google/wiki40b huggingface dataset:
Jaan Teemanti teine valitsus

Jaan Teemanti teine valitsus tegutses alates 23. juulist 1926 kuni 4. märtsini 1927. 15. maist kuni 17. maini 1926 toimusid III Riigikogu valimised, mille võitsid Eesti Sotsialistlik Tööliste Partei, kes sai 24 kohta, ja Põllumeeste Kogud, kes sai 23 kohta. Alates 1. detsembrist 1924 kehtestatud üleriigiline sõjaseisukord muudeti 18. juunil 1926 osaliseks sõjaseisukorraks.
Ärikeskus

Ärikeskus on linna piirkond, kus on palju äriettevõtteid ja kontoreid. Ärikeskus võib tähendada ka äri- ja büroohoonet.
Vennad Grimmid

Vennad Grimmid olid kaks saksa kirjanikust ja teadlasest venda – Wilhelm Grimm (1786–1859) ja Jakob Grimm (1785–1863) –, kes suure osa oma teostest koostasid ja avaldasid koos. Tuntuks said nad eelkõige muinasjuttude kogumise ja avaldamisega. Nende tuntumaid teoseid on kaheosaline "Grimmide muinasjutud" (saksa keeles "Kinder- und Hausmärchen"), mis ilmus 1812.
Rootor (matemaatika)

Matemaatilises analüüsis on rootor operaator, mis iseloomustab vektorvälja pöörlemist kolmemõõtmelises eukleidilises ruumis. 
Igas välja punktis iseloomustab rootorit vektoriaalne suurus, mille pikkus ja suund kirjeldavad antud punkti pöörlemist.

Definitsioon

Vektorvälja F rootorit tähistatakse ∇ × F või rot F.  

Tavaliselt defineeritakse rootor:
Sutašš

Sutašš ehk sutaššpael (ungari sujtás, prantsuse soutache) on kitsas palmikpael, mida traditsiooniliselt on kasutatud rõivaste ja mütside kaunistamisel. Sutašši kasutatakse mundrite pagunitel, kraenurkadel, teklitel ja vormimütsidel.
Tänapäeval on levinud sutašštehnikas ehete valmistamine, mille puhul paelu kombineeritakse kivide, pärlite või muu taolisega.
Tudengite näitemängutrupp Altermann

Tudengite näitemängutrupp Altermann on Tartus MTÜ Altermann all tegutsev üliõpilastest koosnev harrastusteatri trupp, mis loodi 2008. aasta sügisel Auli Auväärti algatusel, lisandudes juba varem olemasolevatele nooremate vanuseastmete truppidele. MTÜ Altermann on oma nime saanud Eesti teatri suurkuju Theodor Altermanni järgi. Tudengite trupile on omane tegutsemine õppeaastate kaupa ning ilma konkreetse lavastajata. Kõik lavastused luuakse grupitööna trupiliikmete endi poolt. Trupile on ka iseloomulik erinevate lavastuslike võtete ja stiilide (ebatavaline ülesehitus, loenguvorm, absurd, foorumteater, krimi, improvisatsioon) kasutamine. Traditsiooniks on saanud osaleda iga-kevadistel Viljandi Tudengite Teatripäevadel.
Oskar Jaakson

Oskar Jaakson (1. oktoober 1907 Särevere, Järvamaa – 28. august 1942 Norillag) oli Eesti sõjaväelane (leitnant).
Ivan Perišić

Koondisekarjäär

Debüüdi Horvaatia rahvuskoondises tegi Perišić 9. veebruaril 2011 mängus Tšehhi vastu.
Perišići esimeseks suurturniiriks olid 2012. aasta Euroopa meistrivõistlused, kus ta pääses platsile kõigis kolmes alagrupimängus.
Esimese värava lõi ta rahvuskoondises 11. septembril 2012 MM-i valikmängus Belgia vastu.
2014. aasta maailmameistrivõistluste teises alagrupimängus lõi ta värava Kameruni vastu ja viimases alagrupimängus värava Mehhiko vastu.
2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel lõi Perišić kaks väravat: teises alagrupimängus Tšehhi vastu ja viimases alagrupimängus Hispaania vastu.
2018. aasta maailmameistrivõistluste viimases alagrupimängus Islandi vastu lõi ta Horvaatia võiduvärava. Poolfinaalis lõi ta värava Inglismaa vastu. Finaalis mindi vastamisi Prantsusmaaga. Perišić viigistas mängu 28. minutil, kuid Prantsusmaa võitis lõpuks 4:2.
Sauga valla lipp

