google/wiki40b huggingface dataset:
Rahvusvaheline Sotsiaalteaduste Rakenduslik Kõrgkool LEX

Rahvusvaheline Sotsiaalteaduste Rakenduslik Kõrgkool LEX oli 1992–2004 Tallinnas tegutsenud erakõrgkool. Kooli omanik oli Riias tegutsev Balti-Vene Instituut.
Koolil olid filiaalid Narvas, Pärnus, Jõhvis, Tartus ja Valgas.
Vesiravi

Vesiravi ehk hüdroteraapia on magevee välispidine kasutamine ravi ja profülaktika otstarbel; füsioteraapia haru.
Kümblusravi ehk balneoteraapia puhul kasutatakse mineraalvett. Merevee kasutamise korral räägitakse talassoteraapiast ehk mereravist.
Dekoratsioon

Dekoratsioon (pr décoration < lad decorare ’kaunistama’) on teatris lavakujunduse osa, mis loob etenduses visuaalseid (ruumilisi) kujundeid kunstiliste (nt maaling, arhitektuurielemendid) ja tehniliste vahenditega (foto-, filmi- ja holograafiline projektsioon, laserijoonistused jm). Peale konstruktiivselt nõutavate elementide esemeile ja ruumidele esteetilise otstarbega lisanduv kaunistis. 
Dekoratsioone hakatakse tvavaliselt valmistama alles siis, kui on olemas lavapildi kavand, makett, dekoratsioonimaterjalide kalkulatsioon ja rahalise kulu eelarve. Penoplast, papp ja vineer on peamised materjalid, mida kasutatakse teatris dekoratsioonide valmistamiseks. Rippuvate dekoratsioonide kinnitamiseks ja käsitsemiseks on lava laes tõmmikute süsteem või muud kinnitusvahendid – plokid, traadid, latid, võrk jne., mis aitab vältida sagedast redelile ronimist. Mängusektoris, kus näitleja puutub kokku dekoratsioonidega, on soovitatav vastav dekoratsioon valmistada plastiliselt või vähemalt poolplastiliselt. Kindlasti peavad plastilised olema aiad, kivid, kännud jne, kus näitlejad istuvad või millele nad toetuvad. Plastilised dekoratsioonid valmistatakse peamiselt kašeerimise teel, mis toimub kolmel viisil – vabalt, mudelil ja vormis. Plastiliste dekoratsioonide hulka kuuluvad ka poodiumid ja trepid.

Ajalugu

Eesti NSV teatrite lavakujunduskunst leidis üleliidulises ulatuses kõrget tunnustust. RAT Estonia, V. Kingissepa nim. TRA Draamateatri ja RAT Vanemuise etendusi Eesti NSV kunsti ja kirjanduse dekaadil Moskvas, samuti paljusid külalisetendusi NSV Liidu vabariikide pealinnades on retsensioonides esile tõstetud ka meie teatridekoratsiooni üldiselt kõrget taset rõhutades. 
Kaasaja lavadekoratsioonikunsti saavutusi hinnates ei saa mööda minna minevikupärandist, mis on oluliselt seotus ka vene teatridekoratsioonikunsti arenguga. Mitmed eesti kunstiajaloos tuntud kunstnikud, kes said oma hariduse Peterburis, olid, kes vähem, kes rohkem, seotud ka teatridekoratsioonide maalimisega. Lisaks meie vanema põlve teatridekoraatoritele on lavadekoratsiooni loominguga tegelenud sellised meistrid nagu prof Johann Köler, prof August Jansen, Konrad Mägi, Ado Vabbe, Roman Nyman jt. Neist viimane oli eesti teatri kunstilise dekoratsiooni üks silmapaistvamaid rajajaid, samuti noorte teatrikunstnike kasvataja.
Eesti teatri dekoratsioonikunsti ajaloo määrab niihästi vanema kui ka noorema põlvkonna teatrikunstnike ulatuslik looming pikkade aastakümnete jooksul. 
Eesti teatri algusperioodi lavakujunduse kohta on ülevaate saamine küllalt keerukas. Kirjalikud allikad kõnelevad sellest väga vähe. Kavandid ja maketid eesti teatri vanemast ajast puuduvad. Fotosid, mis kujutavad stseene lavakujundustest, on siiski säilinud. Kuid need ei suuda kunagi eksisteerinud lavakujundusest siiski terviklikku pilti anda, ei jäädvusta ka lavapildile valgustusega antud meeleolu. 
Eesti teatridekoratsiooni ajalool on oma tõusude ja mõõnade periood. Ligemale sada aastat tagasi, kui J. V. Jannseni perekonnas sai teoks mõte lavastada L. Koidula „Saaremaa onupoeg“, tekkis ühtlasi vajadus lavakujunduse järele.
Juuru lade

