google/wiki40b huggingface dataset:
Abeelia

Taksonoomia ja süstemaatiline kuuluvus

Perekonna esmakirjeldaja on Robert Brown (1818). Perekond on nime saanud hiina abeelia avastaja Clarke Abeli järgi.
Traditsiooniliselt on abeelia arvatud kuslapuuliste sugukonda. APG II süsteem arvab abeelia koos harakkuljuse, kolkvitsia, kilpõie ja Zabelia '​ga harakkuljuseliste sugukonda.
Perekonna Zabelia liigid arvatakse mõnikord abeelia perekonda.

Levila

Abeeliad kasvavad pärismaistena Ida-Aasias Jaapanist Himaalajani ning Põhja-Ameerika lõunaosas (Mehhikos).

Kirjeldus

Abeeliad on aeglaselt kasvavad 1–6 m (tavaliselt 1,5–2,5 m) kõrgused põõsad. Soojema kliima liigid on igihaljad, külmema kliima liigid heitlehised. Lehed asetsevad vastakult või kolmeleheliste männastena. Lehed on munajad terava tipuga, läikivad, tavaliselt tumerohelised, 1 või 1,5 cm kuni 8 cm pikkused, tavaliselt lihakad. Heitlehistel liikidel värvuvad lehed sügisel pronksivärvi lillakaks kuni punaseks.
Õied asetsevad 1–8 kaupa lühikese ebasarikana ülemises lehekaenlas või varre tipus. Õied on tavaliselt väikesed (kõige suuremate, umbes 5 cm läbimõõduga õitega on Abelia floribunda, rippuvad, valged kuni roosad (mõnikord lillakad või punased), kellukjad (lehterjad või torujad), viietise krooni ja punase viietise tupega, 1–5 cm pikkused, tavalised lõhnavad õied. Mõnel liigil jäävad tupplehed pärast kroonlehtede langemist alles. Sigimik on kolme pesaga. Õies on neli tolmukat. Õitsemisperiood on pikk, kestes hiliskevadest sügiseni (juunist septembri või oktoobrini).
Vili on nahkja kestaga pähklike

Aiandus

Abeeliaid hinnatakse elegantse välimuse ja pika õitsemisperioodi tõttu. Teatud abeelialiigid on populaarsed dekoratiivsed aiapõõsad. Kõige levinum on suureõieline abeelia.
On olemas nii külmakartlikke liike, mis ei talu miinuskraade, kui ka küllaltki külmakindlaid liike. Eestis kasvatatakse avamaal ainult külmakindlamaid liike. Abeeliad eelistavad päikest või poolvarju. Suvel on vajavad ohtrat kastmist. Et abeeliad taluvad pügamist hästi, saab neid kasutada elavtarana. Abeeliaid paljundatakse vegetatiivselt.
Achille Richard

Achille Richard (27. aprill 1794 Pariis – 5. oktoober 1852) oli prantsuse botaanik, mükoloog ja arst.
Ka tema isa Louis Claude Richard oli botaanik.
Achille Richard uuris nii sõnajalgtaimi, sammaltaimi, vetikaid, seeni kui ka seemnetaimi. Ta kirjeldas muu hulgas hulka käpalisi, sealhulgas ludiisiaid.
Ta oli Prantsusmaa teaduste akadeemia ja meditsiiniakadeemia liige.
Achille Richardi kirjeldatud taksonitele lisatakse autorilühend A.Rich..
Kilo klassi allveelaevad

Tehnilised andmed

Pikkus: 72,6 m
Laius: 9,9 m
Veeväljasurve: vee peal 2300 t, vee all 3036 t
Peamasinate võimsus: vee peal 3650 hj, vee all 5900 hj
Kiirus: vee peal 10 sõlme, vee all 17 sõlme
Sõidukaugus: 6500 M kiirusega 7 sõlme
Maksimaalne sukeldumissügavus: 350 m
Meeskond: 57 inimest (sh 13 ohvitseri)
Thistle

