google/wiki40b huggingface dataset:
Toivo Sikk

Toivo Sikk (sündinud 15. mail 1955) on eesti noorsootöötaja, noorsoopoliitik  ja haridustegelane.
Ta lõpetas aastal 1978 Tallinna Polütehnilise Instituudi automaatika ja telemehaanika erialal elektriinseneri kvalifikatsiooniga. Töötas Haridusministeeriumis noorsoo osakonna juhatajana 1990 kuni 2001. Pärast ministeeriumi Tartusse kolimist algatas noorsoouurijate ja noorsoopoliitikute koostöö edendamiseks Eesti Noorsoo Instituudi loomise.
Praktiline informaatika

Praktiline informaatika on informaatika haru, mis tegeleb arvuti tööd vahetult juhtivate programmidega – riistvara ja rakendustarkvara vahelise vahelüliga.
Praktilise informaatika alla kuuluvad muu hulgas tarkvaratehnika, andmebaasid, teadmussüsteemid, kompilaatorite ehituse ja operatsioonisüsteemid.
Roger Andrew Taylor

Roger Andrew Taylor (sündinud 26. aprillil 1960 Birminghamis) on inglise muusik.
Ta on enim tuntust kogunud rokkansambli Duran Duran trummarina.
Viljandi linnavolikogu

Viljandi linnavolikogu on valimisõiguslike Viljandi linnakodanike poolt valitud kõrgeim võimuorgan Viljandis. Praegu on ametis XVI koosseis, mis valiti neljaks aastaks 15. oktoobril 2017. Volikokku kuulub 27 liiget.
Volikogu esimees on Helir-Valdor Seeder (IRL) ja aseesimees Peep Aru (Reformierakond). Mandaatide jaotus volikogus on Sotsiaaldemokraatlik Erakond 9, Reformierakond 8, Isamaa ja Res Publica Liit 6, Eesti Konservatiivne Rahvaerakond 2, Keskerakond 2.
Christoph Waltz

Lapsepõlv

Christoph Waltz sündis Viinis Saksa päritolu Johannes Waltzi ja Austria päritolu Elisabeth Urbancici peres. Mõlemad vanemad olid teatrikunstnikud. Tema emapoolne vanaema oli näitlejanna Maria Mayen ja tema kasuvanaisa näitleja Emmerich Reimers. Ka tema vana-vanavanemad töötasid teatris.

Karjäär

Waltz õppis näitlemist Max Reinhardti Seminaris Viinis. Samuti käis ta Lee Strasbergi Teatri- ja Filmiinstituudis New Yorgis. Karjääri alustas ta teatrinäitlejana, tehes kaasa etendustes Schauspielhaus Zürichis, Viini Burgtheateris ning Salzburgi festivalil. Waltzist sai ka aktiivne telenäitleja ning oma režissööridebüüdi tegi ta 2000. aastal saksakeelse telefilmiga "Wenn man sich traut".
Quentin Tarantino 2009. aasta filmis „Vääritud tõprad” kehastas Waltz SS-koloneli Hans Landat. Landa karakter on nutikas, peenekombeline ja kõneleb mitut keelt, kuid samas ka enesekeskne, riukalik, leppimatu ja verejanuline. Tarantinol oli raskusi leidmaks sobivat näitlejat ning tal oli hirm, et ta kirjutas Landa „mittemängitavaks osaks”, olles kaalunud isegi filmi tegemata jätmist, kui sobivat näitlejat ei peaks leitama. Waltz teenis oma osatäitmise eest Cannes'i filmifestivali parima näitleja auhinna ning ühtlasi publiku ja kriitikute kiiduavaldused. Cannes'i auhinnale järgnesid parima kõrvalosa preemiad New Yorgi Filmikriitikute liidult, Bostoni Filmikriitikute Liidult, Los Angelese Filmikriitikute Assotsiatsioonilt ning lõpuks ka Kuldgloobus ja Ekraaninäitlejate Gildi auhind. 2010. aastal lisandusid BAFTA ja Oscar parima kõrvaosa eest. Seni on Waltz ainuke näitleja, kes on võitnud auhindu osa eest Tarantino filmis. 
„Vääritute tõbraste” järel on Waltz kaasa teinud mitmetes Hollywoodi filmides – näiteks „Roheline vapsik” (The Green Hornet), „Vesi elevantidele” (Water for Elephants), „Tapatalgud” (Carnage).
2013. aasta alguses jõuab kinodesse järjekordne Tarantino ja Waltzi koostöö, film „Vabastatud Django” (Django Unchained).

