google/wiki40b huggingface dataset:
Kalju Nagel

Kalju Nagel (1. veebruar 1918 Tartumaa – 2. veebruar 2005) oli eesti maalikunstnik.
Ta õppis „Pallases” Aleksander Vardi ateljees (1936–1939) ja Vardi juhendamisel Tartu Riiklikus Kunstiinstituudis (1945–1947). Ta oli alates 1956. aastast Eesti Kunstnike Liidu liige.
Ta on peamiselt viljelenud maastikumaali, vähem natüürmorti, portreed ja figuraalkompositsiooni.

Isiklikku

Tema poeg oli maalikunstnik Lemming Nagel.
X.509

X.509 on Rahvusvahelise Telekommunikatsiooni Liidu standard avaliku võtme infrastruktuurile digisertifikaatide jaoks.
See töötati välja seoses standardiga X.500.
Joseph Barbera

Joseph Roland Barbera (24. märts 1911 – 18. detsember 2006) oli USA animaator ning üks multifilmisarja "Tom ja Jerry" loojatest.
Ta töötas koos William Hannaga Hanna-Barbera "multifilmitehases".
Tartu Ülikooli Ajalooring

Tartu Ülikooli Ajalooring on Tartu ülikooli juures tegutsev ring, mis ühendab Tartu ülikoolis õppivaid ja õppinud ajalootudengeid ja teisi Tartu ülikooliga seotud ajaloohuvilisi.
Ring alustas tegevust 25. märtsil 1946.
Harri Kaasik

Harri Kaasik (6. juuni 1910 Türi kihelkond, Järvamaa – 22. juuni 1994 Stockholm) oli eesti laulja (tenor) ja näitleja.
Aastatel 1935–1937 oli Vanemuise laulja, seejärel oli ta aastatel 1937–1944 Estonia teatri solist.
Põgenes 1944. aastal Rootsisse.

Isiklikku

Tema abikaasa oli näitleja ja lavastaja Agnes Lepp-Kaasik.
Ene Pill

Elulugu

Ene Pill on ehitusinseneri tütar.
Pill lõpetas 1977 Tallinna 22. Keskkooli, 1982 TPedI matemaatika-füüsika erialal ja 1991 Tartu Ülikooli ajalooteaduskonnas sotsiaalpsühholoogia eriala. 1999. aastal kaitses ta psühholoogiamagistri kraadi Tallinna Pedagoogikaülikoolis (TPÜ) väitekirjaga "Kadettide ja riigikaitseametite töötajate isikuprofiilide võrdlus" (juhendaja Eha Rüütel) ja 2010. aastal Tallinna Ülikoolis terviseteaduste magistri kraadi kunstiteraapiate erialal väitekirjaga "Loodusstiimulitega audio-visuaalse retseptiiv-projektiivse programmi mõju üliõpilaste enesetundele igapäevastes tingimustes" (juhendaja Eha Rüütel). Ta täiendas end 1991–2005 mitmesugustel erialakursustel, sealhulgas suhtlemistreenerite kursustel (1998, 2005), üldhariduskooli juhtimise alal (2003), kunstiteraapias (2005) jm.
1991–1992 oli Ene Pill TPÜ personalitöötaja ja sotsiaaltöö kateedri vanemlaborant, 1993–1994 Riigikaitse Akadeemia haridusmetoodik, 1994–1999 õppeosakonna juhataja, 1999–2000 TPÜ terviseuuringute labori teadur, 2001–2006 Tallinna Haridusameti peaspetsialist/peanalüütik, 2006-2009 OÜ Inscape Baltic koolituskonsultant, 2009-2011 Rehabilitatsioonikeskus Adeli Eesti OÜ psühholoog ning alates 2008. aastast Tallinna Perekeskuses psühholoog. Ühtlasi on ta laste tugikeskuse Tähetorn vabatahtlik psühholoog-nõustaja.
Pill on Loovteraapiate Ühingu, Eesti Suhtlemistreenerite Ühingu ja Eesti Koolipsühholoogide Ühingu liige ning MTÜ Q-klubi juhatuse liige.

