google/wiki40b huggingface dataset:
Kanarbikulaadsed

Kirjeldus

Seltsi kuulub nii puid, põõsaid kui ka roni- ja rohttaimi. Lisaks autofüütidest taimedele kuulub kanarbikulaadsete seltsi ka mükoheterotroofe ja loomtoidulisi taimi (nt sugukond sarratseenialised). Erikoidne mükoriisa esineb peamiselt sugukondades kanarbikulised (globaalse levikuga sugukond), rööpkanarbikulised (Lõuna-Ameerika, Indoneesia, Austraalia) ja kukemarjalised (peamiselt kõikjal põhjapoolkeral) ning teda iseloomustab seenmantli ja Hartigi võrgustiku puudumine.

Levila

Kanarbikulaadsed on kosmopoliitne selts. Esindajaid leidub nii troopikas kui ka arktilistel ja parasvöötme aladel. Seltsi kuulub kokku üle 8000 liigi, millest kanarbikulisete sugukonda umbes 2000–4000 liiki.

Kasutamine

Kõige tuntub kanarbikulaadsete seltsi esindaja on kahtlemata teepõõsas. Teepõõsaliste sugukonda kuuluvad ka sellised söödavaid vilju kandvad taimed nagu kiivi-aktiniidia, virsikupuu, mustikas, joovikas ja jõhvikas. Seltsi kuulub ka võiseemnik, mis on miljonite kõrbepiirkondades elavate aafriklaste peamine toidus vajalike rasvhapete allikas. Mitmeid kanarbikulaadsete seltsi kuuluvaid taimi kasvatatakse eeskätt nende ilu tõttu. Ilutaimedena on tuntumad asalea, rododendron, kameelia, ebajasmiin, alpikann, aed-leeklill ja balsamiin.
August Sunne

August Sunne (4. juuli 1891 Rakvere – 7. jaanuar 1941 Tallinn) oli eesti näitleja ja lavastaja. Ta oli Eesti lasteteatri rajajaid .
Kassinurme soo

Kassinurme soo on soo Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas. Soo pindala on 358 ha.
Soo turbakihi paksus on kuni 3,2 m.
Ahv (perekonnanimi)

Ahv on eesti perekonnanimi.
Perekonnanime Ahv on pandud Laadjala mõisas Kaarma kihelkonnas ja Kõljala mõisas Püha kihelkonnas Saaremaal (mõlemad Ahw) ning Selli mõisas Simuna kihelkonnas Virumaal (Achf). Nimede eestistamisel määrati Ahvi-nimelistele isikutele uueks perekonnanimeks Aasma ja Aavaste.
1. jaanuaril 2017 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Hõbeakaatsia

Levik

Kasvab looduslikult Austraalias Uus-Lõuna-Walesis, Victorias ja Tasmaanias. Lisaks on teda introdutseeritud mitmele poole Kesk-Aasiasse, Indiasse, Lõuna-Euroopasse, USA-sse ja Brasiiliasse.

Kirjeldus

Tüvi tavaliselt kuni 8 m, maksimaalselt 30 m kõrge, võra kuni 4 m lai. Koor pruun, heleda jahuja kirmega kaetud. Lehed (fülloodid) peened, kahelisulgjad, kuni 12 cm pikad. Noored lehed sageli kollakate tippudega. Väikesed õied on koondunud okste tippudes paiknevatesse kahvatukollastesse kobaratesse. Kaunad seemnete vahelt veidi kitsenenud, sinakad kuni (küpsenuna) purpurjad.

Ökoloogia

Vajab kergeid muldi ja tuulevarjulist kasvukohta, samuti piisavalt niiskust. Külmakindel, kuid ei talu kestvat põuda. Erinevalt teistest akaatsiatest kasvab isegi soostunud aladel. Suhteliselt kiirekasvuline.

Majanduslik tähtsus

Kultiveeritakse nii koores leiduvate (kuni 20% kuivkaalust) parkainete pärast, kui ka ilutaimena. Oluline on ka parfümeeriatööstuses kasutatava eeterliku õli tootmiseks (Euroopas oluline majanduslik tähtsus näiteks Prantsuse Riviera ümbruses). Lõuna-Prantsusmaalt eksporditakse ka mujale Euroopasse hõbeakaatsia oksi, tuntud mimoosiokste nime all. Samuti turustatakse neid mimoosidena Musta mere piirkonnas.