Sauga valla lipp on Pärnu maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Sauga valla lipp.
Lipp kinnitati 11. oktoobril 1996.
Lipu autor on M. Lauk.

Lipu kirjeldus

Sauga valla lipp on ristkülikukujuline vapilipp, millel on Sauga valla vapil olevad kujutised paigutatud ülaosaga varda poole. Rohelisel kangal on vardapoolsetest nurkadest lähtuv valge teravik, milles samasuunaline roheline teravik kümne kollase viisnurkse tähega 4+3+2+1. Iga tähe üks tipp on suunatud varda poole.
Lipu normaalmõõtmed 105×165 cm ning laiuse ja pikkuse suhe 7:11.

Põhjendus

Roheline tähistab loodust, ärassarikas märgib Sauga ja Pärnu jõe ühinemist, tähed tähistavad valla külasid.
Maardu Peaingel Miikaeli kirik

Maardu Peaingel Miikaeli kirik on Maardus asuv õigeusu kirik.
Kirik sai valmis 1998. aastal.
Kirikut kasutab MPEÕK Maardu Peaingel Miikaeli kogudus.
Austria keiser

Austria keisri tiitli võttis viimane Saksa-Rooma keiser Franz II endale 1804. aastal, kui Napoleon I ähvardas Saksa-Rooma riiki hävitada. See tiitel loodi peamiselt selleks, et Habsburgide valdustel oleks mingi formaalnegi ühtsus ning neid ei saaks niivõrd kergelt laiali jagada. Nii sai Austria ja teiste Habsburgide alade valitsejast nüüd keiser ja senine valitsejat tähistanud ertshertsogi tiitel märkis nüüd valitseja lähisugulast. Austria, Ungari, Böömimaa ja teised Habsburgide võimualused maad said endale aga nüüd ka de iure ühtse valitseja, kuna senini oli nende maade ühtsus põhinenud vaid personaalunioonidel ning oleksid võinud seetõttu võinud suhteliselt kergesti pärast kaotust Napoleonile kaotsi minna. Saksa-Rooma riik kaotatigi 1806, kuid Austria keisri tiitel säilis kuni 1918. aastani. 1867. aastast alates liideti Austria keisri tiitliga võrdsel alusel ka Ungari kuninga oma (seetõttu hakati riigipead kutsuma ka Austria-Ungari keisriks).

Täistiitel

Austria keiser,
Ungari apostellik kuningas,
Böömimaa, Dalmaatsia, Horvaatia, Slavoonia, Galiitsia, Lodomeeria, Illüüria, Jeruusalemma ja teiste alade kuningas,
Austria ertshertsog,
Toscana ja Krakówi (Krakau) suurhertsog,
Lotringi, Salzburgi, Steiermargi, Kärnteni, Kraini ja Bukoviina hertsog,
Transilvaania suurvürst,
Määrimaa (Moraavia) markkrahv,
Ülem-Sileesia, Alam-Sileesia, Modena, Parma, Piacenza ja Guastalla, Auschwitzi ja Zatori, Tescheni, Friuli, Ragusa ja Zara hertsog,
Habsburgi ja Tirooli, Kyburgi, Goritzi ja Grandisca vürstlik krahv,
Trento (Trienti) ja Brixeni vürst,

Ülem- ja Alam-Lusaatia markkrahv ja markkrahv Istrias,
Hohenemsi, Feldkirchi, Bregenzi, Sonnenbergi ja teiste valduste krahv,
Trieste, Cattaro ja Wendisch Marki isand,
Serbia Vojevoodkonna ja teiste valduste suurvojevood,
Kuldvillaku ordu suverään.
Kaspar Velberg

