google/wiki40b huggingface dataset:
Korporatsioon Sororitas Estoniae

Põhimõtted

Korp! Sororitas Estoniae tegutseb eesti keele ja kultuuri säilitamise nimel.
Korp! Sororitas Estoniae põhimõtteks on kasvatada tublisid Eesti naisi, kes oleksid võimelised vajadusel kaitsma Eesti riigi vabadust võõrvõimu eest.
Korp! Sororitas Estoniae on akadeemiline organisatsioon, kus väärtustatakse haridust ja püüdu selle omandamisel. 
Korp! Sororitas Estoniae toetab oma liikmete sportlikkust ja tervislikke eluviise.

Värvid

Korp! Sororitas Estoniae värvideks on valge, karmiinroosa ja must, mis sümboliseerivad teadmisjanu, naiselikku meelt ning kindlameelsust.

Lipukiri

Korp! Sororitas Estoniae lipukirjaks on "Teadmised on ilu".

Vapp

Korp! Sororitas Estoniae vapp koosneb neljaks väljaks jaotatud vapikilbist ning ümbritsevast puuokstest. Kilbi ülemisel vasakul väljal on valgel põhjal kuldne fleur-de-lis, selle all karmiinroosal põhjal kuldtähtedega korp! Sororitas Estoniae lipukiri «Teadmised on ilu», all paremal mustal põhjal kolm paabulinnu sulge ja ülal paremal trikoloori taustal kuldne sirkel.

Sirkel

Sirkel koosneb tähtedest V, C, F, C, S, E ja ! märgist, ning see tähendab Vivat, Crescat et Floreat Corporatio Sororitas Estoniae in aeternum!, tõlkes: elagu, kasvagu ja õitsegu korporatsioon Sororitas Estoniae igavesti!

Sõprusorganisatsioonid

Korp! Sororitas Estoniael on kaks sõprusorganisatsiooni, üks Lätis ja teine Soomes. Mõlema organisatsiooniga on tihedad läbikäimised nii pidulikel puhkudel, kuid tihedat kontakti hoitakse ka igapäevasemalt.

Kymenlaakson Osakunta

Ametlik sõprusleping Soome organisatsiooniga Kymenlaakson Osakunta sõlmiti 18. veebruaril aastal 2017. Lepingu esimene pool allkirjastati korp! Sororitas Estoniae Tartu konvendis, teine pool nädal aega hiljem Kymenlaakson Osakunta 84. aastapäeval Soomes. Kymenlaakson Osakuntal on Eestis teinegi sõprusorganisatsioon, milleks on korp! Fraternitas Tartuensis. Sõpruslepingud on sõlmitud akadeemilise vanuse alusel, nimelt on Kymenlaakson Osakunta Helsingi ülikoolis tegutsevates tudengiorganisatsioonidest noorim. 
Kymenlaakson Osakunta aastapäevaks loetakse 26.02.1933. Kymenlaakson Osakunta värvideks on hõbe ja must.  Hõbe sümboliseerib Kymenlaaksoni maakonnast läbi jooksvat jõge.

Spidola

Läti naiskorporatsiooniga Spidola sõlmiti sõprusleping 28. mail, 2017. aastal. Korp! Spidola värvid on kuldne-violetne-valge. 
Korporatsioon Spidola asutati 11. märtsil 1947. aastal paguluses, Saksamaal Pinnebergis. Nimi "Spidola" tuleb läti rahvusluuletaja Janis Rainise teosest "Tuli ja öö". Alates asutamisest unistasid asutajad, et korporatsiooni tegevuse saaks kolida Riiga. See unistus sai teoks 1991. aastal, kui võeti vastu esimesed rebased Lätis.
Experian

