google/wiki40b huggingface dataset:
Prenüülkloriid

Prenüülkloriid ehk 1-kloro-3-metüül-2-buteen (C₅H₉Cl) on terava lõhnaga värvitu vedelik. Prenüülkloriidi keemiline valem on
CH₃–С(СН₃)=СН–СH₂–Cl
ja ta kuulub allüülsete ühendite klassi. Prenüülkloriidi molekulis on kaks reaktsioonivõimelist tsentrit: C–Cl side ja C=C kaksikside.
Saadakse prenüülkloriid isopreeni gaasilise vesinikkloriidiga hüdrokloorimise produktidest:
СН₂=С(СН₃)–СН=СН₂ + HCl → CH₃–CCl(СН₃)-СН=СH₂ → CH₃–С(СН₃)=СН–СH₂–Cl
Selle reaktsiooni esmaseks põhiproduktiks on prenüülkloriidi allüülne isomeer 3-kloro-3-metüül-1-buteen, mis protsessi käigus või seismisel või fraktsioneerimisel kergesti isomeriseerub kuni tasakaalu seguni (toatemperatuuril prenüülkloriidi 90%), seega termodünaamiline kontroll viib stabiilsema primaarse kloriidi moodustumisele. Happeline keskkond katalüüsib tasakaalu teket, kusjuures tihti ei ole (olulist) vahet kumba isomeeri edasises sünteesis kasutatakse. Isopreeni hüdrokloriide on kasutatud terpenoidsete produktide sünteesiks telomerisatsiooni meetodil.
Vaakumrektifikatsioonil on saadud eelnimetatud isomeeride eraldamisel põhifraktsioonid järgmiste karakteristikutega:
33–34 ºC/140 mm Hg – 3-kloro-3-metüül-1-buteen 93%; nD²⁰ 1,4200; d₄²⁰ 0,887
43–44º C/60 mm Hg – prenüülkloriid 97,6%; nD²⁰ 1,4500; d₄²⁰ 0,931
CAS number: 503-60-6.
Tiit Soolep

Tiit Soolep (sündinud 12. aprillil 1973) on eesti motosportlane.
Aastal 1991 tuli ta Eesti meistriks hipodroomisõidus.

Isiklikku

Tema vend on motosportlane Jaak Soolep.
Ben E. King

Benjamin Earl King (28. september 1938 Henderson, Põhja-Carolina – 30. aprill 2015 Hackensack, New Jersey) oli USA R&B ja soulilaulja.
Tema kuulsaim hittsingel oli "Stand by Me". See jõudis 1961. aastal USA singlite edetabelis esikohale ja 1986. aastal esikümnesse, mil see oli filmi "Ole minuga" ("Stand by Me") tunnuslauluks. Laulu on kaverdanud paljud teised artistid.
1958. aastal liitus ta doo-wop-ansambliga Five Crowns. Hiljem samal aastal vallandas ansambli The Drifters mänedžer George Treadwell ansambli esialgsed liikmed ja vahetas need välja Five Crownsi omadega. 1959. aasta The Driftersi laul "There Goes My Baby" oli plaadifirma Atlantic Recordsi esimene uue koosseisuga Driftersi hitt. Teised tuntumad Driftersi laulud olid "Save the Last Dance for Me", "Dance with Me", "This Magic Moment", "I Count the Tears" ja "Lonely Winds".
1960. aastal lahkus King ansamblist ja alustas soolokarjääri. Tema esimene soolohitt oli "Spanish Harlem" (1961). Samal aastal ilmus ka "Stand by Me", mis oli väga edukas.
Sondrio

Ajalugu

Sondrio oli algselt liguuride asula, alates 5. sajandist elasid seal keldid. Sondrio linna asutasid langobardid (Sundrium).
José María Moncada

