google/wiki40b huggingface dataset:
Marco Wanderwitz

Marco Wanderwitz (sündinud 10. oktoobril 1975 Karl-Marx-Stadtis) on Saksamaa poliitik (CDU).

Elu ja karjäär

Pärast gümnaasiumi lõpetamist 1994. aastal läbis ta ajateenistuse ja astus Dresdeni Tehnikaülikooli õigusteaduskonda. 2000. aastal sooritas ta esimese juriidilise riigieksami. Pärast õppeteenistust sooritas ta teise juriidilise riigieksami ning alates aastast 2003 töötas advokaadina Leipzigis. Wanderwitz on firma Sachsenring-Rennstrecken-GmbH (SRM) juhatuse esimees. Ta on mootorratta maailmavõistluste saksa vooru kaaskorraldaja. Wanderwitz on abielus ja kolme tütre isa.

Poliitika

Wanderwitz on Saksa Liidupäeva CDU/CSU parlamendifaktsiooni kultuuri- ja meediakomitee kõneisik ning uue meedia allkomitee liige, CDU/CSU fraktsiooni juhatuse liige. Alates aastast 2005 on ta CDU/CSU noorte saadikute kõneisik. 1990 asutus Wanderwitz Saksa Noorte Liitu (JU), CDU noorteorganisatsiooni; alates aastast 1998 on ta CDU liige. Alates aastast 2002 on Wanderwitz Saksamaa parlamendi liige. Ta töötab kultuuri- ja meediakomitee uue meedia allkomitees ning valimiste, immuniteedi ja töökorra komitees. Wanderwitz on saksa filmitoetusfondi (FFA) asendusliige Berliinis.
Võlakriisi raamides sai tuntuks Wanderwitzi intervjuu pealkirjaga "Andke meile saared". Intervjuus tegi ta Kreekale ettepaneku müüa oma saared, kui riik kohustusi ei suuda täita.

Meediakajastus

Juba ammu on spekuleeritud Saksamaa keskpanga – Bundesbanki – kullavarude üle. Mitte keegi ei ole neid täies ulatuses näinud. Kaks parlamendiliiget tahtsid seda nüüd teha, aga see ei õnnestunud. 
Bundesbank ei andnud Bundestagi liikmetele Philipp Mißfelderile ja Marco Wanderwitzile luba Saksamaa Pariisis ja Londonis säilitatavate kullavarude visuaalseks ülevaatuseks, teatab ajaleht Die Welt.
Ajaleht Bild teatab, et Bundesbanki juhatuse liige Carl-Ludwig Thiele saatis mõlemale rahvaesindajale kirja, milles öeldakse, et keskpankades Pariisis ja Londonis ei ole visiitideks sobivaid ruume.
Vaid väikest osa kullavarudest säilitatakse Saksamaal.
Suurem osa Saksamaa kullareservidest, mida on kokku 3400 tonni väärtuses enam kui 150 miljardit eurot, asub välismaal ja vaid väike osa Bundesbankis Maini-äärses Frankfurdis.
Valitsuserakonna CDU parlamendifraktsiooni välispoliitiline eestkõneleja Mißfelder külastas veebruaris Saksa kullavarusid New Yorgi föderaalreservis ning tahtis sama teha ka Pariisis ja Londonis.
Asja taga on raamatupidamisekspertide ja Saksa auditikoja terav kriitika Saksa kullareservide välismaal hoidmise kohta.
Eesti Rahvusraamatukogu galeriid

Eesti Rahvusraamatukogu galeriides tutvustatakse pikaajalise traditsioonina Eesti Rahvusraamatukogu kogusid, Eesti kultuuripärandit ja väliskultuuri. Galeriide tegevust koordineerib Eesti Rahvusraamatukogu näituste osakond, mis asutati 1. mail 1994.
Eesti Rahvusraamatukogu eri korrustel paiknevad kuus galeriid, mis loovad võimalused mitmesuguste näituste eksponeerimiseks. Galeriide arhitektuurse plaani on loonud Rahvusraamatukogu arhitekt Raine Karp ja saalide sisekujunduse autor on Sulev Vahtra.
Püsiekspositsioonidena on avatud kaks galeriid: Eduard Wiiralti galerii ja Eesti riiklike teenetemärkide galerii.

