google/wiki40b huggingface dataset:
Wietzendorf

Teine maailmasõda

Teise maailmasõja ajal asus Wietzendorfi lähedal sõjavangilaager (Kriegsgefangenenlager), sealhulgas ohvitseride osakond (Oflag 83). Laagris olid esialgu Nõukogude vangid idarindelt; hiljem viidi need osaliselt minema kehvade sanitaartingimuste tõttu ja kasutati teiste vangide majutamiseks, sealhulgas paljude Itaalia sõjavangide (Italienische Militaerinternierte), kes Natsi-Saksamaa arvates olid kaotanud oma sõjaväelise staatuse, kuna nad olid keeldunud Mussolini käskude täitmisest pärast vaherahu Itaalia ja liitlaste vahel. Itaalia vangide seas olid Giovannino Guareschi, kes sai hiljem maailmakuulsaks kui Don Camillo looja, ja Alessandro Natta, hilisem PCI peasekretär.
Paltamo

Raudteejaam

Paltamos on 1926. aastal avatud raudteepeatus Oulu–Kontiomäki raudteel. Kõik Iisalmi–Kajaani–Oulu suunal sõitvad reisirongid peatuvad Paltamos. Raudteepeatuses on üks perrooniga rada, lisaks kaks haruteed ja üks rada kaubarongide laadimiseks. Puidust jaamahoones ei toimu piletimüüki ega ole muid töötajaid.

Kirik

Paltamo koguduse vana kirik asub Paltaniemi külas. Praegusesse kirikukülla hakati kirikut kavandama 19. sajandi lõpul. Ehitama saadi hakata alles 1939. aasta suvel ning Talvesõda lükkas nurgakivi paneku 1941. aastasse. Jätkusõda takistas ehitust veelgi. Kirik pühitseti lõpuks 4. augustil 1946. Valgeks krohvitud telliskirik on tüübilt kolmelööviline kodakirik.
Saksi karstiala

Saksi karstiala on kaitstav karstiala Lääne-Viru maakonnas Tapa vallas.
Üle 1 km pikkuses nõos esineb karstilohke. Kevadel tekib nõkku karstijärv (Saksi karstijärv, ka: Saksi karstijärvik).
Saale-Unstrut

Saale-Unstrut on veinikasvatusregioon Saksamaal Saale ja Unstruti jõgede ääres. Piirkonna keskuseks on Freyburgi linn Naumburgi lähedal. Tegu on väga põhjapoolse asendiga veiniregiooniga, mis tingib varavalmivate viinamarjasortide eelistamise nagu Müller-Thurgau, Weißburgunder ja Silvaner. Punastest sortidest leidub Portugieserit. Saale-Unstruti veinid on sageli lamedad laiatarbeveinid, aga head tootjad pakuvad headel aastatel kuiva veini, mis kuulub maailma parimate hulka.
Mary Shelley

Mary Shelley (sünninimega Mary Godwin; 30. august 1797 London – 1. veebruar 1851 London) oli inglise kirjanik, ulmeraamatu "Frankenstein" ehk "Moodne Prometheus" autor.
Shelley sündis kuulsa feministi, kirjaniku Mary Wollstonecrafti ja anarhisti, filosoofi William Godwini teise lapsena. Shelley ema suri 10 päeva pärast sünnitust ning Shelley jäi ema poolõe Fanny Imlay kasvatada. Shelley isa hülgas lapse ning abiellus teise naisega.
Shelley sai hea hariduse vaatamata sellele, et tollal omandasid mingisugusegi hariduse vaid vähesed tüdrukud.
30. detsembril 1816 abiellus ta Percy Bysshe Shelleyga.
Boorhape

Tootmine

Boorhapet saab toota booraksi (naatriumtetraboraat dekahüdraat) reageerimisel mõne anorgaanilise happega, näiteks soolhappega.
Na₂B₄O₇·10H₂O + 2HCl → 4H₃BO₃ + 2NaCl + 5H₂O
Samuti tekib boorhape mõne boori ja halogeeni sisaldava soola hüdrolüüsimisel.
BCl₃ + 3H₂O → B(OH)₃ + 3HCl
BBr₃ + 3H₂O → B(OH)₃ + 3HBr
BI₃ + 3H₂O → B(OH)₃ + 3HI