Teadustöö

Ene Pilli peamised uurimisvaldkonnad on kutsevalik ja seda mõjutavad tegurid, probleemsed lapsed, koolistress, kunstiteraapia võimalused haigete rehabilitatsioonis ja töös probleemsete lastega. Ta on rakendanud kunstiteraapia võtteid insuldijärgsete patsientide rehabilitatsioonil.
Sergei Lavrov

Seisukohad pronkssõduri kohta

Lavrov seisis häälekalt vastu pronkssõduri teisaldamisele. 16. jaanuaril 2007 teatas ta sõjahaudade kaitse seaduse kohta: "Me peame seda otsust pühaduseteotuseks, oleme veendunud, et seda dikteerivad motiivid, millel pole midagi ühist vajadusega õppida minevikust ning ehitada ühtset, ühist, eraldusjoonteta Euroopat." 
18. aprillil välja antud valitsuse käskkirjale, millega alustati pronkssõduri lähedusse maetute säilmete väljakaevamist ja tuvastamist, vastas Lavrov Madridis pressikonverentsiga. Seal kuulutas ta, et plaani teisaldada pronkssõdur ei saa nimetada teisiti kui pühaduserüvetamiseks ja Euroopa fašismist vabastanute mälestuse mõnitamiseks. 
23. aprillil Luxembourgis toimunud pressikonverentsil teatas ta, et Nõukogude sõdurite säilmete ümbermatmine mõjutab halvasti mitte üksnes Vene–Eesti suhteid, vaid kogu sõjajärgset Euroopat. "Meid ei saa jätta ükskõikseks see, mis toimub mõnes Euroopa Liidu riigis, eeskätt Eestis, kus on tehtud otsus Euroopat fašismi eest kaitsnud sõdurid ümber matta," ütles ta.

Isiklikku

Sergei Lavrov on abielus, tal on tütar Jekaterina.
Lavrovi isa oli Thbilisi armeenlane.
Sergei Lavrov valdab inglise, prantsuse ja singali keelt.
Ta mängib kitarri ja laulab, kirjutab laule ja luuletusi. Mõningatel andmetel tegeleb raftingu ehk mägijõgedel parvetamisega.
Privaatkeele argument

Privaatkeele argumendi eesmärgiks on näidata, et ei saa olla keelt, mida räägib ainult üks inimene, mis on oma olemuselt privaatne ja mida põhimõtteliselt mitte keegi peale kõneleja ei saa mõista. Privaatkeele argument on oluline aruteludes keelereeglite, keelelise tähenduse, biheiviorismi, solipsismi ja fenomenalismi üle.
Argument on tihedalt seotud Ludwig Wittgensteini "Filosoofiliste uurimustega", selle struktuur on vaieldav. Üldiselt arvatakse, et argumendi põhiosa on esitatud fragmentides 246–255, 256–258, 265, 281–282, 293, 296–299, 304–309 ja 315.
Wittgensteini järgi on privaatkeelel kaks olulist tunnust. Esiteks osutab see ainult kõneleja sisekogemusele ehk sellele, mida ainult kõneleja võib teada, tema privaatsetele aistingutele. See on keel, milles inimene võib kirja panna või kõnes väljendada oma sisekogemusi omaenda privaatseks kasutamiseks. Selle keele üksikud sõnad osutaksid sellele, mida ainult see inimene võib teada, tema vahetule privaatsele kogemusele. Seega ükski teine inimene ei mõista seda keelt. 
Wittgensteini privaatkeele argumendi võib laias laastuks jagada kaheks küsimuseks: kas kogemus on privaatne, ja kas tähendus saab olla privaatne.

