google/wiki40b huggingface dataset:
Juhan Mettis

Lapsepõlv ja haridus

Sündinud Tartus pere noorima lapsena õe ja venna järel. Kasvas üles Tähtvere linnaosas, hakkas judot harrastama venna eeskujul. Lõpetanud Tartus Miina Härma Gümnaasiumi 2009. aastal. Omandanud bakalaureuse kraadi Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonnas kehalise kasvatuse ja spordi erialal 2014. aastal. Alustas aastal 2016 magistriõpinguid Tartu Ülikooli spordijuhtimise suunal.

Töökäik

Aastatel 2010–2019 judotreener Tartu DO spordiklubis ja alates 2019 judotreener Spordiklubi Barras. Olnud kehalise kasvatuse õpetaja ja klassijuhataja Tartu Herbert Masingu Koolis ja Tartu Mart Reiniku Koolis. Ajateenistuses 2014–2015 Eesti Kaitseväe Staabi- ja sidepataljoni spordirühmas.

Perekond

Juhan Mettise peres kasvab kaks poega (snd 14.02.2017 ja 12.07.2019).

Sportlaskarjäär

Judotreeninguid alustas 7-aastaselt (1997) Tartu DO spordiklubis Riina Toomise juhendamisel, hiljem sai treeneriks Andres Põhjala. Eesti judokoondise liige aastast 2009, kus teda on juhendanud ka Aleksei Budõlin. Juhan Mettis on tegelenud spordiga õpingute ja töö kõrvalt. Tegelenud ka korvpalliga, osalenud Tartu Ülikooli korvpallikoonisega SELLi mängudel (2012), kus saavutanud 3. koha. Kõik tulemused.
Plamen Orešarski

Plamen Orešarski (sündinud 21. veebruaril 1960) on Bulgaaria poliitik, kes oli 29. maist 2013 kuni 6. augustini 2014 Bulgaaria peaminister.
Aastatel 2005–2009 oli ta rahandusminister.
Ta ei kuulu ühtegi parteisse.
23. juulil 2014 esitas ta koos oma valitsusega tagasiastumispalve, kuid jätkas kuni uue ajutise valitsuse moodustamiseni valitsusjuhi kohuste täitmist.
Anna Haava nimeline Pala Kool

Anna Haava nimeline Pala Kool on põhikool-lasteaed Tartu maakonnas Peipsiääre vallas Pala külas.

Ajalugu

Pala kooli eelkäijad olid Pala Külakool (asutati 1766), Moko Külakool (asutati 1810) ja Mäeotsa tütarlaste erakool (asutati 1882). 1920 ühendati need koolid ja moodustati Pala 6-klassiline Algkool.
Aastast 2005 kannab kool nime Anna Haava nimeline Pala Kool.
Stsintillaator

Tööpõhimõte

Stsintillaatorit saab ka detektorina kasutada, kui ühendada see valgussensoriga nagu näiteks fotokordisti, valgusdiood. Fotokordisti neelab valgust, mille stsintillaator välja kiirgas, fotokordistis toimub fotoefekt, kus signaal saadetakse edasi elektronidena. Elektronid läbivad omakorda fotokordisti, sealt edasi liigub signaal juba elektripulsina edasi. Vaakumfotodioodid on sarnase tööpõhimõttega, sel juhul signaali ei võimendata kordistites, ränifotodioodid tuvastavad pealelangevaid footoneid osakeste ergastumise alusel ränis endas.

Ajalugu

Esimene seade, mis kasutas stsintillaatorit valmis aastal 1903. Selle mõtles välja Sir William Crookes ja ta kasutas tsinksulfaadist ekraani . Stsintillatsioone, mis tekkisid ekraanil, sai vaadelda mikroskoobiga – sellist seaded kutsutakse spintariskoobiks. Stsintillaatorid muutusid populaarsemaks alles 1944. aastal, Curran ja Baker arendasid välja stsintillaatori, mis kasutas fotokordistit.

