google/wiki40b huggingface dataset:
Jekaterina Reut

Jekaterina Reut (sündinud 6. oktoobril 1972 Tallinnas) on Eesti keemik.

Elulugu

Jekaterina Reut on venelane.
Lõpetas 1989 Tallinna 31. Keskkooli, 1994 TTÜ keemiateaduskonna, 1997 TTÜ magistriõppe ja 2004 doktorantuuri; MSc (loodusteadused) (1997, TTÜ), väitekiri "Elektrit juhtivate polüpürroolkilede elektrokeemiline süntees terase pinnale"; Ph.D. (eriala, 2004, TTÜ), väitekiri "Polüpürroolist pinnakatted juhtivatel ja isoleerivatel aluspindadel". Täiendas end 1995 Rennes'i I Ülikoolis ja 1997-98 Helsingi Tehnikaülikoolis. Aastast 1996  TTÜ füüsikalise keemia õppetooli teadur.

Teadustöö

Uurimisvaldkond: elektrit juhtivate polümeeride süntees ja füüsikalis-keemilised omadused, polüpürrooli baasil valmistatud komposiitide elektrokeemilised omadused, molekulaarselt jäljendatud polümeersed süsteemid. Üle 20 teadustrükise.
Monroe doktriin

Monroe doktriin (1823)

Ameerika mandreid .... ei tohi enam kunagi käsitada kui mõne Euroopa riigi koloniaalobjekti. Me suhtume igasse nende katsesse laiendada oma poliitilist võimu siinse poolkera mis tahes osas kui ohtu meie rahule ja julgeolekule. Me pole kunagi sekkunud ega kavatse sekkuda ühegi Euroopa riigi koloniaal- või mõjualade jagamisse. Kuid nende riikide puhul, kes on end iseseisvaks kuulutanud ja omariiklust säilitada suutnud ning kelle iseseisvust ka meie oleme tunnustanud, ei saa me lubada ühegi Euroopa võimu vahelesegamist nende allasurumiseks või muul viisil nende sõltumatuse kahjustamist, ka suhtume sellesse kui avalikku vaenuakti Ühendriikide vastu.
Hami keel

Hami keel (ǀXam Kaǃkʼe) on lõunakhoisani keelte hulka kuulunud keel, mis suri välja 20. sajandil. Keelekood on xam.
Hami keel oli praegu välja suremas oleva nuu keelega lähedases suguluses.
Walter Alvarez

Walter Alvarez (sündinud 3. oktoobril 1940) on Ameerika Ühendriikide geoloog.
Ta on California Ülikooli Berkeleys maa- ja planetaarteaduste osakonna professor (Professor of the Graduate School). Tema peamised teadushuvid on seotud stratigraafia ja Maa ajaloo (eeskätt impaktsündmustega ja nende rollist massiliste väljasuremiste põhjustajana ja bioloogilise evolutsiooni mõjutajana), Vahemere regiooni tektoonika, globaaltektoonika, Kvaternaari Rooma vulkaanilise provintsi geoloogia ja pelaagiliste lubjakivide stratigraafiaga.

Haridustee

Ta lõpetas 1962. aastal Carleton College'i geoloogia erialal bakalaureusekraadiga. Doktorikraadi geoloogias sai ta 1967. aastal Princetoni Ülikoolist.

Töökäik

Ta töötas naftafirmas American Overseas Petroleum Limited Hollandis ja Liibüas ajal kui Mu‘ammar al-Qadhdhāfī võimu haaras (1969). Mõne aja pärast jättis töö naftafirmas, et tegeleda geoarheoloogiaga Itaalias. Seejärel asus ta tööle Columbia Ülikooli juures observatooriumi Lamont-Doherty Earth Observatory ja selle teadurina uuris Vahemere piirkonna tektoonikat laamtektoonika kui uue teadusteooria valguses. Tema Itaaliaga seotud paleomagnetismi-alased teadustööd soodustasid tolle piirkonna geomagnetiliste inversioonide uurimist.