Thistle on kummituslinn USA-s Utah' osariigis Utah' maakonnas. Asub umbes 65 miili (105 kilomeetri) kaugusel Salt Lake Cityst kagus.
Linn asutati 1883. aastal. 1890. aastal ehitati läbi linna Denver & Rio Grande Western Railroadi raudteeliin.
Evald Okas

Looming

Evald Okase varajane looming koosneb suures osas portree- ja aktimaalidest. Teise maailmasõja ajal lõi ta realistlikke ajaloo- ja portreemaale. Pärast sõda jätkas ta sõjatemaatika käsitlemist suuremõõtmelistes kompositsioonides. Okas on koos Elmar Kitse ja Richard Sagritsaga Estonia teatri laemaali autor (1947).
Hilisematel aastakümnetel maalis Okas meeleliselt avatud teatraalseid kompositsioone, kujutades artistlikke stseene teatri- ja muusikavaldkonnast, arhitektuuri-, tööstus- ja linnatemaatikat.
1950. aastate teisel poolel hakkas Okas viljelema graafikat. Ta on loonud üle 3000 protree- ja aktimotiividega eksliibrise. Tänaseks on muutunud kättesaamatuks rariteediks tema kuivnõelasari "Reisimuljeid Itaaliast" (1961), sari "Pariis" (1962) ning Jaapani-reisist inspireeritud ofordid 1963. aastast.
1970. aastatest maalis Okas meelelisi akte ja erksakoloriidilisi teatraalseid figuurikompositsioone. Ta tõi eesti maalitraditsiooni ja graafikasse kunstiküpse meelelis-erootilise käsitluse kaasaegsest naisest, kujutades läbi kõikide loominguperioodide nii eksootilisi naisartiste kaugetelt maadelt kui ka varjamatult erootilisi naisakte. Tuntuimad teosed "Giovannina" (tušš, 1957), "Sügis ateljees" ja "Akt linna taustal" (õli, 1957).
Okas tõestas end uuendusliku ja vabameelse meistrina juba sõjajärgsete okupatsiooniaastate ajaloo- ja sõjamaaližanris.
Mõned tema tuntumad teosed on "Naine ja Hobune II", "Puhkav akt" ja akt "Pilved".

Isiklikku

Maalikunstnik Mari Roosvalti, klaasikunstnik Kai Koppeli ning arhitekti ja graafiku Jüri Okase isa. Maalikunstnik Mara Maria Ljutjuki vanaisa.
Noorus (koor)

Segakoor Noorus on Eesti segakoor. 
Koor asutati 1959. aastal. Koori esimene peadirigent oli August Lüüs kuni 1976. aastani, abidirigendid olid Peeter Perens ja Maie Kivita. Hääleseadja oli Ludmilla Issakova.
Sügisel 1976 ühines Noorus Tallinna 22. Keskkooli segakooriga Kevade ja peadirigendiks sai Kevade peadirigent Ene Üleoja, abidirigendina jätkas Maie Kivita. Hiljem oli pikka aega peadirigent nii Kevades kui ka Nooruses koorilauljana alustanud Raul Talmar.
2014. aasta seisuga oli kooris 40 lauljat.
Polina (eesnimi)

Polina on naisenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis populaarsuselt 131. naisenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Polina 1464  naisel.
Alfonso García Robles

Alfonso García Robles (20. märts 1911 Zamora, Michoacáni osariik – 2. september 1991 México) oli Mehhiko diplomaat ja poliitik.
Ta jagas 1982. aastal Alva Myrdaliga Nobeli rahuauhinda. Auhinna pälvis ta tegevuse eest desarmeerimise alal, eriti seoses Tlatelolco lepingu allkirjastamisega 1967. aastal.
Artelli tänav

Artelli tänav on tänav Tallinnas Kristiine linnaosas Lilleküla asumis Marja allasumis.
Artelli tänav algab Marja tänavalt, ristub Liimi ja Forelli tänavaga ning lõpeb Kadaka teel. Artelli tänav on ligikaudu 1050 meetri pikkune.
Tänav paikneb Kadaka tööstuspiirkonnas.
Artelli tänav sai nime 22. veebruaril 1956.
Kõrvalkilpnääre

Kõrvalkilpnääre (ladina glandula parathyreoidea, inglise parathyroid glands ka glands of Owen) on paljude selgroogsete (v.a kalad) sisenõrenääre.
Kõrvalkilpnäärmete areng, anatoomia, asend, sooned, morfoloogia, funktsioonid, nõre koostis, hormoonid, ensüümid ning histoloogia ja patoloogia võivad erineda nii liigiti kui ka indiviiditi.

