google/wiki40b huggingface dataset:
Bellona (organisatsioon)

Bellona on rahvusvaheline keskkonnakaitseorganisatsioon, mis asutati aastal 1986 Oslos Norras. Organisatsiooni eesmärk on propageerida looduse ja inimese tervise säästmist ning enneaegselt teavitada ökokatastroofidest. 
Aastast 1989 spetsialiseerus üks osa organisatsioonist Põhja-Venemaa keskkonnaprobleemidele. Organisatsiooniharud ehitati Peterburi ja Murmanskisse. Aastal 1994 avalikustati ka esimene kokkuvõttev ettekanne Põhja-Venemaa olukorrast, mis pälvis avalikkuses, eriti teadlaste hulgas, suurt tähelepanu.
1996. aasta veebruaris arreteeris Venemaa Föderaalne Julgeolekuteenistus (FSB) Bellona Vene eriteadlase Aleksander Nikitini, kes varem teenis Põhjamere laevastikus, hiljem kaitseministeeriumi tuumareaktorite inspektsioonis. Tema avaldatud ülevaateid ja olukorrakirjeldusi laevastiku tuumaarsenali turvalisuse suhtes, mis ta avaldas ka Bellonale, peab FSB riigi reetmise vääriliseks ning halvimal juhul võib teda ähvardada surmanuhtlus.
Laadjala kool

Laadjala algkool oli algkool, mis asus Saaremaal Laadjala külas endises mõisahoones aastatel 1918–1970.

Ajalugu

1918. aastal ehitati Laadjala mõisa peahoone ümber koolimajaks ja sama aasta sügisel avati siin Laadjala algkool. Õpilased tulid endistest külakoolidest, mis seni olid asunud talumajades. Esialgu oli koolimajas kaks klassiruumi, hiljem ehitati mõisa köögist juurde kolmas klassiruum. Sõjaeelsetel aastatel tehti koolielus mitmeid uuendusi: rajati õppekatseaed, heakorrastati koolimaja ümbrust, täiendati kooli raamatukogu.
Alanud sõda takistas 1941. aasta sügisel koolitöö algust, täielik koolitöö algas novembri lõpus. 1942/43. õppeaastal avati esmakordselt kolm klassikomplekti: I–II, III–IV ja V–VI klass. Koolis õppis 81 õpilast. 1943. aasta jaanuaris võeti Laadjala algkooli park looduskaitse alla. Järgmine õppeaasta jäi lühikeseks – rinde lähenemise tõttu lõpetati koolitöö juba märtsis. Uuesti saadi tööd alustada alles 15. detsembril. 1943. aastal tehti majas kapitaalremont, hiljem väiksemaid parandusi. Koolimaja valgustati petrooleumilampidega.
1948. aastal lahkusid senised õpetajad töölt ja asemele tulid uued. Noorte õpetajate tulekuga elavnes kohalik kultuurielu. Arseeni Lätt tegutses ka rahvamaja juhatajana ning korraldas pidusid ja tantsuõhtuid. Koolis oli sel ajal 3 klassikomplekti 110 õpilasega. 1949. aasta kevadel tehti koolimajale uus roogkatus, mis tuli aga üsna varsti välja vahetada. 1949/50. õppeaastal avati 7. klass ja kool nimetati ümber Laadjala 7-klassiliseks kooliks.
1951. aastal algas koolide koondamine. Laadjalas suleti 5.–7. klass, osa õpilastest suunati Kaarmale, osa Vaiverre. Õpilasi jäi kooli 44, hiljem hakkas see arv vähenema. Noori perekondi jäi järjest vähemaks. Külainimeste ja nende laste elu muserdas esimeste kolhoosiaastate stiihia ja vaesus. Direktor Helmine Int tunnistati kodanlikuks natsionalistiks ja vallandati. Ta sai uuesti õpetajaks 1961. aastal ja töötas pensionile jäämiseni. Indi järel sai koolijuhatajaks Marta Kolk, kes töötas ametis kuni kooli sulgemiseni 1970. aastal. Ta oli selles koolis kõige kauem (29 aastat) töötanud pedagoog. Veidi enam kui 50 tegevusaasta jooksul sai siin kooliharidust umbes 500 õpilast.
Rudolf Kuuskmaa