Alvareze hüpotees

1980. aastal ilmus Luis Alvareze ja Walter Alvareze ning kahe Lawrence'i Berkeley kiirguslabori tuumakeemiku ühisartikkel Science'is "Extraterrestrial Cause for the Cretaceous-Tertiary Extinction: Experiment and Theory", milles esitati uurimustulemuste tõlgendusena väide, et dinosauruste ja paljude teiste liikide massilise väljasuremise Kriidi ajastu lõpul põhjustas kokkupõrge suure meteoroidiga. Seda nende tõlgendust hakati hiljem nimetama Alvareze hüpoteesiks.

Isiklikku

Tema isa oli Nobeli auhinna laureaat Luis Alvarez ja vanaisa Minnesota Ülikooli meditsiiniprofessor Walter Clement Alvarez.
Leo VII

Paavstiks saamine

Leo VII valiti paavstiks 3. jaanuaril või 9. jaanuaril 936 Rooma valitseja Spoleto hertsogi Alberico II tahtel.

Kloostrireform

Leo VII kutsus 936 Rooma Cluny kloostri abti Odoni, kes sõlmis Alberico II ja Itaalia kuninga Ugo (Hugues Arles'ist) vahel vaherahu.
Odo viis Roomas läbi ulatusliku kloostrireformi.
Leo VII kinnitas 936 Subiaco, jaanuaris 938 Déolsi ja Gorze kloostrite privileegid.

Suhted Saksa piiskoppidega

Leo VII andis 937 palliumi Hamburg-Bremeni peapiiskopile Adaldagile.
Ta määras Mainzi peapiiskopi Friedrichi apostlikuks legaadiks Saksamaal.

Suhted juutidega

Leo VII käskis Mainzi peapiiskoppi Friedrichit, et too ajaks oma jurisdiktsiooni alla kuuluvatelt aladelt minema juudid, kes keeldusid ristimisest. Samas keelas ta peapiiskopil juute sunniviisiliselt ristida.

Uus kardinal

Leo VII ajal sai kardinaliks hilisem paavst Stephanus VIII.

Leo VII kultuuriloos

936 külastas Roomas kroonik Flodoard de Reims, kes kohtus paavstiga.

Surm

Leo VII suri 13. juulil 939 Roomas ja maeti Rooma Peetri kirikusse.
Esiliiga 2007

Hooaja esimene pool

²Tulemus tühistatud: Nõmme JK Kalju – FC Elva (10.06.2007) osales JK Kalju võistkonna koosseisus mängija Taavi Tammo, kes vastavalt Meistri- ja Esiliiga juhendi punktile 20.03 ei tohtinud mängida.
Keeletehnoloogia

Keeletehnoloogia (inglise language technology) on erialadevaheline valdkond, mis tegeleb keelelise informatsiooni – teksti ja kõne – arvutitöötluseks vajalike meetodite uurimise ja rakenduste arendamisega. Keeletehnoloogia põhineb teadmistel keele ehitusest ja funktsioneerimisest ning hõlmab mitmeid valdkondi, nagu psühholoogia, kognitiivsed teadused, arvutiteadus, tehisintellekt, signaalitöötlus, matemaatika, statistika jm. Üldiselt peetakse keeletehnoloogiat informaatika haruks.
Keeletehnoloogia on välja kasvanud arvutilingvistikast, milles tegeldakse eelkõige kirjaliku keele arvutitöötluse teoreetiliste aspektidega ja seda peetakse pigem lingvistika haruks.
Keeletehnoloogid kasutavad arvutilingvistikas välja töötatud teooriaid, et luua rakendusi (nt arvutiprogramme), mis võimaldavad inimkeelt arvuti abil töödelda ja mõista. Tänapäeval on keeletehnoloogia tuntumateks valdkondadeks masintõlge, arvutileksikoloogia, dialoogisüsteemid, kõneanalüüs ja kõnesüntees.
Keeletehnoloogia peamisteks komponentideks on keeleressursid ja keeletarkvara.

