google/wiki40b huggingface dataset:
Wilhelm Dietrich Pezold

Wilhelm Dietrich Pezold (26. juuni/8. juuli 1863 Märjamaa – 17. oktoober 1923 Tallinn) oli Eesti vaimulik.
Ta on õppinud Viljandis Liivimaa Maagümnaasiumis, aastatel 1878–1879 Tallinna toomkoolis, aastatel 1879–1882 Kuressaares gümnaasiumis ja professor Volcki eragümnaasiumis Tartus. Aastatel 1883–1890 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Ordineeriti 25. septembril/7. oktoobril 1890 õpetajaks.
Pärast ordineerimist oli ta Tartu Maarja koguduse adjunktõpetaja, seejärel Eestimaa vikaarõpetaja. Aastatel 1890–1923 oli ta Lihula ja Kirbla koguduse õpetaja. Lisaks oli ta aastatel 1902–1920 Maa-Lääne praostkonna praost.
Ta suri aastal 1923 Tallinnas, kuid maeti Lihulasse.

Isiklikku

Tema isa Carl August Pezold oli Märjamaa Maarja koguduse õpetaja, vanaisa Georg Wilhelm Spindler oli Haljala Püha Mauritiuse koguduse õpetaja. Onu Bernhard Justus Thomas Spindler oli Lihula ja Kirbla Püha Nikolause koguduse õpetaja, teine onu Nikolaus Friedrich Hermann Spindler oli Harju-Madise ja Harju-Risti koguduse õpetaja. Õe Käthe abikaasa Wilhelm Eugen Leonhard Kentmann oli Kullamaa Püha Johannese koguduse õpetaja ja Eestimaa kindralsuperintendent, teise õe Anna Marie abikaasa Woldemar Reinhold Kentmann oli Kuusalu Laurentsiuse koguduse õpetaja.
Postivahe

Postivahe oli mõisa alal olnud maatükk, mida tähistati postide või vaiadega. Sellise maatüki suurus ei olnud fikseeritud, näiteks Põhja-Eestis oli selle suurus neljast Tallinna vakamaast ühe tiinuni ehk 0,36–1,09 ha.
Anatoli Ostroumov

Anatoli Fjodorovitš Ostroumov (vene keeles Анатолий Фёдорович Остроумов; 8. juuni või 8. juuli 1861 Luga vald, Peterburi kubermang – 24. oktoober 1936 Tartu) oli vene rahvusest õigeusu vaimulik, kes tegutses alates 1919. aastast Eestis.
Anatoli Ostroumov sündis külapreestri perekonnas. Omandas hariduse Peterburi Vaimulikus Seminaris, mille lõpetas 21. juunil 1883. Sama aasta 26. septembril pühitses Peterburi metropoliit Issidor ta diakoniks ja neli päeva hiljem, 30. septembril preestriks.
Juba augustis 1883 oli isa Anatoli määratud teenima üht oma koduvalla külakogudustest, kus ta töötas viis kuud. 4. märtsil 1884 viidi ta üle Luga Katariina katedraali teiseks preestriks. Sellel ametikohal töötas Anatoli Ostroumov 1901. aastani.
Alates 1888. aastast töötas ta mitmetes kirikukoolides usuõpetuse õpetajana. 1899. aastast kuulus Peterburi piiskopkonna õppeasutuste nõukogusse, oli selle organi sekretär ja kassapidaja.
Aastatel 1894–1917 osales vaimulikkonna esindajana Luga valla esinduskogu töös. 
Aastatel 1895–1919 oli ta Luga I praostkonna praost.
16. juunil 1901 edutati isa Anatoli Luga Katariina peakiriku esipreestriks ja talle anti ülempreestri aunimetus. 
Luga katedraalis töötas isa Anatoli kuni 30. oktoobrini 1919, mil ta evakueerus koos naise ja kahe tütrega Eestisse, asudes detsembris tööle Aseris tegutsenud Loodearmee 5. sõjaväehaigla vaimulikuna.
Alalise töökoha Eestis sai ta 16. novembril 1921 kui Tartu Jumalaema Uinumise peakiriku kogudus valis ta omale teiseks preestriks. Pärast sealse esipreestri surma 1927. aastal sai Anatoli Ostroumovist Tartu Jumalaema Uinumise koguduse eesseisja.
Aastal 1932 valis Narva piiskopkonna täiskogu selleks ajaks lesestunud isa Anatoli Narva ja Irboska piiskopi kandidaadiks, kuid Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku täiskogu jättis ta ametisse kinnitamata. Põhjuseks oli asjaolu, et vaatamata Eestis elatud 13 aastale ei olnud isa Anatoli ära õppinud eesti keelt ning eesti koguduste esindajad pidasid taolise inimese pühitsemist piiskopiks vastuvõetamatuks. Kuni surmani jätkas ta tööd Tartu Jumalaema Uinumise koguduses.
Anatoli Ostroumov suri oktoobris 1936 ja maeti Raadi kalmistu Uspenski rahulasse. Tema matusetalituse toimetasid Tallinna ja kogu Eesti metropoliit Aleksander ning Petseri piiskop Nikolai.
Final Fantasy Agito XIII