Rudolf Kuuskmaa (kuni 17. veebruarini 1931 Rudolf Kuuskmann; 19. september/1. oktoober 1888 Anija vald – 20. september 1955 Tallinn) oli eesti advokaat.
Postiloend

Postiloend (inglise mailing list) on e-posti aadresside loend, mis võimaldab saata üht ja sama e-kirja paljudele aadressidele korraga.
Servereid, mis teenindavad suurt hulka postiloendeid nimetatakse postiloendiserveriteks (inglise mailing list server).
Dobele kihistu

Dobele kihistu (inglise Dobele Formation) on siluri ajastu Raikküla lademe kihistu. Seda hakkas esimesena eristama R. Ulst aastal 1973.
Kihistu stratotüüp on Blīdene vallas Zauri talu juures asuv Blidene 5 puurauk. Kihistu neostratotüüp on Remte 3 puurauk. Kihistu on oma nime saanud Dobele linna järgi.
Hele-Mai Räni

Hele-Mai Räni (aastani 1995 Hele-Mai Must, sündinud 20. mail 1931 Tallinnas) on Eesti tehnikateadlane.

Elulugu

Hele-Mai Räni on ehitusmeistri ja pangaametniku tütar.
Lõpetas 1950 Tallinna 10. Keskkooli ja 1955 Tallinna Polütehnilise Instituudi ehitusteaduskonna; tehnikakandidaat (1972, Riia Polütehniline Instituut), väitekiri "Исследование морозостойкости и усадки газосиликата объемной массой 500/600 кг/м³".
Oli 1962–1974 Silikaatbetooni Teadusliku Uurimise Instituudi vanemteadur, 1974–1988 Ehituse Teadusliku Uurimise Instituudi vanemteadur.

Teadustöö

Uurinud gaasbetooni omadusi, osalenud gaasbetooni kasutamisea pikendamist tagavate tehnoloogiliste parameetrite väljatöötamises, uurinud ja katsetanud ehituskonstruktsioone. 15 teadustrükist.
Guido Rajalo

Guido Rajalo (19. veebruar 1926 Tallinn – 18. september 2016 Tallinn) oli Eesti keemiainsener.

Elulugu

Lõpetas 1944 Jakob Westholmi Gümnaasiumi, 1951 Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) insener-keemik-tehnoloogina ja 1957 Leningradi Tehnoloogiainstituudi aspirantuuri; tehnikakandidaat (1958, Leningradi TI), väitekiri "Массопередача при дистилляции с водяным паром в аппаратах пленочного типа", tehnikadoktor (1985, Leningradi Tehnoloogiainstituut), väitekiri "Кинетика процессов синтеза фторпроизводных аллильного типа" Aastast 1950 töötanud TPI-s: vanemlaborant 1950–1951, assistent 1951–1954 ja 1958–1959, vanemõpetaja 1954–1956, 1959–1961 Teaduste Akadeemia Energeetika Instituudi vanemteadur, 1961–1978 Eesti NSV TA Keemia Instituudi vanemteadur, 1978–1992 matemaatilise modelleerimise labori juhataja, 1985–1986 ja 1989–1990 teadusdirektor, 1987–1988 direktori kohusetäitja, 1992– juhtivteadur.