Rakendused

Stsintillaatoreid kasutatakse kiirguse tuvastamiseks. Näiteks Ameerikas kasutab riigikaitse osakond neid radioaktiivsete materjalide tuvastamiseks. Neid kasutatakse ka osakeste tuvastamiseks, röntgenikiirgusel põhinevates skannerites ja tomograafias. Vanemates monitorides leidus ka stsintillaatoreid.
Stsintillaatoreid koos fotokordistiga kasutatakse kaasaskantavates detektorites, näiteks tuumajaama lähedal või asukohas, kus võib olla tuumajäätmeid õhus. Stsintillaatorid kiirgavad valgust fluorestseerivates torudes, et muuta UV-valgus nähtavaks valguseks. Stsintilleerivaid detektoreid kasutatakse ka energiatööstuses gammakiirguse tuvastamiseks.

Orgaanilised kristallid

Orgaanilised stsintillaatorid on süsivesiniku ühendid kus leidub areene, mis on omavahel seotud erinevatel viisidel. Nende luminestsents laguneb kuskil paari nanosekundi jooksul.
Mõned orgaanilised stsintillaatorid on puhtal kristallilisel kujul. Levinumad on antratseen (C₁₄H₁₀, lagunemisaeg ≈30 ns), stilbeen (C₁₄H₁₂, 4,5 ns lagunemisaeg), ja naftaleen (C₁₀H₈, lagunemisaeg paar ns).
Need on väga vastupidavad, aga nende kosteaeg on anisotroopne, mis rikub ära energia resolutsiooni, kui valgus pole kollimeeritud. Lisaks ei saa neid kuigi lihtsalt toota ja neid kristalle ei saa suures koguses kasvatada, seega neid ei kasutata eriti palju.

Orgaanilised vedelikud

Need on vedelad lahused ühest või mitmest orgaanilisest stsintillaatori orgaanilisest lahusest. Tavalised lahustid on floorid, näiteks p-terpentüül ((C₁₈H₁₄), PBD(C₂₀H₁₄N₂O), butüül PBD(C₂₄H₂₂N₂O, see fluorestseeruv orgaaniline ühend on kasutusel Los Alomose laboratooriumis USA-s vedel stsintillaator neutriino detektoris), PPO(C₁₅H₁₁NO) ja lainepikkuse muutjana kasutatakse POPOP(C₂₄H₁₆N₂O).
Vedelaid stsintillaatoreid saab kergesti täiendada, lisades juurde näiteks lainepikkuse muutja, et oleks sama spektraalne tundlikkus, mis fotokordisti torul. See muudab tuvastamise efektiivsemaks. Õhk ei tohi ligi pääseda vedalal kujul stsintillaatorile, sest muidu väheneb stsintillaatori valgus väljund.
Õie Orav

Õie Orav (aastani 1955 Õie Kaasik; sündinud 16. juulil 1934 Jõelehtme vallas Harjumaal) on Eesti filmiteadlane, näitleja, stsenarist ja lavastaja.

Elulugu

Õie Orav on ehitusmeistri tütar.
Ta lõpetas aastal 1954 eksternina Tallinna 2. Keskkooli, 1956 Eesti Draamateatri näitlejastuudio, 1964 Üleliidulise Riikliku Kinematograafia Instituudi filmidramaturgia erialal. 
Õie Orav on mänginud filmides ja telelavastustes, kirjutanud stsenaariume dokumentaalfilmidele: 1965 "Tagasitulek" (portreefilm Helmi Puurist), 1968 "Ants Eskola" (portreefilm koostöös Lea Tormise ja Mikk Mikiveriga), 1975 "Sündis inimene" (film ühest imelisest hetkest – elu algusest), 1986 "117. hooaeg" (teatrist Vanemuine) ja 1988 "Hermaküla" (mõtisklus Evald Hermakülast). Ta oli aastatel 1965–1985 Eesti Televisiooni tunnustatud filmikommentaator, koostas 100 Nõukogude Liidu ja sotsialismimaade väärtfilmist koosneva programmi. Ta on kirjutanud üle 200 maailma filmiajaloo- ja kaasajateemalise saatestsenaariumi, olles ise ka saatejuht.
Õie Orav asutas 1992. aastal oma filmi- ja videofirma Väike Orav, kus valmisid tema autorifilmid: 1992 "Miliza" (lauljatar Miliza Korjusest), 1993 "Tooni" (lauljatar Tooni Kroon-Laamani elust ja loomingust), 1994 "Leonhard" (näitleja Leonhard Merzinist), 1997 "Puud laulavad, kivid räägivad" (näitleja Rein Arenist) ja 2001 videofirmas Maurum film "Orgulas" (näitleja Jaan Orgulasest).
Ta esines aastatel 1965–1995 Eestis üle tuhande korra vestluste, filmitutvustuste ja loengutega maailma kinost, tegi telesaateid ja pidas loenguid ka Vilniuses, Minskis, Kišinjovis, Taškendis, Leningradis (Peterburis), Moskvas jm. Esinenud loengutega Tallinna Kultuuriülikooli filmiteaduskonnas ja olnud 1981–1989 ühiskondlikus korras teaduskonna juhataja, pidas 1982–1983 loenguid ka TPÜ-s.

