google/wiki40b huggingface dataset:
Kristjan Kure

Kristjan Kure (4. jaanuar 1890 Valgesoo küla – 9. juuni 1961 Tallinn) oli Eesti NSV marksistlike ja filoloogiliste ainete õppejõud.
Teaduskraad ja kutse: filoloogiakandidaat 1935; professor 1943.

Haridus

Lõpetas aastal 1906 Põlva kihelkonnakooli ja õppis seejärel kaks aastat Hugo Treffneri Gümnaasiumis, sooritas aastal 1909 Pärnu gümnaasiumis rahvakooliõpetaja kutseeksami, õppis aastatel 1921–1922 Petrogradis töölisfakulteedis, lõpetas aastal 1925 Leningradi Eesti Pedagoogilise Tehnikumi, oli aastatel 1932–1935 keeleteaduse aspirant ja aastatel 1935–1938 NSV Liidu TA Keeleteaduse ja Mõtlemise Instituudi doktorant.

Teaduskraad ja kutse

filoloogiakandidaat 1935; professor 1943.

Teenistuskäik

Töötas aastatel 1909–1914 õpetajana Tartu- ja Võrumaa algkoolides. Aastal 1914 mobiliseeriti ta Esimesse maailmasõtta, ta oli reamees, sattus sõjavangi, kuid vabanes sõjavangist aastal 1918. Aastatel 1922–1930 töötas ta Leningradi eesti koolides eesti keele ja kirjanduse õpetajana. Aastatel 1926–1938 oli ta Leningradi Pedagoogilise Instituudi vähemusrahvuste osakonna õppejõud, sai aastal 1929 dotsendiks. NSV Liidu TA Keele ja Mõtlemise Instituudi vanemteadur soome-ugri keelte alal 1938–40.
Aastal 1940 suunati ta Eestisse, 13. augustil 1940 määrati ta Tartu Ülikooli ühiskondliku-poliitilise kasvatuse juhiks, 10. septembril 1940 õppeprorektoriks, ta oli aastatel 1940–1941 marksismi-leninismi kateedri juhataja. Aastatel 1943–1945 oli ta Tšeljabinski Pedagoogilise Instituudi vene keele kateedri juhataja ja üldkeeleteaduse professor; aastal 1943 sai ta professoriks. Aastatel 1945–1947 oli ta EK(b)P Keskkomitee koolide osakonna juhataja.
TTÜs 1946–1948: marksismi-leninismi kateedri professor, kateedrijuhataja. EK(b)P KK büroo otsusega suunati 20. veebruarist 1946 TPI kateedri juhatajaks, TPI nõukogu kinnitas aastaiks 1946–50.
Aastatel 1947–1951 oli ta Tallinna Pedagoogilise Instituudi direktor, aastatel 1951–1953 samas eesti keele ja kirjanduse kateedri juhataja.

Teadustöö põhisuunad

Teadustöö põhisuundadeks olid süntaks ja lauseehitus, ta tegeles eesti, soome ja karjala keele raskemate tekstide teistesse keeltesse tõlkimise probleemidega. Tema kaitsmata jäänud doktoritöö teema oli "Objektiivse reaalsuse peegeldus teadvuses ja keeles sõltuvalt ühiskondlikust praktikast". Ta avaldas üle 50 publikatsiooni; aastatel 1928–1937 koostas ta eesti keele õpikuid, lugemikke ja õppeprogramme Leningradi eesti koolidele. Ta tegi kaastööd Suurele nõukogude entsüklopeediale keelemärksõnade alal.

Ühiskondlik tegevus

Ta oli aastast 1920 ÜK(b)P liige, oli aastatel 1945–1947 oli ta EK(b)P Keskkomitee koolide osakonna juhataja; ta oli Emakeele Seltsi juhatuse liige ja ÕESi liige.
Kristjan Kure suri 9. juunil 1961 Tallinnas ja ta maeti 12. juunil 1961 Metsakalmistule.