Teadustöö

Uurimisvaldkond: keemiatööstuse protsessid ja aparaadid, hüdrometallurgia (diktüoneemaargilliidi keemilise töötlemine), keemilise protsesside ning reaktorite matemaatiline modelleerimine ja optimeerimine, heitvete puhastamise tehnoloogia, alkadieenide hüdrokloorimise tehnoloogia kujundamine. 70 teadustrükist.
Wyandotte'i maakond

Ajalugu

Maakond moodustati 1859. aastal.
Lasinurme vald

Lasinurme vald (saksa keeles Lasinorm) oli vald Virumaal Simuna kihelkonnas. Vald eksisteeris 1868–1893 ja siis liideti see vald Salla vallaga.
Mašikulii

Piginukk ehk mašikulii ( prantsuse keeles machicoulis ) on linnusemüüri väravate kohalt eenduv põrandata, rinnatisega ümbritsetud puust või kivist kaitserajatis. Selle kaudu valati vaenlasele keeva vett, tõrva ja muud seesugust kaela. Piginukil võis olla luukpõrand.
Alates 13. sajandist ehitati piginukid Prantsusmaa eeskujul pideva reana, mis toetus konsoolidele kaitsekäigu välisküljel või ümbritses torni platvormi. Tulirelvade kasutuselevõtuga piginukkide tähtsus vähenes.
Kaupo Palo

Kaupo Palo (sündinud 15. septembril 1964 Elvas) on eesti füüsik.

Elulugu

Kaupo Palo on arstide poeg.
Lõpetas 1982 Tallinna 7. Keskkooli, 1987 Tartu ülikooli füüsika osakonna, oli 1991–92 Helsingi Ülikooli ja 1993–94 Uppsala Ülikooli doktorant, Ph.D. (teoreetiline füüsika, 1994, Uppsala Ülikool), väitekiri "Symplectic structure of supersymmetry and localization theorems". Oli 1987–1991 FI teoreetilise füüsika labori nooremteadur, 1994–96 CERN-is (Genf) järeldoktorant, 1996–97 FI teadur, 1997– Evotec BioSystem AG (Harku, Harju maakond) teadur. Ühtlasi luges 1989–90 EHI-s loengukursust "Teaduslike kategooriate teke, tähendus ja evolutsioon".

Teadustöö

Uurimisvaldkond: matemaatiline füüsika, kvantväljateooria, kvantintegreeruvad süsteemid, topoloogiline väljateooria, lokaliseerimistehnika ja supersümmeetria, fluorestsentsspektroskoopia, aeg relativistlikus ja kvantmehaanikas. Leidnud teatava sümplektilise struktuuri supersümmeetrilistes teooriates, mida saab kasutada partitsioonfunktsioonide täpsel arvutamisel lokaliseerimistehnika abil. EFS-i liige. Üle 20 teadustrükise, 1 patent.
Mazie Stropi

Mazie Stropi (vene keeles Малые Стропы) on Läti linna Daugavpilsi osa. Asub Križist lõunas ja Jaunie Stropist põhjas. poolsel kaldal.
Mazie Stropi on suvilakooperatiivide piirkond Mazā Stropu järve ja Lielais Stropu järve vahel.
Kaljo Rägo

Kaljo Rägo (26. november 1921 Tartu – 15. märts 1985 Tartu) oli Eesti arstiteadlane, terapeut ja kardioloog.

Elulugu

Kaljo Rägo oli Gerhard ja Natalie Rägo poeg, Lembit Rägo isa.
Lõpetas 1941 Tartu 1. Keskkooli ja 1949 TÜ arstiteaduskonna. Oli 1949–52 Eksperimentaalse ja Kliinilise Meditsiini Instituudi (EKMI) aspirant, 1952–53 Tartus Vabariikliku Struumatõrje Dispanseri osakonnajuhataja, 1953–55 laborijuhataja, 1955–67 TÜ sisehaiguste propedeutika kateedri assistent, 1967–71 EKMI kardioloogiasektori juhataja, 1971–85 Tartu Kliinilise Haigla kardioloog. Organiseeris 1958 Tartu Vabariiklikus Kliinilises Haiglas kardioloogiakabineti. Konstrueerinud rea originaalseid diagnoosimisaparaate, sh arendanud välja sternokostaalse vibrokardiograafia (1960–62).