Experian plc (varasema nimega CCN Systems) on rahvusvaheline infoteenuste kontsern, mis pakub klientidele teavet ettevõtete krediidivõime ja finantsseisundi kohta.
Experian tegutseb rohkem kui 40 riigis ja annab tööd 15 500 inimesele. Ettevõtte peakontor on Dublinis Iirimaal ning keskkontorid Nottinghamis Inglismaal ja Costa Mesas Californias.
Experiani aktsiad on noteeritud Londoni börsil, aktsia kuulub Londoni börsi indeksi FTSE 100 koosseisu.
Eestis tegutseb Experiani gruppi kuuluv Krediidiinfo AS.
Siegfried Pant

Siegfried Pant (29. apr. 1905 Viljandis – 9. juuli 1960 Toronto) oli Eesti pangandustegelane.
Ta õppis aastail 1925–1930 (lõpetas) Tartu Ülikooli õigusteaduskonna kaubandusosakonnas, 1943. aastal lõpetas samas majandusteaduskonna cum laude, hiljem lõpetas Toronto Ülikooli majandusteaduskonna. Siegfried Pant kuulus Eesti Üliõpilaste Seltsi.
Alates 1926. aastast oli ta Viljandi linnavalitsuse, hiljem Tartu Eesti Laenu ja Hoiu Ühisuse ametnik ja pearaamatupidaja, 1938-1940 Tallinna Linnapanga pearaamatupidaja. Sõdurina viidi ta 1944 Saksamaale, sealt emigreerus 1948. aastal Kanadasse. Seal lõpetas ta vannutatud raamatupidajate kursused ning töötas vannutatud raamatupidajana kuni surmani 1960. aastal.
1936. aastal abiellus ta Laine Silverega.
Siegfried Panti ning Ants ja Maria Silvere mälestuseks asutas Tartu Ülikooli auliige Laine Silvere-Pant 1995. aastal Tartu Ülikooli Sihtasutusi kaudu Tartu Ülikooli juures mälestusfondi eesti haritlaste õppetegevuse toetamiseks ning edutamiseks. Fond annab välja Ants ja Maria Silvere ning Sigfried Panti mälestusstipendiumit majanduslikku abi vajavate Tartu Ülikooli üliõpilaste ja edasiõppijate toetuseks.
Vasknarva prohvet Eeliase kirik

Prohvet Eelija skeeta on Kuremäe kloostri skeeta Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas Vasknarva külas.
Selle prohvet Eelijale pühendatud kirik ehitati 19. sajandi lõpus. Pühakoda sai Teises maailmasõjas raskelt vigastada ja taastati varemetest 1970.–1980. aastatel. 2002. aasta septembris muudeti see Moskva patriarhi Aleksius II korraldusel skeetaks ning viidi Kuremäe kloostri alluvusse. Seejärel algasid kogu hoonetekompleksi hõlmanud restaureerimis- ja remonditööd. Skeetas elab kümmekond Kuremäe kloostri õde.
Hollandi kivi

Hollandi kivi on rändrahn Läänemaal Haapsalu linnas Saanika külas. Kivi geograafilised koordinaadid on 58° 52′ 25″ N, 23° 37′ 44″ E
. Kivi mõõdud on: pikkus 5,4 m, laius 5 m, kõrgus 3,2 m, ümbermõõt 15,9 m. Kivi võeti kaitse alla aastal 1937. Kivile on kehtestatud piiranguvöönd 50 m (0,77 ha).
Kivi koosneb rohekaspunasest graniitporfüürist ja asub Tubri koplis, Tubrimäe põhjanõlval. Kivi on munajas rahn. Kivi peal on lohke (Kalevipoja näpu- või jalajäljed). Kivi võib segamini ajada teiste lähedalasuvate suurte rahnudega, kuna muistendid ja rahvapärased nimetused nende kohta on läbi põimunud. Kivi seisund on rahuldav, kuid ümbrus on võsastunud. Läheduses asuvad Saanika rändrahn ja Vanapagana lingukivi. Kivist umbes 350 m põhja poole jääb Ridala–Nigula tee, umbes 700 m edela poole jääb Haapsalu–Laiküla maantee. Umbes 1,5 km lääneloodes asub Ridala kirik. 
Hollandi kivi keskkonnaregistri kood on KLO4000446.
Agraarajalugu