Galeriid

Peanäitusesaal
Peanäitusesaal jääb Eesti Rahvusraamatukogu peasissepääsust paremale. Saal on ehitatud spetsiaalselt raamatukogu näitusesaaliks. Näitusesaali sissekäigus on kaks sepisväravat (Taivo Linna „Linnuparv”, 1992–1993), saali seinad on dolomiidist ja seda toetab keskne neljatahuline piilar. Läbi selle on galerii seinapind jagatud kuueks petiknišiks, mis võimaldab ekspositsiooni liigendada. Galerii on valgustatud üld- ja punktvalgustusega.
Fuajeegalerii
Fuajeegalerii jääb Eesti Rahvusraamatukogu peasissepääsust samuti paremale. Tegemist on avatud kõrgete dolomiitseintega alaga, mis võimaldab eksponeerida suuremõõtmelisi töid. Lisaks kunstlikule üld- ja punktvalgustusele mõjutab galerii valgustust raamatukogu külgaken.
Väike fuajeegalerii
Väike fuajeegalerii jääb Eesti Rahvusraamatukogu peasissepääsust vasakule ning tipneb kahe konverentsisaali ja Eduard Wiiralti kohvikuga. Väike galerii annab võimaluse korraldada taustnäitusi konverentsidele ning väiksemamahulisi teemanäituseid.
Harulduste kogu näitusesaal
Harulduste kogu näitusesaal on kinnine elektroonilise valvega ruum, mis asub maja 3. korrusel samal tasapinnal Eduard Wiiralti galeriiga. Näitusesaal sobib rariteetsete raamatute ja haruldaste esemete eksponeerimiseks ning on varustatud spetsiaalset säilitust tagavate temperatuuri hoidvate vitriinidega. Saalis on seintel kuus püsivitriini ning keskel kuus klaasvitriini. Saal on valgustatud reguleeritava üld- ja punktvalgustusega.
6. korruse galerii
6. korruse galerii asub lugejaalas ning külgneb samal korrusel asuva näitusesaaliga. Galeriist avaneb Rahvusraamatukogu esifassaad vitraažaknaga (Rait Prääts „Eestimaa maastikud”, 1993). Tegemist on avatud näitusepinnaga, mis võimaldab laiendada ekspositsiooni nii 6. korruse näitusesaali või galeriisse lifide taga. Galerii on paekiviseintega ning on liigendatud kahe piilariga. Saal on valgustatud üld- ja punktvalgustusega ning sobib suuremahulisteks näitusteks.
6. korruse näitusesaal
6. korruse näitusesaal on lugejaalas asuv näituseruumiks kujundatud suletav ruum ning külgneb 6. korruse galeriiga. Saal on valgustatud üld- ja punktvalgustusega. Saalil on valged ja sinised seinapinnad.
Allan Hmelnitski

Allan Hmelnitski (sündinud 29. novembril 1967) on eesti muusik ja karikaturist.
Aastal 1987 lõpetas Tartu Kunstikooli skulptuuri erialal.

Muusika

Tegutseb ansamblites Röövel Ööbik ja Una Bomba. Loonud muusikalist tausta Rühm T performance'itele.

Karikatuur ja koomiks

Tema esimesed avaldatud karikatuurid ja koomiksid ilmusid 1993. aastal Hommikulehes. Seejärel on tema karikatuure avaldatud väljaannetes Postimees Extra, KesKus, Maag, Võitlev Sõna, Nelli Teataja ja Noorus. Oma karikatuuridel on kasutanud pseudonüüme A. Habib ja M. Saba. Postimehes on koos Mart Juurega avaldanud paariskarikatuure.
Mart Vels