Juuru lade on siluri ladestu Llandovery ladestiku regionaalne kronostratigraafiline üksus (lade).
Ladet hakkas esimesena eristama Friedrich Schmidt aastal 1858. Lademe stratotüübiks määras ta tänapäevaks hävinud paljandi Juurus, lademe neostratotüübiks on aga Juuru 335 puurauk. Juuru aleviku järgi on lade ka oma nime saanud. Üleilmses standardis vastab sellele Rhuddani lade. Juuru lademe all lamab Porkuni lade ja temal lasub Raikküla lade.
Lademe vanus on 445,6...441 miljonit aastat. Litostratigraafiliselt vastavad sellele Stačiūnai kihistu, milles on eristatud Stūri kihistik; Õhne kihistu, milles on eristatud Rozēni, Rūja ja Puikule kihistikud; Tamsalu kihistu, milles on eristatud Karinu ja Tammiku kihistikud, ning Varbola kihistu, milles on eristatud Koigi kihistik. Õhne kihistu kõige alumisemad kihid ulatuvad lisaks silurile ka ordoviitsiumisse.
Lademe paksus Eestis on 20–65 m.
Lademe avamusala kulgeb Kesk-Hiiumaalt Peipsi lähedale. Nagu siluri lademetele Eestis omane, ei ole selle kivimid devonis esinenud kulutuse tõttu esindatud Ida- ega Kagu-Eestis.
Lade paljandub näiteks Hillestel ja Pullapääl.
Lademe kivimkoosseisus on palju lubjakivi. Lõunapoolsetes piirkondades lisandub sellele ka mergel.
Majandusintegratsioon

Rahvusvahelise majandusliku integratsiooni põhjused

Rahvusvahelise majandusintegratsiooni põhjuseks on majanduslik kasu, mis kaasneb vabakaubanduse olemasoluga. Selle saavutamiseks integreeruvad riigid regionaalseteks majandusühendusteks. Loobudes kaubanduspiirangutest, vähendatakse kaupade vahetamisega seotud tehingukulusid ning langeb ka hinnatase tarbijate jaoks. Hindade alandamise teiseks põhjuseks on suurenenud konkurents, mis sunnib ettevõtteid leidma uusi lahendusi, soodustades innovatsiooni. Suure siseturu olemasolu loob ettevõttele tootmises mastaabiefekti kasutamise tõttu võimaluse kasu saada ning püsida konkurentsivõimelisena. Tööjõu ja kapitali vaba liikumine ühtlustab tootmistegurite hinnad eri piirkondade vahel ning loob võimaluse majandusliku konvergentsini jõudmisele.
Geneetiline polümorfism

Geneetiline polümorfism on mingi lookuse kahe või enama alleeli (ja tihti ka fenotüübi) esinemine populatsioonis, kusjuures ka haruldasima alleeli sagedus on suurem, kui vahetu mutatsiooniline teke seda võimaldaks.
Eristatakse varjatud ja avalduvat polümorfismi, üleminevat ehk ajutist, adaptiivset ja neutraalset polümorfismi ning regionaalset polümorfismi.
Mõõdukas vaimne alaareng