José María Moncada Tapia (8. detsember 1870 San Rafael del Sur – 23. veebruar 1945 Managua) oli Nicaragua ajakirjanik, aristokraat, sõjaväelane ja poliitik, Nicaragua president 1. jaanuarist 1929 1. jaanuarini 1933.
Tema isa oli Nemesio Moncada, tema ema aga Zoila Tapia de Moncada. José María Moncada sündis 1870. aastal San Rafael del Suris, kuigi tema vanematekodu asus Masatepes. Tema isa oli suurmaaomanik ja aadlik. Moncada õppis algul Masatepes, hiljem aga Granadas.
José María Moncada liitus liberaalide parteiga, mis aastal 1910 José Santos Zelaya kukutamise järel võimu kaotas. Aastal 1925 oli ta oma jätkuva opositsiooni tõttu konservatiivide valitsusele sunnitud pagema Costa Ricasse.
Bartolomé Martíneze ja Emiliano Chamorro Vargase vaheliste konfliktide tõttu lõhenes konservatiivide partei. Kui presidendiks sai Carlos José Solórzano, siis korraldas Emiliano Chamorro riigipöörde. 17. jaanuariks 1926 oli ta võimu riigis faktiliselt enda kätte võtnud. Asepresident Juan Bautista Sacasa pagendati kaheks aastaks Nicaraguast ja Carlos José Solórzano kaotas sisuliselt oma ameti. Pärast seda, kui Vargas USA surve tõttu võimult lahkuma pidi, andis presidendi kohusetäitjaks saanud Sebastián Uriza presidendi ametiposti üle mitte presidendiks valitud Carlos José Solórzanole, vaid Adolfo Díazele, kel olid USA-ga head suhted ja kelle võimu USA ka tunnistas.
Liberaalid alustasid võitlust Diaze võimu vastu. José María Moncada oli koos Juan Bautista Sacasa ja Augusto César Sandinoga selle võitluse juhte. Neid saatis edu, kuid USA survel sõlmisid Moncada ja Sacasa Diazega lepingu, mille põhjal Diaz pidi vabadel valimistel võimu oma järeltulijale üle andma. Sandino selle lepinguga ei nõustunud ja jätkas sandinistide eesotsas partisanisõda USA vägede vastu. Aastal 1928 toimusid valimised, kus võidu sai José María Moncada.
Kuna USA väed pidid Nicaraguast lahkuma, siis formeeris José María Moncada sandinistide vastu võitlemiseks rahvuskaardi, mille esimeseks juhiks sai Anastasio Somoza García. Ka lasi Moncada Managuasse rajada presidendilossi (La Loma).
Kui Sacasast sai president, hakkas Moncada tema eestvedamisel pidama läbirääkimisi sandinistidega, et saavutada riigis rahu. Läbirääkimistele tegi lõpu Anastasio Somoza García sekkumine, kes lasi Sandino ja mitmed teised ülestõusnute juhid tappa. Päras ametist lahkumist sündis Moncadale poeg Oscar Moncada Reyes. José María Moncada suri 74 aasta vanuselt 23. veebruaril 1945 Managuas.
Kiidjärve vald (Võnnu kihelkond)

Kiidjärve vald oli vald Võnnu kihelkonnas.
Vald moodustati 1866. aastal.
1893. aastal liideti vald Vastse-Kuuste vallaga.
Sparta

Sparta valitsemine

Spartas valitsesid kaks kuningat, kes juhtisid sõjaväge ja täitsid preestrikohustusi. Üle 60-aastased spartalased moodustasid geruusia ehk 30-liikmelise vanemate nõukogu. Kogu valitsemist ja ühiskonnakorda kontrollisid igal aastal valitud viis efoori, kes kontrollisid ka kuningate tegevust.
Spartalased olid Sparta kodanikkonda kuuluvad inimesed, kes rõhutasid võrdsust ja ühtekuuluvust, kuid ka nende seas oli varanduslik ebavõrdsus. Neil oli suur võim ümbruskonna elanike üle, kuid Sparta kodanikke (Spartiaate) endid oli kõige vähem. 
Elanikkonna enamuse moodustasid heloodid ehk spartalastele kuuluvad orjad, õigusteta maaharijad. Spartalased lõid helootidele eraldi kasvatussüsteemi, et nad alluksid korrale. Heloodid olid riigi range kontrolli all. 
Sparta võimu all olid lisaks helootidele veel perioigid ehk isiklikult vabad ümberkaudsed elanikud. Perioikidel oli spartalaste ees andami- ja sõjaväekohustus, samas ei olnud nad Sparta kodanikud.