Teadustöö

Õie Orava uuringute põhisuund nii näitlejaid portreteerivates raamatutes kui ka filmides on olnud näitlejatöö olemuse ning selle töö erinevuste selgitamine teatris ja filmis. Aastal 2003 ilmunud kaheosalises raamatus annab ta põhjaliku ülevaate Eestis Nõukogude perioodil tehtud mängufilmidest.

Tunnustused

Ta sai 1973 ja 1977 Eesti Kinoliidu aasta kriitiku auhinna, 1984 üleliidulise aasta kriitikapreemia I auhinna.
Jevgeni Krõlatov

Jevgeni Krõlatov (vene keeles Евгений Павлович Крылатов, 23. veebruar 1934 Lõsva – 8. mai 2019 Moskva) oli Vene helilooja ja pianist, enam kui 160 mängufilmi ja multifilmi muusika autor.
Krõlatov on õppinud Permi muusikakoolis ja Moskva Konservatooriumis (1953–1959), viimases õppis ta korraga nii heliloomingut kui klaverit. Ta õppis samal kursusel koos helilooja Alfred Šnitkega.
1965. aastal lavastati Krõlatovi muusikaga etendusi nii Moskva Suures Teatris kui ka mitmes draamateatris ja tema teosed hakkasid kõlama raadiotes. 
Ta kirjutas muusikat mitmes žanris nagu sümfooniline, kammer- ja estraadimuusika, kuid eriti tuntuks sai tema loodud filmimuusika. 
Alates 1970. aastatest oli ta 25 aasta jooksul üks Nõukogude Liidu nõutumaid ja populaarsemaid filmimuusika heliloojaid. 
Tolleaegsetest filmidest, kus on kasutatud Krõlatovi muusikat, on kõige tuntumad «Elektrooniku seiklused (Приключения Электроника)» (1979), «Külaline tulevikust (Гостья из будущего)» (1985) ja multifilmitriloogia «Kolmekesi Prostokvašinost (Трое из Простоквашино)» (1977–1984).
Ta on kirjutanud laule selliste tuntud poeetide sõnadele nagu Bella Ahmadulina, Jevgeni Jevtušenko, Robert Roždestvenski, Leonid Derbenjov, Igor Šaferan, Ilja Reznik ja Juri Entin.
Tema lauludest on välja antud kümmekond CD plaati (1994–2010).
Meestepäev

Rahvusvaheline meestepäev on iga-aastane rahvusvaheline sündmus, mida tähistatakse 19. novembril. See keskendub meeste ja poiste tervisele, sugudevahelise suhtluse ja võrdõiguslikkuse edendamisele ja positiivsete eeskujude esiletoomisele. Seda hakati tähistama 1999. aastal Trinidadis ja Tobagos, praeguseks on see levinud üle kogu maailma.