Mõõdukas vaimne alaareng on inimmõistuse pidurdunud või mõõdukalt puudulik areng. RHK-10 kriteeriumide järgi on tegemist mõõduka vaimse alaarenguga, kui inimese IQ on vahemikus 35–49.
Igapäevases elus vajab mõõduka vaimse alaarenguga inimene igapäevaselt juhendamist, sest talle on selgusetud ühiskonna korraldust kirjeldavad põhimõisted (vargus, omandus, vastutus). Nende mõistete mittetundmine põhjustab sageli konflikte omanduse pinnal – mõõduka vaimse alaarenguga inimene ei saa aru, miks ta peab poes kauba eest maksma jms. Probleemilahendus võime on mõõduka vaimse alaarenguga inimesel sedavõrd häiritud, et kuigi ta on suuteline autojuhtimise selgeks õppima, siis ohutult autoga liiklema ta ei ole võimeline. Nimetatud asjaolude tõttu ei ole mõõduka vaimse alaarenguga inimene ühiskonna ohtlikku teo sooritamise aeg aru saama oma tegude tähendusest ja neid juhtima ning juriidilisest aspektist on piiratud teovõimega. Seetõttu ei rakendate neile kriminaalkaristust.
Mõõduka vaimse alaarenguga inimesed ei ole veel nii sügava vaimse puudega, et nad ei saaks aru lihtsamatest käskudest (pane püksid jalga, riisu heinad kokku vms). Nad võivad sellistest käskudest veel aru saada, aga mõni keerulisem käsk (tee arvutile restart vms) ei pruugi talle korda minna. Keel ja kõnelemisoskus on mõõduka vaimse alaarenguga inimestel veel saavutatav, kuid lugemine võib olla nende jaoks liiga keeruline. Mõned vaimse alaarenguga inimesed, kes on koolis käinud, võivad ka natukene lugeda, kuigi enamasti veerivad nad lihtsalt aegamisi tähti.

Tekkepõhjused

Mõõdukas vaimne alaareng on tavaliselt alguse saanud ajukahjustusest. Mõnedel inimestel hakkab ka lihtsalt aju üks pool kärbuma. Ka see on üks sageli esinenud tekkepõhjus. Hullem on, kui vaimne alaareng hakkab välja kujunema poole elu pealt. Siis kipub inimene ära unustama kõik, mida ta kunagi normaalse ajuga õppinud on.

Kaasnevad ohud

Mõõduka vaimse alaarenguga inimestel võib olla tihtipeale krambihooge ja paljudel on esinenud ka epilepsiat. Nad ei pruugi liikluses hästi hakkama saada. Muidugi on see, et punase tulega ei tohi üle minna, lasteaias esimene asi, mida liiklusest õpetatakse. Vaimse alaarenguga inimestel ei pruugi see aga kohe meelde jääda ja hakkavadki enda peale mõeldes punase tulega üle tee minema. Neile ei jää see lihtsalt meelde, et punase tule ajal sõidavad autod. Veel vähem on tõenäoline, et nad suudavad liiklusmärkide tähendust meeles pidada.
NGC 6712

NGC 6712 on kerasparv, mis asub Kilbi tähtkujus.
Parve avastas tõenäoliselt 9. juulil 1749 Prantsuse astronoom Guillaume Le Gentil. 16. juunil 1784 taasavastas parve William Herschel. Esimesena klassifitseeris selle kerasparvena John Herschel. 
Parv asub Maast 22500 valgusaasta kaugusel.
Franklini maakond (Mississippi)

Franklini maakond (Franklin County) on maakond USA-s Mississippi osariigis. Geograafilised koordinaadid on 31° 29′ N, 90° 54′ W
Maakonna halduskeskus on Meadville ja suurim linn Bude.
Maakonna pindala on 1468 km², millest 6 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 8118. Aastal 2000 oli elanike arv 8448.

Ajalugu

Franklini maakond moodustati 21. detsembril 1809 Adamsi maakonna osast. Maakond on nime saanud poliitiku, teadlase ja leiutaja Benjamin Franklini järgi.
W rahvuspark

W rahvuspark on rahvuspark Lääne-Aafrikas Nigeris, Beninis ja Burkina Fasos.
Rahvuspargi pindala on umbes 10 000 km².
Rahvuspark on nime saanud W-tähe kujulise jõelooke järgi.
Kuni 1970. aastani oli piirkond malaaria tõttu asustamata.
Praegu tegeldakse W rahvuspargis arheoloogiliste väljakaevamistega.
Sinilatv

Etümoloogia

Perekonna teaduslik nimetus tuleb kreekakeelsest sõnast "polemos", mis tähendab 'tüli' ja 'riidu'. Nimelt tülitsesid kaks antiikset ravitsejat, Pontosest pärit Poleimon ja Kapadookiast pärit Philetairos selle üle, kumb neist esimesena avastas ühe siniladvaliigi raviomadused.