Kaspar Velberg (sündinud 29. jaanuaril 1989) on eesti näitleja.
2012. aastal lõpetas ta Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli näitleja õppesuuna.
Ta töötab Linnateatris alates augustist 2012 näitlejana.
Kaspar Velberg on mänginud filmides "1944" ja "Polaarpoiss".
Juhan Voolaid

Juhan Voolaid (sündinud 13. aprillil 1971) on Tartus elav Eesti kirjanik. 
Ta lõpetas 1989. aastal Tartu 1. Keskkooli. Ta on õppinud Tartu Ülikoolis geograafiat.

Looming

Avaldab põhiliselt ilukirjandust, Tartus on korraldatud tema fotonäitusi kodulinnast.
Nauru lipp

Kirjeldus

Lipu pikkuse ja laiuse suhe on 2:1. Lipu standardmõõtmed on 6×3 tolli (182×91 cm).
Lipp on rukkilillesinine (Pantone 280). Keskel on kollane (Pantone 123c) horisontaaltriip, mille laius on 1/24 lipu pikkusest. Sellest vahetult allpool lipu vardapoolses osas on 12-haruline valge täht, mille ülemine haru puudutab kollast triipu. Tähe keskpunkt asub veerandi lipu pikkuse võrra vardast kaugemal. Tähe välisringi läbimõõt on neli kollase triibu laiust, siseringi läbimõõt kaks kollase triibu laiust.

Tõlgendus

Lipp kujutab Nauru geograafilist asendit. Kollane triip kujutab ekvaatorit. Valge täht kujutab Nauru saart ekvaatorist pisut lõuna pool (Nauru asub ekvaatorist 42 km lõuna pool).
Lipu jaotus kaheks võrdseks siniseks laiuks meenutab muistendit, mille kohaselt esimesed asukad toodi kahelt kaljult. Sinine on ookeani värv.
Tähe 12 haru kujutavad saare algset kahtteist hõimu. Valge kujutab fosforiiti, mille kaevandamise läbi Nauru on jõukaks saanud.

Varem kasutatud lipud

Enne Nauru iseseisvumist kasutati Austraalia lippu.
Martin Christian Luther

Martin Lutheri pärandus: vineeri- ja mööblivabriku ning Kuusalu vallas asuva maa tagastamisprotsess

Martin Lutheri pojanaine Dorothea Luther ning pojapoeg Yens Marsen Luther üritasid Eestis tagasi saada Lutheri vabriku järeltulija Tallinna Vineeri- ja Mööblivabriku kinnistut, mille oli erastanud Pjotr Sedini ja Ülo Pärnitsa firma AS Marlekor. Yens Marsen Luther pakkus erastamishinnast kaks korda kõrgemat hinda, kuid siiski lõppes vaidlus kohtuvälise kokkuleppega, mille kohaselt Sedini ja Pärnitsa AS Marlekor maksis Lutherile kolm miljonit krooni valuraha.
Kuusalu vallas asuva maa tagastamisprotsessis aga esitas Dorothea Luther kaebuse kohtusse Harju maavalitsuse vara tagastamise komisjoni kohta, kes oli keeldunud Kuusalu vallas asuva maa tagastamisest. Oma esindajaks kohtus valis D. Luther Eesti Advokatuuri vandeadvokaat Viktor Kaasiku, vaidlus lõppes Riigikohtus D. Lutheri lüüasaamisega, kuid hiljem selgus, et teda Riigikohtus esindanud Viktor Kaasik sai vaidlusaluse maa endale. Kaasik sai küll selle eest Advokatuuri aukohtus noomida, ent maad see Lutheritele tagasi ei toonud. Ka jäid Lutheritel tagasi saamata kinnistud Tallinna vanalinnas Suur-Karja tänavas, millest ühel asub Ivo Nikkolo kauplus ja teisel, mis hoonestati uuesti Nõukogude ajal, ning kus asub Domina Inn City hotell.