Kultuuriline tähtsus

Vt. majanduslik tähtsus.
Rodrygo Goes

Rodrygo Silva de Goes (tuntud ka lihtsalt kui Rodrygo; sündinud 9. jaanuaril 2001 Osascos) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib ründajana Hispaania kõrgliiga klubis Madridi Real.
Ta liitus Santose noorteakadeemiaga 2011. aastal. 2017. aasta juulis sõlmis ta Santosega esimese profilepingu. Debüüdi Brasiilia kõrgliigas tegi ta 4. novembril 2017 mängus Atlético Mineiro vastu. Esimese värava lõi ta klubi meeskonnas 25. jaanuaril 2018 São Paulo osariigi meistrivõistluste mängus Ponte Preta vastu. Sama aasta märtsis sai ta 17-aastaselt kõige nooremaks brasiilaseks, kes on Lõuna-Ameerika klubide meistrivõistlustel Copa Libertadoresel skoorinud.
Esimese värava Brasiilia kõrgliigas lõi Rodrygo 14. aprillil 2018 mängus Ceará vastu. Sama aasta 3. juunil tegi ta mängus Vitóriaga kübaratriki. Kokku lõi ta 2018. aastal Brasiilia kõrgliigas kaheksa väravat.
2018. aasta juunis ostis Rodrygo mängijaõigused Madridi Real. Üleminekusumma oli arvatavalt 45 miljonit eurot. Ta liitus Madridi Realiga 2019. aasta juulis. Debüüdi Hispaania kõrgliigas tegi ta 25. septembril 2019 mängus Osasuna ning ta lõi selles mängus kohe ka värava.
Abruka vald

Abruka vald (Gemeinde Abro) oli vald Anseküla kihelkonnas Saaremaal.
Abruka vald moodustati aastal 1866. Anseküla kihelkonnas moodustati samal aastal veel Anseküla kirikuvald, Lõmala vald, Lõo vald, Tiinuse vald ja Tiirimetsa vald, mis aastal 1891 lõpetati ning Abruka vallaga liideti.
1936. aastal nimetati vald ümber Salme vallaks, kuna Abruka saar kuulus Kaarma-Suure valda.
India lipp

India lipp (hindi keeles ka तिरंगा tirangā 'trikoloor') on India riigilipp, mis võeti kasutusele 22. juulil 1947.
Lipp koosneb kolmest võrdsest horisontaalsest laiust: ülemine on safrankollane, keskmine valge ning alumine roheline. Valge laiu keskel on 3/4 laiu kõrgune tumesinine 24 kodaraga dharmatšakra ehk seaduse- ja eluratas.
Ademar Jürlau

Ademar Jürlau (28. märts 1907 Tartu – 20. juuni 1995 Tallinn) oli eesti kergejõustiklane (keskmaajooksja).
Aastatel 1931–1936 tuli ta viis korda 800 meetris ja neli korda 1500 meetris ning kahel korral Tallinna Kalevi meeskonnas 4 × 400 m teatejooksus Eesti meistriks. Eesti koondises võistles ta kolmteist korda.
Yamaguchi prefektuur

Sümbolid

Yamaguchi prefektuuri tunnuslind on munkkurg (Grus monacha), tunnuspuu on kalmumänd (Pinus densiflora) ja tunnuslill mandariiniõis.

Haldusjaotus

Yamaguchi prefektuur on jaotatud 19 omavalitsuseks, millest 13 on suurlinnad (市 shi).
Aadama Sild

Aadama Sild ehk Adam's Bridge on Hindustani lõunatipu lähedal asuvat Pāmbani saart ja Sri Lanka looderannikul asuvat Mannari saart ühendav ning Palki väina läbiv 30 km pikkune leetseljakute, korallrahude ja saarte ahelik Mannari lahes. 
Aadama Sild on korduvalt olnud ühenduses mandriga, viimati 15. sajandil. Kuulub nii Indiale kui ka Sri Lankale, on vana pärlipüügipiirkond.
Franciscuse kuulutatud pühakud ja õndsad

Paavst Franciscus on oma ametiajal pühakuks kuulutanud 873 ja õndsaks 1110 isikut. 
12. mail 2013 kanoniseeris ta 800 isikut, mis oli suurim hulk korraga pühakuks kuulutatud isikuid ajaloos. 
13. oktoobril 2013 kuulutas ta õndsaks 502 Hispaania kodusõja märtrit, mis on suurim hulk korraga õndsaks kuulutatud isikuid ajaloos.
Ta kuulutas 18. oktoobril 2015 esmakordselt ajaloos pühakuks abielupaari. Ta on pühakuks kuulutanud ema Teresa, paavstid Johannes Paulus II, Johannes XXIII ja Paulus VI ning Fátima pühakud Francisco Marto ja Jacinta Marco.
Ida-Euroopa lauskmaa