Agraarajalugu on majandusajaloo haru, mis käsitleb maakasutuse (põllumajanduslikust ja õiguslikust aspektist), põllumajandustootmise, maaelanikkonna sotsiaalsete ja õiguslike suhete, agraarpoliitika jms ajalugu.
Agraarajalugu eraldus majandusajaloost 19. sajandi II poolel.
Agraarajalool on teatav ühisosa agraarsotsioloogiaga.
Alkoholism

Etioloogia ja patogenees

Kui alkoholismi tekkepõhjus on teada (etanool), siis alkoholismi arengu seaduspärasused on senini selgusetud. Probleemi komplitseerib tõsiasi, et etanool on kehaomane aine – tekib ainevahetuse käigus.

Ajalugu

Alkoholismi esmased kirjeldused ulatuvad antiikaega. Hippokratese poolt pärinevad esimesed teadaolevad delirium tremensi ehk joomahulluse kirjeldused.

Epidemioloogia

Eestis on ametlike statistiliste andmete järgi alkoholismi (F10.2) juhtumite kordaja 100 000 elaniku kohta viimastel aastatel umbes 100 . Meeste haigestumus Eestis alkoholismi ületab naiste haigestumise umbes 6–7 korda.

Sümptomaatika

Alkoholismi iseloomustab pidev soov alkoholi tarvitada. Kaob kontroll tarvitatud alkoholi koguse üle, mis viib mitmepäevaste (mitmenädalaste) joomasööstudeni. Kui mingil põhjusel alkoholi tarvitamine katkestatakse (raha lõpeb, tervis läheb halvaks), arenevad ärajäämanähud – higistamisest kuni alkoholpsühhoosi ehk alkohoolse psühhoosini. Raskematel juhtumitel võib alkohoolne psühhoos lõppeda surmaga.

Diagnostika

RHK-10 järgi klassifitseeritakse alkoholism ehk alkoholsõltuvus koodiga F10.xx. 
Diagnoosi püstitamiseks peavad olema täidetud alkoholist sõltuvuse diagnostilised kriteeriumid.

Ravi

Ravida tänapäeval alkoholismi ei osata. Võimalik on küll mingil määral leevendada sümptomaatikat, kuid tervenemist alkoholismist ei tunta.

Sotsiaalsed probleemid

Alkoholi liigtarvitamisega kaasneb mitmeid sotsiaalseid probleeme, kuna alkoholi tarvitanud inimesel reeglina kaob kriitiline kontroll oma käitumise üle ja seetõttu tehakse sageli antisotsiaalseid tegusid (varastamine, peksmine, joobes sõiduki juhtimine jne).
Alkoholi liigtarvitamisega seotud sotsiaalseid probleeme on püütud mitmeti lahendada, peamiselt alkoholi müügi piiramisega. Müügipiirangute kehtestamisega on paraku kaasnenud illegaalse alkoholi ja surrogaatide tarvitamine. Surrogaatitena on leidnud tarvitamist mitmesugused kodukeemia vahendid,  (odekolonnid, saapaviksid, orgaanilised lahustid, insektitsiidid, solvendina alkoholi sisaldavad meditsiinilised preparaadid), millega püütakse asendada legaalselt saada olevat alkoholi.
Kõige tõsisemaks sotsiaalseks probleemiks on isiksuse lagunemine alkoholismihaigel. Alkohoolikud muutuvad haiguse krooniliseks muutumisel teatud aja jooksul labasteks, kurjadeks, kahtlustavateks. Areneb töövõimetus. Haiguse lõppetappidel kujuneb välja dementsus ja organite hulgikahjustus.
Alkoholi reklaamimine, selle kerge kättesaadavus ja alkoholismi esitamine meedias ja kirjanduses vastuvõetavana soodustavad haiguse levikut, sealhulgas noorte seas.
Uruguay jalgpallikoondis 1950. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel

Uruguay jalgpallikoondis 1950. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel

Treener

Ivan Lopez
Pterodaktülos

Pterodaktülos (ladina keeles Pterodactylus; kreeka keeles πτεροδάκτυλος, "tiivuline sõrm"; vanemas kirjasõnas ekslikult ka pterodaktülus või pterodaktül) oli väljasurnud lendavate dinosauruste perekond. Tänapäeval arvatakse, et perekonda kuulus vaid üks liik, Pterodactylus antiquus, esimene nomenklatuurse nime saanud pterosauruste liik, mis tuvastati väljasurnud lendsisalikuna.
Liigi fossiilseid jäänuseid on leitud peamiselt Saksamaal Baieris Solnhofeni lubjakivis, kus need pärinevad hilisest juurast umbes 150,8–148,5 miljonit aastat tagasi, ehkki fragmente on arvatavasti leitud ka mujalt Euroopast ja Aafrikast.
Pterodaktülos oli lihasööja, kes tõenäoliselt toitus kaladest ja muudest väikeloomadest. Nagu kõigil teistelgi pterosaurustel, oli pterodactülosel tiivad, mis moodustusid nahast ja musklimembraanist pikenenud neljanda sõrme ja tagajalgade vahel. Seesmiselt toestasid neid kollageenkiud ja välimiselt keratiiniribad.
L (auruvedur)

L (vene keeles Л) oli Nõukogude Liidus aastail 1945–1955 toodetud auruveduri (1-5-0) tüüp.

Ajalugu

Esimesed kaubavedurid kandsid tehase tähist П32 (П ehk Победа; eesti keeles "võit"). Alates 1947. aastast anti peakonstruktor Lev Lebedjanski (Лев Лебедя́нский) auks tähis Л. Veduri konstruktorite kollektiivile anti Stalini preemia.
Kolomna (Коломенский завод), Brjanski (Брянский машиностроительный завод) ja Vorošilovgradi (Ворошиловградский паровозостроительный завод) tehastes toodeti kokku üle 4000 L-tüüpi veduri.

Eesti

1963. aastal jõudsid esimesed kaubarongid ka Eestisse, vahetades välja Saksamaal väljatöötatud ja vene rööpalaiusele (1524 mm) ehitatud TE (vene keeles ТЭ; saksa keeles DRB-Baureihe 50) vedurid. Kokku sõitis eri aegadel Eesti rööbastel 41 masinat. Viimane töötas Eesti territooriumil kuni 1980. aastate teise pooleni.
Türil on säilinud Eesti ja Baltimaade ainus töökorras auruvedur, mis on Vorošilovgradi Veduritehases 1953. aastal ehitatud L-tüüpi vedur nimega Kaspar (L-3297).
Wanda Landowska

Wanda Landowska (5. juuli 1879 Varssavi – 16. august 1959 Lakeville) oli poola päritolu klavessinist, pianist ja helilooja. Tal olid tohutud teened klavessiini taaselustamisel.
Klaverit õppis ta alates neljandast eluaastast. Lõpetas Varssavi konservatooriumi Aleksander Michałowski õpilasena. 1913. aastal avas ta Berliinis maailma esimese klavessiiniklassi. Landowska andis palju kontserte Euroopas ja Ameerikas ning ta oli ajastu tuntuim klavessinist.
Saatan

