google/wiki40b huggingface dataset:
Loov enesetõhusus

Kuidas loov enesetõhusus mõjutab inimese tegevust

Loovalt elamine on loomulik osa igapäevaelust ning hästi elamise põhikomponent. Peamine,  elada hästi ning luua ilu tegevustes, mis on täiesti tavalised ja maalähedased. Hea elu on kui tillukestest sammudest moodustuv igavesti muutuv protsess, mitte ülim seisund või tulemus.
Meie väikesed igapäevaelu tegevused ja valikud liituvad suuremateks kogumiteks, mida mõnikord iseloomustatakse sõnaga „kaos“. See võib viia meid uue, üllata arusaamiseni.
Maailm muutub kiiresti ning inimesed ja organisatsioonid  peavad õppima pidevate muutustega tõhusalt kohanema. Hea kohanemise tagab paindlikkus ja võime näha asju uuest perspektiivist.  Seega räägitakse üha rohkem loovusest ja innovatsioonist, mis on olulised uute teadmiste omandamisel ning võimaldavad näha ja lahendada probleeme erinevatest vaatenurkadest.
Põhja-Atlandi Nõukogu

Volitused ja kohustused

Põhja-Atlandi leping andis Põhja-Atlandi Nõukogule volitused erinevate funktsioonide täitmiseks vajalike täiendavate organite sisse seadmiseks (näiteks lepingu teiste osade rakedamiseks vajalik kaitsekomitee). Nõukogu kohtumisi võib korraldada kas riikide alaliste esindajate tasemel või liikmesriikide ministrite või valitsusjuhtide tasemel, kuid sõltumata sellest millisel tasemel nõukogu kokku tuleb, on tal samasugused volitused. Kuid ministrite osalemine suurendab tähtsust, mida liikmesriigid sündmusele omistavad ning annab tehtud otsustele kaalu ja nähtavust. Nõukogu kohtumised toimuvad kaks korda nädalas: igal teisipäeval mitteametliku lõunase arupidamisena ja igal kolmapäeval otsuseid vastu võtva istungina. Reeglina toimuvad kohtumised alaliste esindajate vahel ning alalised esindajad on iga delegatsiooi kõrgemad ametnikud ja üldiselt on tegemist kõrgema riigiametniku või kogenud saadikuga (kel on ka mainitud diplomaatiline ametiaste).
Belgias asuvate saatkondade kaudu on NATO 28 liikmesriigil organisatsiooni juures omad diplomaatilised esindused. Põhja-Atlandi Nõukogu kohtumisi juhatab NATO peasekretär ning kui tarvis on langetada otsuseid, lepitakse tegevustes kokku üksmeelsuse ja ühiskokkuleppe alusel. Nõukogus ei toimu hääletamist või häälteenamusel põhinevat otsuste vastu võtmist. Iga nõukogu laua taga esindatud riik ning iga nõukogule alluv komitee säilitab täieliku suveräänsuse ja vastutuse enda otsuste eest.
AS Norma

Ajajoon

1891 : Ettevõte avatakse Paldiskis. 
1950–1980 : Juhtiv mänguasjade tootja Nõukogude Liidus. 
1973 : Turvavööde tootmise protsessi ülesehitus Läänest ostetud litsentsi alusel. 
1973–1990 : Turvavööde ainutarnija Nõukogude liidu autotööstusele. 
1990 : NSVL omandusest Ensv omandisse. 
1994 : Norma erastatakse. 
1996 : Norma siseneb Tallinna börsile. 
1999 : AutoLIV AB omab 49,5% AS Norma aktsiatest. 
2000 : AutoLIV AB omab 51% AS Norma aktsiatest. 
2001 : AutoLIV AB sisseseade paigaldus Rootsi turu jaoks.Algab Rootsi turvavööde tootmine. 
2003 : Algab AutoLIV eelpingestitega turvavööde tootmine Rootsi. 
2006 : turvapatjade, elektron kontrollerite tootmise algus. 
2008 : Algas Detailide müük välisettevõtetele.(muudele tellijatele peale AutoLIV-i)

Faktid

Omanik :
Eraettevõte aktsiaselts. Aktsiad müügil Tallinna Börsil.
Aktsiakapital :
8,400,000 €
Müügitulu 2009 :
51,000,000 €
Töötajaid :
616 isikut
Asukoht :
Tallinn, Eesti 
Vjazniki, Vene föderatsioon (Ladu)
Territoorium :
AS Norma Tallinn                      27,000 m² tootmispinda.
                                      3,042 m² kontoripinda.
                                      49,500 m² maad kokku.
                                     
