google/wiki40b huggingface dataset:
Madala intensiivsusega konflikt

Madala intensiivsusega konflikt (MIK) (Low Intensity Conflict – LIC) on lahingutegevus, mis on oma mõõtmetelt madalamal tasemel kui täismõõtmetes sõjaline lahing moodsate armeede vahel. Madala intensiivsusega konflikt toetab riigi poliitilisi, majanduslikke ja informatiivseid tegevusi.
Tehnoloogia kiire arengu tõttu peavad mõned teoreetikud kõiki sõjalisi konflikte, kus ei kasutata tuumarelva, madala intensiivsusega konfliktideks. Tänapäeval kujutab MIK endas lahingutegevust nende vahel, kellel on, ja nende vahel, kellel pole, viidates peamiselt võitlusele terrorismiga, partisanide vastasele võitlusele ja omapoolsele partisanitegevusele, et kaitsta suurriikide huve. Madala intensiivsusega konfliktid on tavaliselt mõne riigi armee sõjalised operatsioonid väljaspool avalikkust. Kuna puudub otstarbekus kasutada oma huvide saavutamiseks tuumarelva, kasutavad riigid "pehmemaid meetodeid".
Miyazaki prefektuur

Haldusjaotus

Miyazaki prefektuur on jaotatud 30 omavalitsuseks, neist 9 suurlinna (市, shi).

Sümbolid

Miyazaki prefektuuri tunnuslind on faasan (Phasianus soemmerringii ijimae), tunnuspuu on kanaari dalipalm (Phoenix canariensis) ja tunnuslill jaapani kriinum (Crinum asiaticum var. japonicum).
Lindormen-klassi toetuslaev-miiniveeskja

Kirjeldus

Laeval on kaks peamasinat Frichs kahe muudetava sammuga sõukruviga. Vööris on põtkur. Algselt oli laeva relvastuseks kaks või kolm 20 mm automaatkahurit, mis asendati hiljem õhutõrjeraketiseadetega FIM-92 Stinger. Eestis on relvastuse asenduseks paigaldatud 12,7 mm raskekuulipildujad M2 Browning. Miinitekk on ette nähtud 50–60 meremiini paigutamiseks sõltuvalt miinitüübist. Miinitekk on vajadusel kasutatav staabiruumidena, isikkoosseisu veoks, või tuukrite tegevuse toetuseks. Laeva luugid avanevad pea otse veepiirile, samuti on ruumi tuukrite barokambri jaoks. Lisaks on pardal kaks töökoda, puurmasinad, treipingid. Varustuses on kaks kummipaati: üks kaheksale inimesele ja teine neljale. Vööri- ja ahtritekil on mõlemal 2,2-tonnise tõstejõuga kraana.

Taanis

Lindormen-klassi miiniveeskjad ehitati Taanis Svendborg Vaerfti laevatehases aastatel 1977–1978 ja olid mõeldud spetsiaalselt kaugjuhitavate miiniväljade veeskamiseks. Lisaks teenis üks laevadest perioodiliselt NATO alalise põhja-miinitõrjeüksuse MCMFORNORTH staabi- ja toetuslaevana ehk lipulaevana. 2004. aastal arvati mõlemad laevad Taani kuningliku mereväe teenistusest välja.

Eestis

Lindiormenid müüdi 2006. aastal hinnanguliselt 13 miljoni krooni eest Eestile. Ühe laeva sai Eesti merevägi ja teise Eesti Mereakadeemia.
Mereväe laeva nimeks sai Tasuja ja seda hakati kasutama tuukri- ja toetuslaevana. Laeva sõpruslinn on Kunda. 2011. aasta juulist detsembrini oli Tasuja NATO alalise 1. miinitõrjeeskaadri SNMCMG1 staabi- ja toetuslaev ning lipulaev. Seejuures satuti teel Zeebrüggesse Põhjamerel paariks päevaks tugeva tormi kätte.
Mereakadeemia laeva nimeks sai Kristiina ja see jäi seisma Lennusadamasse. Laeva plaaniti pärast ümberehitamist kasutada õppelaevana. Kristiina eest maksmisel tekkis aga segadus ja veel 31. maiks 2007 oli Taanile tasumata nii ostuhind kui ka võimalikud viivised tasumata ostuhinnalt. Tasumiseks raha siiski leiti. Lisaks osutus laeva ülalpidamine ja ümberehitamine Mereakadeemiale rahaliselt üle jõu käivaks ja laev lasti käest ära. 2009. aastal loobus Haridusministeerium laevast ja see võeti kaitseväe juhataja initsiatiivil mereväele ning viidi mereväebaasi. 2009 sai laev nime Wambola ja oli reservis ning remondis kuni 2016. aasta sügiseni. 1. novembril 2016 võeti laev (teadaolevalt Tasuja asemel) ametlikult mereväe teenistusse.
Testimisel põhinev arendus

