google/wiki40b huggingface dataset:
MacArthuri stipendium

MacArthuri stipendium (inglise keeles MacArthur Fellows Program) on USA heategevusfondi MacArthuri fondi iga-aastane stipendium, mida jagatakse tavaliselt 20–30 USA kodanikule või USA residendile, kes näitavad üles silmapaistvaid saavutusi mistahes valdkonnas ja omavad seejuures potentsiaali viljakaks pikaajaliseks loominguliseks tööks. 
Vanuselised piirangud puuduvad. Stipendiumi summa on 625 000 $. Summa antakse kätte viie aasta jooksul kvartaalsete osamakstena. Erinevalt Guggenheimi stipendiumist, taotlusi MacArthuri stipendiumi saamiseks vastu ei võeta.
Esimesed stipendiumid jagati välja 1981. aastal. Eestlastest on MacArthuri stipendiumi saanud 1984. aastal Alar Toomre. Tollal oli stipendiumi summa väiksem (Toomre sai viie aasta jooksul 230 000 $).
Rae vald (Jüri kihelkond)

Rae vald (Gemeinde Johannishof) oli vald Jüri kihelkonnas Harjumaal.
Vallas sündisid Otto Karell, Jüri-Rajur Liivak ja Enn Väljak.
1939. aasta valdade reformiga läks valla maa-ala tervikuna uue Rae valla koosseisu.
Roy Sullivan

Isiklik elu

Sullivan sündis 7. veebruaril 1912 Greene'i maakonnas Virginia osariigis. Pargivahiks hakkas ta 1936. aastal. Hiljem hakkasid inimesed teda vältima, sest kartsid saada välgutabamust. Ta tegi 28. septembril 1983 enesetapu.
Užava alamjooksu maastikukaitseala

Užava alamjooksu maastikukaitseala on maastikukaitseala Lätis Kuramaal Ventspilsi piirkonnas Užava ja Zirase vallas Uzava jõe kallastel, asudes suuremalt jaolt Užava poldril. Kaitseala (läti keeles Užavas lejtece) loodi 2004. aastal, kaitsmaks poldril peatuvaid rändlindusid ja sealset rukkirääkude asurkonda. Tegemist on Natura 2000 võrgustiku linnualaga.
Užava poldrit kasutavad ümbruskonna põllumehed, kuid selle infrastruktuurid enam ei toimi. Kaitseala pindala on 1434 ha. 87,2% maastikukaitselast võtab enda alla põllumajanduslik maa. Metsade all on 10,4% maastikukaitsealast, veekogusid on 21,6 hektarit. Seakset põllumajanduslikku maad kasutavad valdavalt veisekasvatajad, elanikke maastikukaitsealal ei ole.
Levinumad taimed maastikukaitsealal on harilik kerahein, põldtimut, suur kastehein, harilik orashein, mets-harakputk, aas-rebasesaba, aaskaerand, luht-kastevars, ojamõõl, harilik lubikas ja kuldtulikas, metsades ka harilik paakspuu, harilik angervaks, seaohakas, sookastik, harilik vaarikas, harilik toomingas, õrn lemmmalts, väikeseõiene lemmmalts, harilik vereurmarohi, kõrvenõges, harilik vesikanep, roomav madar ning harilik humal, veekogudel sale tarn, põistarn, päideroog, pilliroog, laialeheline hundinui, harilik jõgiputk, kollane võhumõõk, tara-seatapp, jäneskastik, kollane vesikupp, suur parthein, harilik kalmus, kraavtarn, väike lemmel ja ristlemmel teede ääres punane aruhein, valge madar, aasnurmikas, ohtetu luste, mets-harakputk ja maapirn. Levinumad puud on sanglepp, hall lepp, arukask, sookask, raagremmelgas, tuhkur paju, mustjas paju, raudremmelgas ja vitspaju. Haruldasematest taimedest kasvavad seal murulauk, väike ristik, sammaldest lamelehik, harilik hännik ja õrn hännik.
Kevaditi peatuvad poldril umbkaudu kahe nädala vältel rändlinnud, tegemist on ühe suurema lindude peatuspaigaga Lätis. Sealsed madalad alad on kevaditi sagedasti üle ujutatud. Rändeperioodil peatuvad seal laululuik, sinikael-part, kiivitaja, viupart, piilpart, kühmnokk-luik, väikeluik, hallhani, rabahani, valgepõsk-lagle, Kanada lagle, kalakajakas ja naerukajakas. Kaitsealal pesitsevad põldlõoke, kiivitaja, talvike, metsvint, salu-lehelind, põldvutt, soo-loorkull, väike-konnakotkas, sookurg, valge-toonekurg, kuldnokk, hallvares, levinuim pesitseja on seal aga kiivitaja.
Imetajatest elavad kaitsealal põder, metskits, punahirv, metssiga, kährik, saarmas, rebane, tuhkur, siil, mutt, valgejänes, kobras, rändrott, orav ja mügri. Kaladest elavad Užava jões lõhe, meriforell, haug, särg, turb, lepamaim, rünt, vimb, luukarits, ahven ja ogalik.
Lihamass