Maolised

Madudel paiknevad kõrvalkilpnäärmed (2 paari) kilpnäärmest tunduvalt kaugemal, südame lähedal. Nende funktsiooniks on lihaste koordinatsioon ning vere kaltsiumi ja fosfori sisalduse regulatsioon.

Asend

Inimesel paikneb harilikult neli (arv varieerub, mõnikord 3, 5 ja 8) herneterasuurust kõrvalkilpnääret kilpnäärme tagaküljel, vahel harva (0,5–4%) ka kilpnäärme või harkelundi (50%-l opereerituist) sees. 
Iga nääre kaalub 0,1 grammi.

Talitlus

Näärmekude toodab ja eritab otse vereringesse elutähtsat hormooni parathormoon, mis reguleerib ja kontrollib koos kaltsitoniini ja D-vitamiiniga nii kaltsiumi kui ka fosfori ainevahetust ning mille sihtmärkelunditeks on neerud ja luud.
Kilpnäärme või tüümuse sees paiknevate kõrvalkilpnäärmete (või selle osade) talitlemisel võib esineda erisusi, mis võivad viia mitmete patoloogiliste seisunditeni.

Patoloogia

Kõrvalkilpnäärmetega seoses ja elundi talitluses võib esineda mõningaid häireid, mille diagnoosiks võivad olla näiteks tetaania, hüperparatüreoos, kilpnäärmepuudulikkus, kõrvalkilpnäärme kasvajad jne.
Eduard Johannes Rubel

Eduard Johannes Rubel (perekonnanime rööpkuju: Ruubel;, 26. mai 1907 Vana-Kariste vald Pärnumaal – 1997), oli Eesti põllumajandusteadlane.

Elulugu

Eduard Johannes Rubel on talupidaja poeg.
Lõpetas 1926 Pärnu Linna Ühisgümnaasiumi ja 1931 TÜ põllumajandusteaduskonna; agronoomiadoktor (1947, Hohenheimi Ülikool, väitekiri "Milchviehhaltung und Leistung der bäuerlichen Betriebe in Mecklenburg". Töötas Vana-Antsla ja Audru riigimõisates, oli Karja Keskühisuse ja Aedvilja Keskühisuse direktor, 1939–1940 Põllutöökoja seakasvatuse eriteadlane Tartu-, Võru- ja Viljandimaal, 1941–1943 Viljandi maavalitsuse agronoom ja talupidaja Rimmu vallas, 1943–1944 Põllumajanduse Keskvalitsuse stipendiaat Rostockis. Töötas 1946–1950 Göttingeni Georg Augusti Ülikoolis assistendina. Asus 1950 USA-sse, kus oli ehitusettevõtja.
Illusiooniargument

Illusiooniargument (argument from illusion) on argument, mis järeldab illusioonide olemasolust, et otsene realism ehk naiivne realism on väär (taju ei ole vahetu).
Illusiooniargumendil on filosoofia ajaloos palju versioone. Selle autoriks peetakse David Hume'i.
Argument on üldjoontes järgmine. Illusiooni tõttu tundub tajujale, et tajutaval objektil on tajutav omadus, mida sel tegelikult ei ole. Sellepärast peab tajuja teadvustama midagi, millel see omadus tegelikult on. Reaalset objekti ta siis kas üldse ei teadvusta või teadvustab kaudselt, mitte otseselt ja vahetul, nagu see taju puhul tavaliselt tundub olevat. Kogemuse subjekt ei saa tajul ja illusioonil mittemeelevaldselt vahet teha, sest tema kogemus on mõlemal juhul ühesugune. Sellepärast ei ole ka ehtsa taju puhul alust eeldada, et tavalisi esemeid teadvustatakse otseselt ja vahetult. Nii et taju on teistsugune, kui eeldab naiivne realism ehk otsene realism.
Siit saab edasi liikuda järeldusele, et objektid, mida me tajudes teadvustamine, ei ole tavalised esemed, vaid mittetavalised objektid: neid nimetatakse meelteandmeteks.
Angerlased