Norma-Osvar Vjazniki                  626 m² tootmispinda.
                                      110 m²  Kontoripinda.
tooted :
Turvavööd & detailid, auto turvasüsteemid, õhkpadjad, tööriistad, plastik detailid.

Põhikliendid

Venemaa :  

AvtoVAZ 

GM-AvtoVAZ 

GAZ 

IZH Avto 
Soome :  

Khimaira 
Rootsi : 

AutoLIV Sweden AB 

Saab Automobile AB 

Intersafe AB 
Prantsusmaa : 

Iveco France 
Saksamaa : 

AutoLIV GmbH 

AutoLIV Protektor 

TRW Automotive 

Takata-Petri 

Honeywell 
Tšehhi : 

Iveco Czech 
Belgia : 

VAN Hool N.V. 
Poola : 

Ster (Volvo bussid) 
Ukraina : 

ZAZ
Kosovo Teaduste ja Kunstide Akadeemia

Akadeemia liikmeskond

Akadeemia liikmeskonda kuulub 22 tegevliiget, 8 korrespondentliiget, 18 välisliiget ja 1 auliige.
Olga Slavnikova

Isiklikku

Ta elab aastast 2003 koos abikaasaga Moskvas. Ta on kolme lapse ema ja kahe lapselapse vanaema.
Olev Jõgi

Olev Jõgi (pseudonüüm Leo Minimus; 9. jaanuar 1919 Leisi vald – 27. jaanuar 1989) oli eesti ajakirjanik, tõlkija, toimetaja ja kirjanduskriitik.
Ta õppis Leisi algkoolis 1928–1934 ja Saaremaa Ühisgümnaasiumis 1934–1941, Tartu Ülikooli kaugõppes vene filoloogiat 1950–1956. 
Ta oli ajakirja Keel ja Kirjandus peatoimetaja aastatel 1958–1983. 
On avaldanud artiklikogud "Kirjanduse koordinaadid" (1963), "Virvendused laugvees" (1973), "Vaod ja varjud" (1975; J. Smuuli nimeline preemia1976), "Hetki ja viipeid" (1988; J. Smuuli nimeline preemia 1989).
Jõgi on eesti keelde tõlkinud vene, poola ja valgevene kirjandust: Aleksandr Puškini, Aleksandr Kuprini, Isaak Babeli, Ilfi ja Petrovi, Aleksandr Solženitsõni, Valentin Rasputini, Stanisław Lemi, Jerzy Andrzejewski, Ivan Meleži, Vasil Bykaŭ'i jt teoseid.  
Olev Jõgi toimetatuna ilmus eesti keeles 1968. aastal Ernst Särgava kultuurilooline romaan "Lähme linna kirjutama, oma elu kergendama". 
Olev Jõgi oli mitme Albert Uustulndi raamatu ja Arno Kasemaa "Rannamändide" (1986) toimetaja.