Omadused

Boorhape lahustub keevas vees, kui temperatuur on üle 170 °C.
H₃BO₃ → HBO₂ + H₂O
Tekkinud HBO₂ on tahke ja vähelahustuv vees. Ta sulab umbes 236 °C juures ning kui seda soojendatakse üle 300 °C, siis ta dehüdreerub tetraboorhappeks.
4HBO₂ → H₂B₄O₇ + H₂O
Masiukoŭščyna

Ajalugu

Linnaosa rajati varasema Masiukoŭščyna küla kohale. Küla kujunes tatarlase Ibrahimi poolt aastal 1589 ostetud maadele, mis ta hiljem oma poegade vahel ära jagas. Küla läks tema pojale Musale ja poja nimest kujunes ka selle valgevenekeelne nimekuju.
XIX sajandi keskpaigas leiti sealse mõisa varemetest (tõenäoliselt kunagistest kirikuruumudest) XIV sajandist pärinev Minski evangeeliumiks nimetatud käsikirjaline piiblifragment.
Aastal 1941 asutati külla koonduslaager Stalag 352 filiaal, mis hakkas tegutsema endise nõukogude sõjaväeosa territooriumil. Seal hukkus ligi 9000 inimest, laagri territooriumile on rajatud väike memoriaalkompleks.
Sõja lõppedes jätkas sealne sõjaväeosa oma tegevust. Hiljem seda laiendati, sinna rajati sõjaväelinnak, loodi  ka ettevõtteid, kus sõjaväelaste pered said töötada.
Minskiga liideti küla alad aastal 1970, osalt ka aastal 2004.
Eduard Rammulus

Eduard Rammulus (7. märts 1889 Rasina, Tartumaa – 3. september 1947 Južkuzbasslag, Kemerovo oblast, Venemaa) oli eesti ettevõtja, ühiskonnategelane ja vabadussõja veteran. 
Õppis Rasina vallakoolis ja Võnnu kihelkonnakoolis, seejärel piimandust Tartus ja Kuramaal. Võttis osa Esimesest maailmasõjast ja kaitseliitlasena vabadussõjast. 
Tegutses juustutööstuse organiseerijana, asutades 1918. aastal juustutööstuse Triigi ja Varangu mõisas.
1919. aastal avas Rakveres koloniaalkaupluse (Tallinna tänav 39) ja hiljem ka veinikaupluse.

Ühiskondlik tegevus

Oli Kaubandus-Tööstuskoja liige (valiti liikmeks 1929 ja 1937). Tegutses kaitseliidus ja tuletõrjes alates 1927. aastast.
Oli üks Rakvere Eesti Kaupmeeste Ühingu asutajaliikmeid ja selle esimees alates ühingu asutamisest 1929. aastal.
1936. aastast oli Rammulus Üleriikliku Kaupmeeste Seltside Keskliidu juhatuse liige. 1937. aastast oli ta Eesti Majanduskeskuse nõukogu liige. Samast aastast oli ta ka Rakvere linna vabatahtliku tuletõrjeühingu kompaniipealik, juhatuse liige ja abiesimees.
1939. aastal kandideeris Rakvere linnavolikokku, kuid ei osutunud 465 häälega valituks (jäi neljandana volikogust välja).
Siseminister

Siseminister on valitsuskabineti liige, kes juhib siseministeeriumi.
Sosa (Saksimaa)

Sosa on asula Saksamaal Saksimaa liidumaal Erzgebirgskreisis Eibenstocki linna koosseisus.
Kuni 1. jaanuarini 2011 oli asula Sosa valla keskus.
August Eduard Warres

