google/wiki40b huggingface dataset:
'Ndrangheta

Tähtsus

Tänapäeval peetakse 'Ndranghetat Itaalia kõige ohtlikumaks kuritegelikuks organisatsiooniks ning üheks vägevamaks kuritegelikuks organisatsiooniks maailmas.

Nimi

Nime päritolu on ebaselge. Arvatakse, et see tuleneb kreeka sõnast andragathia 'mehisus' või andragathos 'mehine'.

Suurus ja struktuur

Korrakaitsejõudude andmetel tegutseb Calabrias praegu umbes 155 kohaliku klanni (cosca (sitsiilia murdes 'artišokk', solidaarsuse sümbol) ehk 'ndrina), kuhu kuulub umbes 6000 kurjategijat, kes peaaegu alati on omavahel sugulussidemetes. 
Eurispesi 2008. aasta raporti järgi on 'Ndrangheta käive 44 miljardit eurot.

Ajalugu

'Ndrangheta hakkas Calabrias kujunema peagi pärast Itaalia ühendamist 1861. aastal vastukaaluks põhjast peale tulevale rikkale klassile. Organisatsiooni rajasid 19. sajandil mässajad Plati ja San Luca linnas.
Pärast Teist maailmasõda kogus 'Ndrangheta jõudu salakaubandusega, 1970. aastail läksid moodi inimröövid ja lunaraha, mis omakorda investeeriti uimastikaubandusse.

Levik

'Ndrangheta juured on Itaalias Reggio Calabria provintsis. Ta on tugev ka Vibo Valentia, Catanzaro ja Crotone provintsis, vähemal määral Cosenza provintsis. 
'Ndrangheta tegutseb Euroopas, Põhja- ja Lõuna-Ameerikas ning Austraalias, seda peetakse Euroopa võimsaimaks maffiaorganisatsiooniks. 
'Ndrangheta on Euroopa kokaiinikaubanduses üks tähtsamaid gruppe, mille osatähtsus ületab isegi Colombia uimastikartellide oma. Ta on osa sellest ärist üle võtnud Cosa Nostralt, mis sattus 1990ndatel suure surve alla. Tähtsad tuluallikad on ka relvakaubandus, rahapesu ja väljapressimine. 
Võrreldes Cosa Nostraga rajaneb liikmesus suuremal määral veresugulusel. Liiget nimetatakse 'ndrinu, klanni 'ndrina. Veresuguluse tõttu on ka reetmist vähem. Seni on politseiga koostööd teinud 157 liiget (Sitsiilias seevastu umbes 390).   
Erinevalt püramiidstruktuuriga Sitsiilia maffiast Cosa Nostrast, kus on olemas pealik ehk capo, pole ’Ndranghetal selget liidrit. 'Ndrangheta struktuur on perekonnapõhine, mis ühest küljest teeb politseile raskeks maffiasse sisse imbuda, teisalt aga on veritasu tõttu raske kustutada vaenutsevate perekondade võitlust. Siiski on aga mõni perekond nii-öelda peamine ning selleks peetaksegi just San Luca omasid – Strangio-Nirta ja Pelle-Romeo klanne.

Tsitaat

„Ta on nähtamatu nagu kuu teine külg.“
 – Julie Tingwall
Filtratsiooni põhiseadus

Taust

Kuigi seadust kirjeldas eksperimentaalsete katsete põhjal Darcy, on see tuletatud Navier-Stokes'i homogenisatsiooni võrrandist. Samuti on see analoogne Fourier' seadusele soojusjuhtivuse vallas, Ohmi seadusele, mis puudutab elektrisüsteeme, või Ficki difusiooni teooriale.