Teadustöö

Uurimisvaldkond: kliiniline füsioloogia, funktsionaalne kardioloogiline diagnostika. Üle 25 teadustrükise.
Lihula kihelkond

Kihelkonna alad tänapäeval

Nii pindalalt kui ka mõisate arvult väike kihelkond jäi enne Lääneranna valla moodustamist tervikuna Lääne maakonna aladele, kuid on nüüd Pärnumaal. Kihelkonna maad moodustavad endise Lihula valla tuumikosa. Alates 1728. aastast loeti Lihula kihelkond Kirbla kihelkonnaga üheks, kuigi säilis kaks kirikumõisa ja kihelkonnakeskust kirikutena; enamik allikaid vaatleb neid siiski eraldiseisvatena.
Erni Lõbu

Erni Lõbu (25. juulil 1933 Saaremaa Kärla vald Kirikuküla – 27. juuli 2015 Tallinn) oli eesti ajakirjanik.

Elulugu

Erni Lõbu oli taluniku poeg. Lõpetas 1948 Kärla 7-klassilise kooli, 1952 Kuressaare 1. Keskkooli ja 1966 Vilniuse Kõrgema Parteikooli ajakirjanduse erialal (õppis seal 1962–1966). 
Töötas 1952 ja 1956–1962 Kingissepa (aastani 1952 Kuressaare) rajooniajalehe Kommunismi Ehitaja toimetuses kirjandusliku kaastöölisena, vastutava sekretärina ja 1959–1962 peatoimetajana. Vahepeal 1952–1956 teenis aega Nõukogude Armees Musta mere laevastikus. 
1966–1969 EKP Keskkomitee kultuuriosakonna kirjanduse ja kunsti sektori instruktor. 1969–1975 ajalehe Sirp ja Vasar peatoimetaja. 
1975–1991 ajakirja Eesti Kommunist / Poliitika toimetuses osakonnajuhataja ja vastutav sekretär. 1991–1994 teabe- ja reklaamilehe Tere toimetuses.
Alates 1994. aastast oli pensionär ja vabakutseline tõlkija (ajakiri Soveršenno Sekretno ja kakskeelne linnaosa ajaleht Haabersti Postipoiss).
Erni Lõbu poeg on ajaloolane ja omavalitsusametnik Ivar Lõbu ning tütar filoloog ja kirjastaja Piret Voll. Tema abikaasa oli pedagoog Juta Lõbu.
Metsa-raisamatja

Välimus ja käitumine

Metsa-raisamatja on perekonna väikseim liik Euroopas. Ta on hästi äratuntav mustade harjasja otsaga tundlate ja kahe suure oranži laigu järgi mõlemal mustal kattetiival. Eesrindmik on sile, sterniit on kaetud kollaste karvadega. Selget seksuaalset dimorfismi pole (sarnaselt perekonna teiste liikidega) täheldatud. Temaga sarnaneb harilik raisamatja Nicrophorus vespillo, kes eristub aga selgelt rohkete kollaste harjaste poolest kehal, tagajalgadel ja tundlate otstes.
Metsa-raisamatjad on päevase eluviisiga. Nad harrastavad nii nekrofaagiat kui ka kisklust. Põhiliselt toituvad nad väiksemate loomade surnukehadest. Nende toidulauale kuuluvad näiteks uru- ja karihiired. Raisamatjad jõuavad oma saagi juurde selle väga varajases roiskumisfaasis, et saada eelis konkurentide ees. Kui saak on leitud, maetakse see maha. Toitumispaik on paaritumiskohaks ning seda kasutatakse ka järglaste kasvatamiseks. Oma saagi pärast peavad metsa-raisamatjad võitlema nii liigikaaslaste kui ka perekonna teiste liikidega. Seetõttu on neil ka väga tugev kitiinkest. Teisi tuleb eemal hoida ka pärast saagi matmist, et kaitsta oma järglaseid. Emased isendid on veidi agressiivsemad kui isased, kuna võitlevad alati teiste emastega sama saagi pärast. Isased aga võivad teiste isastega rahumeelselt kõrvuti toituda ja isegi koostööd teha, et raibe maha matta. Seda muidugi juhul, kui emaseid metsa-raisamatjaid läheduses pole. Lisaks surnud loomadele söövad raisamatjad ka näiteks tõuke, mida jahitakse seentel ja maha maetud saagil. Osalt on see vajalik ka enda järglaste kaitsmiseks. Veel toituvad nad orgaanilisest materjalist, mida leidub lindude ja imetajate pesades.
Kui saagi juures on korraga mitu liigi isendit, siis emased võitlevad omavahel ja isased omavahel, kuni järele jääb vaid üks paar, kes saab saagi endale. Maa sisse kaevatud krüpti maetakse saagiks saadud raibe, mille ümber olevasse mulda munetakse munad. Haudme eest võivad hoolitseda mõlemad vanemad koos või kumbki eraldi. See on vajalik, et hoida eemale vaenlasi. Vastsed toituvad mahamaetud raipest, kuid osaliselt toidavad vanemad neid ka väljaoksendatud toiduga. Raipe liiga kiire mädanemise takistamiseks sisaldab raisamatjate sülje- ja anaalsekretsioon antibiootikume. Kui järglased on jõudnud kolmandasse vastsefaasi, nad eemalduvad ja nukkuvad eraldi kambrikestes ümbritsevas mullas.
Metsa-raisamatja peamisteks vaenlasteks on loomtoidulised pisiimetajad, nagu käsitiivalised ja hiired, ning linnud. Kuid tema vaenlasteks võivad olla ka lestad, näiteks Poecilochirus davydova, kes sööb raisamatja mune.
Lestadega võivad neil olla ka kommensialistlikud suhted, mille puhul lestad kasutavad raisamatjaid transpordivahendina, tekitamata raisamatjale mingitki kahju. Esinevad ka mutualistlikud suhted teiste perekonna Poecilochirus liikidega, kes vähendavad konkurentsi kärbestega.
Jääpurjekas