Ida-Euroopa lauskmaa ehk Vene tasandik on suur lauskmaa Euroopa idaosas. Piirneb Uurali mäestikuga idas ja Kaukasusega lõunas. Ida-Euroopa lauskmaale on omased suurte kõrgustike ja madalike vaheldumine.
Ida-Euroopa lauskmaal asuvad Venemaa lääneosa, Eesti, Läti, Leedu, Valgevene, Ukraina suurim osa, Moldova, Poola idaosa ja Kasahstani lääneosa.
Ida-Euroopa lauskmaa pindala on umbes 4 miljonit km².
Reet Priiman

Reet Priiman (sündinud 21. veebruaril 1939 Tallinnas) on eesti keemik, loodusteaduste õppejõud, erinevate ülikoolide ning munitsipaalsete koolitusettevõtete lektor. Paljude teaduslike ja populaarteaduslike publikatsioonide autor, sealhulgas teemal "Inimväärtuste integratsioon haridusse".
Wisława Szymborska

Wisława Szymborska (Maria Wisława Anna Szymborska; 2. juulil 1923 Bnin Poznańi lähedal – 1. veebruar 2012 Kraków) oli poola luuletaja, esseist ja tõlkija. 
Szymborska on 1996. aasta Nobeli auhinna laureaat. Ta sai 1991 Goethe auhinna ja 1995 Herderi auhinna.

Elulugu

Wisława Szymborska sündis Bninis, mis kuni 1934 oli iseseisev linn ja on alates 1961 osa Kórnikist. Ta sündis Wincenty ja Anna (sündinud Rottemund) Szymborski tütrena. Isa oli krahvi Władysław Zamoyski asevalitseja. Zamoyski oli Poola patrioot ja metseen, aga suri juba järgmisel aastal. Isa töö asevalitsejana lõppes ning pere kolis alguses Toruńisse ja 1931 Krakówisse, kus Wisława Szymborska elas surmani.
Kui puhkes teine maailmasõda ja Poola okupeeriti, jätkas Szymborska oma haridusteed põrandaaluses koolis. Alates 1943 töötas ta raudteel ja suutis vältida saatmist Saksamaale sunnitööle. Selle aja paiku tegi ta esimesed katsetused raamatute illustraatorina ning hakkas kirjutama lühijutte ja juhuluulet.
Pärast maailmasõja lõppu asus ta õppima Jagiello ülikooli kirjandust, kuid vahetas eriala ja läks üle sotsioloogiasse. Ta hakkas osalema noorte kirjandusliikumises. Seal kohtus ta Czesław Miłosziga, kes teda tugevalt mõjutas. 1945. aasta märtsis avaldas Szymborska oma esimese luuletuse "Szukam slowa" ("Vaadates sõnu") päevalehes Dziennik Polski ning sellest ajast peale hakkas ta oma loomingut avaldama paljudes Poola väljaannetes.
1948 lahkus Szymborska ülikoolist raske majandusliku olukorra tõttu seda lõpetamata ja asus tööle sekretäri ja illustraatorina üle nädala ilmuva nädalalehe kirjastuses. Samal aastal abiellus ta luuletaja Adam Włodekiga. Abielu jäi lastetuks ja lahutati 1954, kuid nad jäid teineteisele lähedaseks kuni Włodeki surmani 1986.
Nagu paljud Poola intellektuaalid pärast maailmasõda, oli Szymborskagi kommunist ja kuulus Poola Ühinenud Töölisparteisse. Ta kirjutas teoseid Lenini kiituseks ja Poola ülesehitustööst. 1953 kirjutas ta alla Poola Kirjanike Liidu pöördumisele, millel 53 kirjanikku pooldasid näidiskohtuprotsessi Poola vaimulike üle. Kuid pikkamööda tekkisid Szymborskal sidemed dissidentidega ja 1966 astus ta parteist välja. Juba 1957 tutvus ta Jerzy Giedroyciga, kes andis Pariisis välja poola emigrantide kultuuriajakirja Kultura, ja tegi sellelegi kaastööd.
1953 hakkas Szymborska tööle kirjandusülevaateajakirjas Życie Literackie (Kirjanduselu) ja töötas seal kuni 1981. aastani. Alates 1968 toimetas ta seal oma rubriiki ja paljud selles ilmunud artiklid on hiljem eraldi kogumikes välja antud. 1981–1983 toimetas ta Krakówis ilmunud kirjandusteemalist kuukirja NaGlos. Selle aja paiku muutus Szymborska järjest opositsioonilisemaks, tehes järjest rohkem kaastööd Pariisi ajakirjale Kultura ja varjunime Stańczykówna all samizdatis ilmunud põrandaalusele ajakirjale Arka. Ta tõlkis poola keelde ka prantsuse kirjandust, eriti barokkpoeeti Agrippa d'Aubignéd.
Mati Sutt