Iseloomustus

Perekonnas on tavaliselt mitmeaastased, harvem üheaastased taimed suurte ükshaaval kasvavate lehtedega. Taimede kõrgus on 10–120 cm. Õied on helesinised, harvem valged, roosad või tumesinised ja koondunud õisikutesse. Viljaks on mitme seemnega kupar.
Sinilatvadel toituvad sageli liblikaröövikud. Üks neist, Coleophora polemoniella, on selle järgi oma teadusliku nimegi saanud.
Donald Kaberuka

Donald Kaberuka (sündinud 5. oktoobril 1951 Byumbas) on Rwanda majandusteadlane, alates 2005. aastast Aafrika Arengupanga president. Kaberuka oli 1997–2005 Rwanda rahandusminister ja aitas stabiliseerida Rwanda majandust pärast 1994. aasta genotsiidi.
Ta on kaitsnud majandusdoktori kraadi Glasgow' Ülikoolis.
Toomas Krõm

Koondisekarjäär

Ta mängis Eesti jalgpallikoondises aastatel 1994–1996 11 mängu. Oma koondisedebüüdi tegi Krõm 7. mail 1994 sõpruskohtumises USA jalgpallikoondise vastu. Eesti kaotas mängu 4:0. Lisaks temale tegi samas mängus debüüdi Indrek Zelinski.
Meie Stuudio

Meie Stuudio on Põlva maakonnas Põlvas tegutsev spordi- ja tantsukool. Kooli omanik on MTÜ Meie Stuudio.
Kool asutati 2005.
Kooli ja Põlva Eksperimentaalteatri koostöös valmis 2010 lavastus "Meie Põlvamaa".
Gustav Magnus Elephandt

Gustav Magnus Elephandt (ka Gustav Magnus Elepfandt; 5. mai 1781 Lappeenranta – 17. juuli/29. juuli 1819 Ruhnu) oli Soome ja Eesti vaimulik.
Ta õppis aastatel 1796–1801 Porvoos gümnaasiumis. Usuteadust õppis ta (ei olnud immatrikuleeritud) Turu ülikoolis.
Ta oli aastatel 1801–1806 Valkeala koguduse adjunktõpetaja. Aastatel 1807–1819 oli ta Ruhnu Püha Magdaleena koguduse õpetaja.

Perekond

Gustav Magnus Elephandt abiellus 18. juunil 1808 Kuressaares Dorothea Helene von Vietinghoffiga (1786–1840), kes oli Vana-Jürsi mõisniku Friedrich Wilhelm von Vietinghoffi (1760–1796) ja tema abikaasa Juliane (neiuna Markoff; suri 1814) tütar. Peale Gustav Magnuse surma abiellus Dorothea Helene järgmise Ruhnu pastori Gustaf Forselliga.
Tarja Turunen

1977–1995: lapsepõlv ja kooliaeg

Tarja Turunen sündis väikeses Puhose külas Kitee lähedal. Tal on vanem vend Timo ja noorem vend Toni. Tema ema Marjatta Turunen töötas linnavalitsuses ja isa Teuvo Turunen oli puusepp. Tema andekus laulmises avaldus, kui ta laulis kolmeaastaselt Kitee kirikus laulu Enkeli taivaan. Ta läks kirikukoori laulma ja hakkas laulutunde võtma. Kuueaastaselt hakkas ta klaverimängu õppima.
Koolis osales Tarja lauljana mitmetes projektides. Tema esimene klaveriõpetaja Kirsti Nortia-Holopainen mäletas Tarja kohta: ,,Tarja oli koolis, kus oli väga palju musikaalseid inimesi. Isegi siis esines ta palju." Tema muusikaõpetaja Plamen Dimov, rääkis hiljem: ,,Kui sa andsid Tarjale üheainsa noodi, sai ta sai sellele kohe pihta. Teistega tuli kolm, neli, viis korda harjutada." Koolis oli tal raske, kuna mõned tüdrukud kiusaid teda, sest kadestasid tema häält. Probleemi lahendamiseks organiseeris Dimov projektid väljaspool kooliaega. 15-aastaselt oli Turunenil esimene suurem sooloesinemine, kui ta laulis kirikukontserdil tuhande kuulaja ees.
Aastaid esitas ta mitmeid laule, sealhulgas soul muusikat Whitney Houstonilt ja Aretha Franklinilt. Hiljem kuulas ta laule klassikalaulja Sarah Brightmani esituses. Eriti võlutult kuulas ta lugu "Ooperifantoom", ja otsustas keskenduda sellele muusikažanrile. 18-aastaselt kolis ta Sibeliuse Akadeemias õppimiseks Kuopiosse.
's-Gravendeel

's-Gravendeel [shraafend'eil] on küla ja vald (gemeente) Lõuna-Hollandi provintsis.
Valla elanike arv on 8891 (2003) ja pindala 20,81 ruutkilomeetrit.

