google/wiki40b huggingface dataset:
Pearl S. Buck

Pearl Sydenstricker Buck (tuntud ka nimega Pearl S. Buck; sünninimega Pearl Comfort Sydenstricker; 26. juuni 1892 – 6. märts 1973) oli USA kirjanik, kes 1938. aastal võitis romaaniga "Hea maa" Nobeli kirjandusauhinna.

Biograafia

Pearl sündis Carolina (neiupõlvenimega Stulting) ja Absalom Sydenstrickeri perekonnas. Aastal 1892, kui Pearl oli kolmekuune, saadeti perekond Hiinasse Zhenjiangi. Pearl kasvas seal üles ja hiina keelt õpetas talle Mr. Kung. Emalt ja õpetajalt õppis ta teise keelena inglise keelt. Kirjutamiskatsetusi tegi ta varakult.
Aastal 1910 reisis ta Ameerikasse, kus õppis Randolph-Maconi Tütarlastekolledžis, mille ta lõpetas 1914. aastal. Seejärel siirdus ta tagasi Hiinasse, kus 13. mail 1917 abiellus põllumajandustegelase John Lossing Buckiga. Aastal 1921 sünnitas ta tütre Caroli, kel oli fenüülketonuuria. Pärast seda kolis perekond Nanjingi, kus Pearl õppis Nanjingi ülikoolis inglise kirjandust. Aastal 1925 õppis ta lühiaegselt Cornelli Ülikoolis, et omandada humanitaarteaduste magistri kraad.
Raamatute kirjutamist alustas Pearl 1930.
Laiuse raamatukogu

Laiuse raamatukogu on raamatukogu Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas Laiuse alevikus. Raamatukogu juhataja on Katre Ilmjärv.
Laiuse raamatukogu on esimest korda mainitud 1849 ja on seega Eesti vanim rahvaraamatukogu.
Yukifumi Murakami

Yukifumi Murakami (村上幸史; sündinud 23. detsembril 1979) on jaapani meesodaviskaja.
Yukifumi Murakami võitis 2009. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlustel Berliinis odaviskes pronksmedali tulemusega 82.97. Sama võistluse eelvõistlusel püstitas ta isikliku rekordi 83.10.
Andrus Norak

Andrus Norak (27. märts 1958 Tallinn – 23. juuli 2011) oli eesti vaimulik, teoloog, lastekirjanik ja literaat.
1988–1991 ja 1994-1995 töötas Eesti Metodisti Kiriku (EMK) Tartu koguduse pastorina. 1992–1994 teoloogiaõpingud Ameerika Ühendriikides (Master of Divinity, 1994, Asbury Teoloogiline Seminar). 1994 määrati vastavatud EMK Teoloogilise Seminari esimeseks rektoriks, tegutses seminari juhi ja süstemaatilise teoloogia õppejõuna 1994–2007. 2005 võttis ta vastu seminarile omistatud Eesti Kirikute Nõukogu oikumeenilise aastapreemia.
2007. aasta sügisest kuni surmani Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku (EELK) vaimulikuna Tallinna vangla kaplan, seejärel arestimajade vanemkaplan, lisaks õpetas EELK Usuteaduse Instituudis religiooniantropoloogiat ja oli üliviljakas blogija.

Isiklikku

Tema isa Albert Norak oli Eesti NSV rahandusminister 1967–1979 ja aastatel 1979–1984 Tallinna RSN Täitevkomitee esimees (ehk Tallinna linnapea).
Skopje Ohridi Püha Klimenti kirik

