Fernando Torres

Elulugu

Fernando Torres sündis José ja Flori Torrese kolmanda lapsena. Perekonnas olid juba õde Mari Paz (sündinud 1976) ja vend Israel (sündinud 1977). Ta kasvas üles Fuenlabrada linnas Madridi autonoomses piirkonnas. Jalgpalli hakkas Fernando mängima juba viieaastaselt, peamiselt Fuenlabrada kohalikes meeskondades. Suved veetis ta Gastraris ja alates 1992. aastast ka Galicias Estordes.
Aastal 1994 mängis Fernando Torres esimest korda klassikalises 11-liikmelises meeskonnas klubi Rayo 13 koosseisus. Hooaja jooksul löödud 55 väravaga kuulus ta kolme parima mängija hulka, kellele pakuti võimalust liituda klubi Madridi Atlético noortemeeskonnaga 1995. aastal, kui Fernando oli 11-aastane. 1995–1998 treenis teda Manolo Rangel, aastast 1998 aga Pedro Calvo. Hooajal 1998–1999 võitis Madridi Atlético noortemeeskond, kuhu kuulus ka Fernando Torres, Nike Cup turniirid nii Hispaania kui ka Euroopa tasandil. 15-aastasena sõlmis ta 1999 klubiga esimese lepingu.
2000. aastal pidi Fernando Torres alustama mänge Madridi Atlético esinduskoosseisus, kuid sääreluu murru tõttu tuli väljakule alles detsembris. Veebruaris 2001 võitis ta Hispaania rahvuskoondise koosseisus Algarve turniiri U-16 kategoorias. Sama aasta kevadel osales ta ka Euroopa meistrivõistlustel U16 ja U18 kategooriates, tulles esimeses neist mais 2001 Euroopa meistriks. Ta valiti ka turniiri parimaks mängijaks.
27. mail 2001 debüteeris ta Madridi Atlético põhikoosseisus Vicente Calderóni staadionil Madridis Leganesi vastu. Esimese värava lõi Fernando nädal aega hiljem Albacete klubi vastu. Sama aasta novembris osales ta U17 maailmameistrivõistlustel Trinidadil ja Tobagol, saavutamata märkimisväärseid tulemusi.
Juulis 2002 mängis ta Norras Euroopa noorte meistrivõistlustel U19 kategoorias ja tuli taas Euroopa meistriks. Taas kord valiti Torres ka turniiri parimaks mängijaks.
Aastal 2003 debüteeris ta rahvusmeeskonna juunioride (U21) seas. Rahvuskoondises debüteeris ta Portugali vastu 6. septembril 2003 ja lõi oma esimese värava kohtumises Itaaliaga 28. aprillil 2004. Ta osales ka 2004. aasta jalgpalli Euroopa meistrivõistlustel.
2005. aastal panustas Fernando Torres oluliselt Hispaania edusse 2006. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste kvalifikatsioonimängudes. Maailmameistrivõistlustel osales ta põhikoosseisus ja lõi kolm väravat: ühe 4:0 võidetud mängus Ukraina vastu 14. juunil 2006 ja kaks 3:1 võidetud kohtumises Tuneesiaga 19. juunil 2006.
Fernando Torres oli Madridi Atlético noorim mängija ja Hispaania rahvuskoondise noorim väravalööja. Tema vastu ilmutasid huvi mitmed Euroopa tippklubid nagu Manchester United ja AC Milan, kuid Torres ise teatas, et jääb lepingu lõpuni aastal 2008 mängima Madridi Atléticosse.
Vaatamata nii Torrese kui ka Madridi Atlético esindajate vastupidistele väidetele sõlmis klubi siiski juunis 2007 lepingu inglise jalgpalliklubiga Liverpool FC Torrese müügiks. Tehing viidi lõpule 4. juulil 2007 ja selle väärtuseks kujunes umbes 30 miljonit eurot.
2011. aasta talve üleminekuakna ajal sõlmis Fernando Torres lepingu Londoni klubiga Chelsea FC.
2015. aastal naasis ta tagasi Madridi Atléticosse. Oma viimase mängu Madridi Atléticos pidas ta 20. mai 2018 Eibari vastu, lüües mängus kaks väravat.
2018. aasta juulis liitus ta Jaapani kõrgliiga klubiga Sagan Tosu. 2019. aasta juunis teatas ta jalgpallurikarjääri lõpetamisest. Karjääri viimase mängu pidas ta Sagan Tosu särgis 23. augustil 2019.

Isiklikku

Torrese hüüdnimi on El Niño ('poiss'), sest ta näeb oma vanusest veelgi noorem välja. Vasakule käele on tal tätoveeritud tema nimi (Fernando), kasutades J. R. R. Tolkieni väljamõeldud tengwari kirja, ning trükitähtedes tema naise nimi OLALLA, parema randme siseküljele aga tema number (9) ja käsivarrel tema tütre nimi NORA.
Fernando Torres abiellus 27. mail 2009 Olallaga, kellega on tal olnud suhe aastast 2001. Nad kohtusid aastal 1992, olles mõlemad oma perega suvepuhkusel.
8. juulil 2009 sai Fernando Torres isaks, Olalla ja Fernando tütre nimi on Nora. Teine laps, poeg Leo sündis 6. detsembril 2010.
Torres on hea sõber bändi El Canto del Loco laulja Dani Martiniga. Ta osales El Canto del Loco laulu "Ya Nada Volverá A Ser Como Antes" muusikavideos.
Ta avaldas 2009. aasta septembris oma autobiograafia "El Niño: My Story".