Mati Sutt (sündinud 18. juunil 1959 Sindis) on eesti koolijuht ja omavalitsustegelane.
1982. aastal lõpetas ta Tallinna Pedagoogilise Instituudi joonistamise, joonestamise ja tööõpetuse õpetajana.
Ta on Jõõpre Kooli direktor.
Aastatel 1993–2017 oli ta Audru vallavolikogu liige, seejuures olnud ka volikogu aseesimees ja hariduskomisjoni esimees. 2017. aastast on ta Pärnu linnavolikogu liige.
Ta on Isamaa ja Res Publica Liidu liige.
Ta on Jõõpre Külaseltsi juhatuse liige.
Varjatud jälgimine

Nõukogude Liidus

29. septembril 1938 moodustati NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadis (NKVD) esimene spetsialiseeritud kriminaalkuritegevuse vastane allüksus, mille ülesanne oli vastavalt salajastele sisemistele ametkondlikele normatiivaktidele tuvastada ja fikseerida kuritegevuses kahtlustatavate isikute tegevust, kuriteo asitõendeid ja tehiolusid. Üksus kandis nimetust Siseministeeriumi Operatiivteenistus, 7. osakond jne.
Macrinus

Macrinus (Imperator Caesar Marcus Opellius Severus Macrinus Augustus; sünninimi Marcus Opellius Macrinus; (? 165 Mauretaania - juuni 218), oli Rooma keisririigi keiser 11. aprill 217 kuni  juuni 218.
Macrinuse valitsusajal (217–218) peeti ebaedukat sõda Partiaga ning Armeeniaga ja ta tõugati võimult sõjaväe poolt ja tapeti seejärel.
Kompanii sisetoimkond

Kompanii sisetoimkond on kompanii isikkoosseisust vahetuste kaupa määratud ja teenistustoimkonna koosseisu kuuluv meeskond, mille ülesandeks on kompanii ruumides turvalisuse ja sõjaväelise sisekorra nõuete pideva täitmise tagamine.

Üldine teenistuskorraldus

Kompanii sisetoimkondlased määratakse kompanii sõdurite ja nooremallohvitseride hulgast graafiku alusel 24 tunni kaupa.
Kompanii toimkonnal on oma teenistuskoht kompanii ruumides koos vajaliku inventari ja ette nähtud dokumentatsiooniga. Kompanii toimkonna teenistuskoht on tavaliselt paigutatud kompanii peasissepääsu juurde ja relvastuse hoiuruumide jälgimisulatusse. Kompanii toimkondlased võivad olla relvastatud kinnistatud käsitulirelvadega ja juurdekuuluva laskemoonaga.
Margus Paas

Margus Paas (sündinud 28. novembril 1968 Valgas) on Eesti sotsioloog.

Elulugu

Margus Paas on talupidaja poeg.
Lõpetas 1987 Valga 1. Keskkooli, 1995 TÜ sotsiaalteaduskonna sotsioloogia erialal. Oli 1995–1996 EPMÜ filosoofia ja maasotsioloogia instituudi spetsialist, 1996–1997 peaspetsialist, 1997–2005 TV3 uuringute juht, 2005– Kanal 2 uuringujuht.

