google/wiki40b huggingface dataset:
Bafétimbi Gomis

Bafétimbi Gomis (sündinud 6. augustil 1985 La Seyne-sur-Meris) on Senegali juurtega Prantsusmaa jalgpallur. 
Ta mängib Türgi kõrgliiga klubis Galatasaray ründajana.
Aastatel 2009–2014 mängis Gomis Prantsusmaa kõrgliiga klubis Olympique Lyonnais. UEFA Meistrite Liiga hooajal 2011–2012 mängus Zagrebi Dünamoga 7. detsembril 2011 lõi ta Lyoni särgis turniiri kiireima kübaratriki. Mängu teisel poolel lõi Gomis kolm väravat 7 minutiga.
Galatasarays mängib ta alates 2017. aasta juunist. Hooajal 2017–18 tuli ta klubiga Türgi meistriks. Gomis oli 29 väravaga hooaja suurim väravakütt.

Koondisekarjäär

Gomis valiti Prantsusmaa rahvuskoondisse 2008. aasta Euroopa meistrivõistlusteks. Debüüdi Prantsusmaa koondise särgis tegi ta 27. mail 2008 turniiri eelses mängus Ecuadori vastu, lüües mängus kaks väravat. Ta oli Prantsusmaa koondise esimene mängija pärast Zinédine Zidane'i, kes oma debüütmängus kaks väravat lõi. Euroopa meistrivõistlustel pääses ta vahetuses platsile kahes esimeses alagrupimängus Rumeenia ja Hollandi vastu. Prantsusmaa kogus alagrupiturniiril vaid ühe punkti ja langes välja.
Viimast korda mängis ta Prantsusmaa koondises 2013. aastal.
Biwa järv

Biwa järv (jaapani 琵琶湖, Biwa-ko) on Jaapani suurim järv. Asub Honshū saare keskosas Shiga prefektuuris Kyōto linnast kirdes.
Biwa on Baikali ja Tanganjika järel maailma vanuselt kolmas järv. Biwa järve vanuseks hinnatakse 4 miljonit aastat. Järves on üle 1100 eluvormi, neist 58 liiki on endeemsed.
Biwa järv kuulub 1993. aastast Ramsari märgalade hulka.
Järve pindala on 670 km², suurim sügavus 104 m, keskmine sügavus 41 m.
Biwa järve suubub üle 460 jõe ja oja, välja voolab vaid üks: Seta jõgi.
Lagose osariik

Rahvastik

Algasukad pärinesid jorubate rühmast avoridest (Awori), kuigi teatud määral on esindatud ka teised rühmad (egunid, idžebud). 
Lagose osariik on ligi tõmmanud migrante kogu riigist ning nüüd on etniline koosseis kirju. Kuigi enamuses on jorubad, on ka suuri hausade, igbode ja teiste enklaave.

Majandus

Lagose osariik on Nigeeria majanduskeskus. Seal on üle 2000 tööstusettevõtte. 65% riigi äritegevusest toimub Lagose osariigis. Seal on ka Nigeeria kaks suuremat meresadamat Apapa ja Tin-Can.
Hageni ülikool

Hageni ülikool (ka Hageni kaugõppeülikool; saksa keeles FernUniversität in Hagen) on ülikool Saksamaal Hagenis. Ülikool on keskendunud kaugõppele.
Ülikool asutati 1974.
Ülikoolis õpib üle 76 000 üliõpilase (2015).
Tõnis Mihkelson

Tõnis Mihkelson (21. veebruar vkj/5. märts 1887 Kobruvere küla, Vastemõisa vald, Suure-Jaani kihelkond – surmaaeg ja -koht teadmata) oli Eesti arhitekt.
Ta läks 1904. aastal Moskvasse. Õppis aastast 1905 Moskva Maali-, Raid- ja Ehituskunstikoolis, lõpetas selle 1916. Aastatel 1917-1920 töötas ta Moskva Postiametis ehitustööde juhatajana. 
Suve lõpust 1920 elas ta Eestis, oli aastatel 1921–1930 Haridusministeeriumi arhitekt.
1944 lahkus ta Saksa sõjalaeval koos abikaasaga Eestist. Pärast seda temast teateid pole, ent arvatakse, et laev uppus.