Kirikuhoone

Brutalistlik hoone on rotund mõõtmetega 36 m × 36 m. Kirik koosneb vaid kuplitest ja kaartest. Keskmise kupli pindala on 650 m². Peakirik on pühendatud Ohridi pühale Klimentile ja alumine kirik Jumalaemale. Üks kiriku kabeleist on pühendatud Helenale ja Constantinusele, teine aga pühale Minale. Kirik mahutab kuni 6000 inimest.
Keskmise kupli all on 3,5 meetri kõrgune peapiiskopi troon. Ikonostaasis asuvad ikoonid maalisid Gjorgji Danevski ja Spase Spirovski, kirikus asuvad freskod maalis Jovan Petrov. Kristust ja prohveteid kujutaval freskol on prohveteid kujutatud ebatraditsiooniliselt istuvas asendis (tavapäraselt on neid kujutatud seisvatena).
Kirikuhoovis asub 45 meetri kõrgune kellatorn. Seal paiknevad kolm Austrias valatud kella - esimene neist on 1000, teine 500, kolmas aga 300 kilogrammi raskune. Kirikuhoovis asub ka purskkaev, mille rajas kingitusena kohalik islamiusuliste kogukond. Samuti asub kiriku juures mälestussammas Dositheos II auks.

Ajalugu

Katedraali ehitus algas aastal 1972. Arhitekt oli Slavko Brezovski. Hoone pühitseti sisse 12. augustil 1990, kiriku nimipühaku Ohridi püha Klimenti 1150. sünniaastapäeval. Hoone valmis järgmisel aastal.
Andres Reitalu

Andres Reitalu (sündinud 2. jaanuaril 1930 Vao vallas Virumaal) on Eesti loomakasvatusteadlane.

Elulugu

Andres Reitalu on talupidaja poeg.
Lõpetas 1949 Väike-Maarja Keskkooli, 1954 EPA zootehnikuna ja 1966 Eesti NSV Teaduste Akadeemia Loomakasvatuse ja Veterinaaria Instituudi (ELVI) aspirantuuri; põllumajanduskandidaat (1967, EPA), väitekiri "Täispiima ja lõssi kokkuhoiu võimalusi vasikate söötmisel Eesti NSV tingimustes". Oli 1954–56 EPA põllumajandusloomade aretuse kateedri assistent, 1966–69 ELVI veisekasvatuse osakonna nooremteadur ja vanemteadur, 1970–86 Tartu Näidissovhoosi direktori asetäitja loomakasvatuse alal ning 1987–1990 Eesti Punase Karja Riikliku Tõulava direktor.

Teadustöö

Uurimisvaldkond: noorveiste, eriti vasikate söötmise küsimused. 24 teadustrükist
Gustav Maarand

Gustav Maarand (19. veebruar 1912 Tallinn – 29. jaanuar 2003) oli eesti vaimulik.
Oreli- ja koorijuhtimisõpingud Tallinna konservatooriumis katkestas 1941. aastal alanud sõda, mil Maarand mobiliseeriti Nõukogude Armeesse, ta oli tööpataljonis ja Eesti Laskurkorpuses. Pärast Teist maailmasõda asus ta õppima (Tallinna Peeteli koguduse õpetaja Adolf Horni ja Märjamaa koguduse õpetaja Jaan Lääne innustusel) Oma esimese jutluse pidas ta (jutlustajana) 24. detsembril 1945 Mihkli kirikus. Aseõpetajaks ordineeriti ta 23. augustil 1951.
EELK Mihkli Miikaeli kogudust teenis ta kokku 53 aastat. Sellele lisaks teenis ta 35 aastat Kirbla Püha Nikolause kogudust. Aastatel 1952–1956 oli ta hooldajaõpetaja Varbla Urbanuse koguduses ning lühiajaliselt Martna Püha Martini koguduses ja Märjamaa Maarja koguduses.
Karl Geiler

Karl Hermann Friedrich Geiler (10. august 1878 Schönau, Saksamaa Keisririik – 14. september 1953) oli Hesseni liidumaa minister-president 1945–1947.
Sulu meri