Tähenduse privaatsus

Küsimus tähenduse privaatsusest taandub sisuliselt küsimusele ostensiivse defineerimise võimalikkusest. Puhtintuitiivselt tundub, et sõnad omandavad tähenduse ostensiivse defineerimise läbi. "Filosoofilised uurimused" kritiseerivad seda mõtet süstemaatiliselt. Sõnadel on väga erinevaid tähendusi, sõna tähenduse mõistmiseks on vaja seda jälgida erinevates kontekstides (keelemängudes) toimimas.
Wittgensteini järgi on privaatne sisemine ostensioon põhimõtteliselt võimatu. Oletame, et mingi isik peab päevikut mingi kindlat laadi aistingu S esinemise kohta. Kas säärasel viisil saab tekkida privaatsõna S? Kindlasti ei saa seda sõna defineerida avaliku keele sõnade abil, kuna sel juhul ei oleks S enam privaatne. Ainus võimalus on privaatne ostensioon: päevikupidaja osutab niiöelda sisemiselt, oma vaimus aistingule S ja paneb kirja, et S. Kindla osutusseose tekkimiseks on vaja, et päevikupidaja tunneb ka tulevikus selle seose ära. Antud juhul aga puudub õigsuse kriteerium. Seose õigsust ei saa kuidagi kontrollida, kuna päevikupidaja ei saa konkreetset aistingut varajasemaga võrrelda, sest varajasem aisting on juba kadunud. Sellist kontrollimist saab teostada ainult mälu põhjal, mälestuse õigsus vajab aga täiendavat kontrollimist. Tõeline õigustus on aga see, kui mälestust võrrelda millegi mälestusest sõltumatuga, see on aga antud juhul võimatu. Seega ei saa päevikupidaja olla kindel, kas ta seostab sõna S õige aistinguga.
Peeter Allik

Peeter Allik (sündinud 28. juunil 1966 Põltsamaal) on eesti maalikunstnik ja graafik.

Elulugu

Aastatel 1987–1993 õppis Peeter Allik maali ja graafikat Tartu Kunstikoolis, Tartu Ülikoolis ja Eesti Kunstiakadeemias.
Ta tuli oma kunstiga avalikkuse ette Kursi koolkonna ridades, selle asutajaliikmena aastal 1988. Teised kursilased on Albert Gulk, Marko Mäetamm, Imat Suumann, Ilmar Kruusamäe, Priit Pajos, Priit Pangsepp, Külli Suitso ja Reiu Tüür.

Näitused

Allik alustas näitustel esinemist 1980-ndate teisel poolel, mil ta eksponeeris oma sürrealistliku koega õlimaale. 1990-ndatel kujunes temast väga viljakas kunstnik, kelle loomingut on seostatud nii neopopi lainega kümnendi alguses kui ka sürrealismi teise tulemisega kümnendi teisel poolel.

Isiklikku

Peeter Alliku elukoht on Laasme küla Puurmani vallas Jõgeva maakonnas.
Werner Jaeger

Werner Wilhelm Jaeger (30. juuli 1888 Lobberich – 19. oktoober 1961 Cambridge, Massachusetts) oli saksa klassikaline filoloog. Alates 1936. aastast elas ta Ameerika Ühendriikides. Tema peateos on 1934–1947 kolmes köites ilmunud "Paideia. Die Formung des griechischen Menschen".

Tunnustused

Werner Wilhelm Jaeger valiti 1944. aastal Ameerika Filosoofiaseltsi liikmeks.
Gregorius VI

Paavstiks saamine

Benedictus IX otsustas 1. mail 1045 paavstiametist loobuda ja müüs selle suure summa (1500 naela kulda või umbes 2000 libra) eest Grazianole, teistel andmetel loobus ta ametist reformimeelsete vaimulike ja Graziano veenmise järel.
Graziano sai Salvador Miranda andmetel paavstiks 5. mail 1045 ja võttis rahvahulga nõudel endale nimeks Gregorius.
Tema valitsemisajal nõudsid Benedictus IX ja Silvester III enda toetajate abil oma volituste taastamist.

Suhted Itaalia vaimulikega

Gregorius VI saatis kirja Firenze vaimulikule Rolandole.

