google/wiki40b huggingface dataset:
Neofašism

Neofašismiks ehk uusfašismiks nimetatakse pärast Teist maailmasõda tekkinud paremäärmuslikke poliitilisi liikumisi ja õpetusi, millele on omased kõik või mõned fašismi tunnusjooned.

Neofašism ja rahvuslus

Selge määratluse puudumise tõttu on neofašismi mõistet kasutatud sageli parempoolsete rahvuslike parteide ja ühenduste kohta, mis tegelikult fašistlikku ideoloogiat ei poolda. Kuna Lääne avalikkus on fašismi pärast Teist maailmasõda käsitlenud peamiselt negatiivses võtmes, siis täidab taoline sildistamine poliitilises võitluses häbimärgistamise ülesannet ja leiab kasutust eelkõige vasakjõudude poolt.
Politoloogid on rõhutanud, et oma äärmuslikes vormides võivad rahvuslikud liikumised üle võtta osa fašistlikust ideoloogiast, kuid väga sageli on neil siiski erinevad juured ja vaated. Tavaliselt kerkivad fašistlikud ja neofašistlikud organisatsioonid esile seal, kus rahvuslastel ei ole õnnestunud oma eesmärke saavutada.

Neofašistlikud liikumised

Äärmusparempoolsete ideoloogiate populaarsus oli pärast Teist maailmasõda väga madal. Fašistlike tunnusjoontega valitsused säilisid pärast sõda vaid Hispaanias ja Portugalis, kuid ka seal ainult seni, kuni elasid nende rajajad Francisco Franco ja António de Oliveira Salazar. Fašistlik liikumine oli seega kaotanud oma tugipunktid, seda seostati otseselt sõjas lüüasaamise ja sõjakannatustega. Tähelepanu keskendumine majandusliku arengu küsimustele võttis fašismilt soodsa kasvupinnase; rahvusküsimus taandus teisejärguliseks ja rahvusluse ideoloogia oli põhjalikult diskrediteeritud.
Kuigi tinglikult neofašistlikeks nimetatavad poliitilised organisatsioonid tekkisid paljudes riikides, kaasa arvatud Itaalias ja Saksamaal, juba 1940. aastate lõpul, ei hakanud eelpool mainitud põhjustel nende populaarsus kasvama enne 1960. aastate teist poolt. Tollane neofašismi toetuspinna laienemine on seostatav külma sõjaga ning käsitletav ühe vastureaktsioonina vasakpoolsuse pealetungile kultuuris, hariduses ja poliitikas.
Itaalia tänav

Itaalia tänav on tänav Viljandi linnas.
Tänav ühendab Vaksali ja Kalevi tänavat ning selle pikkus on 205 m.

Ajalugu

1918. aastal kandis tänav Itaalia tänava nime, kuid see muudeti pärast Teist maailmasõda Side tänavaks.
2018. aastal muudeti tänava nimi taas Itaalia tänavaks.
Munakoor

Munakoor (ka koorkest) on kõvakooreliste munade välispinna kattekiht. Linnumunade koor sisaldab kaltsiumkarbonaati ja lahustub mitmetes hapetes, samuti äädikas. Lahustumise ajal eritub süsihappegaas.

Putukad

Putukad ja teised lülijalgsed munevad mitmesuguse väljanägemise ja tekstuuriga mune. Osal on kattekihiks želatiinitaoline limakiht, teistel on koor kõvakattega. Pehmed munakoored koosnevad tihti proteiinist, mis võib olla vedel või kiuline.
Osal lülijalgsete munadel kooreosa puudub. Selle ülesandeid täidab koroid, mis kaitseb muna sisemisi kihte. Koroid võib olla üsnagi keeruka ehitusega. Kuivades tingimustes valmivatel munadel on peaaegu alati kõvakattega munakoor, mis takistab liigset niiskuskadu.
Ķīmija