Darcy eksperiment

Darcy uuris vee liikumist läbi liivaga täidetud torude, mida algselt kasutati vee filtreerimiseks.
Darcy eksperimendid näitasid, et toru ristlõiget läbiv vooluhulk on võrdeline toru otspunktide kõrguste vahega (veetasemete erinevus) ning pöördvõrdeline otspunktidevahelise kaugusega. Samuti selgus, et vooluhulk sõltub toru ristlõikepindalast ning toru täitva liiva ehk filtri omadustest. Eri tüüpi liivade mõju kirjeldamiseks lõi ta koefitsiendi K, mis iseloomustab filtri hüdraulilist läbitavust. Tulemuseks oli valem, mida tänapäeval tuntakse Darcy seadusena:
Kus Q on kihti läbiv vooluhulk ajaühikus (L³/T) [L kujutab antud juhul pikkusühikut (mitte segi ajada valemis oleva L-ga, mis tähistab toru otspunktide vahelist kaugust) ja T aega]. A tähistab ristlõike pindala (L²), hA-hB otspunktide kõrguste vahet (L), K materjali läbitavuskoefitsienti (L/T).
Valemi paremal poolel olev märk "-" näitab, et põhjavee vool kulgeb vee rõhu kahanemise suunal.

Darcy seaduse rakendatavus

Et seisev vedelik saaks liikuma hakata, peab see ületama takistuse, mis on põhjustatud vedeliku viskoossusest. Aeglaselt liikuvates vedelikes domineerivad viskoossusjõud. Energia tase on väike ja sellest tulenevalt on voolamine laminaarne. Laminaarsel voolamisel jälgivad veemolekulid kindlaid paralleelseid voolujooni.
Voolu kiiruse suurenedes suureneb ka vedeliku kineetiline energia. Mingil hetkel muutuvad liikumisest tingitud inertsijõud domineerivamaks kui viskoossusjõud ning veemolekulid hakkavad üksteise suhtes korrapäratult liikuma. Tulemuseks on turbulentne vool, kus veemolekulid ei jälgi enam paralleelseid voolujooni. Sellised juhul ei haju potentsiaalne energia enam teepikkusega lineaarselt ja Darcy seadus ei kehti. 
Aru saamaks, kas vool on laminaarne või turbulentne, peame vaatama Reynoldsi arvu, mis ühendab seda määravad neli faktorit.
kus:
R on Reynoldi number, dimensioonitu, p on vedeliku tihedus (M/L³), q on voolu kiirus (L/T), d on ava läbimõõt, mida mööda vedelik liigub (L), ja μ on viskoossus (M/T*L).
Kuigi Reynoldi number ei sea laminaarse ja turbulentse voolamise vahel täpselt piiri, on kindel, et kui see jääb alla ühe, on tegu turbulentsega, ja kui alla kümne, on suure tõenäosusega tegu turbulentse vooluga.
Seega kehtib Darcy seadus ainult väga aeglaselt liikuva vedeliku puhul. Enamikul juhtudel kuulub põhjavesi siiski väga aeglaselt liikuvate hulka.
Künnapuu

Kirjeldus

Puu kõrgus võib ulatuda umbes 30 meetrini. Taime õied ilmuvad enne lehti varakevadel; tuultolmleja. Puu juurestik on pinnapealne. 
Künnapuu sarnaneb üsnagi jalakaga. Künnapuu lehed on siledad (jalakal karedad), leherood ei hargne (jalakal mõned leherood hargnevad), lehelaba alus on ebasümmeetrilisem kui jalakal.

Levila

Künnapuu looduslik levila on Euroopa: Kirde-Prantsusest Lõuna-Soomeni, ka Bulgaaria kaguosas ja Krimmis, eraldi populatsioon ka Kaukasuses.

Kasvukoht

Enamasti kasvab jõgede kaldapiirkonnas.