Mart Vels (19. november 1875 Laiuse vald – 24. aprill 1935 Tartu) oli eesti õpetaja ja põllumees.
Ta oli 1896–1919 Jõgeval tegutsenud Ernsti algkooli juhataja.
Ta oli Laiuse vabatahtliku tuletõrje jaoskonna juhataja, Laiuse ühispanga revisjonikomisjoni liige, osales Laiuse Põllumeeste Seltsi, Laiuse vallavolikogu, Kiidjärve Masinatarvitajate Ühingu töös.
Talle kuulus Laiuse vallas Uuetoa talu, kus ta oli sündinud.
1. Jalaväerügement

1. jalaväepolk/rügement 1920–1940

Pärast Vabadussõja lõppu ja Tartu rahu sõlmimist koondati 1. jalaväepolk Narva-Jõesuusse, hiljem Narva. 1920. aasta osalise demobiliseerimise käigus muudeti senised pataljonid roodudeks, mis moodustasid ühe pataljoni, lisaks 1 kuulipildujarood, õppe-, side-, sapööri-, komandandi-, ratsamaakuulajate, jalamaakuulajate ja pommipildurite komandod.  1. jalaväepolgu allüksused  dislotseerusid Narvas ja Narva-Jõesuus. Sõja lõpule järgnenud demobiliseerimise tulemusel vähenes polk pataljoni suuruseks ning 1920. aasta novembrist oli 1. jalaväepolgu dislotseerumikoht Narva Hermanni ja Jaanilinna linnus. 
1921. aastal liideti jalaväepolguga demobiliseerimise tulemusel 9. jalaväepolgu ja seejärel asendati 4. jalaväepolgu vähendatud isikkoosseisuga pataljonid 1. jalaväepolgu III pataljoniks. 1922. aastal toimus Vabariigi Valitsuse 1921. aasta 3. novembri "Seadluse muudatuste kohta kaitseväe organisatsioonis ja terminoloogias" alusel Eesti rahvaväe venepäraste väeosade nimetuste asendamine Lääne-Euroopas kasutatavate maa- ja mereväe sõjaväeosade nimetustega (roodud – kompaniideks ja polgud rügementideks ning muudeti ka sõjaväe auastmete tabel. Polk täitis kuni 1923. aastani piirivalve ülesandeid.
1923. aastal asusid 1. jalaväerügemendi allüksused Narva piiril, Narva Hermanni kindluses ja Jaanilinna kindluses: rügemendi staap Hermanni tänav 15, I ja IV pataljoni staap Narva Hermanni kindluse Hermanni kasarmus. I pataljoni 1., 2. ja 3. kompanii Eesti-Venemaa piiripunktides, 4., 5. ja 1. kuulipildujate kompanii Hermanni kasarmus. 6. ja 2. kuulipildujate kompanii Jaanilinna kindluses. Töökompanii, laod ja töökojad Vestervalli tänav 24 ja 26 majades. Ratsaluurajate ja sidemeeskonnad asusid Hermanni kindluses. IV pataljoni 4., 5. ja 1. kuulipildujate kompanii Hermanni kasarmus, 6. ja 2. kuulipildujate kompanii Jaanilinna kindluses. Töökompanii, laod ja töökojad Vestervalli tänav 24 ja 26 majades. Ratsaluurajate ja sidemeeskonnad asusid Hermanni kindluses. Rügemendi ambulants asus Hermanni tänav 15, rõgemendi ohvirseride kasiino Vestervalli tänav 10. 
1923. aastal formeeriti olemasolevatest pataljonidest juurde 2. pataljon, rügemendi koosseisu kuulus I, II ja IV pataljon. 1924 kehtestatud uute koosseisudega loodi III pataljon, samal ajal viidi IV pataljon 3. jalaväerügemendi koosseisu. 1924. aastal reorganiseeriti 1. jalaväerügement 3-pataljoniliseks. 
1928. aasta sõjaväereformi käigus moodustati rügementide asemel üksikud jalaväepataljonid, 1. jalaväerügement Narvas ja 7.,  Võrus ja Petseris olid aga juba rahuajal jalaväerügemendid. 1928. aastal asutas rügement polügooni ja suvelaagri Kurtnal (praegu Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas).
Pärast 1934. aastat asus 1. jalaväerügemendi üks kompanii ja ratsakomando Oru lossis, riigivanem Konstantin Pätsi suveresidentsis. Jaanilinna linnuses asus 1. diviisi väeosade õppekompanii, 5. ja 6. kompanii, suusk-rattur komando. ja rk kompanii.
Daniel Carriço