Teised asulad

De Wacht ja Schenkeldijk.

Ajalugu ja nimi

's-Gravendeel asutati 1593. Kuni 1592. aastani oli merel vaba juurdepääs 's-Gravendeeli kohal oleva Bonaventura poldri mudasele pinnale. Poldri territoorium jagati ja üks osa läks Hollandi krahvile Des Graven Deel ('krahvi jagu').
Teravmokk-ninasarvik

Levila

Must-ninasarvik elab Aafrikas, sealhulgas kindla järelevalve all peamiselt rahvusparkides Keenias, Tansaanias, Lõuna-Aafrika Vabariigis, Namiibias ja Zimbabwes (kaardil pruun). Varem levinud ka Sambias, Botswanas, Malawis ja Svaasimaal, kuhu on proovitud reintrodutseerida (kaardil roosa). Püsivaid tulemusi pole see tegevus andnud. Mosambiigi alal arvatakse olevat välja surnud (heleroosa). Viimati Põhja-Kameruni aladel elanud nn. lääne teravmokk-ninasarvik kuulutati IUCNi poolt väljasurnuks 2011. a. (kaardil must). Veel 18. sajandi lõpul oli liik levinud ka mujal Sahelis - Tšaadis, KAV-is, Sudaanis ja Etioopia vähem mägistel aladel, samuti Somaalias.

Välimus ja füsioloogia

Must-ninasarviku ülamokk võimaldab esemeid haarata.
Kõrvad on suured ja suunatavad. Silmad ei näe kaugele. Haistmine on hea.
Ta võib joosta kuni 48 km/h.

Toitumine

Must-ninasarvik on taimtoiduline. Ta sööb leherikkaid taimi, oksi, võsusid, ogalisi põõsaid ja vilju. Oma konksja ülamokaga napsab ta madalatelt puudelt ja põõsastelt lehti, pungi ja võsusid.
Must-ninasarvik aitab vähendada puittaimede hulka. Nii jääb ruumi kasvamiseks rohttaimedele, millest teised loomad toituvad.

Käitumine

Et ninasarvik ei näe hästi, asub ta ohu korral kohe ründama. See hoiab kiskjad temast eemal.'

Ohustatus

Must-ninasarvik on ohustatud liik, sest neid on sarvede pärast liiga palju kütitud. Sarvedest tehakse põhiliselt pistodavarsi, mis on paljudes maades jõukuse sümbol. Vastupidi levinud arvamusele ei ole tema sarvede kogus, mida kasutatakse afrodisiaakumi valmistamiseks, suur.
Svjatoslav Richter

Svjatoslav Teofilovitš Richter (Святослав Теофилович Рихтер; 20. märts 1915 Ukrainas Žõtomõri lähedal – 1. august 1997 Moskvas) oli saksa päritolu vene pianist.
Richter õppis klaverit mängima sakslasest isa käe all, kes oli organist. Ta õppis palju iseseisvalt ja täiendas end hiljem Moskva Konservatooriumis Heinrich Neuhausi juures.
Ta esitas palju Sergei Prokofjevi muusikat ja kammermuusikat koos David Oistrahhi ja Mstislav Rostropovitšiga. Tema tuntumateks plaadistusteks on ka Ferenc Liszti klaverikontsertide salvestised aastast 1961.
Annely Kuningas

Annely Kuningas (sündinud 9. novembril 1966 Pärnus) on eesti koorijuht ja muusikapedagoog. 
Lõpetanud 1985. aastal Pärnu Ülejõe Gümnaasiumi muusika eriklassi ja 1989. aastal Tartu Heino Elleri nimelise Muusikakooli koorijuhtimise erialal. 
Töötanud Sindi Gümnaasiumi muusikaõpetajana. 
1991. aastast töötab ta Pärnu Kunstide Majas koorijuhi ja vokaalansamblite juhendajana. Praegu juhatab ta Pärnu Kunstide Maja laste- ja ettevalmistuskoori Pöial-Liisi, vokaalansamblit Liisud, ettevalmistuskoori ansamblit ja Audru valla segakoori ja Uulu Segakoori. Mitme kollektiivi juhina on ta saavutanud auhinnalisi kohti koorikonkurssidel nii Eestis kui ka välismaal. 
Annely Kuningas on töötanud solfedžoõpetajana Pärnu Muusikakooli filiaalis ja Audru Huvialakoolis. Osalenud laste lauluvõistluste žüriides.
2006. aastal lõpetas ta Tallinna Ülikooli Kunstide teaduskonnas muusikateraapia kursuse ja alates sellest ajast töötab ka SA Pärnu Haigla Psühhiaatria Kliiniku Päevakeskuses muusikaterapeudina.
Alates 2007. aastast laulab ta Eesti Koorijuhtide Naiskooris. 
Aastal 2008 pälvis ta Pärnu linna aasta õpetaja aunimetuse.
Ameerika Ühendriikide 2000. aasta rahvaloendus