Angerlased ehk angerjalased (Anguillidae) on kalade sugukond angerjaliste seltsi pärisangerjaliste alamseltsist.
Sellesse kuulub ainsa perekonnana angerjas.
Baščaršija mošee

Baščaršija mošee lasi Sarajevosse ehitada Havedža Durak aastal 1528.
Türi Muusikakool

Türi muusikakool on muusikakool Türil.
Kool asutati 1990. aastal; enne seda tegutses Türil Paide muusikakooli filiaal.
Aastal 2011 lõppenud õppeaastal oli koolis 146 õpilast ja 18 õpetajat.
Kooli õpetatakse järgmisi pille: klaver, akordion, viiul, tšello, flööt, plokkflööt, oboe, kitarr, saksofon, klarnet, altsarv, trompet, eufoonium, metsasarv, tromboon, löökpillid.
Ksenoonlamp

Ksenoonlamp (ka ksenoonkaarlamp) on ülikõrgrõhuline ksenoontäitega kaarlahenduslamp, mis annab väga heledat valget valgust, tagades moonutusteta värviesituse. Ksenooni kasutatakse sellepärast, et see on kõige madalama ioniseerimispotentsiaaliga mitteradioaktiivne väärisgaas.
Ksenoonlamp leiutati 1940. aastal Saksamaal. 1951. aastal hakkas Osram neid tootma peamiselt filmiprojektorite valgusallikaks. 1990. aastatel hakati ksenoonlampe kasutama autode esilaternates, välklampides jm.

Ehitus ja talitlus

Paksust kvartsklaasist kolvis on ksenoongaasi keskkonnas kaks massiivset volframist elektroodi (pildil terava otsaga anood ja jäme katood); elektroodide vahekaugus on mõni millimeeter. Kolvis on kõrge (kuni 10 MPa) rõhu all ksenoongaas. Lamp süüdatakse kõrgepinge (kuni 25 kV) impulssidega, millega ioniseeritakse gaas elektroodide vahel. Seal tekib juhtiv kanal ja elektroonilisest liiteseadisest antav püsiva tugevusega vool läbib elektroodivahemiku elektrikaare kujul. Kaare põlemispinge võib uuel lambil olla 20 V, pikaajalise käituse kestel aga tõusta 60 voldini. Anood võib teda pommitavate elektronide toimel kuumeneda kuni punase hõõguseni. Võimsate lampide anoodis on kanalid vesijahutuseks. Lambi kolb võib kuumeneda 600 kraadini.
Rõhk kolvis tõuseb sisselülitamise järel kiiresti (nt 0,8-lt 7 megapaskalini). Kõrge töörõhuga gaasis on kaarleegi värvitemperatuur kuni 6000 K, seega sama mis päevavalgusel. Valguskese ulatub katoodist ainult mõne millimeetri kaugusele. Valguskeskme väikesed mõõtmed võimaldavad valguskiiri reflektoriga tõhusalt suunata kitsaks kimbuks (nt prožektoris).
Ksenoonlambis muundub tarbitavast elektrivõimsusest kiirgusvõimsuseks kuni 80%, kuid nähtav kiirgus (valgus) moodustab sellest vaevalt kolmandiku, ülejäänu on peamiselt infrapunakiirgus ja 5–6% ultraviolettkiirgus. Seetõttu ei ületa ksenoonlampide valgusviljakus 50 lm/W. Õhku osoneeriva UV-kiirguse väljapääsu tõkestab spetsiaalse koostisega kvartskolb.