Isiklikku

Tema abikaasa Elsa Stasch (poolapäraselt Staś) oli sündinud Moskvas, kuid tema vanemad olid pärit Jelgavast Kuramaa kubermangust. 
Nad abiellusid Moskvas 31. juulil 1920.
Peder Rosenstand Wøldike

Peder Rosenstand Wøldike (4. september 1855; sünnikoht 2007. aasta haldusjaotuse järgi Tårnby vald, Pealinnapiirkond, Taani – 25. veebruar 1935; surmakoht 2007. aasta haldusjaotuse järgi Bispebjergi rajoon, Kopenhaageni vald, Pealinnapiirkond, Taani) oli Taani ja Eesti maaparanduse eriteadlane ja insener.

Elulugu

Lõpetas 1873. aastal gümnaasiumi Ålborgis ja 1880. aastal Kopenhaageni Tehnikaülikooli tehnikakandidaadina. Oli aastatel 1880–1882 matemaatikaõpetaja. 
Aastatel 1882–1884 oli ta Skåne riikliku kultuurinspektori (maaparanduse alal) assistent Rootsis. Ta oli aastatel 1892–1897 uuesti Taanis, aastatel 1892–1894 oli ta erainsener põllumajanduses ja töötas aastatel 1894–1897 Sälundi mõisas (tolleaegne tippmajand).
Aastatel 1884–1892 ja uuesti aastatel 1897–1909 oli ta Eestis maaparandusinsener. 
Tema juhtimisel alustati kuivendustöid Kastre-Peravallas – praegusel Järvseljal. Ta oli aastatel 1897–1909 Liivimaa Üldkasuliku ja Ökonoomilise Sotsieteedi juurde loodud Liivi- ja Eestimaa Maakultuuri Büroo tehniline juhataja (büroo sai 1900. aasta Pariisi maailmanäituselt suure hõbemedali).
Ta osales 1908. aastal senaator Konstantin Pahleni poolt juhitud Turkestani kindralkubermangu revisjonis ja oli seal seotud Näljastepi niisutustööde projektiga. Aastast 1910 oli ta Kaunase Maakultuuri Büroo tehniline juhataja.

Teadustöö

Uurimisvaldkond: maaparandusprojektide valmistamine, põikidrenaaži kasutuselevõtt.
Oma esimesel Eesti-perioodil kujunes tal programm tehnokraatiast kui vahendist, mis päästaks maailma klassivõitlusest. Pärast Eesti-perioodi avaldas ta Taanis mitu selle-alast teost. Ta viitas oma teostes otseselt utopistlikele mõtlejatele Edward Bellamyle ja Theodor Hertzkale. Tema teosed tekitasid Taanis diskussiooni ning teda loetakse Taani tehnokraatliku maailmavaate rajajaks.
Oma teisel Eesti-perioodil avaldas ta 1905. aastal raamatu "Land-Stadt und Stadt-Land. Entwurf einer Technik der Volkswirtschaft", milles püüdis anda lahenduse linna ja maa vastuolude kaotamisele.
Soome köök