Isiklikku

Tema lapsed on kirjandusteadlane Mall Jõgi, leedu keele tõlkija Tiiu Sandrak ja Tallinna Ülikooli õppejõud Jaan Jõgi. Tema lapselaps on luuletaja Mihkel Kaevats.
Jõuluvana Väike Abiline

Jõuluvana Väike Abiline (ingl Santa's Little Helper) on joonissarja "Simpsonid" tegelane. Ta on Simpsonite perekonna koer. Ta saadi Simpsonitele osas "Simpsons Roasting on an Open Fire", kui Homer Springfieldi tuumajaamas tööl on, teatab jaama omanik hr Burns, et tuumajaama turvalisust parandati hindu tõstmata ja palkasid vähendamata ning töölised ei saa jõulupreemiat. Homer otsustab,et ta ei räägi Marge'le jõulupreemia mittesaamisest ja teeb ise jõuluoste (ostab odavad kingitused poest, kus miski ei maksa üle 5 dollari). Homer tahab kuuske osta, aga kõige odavam kuusk maksab 45 dollarit ning ta peab selle metsast varastama.
Seejärel läheb ta kaubamajja jõuluvanana tööle, aga lõpus saab ainult 13 dollarit.
Pärast seda lähevad Homer ja Bart koos Barneyga koerte võiduajamisele. Homer panustab koerale nimega Jõuluvana Väike Abiline, kusjuures võiduvõimalus on 99:1 – paraku jääb koer viimaseks. Esimeseks tuleb koer nimega Keeristorm, kellele Barney panustas. Omanik jätab Jõuluvana Väikese Abilise maha ning Homer ja Bart võtavad ta endale.
Kui Homer ja Bart koju jõuavad, tunnistab Homer Marge'le üles, et ta ei saanud jõulupreemiat, ning kink jäi ostmata. Kuid Jõuluvana Väike Abiline arvati heaks jõulukingiks ja jõulud olid seeläbi hästi läinud.
Jeeriko Pasaune

"Jeeriko Pasaune : krifatsiuchide, öötööliste ja teiste siidiwendade lendleht" oli huumoriajaleht, mis ilmus 12. juunil 1930 Võrus. 
Ajaleht trükiti Võru trükikojas Täht. Ajalehte ilmus vaid 1 number, selle eesmärgiks oli reklaamida algavat jalgpallivõistlust, kus kokku läksid ajakirjanikud ja kultuuritempli Kannel "veiderdajad". Ajalehte jagati tasuta.
Jevgeni Abalakov

Mälestuse jäädvustamine

Tuntud alpinist oli ka tema vanem vend Vitali Abalakov. Vendade sünnilinnas Krasnojarskis kannab nende nime üks linna tänavatest ja toimuvad regulaarselt nendenimelised mägironimisvõistlused.
Koppelmaa mõis

Koppelmaa mõis (saksa keeles Koppelmann) oli kuni 1864. aastanirüütlimõis, seejärel poolmõis Keila kihelkonnas Harju kreisis, Keila jõe vasakul kaldal. Nüüdisajal jääb kunagine mõis Saue valda Harju maakonnas.

Ajalugu

Esimesed teated mõisast on 1566. aastast, sellel ajal kuulus valdus Bengt Johanssonile. 17. sajandil kuulus mõis järgemööda Flemingite, Beckhusenite ja von Knorringute omandusse. 18. sajandil kuulus mõis von Stackelbergidele, von Uexküll-Güldenbandidele, von Wrangellidele, von Kotzebuedele ja von Straelbornidele. 19. sajandil kuulus mõis von Frey, von Oettingenide, von Pistohlkorside, von Rosenthalide aadliperekondadele.

Mõisaansambel

Mõisa kahekorruseline kivist peahoone on ehitatud arvatavasti 18.-19. sajandi vahetuse ajal.
Hotell St. Olav

Hotell St. Olav on Tallinna vanalinnas aadressil Lai 5 asuv keskaegse interjööriga hotell.