Daniel Filipe Martins Carriço (sündinud 4. augustil 1988 Cascaises) on Portugali jalgpallur, kes mängib keskkaitsja või kaitsva poolkaitsjana Hispaania kõrgliiga klubis Sevilla.
Ta alustas klubikarjääri Lissaboni Sportingus, mille noorteakadeemiaga liitus ta 1999. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta Portugali kõrgliigas hooajal 2008–09. Enne seda mängis ta hooajal 2007–08 laenul Portugali esiliiga klubis Olhanense ja Küprose kõrgliiga klubis AEL Limassol. 2010. aastal valiti Carriço Sportingu aasta mängijaks.
2012. aasta detsembris liitus ta Inglismaa kõrgliiga klubiga Reading.
2013. aasta juulis suundus ta laenule Sevillasse, kellega sõlmis järgmisel aastal püsilepingu. Hooaegadel 2013–14, 2014–15 ja 2015–16 on ta Sevillaga võitnud UEFA Euroopa Liiga.
Debüüdi Portugali jalgpallikoondises tegi Carriço 16. juunil 2015 sõprusmängus Itaalia vastu.
August Tamm

August Tamm (vene keeles Август Тамм) oli Venemaa tummfilmi ajastu dokumentaalfilmide operaator.
Ta stažeeris Hollywoodis. Säilinud on tema filmitud kaadrid Vladivostoki vaalapüügiflotillist.
1937. või 1938. aastal süüdistati teda spionaažis ja lasti maha kui "Ameerika spioon".

Isiklikku

Ta oli filmilavastaja Albert Maslennikovi onu. Akadeemik Igor Tamm, pärit Vladivostokist, oli tema kauge sugulane.
Narva lennuväli

Narva lennuväli (ka Olgina lennuväli; ICAO kood: EENA) on Narva lähedal Soldina külas asuv lennuväli.
See on Eesti idapoolseim lennuväli.
Herpetoloogia

Herpetoloogia on zooloogia üks harudest, mille uurimisobjektideks on roomajad (Reptilia) ja kahepaiksed (Amphibia).
Herpetoloogiaga tegelev zooloog on herpetoloog.
Eestis tegeleb herpetoloogiaga näiteks Riinu Rannap.
Permisküla vald

Permisküla vald (saksa keeles Permesküll; ka Verhneselo vald) oli vald Virumaal Jõhvi kihelkonnas. Vald eksisteeris 1891–1920.
Tabivere valla vapp

Tabivere valla vapp on Jõgeva maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Tabivere valla vapp.
Vapp kinnitati 8. märtsil 1996.

Vapi kirjeldus

Rohelisel, hõbedase lainelise tüvimikuga kilbil ristatud hanesulg mõõgaga, teravik paremale.

Põhjendus

Tabivere vald asub Vooremaa aladel, sellest ka valla maastikuline, kultuuriline ja rahvapärimuslik omapära. Aegade jooksul on valla maadel elanud mitmeid keeleteadlasi, keelemehi, kelle tegevus on jätnud märgatava jälje eesti kultuurilukku: Carl Gustav Staden, Otto Wilhelm Masing, Frans von Ackermann, Georg Theol, David Bergmann, Johannes Voldemar Veski, Jaan Tammemägi. Vapi kesksel kohal kirjasulg, mis on ristatud mõõgaga. Põlistatud teedetihedal alal, mis ühendab Põhja- ja Lõuna-Eestit, on olnud soodne piirkond rahvakultuuril ning oluline osa Kalevipoja pärimustel. Mõõk seondub muinasaegse Kalevipoja muistenditega. Kuid Tabiveremailt on pärit ka tuntud sõjaväelased: Johannes Orasmaa, Hans Kurvits, Karl Parts, Georg-Hugo Vestel. Vapi tüve ümarlainetus sümboliseerib 5 järve valla territooriumil: Saadjärv, Soitsjärv, Elistvere järv, Raigastvere järv, Kaiavere järv.
Mohni