Isiklikku

Tema abikaasa Melanie Rauk oli Tallinna Pedagoogilise Instituudi inglise keele õppejõud ja tõlkija.
Brawn GP

2009. aasta hooaeg

Meeskond alustas oma esimest hooaega kaksikvõiduga Austraalia GP-l. Kaksikvõit saadi ka kvalifikatsioonis. Seitsmest esimesest etapist võitis Jenson Button kuus, kolm korda said Brawni sõitjad kaksikvõidu. Jenson Button võitis kolm kvalifikatsioonivõistlust ja sõitis kaks kiireimat ringi, Rubens Barrichello sõitis ühe kiireima ringi. Brawnil oli sel hetkel punkte sama palju kui kolmel järgmisel võistkonnal kokku.
Hooaja teisel poolel hakkas Brawn oma edumaad kaotama. Button ei võitnud enam ühtki etappi ja sii ainult ühe poodiumikoha. Barrichello võitis kaks etappi. Kiireimat ringi ei sõitnud enam kumbki, Barrichello võitis ühe korra kvalifikatsiooni. Mõlemad sõitjad said aga ka ülejäänud etappidel punkte ning hooaja alguses saavutatud edust piisas Buttonile, et juba enne viimast etappi maailmameistriks tulla. Barrichello kaotas eelviimase etapiga teise koha Sebastian Vettelile.
Brawn GP võitis ka 2009. aasta konstruktorite tiitli, tagades selle samuti enne viimast etappi.
Novembris 2009 sai teatavaks, et Mercedes-Benz ja Aabar Investments ostsid ära kokku 75,1 protsenti Brawn GP aktsiatest ning 2010. aasta hooajal hakkab meeskond kandma nime Mercedes Grand Prix.
Frittimine (kokandus)

Frittimine (ka friteerimine) on toiduainete küpsetamine rasvavannis temperatuuril 180–200 °C.
Frittida saab vokkpannil, potis ja spetsiaalses frittimisnõus – fritteris.
Frititud toidu tuntuim näide on friikartulid (prantsuse keeles pommes frites). Hinnatud frititud toidud on ka paneeritud broileritiivad, kala ja pelmeenid. Fritteris saab valmistada ka magusaid küpsetisi, näiteks kohupiimapalle ja sõõrikuid.
Kink-pajulill

Kirjeldus

Taime kõrgus 5–40 cm. Vars punakas, püstine või tõusev, tihedalt lehistunud. Lehed hallikasrohelised, pikliksüstjad, pehmekarvased. Õied lillakaspunased. Õitseb juunist septembrini.

Kasvukoht

Kasvab kuivades metsades, kinkudel, loopealsetel. Eestis esineb paiguti.
Tadeusz Piskor

Tadeusz Piskor (1. veebruar 1889 – 22. märts 1951 London) oli Poola sõjaväelane.
1932 otsustati talle anda Kotkaristi I klassi teenetemärk.
59 (Tallinna bussiliin)

Tallinna bussiliin 59 sõidab Balti jaama ja Pikakari ranna vahel. Liini teenindab Tallinna Linnatranspordi AS ning liiklus toimub kõigil päevadel.
Marsruut Pikakari (Paljassaare) suunal: Toompuiestee, Tehnika tänav, Ristiku tänav, Erika tänav, Tööstuse tänav, Paljassaare tee.
Marsruut Balti jaama suunal: Paljassaare tee, Tööstuse tänav, Erika tänav, Ristiku tänav, Paldiski maantee, Toompuiestee, Rannamäe tee.
Hendrik Juurikas