Hoone ajalugu ja arhitektuur

Tänapäevase Lai 5 hoone kohal asetses kunagi kaks hoonet. Esimene elamu rajati 1437. aastal linnavalitseja Gosshalk Borsteli loal. Maja sisehoovi ehitati 16. sajandi algul kaks aita, mis 17. sajandi algul muudeti ühtseks hooneks. Teateid lõuna suunas asetsevast elamust leidub juba 1505. aastast. 18. sajandil olid lõunapoolse kinnistu hooned mitmeid kordi varemeis. Maanõunik A. Budberg ostis 1780. aastatel kaks krunti korraga ja ehitas selle asemel tänase kolme korrusega aadlimaja. 1830. aastatel tehti ehitust natukene ümber.
Eelkirjeldatud hoonetes elasid kunagi tuntud kodanikud, nagu Oleviste kiriku pastor Gabriel Elfring, aadliperekondade järgmised põlved Bergid, Stackelbergid ja kindraladjutant Paul von Kotzebue. 
Elamus paiknes 20. sajandil Lindforsi pärijate trüki- ja kirjastajate liit ning ajalehe Kaja toimetus. Lisaks tegutses seal juudi kirjanduse ja dramaturgia organisatsioon Bjalik. Nõukogude Liidu ajal asetses elamus Teaduslik Raamatukogu ning Tallinna Polütehnilise Instituudi Ajaloomuuseum. Hoone on tunnistatud 30. augusti 1996. a määrusega kultuurimälestiseks. 
Hoonet iseloomustab klassitsistlik stiil, mille soklikorrus on rustreeritud. Peakorrus on varaklassitsistliku dekooriga ning madal mezzanino-korrus on kaetud karniisiga. Maja keskosas on kolmnurkfrontooniga keskrisaliit ja peakorrusel asub Veneetsia aken kahe ümarkaarse aknaga. Akende ees oli kunagi neljale joonia sambale toetuv ažuurse sepisvõrega rõdu, mis 1830. aastatel vahetati välja konsoolidele toetuvaga. Hoone keskteljel asetseb kõrge võlvitud kangialune, mis on ühendatud peasissekäiguga.
Saal ja muud klassitsistlikud esindusruumid paiknevad hoone teisel korrusel. Teise korruse ruumides on lihtsad peegellaed ja trepid on treitud balustritega. Võlvlaed asetsevad keldrikorrusel ning seal on säilinud ka mõni paeplaatidega talalagi. Säilinud on dekoratiivne avatud roosiõie motiiviga piscinanishi laekivi, põhja-tiibhoone esimese korruse maalitud palktalalagi ja barokiajastust pärinevad nahktapeedi fragmendid.

Hotelliga seonduv

Elamu renoveeriti 2003. aastal ja hoones alustas tegevust hotell St. Olav. Hotell St. Olav on disainitud keskaegselt, kuid mugavused on tänapäevased. Hoone neljal korrusel paikneb 90 omapärase interjööriga tuba. Kõik toad on kujundatud üksteisest täiesti erinevalt. Niisamuti on toad eri suurusega.
Kõikide hotellitubade viimistluses on kasutatud ainult ökoloogiliselt puhtaid ja naturaalseid materjale. Tubadesse on paigaldatud looduslikku kivi, puust tehtud pseudogooti detaile ja mustrilisi kangaid. Põrandad on ehitatud naturaalsest korkpuust.
Hotellis on kolm konverentsisaali, mis mahutavad 35–120 inimest. Konverentsisaale iseloomustavad kõrged laed ja Veneetsia aknad. St. Olavi hotelli restoran lähtub Vene köögi kontseptsioonist, restoranil on ka rõdu. Hotell St. Olav on Tallinna vanalinna kõige suurem hotell.
Inta (eesnimi)

Inta on naisenimi.
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 1866. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Inta 19 naisel.
Pietro Parolin