Nimi

Saare esmamainimist Monasare nime all 1286 peetakse võltsinguks.  1503 on saart nimetatud Moneser, 1540 Eckholm ja 1566 Eickholm.
Saare nimi Monasaar pärineb ilmselt keskaegsetelt saare elanikelt Ojamaa munkadelt, kes legendi kohaselt elatunud kalapüügist ja haakrikust, kuid hiljem hakkasid mereröövliteks. 
Rootsikeelne nimi Ekholm ('Tammesaar') kannab endas mälestust saarel kunagi kasvanud pärna-tammemetsast. Mets põletati legendi kohaselt maha, et võtta peavari saarel peatuvatelt piraatidelt. Kunagisest metsast on alles vaid Mohni pärn.

Loodus

Mohni saare pikkus on 2,3 km ja laius 250 meetrit. Saar on loode-kagu suunas pikliku kujuga. Rannajoone pikkus on umbes 7,48 km.
Saare suurimaks rändrahnuks on Jaanitule kivi.
Saarel leidub kadastikku ja rannaniitu. Saarel kasvab harilik pärn, leidub mände ja pihlakaid.

Ajalugu

Saar kuulus keskajal tsistertslaste ordu Roma kloostri abikloostrile.
Mohni saarel asub Mohni tuletorn. Esimene puidust tuletorn seati saarele püsti 1806. aastal. 1852 valmis tellistest tuletorn, mida ehitati ümber 1871. Samas vahemikus (1852–1871) valmisid ka mitmed abihooned nagu elamu, teenijatemaja, saun ja kelder. Abihoonete juurdeehitamist jätkati ja viimased valmisid pärast Teist maailmasõda. Tänapäeval on hooned arvatud kultuurimälestisteks. Mälestiste sekka kuulub ka Mohni tuletornivahtide kalmistu.
Eesti Vabariigi ajal (1918–1940) kuulus saar Viru maakonda ja oli väidetavalt oluline salapiirituse vedajate peatuspaik. 
1941. aastal sõitis saare lähedal meremiinile aurik "Rasma". 
Nõukogude ajal rajati saarele vanadesse majakavahi hoonetesse piirivalve kordon, saarele ehitati ka oma elektrijaam.
Saarel on filmitud film "Reigi õpetaja", mille tarbeks rajatud külakalmistu ristid on siiani olemas.
2000. aastal ostis Jaan Manitski avalikul oksjonil 4,4 hektari suuruse kinnistu Mohnil.
Saar oli 2011 toimunud rahvaloenduse ajal asustatud, kuid 2017 saarel enam elanikke polnud.
Raamatukogundus

Raamatukogundus (librarianship) on raamatukogude tegevus- ja ainevaldkond.
Raamatukogundust ja raamatukogusid uurib raamatukoguteadus (library science).
Aramea keel

Aramea keel on semi keelte hulka kuuluv keel. Jeesuse Kristuse ajal oli see Palestiinas üldlevinud kõnekeel. Piibli Vana Testamendi mõned kohad on algselt kirja pandud ka aramea keeles. Tänapäeval räägitakse mitmeid uusaramea keeli ja murdeid.
Harald Lutterus

Harald Lutterus (3. november 1916 Tallinn – 28. juuni 1967 Stockholm) oli eesti laulja (bariton). 
Ta lõpetas aastal 1936 Gustav Adolfi Gümnaasiumi, õppis aastatel 1936–1941 Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas, Korporatsioon Vironia liige. Laulmist õppis Karl Otsa ja Hella Ardna juures. 
Laulis ka Tallinna Meestelaulu Seltsi kooris ning hiljem Stockholmi Eesti Meeskooris. Osalenud Stockholmi Eesti Meeskoori esimesel turneel Põhja-Ameerikas solistina.
Anu Välba

Anu Välba (sündinud 14. mail 1974) on eesti tele- ja raadioajakirjanik.