Soome köök on tihedalt seotud Soome toiduvalmistamise traditsioonidega; seda iseloomustab suur kala ja liha osakaal, ehedate komponentide kasutamine ja tagasihoidlik maitsestamine.
Soome toiduvalmistamist on palju mõjutanud Rootsi köök ning sellesse on tihedalt põimunud Karjala , Lapimaa ja teiste soome-ugrilaste toidud. Soome toitude hulgas leiab arvukalt ka Eesti köögis tuntud roogasid.
Soome kliimast tingituna on sealses köögis tähtsat rolli mänginud kartul (enne kartuli levikut naeris), teraviljatoidud, liha (eriti põhjapõdra-, põdra- ja metslinnuliha), kala (eriti lõhe, merisiig ja ahven), piimatooted, metsamarjad ja seened.
Maitsestamisel on põhiliselt kasutatud soola, kuna varasematel aegadel olid muud maitseained raskesti kättesaadavad või kasutatavad ainult suvekuudel. Veel on levinud tilli, aedpeterselli ja sibulapealsete ning köömnete kasutamine. Eelmistest harvem tarvitatakse küüslauku ja sinepit.
Palju on Soome köögis saiade ning kookide retsepte ning osaliselt Rootsi mõjul on levinud ka kõikvõimalikud kuivad leivad.
Traditsiooniliste jookide hulka kuuluvad näiteks sahti (filtreerimata õlu), sima (mõdu) ja kilju (suhkruvein).
Suvivili

Suvivili on teravili, mis külvatakse maha kevadel ja annab saaki külvamise aastal (vegetatsiooniperioodi jooksul).
Eestis kasvatatakse suviviljadena otra, nisu, kaera ja tatart.
Suvivilja saak on talivilja omast u 1/3 võrra väiksem.
Alleks Vallner

Alleks Vallner (kuni 1935. aastani Aleksander Wallner; 9. detsember 1911 Võrumaa, Karula kihelkond, Kaagjärve vald – 2. märts 1986 Valga) oli eesti õpetaja ja kodu-uurija.
Ta on maetud Sangaste kalmistule.
Aleksandr Oparin

Aleksandr Ivanovitš Oparin (2. veebruar 1894 Uglitš, Venemaa – 21. aprill 1980 Moskva) oli vene biokeemik. 
Ta on tuntud tänu oma elu tekke teooriatele (sealhulgas ürgleeme teooria) ja raamatule "The Origin of Life". Oparin uuris ka taimede biokeemiat ja ensüümreaktsioone taimerakkudes. Ta näitas, et paljud toiduainete tootmise protsessid põhinevad biokatalüüsil. Samuti pani ta aluse tööstuslikule biokeemiale NSV Liidus ning tegeles ensümoloogiaga.
Aleksandr Ivanovitš Oparin lõpetas 1917. aastal Moskva ülikooli. Aastal 1927 sai temast seal biokeemia professor. Paljud Oparini varased artiklid olid taime-ensüümide ja nende rolli kohta metabolismis. 
1924. aastal esitas ta hüpoteesi, et elu Maal tekkis järk-järgult süsinikul põhinevate molekulide vahel toimuvate keemiliste reaktsioonide tagajärjel. Oparin arvas, et esialgne Maa atmosfäär erines oluliselt tänapäevasest, koosnedes metaanist, ammoniaagist, veeaurust ja vesinikust. Need ained võisid segunedes moodustada  keerulisemaid ained. Oparin ja John Haldane tulid umbes samal ajal välja hüpoteesiga, et kui algne atmosfäär oli hapnikuvaene ja seal oli energiaallikas, näiteks äike või ultraviolettkiirgus, siis võisid sünteesuda mitmesugused orgaanilised ühendid.
1935. aastal asutas Oparin koos akadeemik Aleksei Bachiga NSV Liidu Teaduste Akadeemia Biokeemia instituudi. 1939. aastal võeti Oparin vastu NSVL Teaduste Akadeemiasse ning aasta hiljem valiti ta ühingu International Society for the Study of the Origins of Life  presidendiks. 
Oparin suri 21. aprillil 1980. aastal  ja maeti Novodevitšje kalmistule Moskvas.
1969. aastal anti Oparinile sotsialistliku töö  kangelase aunimetus ning 1974. aastal sai ta Lenini preemia. 1979. aastal pälvis ta väljapaistvate saavutuste eest biokeemias Lomonossovi kuldmedali. Ta oli ka viiekordne Lenini ordeni kavaler.
Doris Kristina Raave