Hendrik Juurikas (17. juuni 1921 Tali vald Pärnumaa – 21. veebruar 2005 Võru) oli eesti muusikapedagoog, helilooja ja dirigent.
Enne sõda õppis ta Väimelas põllumajandust. 1945. aastast töötas Võru kultuurimaja Kannel kunstilise juhi ja kammeransambli orkestrandina. Aastatel 1946–1963 juhatas Võru kultuurimaja estraadiorkestrit, 1947–2001 Võru puhkpilliorkestrit, 1963–1968 Võru bigbändi. Mängis Võru sümfooniaorkestris tšellot ja klarnetit, aastatel 1972–1994 oli ta sümfooniaorkestri peadirigent.
1950. alguses töötas ka Võru III 7-klassilise kooli muusikaõpetajana. 1956. aastal oli ta üks Võru Muusikakooli asutajatest ja kooli esimene direktor, töötades sellel ametikohal 25 aastat, kuni 1981. aastani. Tema õpilasi on Peeter Saan ja Viljar Jõe.
1961. aastal lõpetas ta kaugõppes Tartu Muusikakooli klarneti eriala (Armond Pajo klassi). 1967. aastal lõpetas Tallinna Riikliku Konservatooriumi puhkpillide dirigeerimise eriala (Elmar Peäske klassi).
Heliloojana on ta kirjutanud sümfoonilised teosed "Mälestusmägi" ja "Legend Verijärvest", teinud üle 400 orkestreeringu sümfoonia-, puhkpilli- ja estraadiorkestrile ning seadeid vokaalansamblitele.
Hendrik Juurikas oli Võrumaa laulupidude organisaator ja üldjuht. 
Hendrik Juurikas on maetud Võru linnakalmistule.
Kevin Ingermann

Koondisekarjäär

Ta mängis Eesti U-19 koondises, mis osales kodusel 2012. aasta U-19 Euroopa meistrivõistluste finaalturniiril .

Dopinguproov

Aastal 2015 andis ta positiivse dopinguproovi.
III Germaani Soomuskorpus

Lahingutegevus

1943. aasta oktoobris saadeti vastselt väljaõpetatud korpus Horvaatia partisanide vastu. Detsembrist 1943 viidi korpus Leningradi rindele Oranienbaumi alla. 
Jaanuaris 1944 taganeti Leningradi alt Narva jõe äärde Pantheri liinile, kus moodustati Jaanilinna sillapea ning asuti kaitsele Narva jõe joonel. Veebruarist kuni 25. juulini 1944 peeti raskeid kaitselahinguid Narva jõel ja Jaanilinna sillapeal, kust taanduti Tannenbergi liinile Sinimägedesse. Veebruarist 1944 allutati korpusele ka 20. Eesti diviis. Tannenbergi liinil kaitsti rinnet Sinimägede lahingus ja selle ümbruses kuni 19. septembrini. Korpus allus eesti 1944. aastal toimunud kaitselahingute ajal armeegrupile Narva.
Pärast Tannenbergi liini mahajätmist taandus korpus Lätisse Kuramaale. Novembris 1944 sai korpus uueks korpuseülemaks kindralleitnant (SS-Obergruppenführer) Georg Keppleri. Kuramaal hoiti rinnet kuni veebruarini 1945, kui korpus viidi laevadel Stettini. Märtsist võitles korpus Berliini kaitselahingutes Pommeri lähistel.
Mais alistus korpus Berliinis ja selle ümbruses Punaarmeele.
Ülo Mets

Ülo Mets (sündinud 1958) on eesti füüsik.
Ta on töötanud Keemilise ja Bioloogilise Füüsika Instituudis teadurina. Tema doktoritöö teema oli "Methodological aspects of fluorescence correlation spectroscopy" (kaitstud aastal 1996).
Priit Põldma

Elulugu

Priit Põldma on inseneri poeg.
Lõpetas 1988 Räpina Sovhoostehnikumi aiandusagronoomina, 1994 EPMÜ aianduse erialal, põllumajandusmagister (1997, EPMÜ), väitekiri "Talirõika saak ja säilivus sõltuvalt külviajast ja külvitihedusest". Täiendas end 1993 ja 1999 Saksamaal, 1994 ja 1995 Soomes, 1997, 2000 ja 2001 Taanis, 1998 Iisraelis, 1999 Lätis, 2000 Norras, 2001 Kanadas. Oli 1988 Alatskivi sovhoosi agronoom, 1994–97 EPMÜ aianduse instituudi assistent, 1997–2005 lektor, 2005 EMÜ aianduse osakonna lektor. Loengukursused: köögiviljandus ja eriköögiviljandus, aiasaaduste tootmine ja turustamine, aia- ja põllusaaduste kvaliteet ning standardid, infotehnoloogia põllumajanduse erialade õpetamisel; koostanud õppevahendeid.