Testimisel põhinev arendus (inglise keeles test-driven development lühendatult TDD) on tarkvaraarenduse meetod, kus testid kirjutatakse enne koodi. Arendusprotsess koosneb lühikestest iteratsioonidest, kus esmalt kirjutatakse ebaõnnestuv test ning seejärel minimaalne kood, et see test läbi läheks. Selline arendus tagab olukorra, kus kogu kood on alati testitud. Sellisel viisil kirjutatud koodi on kergem refaktoreerida ning testid aitavad ka programmi eeldatavat käitumist dokumenteerida. Testimisel põhinevat arendust rakendatakse ka olemasoleva koodi täiustamisel ja silumisel.
Testimisel põhineva arenduse loojaks või taasavastajaks peetakse USA tarkvaraarendajat Kent Becki. Ta väidab, et testimisel põhinev arendus aitab luua lihtsa disainiga tarkvara ja tõstab selle usaldusväärsust. Testimisel põhinev arendus on muutunud populaarsemaks ning selle vastu tuntakse üha enam huvi ka suurtes ettevõtetes.

Eelised

Aastal 2005 tehtud uuringu käigus leiti, et testimisel põhinev arendus suurendas programmeerijate produktiivsust, kuna nad kirjutasid rohkem teste. Testimisel põhinev arendus aitab lisaks valideerimisele ka tarkvara disainida. Kuna arendajad kirjutavad teste enne koodi, siis peavad nad enne läbi mõtlema, kuidas arendatavat funktsionaalsust kasutatakse. Seega keskendutakse enne liidesele ja alles siis implementatsioonile.
Testimisel põhineva arenduse käigus kirjutatakse kood väikeste osade kaupa. See aitab arendajal keskenduda ühele eesmärgile, erindid ja vigadega tegelemine tuleb implementatsioonile juurde alles siis, kui mõni test neid nõuab. Sellisel viisil kirjutatud kood on alati kaetud vähemalt ühe testiga, mis tõstab koodi usaldusväärsust.
Testimisel põhinev arendus nõuab suurema hulga koodi kirjutamist, kuna testide arv on kõrge. Müller ja Padberg väidavad, et sellest hoolimata võib kogu koodi kirjutamiseks kuluv aeg olla lühem. Suur kogus teste aitab piirata vigade arvu koodis. Varases staadiumis leitud vigu on kergem ja odavam parandada ning see võimaldab vältida keerulisi silumisprotsesse.
Kuna testimisel põhinev arendus nõuab, et arendajad teeksid korraga väikseid muudatusi, tagab see modulaarsema ja paindlikuma koodi, mida on kerge edasi arendada. Tekkivad klassid, funktsioonid ja liidesed on väiksemad, loetavamad ja konkreetsemad.

Puudused

Testimisel põhinev arendus ei pruugi alati piisavalt funktsionaalsust testida, kuna kasutatakse ainult ühikteste. Selline olukord tekib, kui on vaja testida kasutajaliideseid, tööd andmebaasidega või kindlaid võrgukonfiguratsioone. Kuna testid ja kood on enamasti sama arendaja kirjutatud, võivad ühe arendaja vead koodi sisse jääda. Üks arendaja võib unustada mõne olukorra testimise. Samuti võib olla arusaamatusi nõudmiste osas, mis võib viia testideni, mis lähevad läbi, aga ei testi eeldatavat käitumist.
Testide haldamine võib muutuda kulukaks ja aeganõudvaks, kui need on halvasti implementeeritud või vigased.
Bi Kin

Bi Kin (komi keeles Би кинь, "Sädemeke") on Komi Vabariigis Sõktõvkaris ilmuv komikeelne lasteajakiri.
Ajakiri ilmub alates 1986. aastast ja ilmumissagedus on üks kord kuus.
Ajakirja tiraaž on 1900 eksemplari.
Juulikuu lumi