Messeenia allutamine

8. sajandi teisel poolel eKr vallutasid spartalased Esimeses Messeenia sõjas Messeenia, orjastasid sealsed elanikud ja muutsid nad helootideks (ainult osal õnnestus välja rännata või perioigi staatust saada). Umbes 660 aastal eKr allutasid spartalased ka Arkaadia ning sundisid nad liidusuhtesse Spartaga. 
Umbes 7. sajandi keskel eKr puhkes helootide ülestõus, mis andis spartalastele ajendi Teise Messeenia sõja alustamiseks. Liidus Argose ja Arkaadiaga õnnestus messeenlastel Aristomenese juhtimisel mitu korda lüüa sõjaliselt tugevamaid spartalasi. Pärast messeenlaste kindluse Hira langemist nende vabadusvõitlus vaibus. Osa elanikest rändas Messenesse. Kohalejäänud üritasid veel mitu korda tulemusteta spartalaste ülemvõimust vabaneda (helootide ülestõus 464 eKr, Kolmas Messeenia sõda). Alles alates 369 eKr õnnestus Messeenial Teeba (Epameinondase) abiga saavutada sõltumatus.

Kórinthose sõda

Aastatel 395–387 eKr toimunud Kórinthose sõjas Ateena, Argos, Kórinthos ja Teeba üritasid liidus Ahhemeniidide Pärsiaga takistada Peloponnesose sõja tulemusel Kreeka suurvõimuks muutunud Sparta võimu.

Märkused

Kasutatakse ka nimekujusid Lakoonia ja Lakoonika.
Avaliku ja eraõiguse eristamine

Teooriad

Üldtuntud on kolm eristamise teooriat: huviteooria, subordinatsiooniteooria ja subjektiteooria.

Huviteooria

Õigusnormi huvisuundumisest lähtuva huviteooria kohaselt on avalik õigus on see, mis lähtub Rooma riigi huvist, eraõigus see, mis puudutab üksikisiku kasu. Ulpianuse (170–228 eKr) sõnade kohaselt: publicum ius est guod ad statum rei Romanae spectat, privatum guod ad singulorum utilitatem. Teooria puuduseks on see, et paljud õigusnormid lähtuvad samaaegselt nii avalikest kui ka erahuvidest. Võib ka väita, et kogu õigus teenib ennekõike avalikke huvisid, mis samas omakorda koosnevat üksikute isikute erahuvidest.

Subordinatsiooniteooria

Subordinatsiooniteooria eristab avalikku ja eraõigust selle järgi, et avalik õigus reguleerib alluvussuhteid, aga eraõigus võrdsusel põhinevaid suhteid. Avaliku õiguse tüüpiline reguleerimisvorm on ühepoolne ja kohustuslik (nt seadus), eraõigusele on omane leping. Ka see teooria ei ole rahuldav, kuna ka eraõiguses esineb alluvussuhteid (suhted vanemate ja laste vahel, eestkoste) ning avalikus õiguses võrdsusel põhinevaid suhteid (haldusleping)

Subjektiteooria

Subjektiteooria kohaselt on avalik õigus õigusnormide kogum, mille õigustatud või kohustatud subjektiks on üksnes avaliku võimu kandja.

Teooriate rakendamine

Üksikjuhul on kõikide teooriate kriteeriumid rakendatavad, kasutatakse ka erinevaid teooriaid koos.