August Eduard Warres (8. november/20. november 1864 Aidu – 9. oktoober/22. oktoober 1914 Tartu) oli eesti vaimulik.
Ta õppis Aidus vallakoolis, aastatel 1874–1877 Helmes ja Tarvastus kihelkonnakoolis, aastatel 1878–1879 Viljandis kreiskoolis, aastatel 1879–1885 Viljandi Maagümnaasiumis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1886–1891. Oli seejärel koduõpetajaks parun Ungern-Sternbergi juures Koorastes. Oli aastatel 1891–1892 prooviaastal Kanepi Jaani koguduses Johannes Oskar von Falcki juures. Ordineeriti 10. mail/22. mail 1892 Riias õpetajaks.
Ta oli aastal 1892 Võru praostkonna vikaarõpetaja. Aastatel 1892–1912 oli ta (introdutseeriti 6. septembril/18. septembril 1892) Võnnu Jakobi koguduse õpetaja. Jäi aastal 1912 emerituuri. Emerituuris olles elas Tartus.

Isiklikku

Tema isa Mats Warres oli rahvakooliõpetaja, tema abikaasa Agnes Auguste Mathilde isa Eduard Kremser oli Valga vennastekoguduse diakon.
Turhan Hatice Sultan

Turhan Hatice Sultan (1627 – 4. august 1683) oli sultan Ibrahimi naine ja Mehmed IV ema. Tema ja Ibrahimi ema Kösem Sultan olid oma poegade valitsusaegadel sultanite kaasvalitsejad ja omasid tegelikku kontrolli Osmanite riigi valitsemise üle. Turhan Hatice oli ainus naine osmanite ajaloos, kes jagas seaduslikult võimu sultaniga, kuigi reaalselt kandis ta oma poliitilise võimu üle suurvesiirile, kelle kaasabil kontrollis riiki. Selle tulemusena sai Turhan üheks silmapaistvamaks isikuks osmanite nn "naissultanite ajastul" . Turhan tähendab "halastust".
Entec Eesti

OÜ Entec Eesti on Eesti projekteerimis- ja konsultatsiooniettevõte.
Ettevõte asutati 1990 nime all AS Entec (allikates ka AS ENTEC). 2007-2011 kandis ettevõte nime AS Pöyry Entec. Nime muutus tulenes sellest, et sel perioodil kuulus ettevõte Helsingi börsil noteeritud konsultatsioonifirmade kontserni Pöyry Plc. Alates 2011 kannab ettevõte nime OÜ Entec Eesti.
Salevere linnus

Salevere linnus asub Salumäel Lääneranna vallas Pärnu maakonnas.

Kirjeldus

Linnus asetses 24 m merepinnast kõrgemale tõusva paepanga põhjaservas. Põhjaküljelt kaitseb linnusekohta panga 15 m kõrgune, järsult langev põhjakallas, edelast, lõunast ja kagust poolkaares kulgev, 5–6 m laiune ja keskelt 1 m kõrgune kividest ja mullast vall. Sealt on leitud ka puitkonstruktsioonide söestunud jäänused. Lõunas asetseb vall kivikülvina, milles esineb kuni 1,5 m läbimõõduga raudkive. Kaguosas leidub valliserva ritta veeretatud 1 m suuruste kividega vallilõike. Segmendikujulise põhiplaaniga linnuseõu on ida-lääne suunas 270 m pikk ja põhja-lõuna suunas kuni 100 m lai.

Dateering

Muinaslinnuse vanim asustusjätk ulatub II aastatuhandesse eKr. Edasi oli muinaslinnus dateeringute alusel kasutuses I aastatuhande II poolel eKr, I aastatuhande algul pKr.

Muinaslinnuse avastamine ja arheoloogilised uuringud

Linnuse avastas 2001. aastal arheoloog Mati Mandel. 2008. aastal toimusid linnusel arheoloogilised proovikaevamised, mille käigus saadi I aastatuhande II poole keraamikat. 2009. aasta suvel kaevati arheoloog Helena Kaldre poolt lahti linnuse peavall. 2010. aastal jätkati arheoloogilisi uurimistöid, mille käigus leiti vallist söestunud puitkonstruktsioonide jäänuseid.
Frank Oz

Frank Oz (pärisnimega Richard Frank Oznowicz; sündinud 25. mail 1944 Herefordis) on Ameerika Ühendriikide nukunäitleja ja filmilavastaja.
Põdrarahu