"Juulikuu lumi" on ansambli Terminaator laul albumilt "Minu väike paradiis". See laul ilmus ka albumitel "Kuld" ja "Go Live 2005".
Laulu uus versioon avaldati singlina "Juulikuu lumi 2007" ja kogumikul "20".
Loost on tehtud ka muusikavideo.
Seda laulu on salvestanud ka Nexus plaadil "Nii kuum" (2003) ja Hanna-Liina Võsa kogumikul "Uues kuues" (2006).
Naiste maailmamängud

Naiste maailmamängud olid rahvusvaheline naiste spordivõistlus, mida hakati korraldama enne naiste võistluste sisseseadmist olümpiamängudel.  Üritus konkureeris olümpiamängudega.  
Nende korraldaja oli Rahvusvaheline Naiste Spordi Föderatsioon (FSFI). 
Esimesed maailmamängud toimusid naiste olümpiamängude nime all pärast seda, kui IAAF oli keeldunud lisamast 1924. aasta suveolümpiamängude programmi naiste võistlusalasid. Sellest nimetusest oldi IAAF-i ja ROK-i protesti tõttu sunnitud 1926. aastal loobuma. 
Võistlusi peeti kokku neljal korral. Pärast seda saadeti FSFI ROK-i survel laiali ja FSFI andis rahvusvahelise naiste kergejõustiku juhtimise 1936 üle IAAF-ile.
Ulrich Beck

Ulrich Beck (15. mai 1944 Stolp (tänapäeval Słupsk, Poola) – 1. jaanuar 2015 München) oli saksa sotsioloog. Ta oli Müncheni Ülikooli ja Londoni Majanduskooli (London School of Economics) professor.
Becki uurimishuvide hulka kuulusid moderniseerumine, ökoloogilised probleemid, individualiseerumine ja globaliseerumine. Viimasel ajal uuris ta töö mõiste muutumist globaliseeruva kapitalismi, ametiühingute mõju vähenemise ja tööprotsesside paindlikumaks muutumise tingimustes. Beckilt pärinevad mitmed sotsioloogias kasutatavad mõisted, näiteks 'riskiühiskond', 'teine modernsus' ja 'refleksiivne moderniseerumine'.
Beck toetas Euroopa Liidu föderaliseerumist.

Akadeemiline karjäär

Beck õppis Müncheni Ülikoolis sotsioloogiat, filosoofiat, psühholoogiat ja politoloogiat ja sai sealt 1972. aastal doktorikraadi. Beck oli Müncheni Ülikooli sotsioloogia professor ja sealse sotsioloogia instituudi direktor. Samuti oli ta külalisprofessor Londoni Majanduskoolis. Beck oli saksakeelse sotsioloogia ajakirja Soziale Welt toimetaja. Ta kirjutas hulgaliselt artikleid ja raamatuid ning kuulus maailma tsiteeritumate sotsiaalteadlaste hulka. Talle on ta akadeemilise töö eest antud mitmeid auhindu.

Riskiühiskond

Riskiühiskond on termin, mille 1980. aastatel võtsid kasutusele sotsioloogid Beck ja Giddens. Nad väitsid, et modernse ühiskonna traditsiooniline klassistruktuur on hägustumas. Sellised globaliseerumise tekitatud riskid nagu radioaktiivsus, reostus ja töötus puudutavad kõikidesse klassidesse kuuluvaid inimesi. Beck märkis, et riskid on sotsiaalselt konstrueeritud – teatud riske (nt terrorism) tajutakse teistest ohtlikumana, kuna massimeedias räägitakse neist tihedamini.
Regatt (ansambel)