Sulu meri on Vaikse ookeani saartevaheline meri Filipiinide ja Malaisia vahel.
Sulu meri piirneb edelas Kalimantaniga, loodes Palawani saarega, kirdes Visayani saartega, idas Mindanao saarega ja kagus Sulu saartega. Sulu meri sai oma nime Sulu sultanaadi järgi.
Sulu merest kagusse jääb Sulawesi meri. Loodesse jääb Lõuna-Hiina meri, millega teda ühendavad Balabaci väin, Linapacani väin ja Mindoro väin. Põhjas, kirdes ja idas asuvad Filipiinide sisemered, vastavalt Sibuyani meri, millega teda ühendab Tablase väin, Visayani meri, millega teda ühendab Panay laht, ja Boholi meri.
Mere sügavus on kuni 5580 meetrit. Kaguosa on märksa sügavam kui kirdeosa 
Sulu meri on jagatud kahe naaberriigi vahel. Enamus temast kuulub Filipiinidele. Meri piirneb viie Filipiinide piirkonnaga. Mere idaosa asub MIMAROPAs, kuhu kuuluvad suurematest saartest Palawan ja Mindoro ning väiksemaist saartest mere loodepiiril Balabac, Bugsuk, Linapacan, Calamiani saared ja Apo atoll ning täielikult Sulu meres Ilin, Cuyo saared, Dumaran, Cagayani saared, Arena atoll, Tubbataha rifid, Bancoran ja San Migueli saared. Mere kirdeosa asub Lääne-Visayasi piirkonnas, kuhu kuuluvad suurematest saartest Panay ja Negros ning väiksematest (kõik mere piiril) Semirara, Caluya ja Guimaras. Negrose saare kaguosa kuulub Kesk-Visayasi piirkonda. See osa Mindanao saarest, mis piirneb Sulu merega, asub Zamboanga poolsaarel. Sulu saared kuuluvad Muslimi Mindanao autonoomsesse piirkonda, sealhulgas Pilase saared, Pangutarani saared ja Doc Can. Turtle'i saared ja Cagayan Sulu ei kuulu Sulu saarestikku, kuid Muslimi Mindanaole siiski. Üksnes Sulu mere edelarannik kuulub Malaisiale Sabahi provintsi nagu ka provintsi põhjatipu lähedal asuvad Banggi, Balambangani ja Jamborigani saar.
Sulu meri piirneb ainult saartega ja seetõttu ei suubu sinna suuri jõgesid. Mindoro saarel suubub Sulu merre Lumintao ja Kalimantanil Kinabatangan.
Mere kaldad on tavaliselt mägised. Enam kui kilomeetrised kõrgused merepinnast pole kallastel haruldased. Kalimantani kõrgeim tipp Kinabalu (4101 m) ei asu Sulu merest kaugel, otse mere kaldal asuvad Palawani saare kõrgeimad tipud Mantalingajan (2073 m) ja Cleopatra Needle (1603 m) ning Panay saare kõrgeim tipp Madja-as (2090 m). Suurt kaugemal pole Mindoro kõrgeimad tipud Halcon (2585 m) ja Baco (2364 m) ning Negrose kõrgeim tipp Canlaon (2465 m).
Vähemalt 100 tuhande elanikuga linnadest asuvad Sulu mere kaldal Sandakan (Malaisias), Jolo (Sulu saartel), Zamboanga (Zamboanga poolsaarel), Dumaguete (Negrose saar, Kesk-Visayas), Bago (Negrose saar, Lääne-Visayas) ja Iloilo (Panay saarel). Pisut väiksemad on San Jose (Mindorol) ja Puerto Princesa (Palawanil).
Ahiküte

Levik

Saksamaa vanadel liidumaadel on ahjuküttega korterite osatähtsus 10...20%, uutel liidumaadel 60%.

Kasutegur

Et tavaliste ahjudega kütmisel väljub palju kuumi heitgaase, siis on kasutegur suhteliselt madal (50...60%).

Keskkonnamõjud

Kui ahjukütusena kasutatakse sütt, kaasneb ahjuküttega süsinikoksiidi, süsivesinike ja tolmu märgatav emissioon. Vääveldioksiidi emissiooni vähendamiseks kasutatakse pruunsöebriketi valmistamisel väävlivaest pruunsütt.