Kasutamine

Suure võimsusega ksenoonlampe kasutatakse kõrge hinna ja kuluka käituse tõttu spetsiaalsetes seadmetes, nagu filmiprojektorid, prožektorid, tuletornid, pooljuhtlaserid.
Auto esituledena kasutatavad ksenoonlambid sisaldavad elavhõbedat, mille aurus kaarlahendus kestvalt toimub. Ksenoon on sellises lambis vajalik peamiselt selleks, et lamp kiiresti süttiks ja saavutaks normaalse heleduse. Valgusspektrit rikastavad metallide naatriumi, indiumi talliumi) lisandid metallhalogeniidide kujul. Liiteseadis toidab lampe (võimsus 35 või 50 W) vahelduvpingega 85 või 42 V.
Ksenoonlampi kasutatakse ka tugevate valgusimpulsside saamiseks välklambis, stroboskoobis, signaal- ja hoiatustuleseadmetes. Valgussähvatused vabanevad lühiajalises kaarlahenduses tavaliselt kondensaatori laengu tühjenemisel. Fotoimpulsslampidel on lisaks kolvi otstest sisenevatele elektroodidele ka väline, süttimist hõlbustav elektrood.
AS TV Play Baltics

Omakanalid

Filmikanalid
TV1000 Premium,
Spordikanalid
TVPlay Sports
Läti Ajaloomuuseum

Läti Ajaloomuuseum (läti Latvijas Nacionālais vēstures muzejs) on Riia linnas Riia lossis asuv ajaloomuuseum. Muuseumi asutas 1869. aastal Riia Läti Selts (läti Rīgas Latviešu Biedrība). Aastast 1920 asub muuseum Riia lossis ja aastast 1924 on see riigimuuseum.
Yablo paradoks

Yablo paradoks on valetaja paradoksi taoline paradoks, mille avaldas 1993 Stephen Yablo. Selle versioonid esinevad juba töödes Yablo 1985 ja Visser 1989.

Paradoksi esitus

Olgu meil lausete lõpmatu jada S₁, S₂, S₃, ..., kus iga Sᵢ ütleb, et kõik järgnevad väited on mittetõesed. Nüüd, kui S₁ on tõene, siis kõik järgnevad laused on ebatõesed, sealhulgas S₂. Järelikult on vähemalt üks tõene Sₖ nii, et k>2. See räägib lausele S₁ vastu. Kui aga S₁ on ebatõene, siis on vähemalt üks tõene Sₖ nii, et k>1. Olgu niisugune näiteks Sₘ. Siis Sₘ₊₁ on ebatõene, järelikult on olemas vähemalt üks tõene Sₖ nii, et k>m+1. See aga on vastuolus lausega Sₘ. Seega, kui S₁ on tõene või ebatõene, siis ta on tõene ja ebatõene.
Yablo esituses on paradoks niisugune: "Oletame vasturääkimiseks, et mõni Sₙ on tõene. Lähtudes sellest, mida Sₙ ütleb, on mis tahes k>n korral Sₖ ebatõene. Sellepärast (a) Sₙ₊₁ on ebatõene ja (b) iga k>n+1 korral Sₖ on ebatõene. Järelduse (b) põhjal peab see, mida Sₙ₊₁ ütleb, tegelikult paika, millest järeldub järelduse (a) vastaselt, et Sₙ₊₁ on tõene! Järelikult on jada iga lause Sₙ ebatõene. Aga siis on igale antud lausele järgnevad laused kõik ebatõesed, mistõttu Sₙ on ikkagi tõene!"

Kas Yablo paradoks sisaldab enesele osutamist ja tsirkulaarsust?

Selles paradoksis ei paista esmapilgul olevat enesele osutamist ega muud laadi tsirkulaarsust. Näitena sellisest paradoksist Yablo selle ka esitas. See on oluline sellepärast, et mitmed valetaja paradoksile pakutud lahendused on suunatud enesele osutamise ja tsirkulaarsuse vältimisele.
Graham Priest väidab, et Yablo paradoksis esineb eneseleosutuslik tsirkulaarsus ning tal on täpselt sama struktuur nagu kõigil tuttavatel hulgateooria ja semantika paradoksidel.
Golden Boot