Lihamass ehk mehaaniliselt konditustatud liha (inglise keeles Mechanically Deboned Meat) on lihatoode, mis saadakse pärast käsitsi konditustamist järele jäänud kontide mehaanilisel töötlemisel. 
Mehaaniliste võtetega liha kontidelt eemaldamisel lihaskiu struktuur hävib või muutub nii, et see ei ole võrreldav tavalise lihaga. Lihamassi kasutatakse lihatoodete valmistamiseks, see võib aidata suurendada liha tootmisel saadavat majanduslikku kasu. Siiski on minevikus selle tootmismeetodiga seoses kerkinud esile potentsiaalsed ohud rahva tervisele, kaasa arvatud transmissiivse spongiforse entsefalopaatia (TSE) ehk hullulehmatõve risk. Mäletsejaliste kontide kasutamine toormaterjalina lihamassi tootmiseks on Euroopa Liidus keelatud alates 2001. aastast.
TSE määruse läbivaatamise käigus 2006. aastal paluti komisjonil esitada Euroopa Parlamendile ja nõukogule teatis mäletsejaliste ja muude liikide kontidest saadud lihamassi edasise vajaduse ja kasutamise kohta EL-is, sealhulgas tarbijatele suunatud teabepoliitika kohta. TSE määruse kohaselt on kõikides liikmesriikides keelatud veiste, lammaste ja kitsede kondiga liha või kontide kasutamine lihamassi valmistamiseks. Lisaks ei tohi veistelt, lammastelt ja kitsedelt saadud imporditud tooted sisaldada veiste, lammaste või kitsede kontidest mehaaniliselt eraldatud lihamassi ega olla saadud sellisest lihamassist. Teistelt liikidelt saadud lihamassi tootmine ja import on lubatud, kui järgitakse teatavaid hügieeni- ja märgistusnõudeid.
Uibuleht

Süstemaatika

Cronquisti süsteemi järgi kuulusid uibulehed uibuleheliste sugukonda, kuid hilisemad molekulaargeneetilised uuringud on näidanud nende kuulumist kanarbikuliste sugukonda.

Levila ja kasvukoht

Uibulehed on pärismaised põhjaparasvöötmes ja arktikas. Kaljumäestikus kasvavad uibulehed lõuna poole kuni California Mehhikosse jääva osani, Aasias Himaalajani. Mõned asurkonnad Uus-Inglismaal võivad olla uusasunike poolt sisse toodud.
Uibulehed eelistavad kasvada niisketes ja varjulistes kohtades metsas või luidete vahel. Üldiselt ei ole uibuleheliigid arvukad, kuigi põhja pool võib mõni liik mõnes kohas hulgakesi koos kasvada.