Head ja halvad küljed

Ahjuküttega korteri eeliseks peetakse muuhulgas seda, et korteris säilib loomulik niiskus. Samuti võimaldab ahjuküte tavaliselt säästa raha, sest kütusekulu on hõlbus ise reguleerida. Lisaks on võimalik ahjus süüa teha.
Ahjukütet loetakse ebamugavuseks, mida kõigi mugavustega korteris ei ole. Ahju kütmisel tuleb kütus tuppa tassida, viita aega tule tegemisega, oodata, millal ahi hakkab sooja andma, tabama õige hetke siibri kinnipanemiseks ning hiljem tuhk ahjust välja kühveldada ja toast välja tassida. Kui korterist pikemaks ajaks lahkuda, siis ootab ees külm tuba ning soojasaamine võtab aega.
Harilik pilliroog

Pilliroog mütoloogias

Vanakreeka mütoloogias karistas Apollon kuningas Midast sellega, et laskis talle kasvada eesli kõrvad. Midas häbenes seda ja kandis edaspidi peakatet, kuni tema juuksed kasvasid nii pikaks, et neid tuli lõigata. Midas pidi oma kõrvu juuksurile näitama, aga see tõotas surma ähvardusel, et ei räägi kuninga kõrvadest kellelegi. Saladuse hoidmine osutus tema jaoks siiski raskeks. Lõpuks kaevas ta jõe kaldale augu, sosistas sinna sisse: "Kuningas Midasel on eeslikõrvad!" ja ajas augu kinni. Rohkem saladus teda enam ei vaevanud, kuid järgmisel kevadel kasvas augu kohale pilliroog ja kui tuul seda lehvitas, siis kohises pilliroog kuuldavalt: "Kuningas Midasel on eeslikõrvad." Nii sai kogu rahvas asjast teada.
Piiblis mainitakse pilliroogu paarkümmend korda. 
Moosese ema pani kolmekuuse Moosese pilliroost tehtud tõrvatud ja vaiguga määritud laekasse ja asetas laeka Niiluse jõe äärde kõrkjaisse, kust vaarao tütar selle leidis, poisile halastas ja ta üles kasvatas (2 Mo. 2:3–6).
Kui Jeesust enne ristilöömist piinati, siis löödi teda pillirooga pähe (Mt 27:29-30, Mk 15:18-19) ja talle anti pilliroo otsa pandud käsnast äädikat juua (Mt 27:48, Mk 15:36).
Noa laev väidetakse olevat tehtud goferipuust ning seest ja väljast tõrvatud (1Mo 6:14). Mis puu on goferipuu, seda pole selgitatud, kuid heebrea keeles nimetatakse sama sõnaga korvi, milles Mooses Niiluse kaldale pandi, nii et seetõttu oli ka Noa laev pilliroost valmistatud.
Rahvusvaheline Teatriuurijate Föderatsioon

Rahvusvaheline Teatriuurijate Föderatsioon (rahvusvahelise nimega The International Federation for Theatre Research, lühend IFTR) on teatriteadusega tegelevaid teatriuurijaid ühendav rahvusvaheline organisatsioon.
IFTR korraldab igal aastal rahvusvahelist konverentsi ja iga nelja aasta tagant maailma kongressi.
IFTR kontaktisik Eestis on Anneli Saro.
Tõnija