Isiklikku

Tema isa oli tööstur Christian Wilhelm Luther, onu Carl Wilhelm Luther oli tööstur, onu Johannes Heinrich Luther oli Kadrina- ja Narva Johannese koguduse õpetaja, onu Ferdinand Justius Luther oli Emmaste Immanueli koguduse esimene õpetaja, Käina Martini koguduse õpetaja ja Tallinna Niguliste koguduse ülemõpetaja. Onupoeg Ralf Johannes Ferdinand Luther oli Kuusalu Laurentsiuse koguduse ja Tartu Ülikooli koguduse (saksa pihtkonna) õpetaja. Vanaisa Aleksander Martin Luther oli kaupmees ja Tallinna raehärra, vanaonu Johann Christian Luther oli Tallinna Niguliste koguduse abiõpetaja.
Import

Import on kaupade ja teenuste sissevedu teisest riigist.
Import ja selle vastand eksport moodustavad koos rahvusvahelise kaubanduse. Kaupade import nõuab tavaliselt tolliametnike sekkumist nii lähteriigis kui ka sihtriigis ning on impordikvootide, -tariifide ja kaubanduskokkulepete subjektiks. Kui import tähendab kaupasid ja teenuseid, mida tuuakse riiki sisse, siis see tähendab ka kõikide imporditavate kaupade ja teenuste majanduslikku koguväärtust.
Eevi Ross (pianist)

Eevi Ross (kuni 1955. aastani Torpats; sündinud 1. juulil 1934 Tartus) on eesti pianist ja klaveripedagoog.
Ta õppis klaverit algul eraviisiliselt ja siis Tartu Muusikakoolis. Seejärel lõpetas ta 1952. aastal klaveri erialal Erna Saare õpilasena Tallinna Muusikakooli ja 1957. aastal professor Bruno Luki klassis Tallinna Riikliku Konservatooriumi.
Aastatel 1950–2000 töötas ta Georg Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis (klaverisaatja, eriklaveriõpetaja ja kammeransambliklassi õppejõuna). Samuti töötas ta vahepeal Estonia teatris ning Riiklikus Filharmoonias. Alates 1957. aastast esines ta ansamblites ja andis soolokontserte.

Isiklikku

Tema abikaasa on olnud klarnetist Aleksander Rjabov. Nad on mänginud ka koos ansamblina.
Jan Lätt

Jan Lätt (sündinud 17. märtsil 1976 Tartus) on eesti ettevõtja ja karikaturist.

Haridus

Õppis Tartu Kunstigümnaasiumis, mille lõpetas 1994. aastal. Seejärel lõpetas Tartu Ülikooli majandusteaduskonna 2002. aastal rahvamajanduse erialal. 2001–2003 õppis Tartu Ülikooli suhtekorralduse magistrantuuris ja 2005–2007 Tartu Ülikooli ettevõtluse ja tehnoloogia juhtimise magistrantuuris.

Töö

2005–2012 oli Lätt Eesti Krediidipanga Tartu regiooni juht.
Veel on ta töötanud – Hansa Liising Eesti AS-is; Henkel Balti OÜ-s, kus ta oli Baltikumi suurklientide müügijuht ja finantsjuhina rahvusvahelises mobiilimaksete ettevõttes Fortumo OÜ.

Looming

Jan Lätti ühed esimesed joonistused avaldas Liivimaa Kroonika 17. septembril 1993 koomiksis "Tuhkatriinu", kokku ilmus seda koomiksit kuuel korral. Tema karikatuure on avaldanud ka Tartu Postimees. 2010. aastal Edmund Valtmani nimelisel karikatuurivõistlusel märgiti ära üks tema karikatuur. 2017. aastal illustreeris ta Andre Sevastjanovi lauamängu "Doktor, mul on mure".
Majaomanikkude Koda