Pietro Parolin (sündinud 17. jaanuaril 1955 Schiavonis Itaalias) on roomakatoliku vaimulik. Ta on alates 15. oktoobrist 2013 Vatikani riigisekretär ja alates 22. veebruarist 2014 kardinal. Ta valdab lisaks itaalia keelele ka inglise, prantsuse ja saksa keelt. Parolin on ainus Vatikani riigisekretär, kes on külastanud Eestit.
Parolin sündis ehitustarvete poe juhi Luigi Parolini ja tema abikaasa, kooliõpetaja Ada Miotti kolmelapselises peres. Kohaliku preestri mõjul asus Parolin 1969 õppima Vicenza seminaris ja ordineeriti 27. aprillil 1980 preestriks. Ta oli Schio Santissima Trinità kiriku abipreester, seejärel õppis 1983–1986 Roomas Gregoriuse ülikoolis, omandades doktorikraadi kanoonilise õiguse alal. Lisaks õppis ta paavstlikus akadeemias diplomaatiat.
Parolin töötas 1986–1989 Nigeerias lihtametniku (adetto) ja siis sekretärina. Seejärel oli ta 1989–1992 sekretär Mehhikos. Johannes Paulus II määras ta 14. mail 1988 kaplaniks. 1992–2002 töötas ta riigisekretariaadis 1. klassi nuntsiatuuri sekretärina ja nõunikuna. 16. veebruaril 2000 sai temast paavsti auprelaat. Sügisest 2002 augustini 2009 oli ta riigisekretariaadi välissuhete osakonna asesekretär.
Paavst Benedictus XVI määras Parolini 17. augustil 2009 Acquapendente titulaarpiiskopiks ja nuntsiuseks Venezuelas. Ta ordineeriti piiskopiks 12. septembril 2009 Vatikanis. 
Paavst Franciscus määras ta 15. oktoobril 2013 Vatikani riigisekretäriks ja 22. veebruaril 2014 Santi Simone e Giuda Taddeo a Torre Angela kardinalpreestriks.
Marek Strzaliński

Marek Strzaliński (sündinud 7. oktoobril 1947 Siedlces) on Poola poliitik.
Ta on olnud Poola Seimi liige.
19. märtsil 2002 anti talle Valgetähe II klassi teenetemärk, tunnustades tema tööd Podlaski maakonna vojevoodina.
Ah sa RAKS!

Ah sa RAKS! on Eesti tantsumuusikaansambel, mis alustas tegevust 2010. aastal. Repertuaar on lai, maailmas tuntud hittidest omaloominguni.
Esitab igale eale tantsimiseks sobivat muusikat heal tasemel.
Mercedes-Benzi E-klass

Mercedes-Benz E-klass on suurema keskklassi auto. Tema otsesed konkurendid on keskklassi Audi ja BMW 5. seeria. E-klassist on üheksa põlvkonda:W120 (1953–1962), W121 (1955–1963), W110 (1962–1967), W114/W115 (1968–1976), W123 (1976–1985), W124 (1985–1998), W210 (1995–2003), W211 (2002-käesoleva ajani)
Kitt Peak

Kitt Peak on mägi Ameerika Ühendriikides Arizona osariigis Quinlani mägedes.
Mäe geograafilised koordinaadid on 31° 57′ 50″ N, 111° 35′ 59″ W.
Kitt Peaki kõrgus on 2097 meetrit.
Mäe tipus asub Kitt Peaki observatoorium.
Arto Tolsa Areena

Arto Tolsa Areena on Soomes Kotkas asuv jalgpallistaadion, mis asub Kotkansaarel Katariina linnaosas. Staadion on esiliigas mängiva jalgpalliklubi FC KooTeePee koduväljak.

Ajalugu

Kotkan urheilukeskus (spordikeskus) valmis Helsingis toimunud 1952. aasta olümpiamängude tarbeks. Staadionit tunti selle nime all pikka aega, kuid nimetati ümber tuntud Kotka jalgpalluri Arto Tolsa surma järel.

1952. aasta olümpiamängud

Kotka spordikeskuses mängiti neli 1952. aasta olümpiamängude jalgpallimatši ja staadioni pealtvaatajate rekordtähised pärinevad tollest ajast. 16. juulil mängiti seal kaks esimese ringi mängu: Nõukogude Liigu ja Bulgaaria (2-1) mängu käis vaatamas 10 637 pealtvaatajat ning Egiptuse ja Tšiili (5-4) mängu 5354 pealtvaatajat. 1/8 finaalis toimus Kotkas üks mäng 20. juulil, kus kohtusid Luxembourg ja Brasiilia, millest võitjana väljus viimane 1-2. Seda mängu jälgis 6791 vaatajat. Olümpiamängude suurim pealtvaatajate magnet Kotkas oli 24. juulil mängitud veerandfinaalmäng, kus hilisem olümpiavõitja Ungari kohtus Türgiga ja võitis 7-1. Seda mängu külastas 20 000 pealtvaatajat.
Roninastik