Kodakondsus

Christoph Waltzil on nii Austria kui Saksamaa kodakondsus. Ise peab ta ennast austerlaseks, nimetades oma Saksa passi „õiguslikuks, kodakondsusseaduse banaalsuseks”.  Tema isa oli Saksa kodanik, mistõttu sündis Waltz Saksa kodanikuna. Austria kodakondsuse võttis Waltz 2010. aastal pärast Oscari võitmist.
Pressikonverentsi ajal lausus Waltz: „Ma sündisin Viinis, ma kasvasin üles Viinis, ma käisin koolis Viinis, ma lõpetasin kooli Viinis, ma olin üliõpilane Viinis, ma hakkasin näitlema Viinis – ja ma saaksin veel välja tuua nii mõnegi seose Viiniga. Kui palju rohkem austerlast te tahate?”
Kuie rahaallikas

Kuie rahaallikas (ka Pühaallikas) on allikas Läänemaal Lääne-Nigula vallas Kuijõe külas. Allikas on Kuijõe-Mõisa silla lähedal ja jääb Piirsalu jõest umbes 100 m läände ja Keila–Haapsalu maanteest umbes 100 m põhja.
Allika piiranguvöönd on 50 m (0,8 ha).
Kuie rahaallika keskkonnaregistri kood on VEE4505600.
Heinakäru

Heinakäru (ka: sookäru) on kahest laiast rattast ja neljakandilisest varbkorvist koosnev kerge käru. Heinakäru kasutati sooheinamaalt heinte väljaviimiseks.
Eestis kasutati heinakäru 19. sajandi lõpul ja 20. sajandi algul Lääne- ja Kesk-Eestis.
Lewis White Beck

Lewis White Beck (26. september 1913 – 7. juuni 1997) oli USA filosoof, Immanuel Kanti ja saksa filosoofia uurija.
Ta oli Rochesteri ülikooli professor.
Ta tõlkis inglise keelde Immanuel Kanti "Praktilise mõistuse kriitika", "Prolegomena" ja "Kommete metafüüsika alused".
Cornwallis

Cornwallise saar (inglise keeles Cornwallis Island) on Kanadale kuuluv saar Põhja-Jäämeres Kanada Arktika saarestikus. Halduslikult kuulub Cornwallis Nunavuti Qikiqtaaluki piirkonda.
Lõuna pool asuvast Somerseti saarest eraldab Cornwallise saart Barrow' väin. Läänes eraldab seda Devoni saarest Wellingtoni väin ja idas asuvast Bathursti saarest McDougalli väin. Saare rannavetes on palju pisikesi saari, millest suurim on Barrow' väinas asuv Griffith. 
Saare geograafilised koordinaadid on 75°5' N, 95° W.
Cornwallise pindala on 6995 km². Saar on suuruselt maailmas 96. ja Kanada saarte hulgas 21. kohal. Tema kõrgus ulatub 359 meetrini merepinnast, aga saare kõrgeimal tipul pole nime. Saar on suhteliselt ümarik, suurim ulatus on 110 km põhjast lõunasse.
Saare lõunakaldal asuv küla Resolute (Qausuittuq) on saare ainus asula. Seal elas 2006. aastal 229 inimest. Välismaailmaga peetakse ühendust peamiselt lennujaama kaudu. Resolute on Kanada peaaegu kõige põhjapoolsem asula, üksnes Ellesmere'i maa lõunarannikul asuv Ausuittuq asub veelgi suuremal laiusel . Lisaks leidub põhja pool polaarjaamu, millest mõni on aasta läbi mehitatud.
Saare avastas 1819 William Edward Parry ja nimetas selle Suurbritannia admirali William Cornwallise järgi.
Vaba Maa (trükikoda)