Kirjeldus

Uibulehed on üsna väikesed taimed. Neil on lihtsad ümmargused või ovaalsed lehed, mis paiknevad lehekodarikus. Õied on lihtsad, valget, kreemjat või kollast värvi ning moodustavad ebamäärase kobara. Uibulehe iseloomulik, kohe silmatorkav tunnus on emakakael, mis on sageli kõver, ulatub kroonlehtede vahelt välja. Emakasuue ise on hargnenud ja moodustab mitu hõlma. Lille tavavaatlejale võib tunduda, nagu kelluka seest paistaks välja kellatila.
Uibulehtede tolmukaid on 10. Õietolm asub tolmukapeades ja pääseb välja nende ülaosas olevate pooride kaudu. Õietolm moodustub tetraadides ja on üsna kleepuv. Uibulehti tolmeldavad putukad, eriti kärbsed. Suur ja haruline emakasuue võib olla kohastumus, mis annab väikestele putukatele ligitõmbava maandumispaiga. Õied puhkevad suvel ja viljad valmivad sügisel. Vili on silmapaistmatu roheline kupar. Seemned on arvukad ja tibatillukesed.
Lisaks rohelisele lehtedega vormile esineb paljudel uibuleheliikidel lehtedeta ja klorofüllita vorm. Kui neil lehed siiski on, on need kitsad ja punakad. Need taimed on mükoheterotroobid ja toituvad parasiitselt seeneniidistikul. Niisuguste taimede ellujäämine ei põhine sugulisel paljunemisel, vaid üksnes seeneniidistikul. Uibulehed on ühed vähestest taimerühmadest, mis suudavad elada nii fotosünteesi kasutades kui ilma selleta. See mehhanism on veel välja selgitamata ja kui sellest aru saadaks, aitaks see selgitada, kuidas teised fotosünteesi mittekasutavad taimed on selle võime kaotanud.
Televisioon (ajaleht)

Televisioon on Eesti Televisiooni nädalaleht.
Ajaleht asutati 1956 Tallinnas Eesti NSV Ministrite Nõukogu juures asuva Raadio ja Televisiooni Komitee väljaandena Raadio ja Televisiooni Saatekava. Nime Televisioon hakkas ajaleht kandma 1962. aastast. Aastatel 1962–1969 sisaldas ajaleht nii eesti- kui ka venekeelset saatekava. Aastast 1969 ilmub eraldi venekeelne paralleelväljaanne Televidenije (Телевидение).
Alates 1995. aastast sisaldab väljaanne ka Eesti Raadio saatekavu ning teavet muuseumide, näituste, kinode ja teatrite mängukava kohta. Alates 1996. aastast kannab väljaanne nime Nädal ja ilmub ajakirjana.
1960. aastate lõpul ajalehe Televisioon sisu mitmekesistus: seal hakkas ilmuma sõnavõtte, kommentaare, sõnalist huumorit ja karikatuure.

Toimetajad

Ajalehe Televisioon toimetuses on töötanud Kalle Kurg (kujundaja ja autor; kunstisaadete vanemtoimetaja), Bernhard Viiding (toimetaja), Ülo Ojatalu (toimetaja) jt.

Tiraaž

Trükiarv 1974. aastal: 160 000, 1995. aastal 60 000.
Baski kirjandus

Baski kirjandus on baski keeles kirjutatud ilukirjandus. Laiemas tähenduses hõlmab baski kirjandus ka baskide poolt kirjutatud hispaania- või prantsuskeelse loomingu.
Vanimad säilinud baski kirjanduse näited on pärit 16. sajandist.
Vanim proosatekst on 1537. aastal Juan de Zumárraga kirjutatud kiri. 1545 trükiti esimene baskikeelne raamat: Bernard Etxepare, Alam-Navarra preestri luulekogu Linguæ Vasconum Primitiæ.
Hispaania keeles kirjutavatest baski kirjanikest on tuntumad Blas de Otero ja Gabriel Celaya.
Päri mõis (Kullamaa)