Regatt on 2004 asutatud Eesti ansambel.
Põrandküte

Põrandküte ehk põrandaküte on ruumide kütmine sooja põranda abil. Põrandküte võib olla vesi- või elekterküte. Esimesel juhul paigaldatakse tavaliselt plasttorud betoonpõranda sisse või puitpõranda alla silmustena ja torust juhitakse läbi soe küttevesi, mille temperatuuri reguleeritakse vastavalt küttevajadusele (ruumi temperatuuri järgi). Põrandkütte eeliseks on see, et ruumis puuduvad segavad radiaatorid ja saab kasutada madalatemperatuurilist soojuskandjat (kuni 30 °C), mis on väga soovitatav soojuspumbaga kütmisel, see tagab hea soojusteguri. Põrandkütte korral on ruumi õhutemperatuuri vertikaalne jaotus küllalt ühtlane ja puudub tõmbetuule oht, sest soe õhk tõuseb kogu ruumi põrandalt väikese kiirusega ühtlase vooluna üles. Näiteks radiaatori, konvektori või puhuri kohal tekib intensiivne vertikaalne õhuvool. Pidevalt soe põrand elutoas muudab aga inimese jalgade külmetuse suhtes hellaks. Vannitoas, koridoris ja duširuumis on köetav põrand omal kohal. Betoonpõrand on ka soojusakumulaatoriks, võimaldades kütte teatud perioodiks välja lülitada, näiteks siis, kui elektrienergia tunnihind on kõige kallim.

Elekterpõrandküte

Elekterkütte jaoks paigutatakse betoonpõrandasse või ka laudpõranda alla küttekaabel. Küttekaablid on kas püsiva võimsusega või isereguleeruvad. Viimaste elektritakistus suureneb temperatuuri tõustes ja seega väheneb küttevõimsus. Püsiva võimsusega kaabli elektritakstus muutub temperatuuri muutudes küllalt vähe. Ruumis sobiva temperatuuri saamiseks tuleb sellist kaablit perioodiliselt sisse-välja lülitada temperatuuriregulaatori abil. Tänapäeval kasutatakse kahesoonelisi kaableid, mis vähendab oluliselt kaablist lähtuva elektromagnetvälja tugevust. Kaabli paigaldamise kiirendamiseks valmistatakse ka kaablimatte, mis on koostatud töökojas enne ehitusele viimist. Kaablimatid koostatakse ruumi plaani järgi.

Küttekaabli küttevõimsus

Küttekaabli erivõimsus on enamasti 10 …20 W/m, puitpõranda alla võib paigaldada kuni 80 W/m², seega 8 m 10 W/m erivõimsusega kaablit ühe ruutmeetri kohta. Betoonpõrandate küttevõimsus valitakse 100…150 W/m².  Betoonpõranda alla tuleb paigaldada soojusisolatsioonikiht, et vähendada soojuskadu pinnasesse. Põrandkütte juhtimiseks kasutatakse temperatuuriregulaatorina elektroonilist temperatuuriregulaatorit, mille anduri ja juhtmed saab viia põrandasse paigutatud toru sisse, niiviisi paigaldatud andurit saab ka hiljem vahetada. Kui kasutatakse isereguleeruvat kaablit, siis võib temperatuuriregulaatorist loobuda.

Küttekaabli paigaldamine

Kaabli paigaldamisel tuleb jälgida, et seda ei vigastataks mehaaniliselt ega venitataks. Kaks kaabli keerdu ei või ristuda teineteisega kokku puutudes ega olla teineteisele liiga lähedal. Need kohad kuumeneksid üle ja kaabel rikneks töö käigus. Küttekaableid ei paigutata vanni, valamu, jalgadeta kapi jmt. alla, mis takistavad põranda ja ruumiõhu vahelist soojusvahetust. Samuti tuleks arvestada, et elektriga köetavat põrandaosa ei kaetaks vastu põrandat asuvate mööbliesemetega kinni.
Kaugjärv

Kaugjärv on järv Võru maakonnas Antsla vallas. 
Kaugjärv asub Karula rahvuspargi alal. Järvest idas asub Kaugjärve soo (ehk Äestamise soo).
Milla Mägi

Milla Mägi (õieti Ludmilla Mägi; sünninimi Ludmilla Miiste; pseudonüüm Ingel Tael; sündinud 13. detsembril 1949 Kuressaares) on eesti ajakirjanik ja luuletaja.
Milla Mägi on kasvanud ja koolis käinud Sõrve poolsaarel (Rahuste kaitsealal); keskkooli lõpetanud Kuressaares, kus alustas varakult ka tööd kutselise ajakirjanikuna Saaremaa ajalehes.
Aastal 1978 lõpetas ta Tartu Ülikooli ajakirjanikuna. Aastatel 1979–1995 oli ta ajakirja Eesti Naine kultuuritoimetaja. Töötanud Eesti Televisiooni infotoimetajana, seejärel pereajakirja Kodukolle toimetajana.
Ta on viie raamatu autor, üle kümne kogumiku kaasautor; tema luulet on kasutatud ka laulupidude repertuaaris.
Milla Mägi on Eesti Ajakirjanike Liidu liige, pälvinud liidu aasta- ja eripreemiaid.
Pakkfail

"Tere, Maailm!"