Kasutamine

Künnapuu eestikeelne nimetus on seotud tema kasutamisega atrade valmistamiseks, milleks ta sobib kõva puidu tõttu. 
Künnapuud kasvatatakse Eestis ka ilupuuna. Künnapuu on Eestis kaitsealune liik (III kategooria).
Harju lavamaa

Harju lavamaa ehk Põhja-Eesti lavamaa on  maastikurajoon, mis piirneb Põhja-Eesti pankranniku, Kõrvemaa ja Lääne-Eesti madalikuga.
Maastikuliselt esineb soid, paetasandikke ja lavajaid paekõrgendikke ning karsti ja liivatasandikke.
Umbes poole Harju lavamaa pindalast hõlmavad paekühmudega (eriti Kernu, Rapla ja Varbola ümbruses) ja kohati ka voorelaadsete künnistega (Märjamaast kagus, Raasikul) rähksed moreenitasandikud. Teistel andmetel, näiteks geograaf Endel Varep märgib, et Raasiku ümbruses on arvukalt väikevoori.
1969. aasta novembritorm

1969. aasta novembritorm oli orkaan, mis tabas Eestit 2. novembril 1969.
Tormiga kaasnesid tugevad vihmasajud ja üleujutus. Saartel ja Pärnus oli üleujutus rängim. Võrreldes maru 2005. aasta jaanuaritormiga olid toona üleujutused siiski väiksemad. Ruhnus mõõdeti tuule kiiruseks iiliti 48 m/s, mis püsib siiani Eesti rekordina.
Karjala Vabariik

Rahvastik

2010. aasta rahvaloenduse andmetel oli Karjala Vabariigi elanikest venelasi 82,2%, karjalasi 7,4%, valgevenelasi 3,8%, ukrainlasi 2,0%, soomlasi 1,4%, vepslasi 0,5% ja teistest rahvustest inimesi 2,7%.
Akste-Kärsa külanõukogu

Akste-Kärsa külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954.
Akste-Kärsa külanõukogu moodustati Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 13. septembri 1945 seadlusega Tartumaa Ahja valla koosseisus.
Külanõukogu esimees 1945. aastast oli Gustav Soosaar.
Külanõukokku kuulusid Akste, Kärsa ja Valgesoo külad. Külanõukogu keskus asus Akstes.
Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 26. septembri 1950 seadlusega Ahja vald likvideeriti ja Akste-Kärsa külanõukogu territoorium arvati Põlva rajooni koosseisu. Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 17. juuni 1954 seadlusega Akste-Kärsa külanõukogu likvideeriti. Akste ja Kärsa küla liideti Ahja külanõukoguga, Valgesoo küla Põlva külanõukoguga.
Vabadusrist

Kujundus

Peet Arenile olid väidetavalt Eesti Vabadusristi kujundamisel eeskujuks Saksa Ordu kõrgmeistri lipult võetud karkristi-motiiv ja Soome Vabadusristilt (Karjala vapilt) võetud kujund, soomustatud käsi mõõgaga. Kuni 2016. aastani arvati, et Vabadusristi kujunduse autor oli Nikolai Triik. Vabadusristi iga liigi III järgu rist on 36 mm kõrgune ja 30 mm laiune, II järgu rist 39 mm kõrgune ja 34 mm laiune ning I järgu rist 45 mm kõrgune ja 39 mm laiune.
Ristid erinevad mõõtmete, värvi, lindi ja kandmisviisi poolest. Kujunduses on kasutatud rahvusvärvide (sinine, must, valge) kombinatsioone, ainult II liigi autasude südamik on punane ("vererist").

Ajutise Valitsuse otsus 24. veebruarist 1919 (RT 1919, 13)

3. Asutada Eesti “Vabaduse Rist” iseseisvuse ja vabaduse võitluse teenuste autasuks. “Vabaduse Rist” põhjusmääruste väljatöötamine anda komisjoni, millest osa võtavad sõja-, sise- ja kohtuministrid. Algatus sõjaministril.
Riigikogu poolt 19. juunil 1925 a. vastu võetud

Vabaduse Risti annetamise lõpetamise seadus

RT 1925, 109/110, 53.
§ 1. 24. veebruaril 1919 a. asutatud Vabaduse Risti (“Riigi Teataja” nr. 20/21 – 1920 a. seadus nr. 84) annetamine lõpetatakse.
§ 2. Käesolev seadus hakkab maksma tema vastuvõtmisega.
Algkirjale alla kirjutanud
Riigikogu esimees A. Rei.
Sekretär J. Holberg.
Henrik Ojamaa

Klubikarjäär

Eestis on Ojamaa noorte tasemel mänginud Tallinna Jalgpallikoolis ja FC Floras. 2007. aastal pääses meeste tasemel platsile esiliigas mänginud Flora duubelmeeskonna koosseisus. Veel samal aastal siirdus ta Derby County noorteakadeemiasse. Hooaja 2007–2008 lõpus lõi ta Derby reservmeeskonnas liigamängus värava, teenides sellega meeskonnale hooaja ainsa võidu.