Põdrarahu on Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas Saunja lahes asuv 0,4 hektari suurune saar (rahu). Saare rannajoone pikkus on 300 meetrit.
Saar kuulub Silma looduskaitseala koosseisu ja on looduskaitse all.
Rahu koordinaadid on 58° 59′ N, 23° 39′ E.
Lüganuse Vabadussõja mälestussammas

Lüganuse Vabadussõja mälestussammas on Ida-Viru maakonnas Lüganuse vallas Lüganusel asuv Vabadussõjas langenutele püstitatud mälestusmärk. See on arvele võetud kultuurimälestisena.
Lüganuse Vabadussõja mälestussammas avati 28. septembril 1924. 6,4 m kõrguse samba autor oli Lüganuse kihelkonnast pärit Voldemar Mellik. Sammas hävitati Nõukogude okupatsiooni ajal 1940. aastal. Samba taastas 13. augustil 1944 Voldemar Mellik ise. Teise Nõukogude okupatsiooni ajal 1944. aastal lõhuti sammas uuesti.
Lüganuse Vabadussõja mälestussammas taasavati Laulva revolutsiooni ajal 30. septembril 1989. Samba arhitektuurilise osa taastas fotode järgi Voldemar Melliku poeg, arhitekt Tõnu Mellik, samba skulptuurigrupi valmistas Ants Viitmaa.
Raadiovastuvõtja

Raadiovastuvõtja on elektrooniline seade, mis võtab vastu ruumis raadiolainete abil edastatavat või edasikanduvat infot ja annab sellele kasutamiseks vajaliku vormi (heli, pilt, analoog- või digitaalandmed).
Kitsamas tähenduses on raadiovastuvõtja (üldkeeles lühidalt raadio) aparaat raadioringhäälingu saadete kuulamiseks.

Üldine tööpõhimõte

Kasulikku signaali kandvad elektromagnetlained indutseerivad raadiovastuvõtja antennis kõrgsageduslikud vahelduvvoolud, millest sisendlülitus eraldab soovitud kandesagedusega võnkumise. See võnkumine ja selles sisalduv signaal läbib mitmeastmelise töötluse: võimendamine, sagedusmuundamine, demoduleerimine, dekodeerimine. Signaali töötlemine toimub peamiselt superheterodüünvastuvõtja skeemi järgi.

Raadiod

Raadioks nimetatakse rahvapäraselt aparaati, millel on lisaks raadioringhäälingu vastuvõtjale ka helisagedusvõimendi ja valjuhääldi(d).
Raadioid valmistati esialgu suurte, enamasti lauapealsete aparaatidena, seejärel ka kaasaskantavate mudelitena ja nn taskuraadiotena. Tänapäeval toodetakse peamiselt kompaktseid sangaga või lauapealseid raadioid (sealhulgas nn köögiraadioid) ja äratusfunktsiooniga kellraadioid.
Raadiolaine moduleerimise viisi järgi olid esialgu kasutusel amplituudmoduleeritud (AM-) saadete vastuvõtjad (saadete vastuvõtmiseks pikk-, kesk- ja lühilainel). Alates 1950. aastatest algas sagedusmoduleeritud (FM-) saadete edastamine ultralühilainel (ULL), nii et raadiotele lisandus ULL-ala.
Raadioringhäälingu saadete edastamisel moduleeritakse kõrgsagedusvõnkumist valdavalt analoogsignaaliga. Digitaalraadio süsteemide (DAB, DRM) laialdane areng seisab alles ees. Digitaalselt edastatavaid raadioringhäälingu programm saab vastu võtta sidesatelliitidelt (lisaks televisiooniprogrammidele) ja interneti vahendusel (vt internetiraadio).
Soovitud saatja sagedusele häälestamiseks on raadiol osutiga skaala või sageduse numbernäiduga vedelkristall- (LCD-) näidik. Vastavalt on tegemist analoog- või digitaalhäälestusega. Viimasel juhul saab raadio täpselt häälestada teadaolevale sagedusele, samuti salvestada kuulatavaimate saatjate sagedused (vähemalt 5) ja edaspidi valida saatja lihtsalt vastavale nupule vajutamise teel.