Praktika

Praktikas, õigustoiminguid tehes on era- ja avaliku õiguse normid üksteisest raskesti eristatavad. Nii võib näiteks eraõigusliku lepingu sõlmimisel seaduses toodud vorminõude eiramine kaasa tuua lepingu tühisuse. Üldiselt on eraõiguslike kohustuste täitmine ikkagi tagatud avalik-õiguslike sanktsioonidega.
Bartholini näärmed

Bartholini näärmed ehk suured esikunäärmed on suurte häbememokkade tagumises osas tupeavast veidi tagapool paremal ja vasakul paiknevad näärmed. Esimesena kirjeldas neid taani anatoom Caspar Bartholin.
Näärmed eritavad seksuaalse erutuse ajal limast vedelikku, mis niisutab tupeesikut.
Bartholini näärmetega on homoloogsed mehe bulbouretraalnäärmed (Cowperi näärmed).
Bartholini näärmed on herneterasuurused, kuid põletiku korral võivad need tunduvalt paisuda.
Õiguse Eest Seisja

2018

2018. aastal said selle tunnustuse Saale Laos, Paul Varul, Indrek Niklus.
Tunnustuse pälvinud isikute puhul toodi esile järgmist:
"Riigikohtunik Saale Laos kujundas aastail 1997–2007 justiitsministeeriumis karistuspoliitikat ja karistusõigust ning juhtis Eesti õiguskorda vorminud seaduste loomist. Aastatel 2007–2014 hoolitses ta õiguskantsleri nõunikuna põhiseaduslikkuse järelevalve eest, kontrollides õigustloovate aktide kooskõla põhiseadusega. Alates 2014. aastast on Saale Laos riigikohtunik ja 2017. aastast riigikohtu kriminaalkolleegiumi esimees. Saale Laose tegevusest on võitnud terve õigusemõistmise ahel alates sündmuskohast kuni kõrgema kohtu otsuseni.
Professor ja vandeadvokaat Paul Varul on õigusteadlase ja -praktikuna andnud kaaluka panuse õigusriigi püsimisse ja arendamisse. Ta oli justiitsminister aastail 1995–1999, kui Eesti õigussüsteemi üles ehitati. Professor Varul on aidanud kaasa ka Eesti teadusliku õiguskirjanduse tekkimisele; ta on juhendanud mitut põlvkonda juriste ning ta on olnud Eesti õigussüsteemi järjekindel eestkõneleja maailmas. Paul Varul on olnud alati seotud ka õiguspraktikaga, juhatades õpetamise kõrvalt advokaadibürood ja olles kohtuvaidlustes ekspert. Paul Varulit iseloomustab julgus kaitsta usku õigusriiklusse ja Eesti õigussüsteemi tugevusse.
Justiitsministeeriumi eraõiguse talituse juhataja Indrek Niklus on juba üle kümne aasta seisnud hea selle eest, et Eesti eraõigus oleks süsteemne ja kindel. Tema nutikatest ideedest on alguse saanud palju suurepäraseid õiguslahendusi. Ta säilitab rasketes olukordades külma närvi ja leiab ka kõige keerulisematele huvirühmade muredele elegantse õigusliku lahenduse. Indrek Nikluse mõju ei piirdu Eestiga: tema tundlikku õigustaju on märgata ka Euroopa Liidu õigusaktide sõnastuses. Indrek Niklus kannab hoolt, et Eesti eraõigus seisaks kindlatel jalgadel ega kaugeneks oma juurtest ning samal ajal areneks edasi ja aitaks lahendada tänapäeva ühiskonna õiguskonflikte."
Toksoplasmoos

Nakatumine

Kaslaste organismis paljuneb parasiit suguliselt, teistes peremeestes, kelleks on kõik püsisoojased loomad, toimub mittesuguline paljunemine. Parasiite leidub nakatunud loomadelt pärit toores ja vähe küpsetatud lihas ja muudes loomsetes saadustes, eriti veise-, sea-, lamba- ja ulukilihas. Parasiidiga võivad olla saastunud ka korralikult pesemata puu-, köögi- ja juurviljad. Parasiiti Toxoplasma gondii võib lühikese aja jooksul leiduda nakatunud kasside väljaheidetes ja pinnases, seega võib nakkuse saada aiatöid tehes ja liivakastis mängides, kui käed enne suuga kokkupuudet ja söömist pesemata jäetakse.
Lapseootel naine võib nakkuse lootele edasi anda, mille tulemuseks võib olla nurisünnitus või tõsise silma- või ajukahjustusega lapse sünd.