Majaomanikkude Koda (ajakirjanduses ka Majaomanike Koda) oli linnade (kuni 1938. aastani linnade ja alevite) administratiivpiires asuvate kinnisvarade omanike kutsealane omavalitsus Eestis aastail 1935–1940.
Koja seaduse eelnõu esitas Vabariigi Valitsusele 15. detsembril 1934 komisjon, kuhu kuulusid Jaan Masing, Johannes Mürk ja Roman Viederfeldt.
Hääleõigus koja valimisel oli umbes 24 000 majaomanikul, koja heaks võeti maksu 1% ulatuses kinnisvaramaksu suurusest.
Majaomanikkude Kojal oli 60 valitavat liiget. Majaomanikkude Kojal oli õigus valida üks Riiginõukogu liige.
22. mail 1940 kinkis koda Tallinna linnavolikogule eebenipuust vasara.

Majaomanikkude Koja eluviimise komitee (1935)

2. märtsil 1935 määras siseminister Majaomanikkude Koja elluviimise komitee esimeheks Jaan Beereni (RTL 1935, 18).

Koja juhatus (1938)

Esimees Jaan Masing, abiesimees Johan Sepp, abiesimees Johannes Mürk, liikmed Oskar Suursööt, Aksel Mei, August Pahla, Boris Melts, koja sekretär Alfred Rästas.

Koja Tartu osakond (1938)

Esimees Oskar Kangus, liikmed Richard Truupõld, Johannes Müürsepp, Karl Sotnik, Johannes Miitra, osakonna sekretär Tõnis Tambre.
Carl Ludvig Engel

Johan Carl Ludvig Engel (sündinud Johann Carl Ludwig Engel; 3. juuli 1778 Charlottenburg, Berliin – 14. mai 1840 Helsingi) oli saksa päritolu Soome arhitekt.

Elulugu

Tema isa oli Berliinis müürseppmeister Johann Philipp Engel (1752–1833). Ka poiss õppis müüri laduma.
Ta õppis arhitektiks Berliini ehitus- ja kunstiakadeemias. 1800 sai ta maamõõtjaks, 1804 arhitektiks ja asus tööle Preisi riikliku arhitektina.
Kui Preisimaa 1806 kaotas Napoleonile, siis ehitustegevus soikus. Nagu mitmed teisedki arhitektid, pidi ta mujalt tööd otsima. 
1808 taotles ta Tallinna linnaehitusmeistri kohta, mille ta saigi. 1809 alustas ta tööd, kuid mõne aasta pärast pidi ta tööülesannete vähenemise tõttu finantsilistel põhjustel jälle sunnitud uut kohta otsima. 1814–1815 töötas ta Turus ühe töösturi teenistuses. 
Seal kohtas ta Johan Albrecht Ehrenströmi, kes juhtis äsja pealinnaks ülendatud Helsingi rekonstrueerimist ja otsis võimekat arhitekti. Engel ei läinud siiski kohe Helsingisse, vaid sõitis märtsis 1815 endiselt eraisiku teenistuses olles Peterburi.  
Engel oleks 1816. aasta alguses äärepealt Berliini tagasi läinud, kuid Ehrenströmil õnnestus viimasel minutil hankida talle töökoht Helsingis. Veebruaris 1816 nimetas keiser Aleksander I, kellele oli näidatud Engeli joonistusi, ta Helsingi rekonstrueerimise komiteesse arhitektiks. 
Helsingis tuli tegelda kogu linna planeerimise ja ehitamisega. Algul mõtles Engel sinna jääda ainult mõneks aastaks. 
Temast sai Soome arhitektuuri juhtfiguur, kes osutus Helsingi usalduse vääriliseks. 
Peterburi-vaimuline, uusklassitsismi palladianistliku suunaga ühendatud ampiirstiil vastas Soome uuele riiklikule staatusele. 
Aastatel 1819–1820, kui Engeli esimesed hooned Helsingis olid valmimas, oli ta omandanud Soome juhtiva arhitekti maine. Ta sai palju nii avalikke kui ka eratellimusi väljastpoolt Helsingit. Aastal 1824 nimetas keiser algul puikleva, Berliini tagasi kippuva arhitekti Soome intendandikontori (ehitusvalitsuse) juhiks. Sellel kohal oli tema eelkäija Charles Bass (aastast 1810). 
Engeli põhiliseks tööpiirkonnaks jäi siiski Helsingi, kuigi tal tuli projekteerida küll maakirikuid, küll läänivalitsuste hooneid. Ampiirstiil levis kogu Soomes ning selles hakati nägema hea arhitektuuri tunnust. 
Tema projektide järgi on ehitatud ampiirstiilis Helsingi linnakeskus: senati, ülikooli- ja ülikooli raamatukogu (1850) hooned ning Helsingi toomkirik (valmis 1852). Projekteerinud Soomes ka Turu tähetorni ning maakirikuid ja mõisahooneid. Tema kujundas ka tulekahjujärgse Turu linnapildi.
Ta oli veerand sajandit Soomes domineeriv arhitekt.
Carl Ludvig Engel jäädvustas oma esimestel Helsingi-aastatel linna viiele akvarellile. Neil on näha rootsiaegne linn looduslähedasel maastikul.  
Engel suri Helsingis 14. mail 1840. Tema on maetud Hietaniemi kalmistule.