Doris Kristina Raave on eesti seriaalinäitleja. 
Ta mängib sarjas "Ühikarotid" Andri rasedat pruuti Kätlinit.
Ta valiti seriaali mängima Kullo näiteringist. 
Ta on Raivo Raave tütar.
Mõisasüda

Mõisasüda ehk mõisakeskus oli mõisa kui majandusüksuse hoonetekompleks, mis enamasti oli koondatud ühte kokku. Mõisasüdame moodustasid enamasti mõisa peahoone, aidad, tallid, laudad, sepikojad, viljakuivatid jm ehitised
.
Enn Terasmäe

Elulugu

Aastatel 1918–1920 võttis Terasmäe osa Vabadussõjast. 1927. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli. 1929. aastal sai ta magistrikraadi agronoomias (väitekiri "Esimese vilja tasuvusest madalsool"), 1934. aastal kaitses doktorikraadi (dr. agr.) väitekirjaga "Külviaja mõjust lõikustoodangule madalsool". 
Alates 19. maist 1938 kuni 1940. aastani oli Terasmäe põllutööministri abi.
1944. aastal põgenes Terasmäe Rootsi, kust 1952. aastal siirdus edasi Kanadasse. Seal töötas ta Guelphi Ülikoolis, kus uuris taimede mikroelementide tarvet ja nende toimet taimekasvule, oli aastatel 1960–1965 samas taimekasvatusprofessor.

Isiklikku

Enn Terasmäe poeg on geoloog Jaan Terasmäe.
Anda Šafranska

Anda Šafranska (sündinud 2. detsembril 1960 Riias) on läti päritolu Prantsusmaa maletaja, naiste suurmeister (1999).
Šafranska oli kuni 2000. aastani Läti maletaja. Ta tuli 8 korral Läti naiste malemeistriks (viimati 1997).
Ta on abielus malesuurmeistri Vladimir Lazareviga. 2000. aastast elavad nad Prantsusmaal. 2010. aastast esindab Šafranska rahvusvahelistel malevõistlustel Prantsusmaad .
Wilhelm Gotthilf Robert Adelbert Christiani

Wilhelm Gotthilf Robert Adelbert Christiani (15. veebruar/27. veebruar 1831 Mäksa – 4. juuli/16. juuli 1895 Pihkva) oli Eesti vaimulik.
Ta õppis aastatel 1839–1842 Radloffi asutuses Viljandis (Radloffsche Anstalt in Fellin), aastatel 1842–1845 Cēsise  lähedal asuvas Berzaune õppeasutuses (Anstalt Birkenruh bei Wenden), aastatel 1846–1850 Gustav Max Schmidti Eragümnaasiumis Viljandis (Schmidtsche Anstalt in Fellin). Aastatel 1850–1854 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Aastatel 1856–1858 oli ta õpetajaks Gustav Max Schmidti Eragümnaasiumis. Aastatel 1858–1859 oli ta prooviaastal Tartu Maarja koguduses Adalbert Hugo Willigerode juures, Tarvastu Peetri koguduses Paul Carlblomi juures ja Helme Maarja koguduses Ernst Behse juures. Ordineeriti 28. veebruaril/12. märtsil 1860 Vastseliinas õpetajaks.
Ta oli aastatel 1860–1862 Võru praostkonna vikaarõpetaja. Aastatel 1862–1873 oli ta (introdutseeriti 25. veebruaril/9. märtsil 1862) Tõstamaa Maarja koguduse õpetaja ja aastatel 1873–1892 oli ta (introdutseeriti 28. oktoobril/9. novembril 1873) Hargla koguduse õpetaja. Eemaldati (suspendeeriti) 4. märtsil/16. märtsil 1892 pastoriametist ja saadeti Balti kubermangudest välja, kuna viis läbi kiriklikke talitusi rekonvertiitidele (õigeusus pettunutele). Emerituuris olles elas Pihkvas.
Stan Laurel