Haigusnähud

Sageli esinevad gripilaadsed haigusnähud, valud ja suurenenud lümfisõlmed. Haigus võib põhjustada tugevaid peavalusid, ühe kehapoole nõrkust, palavikku, krampe ning nägemis- ja koordinatsiooniprobleeme.

Ravi

Kergematel juhtudel ei ole ravi vajalik, kui aga rasedal naisel diagnoositakse Toxoplasma gondii aktiivne nakkus, peab teda ravima pürimetamiini ja sulfoonamiidi kombinatsiooniga.
Manivald Kesamaa

Manivald Kesamaa (aastani 1936 Gottlieb-Manivalde Geitsmann; 7. oktoober 1921 Narva – 8. november 1985 Tallinn) oli eesti luuletaja ja publitsist.
Manivald Kesamaa sündis Narvas raudteelase perekonnas, õppis Tallinn-Nõmmel Hiiu Algkoolis, Tallinna Poeglaste Kaubanduskoolis 1936–1939 ja Tallinna Poeglaste Kommertskoolis 1939–1941. Võttis Eesti Laskurkorpuse koosseisus luuraja ja tankihävitajana osa Teisest maailmasõjast. Oli aastatel 1946–1949 ajalehe Säde kirjanduslik kaastööline, seejärel lühiajaliselt ajakirja Stalinlik Noorus vastutav sekretär. 1949–1953 oli ta ajakirja Pioneer toimetaja. Alates 1954. aastast oli Manivald Kesamaa kutseline kirjanik. Kirjanike Liidu liige oli ta alates 1950. aastast.
Guido

Guido on mehenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 310. mehenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Guido 375 mehel.
Guido on lisaks Eestile levinud nimi näiteks Itaalias, Austrias, Saksamaal, Madalmaades, Hispaanias, Portugalis ja Šveitsis.
Prantsuspärane versioon nimest Guido on Guy.
10 protsendi müüt

Võimalikud allikad

Eksiarvamuse päritolu pole täpselt teada. Oletatakse, et see tekkis vääriti mõistetud või esitatud 19. sajandi lõpu ja 20. sajandi alguse uuringutest, milles leiti et vaid umbes 10% aju neuronitest on korraga aktiivsed. Sellest avastusest aga ei tulene, et kui enam neuroneid oleksid aktiivsed, oleks inimene intelligentsem. Sellise järelduse vastu kõnelevad kaks fakti. Esiteks kaasneb neuronite kõrgema aktiivsusega insult. Teiseks näitavad empiirilised uuringud, et intelligentsemate inimeste ajud on tegelikult samu probleeme lahendades vähemaktiivsed.
On võimalik ka väärtõlgendus võib põhineda Karl Lashley töödel 1920. aastatest. Lashley püüdis avastada mälu asukohta ajukoores. Ta õpetas rotte labürinti läbima ning seejärel mõõtis, kui hästi nad tulid toime, kui neil osa ajukoort eemaldati. Lashley avastas, et mälu paikneb kõikjal ajukoores ning et iga ajukoore osa eemaldamine põhjustab probleeme mäluga. Seda võrdlemisi selget tulemust esitati ka nii, et rotid said hakkama väga hästi, kuni neil oli alles vaid 10 protsenti ajust. Lashley ei väitnud seda kunagi; samuti ei eemaldanud ta kordagi 90% ajust.
Veel üks võimalikke 10 protsendi müüdi allikaid on 19. sajandi pseudoteadus frenoloogia. Selle põhieelduste kohaselt on igal ajupiirkonnal oma funktsioon, mida on võimalik hinnata kolba kuju alusel.