Ajalugu

Tõnija küla mainiti esmakordselt 1453. aastal nime Toneyegell all, 1592. aastal on mainitud vakust (Tonniel, Tonnigel). Täpsemad andmed pärinevad 1731. aastast, mil Tõnijal elas 10% valla elanikest. Perekonnanimed said külaelanikud 1826. aastal.
Seal asus muistse Saaremaa suurim asustuskoht ning asuvad muinsuskaitse all olevad arheoloogiamälestised, Tõnija kivikalmed,,,,,,,,,,,,, . Arheoloog Marika Mägi organiseeris sealkandis aastaid väljakaevamisi. 1995–2000 kaevas Mägi Tuulingumäel, kus on eelrooma rauaaegne (500 eKr–50 pKr) väikeste tarandikega kalme. 2003. aasta suvel kaevas ta Lepna katkuaugust välja Eesti rikkalikema hõbeehete leiu 5.–6. sajandist.
1950. aastatel tegutses Tõnijal 20-liikmeline laulukoor, õpiti näidendeid ja estraadistseene.
1967 valmis Tõnija suurfarmi töölistele küla ainuke korterelamu (kohalike elanike seas tuntud Kukulinnana).
Helen Novikov

Helen Novikov (sündinud 26. novembril 1976 Tallinnas) on eesti arhitekt ja endine kelgutaja.
Ta lõpetas aastal 1995 Tõrva Keskkooli ja 2001. aastal Tallinna Kõrgema Tehnikakooli arhitektuuriteaduskonna.
Helen Novikov osales Lillehammeri olümpiamängudel, kus ta sai 19. koha ja 1998. aasta taliolümpiamängudel Naganos, kus ta sai 20. koha.
Tema treener oli Peeter Kirt.
Halduskohus

Halduskohus on kohus, mis lahendab avalik-õiguslikke vaidlusi. Lisaks annab kohus mõningatel juhtudel loa haldustoiminguks.
Eestis on kaks halduskohtut: Tallinna ja Tartu Halduskohus; enne 2006. aastat tegutses ka Jõhvi Halduskohus.
Analüütilise filosoofia seminar

Analüütilise filosoofia seminar (ka Kõivu seminar) on Tartus alates 1991. aasta maist tegutsenud analüütilise filosoofia teemaline ürituste sari, eesti filosoofia esimesi järjekindlaid ja püsivaid loomispaiku.
Seminari hingeks oli selle esimesel aastakümnel Madis Kõiv, kes oli ka varem TA Füüsika Instituudis teoreetilisi seminare vedanud, kuid asus 1991. aastal Füüsika Instituudist lahkudes eesti filosoofide uut põlvkonda ette valmistama. 
Seminari raudvaraks on Jaan Kangilaski, kes on korraldanud seminaris arutatud analüütilise filosoofia olulisemate teoste tõlkimist eesti keelde. Seminari kauaaegsed liikmed on olnud ka Anto Unt, Piret Kuusk, Bruno Mölder, Veiko Palge, Arne Merilai, Jaan Kivistik, Margo Laasberg jt.
Seminarist sai alguse Eesti Analüütilise Filosoofia Selts.
Joutseno linn

Keskasula

Valla keskus oli Joutseno.

Külad

Joutseno linna haldusalas asusid järgmised külad: Ahola, Anola, Arpolahti, Eiskola, Haukilahti, Hyvättilä, Hämäläinen, Jokela, Joutseno (kirikuküla), Jänhiälä, Karhula, Karjalainen, Karsturanta, Kesola, Kohoniemi, Korpi, Korvenkanta, Kähärilä, Leppälä, Lipiälä, Luukulkkula, Meltola, Mietinsaari, Myllärilä, Nevala, Nyrkkölä, Parjala, Pätilä, Ravattila, Roiskola, Soljala, Suokumaa, Tiimola, Tiuruniemi, Tujula, Tyrminen, Vesikkola, Virkkilä.
Marian Wantoła

Marian Wantoła (2. veebruar 1926 Bielsko – 1. jaanuar 2013 Bielsko maakond, Wilkowice) oli poola joonistaja ning animaator.
Friedrich Adolph Philippi