Kombineeritud raadioseadmed

Grammofoniga kokkuehitatud lampraadiovastuvõtjate üldnimetus oli radioola ning magnetofoniga kombineeritud raadioseade magnetoola.
Mitmest funktsionaalsest üksusest koosneva muusikakeskuse ehk stereoseadme koosseisu kuulub raadiovastuvõtja raadiotuuneri nime all.
Transistorraadioid hakati alates 1970. aastatest kombineerima kassettmagnetofoniga ja järgmisel aastakümnel ka CD-mängijaga.
Alates sajandivahetusest kuulub raadio funktsionaalse üksusena audio-videopleieritesse ja mobiiltelefonidesse.
Silmaüline kilbis

Silmaüline kilbis (ladina scutum supraoculare, sün supraoculare, mitm scuta supraocularia) on paljudel soomuselistel pead katva naha soomus.
Silmaülised kilbised on liigiti erineva kuju ning laiuse ja kõrgusega, seetõttu kasutatakse neid ka soomuseliste teaduslikul süstematiseerimisel.

Madudel

Madudel paiknevad silmaülised kilbised külgvaates vaadatuna otse silma kohal. Silmaüline kilbis võib olla nii paaritu aga koosneda ka mitmetest kilbise fragmentidest või moodustada erinevaid sarvekesi ja neid kasutatakse maoliste klassifikatsioonil.
Marko Mehine

Marko Mehine (sündinud 23. märtsil 1987 Tartus) on eesti võistlustantsija. 
Ta on 17-kordne Eesti meister eri vanuseklassides ja tantsuliikides ning Euroopa noorsoomängude võitja.
Shōji Hamada

Shōji Hamada (9. detsember 1892 Misonokuchi Kanagawa prefektuur – 5. jaanuar 1978 Mashiko Tochigi prefektuur) oli jaapani keraamik.
Shōji Hamada õppis keraamikat Tōkyō tehnikainstituudis Kawai Kanijiro käe all. Varsti pärast seda kohtus ta inglise keraamiku Bernard Leachiga, kellega koos reisiti 1920. aastal Inglismaale. Ta naasis Jaapanisse 1923. aastal.
1955. aastal kuulutas Jaapani valitsus ta elavaks rahvusaardeks.
Carl Carlson

Carlton "Carl" Carlson on tegelaskuju sarjas "Simpsonid".
Carl Carlson ja Lenny Leonard on parimad sõbrad. Carl Carlson on tihti koos Homer Simpsoni ja Lenny Leonardiga Moe kõrtsis. Ta töötab koos Homeri ja Lennyga Springfieldi tuumaelektrijaamas.
Uue-Kirepi mõis

Uue-Kirepi mõis (saksa keeles Neu-Kirrumpäh; ka Väike-Kirepi mõis (saksa keeles Klein-Kirrumpäh)) oli Vana-Kirepi mõisa kõrvalmõis Rõngu kihelkonnas Tartumaal. Nüüdisaegse haldusjaotuse järgi jääb mõisa ala Elva valla territooriumile Tartu maakonnas.
Bauddhanāth