Levila

Nad on levinud Euraasias, Austrias, Horvaatias, Hiinas ja Jaapanis .
Revalveerimine

Revalveerimiseks nimetatakse rahvusvaluuta ametliku hinna tõstmist välisvaluutade või kulla suhtes.
Revalveerimise vastand on devalveerimine.
Helbe Merila-Lattik

Helbe Merila-Lattik (neiuna Helbe Lattik; 3. juuli 1928 Tartu – 23. mai 2018) oli eesti arst.
Ta lõpetas aastal 1947 Tartu 2. Keskkooli.
Ta on kokku kogunud Eesti arstide biograafiaid.

Isiklikku

Nii tema isa Robert Moritz Lattik kui ema Alma Lattik olid arstid. Onu Jaan Lattik oli kirjanik, vaimulik ja poliitik.
Crede

Crede on Tallinna Pühavaimu kiriku juures tegutsev kammerkoor. Koori dirigent on Kristina Kodas.
Koor asutati 1987.
S&P 500

S&P 500 on börsiindeks, mille moodustavad New Yorgi börsil ja NASDAQil noteeritud Ameerika Ühendriikide 500 suurima börsiettevõtte aktsiad.
S&P on lühend indeksi looja ja haldaja, krediidireitinguid ja muid finantsteenuseid pakkuva ettevõtte Standard & Poor'si nimest. Indeksisse kuuluvad USA 500 turuväärtuselt suurima börsiettevõtte aktsiad, kuid sellest reeglist on erandeid. Näiteks Berkshire Hathaway on turuväärtuselt USA ettevõtete tippkümne hulgas, kuid ei kuulu S&P 500 nimekirja. Selle põhjuseks on asjaolu, et ettevõtte ühe aktsia väärtus on üle 100 000 dollari, mis teeb nendega kauplemise vähese likviidususe tõttu keeruliseks. S&P 500 nimekirja kuuluvad ka mõned ettevõtted väljastpoolt Ameerika Ühendriike.
S&P 500 indeksi ajalugu ulatub aastasse 1957. Tänaseks on indeksist saanud Dow Jonesi tööstuskeskmise kõrval maailma kõige jälgitum börsiindeks. S&P 500 on palju laiapõhjalisem kui 30 ettevõtte aktsiat kaaluv Dow Jonesi tööstuskeskmine, mistõttu peetakse teda sageli aktsiaturu sünonüümiks ning USA majanduse käekäigu indikaatoriks. Kui öeldakse, et USA aktsiaturg tõusis päevas 1,57 protsenti, siis peetaksegi sellega tavaliselt silmas S&P 500 indeksi 1,57-protsendilist tõusu.
Massimõrv Tartu vanglas

Massimõrv Tartu vanglas oli Suvesõja ajal 8. ja 9. juulil 1941 Tartu vanglas NKVD toime pandud inimsusvastane kuritegu, mille käigus hukati 193 süütut inimest.

Eellugu

1941. aasta suvel Lõuna-Eestis ja Tartus korraldatud kommunistlike repressioonide ohvreid hoiti kinni ka Tartu vanglas (praeguse Jaani tänava majas, mille kohal asus kunagi Rootsi ajal Tartu Ülikooli peahoone). Vanglaülem oli Tartu komsomoliaktivist Moissei Sverdlov (1917–2015), asetäitja hilisem Rakvere NKVD ülem Johan(nes) Salmolainen (1916–1950). 1941. aasta juuni viimastel päevadel hoiti Tartu vanglas 619 vangi. Pealetungivate Saksa vägede lähenemisel hakati vanglat tühjendama: vange veeti raudteejaama. Kuna vahistamised jätkusid, hoiti Tartu vanglas 8. juuli õhtul ikka veel 223 kinnipeetavat.
EK(b)P Tartumaa Komitees toimunud nõupidamisel võeti kohaliku julgeolekuülema, Venemaa eestlase Alfred Pressmani (1894–1973) nõudmisel ning Eesti NSV Siseasjade Rahvakomissariaadi Tartu osakonna ülema Pavel Afanasjevi (1903–1941) ja EK(b)P Keskkomitee sekretäri Abronovi nõusolekul vastu otsus vangid hukata.