Tegelased

Praeguseks on teada 12 tegelast.
Blue & Lonesome

"Blue & Lonesome" on ansambli The Rolling Stones album. Tegu on bändi 23. stuudioalbumiga Suurbritannias ja 25. stuudioalbumiga USA-s. Album ilmus 2. detsembril 2016. Album sisaldab üksnes kavereid ja on täielikult bluusipõhine. Albumi esimese singlina anti 6. oktoobril välja kaver Little Walteri esitatud laulust "Just Your Fool". Albumil teeb kahes loos kaasa Eric Clapton.
Willem Duyn

Wilhelmus Jacobus Duyn (31. märts 1937 – 4. detsember 2004) oli Hollandi laulja, muusik ja näitleja.
Ta oli duo Mouth & MacNeal liige, mis esindas Hollandit 1974. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel.
Giorgione

Giorgione (kodanikunimega Giorgio Barbarelli da Castelfranco; 1477 Castelfranco – 1510 Veneetsia) oli itaalia maalikunstnik renessansiajast. Tema nimi tähendab tõlkes 'Suur Jüri'.
Giorgione sündis Veneetsia provintsis Treviso provintsis Castelfrancos. Maalikunsti õppis ta Giovanni Bellini juures.
Aastail 1508–1510 maalis Giorgione oma kuulsaima teose "Magav Venus". Tema teiseks kuulsaks teoseks peetakse maali "Kontsert vabas looduses".
Giorgione oli tuntud ka monumentalistina. Ta maalis Veneetsia paleedele freskosid, mis on kahjuks hävinud.
Ta suri 33-aastaselt 1510. aastal katku. Hoolimata lühikesest elueast oli tal palju õpilasi, kellest tuntuim on Tizian, ja veel rohkem jäljendajaid, mistõttu tema tööde autorsuse määramine ei ole lihtne. Ainult 6 maali kohta on kindlalt teada, et need on tema omad; ülejäänud on talle omistatud stiili põhjal.

Muud

Tema eluloo on kirja pannud Giorgio Vasari.
Eesti keeles on ilmunud hollandi kirjanike C. ja M. Scharten-Antinki kirjutatud biograafiline romaan "Giorgione". Saksa keelest tõlkinud Agnes Kerge ja Viktor Tomberg; värsid tõlkinud E. Valdna. (1966; Tallinn: Kunst)
Scania OmniLink

Scania OmniLink on Scania toodetav linnabuss, eri spetsifikatsioonides nii lühikese kui lõõtsbussina. Eestis kasutavad Scania OmniLinke näiteks Tallinna Autobussikoondis, SEBE ja GoBus. Bussid on saadaval nii täismadalana kui osaliselt madala põhjaga.
Õhutemperatuuri amplituud

Õhutemperatuuri amplituud on kõrgeima ja madalaima õhutemperatuuri vahe teatud ajavahemiku (tavaliselt ühe ööpäeva või aasta, harvem kuu) jooksul.
Õhutemperatuuri amplituud on oluline kliimanäitaja.
Marihuaana

Terminoloogia

Kanepi kui I nimekirja kantud kontrollitava narkootilise aine terminoloogia pole päris selge. 
ÜRO-s 1961. aastal vastu võetud narkootiliste ainete ühtses konventsioonis defineeritakse kanepit kui narkootilist ainet valdavalt nimetusega kannabis. Kannabis tähendab kanepi latvu koos õite või viljadega (välja arvatud seemned ja lehed, kui need pole koos latvadega), millest ei ole eraldatud vaiku.