Friedrich Adolph Philippi (15. oktoober 1809 Berliin – 29. august 1882 Rostock) oli saksa usuteadlane, üks kiriklik-konfessionaalse teoloogia juhtfiguure, Tartu Ülikooli usuteaduskonna mõjukamaid professoreid, nn balti luterluse oluline kujundaja.
Juudi päritolu pankuri poeg õppis Berliinis Joachimthaleri gümnaasiumis, sellele järgnesid klassikalise filoloogia ja teoloogia õpingud Berliinis Friedrich Wilhelmi Ülikoolis ja Leipzigi ülikoolis. 1829. aastal konverteerus kristlusse. 1830 promoveeriti ta Leipzigis filolosoofiadoktoriks, 1837 Berliinis teoloogialitsentsiaadiks. Töötas vanade keelte õpetajana Berliini ja Dresdeni gümnaasiumis, alates 1837 oli ta eradotsent Berliini ülikoolis.
1841–1851 Tartu ülikooli süstemaatilise usuteaduse professor. Peale oma õppetooli kohustuslike ainete (dogmaatika, teoloogiline eetika) käsitles Philippi Tartus veel uue testamendi sissejuhatust, dogmadelugu, sümboolikat ja mitmeid uue testamendi kirju.
Tartu-perioodil osales Philippi aktiivselt ka kohalikus kirikuelus. Tema juhtimisel murti 19. sajandi Liivimaal valgustusajale iseloomuliku teoloogilise ratsionalismi ülemvõim. TÜ usuteaduskonnas ja nn balti provintside vaimulikkonnas kujunes valitsevaks nn kiriklik-konfessionaalne suund. Olulise ettevalmistuse oli teinud Philippi eelkäija Ernst Sartorius. Philippi oli tuntud oma aktiivse võitlusega "sektide", eriti hernhuutluse vastu. 1843 promoveeriti ta Erlangeni ülikooli teoloogiadoktoriks.
Aastast 1851 Rostocki ülikooli uue testamendi eksegeesi professor.
Philippi lahkumise järel oli Tartu Ülikoolis süstemaatilise usuteaduse (dogmaatika ja teoloogilise eetika) õppetooli hoidjaks Theodosius Harnack, seejärel aastakümneid Alexander von Oettingen.
Louis Höflinger

Georg Ludwig Friedrich Höflinger oli kunstnik ja fotograaf.
Höflinger pärines Hesseni suurhertsogkonnast ja sündis arvatavasti 1827. aastal.
Ei ole täpselt teada, et millal ta Eestisse jõudis. Küll on aga tõendeid, et ta tegutses Pärnus mõnda aega kreisikooli võimlemisõpetajana. Tartu ajakirjanduses on teda mainitud esmakordselt detsembris 1853, kui ta lubas järgmise aasta algul Tartu aastalaadale pildistama tulla. Kindlasti teadaolevalt asus ta Tartusse alles 1857. aastal.
1857. aastal omandas ta Georg Friedrich Schlateri litograafiatöökoja ning lisaks asus tööle ka fotograafina. Ta töötas koos joonistaja Eduard Ivansoniga (Iwansohn).
Höflingeri ateljees õppis fotograafiat esimene eestlasest fotograaf Reinhold Sachker. Mõnda aega töötas Höflingeri käe all joonistajana ka Carl Schulz, kes asutas aga peagi oma enda konkureeriva litotöökoja.
1864–1866 tegutses Höflinger eelnevale lisaks kaubanduse vallas ning taas alates 1872. aastast. Viimase kasuks lõpetas ta hiljemalt 1876. aastal ka tegevuse litografistina. Juba 1875. aastal oli ta müünud enda litokoja edasi kirjastajale ja trükikojaomanikule Heinrich Laakmannile.
Höflinger pankrotistus 1886. aastal ning on arvatud, et ta võis pärast seda Tartust lahkuda.
Louis Höflingeri litograafia "Das Universitätsgebäude" (1860), on suurendatult kujutatud von Bocki maja välisseinal Tartus.
Sefaradi juudid

