google/wiki40b huggingface dataset:
Magnus Stiernstråle

Magnus Stiernstråle (ka Sternstrahl) (suri 18. detsembril 1734) oli Rootsi sõjaväelane.

Elulugu

Ta sündis Tartu Ülikooli professori Johan Stiernstråle (1607−1686) ja tema abikaasa Elisabeth von Wieckedeni (maeti 1704) noorema pojana. Astus Rootsi sõjaväeteenistusse. 1678. aastal oli ta ooberst Taube rügemendis musketär. Seejärel viidi üle Cronmani jalaväerügementi, kus ülendati 1679. aastal ohvitseriks. Leitnandi aukraadi sai samal aastal. Astus 1680. aastal Madalmaade teenistusse ja oli Oranje printsi kaardiväerügemendi vabatahtlik. Läks 1684. aastal Madalmaade teenistusest erru ja temast sai Narva garnisonirügemendi kapten. Järgevalt ülendati majoriks ja 1704. aastal ooberstleitnandiks. Ühtlasi määrati ta Ivangorodi komandandiks. 1708. aastal viidi üle samale ametikohale Kexholmis. 1710. aastal anti talle oobersti auaste ja ta nimetati Viiburi komandandiks, kuid juba mõne kuu pärast langes ta vene sõjavangi. Viidi koos poeg Rembert Johanniga (1702−1762) Venemaale, kust ta naasis alles kas enne 1721. aastat või pärast rahulepingu sõlmimist. Tollase kombe kohaselt tõsteti tema auastet ja temast sai jalaväe kindralmajor. 1724. aastal nimetati Savolaksi ja Nyslotti jalaväerügemendi komandöriks.
Waze

Waze (varem FreeMap Israel) on nutitelefonidele ja tahvelarvutitele mõeldud GPS-navigatsioonirakendus.
Rakendus on tasuta ja põhiosa infost sisestavad rakenduse kasutajad.
Rakenduse esimene versioon avaldati 2006. aastal. Siis oli arendaja Ehud Shabtai eesmärk luua Iisraeli kaardi põhjale kogukonna arendatav heebreakeelne navigatsioonirakendus.
Vana-Laitsna vald

Valla ajalugu

Valla alal asus Vana-Laitsna mõis. Vana-Laitsna vald moodustati selle aladele aastal 1866. Aastal 1897 liideti sellega Apukalna vald ja Väike-Laitsna (Mazlaicene) vald.
Aastal 1920 arvati osa vallast Eesti koosseisu. Aastal 1935 oli valla pindala 79,7 km² ja seal oli 1597 elanikku. 1945. aastal moodustati valda Vana-Laitsna ja Druskase külanõukogud, aastal 1949 likvideeriti  aga vald ametlikult. Aastal 1954 liideti Vana-Laitsna külanõukoguga likvideeritav Druskase külanõukogu. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. 2009. aastast kuulub vald Alūksne piirkonda.

Kaitstavad objektid

Muinsusmälestistest on riikliku kaitse all hiiepaik Vosvi Taevamägi, Zeņģi muinaskalmed ehk Rootsi kalmistu, Tilmani  muinaskalmed ehk Rootsi kalmistu, Ķempji muinaskalmed ehk Rootsi kalmistu, Mauliņi muinaskalmed ehk Rootsi kalmistu, Druskase ehk Korneti linnamägi ja Kūriņkalnsi muinaskalmed. Kohaliku kaitse all on Vana-Laitsna õigeusu kirik, Radziņi muinaskalmed, hiiepaik Dimanti Kirikumägi, Maskaļi muinaskalmed ehk Kalmemägi ja Jāņkalni keskaegne kalmistu.
Looduskaitse all on Peņķi tamm, Dimanti pahaga kask, Dukāni haraline pärn, Dukāni raagremmelgas, Radziņi kask, Dravnieki tamm, Zālītese tammed, Pauguri vaher, Pelši elupuu, Virsaiši remmelgas, Druskase linnamäe tammed ja Baltiņi tamm. Valla keskosa jääb osaliselt Korneti-Peļļi hoiualale, vald  ise asub Vana-Laitsna kaitstaval maastikul.
Tuuleveski (teater)