Stuupa ehitamislugu

Küla, mis ümbritseb suurt Kāşyapa torni, tuntakse üldiselt Boḍḍha nime all ja tiibeti keeles Yambu Chorten Chenpo. Yambu on nimi, millega Katmandud Tiibetis tuntakse; ja Chorten Chenpo tähendab suurt torni. Kuid torni täispikk nimi on Ja Rung Kashol Chorten Chenpo, mida võiks tõlkida kui 'olen andnud jätkamise käsu'. Tornil on oma huvitav saamislugu, mis seletab seda kummalist nime. 
Jutustatakse, et Kāşyapa oli buda, kes elas kaua enne Śākyamunit. Pärast Kāşyapa surma leidis üks vana naine koos oma nelja pojaga selle suure targa (muni) säilmed kohalt, kus nüüd seisab suur mägi, mille naine koos poegadega püstitas. Enne ehitustöö alustamist astus ta kuninga ette ja sai loa torni ehituse "jätkamiseks". Ajaks, mil vana naise ja tema poegade suurte ohverduste tulemusena oli lõpetatud ehitise vundament, olid need, kes seda nägid, hämmastunud ehitise suurest mahust. Eriti puudutas see riigi kõrgeid ametnikke, kes ütlesid, et kui üks vaene vana naine võib ehitada sellise suursuguse torni, peaksid nemad ise ehitama mäesuuruse templi. Seepärast palusid nad kuningal ehitustöö peatada. Kuningas vastas: "Olen andnud käsu naisele töö jätkamiseks. Kuningad ei tohi oma sõnu süüa ja ma ei saa nüüd oma käsku tühistada.“ Seega võis torni ehitamine jätkuda ja sealt ka selle omapärane nimi: Ja Rung Kashol Chorten Chenpo. 
Siiski on alust arvata, et torn ehitati Śākyamuni surma järel, sest ülaltoodud kirjeldus tiibetikeelsetest raamatutest erineb sanskritikeelsetest allikatest, mis on usaldusväärsemad kui tiibeti omad.
"Gopālarājavaṃśāvalī" järgi asutas Bouddhanathi Nepali Licchavi kuningas Śivadeva (u 590–604), kuigi teised Nepali kroonikad paigutavad selle kuningas Mānadeva (464–505) valitsusaega. Tiibeti allikad väidavad, et seal asuval mäel korraldati 15. sajandi lõpus, 16. sajandi alguses väljakaevamised, mille käigus avastati kuningas Amshuvarmā (605–621) luud. Traditsiooniliselt seostatakse Boudhanathi stuupa ehitamisega ka Tiibeti kuningat Trisong Detseni (valitses 755–797).
Timo Eichfuss

Timo Eichfuss (sündinud 19. novembril 1988 Rakveres) on Eesti korvpallur.
Aastatel 2008–2016 mängis ta klubis Tartu Ülikool/Rock.
Aastast 2016 mängib ta klubis Rakvere Tarvas.
Marder 1

Marder 1 on külma sõja ajal Lääne-Saksamaal valmistatud jalaväe lahingumasin. Esimesi jalaväe lahingumasinaid NATO-s.

Ajalugu

Esimene seeriamasin valmistati 1971. aastal Rheinstahl AG ja Maschinenbau Kiel koostööna. Kokku on valmistatud umbes 3000 masinat, mis on peamiselt Bundeswehri teenistuses. Kõige levinum Marderi modifikatsioon on A3. Viimane võimalik versioon on Marder 1A5. Edasisest arendamisest on loobutud uue lahingumasina Puma kasuks.
Mardereid kasutati võrdlemisi edukalt lahingutes Talibaniga Afganistanis, aga kuumas kliimas tekitas probleeme konditsioneeri puudumine. Ühes IED-ga rünnatud masinas sai 1 sõjaväelane surma ja 5 vigastada.

Kirjeldus

Masin on lihtsa ehitusega, kaalub 33 tonni ja arendab kiirust kuni 50 km/h. Kasutatud on osaliselt tanki Leopard 2 veermiku osi. Relvastuseks on 20 mm automaatkahur, 7,62 mm sünkroonkuulipilduja MG3 ja juhitav tankitõrjeraketisüsteem MILAN 2. Meeskond on 3-liikmeline, kellele lisandub 6-7 jalaväelast.
Häme linnus

Häme linnus on keskaegne linnus Soomes, Hämeenlinnas. Linnus asub praegu Vanajavesi järve kaldal, algselt asus see saarel.

Ajalugu

Häme linnus arvatakse olevat ehitatud 13. sajandi lõpus.

Rootsi sõjaväe kindlusena

Kuningas Gustav III juhtimisel alustati 1770. aastatel linnuse suurejooneliste ümberehitustöödega. Hämeenlinna linn koliti keskaegse linnuse kõrvalt oma uude asupaika, et saada ruumi linnuse ümber rajatavasse bastionaalsüsteemis kindlustistele. Häme linnusesse toodi garnison, siia ehitati peavahihoone ning linnuse ringmüüri siseküljele rajati mitmesuguseid töökoja-, toiduvamistamis- ja toiduhoidmisruume ning sõjaväelaste elamisruume. Linnus muudeti uue Häme kindluse keskuseks.