Teadustöö

Uurimisvaldkonnad: maasotsioloogia, elukvaliteet, meedia ja metodoloogia. Aastatel 1992–1997 osales Paas 14 sotsioloogilises uurimisprojektis. Alates 1997 on peamisteks uurimisteemadeks televisiooni auditooriumiuuringute metodoloogia, meediatarbimine, vaatajakäitumine ja telerivaatajate tüpoloogia. Elektroonilise ajakirja Estonian Social Science Online toimetaja (1996–1998). Eesti Sotsioloogide Liidu liige.
Samtgemeinde Amelinghausen

Veekogud

Lopausee asub Amelinghauseni valla piiril Lopau ülemjooksul. See tehisjärv on pindalaga umbes 12 ha ja on populaarne sihtkoht Lüneburgi nõmmel. See tehti 1970. aastatel osana maaparandusprojektidest.
Ede Kurrel

Ede Kurrel (Eva Madisson) (23. september 1909 Biela linn, Poola – 8. juuli 1991) oli eesti metalli- ja ehtekunstnik.

Elulugu

Kurrel omandas kunstihariduse Riigi Kunsttööstuskoolis metalli osakonnas Klara Zeidleri juhendamisel, õppides seal aastatel 1925–1931. Lisaks metallitöötlemistehnikatele õppis ka portselanimaali ning episoodiliselt graafikat Günther Reindorffi juhendamisel.
Ede Kurrel suri 8. juulil 1991 ja ta maeti 13. juulil 1991 Pärnamäe kalmistule.
Moderntants

Saksa väljendustants

Saksamaal oli rohkem tegu kehakultuuri ja võimlemisega, tänu antiikkultuuride taas ausse tõusmisele. Propageeriti tervislikke eluviise ja moes olid mitmesugused liikumisõpetused. Balletile vastandumine polnud seal esmatähtis. Kõige tuntumaks selle suuna esindajaks Saksamaal oli Rudolf von Labab (1879–1958), kes tegutses tantsumaastikul väga laiahaardeliselt. Tema kolm peamist valdkonda olid taastustants, lavatants (kunstiline väljendus tantsu kaudu) ja liikumisseaduste uurimine. Tänu temale tõusis tants teiste kunstiliikidega võrdsele tasemele. Teiseks Euroopa tuntuimaks moderntantsu loojaks ja arendajaks oli Mary Wigman (1886–1973), kes tegeles tantsu alateadlike tungide ja üleloomulike jõudude kanaliseerimisega. Samuti olid tema jaoks tähtsad liigutuse sügavus ja liigutuse ühendamine hingamise, oma enese keskpunkti ja ka ruumiga.

Treeningusüsteemide kujunemine

Denishawni koolis õppinud Martha Graham (1894–1991) lahkus koolist, sest õpitu ei kajastanud tema jaoks piisavalt kaasaegset inimest. Uute liigutuste otsimist alustas ta hingamisest ja sellest sai ka tema tehnika alus (kokkutõmme ja vabastus, hingamine oli üks liigutuse osa). Lisaks nendele uutele aspektidele kasutas Graham esimesena põlve kui toetavat liigendit. See tähendas, et põlvede peal võis nii kõndida kui ka pöördeid teha. Tema tehnikat iseloomustavad emotsionaalsus ja magnetism, kirgede ja tunnete väljendamine.
Humphrey-Weidmani trupist välja kasvanud Jose Limon (1908–1972) sai tuntuks nii õpetaja kui ka ühiskondlike teemade käsitlejana. Limoni (Humphrey-Limoni) tehnikat iseloomustab pidev liikumine, mis on tähtsam kui pooside hoidmine. Lähtutakse sellistest printsiipidest nagu joondumine, pidevus, vastandus, raskus, tagasipõrge, langemine, taastumine. Limoni tehnikat kirjeldatakse ka kui kummipaela otsas rippumist.

Edasised arengusuunad

Moderntantsu keskuseks aastatel 1930–1970 oli New York. Pärast teist maailmasõda leiti jälle, et tuntud koreograafide ideed on iganenud. Esile kerisid Merce Cunningham ja liugleva stiiliga Paul Taylor. Oldi väsitud seest välja tantsimisest, ülimlikust väljendamisest. Sooviti rõhutada tantsu iseseisvust liikumise kaudu. Leidsid aset järjekordsed muutused tantsust mõtlemises ja tantsu mõtestamises. Alates 1960ndatest hakkas arenema ka postmodernne tants ehk nüüdistants.
Vapp

Vapp on heraldika reeglite järgi keskaegse relvastuse elementidest koostatud embleem, mida isik (näiteks riik, valitseja, maakond, linn, vald, äriühing, sugukond (suguvõsa), perekond või üksikisik) kasutab püsiva tunnusena.
Uuemal ajal nimetatakse vappideks ka (eriti riikide) embleeme, mis ei ole koostatud heraldika reeglite järgi. 
Ka tänapäevaste sõjaväeüksuste embleemid võivad olla vapikujulised ja järgida heraldika reegleid.