Saatan (heebrea keeles שָׂטָן Satan 'kiusaja, ahvatleja') on ingel või deemon monoteistlikes religioonides.
Judaistlikus müstikas on Saatan Jahve püha viha kehastus. Kabala kohaselt hõlmab jumalik täius ka kurjuse jõude ning seda kajastab õpetus Jumala ühest avaldumisvormist Saatana või Samaeli märgi all. Vanas testamendis (Hiiobi raamat) on Saatan Jahve laps – ingel tema lähikonnas. Ta esineb inimsoo vastase ja süüdistajana, kes püüab paljastada inimloomuse pahelisust. Vana testamendi kohaselt lõi jumal maailma täiuslikuna ning seega ei saanud ka Saatan loomupäraselt kuri olla – kurjus on hilisema nn langemise tagajärg. Saatana ja tema pooldajate languse põhjuste kohta on erinevates, peamiselt apokrüüfilistes, evangeeliumites erinevaid selgitusi. Ühtede järgi oli selleks uhkus ja kadedus ning vastuhakk Jumala tahtele, teiste kohaselt on langemine tingitud inglite loomuvastasest ihast inimeste vastu.
Kristluses on Saatan enamasti olend, kelles kehastub kurjus. Saatan on tuntud ka nimedega Kurat, Pimeduse vürst, Peltsebul, Mefisto ja Lucifer. Demonoloogias ja angeloloogias tehakse neil vahet, liigitades neid ja teisi olendeid kas langenud inglite või deemonite hulka ning täpsustatakse nende kurjuse olemust.
Keskaegse arusaama kohaselt võis kurat võtta ükskõik millist kuju. Siiski oli tunnuseid, mida sageli seostati Saatanaga. Üheks selliseks oli must värv – kuradit kujutati musta värvi või mustanahalisena. Teine iseloomulik värv oli punane, mis ilmselt sümboliseeris verd ja (põrgu)tuld. Välimuses andsid tooni koletislikud, loomalike ja inimlike tunnuste kombinatsioonid. Sageli kujutati Saatanat ebatavalist kasvu – kas hiiglase või kääbusena. Levinud oli ka kujund kolmepealisest Saatanast. Usuti, et sageli püüab Saatan oma tegelikku kuju varjata ning ilmub eesmärgist sõltuvalt mõne (sageli ahvatleva või austusväärse) inimese või loomana. Loomadest, keda kuradiga seostati olid kõige tüüpilisemad madu, koer, sokk, nahkhiir ja kaaren. Saatan võis esineda ka elutu objektina (karikas, kivi jne).
Ülo Valgu raamatu kohaselt vastandub Saatan kristluses pigem peaingel Miikaelile. Samas märgib ta, et selline vastandumine on keskaegsete kirikutegelaste "kõva töö vili", sest tol ajal levis arusaam Jahvest kui heast ning Saatanast kui halvast poolusest, mis läks aga vastuollu monoteismi põhimõttega).
Islamis on Saatan Iblis (araabia keeles إبليس) või Shaitan (شيطان), kes oli peaingel, kuni Allah ta pagendas. Koraanis esineb kurat ka Aadama ja Eeva pattulangemise õhutajana Piibli mao asemel.
Saatan kristlikus tähenduses võib olla olevus, kes kehastab kurjust, või olla ka maailma kurjuse kogusumma. Saatan kurjuse kogusummana on abstraktsioon, mis võtab kokku kõik tegelikkuses eksisteeriva kurja – näiteks suvaline valitud kurjategija on sel juhul osa Saatanast ja Saatan vastandub siis abstraktsele Kristusele.
Teringi maastikukaitseala

Teringi maastikukaitseala on maastikukaitseala Sakala kõrgustiku lõunaosas, Viljandi maakonnas Mulgi vallas Lilli külas.

Kirjeldus

Kaitseala asub Viljandi maakonnas Mulgi valla lõunaosas Lilli külas, Läti piiri vahetus läheduses.
Kaitseala on moodustatud 1999. aastal, selle pindala on 322,4 ha, millest maismaaosa on 317,3 ha ja veeosa 5,1 ha. Kaitse-eesmärk on säilitada sealseid sootüüpe ja elurikkust ning kaitsta vanametsa.
Kaitseala on inimtegevusest puutumata, soostunud soosaarestikega ja vanametsaga maastik, ala koosseisu kuuluvad Teringi raba ja Alatsi järv. Kaitseala ümbritsevad intensiivse põllu- ja metsamajanduse piirkonnad.
Kaitsealale on rajatud 4,5 km pikkune ja infotahvlitega varustatud Teringi õpperada, mis teeb ringi läbi kaitsealal asuva raba ja rabasaarte ning viib ka Alatsi järve juurde.
Kaitseala kuulub Teringi loodusala nime all Natura 2000 kaitstavate alade võrgustikku.
Padise – Kurkse – Harju-Risti tee