Terminikasutus

Termin keeletehnoloogia võeti kasutusele 1990. aastal, kui infotehnoloogia edenedes hakkas arvutilingvistika alal tekkima vajadus spetsiifilisema eristuse järele.
Keeletehnoloogiat on kitsamalt tähistatud ka terminiga inimkeeletehnoloogia (inglise human language technology) – inimkeele käsitlemiseks loodud tarkvarasüsteemid.
Sageli käsitatakse keeletehnoloogiat ja loomuliku keele töötlust sama mõistena.

Keeletehnoloogia areng Eestis

Keeletehnoloogia sai Eestis alguse 1950ndail, kui Tartu Ülikoolis loodi masintõlke uurimisrühm, et automaatselt tõlkida matemaatilisi tekste vene keelest eesti keelde (uurimisrühm tegutses Ülo Kaasiku juhtimisel). Järgnevalt alustati keele arvutitöötlusega Eesti Keele Instituudis ning kõneanalüüsi ja -sünteesi uuringutega Tallinna Tehnikaülikoolis. Need kolm asutust on ka tänapäeval peamised keeletehnoloogia uurimis- ja arenduskeskused Eestis. Tartu Ülikoolis töötavad arvutilingvistika uurimisrühm ja keeletehnoloogia töörühm, Eesti Keele Instituudis tegeldakse kõnesünteesi ja arvutileksikograafiaga, Tallinna Tehnikaülikoolis on foneetika ja kõnetehnoloogia labor.
1994. aastal kaasati Eesti arvutilingvistid ja keeletehnoloogid Euroopa Liidu COPERNICUS-programmi, mille tulemusel avanes Eesti keeletehnoloogia uurimisrühmadele võimalus osaleda rahvusvahelistes projektides. Lisaks teadus- ja tehnoloogiauuringutele on Eesti keeletehnoloogia arengut toetatud ka kõrghariduse tasemel. Tartu Ülikoolis saab õppida nii keeletehnoloogiat kui arvutilingvistikat.
Alates 2006. aastast rahastatakse keeletehnoloogia projekte riiklikest programmidest. Aastatel 2006–2010 oli käigus programm "Eesti keele keeletehnoloogiline tugi", aastatel 2011–2017 "Eesti keeletehnoloogia" ja hetkel on töös "Eesti keeletehnoloogia 2018–2027".
Charles-André Merda

Charles-André Merda, alates 19. märtsist 1808 parun Meda; (10. jaanuar 1770 – 8. september 1812) oli Prantsusmaa sõjaväelane (brigaadikindral, 8. september 1812).
1794. aastal osales ta Maximilien Robespierre'i arreteerimises (enda väitel laskis ta Robespierre'i lõualuu puruks).
Ta hukkus 5. septembril 1812, enne Borodino lahingut, saadud haavade tagajärjel.
Läikvaabik

Läikvaabik (Ganoderma lucidum) on vaabiku perekonda vaabikuliste (Ganodermataceae) sugukonda torikulaadsete (Polyporales) seltsi kuuluv seeneliik. 
Viljakeha pealt punakas, läikiv.
Mihkel Langebraun

Haridus

Lõpetanud Hugo Treffneri Gümnaasiumi 2005. aastal ja 2010. aastal TTÜ bakalaureuseõppes rahvamajanduse erialal. Tema kirjatöid on autasustatud üleriigilistel esseekonkursitel.

Maailmavaatelised seisukohad

Langebraun toetab  konservatiivset maailmavaadet, rahvaste enesemääramisõigust, kultuurilist mitmekesisust ja piiride kaitsmist. Ta on avaldanud ühiskonnakriitilisi arvamusartikleid Eesti ajakirjanduses, põhiliselt seoses Rail Balticu projekti ja Eesti-Vene piirilepinguga, mis on tekitanud ühiskonnas kriitilist vastuvõttu (sh avalikud kirjad Rail Balticu nn "joonlaua trassi" vastu: "222 kiri" ja "4oo kiri"). Sarnaselt Rail Balticuga on ta toetanud ühiskondlikku vastuseisu Eesti-Vene piirilepingu (2014. a) sõlmimisele ilma Tartu rahu viiteta, toetudes õigusteadlaste ja ajaloolaste seisukohale, et viiteta piirileping ei teeni Eesti huve, on põhiseadusega vastuolus ja kahjustab EV õiguslikku järjepidevust. Kontinuiteedi põhimõte on Eesti õigusruumis kesksel kohal olnud peaminister Jüri Uluotsa memorandumist Saksa okupatsiooni ajal.