Munklus

Gregorius VI kaplaniks oli munk Ildebrando (hilisem paavst Gregorius VII). Ta saatis bulla Farfa kloostri abtile Almericole. Ta saatis bulla Rooma San Quintino de Monte kloostri abtile.

Gregorius VI kultuuriloos

Gregorius VI paavstiks saamist tervitas keskaja õpetlane Petrus Damianus, kes saatis paavstile kirja. Kaasaegsed tunnustasid teda haritud ja reformimeelse vaimulikuna.

Tagandamine

Saksa kuningas Heinrich III ihaldas keisrikrooni ja läks sügisel 1046 Itaaliasse, kus hulk vaimulikke ja ilmikuid olid eemaldunud kolme rivaalitseva paavsti osadusest. Gregorius VI kohtus kuningaga Piacenzas. 20. detsembril 1046 Sutris toimunud sinodil tagandati Gregorius VI simoonias süüdistatuna ametist ja saadeti kevadel 1047 pagendusse Reini äärde (ad ripas Rheni), kirikuloolaste arvates Kölni, kuna Kölni peapiiskopist Hermannist sai tema ülevaataja. Teistel andmetel võis Gregorius VI ise ametist loobuda.
Pärast Clemens II surma 9. oktoobril 1047 pakkus Liège piiskop Wazon (Wazo), et uueks paavstiks määrataks Gregorius, kuid Heinrich III ei soostunud tema ettepanekuga.

Surm

Gregorius VI suri 1047. aasta lõpus kusagil Reini ääres, tõenäoliselt Kölnis. Ta oli Benedictus V järel teine paavst, kes suri Saksamaal pagenduses.
Kūdumsi mõis

Kūdumsi mõis (saksa keeles Kudum, läti keeles Kūduma muiža) oli rüütlimõis, hiljem Ungurmuiža kõrvalmõis Liivimaal Volmari kreisis Straupe kihelkonnas. Tänapäeval asub mõisasüda Lätis Pārgauja piirkonnas Raiskumsi vallas Kūdumsis.

Mõisa suurus

Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 6 ja 5/8 adramaad, sellele allus koos Ungurmuiža mõisaga 255 mees- ning 344 naishinge.
Worthi maakond (Iowa)

Ajalugu

Maakond moodustati 15. jaanuaril 1851. See sai nime kindral William J. Worthi järgi.
Braille kirjutusmasin

Braille kirjutusmasin (inglise keeles ka Perkins Brailler vanima ja tuntuima tootja järgi) on kirjutusmasin, mida kasutavad pimedad ja nägemispuudega isikud. Nii Eesti õigekeelsussõnaraamatus kui ka Haridussõnastikus puudub sõna punktkirjamasin. Samas on just see termin eesti keeles tihti käibel. Silmalaegas Abivahendikeskus kasutab oma e-poes ka termineid punktkirjakirjutusmasin ja punktkirja kirjutusmasin.
Braille kirjutusmasin kasutab Braille klaviatuuri, mille abil trükitakse paberile Braille kirja. Braille kirja punkte on tavaliselt kuus (on olemas ka kaheksa punktiga punktkiri). Lisaks punktkirjaklahvidele on olemas veel vaheklahv, tagasimineku klahv ja tühikuklahv. Paber asetatakse kirjutusmasinasse sarnaselt tavakirjutusmasinaga. Sarnaselt tavakirjutusmasinaga toimub ka reavahetus.

Ajalugu

Esimese Braille kirjutusmasina tegi 1951. aastal David Abraham (1896–1978), kes oli puutöö õpetaja Perkinsi Pimedate Koolis. Kooli rahvusvaheliselt tuntuim vilistlane on Helen Keller.