Tuuleveski on lasteteater Ida-Viru maakonnas Jõhvis aadressil Pargi tänav 40.
Teater loodi 1988. aasta kevadel Kohtla-Järve Noorteteatrina. 1993. aastast kannab teater nime Tuuleveski.
Teatri esialgse koosseisu moodustasid professionaalsed näitlejad Peterburist, Riiast, Arhangelskist jm. Paljud neist on trupi tuumikus praeguseni. Senise aja jooksul on valminud üle 60 lavastuse nii lastele kui ka vanema astme kooliõpilastele ja täiskasvanutele. Teatri peamine vaatajaskond on kogu Ida-Virumaal, kuid etendusi antakse ka teistes Eesti linnades ja asulates. Samuti on esinetud Saksamaal, Venemaal, Lätis ja Taanis. Teater andnud heategevuslikke etendusi ning korraldanud programme lastekodudele, puuetega lastele ja lastele paljulapselistest peredest.
Teatrit toetab Jõhvi valla ja Eesti kultuuriministeerium.
Teater on Rahvusvahelise Laste- ja Noorteteatrite Assotsiatsiooni (ASSITEJ) liige ja Eesti Teatriliidu kollektiivliige.
Kalev International

Kalev International (ka Estonian International) on Eestis peetav rahvusvaheline sulgpalliturniir.
Turniiri peetakse 2001. aastast. Turniiril selgitatakse võitja meeste ja naiste üksikmängus, meeste ja naiste paarismängus ning segapaarismängus.
Edelweiss (pornostaar)

Edelweiss (vene keeles Еделвайс ja bulgaaria keeles Еделвайс; kasutanud ka näitlejanime Oxana; sündinud 1. septembril 1977 Tjumenis Venemaal) on vene päritolu Bulgaaria näitleja, saatejuht, erootikamodell, endine pornostaar ja naftaettevõtte juht. 
Pornokarjääri ajal oli Edelweiss 165 cm pikk ja kaalus 53 kg.

Elulugu

Edelweiss on õppinud tantsu ning tal on kraad õigusteaduses. 2000. aastast on Edelweiss elanud Itaalias koos oma bulgaarlasest abikaasa, fotograaf  Aleksandar "Alex" Lomskiga, kes on samuti endine pornonäitleja. Edelweiss tutvus tulevase abikaasaga Bulgaarias.
Näitlejanime Edelweiss ('Alpi jänesekäpp') andis näitlejannale Itaalia režissöör Riccardo Schicchi, kes kutsus ta esinema pornokompanii Diva Futura kohalikus erootikakavas. Televisioonis esines ta esmakordselt komöödiasarjas "Satyricon" (2001, lavastaja Daniele Luttazzi) telekanalis Rai 2, kus mängis seksikat stuudioassistenti. Hiljem osales ta Rai komöödiasarjas "Libero" koos Teo Mammucariga ning oli sage külaline telesaates "Maurizio Costanzo Show".
Edelweiss mängis koos Eva Hengeriga Carlo Vanzina komöödiasarja "E adesso sesso" (2001) osas "Guardoni parte seconda", kus rühm milanolasi jälgib salaja kaht lesbisuhtes tüdrukut, ning Alessandro Paci filmis "Andata e ritorno" (2003).
Ta mängis narkodiilerit filmis "Un medico in famiglia", tal oli roll minitelesarjas "Un ciclone in famiglia" (2005) ning filmis "Il ritorno del Monnezza" (2005) koos Claudio Amendolaga. Edelweiss on osalenud tosinas erootika- ja pornofilmis. 2006. aastast on ta ka erootikakalendrite modell, millest esimesed kaks avaldas pornotootja Diva Futura, kolmanda Sins Factory bränd Pink'O, millega Edelweiss on pärast Schicchi juurest lahkumist sõlminud eksklusiivlepingu.
2007. aasta detsembris linastus ta esimene film uuelt stuudiolt, "Mente criminale" koos Claudia Antonelli ja Michelle Ferrariga
2006. aastal poseeris ta ajakirja Playboy Bulgaaria väljaandele. 2013. aastal osales ta filmis "VIP Brother 5". 14. novembrist 2013 juhib ta telesaadet "A qualcuno piace hot" telekanalis Hot Time 1.
Ferdinand Ludwig Hörschelmann