Padise – Kurkse – Harju-Risti tee (registrinumbriga 11176) on 15,0 km pikkune kõrvalmaantee Lääne-Harju vallas. 
Tee saab alguse Keila–Haapsalu maantee kahekümne kolmandal kilomeetril Padise külas. Tee kulgeb läbi Padise, Laane, Kurkse, Altküla ja Harju-Risti külade. Tee lõpeb Harju-Risti – Riguldi – Võntküla tee kuuendal kilomeetril Harju-Risti külas. 
Tee ei ületa ühtegi silda, küll aga 16 truupi. Bussipeatusi teele ei jää.
Teega ristub üheksandal kilomeetril Kurkse tee, neljateistkümnendal kilomeetril Harju-Risti tee.
Tee on kruusatee. Tee on klassita. Liiklussagedus teel on kuni 200 autot ööpäevas. Kiiruspiirangute ja teevalgustuse kohta andmed puuduvad.
Lõuna-Eesti Haigla

Lõuna-Eesti Haigla Võru maakonnas Võru vallas Meegomäe külas asuv haigla, mida haldab AS Lõuna-Eesti Haigla.
Ettevõte kanti Äriregistrisse 2001.
Lõikude puu

Struktuur

Lõikude puul vastab iga tipu lõik oma alamate lõikude ühendile. Üldiselt vastavad lehtede lõigud mingi suurema terviklõigu tükeldusele, ehk lehtede lõigud on ühisosadeta ja järjestatud vasakult paremale. Tulemusena on igal sügavusel olevate tippude lõigud paarikaupa ühisosata ja lisaks on iga tipu enda vahemik tükeldamata tervik. Just need omadused teevad lõikude puust pärimise kiireks.

Täiendused

Lõikude puule eksisteerib täiendusi, mis võimaldavad selle abil rohkem probleeme lahendada. Mõned näited:

Laisa laienemise meetod

Laisk laienemine (ingl Lazy Propagation) on lähenemine, kus lõigu uuendamise päringutel lükatakse tippude uuendamise edasi hetkeni, kus nende andmeid reaalselt vaja läheb. Meetodi töötamiseks peavad lõigu uuendamise päringud olema korrapärased, näiteks kõigile sama uue väärtuse andmine või kõigi suurendamine mingi sama konstandi võrra. Sisuliselt tehakse võimalikult kõrgetele tippudele märgistus et nendel tuleb see uuendus teha. Tulevikus kui tipu väärtust vaja läheb rakendatakse tipule märgistatud uuendus ja saadetakse märgistus tipu alamatele edasi. See võimaldab lõikude uuendamist teha  ajaga.

Püsiv lõikude puu

Püsiv lõikude puu (ingl Persistent Segment Tree) on lõikude puu variant, mis võimaldab teha ajaloolisi päringuid, näiteks mis oli mineviku ajahetkel t mingi lõigu elementide miinimum. Tasub tähele panna, et mingi üksiku lehe väärtuse uuenemisel tuleb lõikude puus uuendada ainult  lehti. Püsiv lõikude puu loob peale iga uuendust uue versiooni lõikude puust, aga iga versioon lisab ainult  tippu, mis vastavad uuendatud teele jäävatele tippudele. Uue tipu mitteuuendatud alamatipp asub mingis varasemas versioonis, ehk uuema versiooni tipud võivad omada varasemate versioonide tippe alamatena. See trikk võimaldab  aja ja mälu kuluga uuendamist ja  ajaga ajaloolist päringut.
Pfitsch

Geograafia

2010. aasta 30. novembri seisuga elas seal 2966 inimest ja valla pindala on 142,3 km².
Pfitsch külgneb järgmiste valdadega: Brenner, Freienfeld, Mühlbach, Mühlwald, Sterzing, Vintl, Finkenberg (Austrias), Gries am Brenner (Austrias) ja Vals (Austrias).