AS Vaba Maa on 1920. aastal Tallinnas Pikk tänav 54 asutatud trükikoda.
26. juulil 1940 trükikoda Vaba Maa natsionaliseeriti. 25. oktoobril 1940 nimetati see trükikojaks Punane Täht. 
Saksa okupatsiooni ajal taastati endine nimetus, pärast sõda töötas jälle nime Punane Täht all.
Nüüdisajal kuuluvad Vaba Maa trükiteenuste hulka raamatud ja ajakirjad, kalendrid, reklaamtrükised, turvatrükised jm.
AS Vaba Maa 80% kuulub firmale Infortar ning 20% firmale K & O Service AS.
Transtsendentne arv

Transtsendentne arv on matemaatikas reaalarv (või üldisemalt kompleksarv), mis pole algebraline arv. See tähendab, et transtsendentne arv ei ole ühegi täisarvuliste kordajatega algebralise võrrandi lahend. Kõik transtsendentsed reaalarvud on irratsionaalarvud.
Transtsendentsed arvud on näiteks π ja e.
Ülar Mark

Ülar Mark (sündinud 12. veebruaril 1968) on eesti arhitekt.
Arhitektuurialase kõrghariduse omandas Ülar Mark Tallinna Kunstiülikooli arhitektuuriteaduskonnas aastatel 1989–1995.
Aastatel 1996–2002 töötas Ülar Mark arhitektuuribüroos Mark & Tamm Arhitektid. 1999–2002 täitis ta Narva peaarhitekti kohuseid. Alates aastast 2002 töötab Ülar Mark arhitektuuribüroos Urban Mark OÜ ning aastast 2009 arhitektuuribüroos Allianss Arhitektid OÜ.
Ülar Margi tuntumad tööd on Eesti Panga galerii, Tallink Spa Hotell ning Tartu raudteejaama uus hoone. Lisaks on Ülar Mark osalenud edukalt konkurssidel ning koostanud planeeringuid ja urbanistlikke projekte. 
Ülar Mark on Eesti Arhitektide Liidu liige ning kuulub liidu eestseisusse, 2006–2007 oli Arhitektide Liidu esimees. Aastast 2009 on Ülar Mark Eesti Arhitektuurikeskuse juhatuse esimees.

Isiklikku

Ülar Margi elukaaslane on Kärt Tomingas. Neil on tütar.
Mark Samorukov

Mark Samorukov (sündinud 9. veebruaril 1989 Tallinnas) on Eesti jäähokimängija.
Norra Muusikaakadeemia

Ajalugu

Norra Muusikaakadeemia asutati 1973. aastal. Aastal 1996 liideti Østlandets musikkonservatorium Norra Muusikaakadeemiaga.
Admiral Bellingshausen

Admiral Bellingshausen on Hollandis ehitatud Jongert 24 tüüpi Eesti purjelaev (mootorpurjelaev), mis on kasutuses ajaloolise Antarktika avastamise ekspeditsiooni 200. aastapäeva tähistamiseks.