Harrastused

Õppinud Karlova Gümnaasiumi muusikaklassis ja lõpetanud 2004. aastal Tartu I muusikakooli klarneti erialal Tiit Veigeli klarnetiklassis ning on õpingute vältel osalenud vabariiklikel ja rahvusvahelistel konkurssidel. Laulnud Tartu Poistekooris, mänginud Tartu Puhkpilliorkestris ja mänginud aastatel 2002–2004 Tartu Klarnetikvintetis. Tudengipõlves on laulnud TTÜ Kammerkooris ja segakooris HUIK!. 
Harrastaja tasemel on ta tegelenud alpinismiga, läbinud 2008/09 Jaan Künnapi Alpinismiklubi baaskursuse, käinud 2009. aasta õppereisil Elbrusel ja samal hooajal võtnud Lääne-Euroopa kõrgeima tipu Mont Blanci 36 tunniga jalamilt.
Jevgeni Ossipov

Jevgeni Vladislavovitš Ossipov (vene keeles Евгений Владиславович Осипов; sündinud 29. oktoobril 1986 Temrjukis) on Venemaa jalgpallur, kes mängib kaitsjana Meistriliigasse kuuluvas FCI Levadias.
Ta on mänginud paljudes Venemaa klubides, sealhulgas Venemaa kõrgliiga klubides Saranski Mordovia, FC Ufa ja Tula Arsenal. 2018. aastal mängis ta Leedu kõrgliiga klubis FK Trakai.
2019. aasta jaanuaris liitus ta Levadiaga.
Wilhelm von Plettenberg (Liivi ordu)

Wilhelm von Plettenberg (surnud 1569) oli Liivi ordu rüütelvend 16. sajandil.
Wilhelm pärines Kölni lähedalt Vestfaalist. Tema vanemad pole kindlalt teada. Liivimaale saabus ta 16. sajandi teisel veerandil. Aastatel 1549–1554 oli ta Vindavi (Windau, Ventspilsi) linnusekomtuur (Hauskomtur) ja pärast Liivi ordu likvideerimist Miitavi (Mitau, Jelgava) peamees (Hauptmann) aastatel 1563–1565. Samal ajal ta ka abiellus.
Tõugujärv

Tõugujärv (ka Tõugu järv, Paljassaare raba laugas) on järv Järva maakonnas Järva vallas Kaalepi külas. Veekogu pindala on 3,3 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 1603 m. Järves on 2 saart.
Mārtiņsala

Mārtiņsala, ajaloolises kontekstis ka Holm, oli Salaspilsi linna juures Daugava jões asunud 20 hektari suurune saar.

Muinasaeg

Arheoloogilised väljakaevamised on näidanud, et esimesed jäljed asustusest saare peal pärinevad 11. sajandist. Sinna rajatud asula hõlmas 5 ha, kus neljal tänaval paiknes 20-30 elamut koos paarisaja elanikuga ja tegeldi põllumajanduse, käsitöö, kaubanduse ja kalastusega. Küla kaitses ühelt kõrge jõekallas ja teiselt poolt 3 m lai ja 1 m kõrge vallilaadne ehitis. Tolleagne Mārtiņsala oli üks suurematest Väina liivlaste asualal olevatest keskustest.