"Tere, Maailm!" programm näeb pakkfailis välja järgmine:

@echo off
title Tere, Maailm!
echo Tere, Maailm!
echo.
pause
Esimene rida lülitab süsteemsed teated välja, et väljastataks ainult seda, mis ette nähtud. Teine rida seab käsuga title dialoogiakna pealkirjaks "Tere, Maailm!". Kolmas rida väljastab sõnumi "Tere, Maailm!". Neljas rida ehk käsk echo. väljastab tühja rea. Viimane rida ehk käsk pause peatab programmi täitmise ja jääb kasutajalt klahvivajutust ootama.
Paide rahvamaja

Paide rahvamaja on endine rahvamaja Järva maakonnas Paides. 
Rahvamaja avati 3. veebruaril 1929. Rahvamaja oli ühtlasi ka kui Vabadussõja monument. Majal on ka Paide rahvamaja Vabadussõja mälestustahvel.
Maja kasutati rahvamajana aastani 1987. Aastast 1987 kasutatakse Paides kultuurimajana Paide kultuurikeskust.
Ma-tegevusnimi

ma-tegevusnimi ehk ma-infinitiiv on tegusõna infiniitne ehk käändeline vorm.

Eesti keel

ma-tegevusnimi seondub piiratult käändekategooria liikmetega. ma-tegevusnimel on viis vormi: -ma, -mas, -mast, -mata ja –maks, millel on erinevad grammatilised tähendused.

maks-vorm

maks-vorm on lauses otstarbemäärus, mis väljendab tegevust teise tegevuse otstarbena. maks-vormiga saab asendada kõrvallauset: Jüri ärkas varakult, et oma riided ära triikida ~ jõudmaks oma riided ära triikida.
Niisutus

Ajalugu

Arheoloogilistes uurimistes on leitud tõendeid niisutamisest, kuna looduslikud sademed ei olnud põllukultuuride kasvatamiseks piisavad.
Niisutamine on hinnanguliselt alguse saanud Induse oru tsivilisatsioonis umbes 4500 eKr ja drastiliselt suurendanud nende asulate suurust ja jõukust. Niisutus ja veemajandussüsteemid on välja töötanud Induse oru tsivilisatsioon, kaasa arvatud kunstlikud veehoidlad Girnaris, mis pärinevad 3000 eKr ja algne kanali niisutussüsteem umbes 2600 eKr.

Hiina

Hiina kõige vanemad ja tuntumad hüdraulika insenerid olid Sunshu Ao (6. sajandil eKr) kevad- ja sügisperioodil ning Ximen Bao (5.sajandil eKr) sõjajärgsel perioodil. Mõlemad töötasid suurte niisutusprojektidega. Vana-Hiinas asuvas Sichuani piirkonnas töötas hüdroloog ja hüdraulika insener Li Bing välja Dujiangyani niisutussüsteemi, mis tänapäevalgi varustab piirkonda veega. Hani dünastia ajal 2. sajandil pKr kasutasid hiinlased ketiga toimivaid pumpi, millega toodi vett alt kõrgemale. Selleks kasutati pedaale, vesirattaid või rattaid, mis härgade abil pöörlesid. Vett kasutati linnas elamutes ja palee aedades, kuid peamiselt põllumaa niisutamiseks.

Korea

Koreas leiutas insener Jang Yeong-sil 1441. aastal maailma esimese vihmamõõturi. See paigutati niisutussüsteemidesse, mille abil mõõdeti ja koguti sademete andmeid prognoosimiseks.