Päri mõis (saksa keeles Kattentack) oli rüütlimõis Kullamaa kihelkonnas Läänemaal. Nüüdisajal jääb mõis Lääne maakonda Lääne-Nigula valda.
Mõisat mainiti esimest korda 1450. aastatel. Mõisa kahekorruseline varaklassitsistlik peahoone ehitati 18. sajandi lõpul. Tänapäeval on peahoone varemetes.
Cambria mäed

Cambria mäed [kämbriə] on Suurbritannias Walesi keskosas asuv põhja–lõunasuunaline mäestik.
Selle kõrgeim tipp on Pen Pumlumon Fawr (inglise keeles Plynlimon, kõrgus 752 meetrit).
Mäestik on tekkinud Paleosoikumi aegkonnas Kambriumi ajastul toimunud mäetekkeprotsessi tulemusena Siluri ja Ordoviitsiumi settekivimitest.
Sotsia

Sotsia on aastast 2001 toimuv Eesti kirjandusfestival.
Festivalil esineb kirjanikke nii Eestist kui mujalt. Festivali raames peetakse muu hulgas kirjandusõhtuid, luuleetendusi, kontserte.
Carl Eduard Harten

Carl Eduard Harten (25. aprill/7. mai 1801 Mustjala – 17. november/29. november 1882 Lodz) oli Eesti vaimulik.
Algõpetuse sai ta koduõpetaja käest. Seejärel õppis ta kuus aastat Tallinna toomkoolis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1820–1823. Ordineeriti 12. juunil/24. juunil 1824 õpetajaks.
Oli aastatel 1824–1825 Mustjala Anna koguduse adjunktõpetajaks (isa käe all). Aastatel 1825–1878 oli ta (introdutseeriti 7. juunil/19. juunil 1825) Vigala Maarja koguduse õpetaja. Lisaks oli ta aastast 1858 Maa-Lääne praostkonna praost.
Harten oli aastatel 1845–1863 Jädivere talurahvakooli koolmeistrite seminari direktor ja aastatel 1864–1874 Kuuda õpetajate seminari direktor, võttes agaralt seminari tööst osa ja viibides sageli Kuudal. Ta oli agar koolide edendaja ja eesti keele uue (Ahrensi) kirjaviisikasutuselevõtja vallakoolides. Jäi emerituuri novembris 1878.

Isiklikku

Tema isa Georg Friedrich Harten oli Mustjala Anna koguduse õpetaja, vend Hermann Johann Friedrich Harten oli Kaarma Peeter-Pauli koguduse õpetaja ja Saaremaa superintendent (aadeldati 1840. aastal). Vanaisa Johannes Heinrich Felicius oli Harju-Jaani Ristija Johannese koguduse õpetaja, onu Johannes Heinrich Felicius oli Harju-Jaani Ristija Johannese koguduse õpetaja, vanavanaisa (emaemaisa) Johann Heinrich Jürgens oli Pöide Maarja koguduse õpetaja, tädimees Benedict Witte oli Ambla Maarja koguduse õpetaja.
Georg Büchneri auhind

Georg Büchneri auhind (saksa keeles Georg-Büchner-Preis, ka Büchnerpreis) on saksa keeleruumi tuntumaid kirjandusauhindu. 
See asutati 1923. aastal kirjanik Georg Büchneri mälestuseks. Algselt anti seda ainult Hessenist pärit või sellega seotud inimestele, nii kujutavaile kunstnikele kui ka kirjanikele, aga ka näitlejaile ja lauljaile. Aastail 1933–1944 asendas Georg Büchneri auhinda Darmstadti kultuuriauhind.
1951. aastal muutus auhind üldiseks kirjandusauhinnaks, mida annab välja igal aastal Saksa Keele ja Luule Akadeemia (Deutsche Akademie für Sprache und Dichtung). Auhind antakse üle Darmstadtis. Auhinnasumma on aastatega kasvanud, 2011. aastast oli see 50 000 eurot.
Olof Rudbeck