Kristianiseerimine ja Liivi ristisõda

Kirjalikes allikates mainitakse saart Holmi nime all esmakordselt Henriku Liivimaa kroonikas seoses 1186. aastal sinna kivilinnuse ehitamise ja 6 kohaliku liivlase ristimisega Üksküla piiskopi Meinhardi poolt. 1198. aastal kasvas rahumeelne misjonitöö üle Liivi ristisõjaks, mille algusperioodil oli just Holm peamine konflikti tulipunkt. 1200. aastal piirasid liivlased Holmi linnusesse varjunud piiskop Albertit ja tema kaaskonda, kuid lõpuks sõlmisid temaga rahu. 1202. aastal põletasid semgalid maha Holmi küla, kuid linnust vallutada ei suutnud. Järgmisena saabus linnust piirama Polotski vürsti vägi, mis löödi aga piiskopi ammuküttide poolt edukalt tagasi. 1206. aastal hõivas Holmi kantsi piiskop Alberti vastu üles tõusnud kohalike liivlaste, turaidalaste ja leedulaste liitlasvägi. Piiskopi poolt saadetud sõjajõud aga võitsid neid Holmil toimunud lahingus, tappes seejuures ka Holmi liivlaste juhi ja üliku Ako, ja alistasid seejärel ka linnuses olijad. Varsti pärast seda saabus taas Polotski vürst, kes koos turaidalastega üritas omakorda linnust vallutada, kuid pikk piiramine edu ei toonud. Sellele järgnevalt alistusid Holmi liivlased lõplikult piiskopi ülemvõimule ja suurem sõjategevus seal piirkonnas lõppes.

Hilisem ajalugu

Holmi linnus sai tugevalt kannatada 13. sajandi lõpu ja 14. sajandi alguse Riia peapiiskopi ja Liivi ordu vahelistes sõdades.
Asustus kestis saarel kuni 16. sajandini. Varem Holmi või Kirchholmi nime all tuntud saart hakati alates 17. sajandist kutsuma läti keeles Mārtiņsalaks ja saksa keeles Martinsholmiks seal asunud pühale Martinile pühendatud kiriku järgi.
1974.–1975. aastal jäi saar vee alla seoses Riia hüdroelektrijaama veehoidla rajamisega.
Tšeboksarõ

Ajalugu

Tšeboksarõt on esmakordselt mainitud 1469. aastal. 1555. aastast asus seal Moskva suurvürstiriigi kindlus. 1781. aastal sai linnaõigused. 1925. aastast Tšuvaši ANSV pealinn.

Rahvastik

2002. aasta rahvaloenduse andmetel oli Tšeboksarõ elanikest tšuvašše natuke üle 60% ja venelasi ligikaudu 1/3.

Transport

Tšeboksarõ on maanteede sõlmpunkt ja jõesadam. Raudteeühendus Saranskiga. Linnas on 20 autobussi linnaliini ja 18 trollibussiliini. Linna lähedal on rahvusvaheline lennuväli.
Unitaarne maatriks

Omadused

Iga unitaarne maatriks on normaalne ja seega unitaarselt diagonaliseeritav.
Unitaarse maatriksi omaväärtused, kaasa arvatud selle determinant, on ühejuured.
Tümostimuliin

Tümostimuliin (thymostimulinum) on veise (vasika tüümusest) eraldatud faktor (tüümuse ekstrakt), misinimestele tümostimuliini teraapias manustatuna avaldab tõenäoliselt lümfoid(-immuun)süsteemile stimuleerivat toimet T-rakkude paljunemise ja diferentseerumise või ka immuunvahendatud tsütotoksilisuse näol.
Tümostimuliin liigitatakse osade autorite poolt tüümuse hormoonide hulka.
Mitmed tümostimuliini sisaldavad standardiseeritud preparaadid on registreeritud ravimid.
Valmistusviisid võivad erinevatel tootjatel erineda.

Nimetused ja tähised

Polypeptide immunostimulant factor extracted from thymus of mammalian species, Thymophysin CytoChemia® 25/50
CAS-i number on 117149-30-3.