Golden Boot on auhind, mis antakse jalgpalli maailmameistrivõistlustel parimale väravakütile.
Esmakordselt anti see välja 1930. aasta turniiril. Esimese auhinna teenis Uruguay jalgpallur Guillermo Stábile.
Kui vähemalt kaks jalgpallurit löövad turniiri kestel sama palju väravaid, siis paremuse otsustab resultatiivsete söötude arv. Kui ka see näitaja on võrdne, siis vaadatakse, milline jalgpallur lõi oma väravad lühema mänguaja jooksul.
Safari (brauser)

Turuosa

2019. aasta septembris oli brauseri turuosa 16,34%.
Aavo Aaviksaar

Aavo Aaviksaar (20. september 1941 Põikva, Kivistiku talu – 28. juuli 2004 Tallinn) oli eesti biokeemik ja keemik-orgaanik.
Alghariduse omandas Laupal, kus lõpetas 1956. aastal 7. klassi (läbis 6 aastaga 7 klassi). Järgnesid õpingud Türi Keskkoolis. Ta lõpetas Tartu ülikooli keemikuna 1965. Kaitses keemiadoktori kraadi 1986. aastal Moskvas, professor aastast 1987.
Aaviksaar töötas aastatel 1973–1980 Küberneetika Instituudi biokeemiasektori juhatajana, 1980–1991 Keemilise ja Bioloogilise Füüsika Instituudi bioorgaanilise keemia laboratooriumi juhatajana. Aastast 1991 oli ta EPMÜ Eksperimentaalbioloogia Instituudi direktor.
Aavo Aaviksaar on saanud 19 autoritunnistust ja aastal 1987 ENSV riikliku preemia.
Slovaki Vabariik (1939–1945)

Slovaki Vabariik (slovaki keeles Slovenská republika), ka Esimene Slovaki Vabariik (slovaki keeles Prvá slovenská republika) või Slovaki Riik (slovaki keeles Slovenský štát) oli riik, mis eksisteeris 14. märtsist 1939 kuni 8. maini 1945 Saksamaa nukurežiimina.
Saksamaa kasutas ära slovakkide rahvusliikumist ning kallutas Slovakkiat kuulutama välja iseseisvuse, andes mõista, et vastasel juhul annab ta nende territooriumi tagasi Ungarile, nagu see oli enne 1918. aastat, kui nii Tšehhoslovakkia ja Ungari kuulusid Austria-Ungari keisririiki. Tšehhidest eraldi moodustasidki slovakid oma riigi, mille etteotsa sai president Jozef Tiso. 
Selle territoorium vastas ligikaudu tänapäeva Slovakkia territooriumile, kuid ilma lõuna- ja idaosata. Riik piirnes Saksamaa, Böömi- ja Määrimaa protektoraadi, Kindralkomissariaadi (Saksamaa okupeeritud Poola alade) ning Ungari kuningriigiga.
23. märtsil 1939, ründas Ungari äsjaloodud Slovakkia riiki, vallutades 12 päeva kestnud sõja järel Slovakkia lõunaosa, sh seal asunud suure Košice (saksapäraselt Kassa) linna. Need alad olid Austria-Ungari keisririigis varem olnud osake Ungari kuningriigist. 1919. aasta märtsis Ungaris  võimu enda kätte haaranud kommunistlik Béla Kuni valitsuse oli sama aasta suvel puruks Rumeenia armee ja Slovakkia oli võtnud sega-asustusega alad enda kontrolli alla.
Slovaki vabariiki tunnistasid Saksamaa ja mitmed muud riigid, sealhulgas Hiina Vabariigi ajutine valitsus, Horvaatia Sõltumatu riik, El Salvador, Eesti, Itaalia kuningriik, Ungari kuningriik, Jaapani keisririik, Leedu, Mandžukuo, Mengjiang, Rumeenia kuningriik, Nõukogude Liit, Hispaania, Šveits ja Vatikan.
Varniai regionaalpark