Ferdinand Ludwig Hörschelmann (28. november 1773 Tallinn – 5. detsember 1852 Järva-Madise) oli Eesti vaimulik.
Õppis aastatel 1780–1790 Tallinna gümnaasiumis. Immatrikuleeriti 4. oktoobril 1790, oli seal kohal aastani 1793. Töötas seejärel paar aastat koduõpetajana. Sai 17. novembril 1795 Tallinna gümnaasiumi professoriks, aastast 1805 oli ülemõpetaja. Ordineeriti 27. jaanuaril 1807 õpetajaks.
Oli aastatel 1807–1852 Järva-Madise Püha Matteuse koguduse õpetaja. Aastal 1826 sai ta apellatsioonikohtu assessoriks. Pastoriameti 40. aastapäevaks 1847 ilmus kirjutis Inlandis. 45. ametiaastal, 16. märtsil 1852 sai ta Eestimaa pastorkonna vanemaks (senior ministerii'ks).
Kasvatus- ja usuteaduse professorina ilmus talt 18. sajandi lõpul ja 19. sajandi lõpul vaimuliku ja pedagoogilise sisuga trükiseid. Oli aastatel 1846 ja 1847 Lindforsi eestikeelse kalendri toimetaja. Gresseli kalendris trükiti aastal 1854 postuumselt tema eestikeelsed "Kennad juttud".

Isiklikku

Tema isa Ernst August Wilhelm Hörschelmann oli Tallinna gümnaasiumi professor ja aastatel 1786–1807 "Revalische Wöchentliche Nachrichten"i väljaandja. Tema vend Friedrich August Hörschelmann oli Viru-Jaakobi koguduse õpetaja, vend Constantin Immanuel Hörschelmann oli Haapsalu Püha Johannese koguduse õpetaja, vend Paul Eduard Hörschelmann oli Pühalepa Laurentsiuse koguduse õpetaja ja Tallinna Toomkoguduse ülemõpetaja. Õemees Dietrich Martin Luther oli notar, kaupmees, suurgildi oldermann ja "Revalische Wöchentliche Nachrichten"i väljaandja. Õepoeg Theodor Dietrich Witgenstein Luther oli Tallinna Püha Vaimu- ja Tallinna Jaani koguduse õpetaja, õepoeg Robert Johann Dietrich Luther oli Jüri koguduse õpetaja. Tema poeg Otto August Leopold Hörschelmann oli Martna Püha Martini koguduse õpetaja, teine poeg Aleksander Ferdinand Leopold Hörschelmann oli Ridala Püha Maarja Magdaleena koguduse õpetaja.
Itaalia marssal

Itaalia marssal (itaalia keeles Maresciallo d'Italia) oli Itaalia kuningriigi relvajõudude auaste aastatel 1924−1947. Kuni 1938. aastani oli see kõige kõrgem aukraad, seejärel Impeeriumi esimesest marssalist madalam. Õhuväes vastas sellele lennuväemarssali (Maresciallo dell'Aria) ja mereväes suuradmirali (Grande Ammiraglio) auaste. Aukraadi kehtestas 1924. aastal Benito Mussolini. Esimesed seitse marssalit olid I maailmasõja väejuhid, kaks (De Bono ja Graziani) sai auastme tegevuse eest sõjas Etioopiaga ja ülejäänud neli olid Itaalia sõjaväelased II maailmasõjas. Aukraad kaotati 1947. aastal.
Eddie Cochran