Ajalugu

Kuigi Eestis on neid, kes peavad meestepäevaks Nõukogude armee aastapäeva 23. veebruaril, siis mujal maailmas on meestepäevana tuntud hoopis 19. november.
Veebilehe internationalmensday.com sõnul tõusis järjest suurenev huvi meestepäeva vastu esile 1960. aastatel. Üha enam kerkis küsimus, miks ei ole meestele pühendatud naistepäevaga võrdväärset tähtpäeva.
1999. aastal levis Trinidadist ja Tobagost alguse saanud tava edasi enamasti ingliskeelsetesse riikidesse ning praegu tähistavad seda päeva näiteks Jamaica, Austraalia, India, USA, Singapur, Suurbritannia, Malta, Lõuna-Aafrika Vabariik ja teised.
Moses Wolf Goldberg

Moses Wolf Goldberg (30. juuni 1905 Ruhja – 17. veebruar 1964 Montclair, Essexi maakond) oli Eesti ja juudi päritolu keemik.
Ta sündis Ruhjas, kuid kasvas üles Võrus. Aastal 1923 lõpetas ta Tartu Linna Saksa Ühishumanitaargümnaasiumi. Aastatel 1923–1924 õppis ta Tartu Ülikoolis keemiat (ei lõpetanud).
1949 arendas ta koos Leo Henryk Sternbachiga välja meetodi biotiini (B-vitamiin) sünteesimiseks.
Valter Klauson

Valter Klauson (venepäraselt Вальтер Иванович Клаусон; 20. detsember 1913 vkj/ 2. jaanuar 1914 Tolmatšovo, Preobraženski lähedal, Luuga maakond, Peterburi kubermang – 5. detsember 1988 Moskva, NSV Liit) oli Eesti NSV partei- ja riigitegelane.
Klauson õppis Luuga autotransporditehnikumis, mille lõpetas 1933. aastal. 
Pärast lõpetamist töötas ta tehnilise juhina ja masina-teeehitussalga ülemana tööstusobjektidel, maanteede ja raudteesildade ehitusel Kasahstanis, Leningradi oblastis, Tšita oblastis ja Murmanski oblastis.
1965. aastal lõpetas ta NLKP KK juures asuva Kõrgema Parteikooli.
Crips

Crips, ka Original Crip Homies (OCH) on Ameerika Ühendriikides asuv 
tänavajõuk, mis koosneb peamiselt afroameeriklastest.
Cripside jõuk sai avalikkusele tuntumaks 1969. aastal. Jõugu moodustamise eestvedajateks olid Raymond Washingtoni ja Stanley Tookie Williams III.
Aastate jooksul on tänavajõuk muutunud üheks suuremaks ja jõulisemaks jõuguks Ameerika Ühendriikides, milles on üle 30 000 liikme. Jõuk on tuntud eelkõige mõrvade, röövide, narkoveo ja tänavakakluste poolest. Cripsi liikmed kannavad tavaliselt siniseid särke, pükse, pearätte ja jalavarje. Cripsi suurim rivaal on teine suur tänavajõuk Bloods.
Tizian

Tizian [t'iitsian] (õieti Tiziano Vecellio [titsi'aano vetš'ellio]; ka Vecellio (1477 või umbes 1490 Pieve di Cadore – 27. august 1576 Veneetsia) oli itaalia maalikunstnik, kõrgrenessansi üks silmapaistvamaid meistreid.

Elukäik

Maaliõpinguid alustas ta juba 9-aastasena. Kümneaastasena alustas õpinguid Veneetsias Sebastian Zuccato juures. Viis aastat hiljem õppis ta Giovanni Bellini juures. Tema kaasõpilaste seas olid   Lorenzo Lotto, Sebastiano Luciani ja Giorgione.
Aastal 1516, peale Giovanni Bellini surma, määras Veneetsia valitsus ta ametlikuks riigikunstnikuks. Selles ametis tuli tal jäädvustada riigielu sündmusi ja juhtida kohalikku kunstielu. 
Aastal 1533 nimetas Saksa-Rooma keiser Karl V Tiziani oma õuemaalijaks. 
Aastal 1545 sai Tizian paavst Paulus III-lt kutse tulla Rooma. Seal  tutvus ta Michelangeloga.
Aastal 1547 sai Tizian kutse ilmuda Karl V õuemaalijana Augsburgi riigipäevale. Teist korda viibis ta Augsburgis aastatel 1550–1551.  
Tizian suri 1576. aastal katku.
Tehnikamaailm