Stan Laurel (sünninimega Arthur Stanley Jefferson; 16. juuni 1890 Ulverston, Cumbria, Inglismaa – 23. veebruar 1965 Santa Monica, California osariik) oli inglise komöödianäitleja. Koos Oliver Hardy'ga moodustas filmiajaloo tuntud koomikutepaari Laurel ja Hardy.
Godefridus

Godefridus oli Kärkna abt 1254. aastal.
10. märtsil 1254 (mitte 1253) Riias (Livl. U.B. III CCXLVa, regest 275a ja 297a; trükitud vale aastaarvuga, kuna ürikus on kasutatud Maarja-aastat) loobus ta (Godefridus, Dei gratia abbas in Valkena) enda ja oma kloostri nimel nõudlustest Wawe külale (villa, quae dicitur Wawe).
2014. aasta taliolümpiamängud

2014. aasta taliolümpiamängud on XXII taliolümpiamängud, mis toimusid 7. veebruarist 23. veebruarini 2014 Sotši linnas Venemaal. Varem oli Venemaal korraldatud 1980. aasta suveolümpiamängud Moskvas. Sotši oli esimene lähistroopikas taliolümpiamänge korraldav linn. Sotši oli varem taotlenud ka 2002. aasta taliolümpiamängude korraldamise õigust.
Sotši kinnitati olümpialinnaks ROK-i 119. istungjärgul 4. juulil 2007 Guatemalas. Olümpialinn selgus teises hääletusvoorus, kus Sotši sai 51 häält ja Pyeongchang (Lõuna-Korea) sai 47 häält. Esimeses hääletusvoorus sai Pyeongchang 34, Sotši sai 32 ja Salzburg (Austria) 25 häält. Teised kandideerinud linnad olid Jaca (Hispaania), Almatõ (Kasahstan), Sofia (Bulgaaria), Bordžomi (Gruusia).
Aprillis 2011 otsustas Rahvusvaheline Olümpiakomitee lisada olümpiamängude kavva uute aladena naiste suusahüpped, laskesuusatamise segateatesõidu, iluuisutamise ja kelgutamise meeskonnavõistluse ning vigursuusatamise rennisõidu. 
2011. aastal valiti 2014. aasta taliolümpiamängude maskottideks jääkaru, lumeleopard ja valgejänes. 500 päeva enne taliolümpiamängude algust valis olümpiamängude korralduskomitee Sotši 2014 olümpiadeviisiks "Hot. Cool. Yours." (vene keeles Жаркие. Зимние. Твои.).

Olümpiatuli

Olümpiatuli süüdati 29. septembril 2013 Olümpias. Olümpiatule teekond algas 7. oktoobril Moskvas. See läbis 2900 Venemaa linna ja küla ning jõudis Sotši avatseremoonia päeval 7. veebruaril.
Tõrvik läbis 123 päeva jooksul 40 000 kilomeetrit. See läbis oma teekonnal kõiki riigi piirkondi Kaliningradist Tšuktšimaa idaosani. Olümpiatuli jõudis põhjapoolusele ja Euroopa kõrgeima mäe Elbruse tippu. Tõrvik viidi ka esimest korda kosmosesse ja Baikali järve. Tõrvikut kandis umbes 14 000 inimest.
Olümpiatule olümpiastaadionil süütasid Irina Rodnina ja Vladislav Tretjak.