Teadustöö

Uurimisvaldkond: köögiviljakasvatus, väetussüsteemid, kasvatustehnoloogiad. Olnud 1995–2005 mitme grandi ning 1999 EPMÜ ja Rootsi Põllumajandusülikooli ühisprojekti täitja, mitme sihtfinantseeritud köögiviljandusalase uurimistöö vastutav täitja. Eesti Aiandusliidu juhatuse liige (2002–05), Akadeemilise Põllumajanduse Seltsi (aastast 2000), kvaliteedimärgi "Tunnustatud eesti maitse" eksperdikomisjoni, International Society of Horticultural Scientistsi liige (aastast 2005). Üle 30 teadustrükise, aimeartikleid.
Jaan Klõšeiko

Jaan Klõšeiko (10. september 1939 Tallinn – 21. detsember 2016 Tallinn) oli eesti graafik ja fotograaf. 
Klõšeiko lõpetas 1958. aastal Tallinna 22. Keskkooli. Ta jätkas õpinguid Eesti Riiklikus Kunstiinstituudis ja lõpetas selle 1964. aastal raamatugraafika erialal.
Klõšeiko töötas kirjastustes Valgus ja Eesti Raamat, ajakirjas Noorus ja ajalehes Televisioon. Ta on olnud tegev ka ajakirjade Looming ning Sina ja Mina kujundamisel.  Klõšeiko oli aastast 1975 kirjastuse Kunst peakunstnik.
Klõšeiko on kujundanud ka heliplaadiümbriseid, tegutsenud fotograafina (jäädvustanud kultuuriloolisi sündmusi ja kultuuriinimesi) jms. Ta osales aastast 1965 kunsti- ja fotonäitustel ning oli aastast 1979 Eesti Kunstnike Liidu liige.
Klõšeiko kirjutas 1980. aastal alla 40 kirjale.
Enn Branno

Enn Branno (30. detsember 1946 – 5. november 2004) oli eesti alpinist.
Ta oli Eesti üks parimaid kõrgalpiniste.
1990. aastatel tegutses ta Ohtu külavanemana Keila vallas. 2001. aastal valiti ta Ohtu Külaseltsi juhatuse liikmeks.

Alpinism

Ta oli 30-aastase staažiga mägironija, kes on tõusnud 14 korda üle 7000 m kõrguste mägede tippu.
1984. aastal võttis ta osa nimeta mäetipu esmavallutusest Pamiiris. Esmavallutus tehti kolme grupina kolme erinevat teed mööda. Ilmar Priimetsa juhitud grupis olid peale Branno ka Urmas Grauen ja Rein Loik. Tipp nimetati Tallinna mäetipuks (6047 m).

Isiklikku

Alpinismiringkonnas oli tal hüüdnimi Lord.
Tallinna ja Helsingi vaheline tunnel

Projekti seis

ning  Rahastust on taotletud Euroopa Liidu fondidest, aga sealt on saadud eitav vastus. Helsingi linnavalitsus on eitava vastuse põhjuseks pakkunud olukorda Eestis, kus Tallinna linnavalitsust ja riigi valitsust juhivad erinevad erakonnad, kes omavahel rivaalitsevad. Siiski on mõlemad linnavalitsused lubanud oma eelarvest projekti toetada. 
Toomas Peterson on pakkunud, et antud tunneli võib rajada veealuse ankurtunnelina, mis on merepõhjaalusest tunnelist üle kahe korra odavam.

