Venemaa partei Ühtne Venemaa liige.  
27. veebruaril 2014 valis roheliste mehikeste poolt hõivatud Krimmi Ülemnõukogu Krimmi Autonoomse Vabariigi uueks peaministriks Sergei Aksjonovi. 
Märtsis 2014 lisasid USA ja Euroopa Liidu riigid Aksjonovi sanktsioneeritud isikute nimekirja.
9. aprillist 2014 on ta Venemaa Riiginõukogu liige.
14. aprillil 2014 määrati Aksjonov Venemaa presidendi ukaasiga Krimmi Vabariigi pea ajutiseks kohusetäitjaks.
9. oktoobril 2014 valis Krimmi Vabariigi Riiginõukogu ta ühehäälselt Krimmi Vabariigi peaks. Ühtlasi otsustas ta jätkata ka peaministri ametis.
Ta oli Venemaa Sõjaajaloo Ühingu Krimmi osakonna esimees 24. juuli 2014-?.
Gatarta mõis

Gatarta mõis (saksa keeles Gotthardsberg, läti keeles Gatartas muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Võnnu kreisis Drusti kihelkonnas. Tänapäeval asub mõisasüda Lätis Rauna piirkonnas Drusti vallas.
Rasmus Svane

Rasmus Svane (sündinud 21. mail 1997 Pealinnapiirkonnas   Allerødi vallas) on taani päritolu Saksamaa maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2016). 
Svane tuli 2010. aastal Saksamaa noortemeistriks U14 vanuseastmes. Suurmeistriks sai ta 19-aastaselt 2016. aastal. Kolm aastat varem sai Svane FIDE-lt rahvusvahelise meistri nimetuse. Märtsis 2018 sai ta Bathumis peetud Euroopa meistrivõistlustel 302 osavõtja seas 39. koha. Augustis 2018 tuli Svane  Riia Tehnikaülikooli rahvusvahelisel turniiril viiendaks.
Svane mängis Saksamaa võistkonna koosseisus 2017. aastal Kreetal  Euroopa võistkondlikel meistrivõistlustel (neljandal laual) ja 2018. aastal Bathumis maleolümpial (varumängijana; Saksamaa sai 13. koha).
Giornale de' Letterati (Rooma)

Tinassi Giornale

Nicolò Tinassi jätkas Giornale de Letterati väljaandmist Giovanni Giustino Ciampini juhtimisel. Seepärast ilmus edaspidi Roomas kaks samanimelist ajakirja. 
Tinassi trükitud Giornale de' Letterati ilmus 1683. aastani. 1675–1681 toimetas seda Ciampini, 1681. aastast Filippo Maria Vettori. Ciampini ajakirjas avaldati sageli teateid Collegio Romano jesuiitide uudsetest teaduslikest eksperimentidest. Artiklid humanitaaria ja kirjanduse vallast hõlmasid ajalugu, eriti keskaja ja uusaja ajalugu. Samuti ilmusid seal teated Põhja-Euroopast (Saksamaalt ja Hollandist) ning Inglismaalt, kõrvuti teadetega tehnilistest leiutistest ja teaduslikest avastustest.

Nazzari Giornale

Nazzari juhtimisel ilmus Giornale de' Letterati kuni 1679. aastani Carraras.
1686. aastal hakkas samanimelist ajakirja Parmas avaldama Benedetto Bacchini.
Joshua Kimmich

Joshua Walter Kimmich (sündinud 8. veebruaril 1995 Rottweilis) on Saksamaa jalgpallur. 
Ta mängib kaitsjana Saksamaa kõrgliiga klubis Müncheni Bayern ja Saksamaa jalgpallikoondises.
Aastatel 2007–2013 mängis ta VfB Stuttgardi noortevõistkondades. Profidebüüdi tegi ta 2013. aastal RB Leipzigis, mis mängis siis veel Saksamaa tugevuselt kolmandas liigas. 2015. aastal sõlmis ta viieaastase lepingu Müncheni Bayerniga.

Koondisekarjäär

2014. aastal tuli ta Saksamaa kuni 19-aastaste koondisega Euroopa omavanuseliste meistriks.
Debüüdi Saksamaa rahvuskoondises tegi Kimmich 29. mail 2016 sõprusmängus Slovakkia vastu. Esimese värava lõi ta rahvuskoondises 4. septembril 2016 sõprusmängus Norra vastu.
Matsi poeg Mats

Matsi poeg Mats oli 1908. aastal Tallinnas ilmuv satiirileht.
Ajalehte andis välja kirjastus Teadus ja trükiti Tallinnas V. Ehrenpreis (Woldemar Constantin Ehrenpreis) trükikojas.
Ilmus ainult 1 number, hinnaga 10 kopikat.