Sefaradi juudid on Hispaaniast ja Portugalist aastail 1492–1497 välja aetud ristimisest keeldunud juudid. Asusid ümber Põhja-Aafrikasse, Itaaliasse ja Osmanite riigi aladele. Nende peamiseks keskuseks sai Saloniki.
Hiljem on nad asunud Serbiasse ja Bulgaariasse, kuid ka Süüriasse ning Palestiinasse.
Sefaradi juutide kõnekeeleks on hispaania keelele lähedane ladiino keel ehk espanjool.
Enne Teist maailmasõda oli neid umbes 1,5 miljonit ja praegu on nende osakaal Iisraeli juutide hulgas 19–26% (1,1–1,5 miljonit inimest).
Stasi

Tegevus ja silmapaistvamad episoodid

Üheks edukamaks SDV Stasi luurajaks võib lugeda Günther Guillaume'i, kes pärast infiltreerumist Saksamaa LV-sse tõusis Saksamaa Sotsiaaldemokraatlikus Parteis liidukantsler Willy Brandti isiklikuks abiks ning omas ligipääsu ülisalajastele Saksamaa LV poliitikas määravat tähtsust omavatele dokumentidele.
Pärast Guillaume'i tegevuse avastamist oli Willy Brandt sunnitud 1974. aastal erru minema.
Herbert Blöcker

Herbert Blöcker (1. jaanuar 1943 Schleswig-Holstein – 15. veebruar 2014) oli saksa ratsutaja.
1992. aasta suveolümpiamängudel Barcelonas sai ta individuaalses ratsutamises Feine Damel hõbeda ja võistkondlikus ratsutamises samal hobusel pronksi.
Küberruum

Termini algupära

Terminit "küberruum" kasutati esmakordselt 1960. aastate lõpus, kui taani artist Susanne Ussing (1940–1998) ja tema partner Carsten Hoff moodustasid "Atelier Cyberspace" (ateljee küberruumi).
Selle nime all tegid nad mitmeid installatsioone ja pilte, pealkirjaga "tunnetuslik ruum", mis põhinesid ideel avatud süsteemide kohanemisest erinevate mõjutuste tõttu, nagu inimeste liikumine ja uute materjalide käitumine.
Atelier Cyberspace töötas ajal, mil internetti veel ei eksisteerinud ja arvuteid üldiselt loominguks ei kasutatud. 
Ilukirjanduses ilmus termin "küberruum" esimest korda 1982. aastal William Gibsoni lühijutus "Burning Chrome" ja hiljem tema 1984 aasta romaanis "Neuromant". 
Järgneva paari aasta jooksul hakati sõna "küberruum" kasutama seoses arvutivõrkudega.

Metafoorne tähendus

Don Slater kasutab metafoori, et defineerida küberruumi, kirjeldades "tunnetust sotsiaalsest olukorrast, mis on puhtalt oma ideede või enda esitlemise ja suhtlemise koht".
Termin "küberruum" hakkas interneti de facto sünonüümiks muutuma 1990. aastatel. Sellise tähenduse populariseeris Bruce Sterling, kuid ta viitab John Perry Barlow'le, kes kasutas seda esimesena oma essees, teatamaks Electronic Frontier Foundationi loomisest 1990. aasta juunis.
Gary Sinise

Gary Alan Sinise (sündinud 17. märtsil 1955) on Ameerika Ühendriikide näitleja ja muusik.
Ta on võitnud näiteks Emmy ja Kuldgloobuse.
Eesti televaatajale on ta tuntud näiteks filmidest "Forrest Gump" (leitnant Dan Taylor), "Apollo 13" (Ken Mattingly), "Roheline miil" (Burt Hammersmith) ja seriaalist "CSI: New York" (detektiiv Mac Taylor).
Materjalikulu teenuseühiku kohta

Materjalikulu teenuseühiku kohta (inglise material input per service, lühendatult MIPS) on 1993. aastal Wuppertali Instituudis dr Friedrich Schmidt-Bleeki juurutatud indikaator ökotõhususe mõõtmiseks.
Materjalikulu teenuseühiku kohta väljendab massiühikutes, kui palju materjali (k.a kaudne materjal, nt põlevkivi kaevandamise aheraine) ja energiat kulub toote valmistamiseks ja selle kasutamiseks või teenuse osutamiseks.
Ingrid Piht

Ingrid Piht (aastani 2011 Ingrid Vehlmann; sündinud 26. mail 1976) on eesti orienteeruja.