Olof Rudbeck vanem (13. september 1630 Västerås – 17. september 1702 Uppsala) oli rootsi loodusteadlane, ajaloolane ja Uppsala Ülikooli rektor.
1648 asus Rudbeck õppima Uppsala ülikooli, kus juba üliõpilasena tegi 1652 oma esimese ja kõige tuntuma avastuse – lümfisooned. Seda peetakse Rootsi esimeseks oluliseks teadusavastuseks. 
1654 rajas ta Uppsalas Rootsi esimese botaanikaaia ja koostas kõigi sealsete taimede põhjaliku kataloogi. Rudbeck oli ülimalt mitmekülgne inimene; ta toetas innukalt tehnika- ja loodusteaduste õpetamist, tegeles keeleteaduse ja muusikaga, ehitas sildu, rajas veetorustikke ning õpetas paljusid aineid, sealhulgas matemaatikat, astronoomiat ja ehituskunsti. Ta oli produktiivne kirjamees, kuid suur osa tema teadustekstidest hävis 1702. aasta suures Uppsala tulekahjus. Rudbecki keeleteaduslikke teooriaid arendas edasi tema poeg Olof Rudbeck noorem.
Rudbeck hakkas esimesena maa seest leitud monumentide ja hauaplaatide vanust määrama nende peale kogunenud huumusekihi paksuse järgi.
Aastail 1679–1702 kirjutas Rucbeck 3000-leheküljelise oopuse "Atlantica", milles ta püüdis tõestada, et Rootsi oli Atlantis, tsivilisatsiooni häll, ja rootsi keel oli Aadama keel, millest arenesid kõik ülejäänud keeled, sealhulgas heebrea ja ladina keel.
Juba kaasaegsed skandinaavia teadlased kritiseerisid seda teost tugevalt. Taani ajaloolane ja kirjanik Ludvig Holmberg ning rootsi arst ja kirjanik Andreas Kempe kirjutasid selle kohta koguni satiire. Denis Diderot kasutas seda oma "Entsüklopeedias" hoiatava näitena selle kohta, kuidas etümoloogiat on ekslikult seostatud müütilise ajalooga.
Kuigi see Rucbecki teooria on tänapäeval ümber lükatud, polnud see siiski täiesti mõttetu, sest ärgitas teadlasi põhjalikult uurima indoeuroopa keeli ja nende omavahelisi sugulussidemeid.
Tartu Ülikooli klassikalise filoloogia osakond

Tartu Ülikooli klassikalise filoloogia osakond on Tartu Ülikooli Tartu Ülikooli maailma keelte ja kultuuride kolledži koosseisu kuuluv allüksus, kus õpetatakse klassikalist filoloogiat bakalaureuse-, magistri- ja doktoriõppes. Kuni 2014. aasta lõpuni oli see germaani, romaani ja slaavi filoloogia instituudi allüksus.
Osakond avati 1990. aastal, siis kandis see klassikalise ja romaani filoloogia kateedri nimetust, alates 2008. aastast on nimetuseks klassikalise filoloogia osakond. Klassikalise filoloogia korraline professor oli 1990. aastast kuni emeriteerumiseni 2012. aastal Anne Lill, 2012–2017 oli professoriks Kristi Viiding. Osakonna õppejõudude ja teadustöötajate hulka kuuluvad Maria-Kristiina Lotman, Kadri Novikov, Ivo Volt, Kaidi Kriisa ja Neeme Näripä.
Osakond on olnud üks konverentsisarja Colloquium Balticum korraldajaid.
Osakond tegutseb Tartus, Lossi tänav 3.
Peter Hunt

Peter Hunt (sündinud 30. juulil 1952 Rootsis) on eesti ärimees, AS Wendre nõukogu esimees.
Ta on alates 2002. aastast Wendre ainuomanik.
Kalendrirahutused

Kalendrirahutused olid pärast 1582. aasta Gregoriuse kalendrireformi mõnes katoliikliku riigi protestantlikus linnas toimunud rahutused.
Aastal 1582 kehtestas Stefan Batory Poola-Leedu riigis (sh Liivimaal) Gregoriuse kalendri. Mitmes linnas, nt Riias ja Tartus, puhkesid kalendrireformi tõttu rahutused.