Varniai regionaalpark (leedu keeles Varnių regioninis parkas) on regionaalpark Leedus Žemaitijas Telšiai, Šilalė ja Kelmė rajoonide aladel.
Varniai regionaalpark asub Žemaidi kõrgustikul ja selle ümbruses. Regionaalpark asutati 1992. aastal, et kaitsta kõrgustiku järvederohket künklikku maastikku, ökosüsteemi ning kultuuripärandit. Regionaalpargi territooriumilt algavad Minija, Venta jõgi.
Regionaalpargi territooriumil asuvad Žemaidi kõrgustiku kõrgeim tipp Medvėgalis ja arvukad järved, neist suurim on Lūkstas. Mitme järve ümbruse soostunud alad on väärtuslikeks lindude elupaikadeks. Regionaalpargile omased lubjarikkad sood on taimeharulduste kasvupaikadeks. Stervase järve ümbruses asub loodusreservaat.
Regionaalpargis kasvavad mitmed Leedu punases raamatus olevad taimed, nende seas Siberi võhumõõk, sale villpea, õievähene tarn, harilik ungrukold, rohekas käokeel, pääsusilm, harilik käoraamat ja järv-lahnarohi. Selgrootutest elavad seal näiteks kaitsealused mustlaik-apollo, vareskaera-aasasilmik, pääsusaba.
Regionaalpargi territooriumil asub üksteist suuremat linnamäge, samuti ka mitmed hiied. Ka on linnamägede ümbruses säilinud mitmed muistsed salateed. Arhitektuurimälestisena on kaitse all Požerė, Pavandenė ja Varniai kirikud. Varniai vaimulike seminaris säilitatakse Motiejus Valančiuse elu- ja tööruume. Ka asub regionaalpargi territooriumil Biržuvėnai mõis.
Varniai regionaalpargi halduskeskus asub Ožtakiai külas. Tähtsamad asulad regionaalpargi territooriumil on Varniai linn ja Pavandenė, Luokė, Janapolė.
Varniai regionaalpargi pindala on 184,84 ruutkilomeetrit. Reservaadid võtavad enda alla 2,3%, erinevad kaitsealad aga 50,8% regionaalpargi territooriumist.
Lumumba jõgi

Lumumba jõgi on kraav Kärdlas Hiiumaal. Kraav kaevati 1960ndail aastatel ning sai nime tol ajal palju kajastatud Patrice Lumumba järgi.
Leonora Linter

Äritegevus

Estdirect Office OÜ kaudu on Linter müünud rinnasuurendustablette, loteriides õnne toovaid sõrmuseid, kaalualandustablette ning imeliselt kiiresti kasvavaid maasikataimi. Samuti on Estdirect ulatuslikult reklaaminud selgeltnägija Esmeraldat, kelle nimega on firma müünud esoteerikakaupu.
Mitu aastat varem esindas Linteri firma Linter & Ko Eestis kullerfirmat Federal Express. See ärisuhe pälvis ajakirjanduse tähelepanu, kuna Linter küsis ukselt-uksele kulleriteenuse puhul klientidelt tavatut lisatasu ka Eesti-sisese transpordi eest.
Vaesuse tsükkel

Vaesuse tsükkel (inglise cycle of poverty) on iseenesest võimenduv vaesuse ja sotsiaalse heidiklikkuse tsükkel, mis kandub edasi põlvkonnalt põlvkonnale. 
Vaesuse tsükkel näitab kvalifitseerimata tööjõu, madala sissetuleku, halbade elamisolude ja kehvade haridusvõimaluste seost.
TTÜ Küberneetika Instituudi foneetika ja kõnetehnoloogia laboratoorium

TTÜ Küberneetika Instituudi foneetika ja kõnetehnoloogia laboratoorium on Eesti keele foneetiliste uuringute (eesti häälikusüsteem, prosoodia, aktsendinähtused), kõnetehnoloogilised uuringute ning arendustöödega (kõnesüntees, kõneanalüüs, kõnetuvastus, kõnelejatuvastus, foneetilised andmebaasid) tegelev laboratoorium.
Esimesed eksperimendid eestikeelse kõnetuvastusega tehti laboratooriumis juba kaheksakümnendate lõpus. Aktiivsemalt hakati tuvastusega tegelema 2000. aastate keskel. Suure tõuke sellele andis kahe mahuka eestikeelse kõne andmebaasi (BABEL ja Eesti SpeechDat) loomine, mis võimaldasid treenida juba üsna hästi toimivaid akustilisi mudeleid. Kõneandmebaaside loomine ongi labori üks tähtsamaid tegevusi, mis toetab teisi uurimissuundi. Põhiliseks kõnetuvastusega seotud uurimisobjektiks on olnud keelemudel.
Alfons Kennis