Mountbatten Braille kirjutusmasin

Mountbatten Braille kirjutusmasin on Braille kirjutusmasina moodsam versioon. Braille kirjutusmasina arendamiseks jättis oma testamendis
raha Lord Mountbatten. Selle Braille kirjutusmasina autor on Ernest Bate ja hilisemad tehnilised täiustajad Michael Ridley ja John Brown. Mountbatten Braille kirjutusmasinaga saab teha kõike, mida algse Perkins Braille kirjutusmasinaga. Lisaks võimaldab see kirjutusmasin aga ka tekstitöötlust, audio tagasisidet ja reljeeftrükki.
Algselt toodeti Mountbatten Braille kirjutusmasinaid Austraalias firmas Quantum Technology Pty Ltd. Alates 2010. aastast toodab neid kirjutusmasinaid Poola ettevõte Harpo.

Braille kirjutusmasin Eestis

Eesti Vabariigis on võimalik nägemispuudega õpilastel kasutada Braille kirjutusmasinat ka riigieksamitel.
Eestis vajab Braille kirjutusmasin nägemispuudega isikute seas tihti veel tutvustamist. Ajaleht Lääne Elu kirjutab 17. oktoobril 2013. aastal, kuidas Eesti Pimedate Raamatukogu teabejuht Priit Kasepalu tutvustas Läänemaa nägemispuudega isikutele lisaks raamatukogule ka Braille kirjutusmasinat. Kasepalu mainis, et Braille kirjutusmasinaga saab kirjutada sama kiiresti kui tavalise kirjutusmasinaga.
Eestis müüb Braille kirjutusmasinaid  ja muid nägemispuudega isikutele mõeldud abivahendeid Silmalaegas Abivahendikeskus. Toodete puhul on ära mainitud nii täishind kui ka soodushinnad täiskasvanutele ja lastele.
Hüdrauliline takistus

Hüdrauliline liinitakistus

Liinitakistus on tingitud kogu toru või voolusängi mingi omaduse (nt ristlõike kuju) kogumõjust veevoolule. Liinitakistus sõltub toru või voolusängi ristlõike kujust ja mõõtmetest, samuti seina (sängi) karedusest ja vedeliku viskoossusest. Energiakadu on liinitakistuse puhul võrdeline voolu pikkusega.

Hüdrauliline kohalik takistus

Kohalik takistus on põhjustatud nt torupõlvedest, siibritest, torustiku laienditest/kitsenditest jms. Energiakadu oleneb sel juhul takistuse liigist.
Biopiraatlus

Biopiraatlus (inglise biopiracy) on loodusvarade ja teadmiste patenteerimine suurkorporatsioonide, riikide ja teadusasutuste poolt ilma võrdse tunnustuse ja hüvituseta neid varasid kasutanud ja teadmisi loonud kohalikele kogukondadele
Sageli on biopiraatluse juhtumite keskmes tegemist põlisrahvaste biomeditsiiniliste teadmiste patenteerimisega.
Biopiraatlusena käsitatav patenteerimine, samuti patenteeritud geneetiliselt muundatud kultuuride tootmine, on uued viisid kolmanda maailma koloniseerimise jätkamiseks.
Vana-Hiina neli suurt leiutist

Vana-Hiina neli suurt leiutist (lihtsustatud hiina keeles 四大发明; traditsioonilises hiina keeles 四大發明; pinyin'is sì dà fā míng 'neli suurt leiutist') on Vana-Hiina neli leiutist, mida hinnatakse hiina kultuuris seetõttu, et need annavad tunnistust Vana-Hiina teaduse ja tehnika kõrgest tasemest.
Need neli leiutist on kompass, püssirohi, paberitegemine ja trükikunst.
Uduvere mõis (Pärnu-Jaagupi)

Uduvere mõis (saksa keeles Uddafer) oli riigimõis Pärnu-Jaagupi kihelkonnas Pärnumaal. Nüüdisajal jääb mõis Pärnu maakonda Põhja-Pärnumaa valda.
Mõis rajati 1620. aastatel.
Tallinna Laste Turvakeskus