Ķīmija (vene keeles Химия, ka Химпосёлок) on Läti linna Daugavpilsi osa. Asub Jaunbūvest põhjas ja Jaunie Stropist lõunas.
Ķīmija linnaosa hakkas kujunema XX sajandi kuuekümnendatel aastatel, mil sinna rajati suur keemiatehas. Tehase juurde rajati tehasetööliste elamud. Enne seda asus linnaosa maadel tühi liivaväli, mida teati kui "Daugavpilsi kõrbe". Linnaosa tänavad hakkasid kandma tuntud keemikute nimesid, erandiks oli Tsiolkovski tänav. Aastal 1962 toodi sinna trammide lõpp-peatus. Rajati kool, kultuurimaja ja katlamaja, samuti ka soojuselektrijaam tehase elektriga varustamiseks.
Seoses Nõukogude Liidu lagunemisega oli tehas sunnitud oma tootmismahtusid kärpima. Tehase territooriumile rajati tehnopark, paljud hooned võeti kasutusele väiksemate ettevõtete poolt. Linnaosas asub Riia Tehnikaülikooli Daugavpilsi filiaal.
Angerjalised

Angerjalised (varem: angerjalaadilised; Anguilliformes) on keelikloomade (kalade) selts kiiruimsete klassist.

Kulinaaria

Jaapani köögis on tavalised angerlased (unagi) ja mereangerjalised (anago). Angerjalisi kasutatakse ka Kantoni ja Shanghai köögis. Angerjat (jõeangerjat) ja teisi angerlasi süüakse Euroopas, sealhulgas Eestis, samuti USA-s ja mujal maailmas. Traditsiooniline Londoni toit on angerjatarretis (jellied eels).
Püha Kolmainu katedraal (Peterburi)

Püha Kolmainu katedraal ehk Troitski Izmaili katedraal, täieliku nimega Püha Elualustaja Kolmainsuse nimeline Izmaili polgu ihukaardiväe katedraal on Peterburis Admiraliteedi rajoonis Troitskoje väljakul asuv õigeusu kirik.
Kiriku kogudus kuulub Vene Õigeusu Kiriku Peterburi piiskopkonna Admiraliteedi praostkonda. Koguduse preester on Gennadi Bartov.
Ampiirstiilis kirik ehitati arhitekt Vassili Stassovi projekti järgi 1828–1835. Katedraal mahutab 3 tuhat inimest. Valmimise ajal oli ta Venemaa suurim pühakoda.
Katedraali fassaadi keskne osa on 6 korintose sambaga portikus, mille friis on kaunistatud skulptuuridega. Nende skulptuuride autor on Samuil Galberg. Katedraali sees on veel 24 korintose sammast. Pilastrid on kaetud valge kunstliku marmoriga.
Katedraalis asub 1865 valmistatud kroonlühter, mis kaalub 5 tonni.
Katedraali seintel rippusid Vene-Türgi sõjas 1877–78 trofeeks saadud Türgi sõjaväeüksuste tähed. 1836 paigaldati katedraali seintele valged marmortahvlid nende ohvitseride nimedega, kes Venemaa eest võideldes langesid Austerlitzi, Friedlandi, Borodino või Kulmi lahingus, mis kõik peeti Napoleoni vastu.
Vene-Türgi sõja mälestamiseks avati 24. (vkj. 12.) oktoobril 1886 katedraali juures Kuulsuse sammas, mille arhitekt oli David Grimm. Sammas on 28 m kõrge ja valmistatud põhiliselt 108 türklastelt sõjasaagiks saadud kahuritorust, mis on paigutatud 5 kihina. Samba alumises osas on 6½ m kõrgune pjedestaal, mille igal neljal küljel on pronkstahvlid sõjasündmuste kirjelduse ja sõjaväeosade loenditega. 1930. aasta jaanuaris viidi see sammas ümbersulatamisele. 1969 avati selle kohal katedraali arhitekti Vassili Stassovi büst, mis 2004 ära viidi ja 1. oktoobril 2005 avati taastatud Kuulsuse sammas.
Põrge

Absoluutselt elastne põrge

Absoluutselt elastseks nimetatakse sellist põrget, kus kehade impulsside ja kineetiliste energiate summa enne ja pärast põrget on sama.