Põhja-Ameerika

Ameerika Ühendriikides vanim teadaolev niisutuskanal töötati välja vahemikus 1200-800 eKr ja avastati Maranas, Arizonases aastal 2009. Niisutuskanal töötati välja kaks tuhat aastat enne Hohokami kultuuri ja ei ole kindlaks tehtud, milline kultuur sellele aluse pani, kuna Põhja- Ameerikas oli Hohokam ainus kultuur, kes teadaolevalt kasutas niisutuskanaleid. Nende niisutussüsteemid toitsid 1300 pKr suurimat edela piirkonda. 7. kuni 14. sajandil ehitati ja hooldati ulatuslikke niisutussüsteeme madalate soode aladel ja Gila jõe ääres, mis võistlesid Vana-Egiptuse ja Vana-Hiina süsteemide keerukusega. Hohokam kultuuris kasvatati näiteks puuvilla, tubakat, maisi, ube ja kabatšokke.
Otaniemi

Otaniemi (rootsi keeles Otnäs) on linnaosa Espoos Soomes. 
Otaniemi asub Helsingi piiri lähedal Leppävaara, Tapiola ja Keilaniemi naabruses.
Seal asub Helsingi Tehnikakõrgkool ja üliõpilaslinnak Teekkarikylä. Mitmed Otaniemi hooned on Alvar Aalto projekteeritud.
Helsingi suveolümpiamängude ajal asus Otaniemis olümpiaküla.
Linnaosa pindala on 5,2 km² ja elanike arv on 3746 (2014).
Mālupe mõis

Mālupe mõis (saksa keeles Malup, läti keeles Mālupes muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Valga kreisis Aluliina kihelkonnas.  Tänapäeval asub Lätis Alūksne piirkonnas Mālupe vallas Mālupe külas.

Mõisa suurus

Agraarreformi ajal aastal 1920 kuulus Mālupe mõisale 1131 hektarit maad.
Birmingham

Sport

Birminghami jalgpalliklubid on Aston Villa ja Birmingham City.
Birminghamis on peetud 2003 ja 2018. aasta kergejõustiku sisemaailmameistrivõistlused.
Linnas toimuvad 2022. aasta Rahvaste Ühenduse mängud.
San Diego

Rahvastik

2009. aastal elas San Diegos 1 306 300 inimest. 
See on elanike arvult California osariigi teine ja USA kaheksas linn.

Haridus ja teadus

San Diegos asub California Ülikooli süsteemi kuuluv California Ülikool San Diegos.

Majandus

San Diego on telekommunikatsiooni- ja biotehnoloogiatööstuse keskus.

Vaatamisväärsused

San Diegos on üks maailma suurimaid loomaaedu. San Diego vanalinn on ajaloomälestis. Balboa pargis asuvad paljud muuseumid.
Kesklinnas asub kuulus gaasilampide kvartal, hiigelsuur konverentsikeskus ning mereäärne promenaad otse ajalooliste purjelaevade muuseumi kõrval.
1952. aasta taliolümpiamängud

1952. aasta taliolümpiamängud olid VI taliolümpiamängud, mis toimusid 14.–25. veebruarini 1952 Norra pealinnas Oslos.
Oslo sai esimese põhjamaa ja esimese pealinnana taliolümpia korraldamise õigused ROK-i 40. istungil Stockholmis 1947. aastal. Teised kandideerinud linnad olid Cortina d'Ampezzo (Itaalia) ja Lake Placid (USA).
Elisabeth Juudas

Elisabeth Juudas (sündinud 8. juulil 1988 Tallinnas) on eesti laskesuusataja. 
Ta tegi debüüdi rahvusvahelisel võistlusel aastal 2007, osaledes Otepääl toimunud suvebiatloni maailmameistrivõistlustel.
Esimesed maailmakarikapunktid sai ta 2010, kui saavutas Nové Městos individuaalsõidus 37. koha.
Manitoba provints

Geograafia

Manitoba pindala on 649 950 km². Provints piirneb idas Ontarioga, läänes Saskatchewaniga, põhjas Nunavuti ja Loodealadega ning lõunas USA Põhja-Dakota ja Minnesota osariigiga. Kirdes on Hudsoni laht.
Manitobas on üle 110 000 järve ja seal valitseb mandriline kliima.
48% pindalast on kaetud metsaga.
Manitobas elab palju jääkarusid.

Rahvastik

2010. aastal elas Manitobas 1 232 654 inimest.