Haridustee

Aastatel 1981–1990 õppis Välba Tori Põhikoolis, 1990–1992 Sindi Keskkoolis.
1994–1998 õppis Tallinna Pedagoogikaülikoolis telerežii erialal.
Enne teletööd õppis Anu Välba hotellindust.

Karjäär

Anu Välba on koos Marko Reikopiga juhtinud telesaateid "Terevisioon" (2001–2006), "Paar" (2006–2009) ja igaõhtust magasinisaadet "Ringvaade". Ta toimetanud ja juhtinud saatesarju ning eriti töömahukaid eriprogramme "Hommiku-TV", "Eurolaul" (1997 ja 1998 saatejuhina), "Laululahing", Eesti Vabariigi aastapäeva kontsert ja vastuvõtt jpm. On teinud saateid Raadio 2-s ning hooajal 2008/2009 juhtis "Vikerhommikut". Välba on olnud ka "Kreisiraadio" telesaadete idee üks eestvedajaid ja teostajaid. Suvehooaegadel on Välba asendanud puhkusel olevaid saatejuhte "Vikerhommikus" ning juhib 2014. aasta algusest Vikerraadios vestlussaadet "Jutusaade" (jagatuna Margit Kilumetsaga).
Alates 2015. aastast juhib Välba Eesti Televisioonis endanimelist autorisaadet "Hommik Anuga", mis on eetris pühapäevahommikuti.

Saavutused

Anu Välba on korduvalt valitud parimaks naissaatejuhiks televisioonis (ajakirja Nädal küsitlus, kolleegipreemiad). Ta on valitud kolmel korral (viimati 2018. aastal ) Eesti Meelelahutusauhindade jagamisel aasta parimaks naissaatejuhiks.

Isiklikku

15. augustil 2013 sündis poeg Karl.
Sõjaväeline auaste

Ukraina

Kõrgeim võimalik sõjaline auaste on armeekindral.
Eesti Telefilm

Eesti Telefilm (lühend: ETF) on aastal 1956 asutatud Eesti Televisiooni struktuuriüksus.
ETF alustas ETV filmitootmise rühmana, aastast sai ta rühmastaatusest iseseisvaks ETV struktuuriüksuseks.
ETF keskendus dokumentaal- ja muusikafilmide tootmisele. ETF on tootnud vähemalt 400 dokumentaalfilmi ja 250 muusikafilmi.
Märt Saarma

Märt Saarma (21. detsember 1935 Tallinn – 15. märts 2019) oli eesti psühhiaater.

Elulugu

Märt Saarma oli ohvitseri poeg, Jüri Saarma vennapoeg ja Mart Saarma onupoeg. 
Lõpetas 1954 Tallinna 20. Keskkooli, 1960 TRÜ arstiteaduskonna, 1964–67 TRÜ aspirant, meditsiinikandidaat (1967, TRÜ), väitekiri "Клинико-физиологическое действие аминазина, трифлуоперазина и галоперидола при хронической шизофрении", meditsiinidoktor (1977, TRÜ), väitekiri "Клинико-нейрофизиологический анализ депрессивных состояний и их лечения".
Täiendas end Moskvas, 1976 Prahas Karli Ülikoolis. Oli 1960–1964 Vabariikliku Tarvastu Psühhoneuroloogiahaigla psühhiaater, 1967–1975 TRÜ psühhofarmakoloogia labori vanemteadur, 1975–1983 psühhiaatria kateedri dotsent, 1983–1985 professori kohusetäitja, 1985–1992 professor.
Saarma oli 1992–1998 TÜ Kliinikumi Psühhiaatriakliiniku erakorraline professor, aastast 1998 emeriitprofessor, ühtlasi Ahtme haigla psühhiaatriakonsultant.