Kanep slängis

Eestis on levinud marihuaana hüüdnimed "savu", "kivi", "mant", ja "bob". Kanepi tarvitamise kohta kasutatakse ka slängiväljendit "peale tegema". Kanepi müümist nimetatakse "abistamiseks".

Kanepi tarvitamine

Kanepit võib tarvitada suitsetades, aurustades või süües. 
Suitsetamise eesmärgil on kanepit kasvatatud sajandeid, vanimad kanepisuitsetamise traditsioonid on Indias, Afganistanis, Marokos, Egiptuses. Vesipiibus kasutatakse vett suitsu jahutamiseks ja filtreerimiseks.
Alternatiivina kasutatakse aurustit. Aurusti kuumutab kanepi ettemääratud temperatuurile, mis on vajalik psühhoaktiivsete toimeainete eraldumiseks. Aurustit kasutades ei eraldu kahjulikke põlemissaadusi.

Kõrvaltoime

Uriinitest
Kanepi passiivse suitsetamise tulemusel võib uriinitest narkootiliste ainete tuvastamiseks osutuda kannabioidide suhtes positiivseks.

Narkootiliste ja psühhotroopsete ainete käitlemise regulatsioon

Paljudes riikides, sh Eestis, on  narkootiliste ja psühhotroopsete ainete käitlemine reguleeritud seadusega. Riigikogus vastuvõetud Narkootiliste ja psühhotroopsete ainete ning nende lähteainete seaduse § 3 lg 1 sätestab: "Narkootiliste ja psühhotroopsete ainete käitlemine on keelatud, välja arvatud meditsiinilisel või teaduslikul eesmärgil, narkootiliste ja psühhotroopsete ainetega seotud kuritegude ennetamiseks, avastamiseks ning tõkestamiseks või käesolevas seaduses ettenähtud õppeotstarbel kasutamise eesmärgil." § 3 lg 2 sätestab: "... kanepi kasvatamine narkootilise aine valmistamise eesmärgil on keelatud."
Balti jääpaisjärv

Balti jääpaisjärv ehk Balti paisjärv ehk Balti jääjärv oli mageveeline järv, mis järk-järgult moodustus Läänemere nõos pärast mandrijää taandumist Hilis-Pleistotseeni lõpus. Balti jääpaisjärv eksisteeris umbes 12 000–10 300 ¹⁴C-aastat tagasi. Päikeseaastates tähendab see seda, et Balti jääpaisjärve eksistents lõppes arvatavasti umbes 11 600 aastat tagasi.
Balti jääpaisjärve veepind oli kuni 25 m maailmamere tasemest kõrgemal.
Balti jääpaisjärve staadiumile järgnes hilisglatsiaalne Joldiamere staadium. Selleks üleminekuks oli Billingeni katastroof.
Eesti Välissuhete Ühing

Eesti Välissuhete Ühing (Estonian Society of Foreign Relations) oli aastail 1937–1940 tegutsenud ühing.
Ühing asutati 10. novembril 1937. Ühingu eesmärgiks oli töötada kaasa Eesti välissuhete konstruktiivseks arendamisel, uurida ja propageerida Eesti välispoliitilisi sihtjooni, mille põhialuseks on rahu organiseerimine, Rahvasteliidu taotletud eesmärkide levitamise ja elluviimise arendamine ning kultuuriline ja majanduslik koostöö rahvaste vahel.
Ühing oli Rahvasteliidu Ühingute Rahvusvahelise Uniooni liige.
Ühingu juhatuse esimees oli (1938) Ants Piip, abiesimehed Eugen Maddisoo ja Harald Tammer, peasekretär Nikolai Kaasik, laekur Karl Kornel, abilaekur Peeter Kann ja sekretär Karl Zirkel.
Janika Ruusmaa