Absoluutselt mitteelastne põrge

Absoluutselt mitteelastseks ehk plastseks põrkeks nimetatakse sellist põrget, kus kehad liiguvad pärast põrget ühesuguse kiirusega, moodustades uue keha. Sellise põrke puhul kehtib ainult impulsi jäävuse seadus.
Deniz Yücel

Deniz Yücel (hääldus türgi keeles [deˈniz jyˈdʒæl]; sündinud 10. septembril 1973 Flörsheim am Mainis Saksamaal) on saksa-türgi ajakirjanik ja publitsist. Ta oli aastatel 2007-2015 vasakalternatiivse Die Tageszeitungi toimetaja ning on alates 2015. aastast WeltN24 grupi Türgi korrespondent. 
17. veebruaril 2017 vahistati ta Türgis süüdistatuna terroristliku ühenduse toetamises. Yücel vabastati vangistusest 16. veebruaril 2018.
Kostivere mõis

Kostivere mõis (saksa keeles Kostifer) oli mõis Jõelähtme kihelkonnas Harjumaal.
Assembler

Assembler on kompilaator, mis tõlgib assemblerkeeles programmi masinkoodiks.
Enamik assemblereid oskab teha seda ka objekti- või käivitusfailiks. Objektifailid ja teegid saab üheks tervikuks ühendada linkuri abil. Assembler ei optimeeri koodi, kuna teisendamine assemblerkeelest masinkoodi käib "sõna-sõnalt" (üksüheselt).
Igapäevaselt kasutatakse sõna "assembler" tihti ka assemblerkeele kohta.
Katun

Katun (vene Катунь) on jõgi Venemaal Altai Vabariigis ja Altai krais. Pikkus on 688 km, valgala 60 900 km².
Algab Beluhha lõunanõlvalt. Tema ülem- ja keskjooksul vahelduvad kuristikud ahelikest läbimurdmisel laiemate nõgudega. Alamjooksul jõuab tasandikule ja ühineb Bijaga, moodustades Obi.
Tõnis Martma

Tõnis Martma (kuni 1937 Tõnis Martinson, 5. august 1898 Suure-Kõpu vald, Viljandimaa – juuli 1980 Viljandi) oli Eesti kohtunik.
Õppis 1922–1926 (lõpetas) Tartu Ülikoolis õigusteadust, Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane.
Osales Vabadussõjas. 1932–1934 Tõrva, 1934–1939 Petseri 1. jaoskonna, 1939–1940 Viljandi 2. jaoskonnakohtunik, alates 6. juunist 1940 Viljandi Ringkonnakohtu liige.
Jaan Künnapi Alpinismiklubi

Jaan Künnapi Alpinismiklubi, lühendatult JKA, on Eesti alpinistide ühendus.
Jaan Künnapi Alpinismiklubi asutamise idee tekkis mägironijatel Eesti Esimese Himaalaja Ekspeditsiooni ajal 1998. aasta sügisel. Ekspeditsiooni koosseisu kuulus siis enamik Eesti tippalpiniste ja mõned edukad äritegelased.
Klubi asutati 30. aprillil 1999 Tallinnas mittetulundusühinguna.
Klubi eesmärgiks on alpinismi edendamine Eestis, sealhulgas rahvusvahelistes mägiekspeditsioonides ja muudes alpinistide ettevõtmistes osalemine ja nende korraldamine.
Klubi annab välja J. K. Alpinismiklubi rändauhinda parimale alpinistile.
Klubi juhatusse kuuluvad Jaan Künnap, Valdur Vahtre, Kristiina Kindel, Tõnu Põld ja Olavi Vaino.
Alexander Riesenkampff (1888–1940)