Isiklikku

Arhitekt Carl Alexander Engel on Carl Ludvig Engeli poeg.
Trans Nzoia maakond

Trans Nzoia maakond on 1. järgu haldusüksus (maakond) Keenias. Aastani 2010 oli ta 2. järgu haldusüksus (ringkond) endises Rift Valley provintsis.
Maakond asub Nzoia jõe ja Elgoni mäe vahel. Maakonna keskus on Kitale.
1934. aasta põhja suusaalade maailmameistrivõistlused

1934. aasta põhja suusaalade maailmameistrivõistlused olid 11. suusaalade maailmameistrivõistlused, mis toimusid 20.-25. veebruarini Rootsis Sollefteås.
Osvald Einer

Osvald Einer VR II/3 (4. oktoober 1889 Valga – 23. juuni 1962 Toronto) oli Eesti sõjaväelane (kapten) ja advokaat. 
1919. aasta novembris teenis alamkapteni auastmes 3. Suurtükiväe polgus. Ülendati 7. novembril 1919 kiiduväärt teenistuse eest kapteniks, vanusega 7. juuli 1919. 
Oli vannutatud advokaat Valgas.
Hardo Pajula

Hardo Pajula (sündinud 4. mail 1966 Rakveres) on eesti majandusanalüütik.
Hardo Pajula lõpetas 1992. aastal TPI tööstuse planeerimise erialal ning õppis seejärel Cambridge'i ülikoolis.
Ta on töötanud muu hulgas Eesti Kõrgemas Kommertskoolis õppejõuna ja Hansapangas; olnud peaminister Tiit Vähi majandusnõunik ja PricewaterhouseCoopersi analüütik.
Kuni 2008. aasta lõpuni töötas Hardo Pajula SEB panga analüütikuna.
23. septembril 2015 pidi ta asuma tööle ajalehe Postimees peatoimetajana, kuid loobus sellest ametikohast pärast toimetuse liikmetega kohtumist.

Isiklikku

Tal on kaks last.
Volgogradi oblasti lipp

Volgogradi oblasti lipp on Venemaa haldusüksuse Volgogradi oblasti lipp.
Ametlikult võeti lipp kasutusele 18. septembril 2000.
Lipu autoriks on Juri Kurazov.

Lipu kirjeldus

Volgogradi oblasti lipuks on ristkülikukujuline punane kangas, mille vardapoolses osas on kaks sinist vertikaalset triipu nii, et nende vahele ja neist vardapoole jäävad kitsad punased triibud. Lehvipoolsel punasel väljal on aga kujutatud valget Teise maailmasõja mälestussammast "Emake Kodumaa" (Матери-Родины), kujutis moodustab 3/4 lipu kõrgusest. Siniste kitsaste triipude laiuseks on 1/16 lipu laiusest.
Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 2:3.