Tallinna Laste Turvakeskus on aastast 1993 Tallinnas tegutsev turvakodu.
Turvakeskuse põhieesmärgid on "varjupaigateenuse osutamine noortele ja lastele, sotsiaalse rehabilitatsiooni teenuse osutamine käitumisraskustega noortele, lapsevanemate nõustamine ja noorte sõltuvusprobleemidega tegelemine".
Turvakeskus jaguneb kaheks keskuseks: Lilleküla keskus (asub Paldiski mnt 51/Mooni 1) ja Nõmme tee keskus (asub Nõmme tee 99).
Prantsusmaa kuningriik

Kolmekümneaastane sõda

Henri IV poeg Louis XIII ja tema minister (1624–1642) kardinal Richelieu kujundasid välja poliitika Hispaania ja Saksa-Rooma keisri vastu Kolmekümneaastase sõja ajal (1618–1648), mis oli Saksamaal puhkenud ning liitusid sõjategevusega 1635. aastal, peale Hispaania vägede poolt Trieri piiskopkonna hõivamist. Pärast nii kuninga kui ka kardinali surma tagas Vestfaali rahu (1648) Saksamaa poliitilise ja usulise killustatuse üldise tunnustamise, kuid Austria Anna ja tema ministri kardinal Mazarini regentlus koges rahvaülestõusu Fronde (1648–1653), mis laienes Prantsuse-Hispaania sõjaks (1653–1659). Pürenee rahu (1659) vormistas Hispaania territooriumi Roussilloni hõivamise Prantsusmaa poolt (1642) pärast üürikese Kataloonia Vabariigi purustamist ja juhatas sisse lühikese rahuperioodi.
Eesti Raudtee

Juhtimine

Eesti Raudtee juhatuse liikmed on juhatuse esimees/peadirektor Erik Laidvee ning juhatuse aseesimees/finantsdirektor Andrus Kimber.
2017. aasta seisuga on Eesti Raudtee nõukogu liikmed Priit Rohumaa (esimees), Siiri Lahe, Ain Tatter, Raigo Uukkivi ja Enn Veskimägi
Reno

Kliima

Renos on stepile omane kliima.
Kõige kõrgemad absoluutsed temperatuurid Renos on mõõdetud juulis (+42 °C) ja augustis (+41 °C), kõige madalamad maksimumtemperatuurid on detsembris (+21 °C) ja jaanuaris (+22 °C). Kõige madalamaid temperatuure on täheldatud detsembris, jaanuaris ja veebruaris (–27 °C). Juulis pole kunagi öökülma olnud: juulikuu absoluutne miinimum on +1 °C.
Aastane keskmine sademete hulk on 190 mm. Teadaolevalt on kõige vähem sademeid langenud 1947 (39,4 mm), kõige rohkem aga 1983 (336 mm). Kõige sademeterohkem kuu oli 1955. aasta detsember, kui sadas 133 mm, ja kõige sademeterohkem päev oli 21. jaanuar 1943, kui sadas 58 mm. Talvel sajab rohkem: kõige märjemad kuud on jaanuar ja veebruar (27 mm), kõige kuivemad juuli (6 mm) ja august (7 mm). Kõige rohkem sajupäevi on veebruaris (keskmiselt 7,0) ja jaanuaris (keskmiselt 6,9), kõige vähem juulis (2,0) ja augustis (2,1).
Lund on täheldatud oktoobrist maini ning kõige rohkem sajab seda veebruaris ja jaanuaris, keskmiselt vastavalt 14 ja 13 cm. Kõige rohkem lumesajupäevi on jaanuaris (4,3) ja veebruaris (3,5). Kõige lumerohkem aasta oli 1971, kui lund sadas 162 cm, ja kõige lumerohkem kuu oli 1952. aasta märts, kui seda sadas 74 cm.
Aastas paistab päike keskmiselt 3648 tundi, kõige rohkem juulis (425 tundi) ja juunis (393 tundi), kõige vähem detsembris (186 tundi) ja jaanuaris (195 tundi).
Terje Trei