Janika Ruusmaa (sündinud 21. augustil 1968) on eesti bioloog.
Ruusmaa on lõpetanud Tartu Ülikooli 1992. aastal bioloogina. Ta on töötanud TÜ zooloogia ja hüdrobioloogia instituudis ning Mart Reiniku Gümnaasiumis. Alates 2005. aastast on ta Tartu Keskkonnahariduse Keskuse juhataja.
Muuhulgas on ta uurinud kiilide levikut Eestis.
Janika Ruusmaa on abielus Mart Jüssiga, neil on kaks last.
American Airlinesi lend 77

American Airlinesi lend 77 oli üks neljast, mis kaaperdati 11. septembril 2001. aastal. Lend tehti kahemootorilise lennukiga Boeing-757, milles viibis 58 reisijat ja 6 meeskonnaliiget. See algas Waschington Dullesi rahvusvahelisest lennujaamast ja pidi maanduma Los Angelese rahvusvahelisel lennujaamal.

Õnnetuse kulg

11. septembril kaaperdasid 19 sõdurit neli lennukit ja ründasid nendega Ameerika Ühendriike. Kõik terroristid olid seotud islami äärmuslastega ja kuulusid rühmitusse Al-Qā‘idah. Kaks lennukit sõitsid sisse New Yorgis asuvatesse kaksiktornidesse ja kolmas Pentagoni. Neljas kukkus alla põllul, mis asub Pennsylvanias. 
Reisijate hulgas olid National Geographicu väljasõidul olnud lapsed, ühe California firma president ja tuntud konservatiivne telekommentaator Barbara Olson. 
Pool tundi peale õhkutõusu kaaperdasid viis meest American Airlinesi lennu 77. Pool tundi pärast seda lülitasid nad välja lennuki transponderi. Indianapolise lennuamet püüdis lennukiga ühendust saada, kuid tulutult. Juhtunust saadi teada tänu reisija Renee Mayle, kes helistas oma emale ja palus tal teavitada American Airlinesi lennuki kaaperdamisest. Umbes samal ajal sai Indianapolise lennuamet aru, et on veel teisigi kaaperdatud lennukeid. Kell 9.32 tuvastas Dullesi lennujuht identifitseerimata õhusõiduki, mis lendas väga suurel kiirusel. Kell 9.34 oli lennuk Pentagonist 8 km kaugusel, tegi järsu pöörde ja kiire laskumise ning sõitis sisse Pentagoni sõjaväe peakorterisse. Lennuk tabas esimese ja teise korruse vahel olevat välisseina ning purustas viiest Pentagoni kontsentrilisest rõngast kolm.
Lennuki reaktiivkütuse paak plahvatas ja pool tundi hiljem varises ehitis kokku sealt, kuhu lennuk oli sisse sõitnud. Kuigi enamik inimesi oli selleks ajaks majast evakueeritud, said 125 Pentagoni töötajat ja kõik lennukis viibinud surma. 
Kell 9.38 saadi sõjaväe lastilennuki raadiosaatjate kaudu Ronald Reagani Washingtoni riiklikus lennujaamas teada, et American Airlinesi lend 77 on sõitnud sisse Pentagoni.
Kaljo Räästas

Kaljo Räästas (3. november 1934 Tallinn – 2. november 1992 Tallinn) oli eesti laulja (bassbariton).
Lõpetas 1961. aastal Tallinna Muusikakooli ja 1967. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi Alice Roolaiu lauluklassi.
Aastatel 1957–1992 oli Riikliku Akadeemilise Meeskoori (1989. aastast Eesti Rahvusmeeskoori) laulja, 1963. aastast solist. Ta laulis ka meeskvartetis RAM-3 ja esines soolokontsertidega nii Eestis kui ka välismaal.
Mulga akaatsia

Levik

Levinud kogu Austraalias, välja arvatud Victoria osariik, lisaks introdutseeritud USA lääneosariikidesse.

Kirjeldus

Väga varieeruv liik. Madalalt harunev või mitmetüveline sihvakas puu, noorena põõsas, kõrgus tavaliselt kuni 7 m, harva kuni 18 m. Võra laius tavaliselt kuni 7 m. Koor tume. Fülloodid keskmiselt 7 cm pikad, hallikad. Õied kuldkollased, kaunad lamedad, pruunikad, noorena sageli vaigused. Puit väga tugev.