Alfons Kennis (sündinud 1966. aastal Veghelis Põhja-Brabandi provintsis) on hollandi paleokunstnik ja skulptor.
Koos kaksikvenna Adrie Kennisega töötab ta kunstistuudios Kennis & Kennis.
Jämepea

Välimus

Kala on hõlpus eristada suurte kehamõõtmete ja soomusteta pea järgi. 
Jämepea kehavärvus võib varieeruda tumerohelisest päris mustade toonideni, kala küljed on hallikad. Kala kõhualune on valkjas, uimed ja saba on kollakate toonidega. Tema pea on soomusteta. Jämepea suu on ülaseisune. Kala keskmine kehapikkus on umbes 60 cm, maksimaalselt 112 cm, dokumenteeritud maksimaalseks kaal on 21,3 kg.

Eluviis

Jämepead on zooplanktontoidulised.

Jämepea töönduskalana

Ülikiire kasvukiiruse pärast on jämepea tähtis tööndus- ja kalakasvatuskala.
Võru maavanem

Võru maavanem oli Võru maavalitsuse juht (maavanem).
Pelops

Pelops oli vanakreeka mütoloogias Tantalose poeg.
Isa tappis ta ja pakkus jumalaile eineks, et proovida nende kõigeteadmist. Üksnes Demeter, kes oma kadunud tütart Persephonet sügavalt leinates midagi tähele ei pannud, sõi ühe õlatüki.
Kui jumalad Pelopsi taas ellu äratasid, asendasid nad puuduva tüki elevandiluuga. Pelops võitis kaarikuvõidusõidus Elise Pisa kuninga Oinomaose, ostnud ära kaarikujuhi Myrtilose, ning sai endale naiseks kuninga tütre Hippodameia.
Pelopsi ja Oinomaose kaarikusõiduvõistlust peeti selle võistlusala kui olümpiaala alguseks.
Pelopsist sai kogu Peloponnesose valitseja ning seda maad hakati nimetama tema järgi (Peloponnesos tähendab 'Pelopsi saar'). Pelopsi järglastel, eriti Atreusel ja Thyestesel, lasus Myrtilose needus.
Ettevalmistusi võidusõiduks on kujutatud Olümpias Zeusi templi idaviilul.
Vajab täiendamist
Tehvandi spordikeskus

Tehvandi spordikeskus on spordikeskus Otepää vallas Nüpli külas Otepää linna piiril. Üks spordikeskuse osa on Tehvandi staadion.
Seal toimusid 2011. aasta juunioride ja kuni 23-aastaste põhja suusaalade maailmameistrivõistlused, mis oli läbi aegade suurim Eestis peetud tippspordisündmus. Osales 700 sportlast 38 riigist.
Tehvandi staadioni hoones asub Eesti Spordimuuseumi filiaal Otepää talispordimuuseum.

Tehvandi staadion

Tehvandi jalgpallistaadionil on naturaalne muru mõõtmetega 100x64 m. Staadion omab UEFA II kategooria litsentsi.

Tehvandi staadionihoone

Pressikeskus, seminariruumid, võistluskeskuse ruumid, kohtunike ruumid, saunadega riietusruumid, arsti- ja massaažiruumid, tribüüniala (3000 inimest).

Pallimängude väljak

Sportmängude (korvpall, võrkpall, tennis) väljakud.

Biatloni lasketiirud

Tehvandi Spordikeskuses on kaks laskesuusatamise lasketiiru: Tehvandi staadionil ja Ansomäel.

Biatloni hoone

Koosolekute ja seminaride ruumid, kohtunike ja kommentaatorite ruumid, tribüüniala (800 inimest).