CD-R

Ajalugu

CD-R, algse nimetusega CD-WO (CD - Write Once), spetsifikatsioon avaldati esmakordselt 1988 Philipsi ja Sony poolt "oranžis raamatus". Selles raamatus on detaile CD-WO, CD-MO (Magneto-Optic) ja CD-RW (ReWritable) kohta. Viimased väljalasked on hüljanud nime "CD-WO" ja asendanud selle CD-R-iga. CD-D ja CD-RW on tehnilisest vaatepunktist täielikult ühilduvad Audio CD (Red Book) ja CD-ROM (Yellow book) standarditega, kuigi mõni riistvara, mis on ühilduv Red Book CD-ga võib jääda hätta CD-R- ja CD-RW-lugemisega. Need kasutavad CIRC, Eight-to-Fourteen Modulation veaparandust ja lisaks veel kolmandat veaparandust CD-ROM-i jaoks.
1990. aastast oli saadaval CD-R salvestussüsteem, mis oli sarnane pesumasinasuuruse Meridian CD Publisheriga, mis põhineb kaheosalisel raamselt paigaldatud Yamaha PDS helisalvestil, mis maksis 35 000 dollarit, mis ei sisaldanud vajalikku välist ECC turvalisust andmete krüpteeringuks, SCSI-kõvaketta alamsüsteemi ega MS-DOS kontrollsüsteemi. 1992. aastaks oli tüüpiliste salvestite hind kukkunud 10 000 – 12 000 dollarini. 1995. aasta septembris tutvustas Hewlett-Packard oma 4020i mudelit, mida tootis Philips ja mis maksis 995 dollarit. See oli esimene salvesti, mis maksis alla 1000 dollari.
Värvained, mille töötas välja Taiyo Yuden, võimaldasid CD-R-plaatidel olla ühilduv Audio CD ja CD-ROM plaatidega. Algselt eristati USA turul muusika-CD-R-i ja andme-CD-R-i. Esimene neist oli mitu korda kallim kui teine tänu RIAA antud autoriõiguste leppele. Füüsiliselt ei olnud nendel plaatidel mingisugust vahet. Eraldiseisvad muusikasalvestid aktsepteerivad ainult "muusika" CD-R-i et rakendada RIAA lepet, samas arvutite CD-R seadmed suudavad kasutada ja kirjutada mõlemat tüüpi sisu.

Oodatav eluiga

Kiirendamata vananemise testid on näidanud, et mõned CD-R-id lagunevad kiiresti isegi siis, kui neid hoitakse normaalselt. CD-R-plaadi kvaliteedil on suur ja otsene mõju pikaealisusele – odavatelt ketastelt ei maksa oodata, et nad ka kaua vastu peaksid. J. Perdereau' tehtud uuringu järgi on CD-R-ide eeldatav eluiga keskmiselt 10 aastat. Kahjuks pole tootemargi järgi valimine kindel kvaliteedimärk, sest paljud brändid (suured ja ka tundmatud) ei tooda ise oma kettaid.
Selle asemel varustatakse neid erineva kvaliteediga tootjate poolt. Parimateks tulemusteks peaks tegelik tootja ja materjali koostisosad olema kinnitatud igal ketaste partiil.
Kirjutatud CD-R-id kannatavad materjali kulumise all, just nagu enamik kirjutatavaid salvestusmeediaid. CD-R meedial on sisemine värviga kiht andmete salvestamiseks. CD-RW-kettal on salvestamiskiht tehtud hõbeda sulamist ja teistest metallidest – indiumist, antimonist ja telluurist. CD-R meedias võib värv ise põhjustada andmete loetamatuks muutumise.
Lisaks värvi kulumisele võib CD-R tõrge olla põhjustatud peegeldavast pinnast. Kuigi hõbe on odavam ja laialdasemalt kasutatud, on see oksüdatsiooni suhtes altim, mille tulemuseks on mittepeegelduv pind. Teisalt on kuld passiivne materjal, kuigi kallim ja mitte enam laialdaselt kasutatud. Seega kullapõhised CD-R-id ei kannata selle probleemi all.
Kleepuva põhjaga paberetikette kasutades on soovituslik, et etiketid oleksid toodetud spetsiaalselt CD-R-ide jaoks. Etiketita CD on tasakaalustatud nii, et ta vibreeriks ainult natuke suurel kiirusel pööreldes. Sobimatult tehtud etiketid ja/või kleepsud, mis ei ole keskele asetatud, viivad CD tasakaalust välja ja võivad põhjustada selle pöörlemisel tõsist vibreerimist, mis põhjustab lugemisvigu ning võib isegi lugerit kahjustada.
Alternatiivina paberetikettidele kasutatakse tihti veekindlat markerit. Sellistes markerites olevad lagundajad võivad värvikihti mõjutada.

Turvarisk

Kuna CD-R-e üldiselt ei saa kustutada, võib nende äraviskamine osutuda turvariskiks, kui see sisaldab delikaatseid või privaatseid andmeid. Andmete hävitamiseks on vajalik füüsiline ketta või andmete kihi hävitamine. Mitmed kontorites olevad paberihundid on lisaks disainitud ka CDsid ribadeks tegema. Vastav info on leitav seadmelt, selle karbist, kasutusjuhendist jne. Enne proovimist tasub see üle kontrollida, kuna see võib seadet kahjustada.
Mõned uuemad kirjutid toetavad kustutamisoperatsioone –R meedial (Plextor, LiteOn), kirjutades salvestatud andmed tugeva laservõimsusega üle.

Ümbertöötamine

Polükarbonaatne materjal ja võimalik kuld või hõbe peegeldavas kihis võiksid teha CD-R-id äärmiselt ümbertöödeldavaks. Siiski on polükarbonaat väga väikese väärtusega ja väärtuslike metallide kogus on nii väike, et nende taastamine ei ole kasumlik. Seetõttu ei paku ümbertöötajad, kes CD-R-e vastu võtavad, tavaliselt kompensatsiooni materjalide annetamise või transpordi eest.