Frazioni

Pfitschi vallas on frazioni (alljaotused, peamiselt külad ja asundused) Kematen (Caminata), St. Jakob (San Giacomo) ja Wiesen (Prati).

Keeleline jaotus

2011. aasta rahvaloenduse järgi kõneleb 90.98% rahvastikust esimese keelena saksa keelt, 8.94% itaalia keelt ja 0.08% ladiini keelt.
Vorotan

Vorotan ehk Bərgüşad (varem ka Orotan; armeenia keeles Որոտան, aseri keeles Bazarçay) on jõgi Taga-Kaukaasias, Araksi jõe vasakpoolne lisajõgi. Jõe kogupikkus on 178 km, vooluhulk suudmes 21,5 m³/s ning valgla pindala Armeenias ja Aserbaidžaanis 5650 km², jõe kalle on 16 meetrit kilomeetri kohta (teistel andmetel 12 m/km).
Jõgi saab alguse Sjunikhi maakonna põhjaosast Lõuna-Armeenias, voolab 119 km üldjoontes kagu suunas läbi Armeenia ning seejärel 59 km läbi Mägi-Karabahhi, mida peavad enda omaks nii Armeenia kui ka Aserbaidžaan, kuni ühineb Iraani piiril Araksiga. Enamajaolt voolab Vorotan mägimaastikus ning läbib mitmes kohas sügavaid kanjoneid. Vorotani orust põhja jääb jõe järgi nime saanud Vorotani mäekuru, mis ühendab Lõuna- ja Põhja-Armeeniat üle Zangezuri mäeaheliku. Jõe äärde jäävad Sisiani ja Qubadlı linn. 1995. aastal kaaluti Vorotani-äärsete Tatevi kloostri ja Tatevi Anapati kloostri ümbruskondade lisamist UNESCO maailma kultuuripärandi nimistusse.
Nõukogude ajal rajati jõele kolm veehoidlaga hüdroelektrijaama koguvõimsusega 404,2 MW, mis toodavad aastas kokku 1,1 miljardit kWh elektrit. Suurim veehoidlaist on Spandarjani veehoidla, mis on Armeenias suuruselt teine järv pärast Sevani.
Eesmärgiga tõsta vee hulka Sevani järves rajati 22 kilomeetri pikkune tunnel vee suunamiseks Vorotanist Sevani järve. Töö algas 1980. aastail, kuid seiskus Mägi-Karabahhi konflikti tõttu 1988. aastal, kui valminud oli 18 km. 2003. aastal lõpetas Armeenia lõpuks Vorotani tunneli ehituse, kuid vesi pole veel järve voolama hakanud.
Vorotani läte jääb Armeenia territooriumilt väljapoole. Seepärast on mõned Armeenia eksperdid avaldanud kartust, et juhul, kui Mägi-Karabahh läheb Aserbaidžaani kontrolli alla, satub ohtu 80% Armeenia veeressurssidest. Seda fakti võib Aserbaidžaan aga kasutada Armeenia survestamiseks.
Kristoforus

