Baltrum

Geograafia

Saar paikneb Ida-Friisi saarte (saksa: Ostfriesische Inseln) keskosas. Väin Wichter Ee läänes eraldab Baltrumit Norderneyst ja väin Accumer Ee idas eraldab selle Langeoogist. Saarel on kaks küla – Ostdorf (Idaküla) ja Westdorf (Lääneküla) – kuigi nad on põhiliselt ühte sulanud. Baltrumi praam väljub väikesest sadamast Neßmersieli küla lähedal (Dornumi vallas), millel on ühendus Nordeni rongijaamaga. Saarel on parvlaevaterminal ja väike lennurada.
Saar on umbes 5 km pikk ja 1,5 km lai. Suvekuudel paisub rahvaarv turismi tõttu umbes 3500-ni. Turistid (peamiselt Ruhri piirkonnast Põhja-Rein-Vestfaalis) reisivad Baltrumile nautima Alam-Saksi padumere rahvusparki, randa ja atraktsioone nagu mereveega täidetud siseujula või miniatuurne golfiväljak. Saare kõrgeim punkt on keskne rannaluide Aussichtsdüne vaateplatvormiga tipus ja on 19,3 m üle merepinna.

Etümoloogia

Nime Baltrum päritolu pole päris selge. 1398. aastal on saart esmakordselt mainitud läänistamisdokumendis kui Balteringe, mis tähendab vanafriisi keeles kas "karjamaad" või "Balteri poegade või järglaste [paika]". Teine oletus on, et nimi tuleb muinaspõhja jumal Baldrist – Odini ja Friggi pojast. Viimasel ajal on tekkinud irooniline versioon, et saarele ringi peale tegemisel jõuab bald 'rum (peagi), kuna saar on väike, ei võta ümber Baltrumi jalutamine kaua aega. Siiski on ümbermõõt ligikaudu 15 km.

Ajalugu

Geograafid Strabon ja Plinius Vanem annavad aimu, et saar oli olemas 1. sajandist eKr ja pKr. Ida-Friisimaa pealike ajastul, aastatel 1350–1464 kuulusid Ida-Friisi saared mõjuvõimsale Tom Brok perekonnale. 1398. aastal mainiti Baltrumit esmakordselt dokumendis, kui Widzel Tom Brok loovutas Balteringe (teiste saarte kõrval) Baieri hertsog Albrecht I-le ja sai need tagasi läänina.
17. sajandil oli Baltrum pikliku kujuga, sarnaselt barjäärsaarte Norderney ja Juisti praegusele kujule. Sajandite jooksul kaotas Baltrum tuule- ja mereolude tõttu suure hulga maad läänerannikul, mida idaranniku laienemine ei suutnud kompenseerida. Aastatel 1650–1960 liikus saar oma läänerannikuga umbes 5 km itta, samas idarannik liikus vaid 1,5 km itta. Komisjoni ringreis aastast 1650 teatab, et 14 selle aja saareelanikku olid mere poolt ohustatud. 1737. aastal oli seal küla koos kirikuga, mis tuli nihkuvate liivaluidete mudastumise tõttu 1800. aastal maha jätta. Uus küla, Lääneküla, asutati umbes 800 m praegusest läänerannikust läänes (tänapäeva leetseljaku Othelloplate kandis, Baltrumi ja Norderney vahel) ja idas oli Idaküla. 1825. aasta tormilainetus purustas saare mitmeks tükiks ja see muutus enamasti elamiskõlbmatuks, millele järgnes Lääneküla mahajätmine.
1870. aastast alates kaitsti saart mere jõu eest buunidega, puitpalissaadidega ja kaldakindlustistega. Veelgi enam, tammid kaitsevad hoonestatud ala üleujutuste eest.
Saarel ei ole ametlikke tänavanimesid, kuid on majanumbrid. 2009. aastal oli majadele antud umbes 300 numbrit. Nummerdus põhineb kasvavalt majade ehitamise ajal. Nii et numbrid näitavad saare hoonete mõningast ajalugu. Siiski ei muutu numbrid, kui ehitis asendatakse uuema konstruktsiooniga.

Turism

Kuigi Baltrumist sai mereäärne kuurort 1876. aastal, kasvas turism väga aeglaselt. 1966. aastast on Baltrum Saksamaa poolt heaks kiidetud mereäärne tervisekeskus. Kaks hotelli avati 19. sajandi lõpus, Hotel Küper 1892. aastal ja Hotel zur Post 1895. aastal. Enne Teise maailmasõja puhkemist külastas Baltrumit igal aastal 5000–6000 inimest. 1960. aastal oli juba ligi 17 000 turisti ja alates 1970. aastatest puhkab igal aastal tipphooajal üle 30 000 inimese. Ligikaudu 500 asuka kõrval elab tipphooajal saarel pidevalt umbes 3000 külalist, kurnates kahe väikese küla vastuvõtuvõimet.

Liiklus

Baltrum on täielikult autovaba saar, mistahes liiki mootorsõidukite liiklemiskeelu tõttu. Ainsateks eranditeks on vabatahtlike tuletõrjujate sõidukid, kiirabiautod, mõned rataslaadurid ja mõned masinad, mida on vaja ranniku kaitseks. Aastatel 1949–1985 oli siin väike üherajaline Inselbahn Baltrum (Baltrumi saare raudtee), mis oli elektriseerimata kitsarööpmeline raudtee pagasi ja lasti veoks. Kuna elanikud ei salli jalgrattaid, ei ole Baltrumil jalgrataste jagamise süsteemi ja turistidel palutakse omi rattaid saarele mitte tuua. Reisijate- ja kaubavedu toimub hobuveokitega. Pagasit veetakse kahe- või neljarattaliste kärudega või samuti hobuveokitega.
Baltrumil ei ole tänavanimesid ja postiaadressid on seotud piirkondade arengu kronoloogiaga, mis tähendab, et nummerdus on geograafiliselt sõltumatu.
Baltrumil on otsingu- ja päästejaam, mida opereerib Saksa mereotsimis- ja päästeteenistus.

Parvlaevateenused

Baltrumis on loodetest sõltumatu sadam 1928. aastal asutatud laevafirma Baltrum Line parvlaevadele, mis tulevad Neßmersielist. Reis kestab umbes 30 minutit ja sõltuvalt hooajast ja turismihooajast lahkub üks parvlaev päevas korra kuni neli korda kummaski suunas. Pagas pannakse konteinerisse ja veetakse puhkajatega samal parvlaeval. Reisi tähtsamad hetked on hülged leetseljakutel Norderney ees, mida parvlaev läbib. Laevafirma korraldab bussiühendust Nordeni rongijaamaga Alam-Saksimaal. 2006. aastani teostati kaubavedu parvlaevaga Baltrum II Norddeichi sadama kaudu Alam-Saksimaal, kuid sealt alates toimub Neßmersieli sadama kaudu. Neßmersieli sadam alustas 1970. aastal ja seda laiendati 35 m pika kaubakaiga aprillist augustini 2008 kaubavedude ümberpaigutamise tõttu.

Lennujaam

Baltrumi lennurada peab õhuühendust Norddeichiga.

Jalgsi

Mõõna korral jõuab Baltrumile Neßmersieli sadamast giidi juhtimisel jalgsi üle padumere, mis võtab aega 2,5 tundi.