Elukäik

Eddie Cochran sündis 1938. aasta 3. oktoobril Albert Lea's Minnesota osariigis Frank Cochrani ja Alice Cochrani pojana, tal oli õde Gloria ning vennad Bill ja Robert. 1940. aastate lõpul kolis pere Oklahoma osariiki, kust naasis peagi Eddie tõsiste terviseprobleemide tõttu. 1951. aastal kolisid nad Los Angelese äärelinna Bell Gardensisse California osariigis.
Septembris läks Eddie Bell Gardensi põhikooli, kus ta sõbrunes pillimees Connie "Guybo" Smithiga. Koos hakkasid nad musitseerimist harjutama ja esinesid ka kooliüritusel. Guybost sai Eddie bassimängija. 1953. aastal kohtus Eddie muusik Chuck Foremaniga, kelle magnetofoniga üritati lindistada lugusid. 1954. aastal lõpetas Eddie põhikooli. Oktoobris kohtas Eddie kantrilaulja Hank Cochranit, kes andis Eddiele töö saatekitarristina. Järgmised 18 kuud mängisid ja salvestasid nad koos The Cochran Brothersi nime all. 1955. aasta oktoobris kohtasid nad Jerry Capeharti, kes hakkas The Cochran Brothersile laule kirjutama. Sügisel esinesid nad "The Big D Jamboreel".
1956. aastal hakkas Eddie Cochran tegema soolokarjääri. Ta esines filmis "Do-Re-Mi", mis hiljem nimetati ümber "The Girl Can't Help It", ning mängis väikest osa ja laulis filmis "Untamed Youth". 1957. aasta oktoobris käis Eddie Austraalia turneel koos Gene Vincenti, Little Richardi ja Elis Lesley'ga. Turnee kandis nime "The Biggest Show Of Stars For 1957". 1958. aasta kevadel ühines Eddie Gene Vincenti sessiooniga ja laulis tausta koos The Blue Capsiga. Samal ajal lõid Eddie ning ta turneebänd Dick D'Agostin ja The Swingers kaasa filmi "Hot Rod Gang" tegemises. Suvel lasti välja Eddie suurim hitt "Summertime Blues". Oktoobris tuli ka teine kuulsamaid Eddie hitte "C'mon Everybody". 1959. aasta jaanuaris esines ta filmis "Go, Johnny, Go".
1960. aasta 8. jaanuaril toimus Eddie viimane sessioon, misjärel sõitis ta Inglismaale, et liituda turneel Gene Vincentiga. Inglismaal esinesid Eddie ja Gene mitmes raadio- ja telesaates. 16. aprillil 1960 teel lennujaama Chippenhami linnas Wiltshire'i krahvkonnas tegi takso, milles istusid Eddie, tema pruut Sharon Sheeley ja Gene, avarii, milles Sharon murdis vaagnaluu, Gene roided ja rangluu ning vigastas uuesti oma niigi viletsas seisus jalga, kuid Eddie suri hiljem öösel Bathi linnas Saint Martini haiglas Somersetis raskete peavigastuste tõttu.
Päranipunääre

Päranipunääre (ladina glandula uropygii) on lindude keha tagaosas (päranipualal) asuv paariline rasvanääre; ühtlasi lindude ainus nahatekkeline nääre.
Päranipunäärme funktsioon on rasvase sekreedi eritamine, millega linnud võiavad oma keha kaitseks niiskuse vastu.
Chieti

Haldus

Chieti piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Bucchianico, Casalincontrada, Cepagatti (PE), Francavilla al Mare, Manoppello (PE), Pescara (PE), Ripa Teatina, Rosciano (PE), San Giovanni Teatino, Torrevecchia Teatina.
Chieti halduspiires asuvad järgmised asumid: Bascelli, Brecciarola, Buonconsiglio-Fontanella, Carabba, Cerratina, Chieti Scalo, Colle Marcone, Crocifisso, De Laurentis Vallelunga, Fonte Cruciani, Iachini, La Torre, San Martino, San Salvatore, Santa Barbara, Santa Filomena, Selvaiezzi, Vacrone Cascini, Vacrone Colle San Paolo, Vacrone Villa Cisterna, Vallepara, Villa Obletter, Villa Reale.