Ajalugu

Admiral Bellingshausen on ehitatud Hollandis 1984. aastal lõbusõidujahiks. Algne nimi oli St. Jean II. 
MTÜ Thetis Ekspeditsioonide ja Eesti Meremuuseumi eestvedamisel otsustati laev osta Eestisse Antarktika ekspeditsiooni 200. aastapäeva tähistamiseks plaanitud retke läbiviimiseks. 19. veebruaril 2019. aastal sildus purjelaev Nasval, kus seda hakati Baltic Workboatsi tehases remontima ja ümber ehitama. Ümberehituse käigus vahetati välja ka vaid mõne aasta vanune Mercedese peamasin. 
11. juulil 2019 alustas alus Venemaalt Kroonlinnast teekonda Antarktikasse.
Läbikukkunud riik

Kontseptsiooni tekkimine

Läbikukkunud riikide kontseptsiooni võib pidada osaks 11. septembri Maailma Kaubanduskeskuse kaksiktornide ründamise järelkajast. Enne 2001. aastat räägiti raskustes riikidest enamasti seoses humanitaarabimissioonide või rahalise toetusega. Pärast kaksiktornide rünnakut hakati nende vastu rohkem huvi tundma: meedia hakkas varasemast tunduvalt enam mainima terminit "läbikukkunud riik" ning levis arusaam, et sellised riigid on otseseks ohuks mitte ainult iseendile ja enda naabritele, vaid kogu maailmale.

Statistika

2011. aasta kõige ebastabiilsemaks riigiks oli läbikukkunud riikide indeksi järgi Somaalia, saavutades punktisumma 113,4 120-st. Esikümnesse mahtusid veel Tšaad (110,3), Sudaan, Kongo Demokraatlik Vabariik, Haiti, Zimbabwe, Afganistan, Kesk-Aafrika Vabariik, Iraak ja Elevandiluurannik (102,8). Eesti riiki hinnati 41 punktiga (140. koht maailmas) ja Ameerika Ühendriike 31 punktiga. Kõige stabiilsem oli Soome 19,7 punktiga. (Aastal 2010 oli stabiilseim riik maailmas Norra 18,7 punktiga). Esikümnes ei ole võrreldes eelnevate aastatega suuri muudatusi esinenud. Somaalia on olnud esikohal alates 2008. aastast (2007. aastal troonis Sudaan). Enamik esikümnesse kuuluvaid riike asub Aafrikas (7 kuni 8 aastail 2007-2011). Hinnatud riike oli kokku 177.
Ain Kaalep

Elulugu

Ain Kaalep sündis Tartus haritlase perekonnas. Ta õppis Hugo Treffneri gümnaasiumis ja alates 1943. aastast Tartu Ülikoolis, lõpetas 1956. aastal Tartu Riikliku Ülikooli soome-ugri keelte alal. Akadeemiliselt on ta Eesti Üliõpilaste Seltsi liige.
Kaalep kuulus vabatahtlikuna Soome armee jalaväerügementi JR 200. Ta oli aastatel 1946–1947 vangistatud Nõukogude okupatsioonivõimu poolt.
Ta oli Eesti Kongressi ja Põhiseaduse Assamblee liige. 
Aastatel 1989–2001 oli ta ajakirja Akadeemia peatoimetaja. 2002. aastal oli ta Tartu Ülikooli vabade kunstide professor.
Elab Elvas.

Isiklikku

Ain Kaalepi abikaasa Astrid Kaalepi (10. november 1921 – 8. detsember 2015) isa oli Tartu pikaajaline linnapea Karl Luik. Astrid ja Ain Kaalepi tütred on Rahel ja Triin.
Ain Kaalepi poeg on EKRE poliitik Ruuben Kaalep, kelle sündides oli ta juba 67-aastane.
Ernst Andreas Reissner

Ernst Andreas Reissner (12. september 1824 Riia – 4. september 1878 Ruhenthal, Kuramaa) oli baltisaksa arstiteadlane ja anatoom.