Märkused

India sportlased võistlesid 10. veebruarini olümpialipu all.
Mitteeukleidiline geomeetria

Mitteeukleidiline geomeetria (inglise keeles non-Euclidean geometry) on sõna otseses mõttes mis tahes geomeetriline süsteem, mis erineb eukleidilisest geomeetriast, kuid traditsiooniliselt kasutatakse seda terminit kitsamas tähenduses – ainult traditsiooniliste mitteeukleidiliste geomeetriliste süsteemide kohta: Lobatševski geomeetria (hüperboolne geomeetria) ja sfäärigeomeetria (või sellega sarnased Riemanni geomeetria ja elliptiline geomeetria).
Nagu ka eukleidiline geomeetria, kuuluvad mitteeukleidilised geomeetriad konstantse kõverusega ruumi meetriliste geomeetriate hulka. Nullkõverus vastab eukleidisesle geomeetriale, positiivne kõverus viitab sfäärilisele, Riemanni geomeetriale või elliptilisele geomeetriale ning negatiivne kõverus Lobatševski geomeetriale.
Eestis ilmunud matemaatikaleksikon (2003) defineerib järgmiselt: "Mitteeukleidiline geomeetria on mitteeukleidilise ruumi geomeetria, mille aksiomaatikas eitatakse paralleelide aksioomi".
Lutsu Teatrimaja

Lutsu Teatrimaja ehk Tartu Mänguasjamuuseumi teatrimaja on Eesti teatrihoone aadressil Lutsu 2 Tartus.
Hoonet on kasutanud Eesti Nukuteater ja Tartu Teatrilabor.
2010. aastast tegutseb majas mänguasjamuuseumi teatrimaja Teatri Kodu.
Vasalemma vald

Haldus

Valla keskus oli Vasalemma alevik.
Viimane vallavanem oli Mart Mets, vallavolikogu esimees Tarmo Leets.

Asustus

Vallas olid Vasalemma, Rummu ja Ämari alevik ning Veskiküla ja Lemmaru küla.

Loodus

Vald asus Põhja-Eesti lavamaal. Reljeef on lääne suunas madalduv. Vasalemma valla aladel voolab Vasalemma jõgi.
Endises Vasalemma vallas leidub kaevandatavat paekivi  (Vasalemma marmorit), mis koosneb jämedatest kivististe osakestest.

Paekivi

Vasalemma ümbruses kaevandatakse paekivi ligi 200 hektari suuruses karjääris. Ettevõtjaks on praegu Vasalemma Partek Nordkalk Eesti AS. Et lähim sadam on 33 km kaugusel, siis on kaevandamine suhteliselt vähetasuv.
Varem kasutati paekivi ehituses (Vasalemma mõis) ja lubjapõletamiseks, hiljem on sellest hakatud tegema killustikku.

Maakasutus

Peale põllumaa on palju metsamaad ja puisniite.

Põllumajandus

Põllumajandusega tegelevad üksikud talud.

Turism

Veskikülas on Allika turismitalu (Ants Kalduri Allika Puhkeküla).

Haridus

Vasalemmas on Vasalemma Lastepäevakodu, Rummus Rummu Erikutsekool, Rummu Kunstide Kool ja Rummu Lastepäevakodu, Ämaris Ämari Põhikool (direktor Pille Kübard) ja Lemmarus Vasalemma Põhikool (direktor Siiri Kasemaa).

Kultuur

Iga viie aasta tagant toimuvad suvel Vasalemma päevad, millega tähistatakse Vasalemma esmamainimise (1241) aastapäeva.

Muud

Valla territooriumil on Ämari lennubaas, Seal asus ka kolm vanglat: Murru vangla, Rummu vangla ja Ämari vangla.
Werner Birkenfeldt

Werner Birkenfeldt (või Verner Birkfeeldt, pseudonüümiga Verny) (sündis 22. augustil 1903 Tallinnas – ... 1942 Leningradi blokaadis) oli Eesti [8kunstnik]].
Werner Birkenfeldt sündis kinoteenija perekonnas, õppis 1924–1925 Tallinnas Poeglaste Gümnaasiumis ning siis 1927. aastal lühikest aega Riigi Kunsttööstuskoolis kivitrüki erialal koos Axel Rossmanniga. Autodidaktist kunstnik. Alates 1924. aastast joonistas ta ajalehe Esmaspäev jaoks fotosid ümber, samas kujundas ja illustreeris ka o/ü "Vaba Maa" väljaandeid.  
Werner kasutas Eesti ajakirjanduses esimesena oma ajalehekujundustes suuri tiitlijoonistusi ja fotomontaaži. 
1930. aastatel kujunes temast väga tootlik kunstnik ajakirjandusgraafikas. Ta on kujundanud ajakirjale Kirilind kaaned (1939–1940), tegi fotomontaaže, kaanekujundusi ja karikatuure ajakirjale Huvitav Žurnaal, kaanekujundused ajakirjadele Lood Elust (1932), Majasõber (1932–1940), Maaomavalitsus (1931) ja Perekonnalehe Suvealbum (1938).
Kullamaa kirikumõis