Loodus

Pescara (põhjas) ja Alento (lõunas) jõgikondi eraldaval kõrgendikul asuva Chienti kõrgus merepinnast on 330 meetrit. Mõne kilomeetri kaugusel kirdes asub Aadria meri. Mõnekümne kilomeetri kaugusel läänes asuvad Majella ja Gran Sasso mäemassiivid.

Lennujaam

Chieti ajaloolisest keskusest 12 kilomeetri kaugusel põhjas asub Pescara lennujaam.

Raudtee

Chieti raudteejaam (Chieti Salos) pühitseti sisse 1. märtsil 1873, kohe pärast Pescara-Popoli raudteeliini avamist. Apenniine ületava  Pescara-Sulmona-Avezzano-Rooma raudteeliini kaudu on Chietil ühendus Roomaga.
Läheduses, Aadria mere rannikul, asub ka Aadria raudtee – Milano-Bologna-Ancona-Pescara-Bari-Lecce raudteeliin.

Trollibuss

Esimene trollibussiliin avati Chietis 1950. aastal ning see oli käigus 1992. aastani. Trollibussiliiklus taastati 2009. aastal.
Chietis on üks 9,6 km pikkune trollibussiliin.

Jalgpall

Chietis asub Guido Angelini nimeline jalgpallistaadion, millel peetakse Itaalia II divisjoni mänge.

Muuseumid

Chietis asub kuus muuseumi, sealhulgas kaks arheoloogiamuuseumi, kunstimuuseum ja biomeditsiini ajaloo muuseum.

Maa-alune Chieti

Chieti praeguse keskuse all asuvad antiikaegse Theate varemed.
Fillmore'i maakond

Ajalugu

Fillmore'i maakond moodustati 5. märtsil 1853. aastal Wabasha maakonna osast. Maakond sai nime 13. USA presidendi Millard Fillmore'i järgi.
Esku raamatukogu

Esku raamatukogu on raamatukogu Jõgeva maakonnas Põltsamaa vallas Esku külas. Esku raamatukogu on Põltsamaa Raamatukogu haruraamatukogu.  Esku raamatukogu oli aastatel 2010-2017 Põltsamaa vallaraamatukogu haruraamatukogu.
Raamatukogu loodi oktoobris 1923 Nõmavere kooli juures lugemisringina "Säde". Raamatukogu asus aastatel erinevates hoonetes Nõmavere, Rõstla ja Annamõisa külas. 1986.aastast asub raamatukogu Esku külas.1996. aastal muudeti raamatukogu nimi Nõmavere raamatukogu Esku raamatukoguks. 2015. aastast asub raamatukogu Esku- Kamari Kooli hoones.
Mittelherwigsdorf

Vallaosad

Eckartsberg (951 elanikku), Mittelherwigsdorf (1884 elanikku), Oberseifersdorf (1173 elanikku) ja Radgendorf (127 elanikku).
Piatti maakond

Ajalugu

Maakond moodustati 1841. aastal.
Ecuadori pass

Ecuadori kodaniku pass on dokument, mis väljastatakse Ecuadori kodanikele rahvusvahelise reisimise eesmärgil. Selle annab Andide Rahvaste Ühendus ja see on Andide passi tüüp. Ecuadori passi väljastatakse tavaliselt 6 aastaks ja selle eeliseks on mitmete Lõuna-Ameerika ja Kesk-Ameerika riikide, samuti Venemaa ja Hiina „viisavaba” staatus.
Vladimir Krasnoje Solnõško