Elulugu

Ernst Andreas Reissner oli baltisakslasest kaupmehe poeg.
Lõpetas Riia kubermangugümnaasiumi. Õppis Tartu Ülikoolis 1845–1851, meditsiinidoktor (1851, TÜ), doktoriväitekiri "De auris internae formatione". Oli 1851–1853 TÜ anatoomia õppetooli prosektor, anatoomia ja kohtumeditsiini eradotsent, 1853–1857 erakorraline professor ja 1857–1875 professor.

Teadustöö

Uurimisvaldkond: närvisüsteemi võrdlev anatoomia, sisekõrva embrüoloogia ja võrdleva anatoomia uuringud. Avastas kõrva vestibulaarmembraani (membrana vestibularis Reissneri). Alustas 1858 Tartus esmakordselt praktilisi harjutusi histoloogias.
Loodusvarade nappus

Loodusvarade nappus (inglise resource scarcity) on olukord, milles nõudlus mingi loodusvara järele ületab kestvalt pakkumist.
Loodusvarade nappus saab olla kas suhteline, kui nõudlus ja pakkumine ajapikku tasakaalustuvad, või absoluutne, kui nõudlus ja pakkumine ei saa põhimõtteliselt tasakaalustuda.
James Mancham

Sir James Richard Marie Mancham (11. august 1939 Victoria – 8. jaanuar 2017) oli Seišellide poliitik, riigi esimene president aastatel 1976–1977.
James Manchami isa oli edukas ärimees, kes saatis poja Suurbritanniasse õigusteadust õppima.
Kui Seišellide iseseisvumise plaanid teatavaks said, asutas James Mancham 1964. aastal Seišellide Demokraatliku Partei, mille juhiks ta jäi kuni 2005. aastani. Suurbritannia ülemvõimu ajal oli ta koloonia peaminister ning pani eelkõige turismi edendamise abil aluse riigi majanduslikele edusammudele. Kui Seišellid 1976. aastal iseseisvusid, valiti ta presidendiks. Ta astus ametisse 29. juunil 1976.
Juunis 1977 kõrvaldas France-Albert René James Manchami Tansaania abiga tehtud riigipöörde tulemusel võimult. Demokraatliku partei tegevus keelati 1979. aastal ning kehtima hakkas Seišellide Progressiivse Rahvarinde ainuvõim. James Mancham läks seejärel pagulusse ning tegeles Suurbritannias äriga. Aastatel 1978–1981 püüdis ta Lõuna-Aafrika Vabariigis elavate Seišelli pagulaste kaudu palgasõdurite abil Renéd võimult kukutada, kuid riigipöördekatse kukkus läbi.
Pärast France-Albert Renéd toetanud Nõukogude Liidu lagunemist demokraatia taastati ning James Mancham pöördus kodumaale tagasi ja asus taas turismiga tegelema.
Aastal 1993 kandideeris ta presidendiks. Ta sai 36,72 protsenti häältest, kuid kaotas France-Albert Renéle. 1998. aasta presidendivalimistel jäi ta 13,8 protsendiga häältest France-Albert René ja Wavel Ramkalawani järel kolmandaks. Aastal 2001 ta enam presidendiks ei kandideerinud.
James Mancham kirjutas kaks raamatut. "Paradise Raped" räägib riigipöördest ja "War on America Seen from the Indian Ocean" 11. septembri sündmustest.
Ta oli abielus Austraalia ajakirjaniku Catherine Olseniga.
Timo (eesnimi)

Timo on mehenimi.
1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Timo 1009 mehel. Timo on Eestis populaarsuselt 164. mehenimi.
Timo oli keskmiselt 27 aasta vanune (mediaanvanus oli 29).
Kõige populaarsem oli eesnimi Timo vanuserühmas 25–29, kus neid on 10 000 elaniku kohta 20,3 ning Viljandi maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 12,73.
Kandle pank