Derby County FC

2009. aasta juunis sõlmis Ojamaa Derby Countyga aastase profilepingu. Hooajaeelsetes kontrollkohtumises lõi Ojamaa mitu väravat, kuid tiheda sisekonkurentsi tõttu oli Inglismaa esiliiga klubi valmis eestlast mõnele madalama liiga meeskonnale välja laenama. 2009. aasta novembris laenatigi Ojamaa üheks kuuks Inglismaa tugevuselt kuuenda liiga meeskonnale Stafford Rangers. Derby loobus lepingu pikendamisest ning 2010. aasta mais sõlmis Ojamaa kaheaastase lepingu Saksamaa esiliigaklubiga Alemannia Aachen.

Aacheni Alemannia

Aacheni särgis mängis Ojamaa esimest korda 9. juulil 2010 Saksa seitsmenda liiga meeskonnaga peetud treeningmängus, kus ta lõi kaks väravat. Esimesel hooajal mängis ta valdavalt Alemannia duubelmeeskonnas. Viiendasse liigasse kuulunud duubelmeeskonnas pidas ta kokku kümme liigakohtumist ja lõi ühe värava. Korra õnnetus Ojamaal ka põhimeeskonna rivistuses väljakule pääseda – eestlase debüüt 2. Bundesligas sündis 27. novembril 2010, kui ta kohtumises FC Augsburgiga 88. minutil vahetusest platsile pääses. Pärast sügisringi anti eestlane Hollandi esiliigaklubisse Sittardi Fortunasse laenule.

RoPS

Pärast Aacheni Alemanniast vabanemist sõlmis Ojamaa kolme kuulise lepingu Soome kõrgliiga klubiga RoPS. Ojamaa sai Rovaniemi klubis väljakule 17 kohtumises ning lõi kaks väravat. Klubi langes hooaja lõpus kõrgliigast välja ning Ojamaa lasti vabaks.

Motherwell FC

Ojamaa tegi debüüdi Motherwelli meeskonnas karikasarja mängus Queen’s Parki vastu. Esimese liigavärava lõi ta juba oma teises liigamängus Dunfermline'i Athleticu vastu.

Varssavi Legia

6. juunil 2013 sõlmis Ojamaa kolme aasta pikkuse lepingu Poola klubiga Varssavi Legia.

Swindon Town FC

2015. aasta septembris liitus ta Inglismaa tugevuselt kolmandas liigas mängiva klubiga Swindon Town.

Koondisekarjäär

Oma debüüdi A-koondises tegi Ojamaa 25. mail 2012 sõpruskohtumises Horvaatia vastu. Samas mängus tegi oma debüüdi ka Kaarel Kiidron.

Isiklikku

Tema noorem vend Hindrek Ojamaa tegeleb samuti jalgpalliga, vanem vend Harri lõpetas vigastuse tõttu karjääri 19-aastaselt.
Michael Ballack

Isiklikku

Michael Ballack on 189 cm pikk.
Ta on alates 2008. aastast abielus Simone Lambega (sündinud 1978) ja neil on kolm poega: Louis (sündinud 16. augustil 2001), Emilio (sündinud 19. septembril 2003) ja Jordi (sündinud 17. märtsil 2005).
Georg Simon Everth

Georg Simon Everth (28. juuli 1740 Hermsdorf – 3. november 1803 Kodavere) oli Eesti vaimulik.
Everth sündis Hermsdorfis (praeguse haldusjaotuse järgi Saale-Holzlandi kreisis Tüüringi liidumaal). Õppis usuteadust (immatrikuleeriti 20. mail 1760). Aastast 1765 oli koduõpetaja Eestimaal, s.h Jõhvi Mihkli koguduse õpetaja praost Kochi juures. Ordineeriti õpetajaks 10. juulil 1768.
Oli aastatel 1768–1770 Kodavere ja Alatskivi koguduse adjunktõpetaja. Aastatel 1768–1770 oli ta samade koguduste (introdutseeriti 30. mail 1770) õpetaja.