Karl Alexander Riesenkampff (7. august 1888 Tallinn – 28. detsember 1940 Berliin) oli Eesti advokaat.
Ta lõpetas 1910. aastal Tartu ülikooli õigusteaduskonna (cand. jur.).
1910–1911 kohtuameti kandidaat Jaroslavlis ja Riias, 1912–1916 vandeadvokaadi abi, 1916 vandeadvokaat Tallinnas, 1918 Tallinna linnapea. 1919–1920 ajakirjanik Berliinis, 1921–1940 vandeadvokaat Tallinnas, 1925–1928 Saksa Kultuuromavalitsuse liige, Tallinna toomkooli kuraator.
Läks ümberasujana Saksamaale.
Anne Türnpu

Anne Türnpu (sündinud 25. märtsil 1963 Tartus) on eesti näitleja ja lavastaja.
Anne Türnpu lõpetas Nõo Keskkooli matemaatika eriklassi 1981. aastal ja jätkas haridusteed 1981/1982 õppeaastal Tartu Ülikoolis matemaatika erialal. Edasi siirdus ta Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedrisse, mille lõpetas 1986. aastal.

Isiklikku

Anne Türnpu isa on TÜ matemaatikateaduskonna kauaaegne õppejõud Heino Türnpu ja ema Galina Türnpu töötas arstina. Anne Türnpul on suhtest Ringo Ringveega tütar Rahe (1994) ja poeg Ra (1996).
Viirelaid

Nimi

Vanadel merekaartidel on saare nimi Paternoster - 'Meieisapalve' järgi. Laiu eestikeelne nimi on tuletunud linnunimest 'viires'.

Asend

Saar asub Suures väinas, 3,9 km Kuivastust ja 4,1 km Virtsust

Loodus

Viirelaid on madal (kuni 4,5 meetrit üle merepinna), tasane ja võsastunud. Saar kuulub Väinamere hoiuala koosseisu ja on looduskaitse all.

Ajalugu

Viirelaid on meresõitjatele ammu tuntud orientiir, mis juhatab lõuna poolt tulijaile teed Viire kurgu kaudu Väinamerre. Saart on esmakordselt mainitud 1556. aastal.
Saare kirdeosas paikneb Viirelaiu tuletorn. Saarele ehitati esimene meresõidu tähis 1836. Puidust meremärk valmis 1857. aastal ja tuletorn 1881. aastal. Tänapäeval asub laiul puhkekompleks.
Saarel on elanud majakavahid ja nende pered.
Viirelaiule ja meresõidule viitab ka tuntud rahvalaul "Viire takka".
Aurumiskiirus

Aurumiskiirus on teatavalt pinnalt ajaühikus aurunud vee hulk. Enamasti mõõdetakse seda millimeetrites, nt mm/h (tunnis), mm/a (aastas) jne.
Tönnis Johann von Bellingshausen

Tönnis Johann von Bellingshausen (26. juuni (vkj 16. juuni) 1634 – 30. november (vkj 20. november) 1695 Pada mõis) oli Eestimaa päritolu Rootsi sõjaväelane ja rüütelkonnategelane.
Tönnis Johann von Bellingshausen sündis Pilkuse mõisniku Hermann von Bellingshauseni ja Pada mõisa pärijanna Margarethe von Löwenwolde pojana.
Bellingshausen teenis Rootsi armees, kus sai ooberstleitnandi auastme. 
1690–1691 oli ta Eestimaa rüütelkonna peamees ja hiljem Eestimaa maanõunik.
Talle kuulus Pada mõis.
Tönnis Johann von Bellingshausen maeti Tallinna toomkirikusse.
Gotthilft Traugott Hahn