Jääpurjekas (inglise ice boat või iceboat) on kolmel jalasel libisev purjega jääsõiduk.
Tänapäeval kasutatakse jääpurjekaid spordis – jääpurjetamises.
Patriotism

Patriotismi väljendamine

Isiklik patriotism on emotsionaalne ja vabatahtlik. Patrioodile on olulised teatud väärtused, nagu näiteks austus lipu vastu. Tihti on patriotism seotud erinevate sümboolsete tegevustega, nagu näiteks hümni laulmine, autole lippude ja isamaaliste kleepsude panemine, sõjaveteranide austamine.
Patriotism väljendub intensiivsemalt olukorras, kui riik on mingi ohu all.
Patriotismi negatiivne väljund on enda rahvuse kõrgemale seadmine teistest rahvustest või inimgrupist. Siis on tegemist natsionalismi või šovinismiga.
Langerhansi rakud

Teadusuuringutes

Mount Sinai Hospitali ja Mount Sinai School of Medicine'i uurijate meeskonna Science Daily's 24. novembril 2015 avaldatud artikkel pakub välja rakkude võimaliku mehhanismi kiiritusravi vastu võitlemiseks, esialgu küll nn hiiremudeli põhjal.
Uurijad leidsid, et suunates kiiritusravi nahas paljunevatele maliigsetele kasvajarakkudele aktiveeruvad nahas paiknevad spetsiifilised immuunrakud - dermaalsed Langerhansi rakud.
Langerhansi rakud on katsetes näidanud oma erakordset võimet parandada ioniseeriva kiirguse mõjul DNA-le tekkida võivad "rikked". Rakud võimaldavad DNA-l talitleda nii, et on tagatud kiiritusravi vastane resistentsus. Ka võivad nad tõenäoliselt kutsuda esile immuunvastuseid, mis kulmineeruvad nahavähiga nagu melanoom, tagamaks molekulaartasandil resistentsuse edasistele raviprotseduuridele. Uurijate arvates liiguvad Langerhansi rakud naha kahjustamisel ioniseeriva kiirgusega näiteks lähimatesse lümfisõlmedesse ja suheldes molekulaartasandil teiste immuunrakkude populatsioonidega, komplekteerivad regulatoorsed T-lümfotsüüdid (esmased populatsioonid küpsevad tüümuses) immuunsüsteemi talitlust pärssivate omadustega rakupopulatsioone, kes infiltreeruvad kiiritust saanud kasvajasse ja 'katavad' selle kaitseks teiste immuunsüsteemi spetsiifiliste rakkude toime eest.
Grahami maakond (Kansas)