Kandle pank (ka: Kandle astang) on pank Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas Aaviku külas. Pank kui tähelepanuväärne paljand on arvele võetud ürglooduse objektina.
Pank on Aseri kihistu asemel kasutusele võtta soovitatud Kandle kihistu stratotüüp. Pangal paljanduvad u 2 m paksuses Aseri ja Lasnamäe lademe lubjakivid. Paljandi ülemised pool meetrit moodustavad Väo kihistu lubjakivid, selle all on meeter Aseri lademe ooididega savikat lubjakivi. Veel allpool on 1,2 meetrit Kandle kihistiku glaukoniiti sisaldavat raudoksiidi laikudega lubjakivi. 
Pangast on minevikust murtud paekivi (Kandle paemurd). Paemurrus on paljandi kõrgus 3 meetrit, ent seal paljandub üksnes Kandle kihistik.
Päevalill

Päevalille kasutamine

Päevalille kasutatakse ka mitmesugustes toodetes. Populaarsemad neist on näiteks päevalilleõli (päevalilleseemneõli), päevalilleseemned ja päevalilletee.
Lembit Anton

Lembit Anton (22. aprill 1922 Laanemõisa küla, Rakvere vald – 30. juuni 2014) oli eesti näitleja ja kirjanik.
Ta lõpetas aastal 1942 Jäneda Põllutöökeskkooli, õppis Tallinna Teatrikoolis aastatel 1946 – 1949, 1947 Tallinna Polütehnilise Instituudi tsiviilehituse alal, aastal 1949 Eesti Riikliku Teatriinstituudi ja aastal 1953 GITIS-e eesti stuudio. Aastatel 1960–1962 täiendas ta ennast GITIS-es kõrgematel režissööride kursustel.
Ta oli aastatel 1949–1950 Lõuna-Eesti Teatri näitleja. Aastatel 1953–1960 oli ta Draamateatri näitleja, aastatel 1963–1966 Moskva Estraaditeatri näitleja ja aastatel 1966–1973 teatri Vanemuine näitleja. Aastatel 1962–1963 oli ta Rakvere Teatris lavastajaks. Aastatel 1973–1982 oli ta Eesti Televisioonis haldustööl, aastast 1984 mängis ta külalisena Vanalinnastuudios. Ta on mänginud ka filmides, aastal 1960 (Vihmas ja päikeses, Tallinnfilm) ja 1978 (Stereo, Eesti Telefilm).
Lembit Anton suri 30. juunil 2014 ja ta maeti Metsakalmistule.
Ryzen

Ajalugu

2006. aastal vähenes järsult AMD turuosa. 2011. aastal tõi AMD turule uued "Bulldozer" protsessorid, mis ei olnud võimelised saavutama AMD poolt tahetud taktsagedust 4,4 GHz, saavutades vaid 3,6 GHz. 
Kuigi Bulldozeri järeltulija Piledriver oli ligi 40% kiirem, tõusis Piledriver protsessori energiatarve võrreldes eelkäijaga ligi 2 korda.
Ka pärast Piledriver'i turule jõudmist jäid AMD protsessorid aeglasemateks ja ebaefektiivsemateks võrreldes Inteli toodetavate protsessoritega  nii ühe kui ka mitmetuumalistes tööprotsessides . 
Ryzeni väljatulek viis AMD protsessorid tagasi Inteli tasemele, olles mitmetuumalistes protsessides võrreldav ka hilisemate Intel i7 seeria protsessoritega. Ryzen pakkus paremat hargtöötluse võimekuse ja protsessori hinna suhet kui Intel.
Võrreldes AMD Excavator protsessoritega suudab Ryzen täita 52% rohkem käske ühe tsükli jooksul . Pärast Ryzen protsessorite väljatulekut on AMD turuosa tõusnud .