Vangide tapmine

Kuuest mõrvarist neli olid eestlased, üks oli Peipsiäärne venelane. Tuntuim neist oli tollane kohalik komsomoliaktivist ja hilisem Eesti NSV "sulaaegne" siseministri asetäitja Edmund Näär (1920–1973). Õuel olnud kaevu oli heidetud 18 mehe ja ühe naise laip. Sauna õue vanglapoolse värava (ukse) juures paiknevas kaevises oli 74 mehe ja 19 naise laipa, õue keskele kaevatud augus 80 mehe laibad. Matmiskohad olid pealt kaetud mullakihiga, kuhu oli veel kuhjatud puuhalge, plekitükke, laudu ja latte. 1941. aasta suvel maeti hukatud ühishauda, ümbermatmisel 25. märtsist 1942 kuni maikuu alguseni Pauluse kalmistul aga maeti kõik ohvrid eraldi haudadesse kuues reas.

Mälestuse jäädvustamine

Esimene mälestustahvel massimõrva ohvritele avati 25. juulil 1942. Nõukogude okupatsiooni ajal pärast Teist maailmasõda see purustati.
Teine mälestustahvel avati 10. juulil 1990 Enn Tarto algatusel, mida toetasid Tartu Muinsuskaitse Ühendus, Tartu Memento ja Kaitseliidu Tartu malev. Kui endine Tartu vangla hoone remonti läks, viidi tahvel Tartu Linnamuuseumi, hoone uued omanikud aga ei lubanud mälestustahvlit endisele kohale tagasi panna. Seepärast avati tahvel Enn Tarto eestvedamisel uuesti 9. juulil 2005 Lutsu 3 ja 5 ning Jaani 8 hoonete vahelisel müüriosal, vaatega Antoniuse Õue poole. Uue tahvli kulud kandis ärimees Rein Kilk.
Pauluse kalmistul, kuhu ohvrid 1942. aasta märtsis maeti, avati 8. juulil 2001 arhitekt Helmut Ajango kavandatud mälestusmärk, mustal graniitalusel seisev valge marmorsammas. Monument maksis 900 000 Eesti krooni; 2000 USA dollarit annetas autor ja ülejäänu tuli Tartu linna eelarvest.
Litoraal

Seisuveekogude litoraal

Järvede puhul loetakse litoraali sügavusvööndite hulka eulitoraali ja sublitoraali.
Kitsamas tähenduses mõistetakse järve litoraali all suurtaimestikuga kaetud järve põhja ja kuni 1 m sügavamat ala, kus suurtaimi ei esine.
Jõgede kaldapiirkonda nimetatakse ripaaliks.
Randolphi maakond (Indiana)

Ajalugu

Maakond moodustati 10. jaanuaril 1818.
Tartu (kauplus)

Tartu oli Tartu kesklinnas Riiamäel, aadressil Riia 11 tegutsenud universaalkauplus.
Pood oli tegutsenud samas kohas 1959. aasta detsembrist, selle viimane omanik oli AS Giga. Kaupluseruume rentis firma Tartu linnalt. 2008. aastal oli kauplus Tartu käive umbes 12 miljonit Eesti krooni, kasum 120 000 krooni (vastavalt umbes 767 tuhat eurot ja 7700 eurot).
2013. aasta aprillis teatas omanik kavatsusest pood sulgeda. Samuti suleti AS-i Giga pagaritöökoda Lohkvas, kuna Tartu kauplus oli ainus koht, kus pagaritööstuse toodangut müüdi.
Linnavalitsus otsis konkurssidega korduvalt uut poepidajat, kuid edutult. 2013. aasta sügisel rajati poe asemele taaskasutuskauplus Uuskasutuskeskus.
Operatsioonisüsteem