Sümbolite tähendused

Punane pärineb Volgogradi (Tsaritsõn) ajalooliselt vapilt, punane oli ka Vene NFSV vapi ja ka praeguse Venemaa Föderatsiooni vapi põhivärviks ning see sümboliseerib Volgogradi oblasti järjepidevust, traditsioone ja ajalugu. Samuti sümboliseerib see ka mehisust, uhkust, vabadust ning neid, kes on oma isamaa kaitsmise eest verd valanud.
Sinised triibud tähistavad oblasti kahte suurimat jõge Doni ja Volgat, mis on selle piirkonna ja üleüldse ajaloos väga tähtsat rolli mänginud. Sinine on ka nooruse, harmoonia, tarkuse ja täiusliku hinge värv.
Valge tähistab rahu, õilsust, õiglust ning helget tulevikku.
"Emake Kodumaa" viitab Teise Maailmasõja pöördepunktiks osutunud Stalingradi lahingule ning oblasti rahva kangelaslikkusele selles lahingus.
Sinine, punane ja valge on ka Venemaa lipu värvideks, ning oblasti lipul viitavad nad sellele, et Volgogradi oblast on Venemaa lahutamatu osa.
Norman Levi Bowen

Norman Levi Bowen (21. juuni 1887 Kingston – 11. september 1956 Washington) oli Kanada geoloog.
Õppis geoloogiat, keemiat ja mineraloogiat Queen's University's Kanadas, lõpetas ülikooli 1909. Doktorikraadi kaitses Massachusettsi Tehnoloogiainstituudis 1912 aastal. Töötas põhiliselt Ameerika Ühendriikides Washingtonis (Geophysical Laboratory of the Carnegie Institution of Washington).
Bowen on tõenäoliselt kõigi aegade kuulsaim petroloog, teda peetakse eksperimentaalse petroloogia rajajaks. Uuris peamiselt silikaatsete mineraalide kristallisatsiooni ja stabiilsust. Tema tuntuim töö on ilmselt Boweni skeem, mis määrab ära magmast kristalliseeruvate mineraalide kristalliseerumisjärjekorra. Tema kirjutatud The Evolution of the Igneous Rocks (1928) kuulub geoloogia ajaloo väljapaistvaimate teoste hulka. See raamat jäi mitme aastakümne vältel petroloogia käsiraamatuks.
Heldur Niit

Heldur Niit (9. september 1928 Lümanda vald – 21. oktoober 2010 Hiiu, Tallinn) oli eesti rahvaluule- ja kirjandusteadlane.
Heldur Niit sündis õpetajate pojana. Õppis aastail 1936–1942 Lööne ja Kuressaare algkoolis ning Kuressaare Keskkoolis 1942–1947. Tartu Ülikoolis õppis eesti rahvaluulet. Töötas 1955–1963 nooremteadurina Keele ja Kirjanduse Instituudis ning 1963–1972 ENE toimetuses toimetajana. Aastail 1972–2007 oli ta Keele ja Kirjanduse kirjandusloo ja rahvaluule osakonna toimetaja.

Isiklikku

Heldur Niit oli aastail 1949–1958 abielus Ellen Niiduga. Neil on poeg Toomas Niit (sündinud 1953).
MRP-AEG

MRP-AEG (Molotov-Ribbentropi Pakti Avalikustamise Eesti Grupp) oli aastatel 1987–1988 Eestis tegutsenud organisatsioon, mille eesmärk oli Molotovi-Ribbentropi pakti ja selle salaprotokollide avalikustamine ning tagajärgede likvideerimine.

Ajalugu

MRP-AEG moodustati 15. augustil 1987 Lagle Pareki, Tiit Madissoni, Jüri Miku, Jan Kõrbi, Heiki Ahoneni, Ilse Heinsalu ja Mati Kiirendi poolt. Aasta hiljem oli organisatsioonis – koos auliikmeteks valitud vangistuses viibivate Mart Nikluse ja Enn Tartoga – 19 liiget.
23. augustil 1987 korraldas MRP-AEG Tallinnas Hirvepargis rahvakoosoleku (nn Hirvepargi miitingu), kus avalikult nõuti Molotovi-Ribbentropi pakti ja selle lisaprotokollide avalikustamist ning tagajärgede likvideerimist. Pakti tagajärgede all mõisteti Eesti okupeerimist ja annekteerimist Nõukogude Liidu poolt ning tagajärgede likvideerimise all Eesti Vabariigi taastamist.
MRP-AEG andis välja infobülletääni MRP-AEG Infobülletään, mis levis kirjutusmasinatrükis omakirjastuslikul teel.
MRP-AEG oli Eesti Rahvusliku Sõltumatuse Partei eelkäija.
Hercule Poirot (telesari)