Vanglana

Linnuse osasid oli kasutatud ajutise vangistuspaigana juba keskajal. Pärast Soome vallutamist Venemaa poolt tegutses linnuses alates 1830. aastatest vangla, kuid tegutsesid edasi ka viljalaod.
Carl Ludwig Engeli tegi linnuse vanglaks ümberehitamise projekti aastal 1837, mille järgi ehitai linnus täielikult vanglaks ning viljaladu viidi mujale. Vangla tegutses linnuses 1953. aastani vangla, siis hakati seda järk-järgult sulgema. Lõplikult suleti keskaegses linnuses asunud vangla 1972. aastal.

Muuseumina

Alates 1979. aastast toimib linnus muuseumina.
David James O’Brock-Kaljuvee

David James O’Brock-Kaljuvee (sündinud 8. aprillil 1970 Ohio, USA) on Eestis tegutsev Ameerika ettevõtja, 2009–2016 oli ta Molycorp Silmet AS-i, Eesti ühe suurema teaduspõhise kõrgtehnoloogiaettevõtte juhatuse esimees.

Elukäik

David James O’Brock-Kaljuvee on sündinud ja üles kasvanud Ohio osariigis talus, kus pidi juba väikse poisina kaasa lööma kõikvõimalikes töödes. Noorena soovis ta diplomaadiks saada ning lõpetas Ohio State Universitys rahvusvaheliste suhete eriala. 
1994. aastal tuli vahetusprogrammi kaudu kuueks kuuks Eestisse, kus kohtas oma tulevast abikaasat. Mõnda aega elati USA-s, kus David töötas Victoria’s Secretsi kataloogi leviosakonnas ja abikaasa lõpetas ülikooli. Kui aga perre oli järelkasvu oodata, tuldi Eestisse tagasi. Eestis asus David tööle Kohtla-Järve Soojuses.  
Sealt kutsuti ta 1999. aastal Silmetisse müüki juhtima. Vahepeal töötas mõne aasta Viru Keemia Grupis, 2007. aastast võttis taas üle Silmeti müügi ja seejärel kogu ettevõtte juhtimise. Sillamäel asuv Silmeti haruldaste muldmetallide tehas kuulub alates 2011. aastast Molycorpi kontserni. Nõukogude perioodil toodeti tehases uraani, 1990. aastate algusest toodab tehas haruldasi metalle (tantaal, nioobium) ja muldmetalle (lantaan, tseerium jt), mida kasutatakse elektroonikas, lennunduses, autoklaaside tootmisel jm. 2012. aastal sai Molycorp Silmet Eesti parima eksportööri ja Äripäeva TOP 100 võitja auhinna.

Ühiskondlik tegevus

Sillamäel asuva ettevõtte juhatuse esimehena pidas David James O’Brock-Kaljuvee oma südameasjaks Sillamäe elu edendamist. Tema eestvõttel toetas Molycorp Silmet AS Sillamäe kultuuri- ja spordielu. Alates 2014. aasta kevadest on ta olnud Sillamäe kultuurikeskuse nõukogu liige.
David James O’Brock-Kaljuvee initsiatiivil toetab Molycorp Silmet Eesti Kunstimuuseumi. 2014. aasta kevadel pälvis ta toonaselt kultuuriministrilt Urve Tiiduselt kultuurisõbra tiitli. 
David James O’Brock-Kaljuvee hobiks on laulmine ning klassikalise muusika kontsertide ja teatrietenduste külastamine. 2012. aastal andis ta koos ansambliga Kukerpillid välja CD „Connected Country“. 2013. aasta suvel andis koos Kukerpillidega üheksa kontserti, esinedes ka Molycorp Silmeti sportlikul perepäeval. 2014. aasta jaanuaris esines koos Lembit Saarsalu, Toivo Hundi ja Vladimir Võssotskiga Sillamäel džässkontserdiga.