Hind ja kasu

. Majanduslikku kasu peetakse märkimisväärseks, sest see suurendaks kahe linna vahelist liiklust ja muudaks linnad majanduslikult lähedasemaks (näitena on välja toodud Kopenhaageni ja Malmö vaheline ühendus). Geopoliitiliselt ühendaks tunnel kaks lähedast, aga omavahel merega eraldatud Euroopa regiooni  ja kaotaks vajaduse ühest riigist teise saamiseks reisida läbi Venemaa või kasutada õhu- või meretransporti.
Tuulte pöörises

"Tuulte pöörises" on August Kitzbergi esimene väljapaistev draama, millest sai ka 1906. aastal Vanemuise kutselise teatri esietendus.
Draama keskendub külaühiskonna temaatikale, kus omandiõigus põhjustab vastuolusid. Kirjandusteadlase Ants Järve sõnul kannab põhiintriigi Soosaare renditalu perepoeg Jaan, kes on sunnitud isamajast lahkuma ning teenib näidendi alguses samas sulasena. Soosaare peretütre Leena armastuse pärast võitleb ta naabertalu peremehe Kaarliga. 1905. aasta revolutsiooni sündmuste mõjul lasi Kitzberg Jaanil kõnelda revolutsiooniliste loosungitega, kuigi tema motiivid on isiklikud. Enda sõnul kirjeldas Kitzberg Jaani tegelasena, kes "sotsiaal-demokraatia õpetusest küll kuulnud on, aga ise selle järele ei ela". Ehkki autori poolehoid kuulub algul õiglust otsivale Jaanile, jätab Kaarel järjest positiivsema mulje.
Näidendit on lavastatud korduvalt Eesti tippnäitlejate esituses. 1980. aastal pälvis Martin Veinmann Ants Lauteri nimelise auhinna muuhulgas ka Jaani osa eest. Samas lavastuses kehastas naispeaosalist Leenat aga Helle Meri.

Kultuuriloos

Kitzbergi draamale viitab Kuressaare linna tunnuslause "Heade tuulte pöörises".
2010. aastal võitis Estonian Airi vormiriietuse avaliku veebihääletuse moelooja Katrin Kuldma kollektsioon, mille nimi oli "Tuulte pöörises".
Riia sadam

Riia (vaba)sadam (läti keeles Rīgas brīvosta) on kaubasadam Lätis Riias, Läänemere idarannikul Liivi lahe rannikul ja Daugava suudmes. Sadama pindala on 6348 ha.
2016 oli sadama kaubavedude maht 37 miljonit tonni. Suur osa sadama kaubavedudest on pärit SRÜ riikidest või suundub SRÜ riikidesse.
DVPH

DVPH on Eesti hiphopi ansambel. DVPH moodustavad kaks Eesti hiphopi muusikut: Dragan Volta ja Põhjamaade Hirm. Esinejanimede esitähtedest moodustubki DVPH.
2013 ilmus ansamblil album "Mõtted On Mujal".
Pangodi mäed

Pangodi mäed (ka: Tamsa mäed) on seljakud Tartu maakonnas Nõo vallas. 
Mäed on aastast 1966 kaitse all (Pangodi mägede kaitseala).
Kiik & kirik

Laulud

1. Kiik                      - Tõnis Mägi  1.40
2. Rong                      - Tõnis Mägi, Ott Arder, arr. Ülo Mälgand  5.22
3. Gordioni sõlmed           - Elmu Värk, Ott Arder, arr. Tauno Aints, (flüügelhorn: Jaak Oserov) 4.57
4. Kännud                    - Tõnis Mägi, arr. Ülo Mälgand, (kitarr: Kaido Kodumäe) 3.10
5. Tiivad                    - Tõnis Mägi, arr. Tauno Aints  3.48
6. Muulil                    - Tõnis Mägi, arr. Ülo Mälgand  4.56
7. Kunstniku kool            - Tõnis Mägi, arr. Siim Aimla, (el.klaver: Ülo Mälgand, saksofon: Benno Aava) 4.09
8. Sünnipäev                 - Toomas Taul, arr. Tõnis Mägi ja Tõnis Kõrvits  2.57
9. Doktor, aita               - Tõnis Mägi, arr. Ülo Krigul, (klaver: Ülo Mälgand) 5.22
10. Tuhat aastat üksindust   - Tõnis Mägi, arr. Katri Kaasik, (flüügelhorn: Jaak Oserov) 4.55
11. Kuula, Muusik             - Tõnis Mägi, arr. Teet Raik, (kitarr: Kaido Kodumäe) 4.44
12. Sa haara kinni mu käest  - Mikk Targo, arr. Ülo Krigul, (el.klaver: Ülo Mälgand) 4.09
13. Silma-Pilk               - Tõnis Mägi, arr. Teet Raik  3.39
14. See on, laps, meie muld    - Tõnis Mägi, Leelo Tungal, arr. Tõnis Kõrvits  3.01
15. Kirik                    - Tõnis Mägi  1.41
Xuchang Shi