Ajalugu

Maakond moodustati 1867. aastal.
Peter Bredal

Peter Christian Bredal (ka Bredahl; vene keeles Пётр Петрович Бредаль; 1683 Trondheim — 1756) oli Norra mereväeohvitser Venemaa Keisririigi teenistuses.

Elulugu

Aastal 1703 liitus ta admiral Cornelius Cruysi soovitusel alamleitnandina Vene laevastikuga. Aastal 1709 sai kaptenleitnandiks, 1710. teenis Aasovi merel laevaülemana, 1712. asus teenima Balti laevastikus, saades järgmisel aastal 4. järgu kapteniks.
7. augustil 1714. aastal osales ta Hankoniemi lahingus (Riilahti lahing) Hanko juures.
Aastal 1715. sai ta 3. järgu kapteniks ja 7 laevalise eskaadri komandöriks. 20. aprillil 1715 lahkus Tallinnast 4 laevaga (Samson 36 kahuriga, Sv. Pavel 32, Sv. Petr 32 ja Diana 18) ründama rootslasi Läänemerel, ning tal õnnestus neist kolm (Enhdrning 18, Esperance 11 ja Stockholm Gallej 10) Vindavi juures sõjasaagiks võita, millega saabus Tallinnasse tagasi mai kuu alguses.
Aastast 1717. 2. järgu kapten ja aastast 1720 1. järgu kapten.
Aastatel 1730–1732 oli ta Tallinna sadama kõrgeim komandör.
1731. aastal kanti kontradmiral Bredal Eestimaa rüütelkonna aadlimatriklisse.
1733. asus kõrgeima komandörina juhtima Arhangelski sadamat ja võttis osa Peter von Lacy juhtimisel 1736 toimunud Vene-Türgi sõja Azovi vallutamisest.
Aastast 1739 viitseadmiral.
Kalasadam

Ajalugu

Keskajal oli sadama piirkonnas Kalarannas linna kalapaatide randumispaik. 19. ja 20. sajandi algul oli Kalarannas Tallinna ümbruse kalurite suurem kauplemiskoht.
Kalasadam ehitati aastail 1924–1925. Kuni Teise maailmasõjani oli sadam Eesti olulisim kalasadam; seal müüdi umbes kümnendik Eesti kalasaagist.
Aastail 1968–1997 oli sadama omanik Kolhoosidevaheline Laevatehas. Ettevõtte hooned müüdi sajandi lõpul ettevõttele Pro Kapital ning Tallinna linnavalitsus võimaldas ettevõttel hoonete teenindusmaana erastada ka tolleks ajaks lagunenud kaidega Kalasadama. Pro Kapitali esindas Kalasadamas tütarettevõte Kalaranna AS.
Simuna allikas

Simuna allikas ehk Katkuallikas on allikas Lääne-Viru maakonnas Väike-Maarja vallas Simuna alevikus. Simuna allikast saab alguse Pedja jõgi.
Martin Martini Winter

Martin Martini Winter (umbes 1580 Tallinn – 1638) oli Eesti vaimulik.
Aastatel 1612–1613 oli ta Tallinna toomkooli rektor. 1613. aastal ordineeriti ta Noarootsi koguduse pastoriks. 1627. aastal sai ta Ranna-Lääne praostkonna praostiks.