Näidustused

Tümostimuliin võib osutuda tõhusaks osade vähivormide tõrjes kasutatava kemoteraapia levinumate kõrvaltoimete leevendamisel.
Arvatakse, et tümostimuliin võib tugevdada vähihaige organismi, kiirendades loomulike tappurrakkude talitlust ja sünteesides tsütokiine.
34. Kaitse Rindepataljon

Juhtkond ja koosseis

Pataljoniülem Major Rudolf Martinson
Pataljonis oli 500 meest.
Vabatahtlik kaitsepataljon värvati Eesti SS'i kõrgema politseijuhi korraldusel väegruppi "Nord" tagalateenistuse jaoks, moodustamist vabatahtlikest alustati märtsis 1943. aastal ning peale formeerimist anti pataljon organisatsiooni Todt alluvusse.
Pataljon valvas Todt'i objekte Pihkvas, Luugas, Idritsas, Oudovas, Dnos ja mujal Pihkvamaal kuni rinde taandumiseni Venemaalt jaanuaris 1944.

34. Eesti Politseipataljon

1943. aasta detsembris muudeti pataljoni nimi 34. Eesti Politseipataljoniks (Estnische Polizei Front Batallion nr.34) ja pataljonis kehtinud Wehrmachti auastmed asendati Saksa Korrapolitsei auastmetega.
Juhan Oras

Juhan Oras (8. oktoober 1879 Triigi vald, Kose kihelkond – 17. september 1922 Siuge küla, Kuimetsa vald, Harjumaa) oli taluperemees ja poliitik. 
1912-1917 oli ta Eestimaa kubermangu esindaja IV Riigiduumas.
Eduard Artna

Eduard Artna (kuni 1936 Bergmann; 17. juuni 1905 Tartumaa – 16. detsember 1975 Hamilton, Ontario, Kanada) oli Eesti sõjaväelane (vanemallohvitser) ja laskesportlane ning Kanada laskesportlane.
Lõpetas 1928. aastal allohvitseride kooli, seal õppides hakkas ka harrastama laskmist. Tuli 1938. aastal vabapüssist 3 × 40 lasku 300 m pealt Üleajateenijate Laskespordi Keskühingu meeskonnas Eesti meistriks. Teenis Ratsarügemendis Tartus.
Põgenes 1944. aastal Rootsi, 1949. aastal läks elama Kanadasse. Tuli 1951. aastal sõjapüssiharjutuses Kanada meistriks. Asutas 1951. aastal Hamiltoni Eesti Seltsi Laskurklubi, oli USA ja Kanada eestlaste korrespondentslaskevõistluse algatajaid. Kuulus Toronto Eesti Püssi- ja Püstoliklubisse.
Tema osalemist laskmise maailmameistrivõistlustel pole mõnes allikas kajastatud.

Isiklikku

Tema tütar oli Kanada ja USA tuumafüüsik Agda Artna-Cohen ja poeg on Kanada endine laskur Tõnu Artna.
Õie Arusoo

Õie Arusoo (sündinud 12. oktoobril 1944) on eesti ajakirjanik.
Ta on töötanud Eesti Televisioonis alates aastast 1970, olles saadete toimetaja ja produtsent. Ta on teinud laste- ja haridussaateid (teemadeks kirjandus ja kunst) ning toimetanud pikka aega loodus- ja keskkonnasaadet "Osoon".
Orava mõis (Tarvastu)

Orava mõis (saksa keeles Orrawa) oli Kuressaare mõisa kõrvalmõis Tarvastu kihelkonnas Viljandimaal.
Elanikele toetuv kaitse

Elanikele toetuv kaitse (inglise keeles civilian-based defence) on Gene Sharpi vägivallatu võitluse kontseptsioon, mille kohaselt sisemise võimuanastamise ja välise sissetungi ärahoidmiseks ja enda kaitsmiseks rakendatakse tavapärase relvastuse asemel ühiskonna enda jõudu.
Elanikele toetuva kaitse eesmärk on takistada vaenlast ühiskonna üle kontrolli kehtestamast. Vaenlane võib antud juhul olla kas sisemine võimuanastaja või välismaine vallutaja. Elanikele toetuvat kaitset võib kasutada ka vastuhakkamisel diktatuurile või muud tüüpi rõhumisele. Elanikele toetuv kaitse saavutab oma eesmärgid vaenlase ja tema esindajate (näiteks ametnike või sõjaväe) autoriteedi õõnestamise kaudu.
Elanikele toetuva kaitse kontseptsioon lähtub tõdemusest, et kõik riigid, sõltumata nende poliitilisest või majanduslikust staatusest, peavad pidevalt tundma muret võimaliku võõrsissetungi või sisemise võimuanastamise pärast.
Elanikele toetuva kaitse relvad on psühholoogilised, sotsiaalsed, majanduslikud ja poliitilised. Neid relvi kasutab kogu rahvas ja ühiskonna institutsioonid. Selliste relvade hulka kuuluvad näiteks streigid, boikotid ja ulatuslik koostööst keeldumine vaenlasega. Elanikele toetuv kaitse vastandub näiteks terrorismile või partisanisõjale.