Võimalik tähendus

Seda eksiarvamust propageerivad paljud New Age liikumised. Väidetakse, et "kasutamata" 90 protsendis ajus peituvad telepaatia, telekinees, ekstrasensoorne taju ja muud imevõimed. See on aga loogiline eksijäreldus (argumentum ad ignorantiam). Isegi kui ajus oleks täiesti kasutamata piirkondi (mida aga ei ole), ei järelduks sellest, et nendes peituvad imevõimed.
Eksiarvamust on võimalik mõista ka ülekantud tähenduses ning sel juhul võib seda pidada tõeseks. Võib väita, et enamus inimesi kasutab üksnes murdosa oma aju kognitiivsest potentsiaalist (sõltumata aktiivsete neuronite hulgast). On arvukalt kultuurilisi praktikaid, mis võimaldavad inimestel oma aju kognitiivset potentsiaali paremini kasutada, näiteks haridus, lugemine, probleemilahendamine, kriitiline mõtlemine jne.

Variandid

Kõige levinumas variandis väidab müüt, et teadlased on ammu kindlaks teinud selle, et inimesed kasutavad üksnes 10 protsenti oma ajust. Teise variandi kohaselt on üksnes 10 protsenti aju funktsioonidest avastatud ja kaardistatud. Kolmanda variandi kohaselt jaguneb aju selgeteks osadeks: 10 teadlikku protsenti ja 90 protsenti, milles paikneb alateadvus.
Eesti NSV kriminaalkoodeks

Eesti NSV kriminaalkoodeks (lühend ENSV KrK) oli Eesti NSV kriminaalkoodeks. ENSV KrK kinnitati 6. jaanuaril 1961 ja kehtestati 1. aprillil 1961. ENSV KrK-s olid muu hulgas määratletud kuriteoliigid ja neile vastavad karistused.
ENSV KrK koosnes üld- ja eriosast. Üldosas oli 6 peatükki ja eriosas 11 peatükki.
Lorraine Hansberry

Edu näitekirjanikuna

Näidendi "A Raisin in the Sun" esilavastus toimus Broadwayl 1959. aasta 11. märtsil. Järgneva kahe aasta jooksul tõlgiti näidend 35 keelde ja seda esitati mitmel pool maailmas. 
Tema teine näidend, mida lavastati autori eluajal, oli "The Sign in Sidney Brustein's Window". Seda esitati Broadwayl 101 korda ja selle esitamine lõpetati õhtul, mil Hansberry 34-aastasena suri.

Pärand

1973. aastal esilavastus New Yorgis muusikal "Raisin" (libreto Nemiroff, muusika Judd Woldin), mis põhines Hansberry näidendil "A Raisin in the Sun". See võitis ka parima muusikali Tony auhinna. 2004. aastal toodi taas Broadwayle Hansberry näidend "A Raisin in the Sun", mille truppi kuulusid ka Sean Combs, Phylicia Rashad ja Audra McDonald. 2008. aastal tehti sama trupiga televersioon.

Eraelu

1953. aastal abiellus juudist kirjastaja, laululooja ja poliitaktivisti Hansberry Robert Nemiroffiga.
Usuti, et Hansberry oli lesbi. Seda arvamust toetasid kirjutused ta märkmikes ja kirjades. Ta oli geiõiguste aktivist ja kirjutas ka feminismist ja homofoobiast. 1957. aastal kirjutas ta ajakirjale The Ladder. Sel ajal läks ta ka lahku oma abikaasast, kuid nad töötasid jätkuvalt koos edasi. Peale Hansberry surma jätkas Nemiroff tema tekstidega tööd.
Raul Vinni