Isiklikku

Tema äi oli Ambla Maarja koguduse õpetaja Georg Christoph Fuhrmann. Tema vanem poeg Paul Gottlieb Georg Everth oli Maarja-Magdaleena koguduse õpetaja, noorem poeg Jakob Wilhelm Reinhold Everth oli Kodavere ja Alatskivi koguduse õpetaja.
Lohu raudteepeatus

Lohu raudteepeatus (saksa Loal) on raudteepeatus Raplamaal Kohila vallas Mäliveres (nime saanud lähedal asuva Lohu küla järgi).
Lohu raudteepeatuses on üks madal perroon. 
Rong sõidab Balti jaamast Lohule umbes 50 minutit. Peatuses peatub alates 1. jaanuarist 2014 päevas 4 Viljandi rongi (pooled Tallinna ja pooled Viljandi poole), 8 Türi rongi (pooled Tallinna ja pooled Türi poole) ja 8 Rapla rongi (pooled Tallinna ja pooled Rapla poole). Piletihinnalt kuulub peatus III ja IV tsooni.
11. detsembril 2009 avati Lohul uus perroon.

Ajalugu

Lohu pooljaam rajati 1920ndatel Tallinna-Viljandi kitsarööpmelisel raudteel.
Jaamas on Elroni peatuskoht, Tallinna–Rapla, Tallinna–Lelle, Tallinna–Türi, Tallinna–Viljandi, Tallinna–Pärnu rongiliinil.

Jaamahoone

Ühekorruseline paekivist jaamahoone valmis koos jaamaga. See oli jaamahoonena kasutusel 1980. aastateni. Nüüd on kasutusel elamuna.
Columbia maakond (Arkansas)

Ajalugu

Maakond moodustati 1852. aastal.
Thriller (The Boondocks)

"Thriller" on Eesti indie rock'i ansambli The Boondocks teine album, välja antud aastal 2016. 
Album produtseeriti Neat Beat stuudios, Pärnus. Plaadi produtsentideks olid Erko Niit ja Karl Kevad. Albumi singlitele "U and Me" ja "Loopy Lizard" ilmusid ka muusikavideod. Albumil teeb kaasa kitarrist Marek Talts.
Inter Arena

Ajalugu

Staadioni ehitas 2001. aastal AFFA.
Staadioni kasutati 2012. aasta FIFA U17 naiste MMi treeninguväljakuna.
Maria (kala)

