Johan Cruijff

Klubikarjäär

Cruijff mängis oma karjääri jooksul sellistes klubides nagu Ajax, Barcelona, Los Angeles Aztecs, Washington Diplomats, Levante UD ja Feyenoord.
Cruijff võitis Amsterdami Ajaxiga aastatel 1971, 1972 ja 1973 Euroopa karika.
1973. aastal liitus ta Barcelonaga, ja tuli esimesel hooajal Kataloonia klubiga Hispaania meistriks. Tegemist oli Barcelona esimese Hispaania meistri tiitliga 14 aasta jooksul. Ta mängis klubis kuni aastani 1978.
32-aastaselt liitus Cruijff USA jalgpalliklubiga Los Angeles Aztecs. Ta mängis seal ainult ühe hooaja. 1979. aastal valiti Cruijff NASL-i väärtuslikemaks mängijaks. 
Järgmisel hooajal siirdus ta klubisse Washington Diplomats, kus mängis 1981. aasta hooaja alguseni.

Koondisekarjäär

Cruijff mängis Hollandi jalgpallikoondises 48 mängu ja lõi 33 väravat. Oma teises koondisemängus Tšehhoslovakkiaga teenis ta koondisekarjääri ainsa punase kaardi.
Cruijff juhtis Hollandi 1974. aasta maailmameistrivõistlusel hõbedale ja nimetati turniiri parimaks mängijaks. 
Turniiril aitas Cruijff Hollandil võita Argentinat 4:0, kui ta lõi kaks väravat, Ida-Saksamaad 2:0 ja Brasiiliat samuti 2:0. Ta lõi kohtumises tiitlikaitsja Brasiiliaga mängu teise värava, Holland võitis 2:0.
Finaalis mängis Cruijff koondisega Lääne-Saksamaa vastu. Ta teenis selles mängus penalti, mille Johan Neeskens realiseeris. Finaali võitsid sakslased skooriga 2:1.
Cruijff lõpetas koondisekarjääri 1977. aastal.

Treenerikarjäär

Pärast mängijakarjääri lõppu sai Cruijffist tema mentori Rinus Michelsi eeskujul peatreener.
Ta juhendas oma treenerikarjääri jooksul kahte klubi, Amsterdami Ajaxit ja Barcelonat. 
Ajaxiga võitis ta 1987. aastal UEFA karikavõitjate karika ning tuli hooaegadel 1985–1986 ja 1986–1987 KNVB bekeri võitjaks.
Aastatel 2009–2013 juhendas ta Kataloonia jalgpallikoondist.

Barcelona

Cruijff naasis Barcelonasse 1988. aastal, seekord siiski treenerina. 
Barças tutvustas ta maailmale selliseid mängijaid nagu Josep Guardiola, José Mari Bakero, Txiki Begiristain, Ion Andoni Goikoetxea, Ronald Koeman, Michael Laudrup, Romário ja Hristo Stoichkov. Tollast Blaugrana meeskonda kutsuti "unistuste meeskonnaks" (inglise keeles "Dream Team").
Barcelona tuli tema käe all neli korda Hispaania meistriks. 1989. aastal juhendas ta meeskonna karikavõiduni UEFA karikavõitjate karikas Sampdoria vastu. 1992. aastal kohtuti omavahel ka Euroopa karika finaalmängus Wembley staadionil, mille Barcelona võitis 1:0. Samuti võideti 1989–1990 hooajal Copa del Rey ning 1992. aastal Euroopa superkarikas. Cruijff juhendas meeskonna ka kolme Hispaania superkarika võiduni. 
Kahel viimasel hooajal ei võitnud ta Blaugranaga ühtegi karikat.
11 karikavõiduga oli ta kuni 2011. aastani Barcelona aegade edukaim peatreener. Tollal ületas selle rekordi Pep Guardiola.
Samuti on Cruijff Kataloonia klubi kõige kauem ametis olnud peatreener.

Mängustiil

Mängijana oli Cruijff tuntud oma tehniliste oskuste poolest, tal oli suurepärane palli valdamise oskus, ta oli kiire ja omas ka võimet muuta kiiresti suunda.
Cruijff leiutas ka uue liigutuse, mida hakati kutsuma Cruijffi pöördeks. Cruijffi pööre on petteliigutus, kus mängija hakkab näiliselt palli tsenderdama, kuid viimasel hetkel tõmbab palli oma jala tagant läbi, triblades niimoodi kaitsjast mööda.
Cruijff oli totaalse jalgpalli esindaja.
Totaalne jalgpall sai üldsusele rohkem tuntuks pärast 1972. aasta Euroopa karika finaali, kus Ajax mängis Milano Interiga. Cruijff lõi selles mängus kaks väravat ja Ajax võitis kohtumise 2:0.