Terje Trei (sündinud 1. mail 1967 Põltsamaal) on Eesti õmblustööstuse tehnoloog ja poliitik, XI, XII ja XIII Riigikogu koosseisu liige.
2009 valiti ta Põltsamaa linnavolikogu liikmeks. 2007. aasta Riigikogu valimistel sai ta 681 häält, kuid valituks ei osutunud. Riigikogu juhatuse otsusega sai Terje Trei XI Riigikogu liikmeks alates 17. juunist 2010 seoses Margus Lepiku tagasiastumisega ja Urmas Kruuse kohast loobumisega. Ta oli XI Riigikogu Reformierakonna fraktsiooni liige 2010–2011. 14. novembrist 2011 oli ta XII Riigikogu liige, asendades lapsehoolduspuhkusel olevat Kaja Kallast. Pärast Kallase tööle naasmist 2. juulil 2012 jätkas ta tööd Riigikogus Raivo Järvi asendusliikmena. Trei volitused lõppesid 10. detsembril 2012 seoses justiitsministri kohustustest vabastatud Kristen Michali riigikogu liikme volituste taastumisega. 1. jaanuaril 2014 sai ta taas Riigikogu liikmeks seoses Maret Maripuu volituste lõppemisega.
Ta sai  2015. aasta Riigikogu valimistel 557 häält ning osutus valituks kompensatsioonimandaadiga.
Subkultuur

Subkultuur on erilaadse käitumise ja tõekspidamistega inimeste grupp, mis eksisteerib suuremas kultuuris (dominantkultuuris).
Tihti sisaldab kultuur arvukalt subkultuure. Subkultuurid võivad põhineda ühisel eal, religioonil, etnilisel pärandil või tõekspidamistel. Ka elukutsed võivad olla subkultuuri kujunemise aluseks. Mõned subkultuurid arenevad ühisest hobist või huvist. Subkultuurid võivad olla lähedased dominantkultuurile või moodustada selles omaette maailma, kuid võivad ka dominantkultuurile vastanduda ning isegi sellega konfliktis olla. Tuntud on näiteks mitmesugused kurjategijate subkultuurid ja paljud ebaseadusliku tegevusega seotud subkultuurid.
Subkultuuris võivad peale väliste tunnuste (stiilielementide) esineda kõik võimalikud kultuurielemendid: oma eripärane keel, moraal, hierarhia, kunst, muusika, kombestik, traditsioonid, ajalugu, uskumused jne.

Teke

Subkultuuride tekkes on oma osa keskkonnal, tehnoloogial, sotsiaalsetel suhetel. Leidub uurijaid, kes peavad näiteks ealisi subkultuure urbaniseerumise tulemuseks. Suurte heterogeensete populatsioonide koondumine linnalistes piirkondades viib sugukondlike suhete lõdvenemiseni, kujuneb uus sotsiaalne struktuur ja normatiivne üksmeel. Dünaamilise populatsiooni tihedus viib lõpuks välja hälbiva käitumiseni ja anoomiani. Urbanistlikes tingimustes leidub rohkem hälbivaid gruppe kui traditsioonilistes ühiskondades. Suured linnad (näiteks Amsterdam, San Francisco või London) oma mitmekesise elanikkonnaga loovad mõnedes piirkondades atmosfääri subkultuuriliste põlvkondade tekkimiseks.
Subkultuuride tekkes on oma osa sisemistel tõukejõududel. Viimased võivad jääda teadvustamata. aga neid võidakse ka formuleerida. Näiteks Linus Torvalds loetleb häkkerite subkultuuri (kogukonda) koos pidavate motiividena elusäilitusmotiivi (survival tähenduses: toimetulek, elusuutlikkus, elutagamine), ühiselumotiivi (social life tähenduses: vajadus sotsiaalse ühekuuluvuse järele, arvutiasjandus kui viis kuuluda kogukonda) ja meelelahutusmotiivi (entertainment tähenduses: ergutatud energiseeriv mõttetegevus, arvuti ja võrk kui võimalus meeldivaks tegevuseks). Subkultuuri tekkeks ei piisa ühest tingimusest: alles tõukejõud üheskoos sünnitavad teatava eluviisi, sellele vastava käitumise ning tunnuslikud välised 
märgid.