Tuur Maria on teadaolevalt suurim Eesti vetest püütud kala. 
Mariaks nimetatud emane Atlandi tuur püüti 24. mail 1996. aastal Muhumaa lähedalt Seanina neeme juurest. Rekordsuur tuur oli 2,9 meetrit pikk ja kaalus 136 kilo. Kala vanuseks hinnati 45 aastat.
Kalast saadi 28 kilogrammi musta kalamarja, milles oli ligikaudu 1,5-1,7 miljonit marjatera ning suhteline viljakus seega 11-12 000 marjatera kala 1 kilogrammi kohta. Kala oli pikemat aega nälginud, magu ja sool tühjad ning rasvavarud puudusid, tema kogukaal oli pikkusega võrreldes väike. Vanust hinnati rinnauime esimese kiire aastaringide järgi, mida eri viisidel lugedes võis vanuseks saada 40-55 aastat. Ihtüoloog Tiit Paaveri sõnul on liiginimi "atlandi tuur" antud juhul pisut eksitav, kuna tõenäoliselt oli Maria mitte eksikülaline, vaid sündinud Läänemeres - suurt erinevust Prantsuse ja Hispaania tuuradest näitasid ka DNA-uuringud.
Mariat näidati avalikkusele Eesti Loodusmuuseumis 17. juulil 1996, peied peeti samas 26. juulil keskkonnaminister Villu Reiljani kõne ja Vello Orumetsa laulu "Jää hüvasti, Maria!" saatel. Tuura mari serveeriti peiedel, liha jõudis restorani Gloria. Tuur Maria topis on eksponeeritud Eesti Loodusmuuseumis Tallinnas, mulaažid Kuressaare, Tartu ja Helsingi muuseumites (kõik valmistas Studio Viridis). 
Loodusteadlase Peeter Ernitsa idee alusel valmis 1996. aastal režissöör Andres Söödi dokumentaalfilm "Emakala surm" (stuudio Eesti Telefilm).
Maria püüdmise järel avaldati korduvalt kahetsust, et teda ei õnnestunud elus hoida ning kasutada Läänemere tuurade asurkonna taastamiseks. Samas on hilisemates uuringutes selgunud, et Läänemeres elab kaks tuuraliiki: euroopa tuur (Acipenser sturio) ja atlandi tuur (Acipenser oxyrinchus), kelle hulka kuulub ka kohalik läänemere tuura populatsioon, sealhulgas Maria. Kuna 1996. aastal peeti neid veel samaks liigiks, oleks juhul, kui Mariat oleks kasutatud sugukalana, teda tõenäoliselt paaritatud euroopa tuuraga ja tulemuseks olnuks Läänemere tuurapopulatsiooni hübridiseerumine.
Tugev vastastikmõju

Tugev vastastikmõju (ka tugev vastasmõju) on üks neljast fundamentaalsest jõust looduses.
Tugev vastasmõju toimib värvust omavate elementaarosakeste (kvarkide) vahel. Tugeva vastasmõju kandjad ehk vaheosakesed on gluuonid. Erinevalt näiteks elektromagnetilisest vastasmõjust, mille kandja footon ei oma elektrilaengut ega osale vastasmõjus, omab gluuon värvilaengut. See tähendab, et ka gluuon ise osaleb aktiivselt vastasmõjus.
Üksikud kvargid ja gluuonid on ainsad elementaarosakesed, millel on värvilaeng ja mis osalevad tugevas vastasmõjus. Kaasaegsete teadmiste järgi üksikuid kvarke eksisteerida ei saa ja neid pole ka registreeritud, sest kui kvarke lahutada tekib nende vahele nii suur energia, mille abil tekib uus kvark. Kvarkide sellist alatist seotud olekut nimetatakse kvarkvangistuseks. Seega on kvargid alati ühendatud suuremateks osakesteks (prooton, neutron, meson) ja nende värvilaengud taandavad üksteist ning nende kombinatsioonist tekkinud osake ise otseselt tugevas vastasmõjus ei osale. Tuumajõud tekivad tänu üksikute nukleonide värvuspolaarsusele (analoogiliselt muidu elektriliselt neutraalsete aatomite vahel tekkiva tõmbejõuga (van der Waalsi jõud).
Tugev vastasmõju on tõeliselt tugev. Kahe kvargi vaheline kooshoidev jõud on suurusjärgus 100 njuutonit. Prootonitevaheline tõukumine aatomituumas (elektromagnetilise vastastikmõju tõttu) on tuuma koos hoidvast tugeva vastastikmõju tõmbejõust 137 korda nõrgem.
Erinevalt elektromagnetilisest vastasmõjust ei kahane tugev vastasmõju kvarkidevahelise kauguse kasvades, vaid jääb konstantseks. Seetõttu on teatavast kaugusest alates energeetiliselt kasulikum tõmmata vaakumist välja uus kvargi-antikvargi paar, mis moodustavad lahknevate kvarkidega uued värvusneutraalsed kooslused. Seetõttu ei ole võimalik vaba kvargi olemasolu ning kõik eksisteerivad kvargid on seotud hadroniteks.
Kuigi ilma massita gluuon võiks teoreetiliselt kanda tugevat vastastikmõju lõpmata kaugele (analoogiliselt massita footonile), määrab ülalkirjeldatud efekt reaalse tugeva vastastikmõju maksimaalse kauguse, mis on suurusjärgus 10–15 meetrit, ehk umbes võrdne aatomituuma läbimõõduga. Teisisõnu aatomi tuuma kooshoidev tugev vastastikmõju ei ulatu tuumast kaugemale.
Henrik Koppel