Haridus

Lõpetas 1994. aastal Tallinna Õismäe Humanitaarkeskkooli, seejärel õppis Oldenburger Volkshochschule’s. Bakalaureusekraadi omandas 1995-2000.a. Tallinna Pedagoogikaülikoolis saksa filoloogia erialal.

Töö

Töötanud AS-is LTT, Liiwi Heliisis, TD Balticus.

Sporditulemused

2010. aastal võitis Eesti meistrivõistlusel orienteerumisjooksus pronksi sprindidistantsil. Veteranide klassis (N35) tuli Eesti meistriks 2013. aastal sprindis ja öisel tavarajal.
Rogaini Euroopa meistrivõistlustel võitis 2005. aastal Nõval naiskondade arvestuses koos õe Monika Vehlmanniga pronksi.
Harrastanud ka pikamaajooksu.
Tallinna Linnakantselei linna personaliteenistus

Tallinna Linnakantselei linna personaliteenistus on Tallinna Linnakantselei koosseisus moodustatud linna valdkondlik teenistus, mille ülesanne on koordineerida oma pädevuse piires ülelinnalist tegevust personalitöö valdkonnas ning tagada personalialaste ülesannete täitmine.
Alates 13. veebruarist 2018 täidab kuni uue personalidirektori ametisse nimetamiseni linna personalidirektori ülesandeid linna personaliteenistuse personali- ja avaliku teenistuse osakonna juhataja Ly Väljaots. Varem juhtis teenistust Esta Heinmaa.
Teenistuse postiaadress on Vabaduse väljak 7, Tallinn.
Teenistuse nimi inglise keeles "city personnel service" ja vene keeles городская служба персонала.

Struktuuriüksused ja ülesanded

Tugedes oma põhimäärusele on teenistusel mitmed allüksused, täites vastavalt järgmisi ülesandeid:
Foonon

Foonon on kvaasiosake, tahke aine, ka vedela heeliumi võnkevälja kvant. Kristallides eristatakse akustilisi ja optilisi foononeid. Akustilised foononid on tavaliselt helilaine kvandid. Optilised foononid on selliste võnkumiste kvandid, mille puhul kristalli iga elementaarraku (ühikraku) massikese on liikumatu ning aatomid võnguvad selle suhtes. Foononite käitumine allub Bose’i-Einsteini statistikale.

Ajalugu

Foononi mõiste võttis 1932 kasutusele Nõukogude Liidu füüsik Igor Tamm. Mõiste nimetus on tuletatud kreeka keelsest sõnast φωνή (phonē), mis tähendab heli või häält, viidates asjaolule, et suure lainepikkusega foononid on tajutavad helina. Foonon on analoogne sõnaga footon.
Orienteerumisõpetus

Orienteerumisõpetus on valdavalt hariduslike erivajadustega õpilastele suunatud õppeaine, mis on otseselt seotud laste elus toimetulekuga ning lähtub õpilastele mõistetavatest ning elulistest teemadest.
Eestis kuulub orienteerumisõpetus kohustusliku ainena Toimetuleku riikliku õppekava koosseisu ning sisaldab peamiselt koduloo/olustikuõpetuse, geograafia, ajaloo ja kodanikuõpetuse ning loodusõpetuse ainestikku.
Orienteerumisõpetuse tundides tuginetakse erinevate meelte omavahelisele koostööle, õpetamise praktilisusele ning orienteerumisõpetuse tunnid peavad arvestama teistes tundides samal ajal õpetatavaid teemasid ja oskusi.