Erisused

Ealine subkultuur. Kuulumine mõnda ealisse subkultuuri on tavaliselt seotud perioodiga, mis jääb lapsepõlve ja töölemineku või abiellumise vahele. Tihti on sellistel subkultuuridel üheks kultuuriliseks eneseväljenduseks stiil. Stiili kasutatakse kui sümbolit. Stiil hõlmab mitmeid elemente: imidž: milliseid lisandeid tarvitatakse (ehted, soengud jne); käitumisviis: mida ja kuidas kantakse; argoo: eriline sõnavara ja keelekasutus. Sellised subkultuurid kasutavad dominantkultuuri moodi ja esemeid uues kontekstis, andes neile oma tähenduse. 
Etniline subkultuur. Etnilisi subkultuure moodustavad tavaliselt vähemusrahvused oma keele, kommete, traditsioonide jm-ga neid ümbritseva dominantkultuuri suhtes. Etnilised subkultuurid võivad samaaegselt olla ka religioossed subkultuurid.
Ibtisam Lutfi

Ibtisam Lutfi (sündinud 28. september 1951; araabia keeles: ابتسام لطفي‎‎) on pime Saudi Araabia laulja. Ta sündis Khayriyyah Qurbanis (araabia keeles: خيرية قربان‎‎) Ta'ifis Saudi Araabias. Ta on üks esimesi naislauljaid selles riigis. Ta alustas oma laulja karjääri 60'ndate paiku Jiddahi linnas toimunud pulmapidudel esinedes. Järgmise kahe kümnendi jooksul sai ta kuulsaks oma kodumaal ja Egiptuses. Ibtisam loobus laulja karjäärist 80'ndate keskel oma ema surma tõttu. 2013. aasta 17. novembri telefonikõnes al-arabya channel telekanaliga kinnitas Ibtisam, et ta naaseb oma laulja karjääri juurde.
Câmpia Turzii lennuväebaas

Ajalugu

Sõjaväelennuvälja hakati rajama aastal 1952. See kohandati MiG-21 hävituslennukite kasutamiseks aastatel 1982–1987. Lennuväebaas rekonstrueeriti põhjalikult aastatel 2001-2002 ning sellisena kasutatakse seda praegugi.
2004. aasta lõpul viidi 93. lennuväebaasist sinna üle helikopterieskadrillid.
Augustist novembrini 2007 olid Balti õhuturbe missioonil neli Câmpia Turzii lennuväebaasist pärit hävitajat MiG-21 LanceR 'C'.
Howli liikuv kindlus

"Howli liikuv kindlus" (inglise keeles "Howl's Moving Castle") on 2004. aasta Jaapani animafilm. Filmi stsenaariumi kirjutas ja lavastas Hayao Miyazaki ning film põhineb Briti kirjaniku Diana Wynne Jonesi samanimelisel raamatul. Jaapani keeles andsid tegelastele hääle Chieko Baisho (Sophie) ja Takuya Kimura (Howl).
Tegevus toimub väljamõeldud kuningriigis, kus kasutatakse maagiat ja 20. sajandi tehnoloogiat, et teist kuningriiki sõjas võita. Lugu räägib väikesest tüdrukust Sophiest, kes töötab tagasihoidlikus kübaraäris. Ühel päeval muutub Sophie Tühermaanõia loitsu tagajärjel vanaks memmeks. Häbenedes oma välimust, otsustab Sophie põgeneda linnast ning otsida uut elukohta. Tee peal leiab Sophie ühe kepi, mis osutub äranõiutud hernehirmutiseks. Hernehirmutis juhatab Sophie Howli liikuva kindluseni, millest peagi saab Sophie uus kodu.
Film nomineeriti parima joonisfilmi Oscarile ning saavutas teise koha filmi "Wallace ja Gromit: Libaküüliku needus" järel.