Ameerika Ühendriikide 2000. aasta rahvaloendus on järjekorras 22. rahvaloendus Ameerika Ühendriikides.
Umbes 16% majapidamistest said pika küsitluslehe, mis sisaldas enam kui 100 küsimust.
Ameerika Ühendriikide rahvaarvuks sama aasta 1. aprilli seisuga saadi 281 421 906. See tähendab, et võrreldes 1990. aasta loendusega oli rahvastik kasvanud 13,2%.
Loenduse maksumuseks oli 4,5 miljardit dollarit ehk ligi 16 dollarit loendatava kohta.
Aluseta lause

Aluseta lause on lause, mis ei sisalda alust.
Henri (Julma-Henri)

"Henri" on Julma-Henri hiphopi ja dubstep'i stuudioalbum, mis ilmus 16. veebruaril 2011. Selle produtseeris RoopeK. Plaadi avaldas Mörssi.
Album oli Soome ametlikus edetabelis kaks nädalat ja tõusis 23. kohale .
Karl Alfred Jentson

Karl Alfred Jentson (pseudonüümiga Pessimist) (19 mai 1879 Tartu – 18 märts 1965 Tallinn) oli eesti litograaf ja karikaturist.
Oli aastatel 1895–1899 Tartus E.Bertelseni trükikojas graveerija õpilane, 1904–1905 õppis Peterburi Stieglitzi kunsttööstuskoolis. 1906. aastal oli Helsingis litograafiks. Oli Tallinna Eesti Kirjastus-Ühisuse litograafia osakonna juhatajaks. Töötas H.Laakmanni trükikoja juhatajana.
Tema karikatuure avaldati ajakirjas Kaak
Impotentsus

Diagnoos

Diagnoosimisel kasutatakse vestlust patsiendiga, määramaks kindlaks tema detailse seksuaalsete toimingute ajaloo.

Mudelorganismid

Meestel esinevate erektsioonihäirete mudelorganismidena kasutatakse uuringutes nii ahve, koeri, kasse, jäneseid, rotte kui ka hiiri. Tänapäeval on levinumaks biotesti (ingl k bioassay) loomadeks erektsioonihäirete uuringutes siiski närilised.

Muu

Ajutisi erektiilseid häireid tuleb ette enamikul meestest ning neid ei loeta erektsioonihäireteks, eelkõige nende ajutise loomu tõttu.
Rahvusvaheline emakeelepäev

Rahvusvaheline emakeelepäev on UNESCO poolt 17. novembril 1999 21. veebruarile määratud tähtpäev "keelelise ja kultuurilise mitmekesisuse edendamiseks". Seda tähtpäeva tunnistas oma resolutsioonis Rahvusvahelise keelte aasta kohta ka ÜRO Peaassamblee.
See tähtpäev sai alguse Bangladeshist, kus 21. veebruaril 1952. aastal hukkusid Dhakas mitmed tudengitest meeleavaldajad, kes nõudsid bengali keele üheks Pakistani riigikeeleks kuulutamist, ja kus seda päeva hakati hiljem tähistama Keeleliikumise päevana ja Märtrite päevana.
Maarjapäev

Maarjapäevad on kirikukalendris tähtpäevad, mis on pühendatud neitsi Maarjale.
Lilli Promet

Lilli Promet (16. veebruar 1922 Petseri – 16. veebruar 2007 Tallinn) oli eesti kirjanik.