Ökoloogia

Eelistab õhulisi kergemaid muldi. Suhteliselt külma- ja põuakindel. Õitseb talvel ja kevadel.

Majanduslik tähtsus

Austraalia farmerite poolt kasutusel loomasööda ja tarbepuiduna, pärismaalased valmistavad tast kaevekeppe ja bumerange. Kõrbetes elavad hõimud kasutavad mahla janu kustutamiseks. Kasvatatakse ka ilupuuna, eriti USAs.

Kultuuriline tähtsus

On oluline paljude Austraalia rahvaste elus, kõva puidu tõttu hinnatud materjal puunikerdusteks.
Viiratsi rahvamaja

Viiratsi rahvamaja on rahvamaja Viljandi maakonnas Viljandi vallas Viiratsi asulas. Rahvamaja juhataja on Maire Paju.
Rahvamaja asutati 1964.
FLAC

Ajalugu

Arendust alustas Josh Coalson 2000. aastal.
Beetastaadiumis FLAC versioon 0.5 avaldati 15. jaanuaril 2001, versioon 1.0 sama aasta 20. juulil.
29. jaanuaril 2003 teatasid sihtastutus Xiph.org ja projekt FLAC ühinemisest Xiph.org bänneri alla. Xiph.org on seotud ka teiste tasuta tihendamisvormingutega, nagu Vorbis, Theora ja Speex.
17. septembril 2007 esitleti versiooni 1.2.1.

Disain

FLAC-kodeeritud helifailid on algsest mahust tavaliselt 50–60% väiksemad.
FLAC toetab ainult püsikomadiskreete ja on võimeline töötlema mis tahes PCM bitist lahutust 4–32 bitini diskreedi kohta, mis tahes diskreetimissagedusel 1 – 655,350 Hz 1 Hz sammuga ning mis tahes kanaleid vahemikus 1–8. Kanaleid on võimalik rühmitada stereo ja 5.1 stereoheli puhul, mille puhul tekib tihedam tulemus. Voogesituse puhul kasutab FLAC rikutud kaadrite tuvastamiseks CRC kontrollsummasid, lisaks hoitakse kogu MD5 räsiväärtus töötlemata PCM audio andmetest STREAMINFO metaandmete päises. FLAC lubab Rice'i parameetrit vahemikus 0-st 16-ni. FLAC toetab ReplayGaini.
FLAC kasutab lineaarset prognoosi helidiskreetide teisendamiseks väikesteks mittekorrelleeruvate arvude jadadeks, mis salvestatakse Golomb-Rice'i kodeerimismeetodi abil. Märgistamiseks kasutab FLAC Vorbisega sama süsteemi.

Võrdlus teiste vormingutega

FLAC on disainitud tõhusaks heliandmete pakkimiseks, erinevalt ülejäänud üldotstarbelistest pakkimisalgoritmidest nagu DEFLATE, mida kasutatakse ZIP- ja GZIP-vormingutes. Kui ZIP võib tihendada helifaili kuni 20%, siis FLAC võimaldab enamiku helifailide puhul 30–50%.
FLAC-i eelis teiste kadudeta vormingute ees on võime samaaegselt faili dekoodeerida ja esitada.
Kuna FLAC on kadudeta vorming, sobib see originaalmeedia omaniku arhiivi, kust on võimalik taastada kaotatud, kahjustunud või kulunud CD või muu meedia. FLAC-i koopia tagab pärast taastamist võrdväärse kvaliteedi, sest see säilitab andmed algupärasel kujul. Täpse koopia saavutamine kadudega vormingust (näiteks MP3) on võimatu.