Henrik Koppel (ka Heinrich Koppel ja Hendrik Koppel; 29. detsember 1863 Naela talu, Tõnuküla, Uusna vald, Viljandimaa – 14. detsember 1944 Tallinn) oli eesti arstiteadlane, Tartu Ülikooli rektor aastail 1920–1928.

Elulugu

Henrik Koppel sündis 29. detsembril 1863 Viljandimaal Uusna vallas Naela talus. Ta oli pere vanim laps, kellel õdesid-vendi seitse. Koppel õppis kohalikus vallakoolis, seejärel Viljandis algkoolis ja gümnaasiumis ning Tartu Aleksandri gümnaasiumis, mille lõpetas 1884. aastal. Ta õppis Tartu Ülikoolis arstiteadust ja kuulus Eesti Üliõpilaste Seltsi, olles ka selle esimees. 1890. aastal lõpetas ülikooli.
Doktorikraadi kaitses Koppel järgmisel aastal, seejärel töötas ülikooli polikliinikus ja alustas erapraksist, keskendudes kõrva-nina-kurguhaigustele. Koppel oli 1920–1928 Tartu ülikooli rektor (nimetatud Vabariigi Valitsuse poolt 13. veebruaril 1920) ja sisehaiguste polikliiniku juhataja (1928 audoktor), organiseeris ülikoolis kõrva-nina-kurguhaiguste kateedri (1904). Riigivanema otsusega 7. veebruarist 1934 vabastati ta Tartu Ülikooli eripatoloogia, teraapia ja diagnostika korralise professori kohalt arvates 1. jaanuarist 1934. Edendas tervishoidu, asutas 1903 ajakirja Tervis. Oli juhtivail kohtadel Liivimaa Linna-Hüpoteegi Seltsis, Eesti Rahva Muuseumis ja lauluseltsis Vanemuine. Tema kohta on öeldud, et enne Jaan Tõnissoni esilekerkimist oli ta Tartu eestlaste esimene mees. Koppel propageeris tervishoiuideid ning tegeles eestlastest arstkonna ühteliitmisega. Tema panus ulatub leepravastasest võitlusest looduskaitseni, alghariduse andmise edendamisest Tartu ülikooli juhtimiseni. Ta oli aktiivne seltsiliikumises, Eesti ajakirjanduse ja kiriku ajaloos ning poliitikaelus.
Koppel oli hea looduse (eriti lindude) tundja, tegi looduskaitsealast propagandat ja aitas kaasa kaitsealade rajamises.
1920 valiti ta EÜSi auvilistlaseks. 1926 valiti ta Uppsala ülikooli arstiteaduse audoktoriks, 1927 Läti Ülikooli auliikmeks, 1928 Tartu ülikooli õigusteaduse audoktoriks, 1931 Soome Arstide Seltsi, 1938 Õpetatud Eesti Seltsi ja 26. mail 1940 Eesti Arstide Seltside Liidu auliikmeks.
Henrik Koppel suri 16. detsembril 1944 Tallinnas, kuhu ta oli augustis Tartust sõjategevuse eest ära läinud. Surma põhjustas jalga tabanud gangreen, mis jäi sõja tõttu õigeaegselt opereerimata. Koppeli matusetalitus toimus Tartu Ülikooli kirikus, Eesti NSV lipp oli peahoonel pooles vardas ja matustest võttis osa ka ülikooli uus punane juhtkond.
Kiirsuhtlus