Gotthilft Traugott Hahn (13. veebruar (1. veebruar) 1875 Rõuge – 14. jaanuar 1919 mõrvatud Tartu Krediidikassa keldris) oli Eesti vaimulik ja teoloog, usuteaduse professor.
Ta sündis vaimuliku Elieser Traugott Hahni 12-lapselise pere kolmanda lapsena. Kaks esimest venda surid imikuna.
Ta õppis gümnaasiumis Tallinnas, St. Petri-Schules Peterburis ning aastatel 1893–1897 Tartu Ülikooli ja Göttingeni Ülikooli usuteaduskondades. Ta astus aastal 1918 korporatsiooni Arminia Dorpatensis. Vaimuliku prooviaasta oli Göttingenis.
Ta oli aastatel 1899–1902 Tallinna Oleviste koguduse adjunktõpetaja ja 1902–1919 Tartu Ülikooli koguduse õpetaja.
Ta oli aastatel 1902–1919 Tartu Ülikooli usuteaduskonna õppejõud: alates 1902. aastast ajaloolise usuteaduse eradotsent ja 1909. aastast praktilise usuteaduse professor.

Martüürium

Tartu langes Punaarmee kätte 22. detsembril 1918. Ligi nädal aega olid linnas peremeest mängida saanud Tartu enamlased. 28. detsembril jõudis Tartusse Eesti Töörahva Kommuuni Nõukogu esindaja Albert Tiimann koos kolme kaaslasega.
30. detsembriks koostas Tartu uus võimukandja esimesed sundmäärused ning pani need ka kohe kehtima. Kõigepealt keelustati ETK Nõukogu juba varasema dekreedi põhjal nüüd ka Tartus jumalateenistuste pidamine ning igasugune muu ametlik usukommete täitmine.
Pärast Tartu hõivamist bolševike vägede poolt vahistati linnas 24 päeva jooksul umbes 500 inimest, kes paigutati Tartu Krediidikassa keldrisse Kompanii tänav 5. 14.–15. jaanuaril 1919 vabastati Tartu ning enne lahkumist hukkasid bolševikud komissaride (Kull, Rästas, Otter) juhtimisel 20 väljavalitud vangi, nende seas esimese eesti õigeusu piiskopi Platoni, ülempreestrid Mihhail Bleive ja Nikolai Bežanitski, usuteaduse professori Gotthilft Traugott Hahni ja Tartu Jaani koguduse pastori Moritz Wilhelm Paul Schwartzi.

Isiklikku

Gotthilft Traugott Hahn oli abielus, abikaasa Gerta Ernestine Anna Hahn (neiuna von zur Mühlen). Neil oli kolm tütart ja üks poeg. Poeg Wilhelm Hahn oli teoloog ja poliitik. Vend Carl Hugo Hahn oli Harju-Risti ja Nissi pastor, hiljem pastor Saksamaa idaosas ja aastatel 1947–1957 Sacheni piiskop. Isa Elieser Traugott Hahn oli Valjala, Rõuge ja Tallinna Oleviste koguduse pastor, vanaisa Carl Hugo Hahn oli misjonär Lõuna-Aafrikas hererode juures. Õemees Woldemar Paul Sielmann oli Pärnu Nikolai koguduse ja Tallinna Oleviste koguduse abiõpetaja.
Keemiarelvade Keelustamise Organisatsioon

Liikmed

Keemiarelvade Keelustamise Organisatsioonil on 193 liikmesriiki. Liikmeks saavad automaatselt kõik keemiarelvade keelustamise konventsiooniga liitunud riigid. ÜRO-sse kuuluvatest riikidest ei ole organisatsiooni liikmed Angola, Birma, Egiptus, Iisrael, Põhja-Korea ja Lõuna-Sudaan. Birma ja Iisrael on lepingu allkirjastanud, kuid pole seda ratifitseerinud.