Raul Vinni (sündinud 15. septembril 1977 Tallinnas) on eesti ajakirjanik.
Ta töötab 2007. aastast ajalehes Oma Saar toimetajana (mais 2010 vahetas ajaleht nime Saarte Hääleks).
Ta on töötanud Salme Põhikoolis õpetajana.
Friedrich Brenner

Friedrich Christian August Brenner (2. juuni 1815 – 1898) oli saksa päritolu Eesti organist, muusikapedagoog ja helilooja.
Ikla raudteejaam

Ikla raudteejaam oli raudteejaam kitsarööpmelise Riisselja–Orajõe raudtee 48,8 kilomeetril. Jaama asukoht jääb tänapäeval Pärnumaa Häädemeeste valla Ikla külla. Jaam avati aastal 1925. Rajamisel jäi see Orajõe valda.
Algselt oli tegemist raudtee lõppjaamaga. Teise maailmasõja ajal pikendasid saksa väed raudteed Heinastesse, ühendades selle Ainaži–Valmiera–Smiltene raudteega.
Ikla raudteejaam suleti 1975. aastal. Algne jaamahoone hävis teise maailmasõja ajal. Uus jaamahoone on tänapäeval eravalduses ja kasutusel elamuna.
Iklale eelnes Riisselja poolt Orajõe raudteejaam ja järgnes Heinaste raudteejaam.
Jaan Kiivit juunior

Jaan Kiivit juunior (19. veebruar 1940 Rakvere – 31. august 2005 Peterburi) oli Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku (EELK) peapiiskop aastatel 1994–2005.
2. veebruaril 1966 ordineeris peapiiskop Jaan Kiivit seenior oma poja Jaan Kiiviti Tallinna Toomkirikus.
Jaan Kiivit juunior teenis aastatel 1964–1994 Tallinna Püha Vaimu kogudust; 1991–1992 oli ta EELK Usuteaduse Instituudi rektor.
29. juunil 1994 valiti Jaan Kiivit juunior emerituuri siirdunud peapiiskop Kuno Pajula asemele EELK uueks peapiiskopiks. Jaan Kiiviti seadis ametisse 31. oktoobril 1994 Soome Evangeelse Luterliku Kiriku piiskop Yrjö Sariola.
Jaan Kiivit suri 31. augustil 2005 Peterburis, kus ta viibis Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku peapiiskop emeeritusena ametiülesannete täitmisel. Ta on maetud Rahumäe kalmistule.
Harilik silenastik

Keha mõõtmed

Silenastik on nastikust väiksem ja jässakam (lühema sabaga), pikkus kuni 65 cm, pea lamenenud ja kaelast ebaselgemalt piiritletud.

Välimus

Piki selga kulgeb 2–4 rida üksteisega peaaegu liituvaid tumedaid tähne, mis teevad silenastiku väliselt sarnaseks rästikuga. Kaelal paikneb kaks mustpruuni vööti, mis kuklal liituvad. Selja värvus varieerub hallist ja kollakaspruunist kuni vaskpunaseni, mis on eriti iseloomulik isastele. Ka keha alapoolel lisandub sinakashallikale roosasid ja punakaid toone ning iseloomulikud on tumedamad laialivalguvad laigud ja täpid.