Matisse

CES 2019 tehnoloogiamessil ehk Consumer Electronics Show 2019 esitles AMD uut Ryzen protsessorit koodnimega "Matisse". "Matisse" on 3. generatsiooni Ryzen protsessor, milles on kasutusel Zen 2 mikroarhitektuur. Protsessorid koosnevad eraldi 14 nm tootmisprotsessil valmistatud I/O kivist ja 7 nm tootmisprotsessil valmistatud tuumadega chiplet'ist.  Tehnoloogiamessil demonstreeriti ka uue generatsiooni 8-tuumalise protsessori jõudlust, mille kohaselt on uus protsessor ligi 15% kiirem võrreldes 2. generatsiooni Ryzen 2700X Ryzen protsessoriga. Lisaks on protsessor jõudluselt peaaegu võrdne Intel'i poolt pakutava i9-9900k protsessoriga, olles ligi 35% väiksema energiatarbega.

Opearatsioonisüsteemide tugi

Kuigi Ryzeni protsessorid töötavad nii Windows 7, 8 ja 10 operatsioonisüsteemidega, ei saa Windows 7 ja Windows 8 operatsioonisüsteemidele uuemate protsessorite olemasolul, nagu Ryzen ja Intel'i 7. põlvkonna protsessorid, Windowsi uuendusi installeerida.
Selle piirangu eemaldamise jaoks on loodud mitteametlik tarkvara. 
Ryzeni protsessorid töötavad ka Linuxi operatsioonisüsteemidel. Alates Linuxi tuuma versioonist 4.10 on Ryzeni protsessoritel parandatud hargtöötluse võimekus.
Kiosk

Kiosk (ka: müügiputka) on väike paviljonilaadne kerge ehitis, kus müüakse ajakirjanduse väljaandeid (ajalehti ja ajakirju), tükikaupu (snäkke ja jooke) ja muud pudi-padi.
K-278 Komsomolets

Ajalugu

Allveelaev ehitati, et testida Nõukogude neljanda generatsiooni tuumaallveelaevade tehnoloogiat. Allveelaev võeti teenistusse 31. detsembril 1984.
Allveelaev uppus 1989. aasta 7. aprillil ning lebab praegu ühe miili sügavusel Barentsi meres, tuumareaktorid ja kaks tuumalõhkepead endiselt laeva pardal. Allveelaev uppus kontrolli alt väljunud tulekahju tõttu mootorisektsioonis. Komandöril õnnestus laev kohe pinnale tuua ja enamikul meeskonnaliikmetest õnnestus sellest ka väljuda. Laev uppus umbes viis tundi pärast õnnetust ja vajus 1680 meetri sügavusele. Hukkus 42 meeskonnaliiget, neist neli tules ja ülejäänud 38 surid jääkülmas meres alajahtumisse .

Kirjeldus

K-278 Komsomolets on seni ainus sõjaline allveelaev, mis on sukeldumisel ületanud 1000 meetri piiri. Laeva ohutu sukeldumissügavus oli 1000 meetrit, maksimaalne 1250 meetrit ja purunemispiiriks oli arvestatud 1500 meetrit. K-278 Komsomoletsi tegi vastupidavaks spetsiaalne kahekordne titaanist kere, mis võimaldas sukelduda kordades sügavamale kui ükskõik milline Ameerika mereväe allveelaev või torpeedo, olles ise sealjuures võimeline tulistama. Hoolimata sellest, et allveelaev ehitati arendusprojektina, oli ta lahinguvõimeline.
Luc Abalo

Luc Abalo (sündinud 6. septembril 1984 Ivry-sur-Seine'is) on Prantsusmaa käsipallur, kahekordne olümpiavõitja ja maailmameister.
Ta esindab Prantsusmaa käsipalli rahvuskoondist 2005. aastast alates ja kuulus ka 2008. aasta suveolümpiamängude ja 2012. aasta suveolümpiamängude käsipalliturniiril esikoha võitnud koondisesse.
Ta on ka mitmekordne Euroopa meister, klubikäsipalli maailmameister, klubikäsipalli Euroopa karika võitja, mitmekordne Hispaania meister, Prantsusmaa meister, Hispaania karika võitja.
Luc Abalo vanemad on Togost pärit.
Abalo mängib Hispaania klubis BM Ciudad Real.
Bachar Kouatly