Tehnikamaailm (lühendatult TM) on 1998. aastast ilmuv tehnikaajakiri, mis katab laia teemade valdkonda autodest ja elektroonikast teaduse ja tehnikaajalooni välja. Levikult on tegemist ühe Eesti suurima kuukirjaga.
Tehnikamaailma väljaandja on OÜ Ühinenud Ajakirjad.
Tehnikamaailma sisu baseerub osaliselt Soome kirjastuses Otavamedia alates 1953. aastast ilmuval ajakirjal Tekniikan Maailma.
Tehnikamaailma eestvedamisel valib Eesti automeedia alates 2001. aastast Eesti aasta autot, alates 2003. aastast korraldab aga koostöös Tallinna Konverentsidega Eesti Auto Aastakonverentsi.
Tehnikamaailma alt on iseseisva väljaandena välja kasvanud ehitusajakiri TM Kodu ja Ehitus, mis samuti omas valdkonnas Eestis liidrikohta hoiab. Ühinenud Ajakirjad annavad välja ka ajakirju Kodutohter, Kodu ja Aed ning Diivan.
Alates ajakirja ilmumise algusest on toimetuses töötanud 4 inimest – Tõnu Ojala, Vello Kala (1952–2012), Tormi Soorsk ja Kaido Soorsk. Lisaks teevad Tehnikamaailmale koostööd paljud välisautorid.
Keretü soo

Keretü soo (ka Keretu ja Kerreti soo) on lammisoo Võru-Hargla orundis Vagula järve lõunakaldal.
Pindala on 5590 ha. 
Soo tekkis jääsulavete äravoolu teel Pihkva järvest Liivi lahte. 
Keretü soo oli peamiselt madalsoo, 2% raba. 
1850ndatel hakati sood kuivendama. Suurem osa soost on kuivendatud ja metsastunud. 
Keretü soo oli Sõmerpalu mõisa ja Kärgula mõisa territooriumil.
2020. aastal hakatakse sood taastama.
Ellips (lausekujund)

Ellips on lausekujund, kergesti juurdemõeldava või väheolulise sõna või sõnade väljajätt lausest, ilma et tähendus muutuks või tekstist oleks raske aru saada. Enamasti jäetakse välja kas alus või öeldis. Sellist lauset nimetatakse elliptiliseks lauseks.
Ellips on kr k elleipsis 'väljajätmine, vahelejätmine, puudus'. 
Elliptilise stiiliga saavutatakse väljenduse kokkusurutus ja emotsionaalne pingestatus. Ellipsit esineb sagedasti lühivormides (aforism, sentents, vanasõna, mõistatus jt), pealkirjades, erutatud  kõnes, luules, laulutekstides, kõnekeelsetes väljendites jm. 
Näiteks:
Tänan! < (Ma) tänan (sind)!
Kes ees, see mees! < Kes (on) ees, see (on) mees!
Ma lõbus õllepruulija. < Ma (olen) lõbus õllepruulija.
Ma kergem udusulest
ja tugevam terasest. (Heiti Talvik, "Fööniks")
Alpi-tumekoi

Alpi-tumekoi (Scythris penicillata, sünonüüm Butalis penicillata Chrétien, 1900) on tõmmukoi  perekonda kuuluv liik pisiliblikaid.
Alpi-tumekoi on pronksjaspruun 9-millimeetrise tiibade siruulatusega pisiliblikas.
Esmakordselt kirjeldati liiki 1900. aastal Prantsusmaa Alpides. Eestis avastasid Alpi-tumekoi soome liblikateadlased 1994. aastal Saaremaal Kogulas.
Liigi teadaolev levila maailmas on vähenenud ja piirdub 21. sajandi andmeil Saaremaaga.
Jorge Molina Vidal