Teadustöö

Uurinud neurootiliste seisundite, depressiooni ja skisofreenia neurofüsioloogiat ja ravi, täpsustanud klassikaliste ravimeetodite ja psühhofarmakonide kliinilise toime iseärasusi ning nende diferentseeritud kasutamist. Eesti Psühhiaatrite Seltsi liige (aastast 1963). Nõukogude Eesti preemia (1975, kollektiivis). Üle 140 teadustrükise, õppevahendeid.
Robert Peel

Sir Robert Peel (5. veebruar 1788 – 2. juuli 1850) oli Suurbritannia ja Iirimaa Ühendkuningriigi riigimees. 
Robert Peel oli suurtöösturi poeg, õppis Oxfordi ülikoolis.

Tegevus poliitikuna

Robert Peel kuulus 1809. aastast Suurbritannia ja Iirimaa Ühendkuningriigi alamkotta, oli aastatel 1812–1818 Iiri asjade I sekretär, 1821–1827 ja 1828–1830 siseminister. 
1833. aastal asutas Peel vanadest tooridest vasakpoolse mõõdukalt konservatiivse partei, millesse astusid ka mitmed endised viigid. 
Aastatel 1834–1835 oli Robert Peel lühemat aega varaameti I lord Wellingtoni hertsogi Arthur Wellesley valitsuskabinetis. 
Robert Peel oli Ühendkuningriigi peaminister detsembrist 1834 aprillini 1835 ja septembrist 1841 juunini 1846 konservatiividest ja mõõdukaist liberaalidest koosnevas valitsuses. 
Aastatel 1835-1841 oli ta Briti parlamendi opositsiooni liider.
Keskkonnaküsimuste sidustamine

Keskkonnaküsimuste sidustamine (inglise integration of environmental consider­ations või environmental policy integration) on jätkusuutliku arengu üks keskseid põhimõtteid, mis tähendab keskkonnanõuete lülitamist muude eluvaldkondade ja majandussektorite arengustrateegiatesse ning keskkonnakaitse käsitlemist majanduse planeerimise ja juhtimise osana.
Näiteks riiklikku transpordipoliitikat kujundades püstitatakse selle raames ka keskkonnapoliitika eesmärgid ja tegevused.
Metsastepivöönd

Metsastepivöönd on ülemineku loodusvöönd põhjapoolkera parasvöötmes, kus vahelduvad metsa ja rohtla alad.

Asend

Euraasias moodustab metsastepp riba läänest itta Karpaatide idapoolsest eelmäestikust Altaini. Metsastepid paiknevad ka kohati Kesk-Doonau madalikul, Lõuna-Siberis mägedevahelistes nõgudes, Mongoolias ja Venemaa Kaug-Idas, samuti hõlmavad Mandžuuria tasandiku osa Hiina kirdeosas. Põhja-Ameerikas moodustab metsastepp riba põhjast lõunasse Suurel tasandikul kuni 38. laiuskraadini. Lõunapoolkeral metsastepivöönd puudub.

Kliima

Metsastepivöötmele on iseloomulik külm lumerikas talv ja soe suhteliselt niiske suvi. Jaanuari keskmine õhutemperatuur on −2 kuni −20 °С (Siberi keskosas kuni −35 °С), juuli keskmine õhutemperatuur on +18 kuni +25 °С. Aastane sademete hulk tasandikel on 400–1000 mm, rohkesti sajab suvel. Suure auramise tõttu mullad kuivavad läbi ja taimed närbuvad. Lumikate püsib kaua.

Veestik

Jõgedel on kevadine suurvesi ja suvine madalvesi, kui väikesed jõed kuivavad. On hästi palju väikseid suletud nõgusid, mis on mõnikord soolase veega täidetud.

Mullastik

Mullakate on kirev, peamised mullatüübid on mets-hallmullad leetumise tunnustega, leostunud ja leetunud mustmullad, preeriate niidu-mustmullad. Kontinentaalse kliimaga piirkondades on levinud soolakute mullad.
Metsastepi muldadele on iseloomulik suur huumusesisaldus, taimede jäänuste aeglane mineralisatsioon ja püsiv struktuur. Nende suur looduslik viljakus on soodustanud maaharimise levimist. Piiramatu maaharimine on põhjustanud paljudes piirkondades mulla vee- ja tuuleerosiooni.