Levik

Esineb Väike-Aasia põhjaosas ja Põhja-Kaukaasias ning Lõuna-Kaukaasias kuni Iraanini, Inglismaa äärmises lõunaosas, Prantsusmaal (välja arvatud edelaosa), Pürenee poolsaare põhjaosas (isoleeritud populatsioone ka lõuna pool poolsaare keskosas), Hollandis, Belgias, Portugalis, kõikjal Kesk-Euroopas, põhjas kuni Norra, Rootsi ja Soome lõunaosani (põhjapiir Soomes 67° N juures), Euroopa idaosas kuni Venemaani, ka Venemaa Aasia-osas, lõunaosas kuni Apenniini poolsaare, Sitsiilia ja Kreekani. 
Lätis elab muust maailmast isoleeritud silenastiku populatsioon Liivi lahe rannikualadel Kolka ninast Ādaži polügoonini; kõige rohkem leidub teda Slītere rahvuspargis.
Armeenias leidub selle liigi alamliik Coronella austriaca austriaca Širaki, Aragatsotni, Jerevani, Kotajkhi, Ararati, Gegharkhunikhi, Vajotsh Dzori ja Sjunikhi maakonnas, Lori ja Tavuši maakonnas.
Eestist on silenastiku kohta tulnud teateid Kagu-Eestist ja Lääne-Eestist, sealhulgas Abruka saarelt. Viimati nähti teda 2006. aastal Setumaal Värska lahe kaldal Rõsna külas. Et setu keeles on madu, kes pole ei nastik ega rästik, tuntud kanarikuhussi ja liivahussi nime all, võib arvata, et silenastikut on sealkandis tuntud juba varem, kuigi teave ei ole jõudnud asjatundjateni.

Elupaik ja -viis

Nastikuga võrreldes asustab silenastik kuivemaid künklikke maastikke, eelistades põõsastikke ja metsaservi, kuid elab ka aasadel ja isegi stepis. Mägedes tõuseb kuni 3000 m kõrguseni, eelistades päikesepoolseid nõlvu. Erinevalt nastikust läheb väga vastumeelselt vette ja väldib niiskeid alasid.

Toitumine

Silenastik sööb peamiselt sisalikke, vähemal määral pisiimetajaid ja nende poegi, konni, teisi madusid, linnupoegi, mune ja putukaid. Täiskasvanud saakloomad surmab kägistades, väiksemad aga neelab elusalt, haarates alati peast.

Sigimine

Põhja-Ameerikas elavad maod kuuluvad munaspoegijate hulka (ovipaaria), kusjuures järglased kooruvad munemise momendil, kuid Euroopas elavad emased silenastikud eluspoegivate (vivipaaria) madude hulka. Korraga sünnib 2–15 maopoega pikkusega kuni 15 cm, tavaliselt ilmuvad noored isendid looduses suve lõpul.

Vaenlased

Paljudes paikkondades peetakse silenastikuid ekslikult mürgisteks ning hävitatakse. Selle asemel, et põgeneda, rullib silenastik end rünnaku korral tihedaks keraks, milles pea jääb peitu. Puudutusele reageerib nagu siil veelgi rohkem kokkutõmbumisega, kuid võib kallaletungijat ka raevukalt hammustada. Inimesele ohtlik see siiski pole.
Vangalased

Välimus

Vangalased on väikesed ja keskmise suurusega värvulised, pikkusega 12–32 cm.
Nende keha on jässakas, sulestikus leidub valget, musta, pruuni ja halli.
Vangalased erinevad üksteisest suuresti noka kuju ja suuruse poolest ning sellest tulenevalt ka erinevate toiduotsimise meetodite poolest – vangalased on näide adaptiivsest radiatsioonist. Paljudel liikidel on õgijate omaga sarnanev tugev konksja tipuga nokk. Eriti jäme nokk on suurnokk-vangal (Euryceros prevostii) (samas liigi Falculea palliata nokk on pikk ja kõver).

Eluviisid

Vangalased asustavad erinevaid metsi ja võsastikke. Mitu liiki elavad Madagaskari lääneosa kuivades heitlehistes metsades. Mõni liik asustab saare edelaosa astelvõsa. Kõik vangalased on paiksed. Vangalased toituvad roomajatest, konnadest ja putukatest. Nad ehitavad kausja pesa puu otsa. Pesamaterjalina kasutatakse oksi, puukoort, juuri ja lehti.

Kaitse

Mitmeid liike ohustab elupaikade kadu.

Süstemaatika

Vangalaste sugulussidemed teiste värvuliste sugukondadega on ebaselged. Neid on varem arvatud lähedasteks õgijalastele.