Jaod

Esimese, teise, kolmanda ja viienda hooaja jaod, välja arvatud "Hädaoht varitseb End House'is" ja "Salapärane mõrv Stylesis", kestavad 52 minutit. Kaks nimetatud jagu ja kõikide ülejäänud hooaegade jaod kestavad 103 minutit.
52-minutilised osad põhinevad Agatha Christie lühijuttudel, mis on enamjaolt 1920ndatel avaldatud. Lugude mugandamise käigus on tegevustikke oluliselt ilustatud ning mõni lugu leiab ekraniseeringus 1920ndate asemel aset 1930ndatel. Nii mainitakse telesarjas selliseid 1936. aasta ajaloolisi sündmusi nagu Fred Perry võit Prantsusmaa lahtistel meistrivõistlustel ja Jarrowi protestimarss.
103-minutilised jaod põhinevad Christie romaanidel. Nende jagude eetrisse jõudmise ajaline järjestus erineb märgatavalt romaanide ilmumise omast. Nii nagu lühijuttude puhul, on ka romaanide tegevustiku toimumisaega ühe või kahe aastakümne võrra edasi nihutatud.
Ryōba

Ryōba on jaapani saag. Sael on hambad saelehe mõlemas servas. Ühel pool on puidu pikisaagimise, teisel pool aga ristisaagimise hambad.
Ryōba alaliik on azebiki, mille hambad paiknevad piki saelehe kumeraid servi. See võimaldab saagimist alustada ka materjali keskelt ning saagida avasid, mis ei ulatu tooriku servani.
Digipööre hariduses

Digipööre hariduses on Eesti elukestva õppe strateegias 2020 välja toodud eesmärk, mis seisneb kaasaegse digitehnoloogia kasutamise õppimises ja õpetamises, kogu elanikkonna digioskuste parandamises ning ligipääsu tagamises uue põlvkonna digitaristule.
Tehnoloogia areng toob endaga kaasa suuri muutusi selles, mida ja kuidas õpitakse. Õppimine toimub üha enam ajast ja kohast sõltumata personaalse õpitee alusel. Õpetamine, õppetöö korraldus ning õpikeskkonnad peavad neid muutusi arvestama. Eestis võib hariduse digipöörde ettevalmistuse algusajaks lugeda aastat 1996, kui algatati "Tiigrihüppe" riiklik projekt, mille raames ühendati kõik Eesti koolid Internetiga.
Penza

Geograafiline asend

Penza asub Volga kõrgustikul 629 km Moskvast kagus.

Kliima

Penzas on mandriline paraskliima külma talve ja palava suvega. Veebruari keskmine õhutemperatuur on –10,0 °C ja juuli keskmine õhutemperatuur on 19,2 °C. Õhutemperatuuri absoluutne maksimum on 41 °C (augustis) ja absoluutne miinimum –40 °C (detsembris ja veebruaris).

Haridus ja kultuur

Linnas asub Penza kunstikooli, mis 1955 aastast kannab Konstantin Savitski nime. Samuti asub siin K. A. Savitski nimeline Penza maaligalerii.
Bodhidharma

Kirjandust

Red Pine, ed. (1989), The Zen Teaching of Bodhidharma: A Bilingual Edition, New York: North Point Press, ISBN 0-86547-399-4.
Eihei Dogen, Genjo koan: Vikerkaar 1 2013. Tõlkinud Alari Allik
Kosho Uchiyama, Opening the hand of thought, approach to zen (esmatrükk 1993)