Taimestik

Looduslikus taimestikus vahelduvad väikesed metsasalud ja rohtlate alad. Euroopa metsastepi metsades on ülekaalus tamm ja pärn, lääneosas ka saar ja valgepöök; Siberis kask, haab, lehis ja mänd, Hiina kirdeosas tamm ja teised laialehised puuliigid. Põhja-Ameerika Suurel tasandikul on levinud kask ja haab, lääneosas tamm ja hikkoripuu. Looduslik rohutaimestik on säilinud peamiselt looduskaitsealadel. Sellele on iseloomulik suur liikide arv (kuni 70–80 liiki m² kohta), rohkesti on kõrrelisi ja segarohi. Tüüpilised kõrrelised on karukellad, aruheinad, kastikud, haguheinad, Põhja-Ameerikas ka bothriochloa.

Loomastik

Esineb nii metsale kui ka rohtlale omaseid loomi. Euroopa metsastepis elutsevad metsaloomadest orav, halljänes, mõnikord põder; rohtla loomadest suurhüpik, tähniksuslik. Siberi metsastepis on tavalised suslikud, hamstrid, Ameerikas rohtlahaukurid, hiirekujulised närilised, jänesed, ümisejad, lõgismaod.

Inimtegevus

Inimtegevus on metsasteppide loodusolusid palju muutnud. Haritud maa laienemine on vähendanud metsaalade pindala. Territooriumist suur osa on üles haritud. Peamised põllukultuurid on tali- ja suvinisu, kaer, mais, kartul, suhkrupeet.
Tänavküla

Tänavküla on külatüüp, mille puhul taluõued paiknevad järjest mõlemal pool külatänavat.
Tänavküla sarnaneb tänapäeva aedlinna linnatänavaga.
Tüüpilistes vene tänavkülades (nt peipsivenelaste külades) paiknevad taluelamud fassaadiga külatänava joonel. Eesti territooriumil levinud tänavkülades võib hoonete paigutuses külatänava suhtes esineda ka erinevusi.
Daniel Fridman

Daniel Fridman (sündinud 15. veebruaril 1976 Riias) on Lätist pärit Saksamaa maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2001). 
1995. aastal sai Fridman FIDE-lt rahvusvahelise meistri nimetuse. Suurmeistriks sai ta 25-aastaselt 2001. aastal. 1999. aastal asus ta elama Saksamaale. 
Fridman on 1996. aasta Läti malemeister ja kolmekordne Saksamaa malemeister (2008, 2012, 2014). 
Ta mängis maleolümpiatel: Läti (1996, 2004, 2006) ja Saksamaa (2008, 2012–2018) võistkonna koosseisus. 2011. aastal võitis kuldmedali Saksamaa meeskonna koosseisus Euroopa võistkondlikel meistrivõistlustel.
Fridman on abielus naiste malesuurmeistri Anna Zatonskihiga.
Eesti Lauljate Liit

Eesti Lauljate Liit (lühend ELL) oli ühendus, mis tegutses aastatel 1921–1940.
Liit asutati Tallinna Meestelaulu Seltsi eestvõttel. Seltsi eesotsas olnud dirigent Konstantin Türnpust sai ühtlasi liidu esimene esimees.
ELL-i põhiülesannete seas oli üldlaulupidude korraldamine.
1936. aasta seisuga kuulus Eesti Lauljate Liitu 398 segakoori (11967 lauljat), 48 meeskoori (1819 lauljat), 8 naiskoori (301 lauljat) ja 120 pillikoori (1992 mängijat). Kokku oli Eesti Lauljate Liidul 1936. aastal üle 16 tuhande liikme.
1940. aastal oli Liidul peaaegu 25 000 liiget.
Eesti Lauljate Liit andis välja ajakirja Muusikaleht.
Oriküla mõis

Oriküla mõis (saksa keeles Orriküll) oli rüütelkonnamõis Kärla kihelkonnas Saaremaal.