Kristoforus (kr. Χριστόφορος "Kristusekandja" (pherein = kandma) on varakristlik märter 3. või 4. sajandil. Katoliku ja õigeusu kirikus austatakse teda pühakuna. Mälestuspäev on 24. juuli. Kristoforust kujutatakse sageli hiiglasena, kellel käes sau ja kannab õlgadel Jeesuslast üle jõe.
Tema elust räägivad kaks legendi:
Idapoolste allikate järgi oli ta nimi varem Reprobus ning ta oli koerapeaga (künokefaal) hiiglane. See võib olla ka tõlkeviga ladina keelest, mille järgi oli ta kaananlane ja oli Lüükias usku pööranud 48 000 inimest. Lõpuks mõistis kuningas ta surma. Tema hukkamisel voolanud verel oli raviv toime ja pööras ka kuninga usku.
Lääne allikate järgi oli ta nimi Offerus. Tema hiiglase kuju ehmatas kõiki, kes temaga kohtusid. Offerus tundis oma vaimset piiratust ja ei tahtnud valitseda, vaid teenida – aga ainult kõige vägevamat valitsejat. Ta hakkas sellist otsima. Ta ei leidnud aga kedagi, kelle võim ei olnud kuidagi piiratud. Pärast pikka asjatut otsimist soovitas talle üks jumalakartlik erak, et piiramatu on ainult Jumala võim ja Offerus peaks ainult Jumalat teenima. "Aga kuidas Jumal mulle ütleb, mida ma tegema pean?" Offerus pidi oma hiiglase kuju tunnustama Jumala tahtena. Jumala teenimiseks pidi Offerus ülevedaja asemel reisijaid üle jõe kandma. Ükskord võttis ta ühe lapse õlgadele, et teda üle jõe kanda. Esmalt oli laps kerge, aga mida sügavamale ta läks, seda raskemaks laps muutus. Jõe keskel kurtis Offerus lõpuks: "Laps, sa oled nii raske, nagu kannaksin ma kogu maailma koormat!" Laps vastas: "Nagu sa ütled, nii see on, sest mina olen Jeesus, Lunastaja. Ja nagu sa tead, kannab Lunastaja kogu maailma koormat." Jõudes teisele kaldale, asetas Offerus lapse maha, mispeale laps ütles talle: "Sa kandsid Kristust, nüüdsest võib sind kutsuda Kristoferuseks."
See legend sai populaarseks ja on kirjalikult säilinud kogumikus Legenda Aurea.
Tallinnas Niguliste kirikus asub Püha Kristoforuse elusuuruses puidust figuur. Skulptuur oli algselt Niguliste kiriku kantsli tugisambaks. Luterlikus kontekstis sümboliseerib Kristoforus kantsli toena Kristuse õpetuse kandmist. Tallinna puunikerdaja Tobias Heintze töökojast tellitud uhke kantsel hävis 1944. aasta märtsipommitamise ajal ja Kristoforuse kuju on selle ainus tänaseni säilinud osa.
Jaagarahu murrud

Jaagarahu murrud on endised paemurrud ja ühtlasi paljandid Saare maakonnas Saaremaa vallas. Paljandid on arvele võetud ürglooduse objektina.
Paemurdudelt murti lubjakive 1930ndatel. Praegu on murrud vee all. Murdudel on näha Jaagarahu lademe Vilsandi kihtide bioherme. Murrud on Jaagarahu lademe stratotüübiks.
1961. aasta Eesti meistrivõistlused moodsas viievõistluses

1961. aasta  moodsa viievõistluse Eesti meistrivõistlused toimusid  20.–24. septembril Tartus. Toona nimetati neid kaasaegse viievõistluse VIII Eesti NSV meistrivõistlusteks.
Järveotsa linnaosa

Järveotsa on Viljandi linnaosa.
Järveotsa linnaosa paikneb Viljandi lõunaosas, Viljandi järve ja Riia maantee vahelisel alal.
Linnaosa sai nime 2007. aastal. Viljandi Järveotsa linnaosa üldplaneering kehtestati Viljandi Linnavolikogu otsusega 27. märtsil 2008.
Nõukogude perioodil oli Järveotsa linnaosa ala suuremas osas Nõukogude Armee kasutuses.
Saterkuub

Saterkuub on kehasse töödeldud pihaosaga, põlvini ulatuv alt lõhikuga laienev meestekuub.

Kirjeldus

Saterkuub valmistati potisinisest, mustast või hallist villasest riidest, millel olid mahapööratud krae ja reväärid ning kaks nööbirida. See oli 19. sajandil moes Saksamaal, Skandinaavias ning ka Baltimaades. Eestis võtsid mõisaametnikud ja jõukam talurahvas saterkuue kasutusele linnarahva eeskujul.