Keskasula

Linn asub 75...80 km Henani provintsi keskusest Zhengzhoust lõuna pool.

Majandus

Linnas on raudteejaam Pekingi–Guangzhou raudtee ääres. Zhengzhoust on raudteeühendus Wuhani kaudu.          
Xuchangi linnas on üks Hiina suuremaid tubakavabrikuid.

Ajalugu

Pärimuse järgi on linn saanud vanaaja Xu riigi järgi. Seda riiki valitses Zhou dünastia chunqiu shidai ajajärgul. Vanaajal oli linnal Kesk-Hiinas strateegiline asukoht. 
Xuchang oli kolmevalitsuse ajal sõjapealik Cao Cao faktiline pealinn. Cao, kes leidis Hani dünastia pealinna  Luoyangi sõjas rüüstatuna, viis keisri õukonna ja keisri 196 üle praegusesse Xuchangi. Öeldakse: "Kui tahad teada kolmevalitsuse aegseid sündmusį siis mine Xuchangı".
Aastal 220 kuulutas Cao Cao poeg ja järglane Cao Pi linna ametlikult vastrajatud Wei riigi pealinnaks. Linnale anti nimeks Xuchang ('Xu tõusmas'). Wei riigi keiserlik õukond jäi Xuchangi, kuni 220ndatel viidi pealinn üle Luoyangi.

Haldusüksus

Kogu haldusüksuse pindala on 4996 km² (teistel andmetel 4949 km²) ja seal elab 4,45 miljonit inimest (2001. aasta andmetel 3,433 miljonit).

Majandus

Sisemajanduse kogutoodang on 8153 jüaani inimese kohta (2002). 
Xuchangi linnas on üks Hiina suuremaid tubakavabrikuid. On ka söē ja farmaatsiatööstus. Toodetakse ka parukaid jm juuksetooteid. 
Kasvatatakse nisu ja puuvilla. 
Kohalikud eritooted on muuhulgas Changge flanell ja Yanlingi maakonna lilled.

Rahvastik

Elanikud on põhiliselt hiinlased.

Tähised

Suunakood on 374.

Vaatamisväärsused

Tähtsamad vaatamisväärsused on Balingi sild ja Chunqiu torn.
Hani dünastia ajast pärineb müüride varemeid, kanal ja sild. On ka teisi Hani dünastiast ja kolmevalitsuse ajast pärinevaid arheoloogiamälestisi.
Edwin Austin Abbey

Elulugu

Edwin alustas kunstiõpinguid portretisti ja maastikumaalija Isaac Williamsi juures, kes oli õppinud John Neagle'i ja saksa päritolu ajaloomaalija Christian Schussele juures. Neljateistaastasena läks ta New Yorki. Ta töötas sealse kirjastuse Harper & Brothers illustraatorina. Seal sõbrunes ta oma kolleegide Francis Davis Milleti, Edwin Blashfieldi ja Alfred Parsonsi, Lawrence Alma-Tadema ja Frederick Barnardiga.
Ta saadeti 1878 Inglismaale koguma materjali Robert Herricki luuletuste illustreerimiseks. Aastal 1882 jäi ta Londonisse elama. Kui Millet kolis Broadwayle, läks Abbey temaga kaasa, moodustades kunstnike koloonia, kuhu kuulus ka John Singer Sargent.