Kullamaa kirikumõis (saksa keeles Pastorat Goldenbeck) oli kirikumõis Kullamaa kihelkonnas Läänemaal.
Atomium

Atomium on üks Belgia pealinna Brüsseli tuntumaid hooneid. See rajati 1958. aasta Brüsseli maailmanäituse (Expo '58) jaoks.
Hoone projekteeris insener André Waterkeyn, interjööri kujundasid arhitektid André ja Jean Polak. See on 102 m kõrgune ning koosneb üheksast 18 m läbimõõduga kerast, mis on tehtud roostevabast terasest; kerad on ühendatud nii, et hoone kuju sarnaneb rauakristalli omaga, kui kristalli suurendataks 165 miljardit korda.
Torud ühendavad kerasid kuubi 12 serva pidi ning 8 neist viivad kristalli keskele. Torudes on eskalaatorid ja lift, kerades näitusesaalid jm. Kõige ülemisest kerast avaneb Brüsseli panoraam. CNN on nimetanud Atomiumi Euroopa kõige veidramaks ehitiseks.
Kambja Vabadussõja mälestussammas

Kambja Vabadussõja ausammas on ausammas Kambja alevikus.
Vabadussõja ausammas avati Kambja alevikus 27. oktoobril 1929. a. Pronkskuju valmis kunstnik Aleksander Elleri kavandi järele AS Teguri vabrikus Tartus. Samba alus valmistati meister Jürgensoni juhatusel kividest, mida langenute perekonnad ja Kambja ümbruse elanikud kodu põldudelt ning niitudelt kokku tõid. Raha samba valmistamiseks saadi korjandustest ja valdade toetusena.
Rahvajutu järgi oli kuju prototüübiks Villemi talu peremees ja Riigikogu liige Jüri Ottas.
1940 võeti kuju aluselt maha, 1942 pandi oma kohale tagasi, 1948 lõhuti kuju koos alusega ja 28. juunil 1989 avati ausammas taastatud kujul.
Hügroskoopsus

Hügroskoopsus ehk niiskusimavus ehk imamisvõime on ainete võime õhust või muust gaasist neelata endasse vett.
Ainetele neeldub vett piirpindade molekulaar- ja elektrostaatiliste jõudude toimel.
Kivimi- ja mullaosakestele tugevasti sorbeerunud vett nimetatakse hügroskoopsusveeks. Taimed seda omastada ei suuda.
Kärde mõis

Kärde mõis (saksa keeles Kardis) oli rüütlimõis Tartumaal Laiuse kihelkonnas. Tänapäeval jääb kunagine mõis Jõgeva valda Jõgeva maakonnas.

Ajalugu

Esimesed teated mõisast on 1532. aastat, mil selle omanik oli Johann Rebuck. 1680. aastatel mõis redutseeriti. Hiljem oli see von Rosenite ja Baranoffite käes ning 1819. aastal omandas mõisa Woldemar Friedrich von Pistohlkors. 1890. aastal ostis selle Liivimaa maakohtunik Viktor von Stackelberg.

Kalmistu

Mõisa alal asub kunagine kalmistu, mis oli tõenäoliselt külakalmistu.