Ajalugu

Vapid tekkisid Lääne-Euroopas 12. sajandil, kui ristirüütlite kilpe hakati kaunistama värviliste maalingutega. Värvilised sümboolsed kilbimärgised olid kaugele nähtavad, mistõttu raudrüü alla varjuv rüütel oli äratuntav. Rüütlid hakkasid oma vappi kandma nii lahingutes kui ka turniiridel. Vapi põhielementideks kujunes kilp ja kiiver, algselt gooti stiilis.
Heeroldid hakkasid koostama ja kirjeldama rüütlite isikuvappe. Vappe hakati kasutama ka lippudel, pitsatitel, rõivastel ja muudel esemetel. Vappide hulga suurenemine tingis kindlate reeglite koostamise. Teoreetiliselt ei tohiks olla kahte täiesti ühesugust vappi. Konkreetse isikuga seotud vapp muutus pärandatavaks. 
Valitsejatel oli õigus anda teenete eest vapikandmise õigus, sageli koos aadlitiitli ja maavaldustega. Sellisest vapist kujunes privilegeeritud isiku staatuse tunnus. Nii tekkisid perekonnavapid, sugukonnavapid, valitsejate vapid, linnavapid (anti või kinnistati koos linnaõigusega), maavapid (millest arenesid välja riigivapid).
13. sajandil levima hakanud linnapitsat oli ei pruukinud olla seotud hilisema linnavapiga. Linnapitsatitel kujutati tihti väravaid, müüri, linnavaateid, kaitsepühakuid jne. Hiljem võidi pitsatipilt kasutusele võtta vapina.  
16. sajandi alguses toimus üleminek renessanss-stiilile, mis andis ruumi vappide kunstilisele arengule. Vapikilbi figuure stiliseeriti kunstiliselt, senised ranged vormid ja nad muutusid elegantsemaks. Vapi stiliseeritud kujundid võimaldasid edasi anda isikuomadusi, aateid, ideid, rahvuslikku ja riiklikku kuuluvust, nõudmata lugemisoskust ega keeletundmist.
Carlos Sainz juunior

Carlos Sainz Vázquez de Castro, ka Carlos Sainz Jr., (sündinud 1. septembril 1994 Madridis) on hispaania vormelisõitja. 
2015. aasta hooajal sõitis ta Vormel 1 sarjas Toro Rosso meeskonnas. Tema isa Carlos Sainz on autoralli kahekordne maailmameister.
Otto Benecke

Otto Benecke (1849–1927) oli poliitik, Riigiduuma saadik.
Ta oli üks neljast Eestimaa kubermangust valitud III Riigiduuma saadikust.
Loksa Vene Gümnaasium

Loksa Vene Gümnaasium (aastani 1996 Loksa 2. Keskkool) oli aastatel 1988–2010 eksisteerinud vene õppekeelega üldhariduskool Harju maakonnas Loksa linnas aadressil Posti tänav 27.
Venekeelne õpe Loksa linnas sai alguse 1948. aastal kui tollase Loksa 7-klassilise Kooli juures avati kolm vene õppekeelega klassi. See jätkus ka kooli reorganiseerimisel Loksa 1. Keskkooliks ja alates 1966. aastast oli võimalik õppida vene keeles kõigis 11 klassis.
Õpilaste arvu jätkuva kasvu tõttu ehitati vene õppekeelega lastele 1980. aastatel Posti tänavale uus õppehoone, kus 1988. aastal alustas tööd nüüd juba iseseisev vene õppekeelega Loksa 2. Keskkool.
1996. aastal nimetati Loksa 2. Keskkool ümber Loksa Vene Gümnaasiumiks.
Õppetöö koolis toimus Eesti Vabariigi ajal kahel põhisuunal – humanitaarteadused ja reaalteadused. Olulist rõhku pandi eesti keele õpetamisele. Alates 2000. aastast rakendati kõigis klassides osalist eestikeelset õpet.
Kooli direktor oli aastatel 1988–2010 Galina Nikitina. Aastatel 1957–1988 kureeris Loksa 1. Keskkoolis venekeelseid klasse õppealajuhataja Galina Voronina.
Nõukogude perioodil näitas õpilaste arv püsivat kasvutendentsi. Kui 1965 oli vene õppekeelega lapsi 359, siis aastaks 1988 oli nende arv kasvanud 630 õpilaseni ja 1990. aastaks 657 õpilaseni. Pärast seda on toimunud püsiv langus – nii oli 1994 venekeelses koolis õpilasi 479 ja 2009. aastaks oli nende arv langenud alla 300.
Tulenevalt sellest taasühendati Loksa Vene Gümnaasium 2010. aastal eesti õppekeelega Loksa 1. Keskkooliga. Kahe kooli liitmisel tekkinud kakskeelne õppeasutus hakkas kandma Loksa Gümnaasiumi nime.
Ristna tuletorn