Leedu valitsuse üleskutse jaanuaris 1991

Leedus kutsus Leedu valitsus 1991. aasta jaanuaris rahvast üles kaitsma sõltumatut parlamenti Nõukogude võimude rünnaku eest. Nõukogude sõjaväelased olid tapnud Vilniuse teletorni juures 14 inimest ja jätkasid strateegiliste objektide hõivamist. Leedu Ülemnõukogu teatas, et Nõukogude täieliku sõjalise okupatsiooni korral on kõik valitsusasutused kohustatud mitte tegema koostööd okupatsioonijõududega ja isikutega, kes neid teenivad. Inimestel paluti järgida allumatuse, vägivallatu vastupanu ja poliitilisest ning sotsiaalsest koostööst keeldumise põhimõtteid kui esmatähtsaid meetodeid võitluses iseseisvuse eest.

Vägivallatu Kaitse Keskuse loomine Lätis juunis 1991

1991. aastal astus Läti Nõukognde kallaletungi kartuses samme elanikele toetuva kaitsepoliitika suunas. 1991. aasta juunis kiitis Läti Ülemnõukogu heaks Vägivallatu Kaitse Keskuse loomise. Keskuse poolt välja töötatud Läti Vabariigi vägivallatu kaitse aluseks oli täielik koostööst keeldumine ja järeleandmatus vastasele. Töötati välja juhendid riigiorganitele, eraorganistasioonidele ja üksikisikutele selle kohta, mida teha Nõukogude Liidu mahitusel toimuva riigipöörde korral ja kuidas jätkata võitlust okupatsiooni tingimustes. Nende soovituste väljatöötamine viidi lõpule ja soovitused jagati elanikele välja Nõukogude Liidus 18.–21. augustil 1991 toimunud putši ajal.
Balti riigid võtsid kiiresti omaks putšile kaasaaitamisest keeldumise ja selle tõjumise poliitika, kuid riigipöördekatse kiire lüüasaamine Moskvas muutis edasise vastupanu ebavajalikuks.
Mizan Zainal Abidin

Mizan Zainal Abidin (tiitlite ja täieliku nimega Duli Yang Maha Mulia Al Wathiqu Billah, Al-Sultan Mizan Zainal Abidin Ibni Almarhum Al-Sultan Mahmud Al-Muktafi Billah Shah Al-Haj; sündinud 22. jaanuaril 1962 Kuala Terengganus) on Malaisia koosseisu kuuluva Terengganu sultan alates 15. maist 1998. Ta oli Malaisia kuningas 13. detsembrist 2006 kuni 13. detsembrini 2011. Ta vannutati kuningaks 26. aprillil 2007.

Haridus

Alghariduse omandas tulevane valitseja Sultan Sulaimani nimelises algkoolis, jätkates hiljem õpinguid Sultan Sulaimani nimelises keskkoolis Kuala Terengganus. Osaliselt omandas ta keskhariduse ka Austraalias anglikaani kirikule kuuluvas Geelongi humanitaargümnaasiumis.
1980. aastatel läbis ta sõjaväekursused Malaisia sõjakoolis ja Suurbritannia mainekas Sandhursti Kuninglikus Sõjaväeakadeemias. 1. märtsil 1984 anti Mizan Zainal Abidinile kuningliku ratsaväe leitnandi aukraad.
Kõrghariduse omandas ta samuti Suurbritannias, lõpetades 9. juunil 1988 Ameerika Ühendriikide Rahvusvahelise Ülikooli Euroopa esinduse bakalaureusena rahvusvaheliste suhete alal.