Jorge Molina Vidal (sündinud 22. aprillil 1982 Alcoys) on Hispaania jalgpallur, kes mängib keskründajana Hispaania kõrgliiga klubis Getafe. Ta on klubi meeskonna kapten.
Ta alustas karjääri Hispaania madalamates liigades. Profidebüüdi tegi ta alles 25-aastaselt Polideportivo Ejidoga liitudes. Hooajal 2009–2010 mängis ta Hispaania esiliiga klubis Elche. Hooajal 2009–10 lõi ta liigas 26 väravat, millega oli liigas suurim väravakütt.
Aastatel 2010–2016 mängis ta Real Betises, neli hooaega mängis ta klubiga Hispaania kõrgliigas. Ta lõi 180 liigamänguga Real Betise särgis 66 väravat.
2016. aasta juunis liitus ta Hispaania esiliigas mängiva Getafega. Hooajal 2016–17 lõi ta liigas 20 väravat, aidates klubil jõuda Hispaania kõrgliigasse. Hooajal 2018–19 tegi Molina oma parima hooaja Hispaania kõrgliigas, kui lõi 14 väravat.
31. augustil 2019 lõi ta värava mängus Deportivo Alavése vastu, saades 37 aasta ja 131 päeva vanuselt Getafe ajaloo vanimaks väravalööjaks Hispaania kõrgliigas.
Apekalnsi kihelkond

Ajalugu

Kihelkond eraldati Aluliina kihelkonnast aastal 1732.  Selle keskuseks oli Apekalnsi kirik (ehitati aastatel 1774−1779), mis on Läti kõige kõrgemal üle merepinna asuv kirik. 
Vabadussõja lõpul olid kihelkonna alad Eesti-Läti piiri korraldamisel Valga-Valka kõrval teiseks vaidlusaluseks kohaks. Võrumaa Rõuge kihelkonna piiril asunud Vana-Laitsna vald jagati kahe riigi vahel: 1/3 jäi Eestile, 2/3 Läti riigile.
Kaasajal kuuluvad endise kihelkonna alad peamiselt Läti Ape ja Alūksne piirkonda. Apekalnsis puudub oma kogudus; kihelkonna kogudus lagunes nõukogude ajal. Kihelkonna aladel tegutseb tänapäeval kogudus Hopas, samuti on taas loodud kogudus kiriku juurde Jaunlaicene valda, mis kannab aga tänapäeval nime Opekalnsi kogudus.
1931. aasta põhja suusaalade maailmameistrivõistlused

1931. aasta põhja suusaalade maailmameistrivõistlused olid 8. suusaalade maailmameistrivõistlused, mis toimusid 13.–15. veebruarini Oberhofis Saksamaal.
Aili Jõgi

Aili Jõgi (kuni 1958. aastani Aili Jürgenson; 24. mai 1931 Tallinn – 9. august 2017) oli Eesti vabadusvõitleja ning laskesportlane ja treener.
Koos kooliõe Ageeda Paaveliga lasi ta 8. mail 1946 õhku väidetavalt Tallinna vallutamisel langenud punaarmeelastele pühendatud ajutise puust monumendi Tõnismäe haljakul. Koolitüdrukud tabati ja saadeti karistuseks aastateks Nõukogude vangilaagrisse Siberis. 21. septembril 1947 avati samas pronkssõdurina tuntud monument.
Ajaloolase Peeter Kaasiku koostatud ajaloolises õiendis on sündmust kirjeldatud järgmiselt: "Monumendisõjast ei jäänud kõrvale ka Tõnismäe "Vabastajate väljak". Ööl vastu 8. mai 1946 lasid koolitüdrukud Ageeda Paavel ja Aili Jürgenson õhku esialgse puust ausamba. Ageeda Paavel kirjeldab sündmusi järgmiselt: "/.../ Meie armsad ausambad hakkasid üksteise järel kaduma. Kuidagi pidi neile tagasi tegema ja valik langes Tõnismäel asuvale nn vabastajate ausambale. See asus praeguse pronksmehe platsil kirikupoolses servas. See oli umbes meetrikõrgune puust tüvipüramiid, mille paksust oli vast paarkümmend sentimeetrit, ilmetut sinist värvi, tipus plekist punane viisnurk. /.../ Lõhkeaine ja õpetuse saime Juhanilt [Juhan Kuusk] Ega seal midagi keerukat polnudki. Tähtis oli, et süütenöör oleks meid päästvaks jooksuks piisavalt pikk. Oligi. Paugu materjalid panime paika koos Ailiga, toetajaid meil ei olnud. Meile tegi asja kergemaks see, et valvemiilits flirtis eemal oma tüdrukuga ja ei märganud meid. Kuigi too tüdruk meie rühma ei kuulunud, võeti temagi hiljem kinni. /.../ Tolleaegsed ajalehed sellest muidugi midagi ei kirjutanud ja kiiresti suudeti vastu "võidupüha" ausammas taastada, kuid enamusel pealinlastel oli monumendi õhkulaskmine teada. Tüdrukute algatus ei jäänud järelkajata ja sarnased sambad lasti õhku ka Rakveres ja Tartus."