Töökorraldus

Organisatsiooni ametlikud keeled on inglise, prantsuse, vene, hiina, hispaania ja araabia keel. Peadirektor on alates 2018. aastast Hispaania diplomaat Fernando Arias González.
Organisatsiooni peakorter asub Hollandis Haagis. Kõrgeim organ on liikmesriikide konverents, mis koguneb tavaliselt korra aastas. Igal riigil on üks esindaja. Kõigil liikmetel on võrdne hääleõigus. Riike esindavad tavaliselt nende alalised esindajad organisatsiooni juures, kes on paljudel juhtudel ühtlasi oma riigi suursaadikud Hollandis. 
Täidesaatev organ on täitevnõukogu, mis koosneb 41 liikmesriigi esindajatest, kelle valib konverents kaheks aastaks. Täitevnõukogus osalevad rotatsiooni korras kõik osalisriigid. Igapäevast tööd korraldab konverentsi ja täitevnõukogu ülesandel tehniline sekretariaat. 
Organisatsiooni tegevust rahastavad liikmesriigid. Liikmemaksu arvutamisel kasutatakse samasugust süsteemi nagu ÜRO-s. Aastaeelarve on umbes 60 miljonit eurot. Sellest umbes 22 protsenti maksab USA, 19,5 protsenti Jaapan ja umbes 10 protsenti Saksamaa.
Konventsioon näeb ette, et iga osalisriik määrab enda kohustuste täitmise eest vastutava riigiasutuse. Eestis on selleks asutuseks Terviseamet.

Eesti osalus

Eesti kirjutas lepingule alla 14. jaanuaril 1993 ja ratifitseeris selle 28. aprillil 1999. Liikmesus jõustus 25. juunil 1999. Eesti alaline esindaja Keemiarelvade Keelustamise Organisatsiooni juures on Eesti suursaadik Hollandis Kaili Terras.
Miotseen

Mandrite triiv Aafrika ja Euraasia vahel

Neogeenis oli Alpi mäestiku tekkimise kõrgperiood. Aquitanis (21–23 MAT) moodustasid tänapäeva Araabia meri ja Vahemere idaosa Tethyse ürgookeani. Aafrika ja Euraasia vahel ühendust ei olnud. Burdigalis umbes 17–18 MAT oli kitsas ühendustee, mille kaudu migreerusid mõned imetajad, näiteks Dionysopithecus (Dionysose inimahv). Tõestusmaterjali on saadud Hiina ja Vietnami leiukohtadest. Langhis umbes 14–15 MAT tekkis laiem ühendus Aafrika ja Euroopa vahel ja Aafrikast rändasid välja inimahvlased. Fossiilsete leidude põhjal arvatakse, et 13–7 MAT ei olnudki Aafrikas inimahve. Fossiile on leitud sellest ajast hulgaliselt Euraasiast.
Jäätee (jook)

Jäätee on tee baasil valmistatud karastusjook.

Ajalugu

Üldiselt arvatakse, et jäätee võidukäik sai alguse 1904. aastal Saint Louises peetud maailmanäituselt, kus inglasest teeistanduseomanik Richard Blechynden otsustas serveerida teed jahutatult. Teekasvataja oli tulnud maailmanäitusele, et suunata rohelise teega harjunud ameeriklasi kasutama India teed. Selleks oli tal maitsmiseks valmis keedetud hulganisti musta teed, kuid kuumalaine tõttu ei soovinud keegi tema jooki proovida. Blechynden tuli mõttele valada tõmmanud tee jääkuubikute peale ning pakkuda seda karastusjoogina. Sellest sai maailmanäituse lemmikjook ning jäätee muutus vähehaaval populaarseks kogu USA-s ja edaspidi ka Euroopas.

Valmistamine

Jääteed võib valmistada peaaegu igast teest, sealhulgas rohelisest teest, lisades tõmmanud ja mahajahutatud teele jääd. Mõned teesordid sobivad aga teistest paremini. Jäätee valmistamisel on suurimaks probleemiks tee hägustumine, mis tekib, kui tee keemilist tasakaalu häiritakse. Mõni teesort, näiteks assami tee, on sellele eriti tundlik; sellised teed sisaldavad rohkelt tanniine, mis kokkupuutes vees sisalduva kaltsiumi ja magneesiumiga moodustavad vees mittelahustuvaid soolasid. Tee jahtudes muudavad need mineraalained joogi tuhmiks. Hägust teed saab "parandada", lisades joogile sidruni- või apelsinimahla. Tsitrusviljade mahl on happeline ja aitab jäätee pH-taset tasakaalustada.
Gedeon Burkhard