Isiklikku

Martin Martini isa oli Eestimaa vaimulik Martin Severini Winter.
Martin Martini vend oli tuntud kiviraidur Joachim Winter.
Charles Champaud

Charles Champaud oli šveitsi päritolu Bulgaaria võimlemisõpetaja ja riistvõimleja.
Ta sündis Lausanne'is.
Minnes kümmekonna Šveitsist 1893. ja 1894. aastal Bulgaariasse siirdunud sportlase seas Sofiasse Esimese poeglaste gümnaasiumi võimlemisõpetajaks, võttis ta kaasa ka jalgpallipalli ning hakkas 1893 bulgaarlastele jalgpalli õpetama. Huvi oli väga suur. Õppused toimusid väljakul, mille kohale on nüüd rajatud Ohridi püha Klimenti nimelise ülikooli hoone. Räägitakse, et sellel väljakul lambaid karjatanud mees olevat tahtnud palli 10 lamba eest ära osta. Champaud olevat vastanud: "Kahju küll, kuid meeskonna moodustamiseks on tarvis 11 mängijat."
Aastal 1896 sõitis Champaud Bulgaaria delegatsiooni koosseisus Ateena olümpiamängudele. Delegatsiooni juhtis Todor Jončev ning sinna kuulusid veel Panajot Penev, Dimitar Iliev ja Ilija Penčev. Neist ainukesena võttis võistlustest osa Champaud, nimelt riistvõimlemises. Ta registreerus Charles Champoffi nime all spordiklubi Junak esindajana.
Champaud osales toenghooglemises, rööbaspuudel ja toenghüpetes, kuid ühelgi alal paremate hulka ei jõudnud.
Ta registreerus ka teivashüppes ja Kreeka-Rooma maadluses, kuid ei osalenud.
Sofias Triadica rajoonis on Charles Champaud' tänav (улица "Шарл Шампо").
Kadrioru Valitsemise Komitee

Kadrioru Valitsemise Komitee asutati 22. juunil 1934 dekreedina antud seadusega. Tema ülesandeks oli Kadrioru pargi ja Kadrioru lossi valitsemine ja korrashoid.
Komitee koosseisu kuulusid Riigisekretär Karl Terras (esimees), Riigivanema vanem käskudetäitja ohvitser Herbert Grabbi ja Kadrioru valitseja Peeter Päts.
26. aprillil 1935 antud Riigiparkide valitsemise seaduse alusel asendati komitee Riigiparkide Valitsusega, mille valitsemisele kuulusid ka Keila-Joa ja Oru park.
Vladimir Vassiljev

Vladimir Viktorovitš Vassiljev (vene keeles Владимир Викторович Васильев; sündinud 18. aprillil 1940 Moskvas) on vene balletitantsija, ballettmeister, koreograaf, teatrilavastaja ja näitleja, NSV Liidu rahvakunstnik.
Ta oli kauaaegne (1958–1988) Moskva Suure Teatri juhtiv balletisolist ja aastatel 1995–2000 Suure teatri direktor ja balletitrupi kunstiline juht.
Ta on Permis peetava rahvusvahelise balletikonkursi "Arabesk" žürii esimees.

Haridustee ja töökäik

Pärast Moskva suure teatri koreograafiakooli lõpetamist 1958. aastal asus Vladimir Vassiljev balletisolistina tööle Moskva Suures teatris. Juhtiva balletisolistina jäi ta kuni 1988. aastani. Koreograafina tegutseb ta 1971. aastast. 
Pärast GITIS-e režiiteaduskonna ballettmeistriosakonna lõpetamist 1982. aastal tegutses ta sealsamas koreograafia õppejõuna (kuni aastani 1995), aastatel 1985–1995 oli ta koreograafiakateedri juhataja. 1989. aastast on ta professor.

Isiklikku

Tema abikaasa oli Suure Teatri kauaaegne priimabaleriin Jekaterina Maksimova (1939-2009).
Uus laine (lauluvõistlus)

Uus laine (läti Jaunais Vilnis; vene Новая волна) on iga-aastane noorte lauljate konkurss . Esimene lauluvõistlus peeti 2002. aastal. Kuni 2014. aastani toimus lauluvõistlus Lätis Jūrmalas. Alates 2015. aastast toimub lauluvõistlus Venemaal Sotšis.
Tänapäevase lauluvõistluse "Uus laine" eelkäija on 1986. aastal käivitunud Nõukogude Liidu noorte estraadilauljate võistlus "Jurmala" (1987. aastal sai esikoha Kare Kauks, 1988. Erich Krieger). 1990. aastatel võistlus hääbus, aga 2002. aastal taaselustasid selle Raimonds Pauls ja Igor Krutoi .