Isiklikku

Ülo Jõgi oli Aili Jõgi abikaasa.
Kelnase sadam

Kelnase sadam on sadam Kelnase külas Prangli saarel.
Kelnase sadamat laiendati 2007. aastal. Sadamast lähtub laevaliin Leppneeme sadamasse. 2010. aastani sõitis sel liinil Helge, seejärel reisilaev Vesta ning alates 2013. aastast parvlaev Wrangö. Alates 2010. aastast opereerib laevaliini Kihnu Veeteed AS.
Prangli saare sadam Kelnase asub saare põhjakaldal, kus oli kalasadam juba enne teist maailmasõda. Tänapäeval silduvad sadamas kalalaevade kõrval ka huvilaevad.
Sadamas on taastatud endine kalatööstushoone, suviti korraldatakse kultuurikuuris üritusi. Avatud on turismiinfoluuk ja jalgrattalaenutus.
Eddy maakond (Põhja-Dakota)

Eddy maakond (Eddy County) on maakond USA-s Põhja-Dakota osariigis. Geograafilised koordinaadid on 47°72' N, 98°90' W.
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on New Rockford.
Maakonna pindala on 1800 km², millest 36 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 2385. Aastal 2000 oli elanike arv 2757.
Primaarelement

Primaarelement on keemiline vooluallikas, mis on ette nähtud ühekordseks (pidevaks või vaheaegadega) kasutamiseks. Seega ei saa primaarelemente laadida (nende elektrilaengut taastada), nagu see on võimalik sekundaarallikate ehk akude puhul. Primaarelementide hulka kuuluv leeliselement on teatavatel tingimustel küll laetav, ent selle laengu täiendamist nimetatakse siis elemendi värskendamiseks.
Primaarelemente liigitatakse nende elektroodide ja elektrolüüdi materjalide järgi. Elemendi nimetuses on üldiselt esikohal negatiivse elektroodi ‒ anoodi ‒ materjal.
Piiri tänav (Rakvere)

Piiri tänav on tänav Rakveres.
Tänav on 603 meetrit pikk ja asub Seminari linnaosas. Tänav paikneb Vabaduse tänava ja Rägavere tee vahel, ristudes Lõuna tänavaga. 
Tänava keskosast saab lõuna suunas alguse ligi 100 aasta vanune ja 200 meetri pikkune puiestee, mis viib endise Rakvere Õpetajate Seminari hooneteni. Hoonekompleksi (ehitatud 1913–1915) loeti Tsaari-Venemaa kõige eeskujulikumaks kooliansambliks. Praegu asub siin Rakvere Ametikool aadressiga Piiri 8. Rakvere Õpetajate Seminari hooned on arhitektuurimälestistena kaitse all.
Toivo Koovit

Toivo Koovit (sündinud 2. mail 1946 Põltsamaal) on endine eesti kergejõustiklane (peamiselt pikamaa- ja krossijooksja).
Ta lõpetas 1965. aastal Põltsamaa Keskkooli.
Koovit tuli aastatel 1968–1982 15 korda täiskasvanute Eesti NSV meistriks (1 kord 4 x 1500 m teatejooksus, 3 korda 10 000 m-s, 2 korda maratonis, 5 korda 20 km ja 4 korda 30 km maanteejooksus) ning sai kokku 10 hõbedat ja 7 pronksi.
Ta võitis aastatel 1977 ja 1980 ümber Viljandi järve jooksu.
Teisendus