Karjäär

Mizan Zainal Abidinist sai Terengganu sultanaadi kroonprints aastal 1979. Aastast 1988 töötas ta oma kodusultanaadis riigiametnikuna, kuid oli 20. oktoobrist 8. novembrini 1990 ka Terengganu sultani kohusetäitja. Sultaniks krooniti ta mais 1998.
3. novembril 2006 valis Malaisia valitsejate nõukogu Mizan Zainal Abidini Malaisia uueks kuningaks. Ametisse astus ta viieks aastaks pidulikul kroonimistseremoonial sama aasta 13. detsembril.
Eesti punane raamat

Eesti punane raamat ehk punane nimestik on Eesti riigi territooriumil leitud looduslike liikide andmestik, mis annab hinnangu liikide ohustatusele ehk nende väljasuremise tõenäosusele. Eesti punase raamatu eesmärgiks on meie ala asustavate elustikuliikide ja madalamate taksonite ning koos sellega kogu looduse seisundi hindamine, tähelepanu pööramine liigilise mitmekesisuse vähenemise ohule, üleskutse esitamine selle ohu ärahoidmiseks ning alusteadmiste andmine looduskaitselise tegevuse suunamiseks ja korraldamiseks.
Punaste nimestike pidamise algatus on pärit Rahvusvahelisest looduskaitseliidust, mis peab ohustatud liikide andmestikku ülemaailmselt ohustatud liikide kohta.

Ajalugu

Esimese Eesti punase raamatu koostamist alustati 1975. aastal Eerik Kumari eestvedamisel Eesti Teaduste Akadeemia looduskaitse komisjonis. Raamatu teaduslik käsikirjaline variant (neljas eksemplaris) valmis 1979. aastal, autoriteks olid peamiselt Zooloogia ja Botaanika Instituudi (ZBI) teadlased ja raamat sisaldas andmeid 259 liigi kohta. 1982. aastal ilmus laiale lugejaskonnale mõeldud Eerik Kumari koostatud kõvaköiteline raamat . 
Teise Eesti punase raamatu koostamist juhtis Arvi Järvekülg, 1988. aastaks sai valmis 315 liiki käsitlev andmestik, kuid need jäid raamatuna ilmumata Eesti ühiskonnas toimunud suurte muutuste tõttu. Nimestikud avaldati 1993. aastal.
Kolmanda Eesti punase raamatu koostaja ja toimetaja oli Vilju Lilleleht. Andmeid koondasid 25 Eesti loodusteadlast, kokku käsitleti 1312 liigi andmeid ning trükis ilmus TA looduskaitse komisjoni väljaandena 1998. aastal Keskkonnaministeeriumi ja Keskkonnafondi toetusel. 2002. aastal valmis esmakordselt Eesti punase raamatu veebiväljaanne, mis kajastas 1998. aastal ilmunud trükitud raamatu andmeid .
2006. aastal hakkas TA looduskaitse komisjon uut punast raamatut koostama. 2008. aasta lõpus valmis uus Eesti punane (raamat) nimestik, mille koostamise aluseks võeti uued IUCN-i nõuded. See kajastas parimal moel ajakohaseid teadmisi liikide seisundist meie looduses ja moodustab liikide õigusliku kaitse korralduseks, kaitsemeetmete kavandamiseks ja rakendamiseks teadusliku aluse. Uus punase nimestiku andmebaas asub eElurikkuse kodulehel.
Fats Waller

Fats Waller (õieti Thomas Wright Waller; 21. mai 1904 New York – 15. detsember 1943 Kansas City, Missouri osariik) oli Ameerika Ühendriikide džässmuusik, helilooja ja laulusõnade autor.
Tema tuntumate lugude seas on "Honeysuckle Rose", "Ain't Misbehavin'" ja "Squeeze Me".