Ristna tuletorn on tuletorn Hiiumaal Kõpu poolsaare läänetipus Põhja-Ristna neeme lähedal.
Geograafilised koordinaadid on 58° 56′ 24″ N, 22° 3′ 19″ E.
Tuletorn koosneb kahest kontsentrilisest raudsilindrist, mille vahel on keerdtrepp. 1920. aastal kaeti torn kuni teenindusruumini betoonkattega, mistõttu võib Ristna tuletorni nimetada raudbetoontorniks. Tuletorn on 29,5 meetri kõrgune ja tema tuli kõrgub üle merepinna 37 meetrit. Tuletorni tuli on nähtav 31,5 km kaugusele.
Tuletorn monteeriti kokku 1874. aastal Pariisis valmistatud detailidest. 1915. aastal I maailmasõja käigus sai tuletorn vigastada ning viis aastat hiljem tuletorn remonditi, mille käigus muudeti tunduvalt tema välimust.
1994. aastal paigaldati tuletorni juurde Soome Mereadministratsiooni kaasabil satelliitnavigatsiooni tugijaam (satelliitmajakas).
Francisco de Orellana

Francisco de Orellana (1505 või 1511 Trujillo – 1546) oli hispaania maadeavastaja ja konkistadoor (adelantado), Amazonase uurija.
Ta oli esimene eurooplane, kes läbis Amazonase lähtest suudmeni.
WeMos D1 Mini

D1 Mini on Hiina tootja WeMos valmistatud arendusplaat, mis on populaarne eelkõige oma hinna ja sisseehitatud WiFi-võimekuse tõttu. D1 Mini baseerub populaarsel ESP-8266 mikrokontrolleril, mille tõttu on tema sisend- ja väljundviigud vastavusse seatavad ESP-8266 viikudega.

Tehnilised andmed

WeMos D1 Mini töövool on 3,3 V, kuid tänu pingeregulaatorile saab seda toita ka 5 V vooluga.
D1 Mini-l on 11 digitaalset sisend- ja väljundviiku ning 1 analoogsisend.
Taktsignaal on valitav 80 MHz või 160 MHz ja välkmälu on 4 MB.
D1 Mini on 25,6 mm lai, 34,2 mm pikk ja kaalub umbes 10 g.

Komponendid

WeMos D1 Mini plaadil paiknevad ESP-12S moodul, mida juhib ESP-8266EX mikrokontroller, CH340G USB-UART kiip, Micro-USB pesa, pingeregulaator, lüliti (reset), LED, kaks transistori ja hulk passiivseid komponente.
Labdakos

Labdakos oli vanakreeka mütoloogias Teeba kuningas, Polydorose poeg, Kadmose pojapoeg ja Laiose isa.
Labdakos oli kuningaks saades veel alaealine ja tema eest valitses regendina Lykos. Labdakos ei elanud kaua: kui ta suri, oli tema poeg Laios vaid aastane. Lykos sai teist korda regendiks.
Lykos ja tema vend Nykteus korraldasid paleepöörde ja pagendasid Laiose. Nykteus sai kuningaks. Siiski Laiosel vedas: Teeba kuningasugu tabasid suured õnnetused, Nykteuse ja Lykose järglased surid ning Laios sai uuesti Teeba kuningaks. Laiosest sai Oidipuse isa.
Ehkki juba Labdakose isa ja isaisa olid Teebas kuningad olnud, kutsuti Laiost ja tema järglasi labdakiidideks.
Vahemadala tulepaak

Vahemadala tuletorn on tuletorn Tallinna lahes Paljassaare poolsaare tipu lähedal.
Tuletorni geograafilised koordinaadid on 59° 30′ 37″ N, 24° 39′ 58″ E.