Kalendrirahutused Eesti alal

Eesti alal olid märkimisväärsemad rahutused Tartus. Kuigi Tartu raad läks Gregoriuse kalendrile üle 1583. aasta novembris, siis Tartu elanikud kasutasid vana (Juliuse kalender) kalendrit veel arvatavasti 1587. aastani.
Vello Paatsi

Vello Paatsi (30. september 1948 Tartu – 28. detsember 2015) oli Eesti geograaf, kultuuri- ja teadusloolane.

Elulugu

Vello Paatsi oli töölise poeg.
Lõpetas 1967 Tartu 1. Keskkooli ja 1973 TÜ geograafiaosakonna.
Geograafiamagister 1993 (TÜ), väitekiri "Eestlase geograafiline silmaring ja geograafia õpetamise algus (kuni 1850. aastani)". Ph.D. (kasvatusteadused, 2003, Tallinna Pedagoogikaülikool), väitekiri "Eesti talurahva loodusteadusliku maailmapildi kujunemine rahvakooli kaudu (1803–1918)".
Oli 1973–1978 Eesti Põllumajanduse Akadeemia filosoofiakateedri nooremteadur, 1978–1989 ajakirja Eesti Loodus osakonnatoimetaja, 1989–1992 Tartumaa Muuseumi vanemteadur, ühtlasi 1990–1992 TÜ kultuurikateedri vanemõpetaja, 1992–2001 kultuurikeskuse lektor, 2002–2004 Eesti Kirjandusmuuseumi kultuuriloolise arhiivi teadur, 2004– vanemteadur.
Lugenud eesti vanemat kultuurilugu, kultuuriloo allikaid, kunstiõpetuse, geograafia ja bioloogia ajalugu Eestis.

Teadustöö

Uurinud Eesti maastikulise liigestuse käsitlusi ja vanema perioodi kultuurilugu, samuti loodusteaduste õpetamise ajalugu. Avaldanud kirjutisi J. G. Granö, J. Kentsi, E. Markuse, Johann Voldemar Jannseni, Carl Robert Jakobsoni, Johann Heinrich Rosenplänteri jt tuntud geograafide ja kultuuritegelaste kohta. Osalenud ekspeditsioonidel Altais, Taimõri poolsaarel ja Kaug-Idas. EGS-i, LUS-i, Eesti Pedagoogika Ajaloo Seltsi liige. Üle 50 teadustrükise ja 150 aimeartikli.

Tunnustus

Ajakirja Keel ja Kirjandus aastapreemia (2001), kasvatusteaduslike tööde riikliku konkursi teaduspreemia (2004).
Pulsita elektriline aktiivsus

Pulsita elektriline aktiivsus (PEA) ehk ebaefektiivne süstol (ES) ehk elektromehaaniline dissonants (EMD) on vereringeseiskuse vorm, mille puhul on säilinud südamelihase ehk müokardi elektriline aktiivsus. Süda saadab endiselt elektriimpulsse välja, kuid südamelihas pole enam võimeline lööke sooritama.

Ravi

Kuna pulsita elektriline aktiivsus toob kaasa vereringe- ja hingamisseiskuse (kliinilise surma), vajab see kohest käsitlemist (hapnikupuuduse tõttu hakkavad pöördumatud ajukahjustused tavaliselt tekkima 3.-6. minutil, elustamise või madalate temperatuuride puhul saabuvad ajukahjustused hiljem). Raviks on südamemassaaž ja kunstlik hingamine. Põhiravim on adrenaliin, mida süstitakse veeni 1 mg suuruste annustena iga 2...5 minuti järel. Kui sagedus on vähem kui 60 impulssi minutis, süstitakse ka atropiini (3 mg). Vere atsidoosi vähendamiseks on näidustatud soodalahuse kasutamine, mida olenevalt patsiendi kaalust manustatakse umbkaudu 125 ml.
Asta Willmann