Vladimir Krasno(e) Solnõško (ru: Влади́мир Кра́сно(е) Со́лнышко), samuti Vladimir Punapäikseke, Vladimir Vseslavjevitš ja lugulaulude Volodimir Seslavitš on vene rahva vanade kangelaslugude ehk bõliinade mütoloogiline tegelane, teatud eepiliste loodusnähtuste, päikesesära ning ise päikese ja viljakuse slaavijumala, Daždboghi kehastumisega Kiievi suurvürst, kelle trooni kirjeldus vastab sageli ajaloos tuntud Vana-Vene valitseja ja iidoli Vladimir Svjatoslavitši ning hilisema Vladimir Monomahhi omaga ning kes nende kahe valitseja arhailisi omadusi kandes on kui nende üldrahvuslik peegeldus. 
Selle idaslaavi laulueepika isikutest ülima isiku perekonda kuuluvad abikaasa Apraksia Korolevitšna (sageli Apraksija, Evpraksija või Opraksu) ja armastatud vennatütar (mõnikord koguni ta oma tütar) Zabava Putjatitšna.
Boone'i maakond (Arkansas)

Ajalugu

Maakond moodustati 1869. aastal.
Tallinna Õismäe Gümnaasium

Tallinna Õismäe Gümnaasium on üldhariduskool, mis asub Tallinnas Haabersti linnaosas aadressil Õismäe tee 50.
Tallinna Õismäe Gümnaasium asutati 1977. aastal Tallinna 9. Keskkooli nime all. Algne koolihoone paiknes aadressil Õismäe tee 130.
Aastal 1989 nimetati kool ümber Tallinna Õismäe Humanitaarkeskkooliks ja aastal 1997 Tallinna Õismäe Humanitaargümnaasiumiks.
Aastal 2010 ühendati Tallinna Õismäe Humanitaargümnaasiumiga Tallinna Väike-Õismäe Gümnaasium. Seoses koolide liitmisega hakkas senine Õismäe Humanitaargümnaasium kandma Tallinna Õismäe Gümnaasiumi nime. Kool koliti ümber senise Väike-Õismäe Gümnaasiumi hoonesse aadressil Õismäe tee 50; eelnevalt teostati hoones kapitaalremont.
Tallinna Õismäe Gümnaasiumi hüüdlause on "Amat victoria curam" (tõlkes "Võit armastab hoolt").
Aastaid tühjana seisnud ja korduvalt süüdatud Õismäe tee 130 hoone lammutati 2015. aasta kevadel.
Jalta konverents

Tulemused Eestile, Lätile, Leedule ja Poolale

Nagu Teherani konverentsilgi, jätsid Churchill ja Roosevelt Eesti, Läti ja Leedu Nõukogude mõjusfääri.
Lääneliitlased nõustusid NSV Liidu nõudega ennesõjaaegsete Poola alade (Lääne-Ukraina ja Lääne-Valgevene) piirkondade liitmisega NSV Liiduga, mille eest anti moodustatva Poola riigi koosseisu Saksamaa senistest territooriumitest poolakatega asustatud piirkonnad: (Danzig- poolapäraselt Gdansk; Sileesia, Breslau -poolapäraselt Wrocław, Stettin – poolapäraselt Szczecin ja Ida-Preisimaa lõunapoolne osa, poolapäraselt Masuuria.
Enne sõda Saksamaale kulunud Ida-Preisimaa, põhjapoolne osa koos keskuse Königsbergiga liideti NSV Liiduga Kaliningradi oblastina.

Tulemused nõukogude võimu vastu võidelnuile ja vene emigrantidele

Ühtlasi lepiti kokku, et lääneliitlased pidid üle viie miljoni Nõukogude Liidu kodaniku, kes olid põgenenud lääneliitlaste okupeeritud alale, NSV Liitu tagasi saatma. Enamus sinna tagasi ei jõudnudki, paljud neist tapeti Venemaal, ülejäänud saadeti sunnitöölaagritesse, kus suurem osa neist hukkus.

Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni loomine

Määrati kindlaks ÜRO asutamiskonverentsi aeg San Franciscos 25. aprill 1945.

Konverentsi osapoolte vastuolud

Juba paar nädalat pärast konverentsi hakati üksteist süüdistama varasemate lepete rikkumises.
Paweł Szałamacha

Isiklikku

Tema abikaasa Beata Chomątowska on poola kirjanik ja ajakirjanik.
Iisraellased

Vana Testament nimetab iisraellasteks inimesi, kes põlvnesid Jaakobist. Tema sugu nimetati ka Iisraeliks.
Iisraellased tänapäevases mõttes on Iisraeli riigi kodanikud.
Ohtu

Nimi

Ohtu nime on arvatud pärinevat karu tähistavast soomeugri sõnast, mis on näiteks soome keeles säilinud kujul ohto.
Röösa vald

Röösa vald (saksa keeles Rösarhof) oli vald Saaremaal Valjala kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891 ja siis liideti see vald Kogula vallaga.
Agu (ajakiri)

Agu oli aastatel 1923–1925 Tallinna Eesti Kirjastus-Ühisuse poolt välja antud kirjanduse, kunsti ja kultuuri ajakiri. 
1923–1924 ilmus ajakiri kord nädalas ning toimetajaks oli Eduard Hubel. Aastal 1925 olid toimetajateks G. E. Luiga (vastutav toimetaja) ja Ernst Raudsepp (tegev toimetaja) ning ajakiri ilmus kaks korda kuus.
Aastal 1923 ilmunud ajakirjade esikaaned olid iga kord spetsiaaltselt väljaande tarbeks Eesti tuntud kunstnike poolt kujundatud. 1924. ja 1925. aastal ilmus ajakiri sama kaanekujundusega, autoriks A. Stieren.
Ajakirja viimane number ilmus 4. juulil 1925 ning esialgu peatati väljaandmine majanduslikel kaalutlustel ainult suvekuudeks, kuid paraku jäi 1925. aasta 12. number ajakirja viimaseks.
Beribeeri

Etioloogia

Tiamiinipuudusest tingitud, poleeritud riisi söömisega seostatud, varasematel aegadel eeldatavasti Aasia maades (Korea, Hiina, Filipiinid, Jaapan) aga ka mujal, sageli surmaga lõppev haigus. Jaapanis haigestus varasematel aegadel beribeerisse igal aastal ligi 50 000 inimest.

Ajaloolist

Beribeerit teati Hiinas juba arvatavasti 2697 eKr.
1882. aastal, tuginedes koertega läbiviidud toitumiseksperimentidele ja omaenda vaatlustele, järeldas Jaapani kirurg Takaki Kanehiro, et beribeeril on seos toitumisega. Seejärel viis ta jaapanlastest mereväelastel sisse muudatused toitumises, söögikorrad hakkasid koosnema lihast, leivast, puu- ja juurviljadest jms, beribeeri epideemia mereväes loeti likvideerituks.
1895/1896. aastal leidis Christiaan Eijkman ja Vordermannil õnnestus tõestada, et haigus on seotud pikemaajalise nn valge (poleeritud) riisi söömisega, seda kinnitas Braddon.
1896. aastal viis Gerrit Grijns läbi katsetusi kodulindudega. Kodulinnud haigestusid polüneuriiti e mitmenärvipõletikku (eksperimentaalne beribeeri). Grijns arvas, et lisades kodulindude toidule riisikliisid ja/või ube (katjang-idjoe (Phaseolus radiatus, liha), saab nende haigestumist ära hoida. Ta leidis, et paljud looduslikud toitained sisaldavad teatavaid kompleksseid aineid, mis kaotavad oma jõu, kui neid kuumutada üle 120 °C ning milleta häirub katseloomade perifeerse närvisüsteemi metabolism (ainevahetus) ja lind haigestub.
1897. aastal avaldas Christiaan Eijkman kodulindudega läbi viidud katsete, mille käigus ta söötis kanadele, partidele, hanedele ja tuvidele järjekindlalt valget riisi, tulemused. Kodulinnud haigestusid polüneuriiti. Eijkman arvas, et riisikliide vesi-ekstrakt sisaldab mingisugust “neutraliseerivat faktorit”, mis aitab ära hoida beribeerisse haigestumist, kuna kodulindude toidule riisikliide lisamisel nad tervenesid, selle kinnitas Gerrit Grijns.
Anaeroobne glükolüüs