Rakendamine

FLAC on kompileeruv paljudel platvormidel: Microsoft Windows, Mac OS X, Linux, Unix, Palm OS, Symbian OS ja Rockbox. Esialgu puudub libFLAC-i tugi mitmetuumalistel süsteemidel.
Androidi versioon 3.1 ja hilisemad versioonid toetavad FLAC-vormingut.
TV3 (Taani)

TV3 Taani on Taani telekanal.
Telekanali omanik on Viasat, mis kuulub Rootsi meediakontsernile Modern Times Group. Sõsarkanalid on TV3+ ja TV2 Sport.
Näidatava programmi hulgas on palju USA ja Suurbritannia telesaateid ja -sarju. Näiteks "Extreme Makeover: Home Edition", "NCIS: Kriminalistid", "Las Vegas", "Kondid", "Kaks ja pool meest", "Põgenemine", "American Idol" ja "Dr. Phil". Eetris on ka mõned Taani omasaated, näiteks äsja alanud seebiooper "2900 Hapiness" ja komöödiasari "Gu'skelov du kom".
Hanila muuseum

August Tampärgi nimeline Hanila Muuseum on Hanilas asuv koduloomuuseum.
Muuseum on asutatud 1993. aastal. Muuseumi kogude aluseks on Rame küla Porsiku talu peremehe August Tampärgi ehk Porsiku Kustase kogutud taluriistade kollektsioon. Muuseum kogub ja eksponeerib Lääneranna valla ajaloo ja kultuuripärandiga seotud materjale.
Edgar Saar

Edgar Saar (sündinud 20. jaanuaril 1938 Rakvere vallas Virumaal) on Eesti etnoloog.

Elulugu

Edgar Saar on sündinud Rakvere vallas Virumaal talupidaja pojana. Ta lõpetas 1964. aastal Rakvere Töölisnoorte Keskkooli ja 1969. aastal TRÜ ajaloo osakonna ajaloolase-arheoloogi kutsega. Oli aastatel 1969–1970 Väike-Maarja Keskkooli ja Rakvere Internaatkooli ajalooõpetaja, aastatel 1971–1973 Eesti Rahva Muuseumi teadur, aastatel 1973–1992 vanemteadur, aastatel 1992–1995 soome-ugri ja võrdleva etnoloogia osakonna juhataja kohusetäitja, aastatel 1995–2003 teadur.

Teadustöö

Edgar Saar on uurinud eestlaste algelisi tuletegemise viise (tuleraua, tulekivi ja süütisega; puude hõõrumisega) ning hantide rahvarõivaid, ehitisi, kodust tarbevara, matusekombeid ja rahvakultuuri muutumist 20. sajandil. Ta on andnud esmakordselt ülevaate põhjahantide naiste rahvarõivaste piirkondlikest erinevustest ning püstkoja kasutamisest põhjahantidel. Ta korraldas aastatel 1974–1989 ja 1996 17 ekspeditsiooni Lääne-Siberisse hantide ja manside juurde, et uurida nende rahvakultuuri ning täiendada Eesti Rahva Muuseumi kogusid. Ta on olnud teaduslikel uurimisretkedel ka Mari- ja Komimaal ning täiendanud Eesti Rahva Muuseumi kogusid maride ja komide rahvakultuuri materjalidega. 
Edgar Saar on uurinud eestlaste põgenemist Läände II maailmasõja ajal ja nende elu paguluses. Ta on kogunud aastatel 1998–2002 väliseestlaste mälestusi ning pildistanud neid ja nende eluolu Rootsis, Inglismaal, USA-s, Saksamaal, Belgias ja Hollandis. Ta on saanud toetusi materjalide kogumiseks Eesti Rahva Muuseumile Avatud Eesti Fondilt, Eesti Ameerika Fondilt jm. 
Edgar Saar on avaldanud üle 30 teadustrükise ja aimeartikleid. Ta on Emakeele Seltsi, Eesti Arheoloogiaseltsi ja Akadeemilise Rahvaluule Seltsi liige.