Asta Willmann (aastast 1951 kodanikunimi Asta Linnolt; 2. oktoober 1916 Tallinn – 3. detsember 1984 Farmington, Connecticut, USA) oli eesti proosa- ja näitekirjanik, luuletaja, teatri- ja draamateoreetik ning näitleja ja lavastaja.
Ta sündis Tallinnas Hiiumaalt pärit laevakapteni tütrena, õppis aastatel 1929–1934 Tallinna kommertsgümnaasiumis ja seejärel Draamastuudio teatrikoolis. Ta mängis aastatel 1934–1937 Draamastuudio Teatri noorsoolavastustes ja 1937–1944 teatris Endla.
Aastal 1944 põgenes ta Rootsi.
Viimase näidendi kirjutamisel põdes ta vähki.

Luule

Ainuke luulekogu "Ihuüksi" (1950, Stockholm)
Saarte Suvenädal

Saarte Suvenädal (1993-1996 Saaremaa Suvenädal) on aastast 1993 suvekuudel ilmuv Meie Maa ja Hiiu Lehe nädalalõpulisa, mis vahendab eelkõige Saaremaaga seotud uudiseid. Lehte annab välja Saaremaa Raadio OÜ. Leht ilmub vaid suvekuudel ja sagedusega üks kord kuus. Lehte levitatakse Saaremaal, Hiiumaal ja praamidel.
Long Island

Long Island on suursaar Põhja-Ameerika idaranniku lähedal, mis kuulub New Yorgi osariigile Ameerika Ühendriikides.

Geograafia

Long Island on 190 km pikk ja 20 kuni 32 km lai, pindalaga 3566 km². Saar on moodustunud liustikumoreenist ja selle idapoolseim punkt on Montauk.
Saart eraldab New Yorgi osariigi ja Connecticuti osariigi maismaast Long Islandi väin.

Asustus

Saare lääneosa hõlmavad New Yorgi linnaosad: Brooklyn ja Queens. Long Island on Manhattanist ja Bronxist eraldatud East Riveri suudmelahega ja Staten Islandist suudmeväinaga The Narrows.
Long Islandil, mis kuulub New Yorgi suurlinnapiirkonda, elas 2010. aasta rahvaloenduse andmetel 7 568 304 inimest.

Lennujaamad

Saarel asub John F. Kennedy rahvusvaheline lennujaam, LaGuardia lennujaam ja Long Islandi MacArthuri lennujaam.
Rudolf Sieczyński

Rudolf Sieczyński (23. veebruar 1879 Viin – 5. mai 1952 Viin, Austria) oli Poola päritolu Austria helilooja. Tänapäeval tuntakse teda peaaegu üksnes nostalgilise laulu "Wien, du Stadt meiner Träume" ("Viin, mu unistuste linn"), mille muusika ja sõnad ta kirjutas 1912. aastal. 
Klaverimängu õppis Rudolf Sieczyński kodus, ema käe all. Pärast kooli siirdus ta Viini Ülikooli, kus õppis õigusteadust. 1904. aastal kaitses ta juuradoktori kraadi ja alustas tööd juristina Mödlingi vallas Alam-Austrias. Esimese maailmasõja ajal oli ta interneerimislaagri ülem Göllersdorfis, 16. aprillil 1917 pälvis Tsiviilteenistuse Sõjaristi III klassi. Pärast sõda määrati ta põllumajandusameti juhiks ja talle anti õuenõuniku tiitel (Hofrat).
1919. aastal avaldas Sieczyński õigusteadusliku töö "Die Wiederbesiedelung gelegter Bauerngüter und Häusleranwesen". Seejärel kirjutas ta raamatuid Viinist, sealsest kultuurist ja tavadest, samuti komponeeris laule Viini teemadel omaenda tekstidele. Tema tuntuimaks teoseks sai 1912,. aastal kirjutatud Op. 1 "Wien, du Stadt meiner Träume". Laulu tekst tõlgiti peagi mitmesse keelde ning pala levis pealkirjade all nagu "Vienne, ville de mes rêves" ja "Vienna, City of My Dreams". Laulu üks tuntumaid salvestisi pärineb 1957. aastast, mil seda esitas Elisabeth Schwarzkopf Philharmonia Orchestra saatel Otto Ackermanni juhatusel. Laul oli ka lavastaja Stanley Kubricku 1999. aastal esilinastunud filmi "Silmad pärani kinni" ("Eyes Wide Shut") heliribal. Sieczyński järgmised teosed järgisid samuti Viini traditsioonilist stiili, kuid tema esimese pala edu ei kordunud.
Rudolf Sieczyński oli 1925–1930, 1930–1938 ja 1947–1949 Austria Heliloojate Liidu esimees.
Sieczyński maeti Hietzinger Friedhofi kalmistule Viinis.
Pluralism (poliitika)