Bachar Kouatly (araabia keeles بشار قوتلي; sündinud 3. märtsil 1958 Damaskuses) on Liibanoni päritolu Prantsusmaa maletaja ja maletegelane, rahvusvaheline suurmeister (1989). 
Ta on 2016. aastast Prantsusmaa Maleföderatsiooni president ja ühtlasi 2018. aastast Rahvusvahelise Maleföderatsiooni (FIDE) asepresident. Kandideeris 1994. ja 1996. aastal FIDE presidendiks.
Kouatly sai 1975. aastal FIDE-lt rahvusvahelise meistri nimetuse. Suurmeistriks sai 31-aastaselt 1989. aastal. Tuli 1979. aastal Courchevelis Prantsusmaa malemeistriks. Võitis 1981. aastal Liibanoni esindajana Kataris FIDE tsooniturniiri ja pääses 1982. aastal Tolucas peetud MM-i tsoonidevahelisele turniirile, kus jäi 14 osavõtja seas viimaseks.
Ta mängis maleolümpiatel Liibanoni (1980) ja viiel olümpial Prantsusmaa (1982–1988, 1992) võistkonna koosseisus.
Kuzebai Gerd

Kuzebai Gerd (kodanikunimega Kuzma Tšainikov; 14. jaanuar (2. jaanuar vkj) 1898 – 1. november 1937) oli udmurdi kirjanik ja ühiskonnategelane, esimene erialahariduse saanud udmurdi folklorist ja etnograaf.
Kuzebai Gerd sündis talupoja perekonnas Udmurtias (tolleaegse haldusjaotuse järgi Vjatka kubermangus) Kogo-Dokja (Suur-Dokja) külas (praeguse haldusjaotuse järgi Vavoži rajoonis Udmurtias). Põhikooli lõpetamise järel õppis õpetajate seminaris. Seejärel töötas õpetajana.
Aastatel 1922–1925 õppis ta Moskvas kirjandusinstituudis, 1926–1929 oli NSV Liidu idarahvaste instituudis aspirantuuris.
Kuzebai Gerd oli üks udmurdi kirjanduse rajajatest. 1920. aastal asutas ta lasteajakirja Muš ja 1926. aastal udmurdi kirjanike organisatsiooni. Ta avaldas kolm luulekogu. Lisaks luulele kirjutas ta ka näidendeid ja proosat. Samuti avaldas ta etnoloogia- ja rahvaluulealaseid töid.
Kuzebai Gerd oli üks esimesi Venemaa soome-ugri rahvaste haritlasi, kes haakus hõimuliikumise ideedega. Ta pidas väga oluliseks udmurtide suhtlemist Eesti, Soome ja Ungari hõimuaktivistidega. Lisaks oli ta veendunud leninist ja marksist, kes leidis, et Oktoobrirevolutsioon andis udmurdi rahvale suured võimalused.
13. mail 1932 arreteeriti Kuzebai Gerd süüdistatuna kontrrevolutsioonilises kodanlik-natsionalistlikus tegevuses. 9. juulil 1933 mõisteti ta surma mahalaskmise läbi, kuid Maksim Gorki sekkumisel asendati surmaotsus 10-aastase vangistusega. Kuid 1. novembril 1937 lasti ta vangilaagris NKVD troika otsuse põhjal maha. Kuzebai Gerd rehabiliteeriti postuumselt 1958. aastal.
Eesti keeles on 2009. aastal ilmunud Kuzebai Gerdi teoste valimik "Olen udmurt". 2012. aastal ilmunud kogumikus "Varsti on jälle kevad : valik udmurdi proosat : 39 lugu 34-lt autorilt aastatest 1890-2010" on avaldatud ta jutustus "Matii : ühe udmurdi neiu elu".