Isiklikku

Edgar Saar on Maret Saare abikaasa.
István Bibó

István Bibó (7. august 1911 Budapest – 10. mai 1979 Budapest) oli Ungari jurist, õigusteadlane ja poliitik.
István Bibó õppis Szegedi Ülikoolis õigus- ja riigiteadusi ning omandas doktorikraadi filosoofia alal. Seejärel õppis ta Viini Ülikoolis ja Genfi Ülikoolis ja sai doktorikraadi õigusteaduste alal. Alates 1940. aastast töötas ta advokaadina ja oli sotsioloogia õppejõud Szegedi Ülikoolis. 1945–1946 oli ta tööl Ungari justiitsministeeriumis ja siseministeeriumis. 1945–1950 oli ta poliitikateaduste õppejõud Szegedi Ülikoolis ja samaaegselt 1947–1950 Budapestis asuva Ida-Euroopa Uurimisinstituudi asedirektor. 
Oma kõige olulisemad tööd avaldas Bibó aastatel 1945–1947.
1950. aastal oli Bibó sunnitud oma ametikohtadelt tagasi astuma ja ta läks tööle Loránd Eötvösi Ülikooli raamatukokku.
3. novembril 1956 sai István Bibó Imre Nagy valitsuse riigiministriks.
4. novembril 1956 protesteeris riigiminister István Bibó Ungari valitsuse ainukese kohale jäänud liikmena deklaratsiooniga Nõukogude okupatsiooni ja äsjaloodud vastasvalitsuse vastu. See toimus ajal, kui Ungari parlamendi hoone oli juba Nõukogude vägede käes, seal ringi kihutavad vene sõdurid pidasid teda administratiivtöötajaks, lubades tal oma kabinetist ja parlamendihoonest lahkuda.
István Bibó arreteeriti 23. mail 1957 ja mõisteti 2. augustil 1958 eluks ajaks vangi. 1963. aastal vabanes ta amnestia tulemusel vanglast. Seejärel töötas ta kuni 1971. aastani Ungari Statistikaameti raamatukogus.
Kurekivi karstiala

Kurekivi karstiala on karstiala Võru maakonnas Võru vallas Illi küla lähedal.
Karstiala asub paelaval, kus asub järskude veergudega nõgu (Liisa lohk, ka: Liisalohk), mille laius on 50 m ja sügavus 5 m. Paarkümmend meetrit kaugemal paikneb 1 ha suurune Kurekivi Mudajärv. Nõos neelduv vesi avaneb Kurekivi allikatena.
Velika Gorica

Velika Gorica on Horvaatia Zagrebi maakonna suurim linn.
Linn asub 16 km Zagrebist lõunas.
Esimest korda mainiti asulat 1228. aastal. 20. sajandil kasvas see 3000 elanikuga külast suureks ja tähtsaks linnaks. Kuni 1995. aastani oli Velika Gorica osa Zagrebist, siis sai iseseisva linna õigused. 2011. aastal elas linnas 31 000 inimest.
Linnas on neli põhikooli ja üks keskkool, lisaks ka rakendusteaduste instituut.
Paul Reim

Paul Reim (13. veebruar 1901 Kooraste vald, Võrumaa – 24. aprill 1942 Sosva, Sverdlovski oblast) oli Eesti metsateadlane.

Elulugu

Paul Reim oli vallasekretär poeg.
Õppis Võrus ja Tartus, sooritas küpsuseksami 1920 Tartu Õpetajate Seminari juures küpsus- ja täienduseksamite komisjonis. Lõpetas 1924 TÜ; metsandusmagister (1927, Helsingi Ülikool), väitekiri "Tutkimuksia haavan siemenista"; metsandusdoktor (1929, TÜ), väitekiri "Haava paljunemisbioloogia Eestis ja Soomes kogutud uurimisainestiku valgusel". Osales 1918–1919 Vabadussõjas. Täiendas end stipendiaadina 1926–1928 Helsingi Ülikoolis. Oli 1923–1926 ja 1928 TÜ metsakasvatuskabinetis nooremassistent, 1929–1934 Voltvetis metsaülem ja metsakooli õpetaja, 1934–1936 Pärnus metsatööriistade töökoja omanik, 1936–1939 Audrus metsaülem, 1939–1941 Tihemetsa Metsatehnikumi direktor. 1941 arreteeriti ja 1942 hukati. Akadeemilise Metsaseltsi asutajaid (1922).

Teadustöö

Uurimisvaldkond: metsataimlamajanduse, metsakasv, Eesti metsapoliitika ja ökonoomika, metsakultuurid, -tööriistad, -töövõtted, metsabioloogia. 70 teadustrükist, sh 10 raamatut ja lühimonograafiat.