Operatsioonisüsteem ehk opsüsteem (inglise keeles operating system, lühend OS) on programmide kogum, mis käivitatakse arvutis alglaadimisprogrammi poolt ning mis juhib arvutisüsteemi tööd ja teenindab rakendusprogramme. Rakendusprogrammid saadavad operatsioonisüsteemile nõudeid mitmesuguste teenuste järele läbi rakendusliideste. Kasutajad saavad opsüsteemiga vahetult suhelda selle madal- ja rakendustaseme programmeerimisliideste kaudu ning läbi käsuinterpretaatori, kasutades selleks käsurealt ohjekeelt või graafilist kasutajaliidest.
W3Schoolsi veebilehtede külastatavuse statistika kohaselt on seisuga 2014 populaarseimateks personaalarvuti operatsioonisüsteemideks Microsoft Windows, Mac OS X ja GNU/Linux.
Cantores Minores

Ajalugu

Koor asutati Tarmo Nuotio ja Ruth-Esther Hillilä juhatusel 1952. aastal. Lisaks koorile tegutsevad koori juures väikesed ansamblid. Koori pikaajaliste juhatajatena on tegutsenud austerlane Peter Lacovich ja sakslane Heinz Hofmann. Alates 1987. aastast juhatas koori ja aastast 1990 asutatud Cantores Minores muusikaõpet juhtis sakslasest professor Christian Hauschild. 2005. aasta alguses alustas koori kunstilise juhi ja kooli rektorina tööd kapellmeister Hannu Norjanen. Tema ajal on klassikalise muusika repertuaari laiendatud ja on kasvanud kaasaegse muusika osakaal.

Koor

Peakooris ehk A-kooris laulab umbes 140 8–25-aastast poissi ja meest. Häälemurde järel siirduvad poisid poistehäältest meeshäältesse. Kõikidel gruppidel on oma tegevus- ja noodijuhid. Juhid on koorijuhi poolt määratud usaldusisikud, kes hoolitsevad koorisisese tegevuse eest. Koor harjutab aktiivselt mitmeid kordi nädalas. Koori annab kontserte nii kodu- kui ka välismaal. Turneed suunduvad sageli Euroopasse, kuid Minores Cantores on teinud ringreise ka Põhja-Ameerikas ja Jaapanis.

Õpperühmad ja muusikamängu kool

Kooriga koos tegutsevad Cantores Minores koolitusrühmad B- ja Koraalikoor, kus ettevalmistatavad 7–12-aastased poisid siirduvad A-koori. Õpperühmades õpib ja laulab umbes 60 poissi. CM muusikakoolis tegutseb ka 4–6-aastaste laulule orienteeritud muusikamängu kool.

Repertuaar

Cantores Minorese püsiva repertuaari hulka kuuluvad Johann Sebastian Bachi suurvormid ja motetid. Muud märkimisväärsed suurteosed on Brahmsi ja Mozarti reekviemid. Koori a cappella repertuaar on läbilõige klassikalise koorimuusika ajaloost kuni tänapäevase muusikani. Soome koorimuusika on repertuaaris loomulikult rohkesti esindatud. Jõuluajal annab koor kümneid kontserte, lauldes traditsioonilisi jõululaule.

Väikekooslused

Cantores Minorese poistekooriga koos tegutseb koos mitmete väikeste ansamblitega, nagu CM Vokaaliansambel, CM Swing, jõulude ajal CM Tiernapojat. Ansamblid laulavad baasrepertuaarile lisaks ka kergemat a cappella repertuaari. Ka A-koor esineb väiksemates koosseisudes, näiteks umbes 40 lauljaga eliitkoorina. Minores Cantorese koori endistest lauljatest koosneva CM Alumnikoor esineb ja annab kontserte aastaid projektipõhiselt. Koori juhatab kapellmeister Hannu Norjanen.