Looming

Algul töötas Abbey põhiliselt sule ja tindiga, mida ta käsitses väga osavalt, kuid hiljem hakkas maalima. Ta illustreeris Oliver Goldsmithi ja William Shakespeare'i teoseid. Ta oli ka poliitikaajakirja Harper's Weekly illustraator.
Pidev töö võimeka ja menuka illustraatorina ei mõjunud hästi tema võimalustele ja mainele tõsise kunstnikuna. Teda köitis keskaegne ja inglise kirjandus, mille illustratsioonid jõudsid tänu Harpersi suurtele tiraažidele laiade hulkadeni.
Pärast abiellumist asus Abbey elama Bostonisse Morgan Halli, kuhu ta rajas stuudio oma kuulsaima töö ettevalmistamiseks. Tegemist oli seinamaaliga "The Quest of the Holy Grail" ("Püha Graali otsimine") Bostoni Avalikus Raamatukogus, mis temalt, Sargentilt ja Augustus Saint-Gaudensilt 1890 telliti. Töö valmis 1902 ning selles avaldub talle iseloomulik ajaloolise ja pseudoajaloolise ainese käsitus. Varem olid Abbey ja tema kirjastusekolleegid menuga orienteerunud rohkem prerafaeliitlikele žanrimaalidele, seinamaal oli aga teatraalsemat laadi. Seda joont jätkas ta ka 1890. aastate lõpus Shakespeare'i illustreerides.
Aastatel 1902–1904 valmis tal Buckinghami palee jaoks ametlik maal Edward VII kroonimisest.
Hilisemate tööde seas on ühiskondlikele hoonete sisekujundusi, sealhulgas seinamaalid Pennsylvania osariigi kapitooliumile Harrisburgis. See jäi tal lõpetamata, töö viis lõpule Sargent.
Abbey õlimaalidest olid tähtsamad "May Day Morning" (1890, Yale University Art Gallery) ja "Richard, Duke of Gloucester, and the Lady Anne" (1896), mis kujutas stseeni Shakespeare'i näidendist "Richard III".
Ta on teinud ka palju lavakujundusi.
Ta valiti 1883 Suurbritannia ühingusse Royal Institute of Painters in Water-Colours (Kuninglik Akvarellistide Instituut) ja 1902 USA ühingusse National Academy of Design (Rahvuslik Disainiakadeemia).
Tänapäeva maitse peab tema töid melodramaatilisteks.
Polli tamm

Polli tamm on kaitsealune tammepuu Viljandi maakonnas Viljandi vallas Paistu külas Polli talu lähedal. Puu võeti kaitse alla 1958.
Puu ümbermõõt on 620 cm (mõõdetuna 1,3 m kõrguselt) ja kõrgus 20 m. Puu on halvas seisukorras.
Lepa tänav (Tartu)

Lepa tänav on tänav Tartus Annelinna linnaosas.
Tänav algab Lõhmuse tänavalt ja selle üks haru lõppeb tupiktänavana ja teine haru Kuuse tänavaga ristumisel.
Rosenbach (Görlitz)

Vallaosad

Bischdorf (sorbi: Biskopice), Oberbischdorf, Steinberg ja Herwigsdorf.
Meistriliiga 2016

Meeskonnad

Liiga koosnes kümnest meeskonnast, kellest 9 meeskonda olid samad mis eelmisel hooajal ja üks edutatud meeskond Esiliigast. Viljandi JK Tulevik langes Meistriliigast pärast esimest hooaega ja neid asendas Rakvere JK Tarvas, kes oli parim iseseisvate klubide arvestuses 2015. aasta Esiliigas. Rakvere jaoks oli tegemist debüüthooajaga meistriliigas. Tartu JK Tammeka alistas Meistriliiga üleminekumängudel JK Tallinna Kalevi, ning jäi meistriliigasse püsima.

Hooaja esimene pool

Allikas: Eesti Jalgpalli Liit
¹Kodu meeskond on vasakus tulbas.
Värvid::  Sinine = Kodu meeskonna võit; Kollane= viik; Punane = võõrsil meeskonna võit.