Kiirsuhtluseks (inglise keeles instant messaging, eesti kõnekeeles kasutatakse chat) nimetatakse kahe või rohkema inimese vahetut, reaalajas toimuvat tekstiliste sõnumite vahetamisel baseeruvat suhtlust Interneti vahendusel. Selline sõnumitevahetuse ehk vestluste toimimispõhimõte sarnaneb jututoa omaga.
Kiirsuhtluse vahendamise teenust pakuvad mitmed suured meediakorporatsioonid ja enamik neist kasutab oma protokolli, mille spetsifikatsioonist tulenevad erinevused erinevate teenusepakkujate klientide võimaluste hulgas. Levinumate kiirsuhtlusprogrammide baasfunktsionaalsuse hulka kuulub lisaks sõnumite vahetamisele ka kasutajaks registreerimine, isiklike kontaktide andmebaasi ehk sõbralisti haldamine ja enda kättesaadavusinfo ehk oleku jagamine oma kontaktidele.
Spetsiifilisema funktsionaalsuse hulka kuulub näiteks audio- ja videosuhtluse võimalus, sõnumite jätmine ka kasutajatele, kes ei ole parasjagu võrgus, kontaktide sünnipäevade meenutamine.
Eestis on kõige kasutatavam kiirsuhtlusteenus MSN Messenger, tuntud on ka Skype, Google Talk, AOL Instant Messenger ehk AIM, Yahoo Messenger, Jabber, ICQ ja Facebook. Nende teenuste eelkäijaks on jutukameedium, mida teatakse Internet Relay Chati ehk IRC nime all.

Terminivariante

Lisaks terminile kiirsuhtlus on keeleuuendajad välja pakkunud veel välkvestlus, kiirvestlus, vahetu sõnumside, välksuhtlus, kuigi mitte ükski neist mõistetest ei ole senini laialdasemat kasutust leidnud. Need terminid pärinevad nende ingliskeelsest vastest instant messaging, millega seoses sõna message (sõnum) on muutunud umbes viimase 10 aasta jooksul mitteformaalses inglise keeles tegusõnaks.
Kiirsuhtlust kui tegevust seostatakse siiani selleks mõeldud programmide nimedega.
Nagasaki prefektuur

Loodus

Nagasaki prefektuuris on palju saari, sealhulgas ka Tsushima saar.

Haldusjaotus

Nagasaki prefektuuris on 23 omavalitsust, neist 13 suurlinna (市, shi).

Sümbolid

Nagasaki prefektuuri tunnuslind on mandariinpart (Aix galericulata), tunnuspuu on mägi-ebaküpress (Chamaecyparis pisifera) ja tunnuslill liivateelehine rododendron (Rhododendron serpyllifolium).
Smalavičy

Ajalugu

Smalavičyt mainitakse esmalt aastal 1448, toona kuulus see Kreva vürstidele. Aastal 1508 olevat asula Konstanty Ostrogskile kingitud, ent ajaloolane Viačasłaŭ Nasievič on tulnud järeldusele, et seda tõendav dokument on võltsitud.
XVI sajandi teisel poolel läks Smalavičy Radziwillide valdusse. Aastal 1586 asutas Krzysztof Radziwiłł Smalavičy alevi. Mõnda aega eksisteeris edasi ka Smalavičy küla. Asulad kuulusid Minski vojevoodkonda ja Minski maakonda.
Poola teisel jagamisel 1793. aastal liideti Smalavičy Venemaaga. Ühtlasi läks alev Sayn-Wittgensteinide valdusse, XIX sajandi alguses ehitasid Wittgensteinid sinna lossi, ent juba aastal 1819 põles see maha. 1871 ehitati läbi Smalavičy raudtee, asula juurde tekkis Wittgensteinovski jaam. Aastaks 1883 oli alev läinud Hohenlohede valdusse. Toona olid suurem osa alevi elanikest juudid.
Raudtee tõi kaasa ka tööstusettevõtete tekke. Aastal 1890 rajati asulasse veski ja saekaater, aastal 1894 teine saekaater ja puidutööstus, aastal 1895 kolmas saekaater. Aastal 1909 hakati seal valmistama klaasi.
1919. aastal hakkas Smalavičy kuuluma Valgevene NSV koosseisu. Aastal 1924 sai alevist rajoonikeskus. Linn aastast 1968.