Rahumajake

Mõisa maal asub ka Kärde rahumajake, mis tähistab 1656–58 kestnud Rootsi-Vene sõda lõpetava Kärde rahu sõlmimist 1661. aastal. Ehkki rahvapärimuse väitel sõlmitud rahuleping just selles majas, on paviljon tõenäoliselt siiski hilisem.

Peahoone

Mõisa peahoone oli ühekorruseline puithoone, mida algselt kattis õlgkatus. Selle kohale on praeguseks rajatud uus ehitis.

Valitsejamaja

Ühekorruseline valitsejamaja on ehitatud kahes järgus.

Tall-ait

Historitsistlik pooleteistkorruseline, viilkatuse ning tellisest ja maakivist krohvimata tall-aidahoone paikneb esifassaadiga mõisasüdame poole.

Park

Pargi tuumik on rajatud 18. sajandi II poolel, seda on oluliselt muudetud 1870. aastatel Viktor von Stackelbergi käsul. Tema ajal istutati ka nulugrupp teisel pool Jõgeva-Tartu maanteed. Praegu on ajalooline planeering hävinud.

Mõisa kalmistu

Mõisa südamest linnulennult umbes 1 km kaugusel kagu pool on Neitsimäel Kärde mõisa kalmistu, kus asub suur Stackelbergide vapiga maakivi (Preilikivi).
Allüülsed rühmad

Allüülne rühm (C=C–C–) on allüülrühm, milles üks või mitu vesiniku aatomit on asendatud mõne muu aatomi või rühmaga. 
Allüülsed rühmad on 2-alkenüülrühmad. 
Lihtsaim esindaja on allüülrühm, looduslikes ühendeis enamesinev on prenüülrühm. 
Terminit allüülne kasutatakse ka vastavate ebastabiilsete osakeste (intermediaatide) nagu allüülne katioon (C=C–C⁺) või allüülne anioon (C=C–C–) või allüülne radikaal (C=C–C•) korral.
Keemilisi ühendeid, mis sisaldavad funktsionaalrühmaga seotud allüülset rühma, nimetatakse allüülseteks ühenditeks. Tänu allüülsele resonantsile annab asendis 2 olev kaksikside funktsionaalrühmale märgatavalt suurema reaktsioonivõime võrreldes vastava alküülderivaadiga.
Allüülse rühma sisseviimist substraadi molekuli nimetatakse allüülimiseks, mis on alküülimise erijuht. Bioloogilistes süsteemides omab olulist tähtsust prenüülrühma ülekanne substraati, see on prenüülimine (ka prenüleerimine).
Jana keel

Leviala

Jana keelt kõneldi Sacramento oru kirdeosa mägedes ja kanjonites. Põhjas piirnes janade asuala Piti jõega, lõunas ulatus see tänapäeva Tehama maakonnas asuvast Deer Creeki jõest veidi lõunasse, läänes elasid janad mõne miili kaugusel Sacramento jõest (jõgi ise oli janade suhtes vaenulikult meelestatud vintude ja nomlakide valduses) ning idas elavatest atsugevidest ja maidudest eraldas janasid Kaskaadide mäestik.

Murded

Jana keeles eristatakse kolme murret. Põhjajana ja keskjana murrete kõnelejad sarnanesid kultuuriliselt atšumavidele. Lõunajana murre jagunes omakorda murrakuteks, millest igat kõneles laavamaadel rändlevat eluviisi viljelev väiksem rühm. Lõunajana murrakutest on arvestataval määral dokumenteeritud vaid jahi murrakut, mida rääkis Edward Sapiri keelejuhiks olnud Ishi.
Jana keeleainest on kogunud John Wesley Powell, Roland Burrage Dixon, Clinton Hart Merriam ja John Peabody Harrington. Kõige rohkem on jana keelt dokumenteerinud, kirjeldanud ja publitseerinud Edward Sapir, kes 1907. aasta suvel ja sügisel kogus põhja- ja keskmurde ainest ning 1915. aasta suvel töötas Berkeleys Ishiga lõunamurde jahi murraku kallal.