Anaeroobne glükolüüs on anaeroobses keskkonnas toimuv biokeemiliste reaktsioonide ahel, mille tulemusena tekib glükoosist laktaat.
Anaeroobne glükolüüs ehk käärimine on hapniku puudusel rakkude tsütoplasmas toimuv glükoosi lagundamine, mille üheks lõppsaaduseks on kas piimhape või etanool.

Anaeroobse glükolüüsi reaktsioonid

Anaeroobse glükolüüsi esimeseks reaktsiooniks on rakku toodud glükoosi fosforülatsioon glükoos-6-fosfaadiks. Ensüümiks on heksoosi kinaas ja reaktsiooni käigus eraldatakse ATP molekulilt üks fosfaatrühm, mille tulemusena tekib ADP.
Seejärel muundatakse glükoos-6-fosfaat fruktoos-6-fosfaadiks. Seda reaktsiooni katalüüsib ensüüm fosfoglükoosi isomeraas.
Ensüümi fosfofruktoosi kinaas vahendusel tekib järgmise etapina fruktoos-1,6-bisfosfaat. Reaktsioonil kasutatakse ka ATP-d, millelt eraldatakse jälle üks fosfaatrühm.
Fruktoos-1,6-bisfosfaadist võib tekkida kaks ühendit: dihüdroksüatsetoonfosfaat (ensüümiks fruktoos-1,6-bisfosfaadi aldolaas) ja glütseeraldehüüd-3-fosfaat. Kuna glükolüütiliselt on lõhustatav glütseeraldehüüd-3-fosfaat, siis seetõttu muudetakse dihüdroksüatsetoonfosfaat trioosfosfaadi isomeraasi vahendusel samuti glütseeraldehüüd-3-fosfaadiks.
Seejärel oksüdeerib glütseeraldehüüd-3-fosfaadi dehüdrogenaas glütseeraldehüüd-3-fosfaadi 1,3-bisfosfoglütseraadiks.
Pärast seda toimub fosfoglütseraadi kinaasi vahendusel fosfaatgrupi ülekanne ADP-le ning tekivad ATP ja 3-fosfoglütseraat.
Anaeroobse glükolüüsi 8. reaktsioonis viiakse fosfoglütseraadi mutaasi vahendusel fosfaatrühm 2. asendisse ja tekib 2-fosfoglütseraat.
2-fosfoglütseraat muundatakse enolaasi toimel fosfoenoolpüruvaadiks.
Püruvaadi kinaasi vahendusel muutub fosfoenüülpüruvaat püruvaadiks.
Anaeroobse glükolüüsi viimaseks etapiks on püruvaadi muutmine laktaadi dehüdrogenaasi vahendusel laktaadiks.
Märkus. Eespool esitatud reaktsioonivõrrandites tähistab P fosforhappejääki.
Kuiu saar

Kuiu saar (inglise Kuiu Island) on saar Põhja-Ameerika läänerannikul Aleksandri saarestikus.
Kuiu saar jääb Ameerika Ühendriikide Alaska osariigi territooriumile.
Saar on 105 km pikk ja 10 kuni 23 km lai. Pindala on 1962 km². Kuiu saar on pindalalt Ameerika Ühendriikide 16. saar.
Saarel asub tuletorn Cape Decision Light.
2000. aasta rahvaloenduse ajal elas saarel 10 inimest.