Gedeon Burkhard (sündinud 3. juulil 1969 Münchenis Saksamaal) on saksa filmi- ja televisiooninäitleja. Kuigi ta on mänginud arvukates filmides ja teleseriaalides, on ta enim tuntust kogunud Alex Brandtneri rolliga Austria ja Saksamaa koostöös toodetud politseisarjas "Komissar Rex" (1998–2001).
Gedeon on näitlejanna Elisabeth von Molo poeg, hariduse sai ta ühes Inglise internaatkoolis. Tema karjäär algas 1979. aastal Saksa telefilmis "Blut und Ehre". Burkhardi mänedžer on tema isa Wolfgang Burkhard.
1990ndatel elas USA-s ja töötas mitme projektiga, kuid ei saavutanud märkimisväärset edu. Sel perioodil abiellus ta Las Vegases, kuid lahutas nelja kuu pärast. Pärast seda elas ta üle viie aasta Viinis ning kolis hiljem töö tõttu Berliini.
Gedeon elab praegu üksi, kuid tal on tütar Gioia. Ta töötas sarja "Kutsuge Cobra 11" kallal, kus ta mängis detektiiv Chris Ritterit. 2008. aastast asendab teda seal Tom Beck.
Viiuldaja katusel

"Viiuldaja katusel" (inglise "Fiddler on the Roof") on üks tuntumaid Broadway muusikale. 
Muusikali helilooja on Jerry Bock, libreto autor on Joseph Stein ja laulutekstide autor Sheldon Harnick. Muusikal põhineb Šolem Alejchemi teosel "Piimamees Tevje". 
Maailmaesietendus toimus 22. septembril 1964 Broadway Imperial Theatres ning lavastust mängiti seal rohkem kui 3000 korda. Muusikal on võitnud ka üheksa Tony auhinda.
Muusikal räägib juutide elust Venemaa keisririigis enne keisri kukutamist.
Muusikali pealkiri on võetud Marc Chagalli maali "Viiuldaja" (inglise "The Fiddler") järgi.
Liivalaia kohtumaja

Liivalaia kohtumaja on Tallinnas Kesklinna linnaosas aadressil Liivalaia tänav 24 asuv ehitis. Ehitis on Harju Maakohtu üks kolmest kohtumajast (teised kaks on Kentmanni kohtumaja ja Tartu maantee kohtumaja). Ehitises tegutseva kohtu juht on Aulike Salo.
Ehitis valmis 1987.
Palissaad

Palisaad on üksteise kõrvale tihedalt maasse rammitud ja ülaotstest teravdatud palkidest tõke.
Palissaad võib olla vanema või väiksema linnuse põhiline kaitseehitis või kuuluda linnuse eelkindlustise (vallikraav, eesvall, parhammüür vms) juurde. Hilisemates kindlustises on palissaad eelkindlustise osa ning ühes kindlusvööndis võib olla mitu järjestikku palissaadi.
Palissaad võib olla püstine, kaldu või rõhtne (nt vallikraavi eskarbil või kontreskarbil).
Vahelik (ruum)

Vahelik on esiseinata, laeta ja kerge, enamasti lahtivõetava tagaseinaga katusealune ruum lautade, aitade või teiste majandusruumide vahel.
Vahelikus võidi hoida põllutööriistu, veokeid ja puid.
Peter Regin