Majandus

Manitoba majandus põhineb suuresti loodusressurssidel. 2008. aastal oli Manitoba SKT 50,834 miljardit Kanada dollarit.
2009. aasta oktoobris oli töötus 5,8%.
Karl Pribram

Karl H. Pribram (25. veebruar 1919 Viin – 19. jaanuar 2015 Virginia) oli neurobioloog. 
Alates 1927. aastast elas perega USAs. Ta õppis Chicago Ülikoolis ja lõpetas selle 1941. aastal neurokirurgina.
Koos George Armitage Milleri ja Eugene Galanteriga avaldas ta 1960. aastal raamatu "Plans and the Structure of Behavior", millel oli suur mõju kognitiivsele pöördele psühholoogias. Tema teine oluline raamat oli 1971. aastal avaldatud "Languages of the brain; experimental paradoxes and principles in neuropsychology".

Pere

Tema vanemad (isa tšehh, ema indoneeslanna) olid mõlemad bakterioloogid.
Avatud dokumendivormingud

Avatud dokumendivormingud (argikeeles ka dokumendiformaadid) on digidokumentide failivormingu kirjeldused, mis on kõigile kättesaadavad ja vabalt tõlgitavad.
20. sajandi lõpus ja 21. sajandi alguses on liigutud ühtsete elektrooniliste dokumendivormingute standardite väljatöötamise poole: standardi staatuse on saanud avatud dokumendivormingud OASIS ODF – Open Document Format for Office Applications (OpenDocument) v1.0 ehk ISO/IEC 26300:2006 ja PDF/A, Electronic document file format for long-term preservation - ISO 19005-1:2005.
Teisteks olulisteks avatud elektroonilisteks dokumendivorminguteks on HTML, XML, TXT, TeX ja UOF.
Lucia Demetrius

Lucia Demetrius (16. veebruar 1910 – 29. juuli 1992) oli rumeenia kirjanik ja tõlkija.
Ta kirjutas romaane, novelle ja näidendeid ning tõlkis rumeenia keelde kirjandust vene (Nikolai Gogol, Ivan Bunin, Lev Tolstoi, Ivan Turgenev, Konstantin Trenjov, Anton Makarenko, Konstantin Stanislavski jt), prantsuse (Victor Hugo, Alexandre Dumas, Charles Perrault, Guy de Maupassant, Honoré de Balzac, Gustave Flaubert, Louis Frederic Rouquette, Thomas Raucat, Marcel Achard, René Barjavel) ja inglise keelest (William Shakespeare, Louis Bromfield, Julien Green).
Eesti keeles on ilmunud tema novell "Viimane Tauber" (rumeenia keelest tõlkinud Aleksander Kurtna, Loomingu Raamatukogu 27/28, 1963; originaal "Ultima Tauber" ilmus 1956).
Hatu

Ajalugu

Taani hindamisraamatu suures Eestimaa nimistus on mainitud Attoli küla (Attol, par. Keykel, kyl. Vomentakæ). 1257. aastal kuulus küla (Atten) Heinrich de Kivelele, 1293. aastal Lihula nunnakloostrile, 1402 Padise kloostrile. Hatu mõis tekkis 17. sajandi algul.
18. sajandil krahv Ludwig August Mellini koostatud kaardi järgi paiknes Hatu küla (Hatto külla) Kaldamäe oja (Kaldama) läänekaldal ja Hatu mõis (Hattokül) Kaldamäe oja idakaldal. Nende vahel paiknes vesiveski.
Aastatel 1992–2017 kuulus küla Padise valda.
Suhhobezvodnoje

Suhhobezvodnoje (vene keeles Сухобезводное) on asula Venemaal Nižni Novgorodi oblastis
Külas elab 6049 inimest (2016).
Asula tekkis 1930. aastatel seoses Unžlagi metsatööstuse arendamisega. Nõukogude ajal oli seal vangilaager.
Alevè mets

Alevè mets, tuntud ka kui Alvé mets (itaalia keeles Bosco dell'Alevè ja Bosco dell'Alvé), on mets Itaalia Alpides Cuneo provintsis, Sampeyre, Casteldelfino ja Pontechianale omavalitsusüksuste territooriumil. 
Varaita jõe orus Viso mäe nõlvadel 1500 kuni 2500 meetri kõrgusel merepinnast kasvava Euroopa suurima seedermännimetsa pindala on umbes 825 hektarit.
Kvaternaari ajastul moodustunud mets oli tuntud juba antiikajal, alates 2000. aastast on see ühenduse tähtsusega alana kaitse all.