Isiklikku

Abielus Triin Kaljuvee-O’Brockiga, peres on tütar Teele ja poeg Toomas.
Riesenkampff-Rehekampff

Riesenkampff-Rehekampff (ka Riesenkampff gennant Rehekampff, lühendatult Riesenkampff gen. Rehekampff) oli aadlisuguvõsa. 
Rehekampffid olid Saksamaalt Hildesheimist pärit Riesenkampffide vana suguvõsa üks harusid. Suguvõsa esindaja Jost Risencampi poeg Hans (Johann) tuli umbes 1590. aastal kaupmehena Tallinna ja sai seal linna kodanikuks. Hansu pojapoeg Johann sai 1687 Rootsilt aadlitiitli ja nime Rosenkampff. Hansu pojapojapoeg (teisest harust) oli Reinhold Johann, kes omas Paadrema mõisat ja aastast 1721 ka Kärevere ja Oisu mõisat. Reinhold Johanni poeg Gustav Otto sai 1780. aastal Saksa-Rooma riigilt aadlitiitli ja nime Riesenkampff gen. von Rehekampff. Suguvõsa kanti 1783. aastal Eestimaa rüütelkonna aadlimatriklisse.
Terry Foxi auhind

Terry Foxi auhind on Kanada sportlase Terry Foxi mälestuseks 2010. aasta taliolümpiamängudel algatatud olümpiaauhind.
Auhind antakse sportlastele, kes on suutnud olümpiamängude ajal näidata suurimat vaprust ja sihikindlust.
2010. aastal paistsid erakordse vaprusega silma kaks sportlast ja auhind läks jagamisele. Selle pälvisid Kanada iluuisutaja Joannie Rochette ja Sloveenia murdmaasuusataja Petra Majdič. Rochette võitis pronksmedali mõned päevad pärast ema surma ja Majdič pälvis sama värvi medali mitme murtud roidega.
Harry Shein

Harry Shein (ka Harry Šein; 25. jaanuar 1947 Tallinn – 15. aprill 2013) oli Eesti ja Iisraeli arhitekt.
Ta lõpetas aastal 1965 Tallinna 21. Keskkooli ja aastal 1970 ERKI arhitektina.
Ta töötas aastatel 1969–1979 arhitektina EKE Projektis. Ta oli aastatel 1973–1979 Eesti Arhitektide Liidu liige. Tema projekti järgi on ehitatud Viljandi KEK-i kontorihoone, Jõgeva KEK-i puidutsehh (1978) ja teisi tööstushooneid. Ta on osalenud Tallinna Olümpiapurjespordikeskus (aastatel 1973–1974 koos Avo-Himm Looveeri, Kristin Looveeri, Tiit Kaljundi ja teistega) ning Pärnu kesklinna detailplaneerimise võistluses (aastal 1978 koos Reet Sheiniga).
Aastast 1979 elas ta Iisraelis. Ta on töötanud aastatel 1979–1980 Jeruusalemmas, aastatel 1980–1985 büroos AMY International Architects&Consultants, aastatel 1980–1985 büroos I. Lewitt Architects, aastatel 1990–1994 büroos I. Lewitt – H. Shein Architects&TownPlanners ja aastast 1994 oma büroos Harry Shein Architect. Ta oli aastast 1986 Iisraeli Arhitektide Liidu liige. Tema projekti järgi on ehitatud Nigeerias mitu hotelli ja haiglat ning Iisraelis Har-Nofi sünagoog, ühiskondlikke ja kaubanduskeskusi, hotelle ja elamuid. Ta on koostanud Iisraeli elamurajoonide detailplaneeringuid.

Publikatsioonid

Šein, Harry (2013). ERUUV. Tule, lobiseme juutidest. Tallinn: Menu kirjastus. Raamat mõtestab juudi ajalugu ja kultuuri, elu Iisraelis, juudiks olemise võlu ja valu.

Isiklikku

Tema abikaasa on arhitekt Reet Shein, vend Hagi Šein on teleajakirjanik ja endine Eesti Televisiooni peadirektor, teleõppejõud ja mitmete teleraamatute autor.