Hooaja teine pool

Allikas: Eesti Jalgpalli Liit
¹Kodu meeskond on vasakus tulbas.
²Mängutulemus tühistatud - JK Narva Trans võistkonna koosseisus osales mänguõigust mitteomav mängija German-Guri Lvov.
Värvid::  Sinine = Kodu meeskonna võit; Kollane= viik; Punane = võõrsil meeskonna võit.
The Old Dark House

Süžee

Film põhineb inglise kirjaniku J. B. Priestley romaanil "Benighted" (1927), mille pealkiri Ameerika Ühendriikides on "The Old Dark House".
Sõjategevus Eestis (1944)

Sõjaline olukord Idarindel 1944. aastal

Jaanuaris lõi Punaarmee Leningradi-Novgorodi pealetungioperatsioonil Leningradi blokaadirõnga läbimurdmisel Saksa 18. armee Krasnoje Selo–Ropša pealetungioperatsioonil tagasi ja rinne jõudis Narva jõeni. 
1944. aasta veebruari esimestel päevadel algas Narva lahing. Saksa maavägede ülemjuhatus Oberkommando des Heeres otsustas strateegiliselt tähtsat Eestit kaitsta, kasutades sealjuures võimalikult palju eestlastest üksusi. Jaanuari lõpul kuulutati välja üldmobilisatsioon, mille edu tagas rahvuslike ringkondade toetus ja Jüri Uluotsa üleskutse kaitsta maad Nõukogude sissetungi eest. Kogunes 38 000 meest, kellest moodustati piirikaitserügemendid ja täiendati 20. eesti diviisi. Paljud eestlased nägid rahvuslikes üksustes Eesti Vabariigi taassünni eeldust. Saksa ja eesti vägede visa vastupanuga löödi Nõukogude vägede Kingisepa–Gdovi pealetung, veebruari Narva pealetung, märtsi alguse ja märtsi lõpu Narva pealetung tagasi. Nõukogude vägede suvine Narva pealetung viis linna vallutamiseni 26. juulil, sundides Saksa vägesid taanduma Tannenbergi kaitseliinile Vaivara Sinimägedes. Järgnenud erakordselt veristes lahingutes ei suutnud Leningradi rinde väed kaitseliini murda. Eestlaste vastupanu halvamiseks tegi Nõukogude lennuvägi maha ajaloolise Narva linna, tugevasti said kannatada Tartu ja Jõhvi. Tallinna 9. märtsi pommitamise ohvrite arv ulatub 1400, hävis ligi pool elamispinnast, 20 000 inimest jäi peavarjuta.
Suutmata läbi murda Virumaal, alustas Punaarmee augustis Tartu pealetungi ja vallutas linna 25. augustil. Oberkommando des Heeres otsustas Eesti maha jätta. Sakslaste taandumisest võtsid osa eesti üksused, mis hävitati või löödi laiali. Tallinna pealetungist võttis osa 8. eesti laskurkorpus. Eestlased võitlesid rahvuskaaslaste vastu Avinurme ja Porkuni lahingus. Briti-Ameerika suundumusega iseseisvuslased osutasid Saksa okupatsioonivõimudele passiivset vastupanu. Märtsis 1944 moodustasid nad üle-eestilise koordineeriva keskuse – Eesti Vabariigi Rahvuskomitee. Peaminister Uluots, kes Eesti Vabariigi põhiseaduse järgi täitis Presidendi ülesandeid, püüdis taastada seaduslikke võimuorganeid. Septembris nimetas ta ametisse koalitsioonivalitsuse, mille tegelik juht oli Otto Tief. Valitsus deklareeris Eesti Vabariigi kestmist ja erapooletust, püüdis organiseerida Tallinna kaitset, kuid edutult. Punaarmee üksused jõudsid Tallinna 22. septembril. Lääne-Eesti saarestiku vallutamise järel novembri lõpuks oli kogu Eesti taas okupeeritud.