Peter Regin Jensen (sündinud 16. aprillil 1986 Herningis) on Taani jäähokimängija, keskründaja. Ta on KHL-i klubi Helsingi Jokerit kapten.
Ta alustas karjääri hooajal 2002–03 Taani kõrgliiga klubis Herning, kus mängis kokku kolm hooaega. Hooaegadel 2002–03 ja 2004–05 tuli ta klubiga Taani meistriks. Hooajal 2003–04 valiti ta Taani liiga hooaja uustulnukaks. Aastatel 2005–2008 mängis ta kolm hooaega Rootsi kõrgliiga klubis Timrå.
2004. aastal valiti ta NHL-i draft '​is Ottawa Senatorsi poolt 87. valikuna. Senatorsiga sõlmis ta lepingu juunis 2008. Hooaega 2008–09 alustas ta Senatorsi noorteklubis Binghamton Senatorsis American Hockey League'is. Senatorsi meeskonnas tegi ta NFL-is debüüdi 2009. aasta jaanuaris. Senatorsis mängis ta ka järgmised neli hooaega.
Juulis 2013 sõlmis ta üheaastase lepingu New York Islandersiga, kuid juba veebruaris 2014 suundus ta Chicago Blackhawksi. Hooaja 2014–15 veetis ta põhiliselt Blackhawksi noorteklubis Rockford IceHogs.
Klubis Helsingi Jokerit mängib ta alates hooajast 2015–16. 2016. aasta veebruaris valiti ta KHL-i kuu parimaks ründajaks.
Taani jäähokikoondise koosseisus on ta osalenud kaheksatel maailmameistrivõistlustel. Parimaks tulemuseks on olnud veerandfinaali jõudmine 2010. aastal.
Amerotyphlops arenensis

Levila

Neid võib kohata Paraíba osariigis Brasiilias.
Supertaça Cândido de Oliveira

Supertaça Cândido de Oliveira on Portugali klubijalgpalli superkarikavõistlused. Need toimuvad valitseva Portugali meistri ja valitseva Portugali karikavõitja vahel.
Esimesed Portugali superkarikavõistlused toimusid 1979. aastal.
Portugali superkarika on ajaloo jooksul võitnud viis klubi. Ülekaalukalt on enim kordi Portugali superkarika võitnud Porto (21 võitu). Kaheksa võitu on Benfical ja Sportingl, kolm võitu Boavistal ja üks võit Vitória de Guimarãesil.
Muhu Katariina kogudus

EELK Muhu Katariina kogudus on luterlik kogudus Muhus.
Kogudus kuulub Saarte praostkonda.
Koguduse hooldajaõpetaja on Hannes Nelis. Juhatuse esimees on Mari Luup, organist on Koidula Vigla.
Jumalateenistused on igal pühapäeval algusega kell 11.00 Muhu kirikus.
Bujumbura peapiiskopkond

Bujumbura peapiiskopkond (Arcidioecesis Buiumburaensis) on katoliku kiriku peapiiskopkond Burundi pealinnas Bujumburas.
Suprematism

Suprematism on 1913. aastal Venemaal tekkinud abstraktse maalikunsti suund. See on geomeetrilise abstraktsionismi vorm, mis lähtus kubismist ja futurismist.
Suprematismile pani aluse Kazimir Malevitš, kes 1915. aastal avaldas "Suprematismi manifesti" ning 1916. aastal avaldas oma ideed essees "Kubismist ja futurismist suprematismini". Aastal 1927 ilmus tema teos "Kubismilt ja futurismilt suprematismile - esemetu maailm ehk vabastatud eimiski".
Suprematism pidi võimaldama tajuda esemetust, eimiskit ja universaalset ruumi. Selleks võttis Malevitš kubismist üle selgevärviliste vormide tasapinnalise laialilaotamise, mis ta kandis lõuendile ilma igasuguste assotsiatsioonideta tegelikkusega. Malevitši arvates oli eimiski ehk siis ruumi puhas väljendus, seotud punktiga, kus vorm, värv ja ruum ühinevad.
1918. aastal maalis Kazimir Malevitš valge ruudu valgele lõuendile, mis tema tõlgenduses tähendas ei miski ei miskis.
Gustave Doré

Paul Gustave Doré (6. jaanuar 1832 Strasbourg – 23. jaanuar 1883 Pariis) oli prantsuse graafik ja maalikunstnik. Ta sai tuntuks raamatuillustraatorina.