Erijuhud

Bijektiivsed, injektiivsed ja sürjektiivsed teisendused on teisendused, mis on vastavalt bijektsioonid, injektsioonid ja sürjektsioonid.
Aino Rodima

Elulugu

Lõpetas 1963 TPedI; filoloogiakandidaat (1978, TÜ), väitekiri "Особенности функционировании глагольно-именных конструкций в устной речи детей средне-школьного возраста". Oli 1963–68 Jõgeva Keskkooli vene keele õpetaja, 1968–73 TÜ vene keele õpetaja, 1972–75 aspirant, 1975–84 vene keele metoodika kateedri õpetaja ja vanemõpetaja, 1984–92 dotsent, 1992–98 keelekeskuse dotsent.

Teadustöö

Uurinud vene keele õpetamise metoodikat ning kaasaegseid probleeme. 40 teadustrükist, sh õppevahendid.
Covox Speech Thing

Covox Speech Thing (või lihtsalt Covox) on primitiivne personaalarvutiga ühendatav väline heliseade digitaalse heli esitamiseks. Seade on elementaarne 8-bitine digitaal-analoogmuundur ja koosneb lihtsast takistiredelist ning analoogheli väljundist (tavaliselt pesa 3,5 mm pistiku sisestamiseks). Seade ühendatakse arvutiga rööpvärati kaudu.
1986.–1987. aastatest turustati lihtsaimat versiooni Ameerika Ühendriikides umbes 70–80 dollari eest, kuid kuna mikroskeem oli väga lihtne ning komponendid odavad, jootsid paljud arvutikasutajad seadme endale ise kokku. Seoses personaalarvutite võidukäiguga 1990. aastate keskpaigast alates, kasutati Covoxit nii Eestis kui ka mujal üsna massiliselt, kuna helikaardid maksid tol ajal keskmise arvutihuvilise jaoks liiga palju ning Covoxi võis oskaja vaid paarikümne krooni eest kokku panna.
Covoxi skeemi disain nõuab väga täpset takistite vahemikku. Tavaliste komponentide kasutamine võib kaasa tuua signaalide segunemise ning helimoonutuse, eriti vaiksemate helide puhul. Sellest hoolimata on Covoxi helikvaliteet PC speaker'i helist palju kvaliteetsem; Covox oli ja on ka tänapäeval odav ja lihtne lahendus vanematele arvutitele helivõimekuse lisamiseks.

Ehitus

Kõige elementaarsema Covoxi ehitus sisaldab 8-bitist paralleelsisendiga nn R-2R takistiredeli kujul digitaal-analoogkonverterit, mis võtab sisendist digitaalkujul 8-bitise numbri 0 (00000000) – 255 (11111111) ja tagastab väljundisse relatiivse väärtuse skaalal 0–5 V. Matemaatiliselt tähendab see, et 5 volti jagatakse 255 osaks, millest iga osa väärtus on 5 / 255 = 0,019 V. Konverteri väljundpinge peaks seega olema võrdne binaarse sisendi ja sammu väärtuse korrutisega, ehk nt sisendi 129 korral (10000001 kahendsüsteemis) peaks väljundpinge olema 129 × 0,0019 = 2,451 V.
8 sisendkanalist saabuv digitaalne informatsioon muundatakse vastavaks analoogpingeks läbi R-2R takistiredeli. Paljud kommertslikult toodetud digitaal-analoogmuundurid põhinevad samal lihtsal põhimõttel. R-2R takistivõrk koosneb hulgast kahte võimalikku takistust omavatest takistitest, millest ühe takistuse väärtus on teise takistuse väärtuse kahekordne (levinud on kasutada takisteid 10 000 oomi ja 20 000 oomi). Mida täpsemalt on takistite valimisel järgitud valemit R-2R, seda täpsem on ka lõpptulemus.