Pluralism ehk paljusus on poliitikas ideede, arvamuste, poliitiliste jõudude ja huvigruppide mitmekesisus. Vastandiks on monism. Pluralism võib iseloomustada erakondlikku spektrit, vaimukultuuri või sotsiaalset struktuuri. Pluralism on oluline kriteerium hindamaks ühiskonna demokraatlikkust.

Pluralistlik teooria

Pluralistliku teooria järgi seisneb poliitilise protsessi olemus ülimalt rohkete huvigruppide konfliktis, läbirääkimises ja kompromissis .
Pluralism tähtsustab võimu jagunemist ja vastastikust sõltuvust. Rõhutab integratsiooni ja leiab, et ükski osis ei tohiks olla täielikult iseseisev. Pluralistid arvavad, et ka nõrgad huvigrupid võivad läbi koostöö saada tugevateks.
Autorileping

Autorileping on autori või tema õigusjärglase ja teost kasutada sooviva isiku vaheline kokkulepe teose kasutamiseks, mille alusel autor või tema õigusjärglane annab teisele poolele üle oma varalised õigused või loa teose kasutamiseks lepingu tingimustega ettenähtud ulatuses ja korras.

Autorilepingu vorm

Autorileping peab üldjuhul olema sõlmitud kirjalikus vormis. Lihtlitsentsi andmine võib olla vormistatud ka kirjalikku taasesitamist võimaldavas vormis. Kirjaliku vormi järgimata jätmine ei too ilmtingimata kaasa autorilepingu tühisust. Riigikohus on 13. detsembri 2006 lahendis tsiviilasjas nr 3-2-1-124-06 autorilepingu kohustusliku kirjaliku vormi kohta sedastanud, et teose kasutamist lubava autorilepingu näol ei ole tegemist tehinguga, mille seaduses sätestatud vormi järgimata jätmine toob kaasa tehingu tühisuse. Autorilepingu kirjalik vorm kaitseb autorilepingu mõlemat poolt, luues suurema selguse poolte õigustes ja kohustuses võrreldes sellega, kui autorileping oleks sõlmitud suulises vormis. Samas kahjustaks teose kasutamist lubava autorilepingu tühiseks lugemine kirjaliku vormi järgimata jätmise tõttu põhjendamatult autori õigusi - ta jääks ilma autorilepinguga kokku lepitud õigustest ja lepingu teine pool vabaneks endale autorilepinguga võetud kohustustest.
Kirjalik või kirjalikku taasesitamist võimaldav vorm ei ole kohustuslik lihtlitsentsi andmise korral lepingute suhtes teose avaldamise kohta perioodilises väljaandes või teatmeteoses ning suuliste teoste ühekordse edastamise kohta raadios ja televisioonis ning kaabellevivõrgus.

Autorilepingu tähtaeg

Autorilepingu tähtaeg määratakse poolte kokkuleppel.
Kiievi metropoliit

Kiievi metropoliit on Kiievi juhtivate õigeusu metropoliitide kohta kasutatav üldnimetus.

Ajalugu

Esimene Kiievi metropoliidi tiitlit kandnud vaimulik oli 10. sajandi lõpus tegutsenud Mihhail I.