Eesti lauljad lauluvõistlusel

2004. aasta lauluvõistlusel esindasid finaalis Eestit Maarja-Liis Ilus koos Soul Militiaga. Poolfinaalis esinesid veel Rolf Roosalu ja Sofia Rubina.
2007. aasta konkursi pool­finaalis osalesid Sofia Rubina (osales ka 2006. aasta pool­finaalis) ning tüdrukutebänd Miau ja Kristina Karelina.
2010. aastal saavutas Uku Suviste lauluvõistlusel kolmanda koha ning sai auhinnaks 20 000 eurot (ligi 312 000 krooni). Esimesel võistluspäeval esitas Uku ingliskeelse loo "Purple Rain" (Prince) ja teisel vene keeles laulu "Sind otsides".
Leonid Mihhailov

Isiklikku

Leonid Mihhailov on isa liini pidi Venemaa aadlike järglane. Tema ema on kaheksandas põlvkonnas Peipsi läänekalda venelane. Vana-vana-vana-vana-vanavanaema Greta oli rootslanna. Üks vanavanaisadest oli Põltsamaal sündinud eestlane Hans Terras, vanavanaema Sofia Rõpinska oli poolatar. Leonid Mihhailovil on täiskasvanud poeg (1977).
Lüofoobsus

Lüofoobsus on nähtus, kus vedeliku ja aine (keha) vahel vastastikmõju puutub.
Lüofoobsed ained ei märgu. Ained, mis ei oma vastastikmõju veega, nimetatakse hüdrofoobseteks. Lüofoobsuse vastandnähtus on lüofiilsus.
Jacqueline Galant

Jacqueline Galant (sündinud 18. märtsil 1974 Monsis) on Belgia poliitik, prantsuskeelse Konservatiiv-liberalistliku erakonna Mouvement Réformateur liige. Ta oli 11. oktoobrist 2014 kuni 15. aprillini Belgia transpordiminister. Ta astus tagasi seoses 2016. aasta Brüsseli plahvatustega.
Ta sündis aastal 1974 Monsis. Ta on lõpetanud Monsi Katoliikliku Ülikooli, kust sai poliitteaduste magistri kraadi.
Ta töötas aastast 1999 Belgia välisministri Louis Micheli nõunikuna. Aastatel 2003–2014 oli ta Belgia parlamendi liige. Maist oktoobrini 2014 oli ta Valloonia parlamendi liige. 11. oktoobrist 2014 kuni 15. aprillini oli ta Charles Micheli valitsuse transpordiminister. Ta astus tagasi seoses 2016. aasta Brüsseli plahvatustega.

Isiklikku

Tema isa Jacques Galant oli Hainaut' provintsis asuva Jurbise'i linnapea.
Kõue vald (1939)

Kõue vald oli vald Harjumaal aastail 1939–1950.
Vald moodustati senise Triigi valla maa-alast, välja arvatud Paunküla küla ja Paunküla asunduse maa-alad; senise Ravila valla Tagametsa, Kõrvenõmme, Varbse (Varblase) ja Oostevõhma talude maa-aladest; senise Kuimetsa valla Habaja mõisa järgi olevate heinamaatükkide maa-aladest; senise Albu valla Kautla, Kautlasaare, Vahtrasaare, Palgisaare ja Kunglajärve talude ning Triigi metskonna Ravila metsandiku kvartaali nr. 42 ja Triigi metskonna Paunküla metsandiku kvartaali nr. 33 maa-aladest.
1939. aastal oli vallas 2409 elanikku, territooriumi suurus oli 23 567,24 ha.
Esimene vallavanem oli Jaan Tärne. 1939. aasta detsembris valiti vallavanemaks Artur Kasera.