Elukäik

Lilli Promet sündis maalikunstnik Aleksander Prometi peres. Lõpetanud Tallinna 18. algkooli, astus Promet 1935. aastal õppi­ma keraamikat Riigi Kunsttöös­tus­koolis, mille lõpetas 1940. aasta kevadel. Sügisel kutsuti ta tööle Noorte Hääle toimetusse. Sõja puhkedes evakueerus Promet Tatari ANSV-sse. 1943. aasta suvel lähetati Promet tööle blokeeritud Leningradi eestikeelsete raadiosaadete toimetusse. 1944–1951 oli ajakirjanik Tallinnas.

Looming

Alustanud novellide ja jutus­tustega, kujunes Lilli Prometist kiiresti arvestatav kirjanik, kes on loonud teoseid paljudes žanrides. 1958. aastal debüteeris Lilli Promet "Loomingus" kolme proosa­­raamatuga. Need olid novelli­­ko­­gu "Ainult puhtast armas­tu­sest", jutustuste kogu "Püha kuns­ti jüngrid" ning reisiraamat "3 × pakitud kohver", viimane neist kirjutatud koos abikaasa Ralf Parvega.
Hea vormitaju ja isikupärane stiil andsid talle algusest peale väljapaistva koha eesti novellistide hulgas. Seda positsiooni kindlustasid kogud "Roosa kübar" (1961) ja "Lamav tiiger" (1964), mida üksmeelselt peetakse tema kaalukamaks ko­guks.
Promet on kirjutanud romaanid "Meesteta küla" (1962), "Primavera" (1971), "Tüdrukud taevast" (1979) ja "Iisabel" (1992). Kolm esimest on kas otseselt või kaudselt seo­tud sõjaga.
Lilli Prometi jutustuste ja novellide alusel on valminud viis filmi: "Roosa kübar", "Üksi", "Tütarlaps mustas", "Ühe suve akvarellid" ja "Pimedad aknad".
Ka on ta kirjutanud kaks näidendit: "Los Cap­richos" (1976) ning "Else, Teeba prints" (1982).
Otto Harpe

Otto Gottlieb Harpe (1730 Tallinn – 10. jaanuar/21. jaanuar 1796 Kadrina) oli Eesti vaimulik.
Ta õppis usuteadust (immatrikuleeriti 26. septembril 1750) Göttingeni ülikoolis ja (immatrikuleeriti 18. juulil 1755) Helmstedti ülikoolis. Ordineeriti 20. oktoobril 1759 õpetajaks.
Ta oli aastatel 1759–1796 (kutsuti 2. augustil 1759) Kadrina Katariina koguduse õpetaja. 21. veebruarist 1778 oli ta Eestimaa ülemapellatsioonikohtu liige. Ta aitas kaasa vennastekoguduse tööle oma koguduses.

Isiklikku

Tema vend Wilhelm Christian Harpe oli Tallinna toomkoguduse õpetaja.
Märzen

Märzen (saksa keeles märzen või märzenbier 'märtsi õlu') on saksa laagriõlu ehk põhjakääritamisega õlu. Tegemist on traditsioonilise Oktoberfesti õllega. 
Märtzeni õlut pruulitakse märtsis, millest tuleneb ka õlle nimi. Õlle kangus on 5–6%.
Gagarini karikas

Gagarini karikas (vene keeles Кубок Гагарина, 'Kubok Gagarina') on trofee, mille pälvib jäähokiliiga KHL-i väljalangemismängude võitja. Karikas on saanud nime Nõukogude Liidu kosmonaudi Juri Gagarini järgi. Karikas sai Gagarini järgi nime tänu sellele, et KHL-i esimese hooaja finaalseeria viimane mäng peeti 12. aprillil, mis on Gagarini kosmoselennu tähtpäev. Samuti seotatakse Gagarini Venemaa sümbolina.
Pärast KHL-i tavahooaja lõppu osaleb 16 meeskonda väljalangemisturniiril. Alates hooajast 2009–2010 kohtuvad finaalseerias Idakonverentsi ja Läänekonverentsi meistrid, kes selgitavad omavahel Gagarini karika võitja.
Esimest korda võitis Gagarini karika hooajal 2008–2009 Kaasani Barõs. Kaasani Barõs on samuti enim kordi Gagarini karika võitnud – kokku kolm korda (lisaks hooaegadel 2009–2010 ja 2017–2018). Kokku on Gagarini karika võitnud kuus klubi. Peatreeneritest on enim kordi karika võitnud Zinetula Biljaletdinov, kes on tulnud Kaasani Barõsiga kolmel korral võitjaks.