google/wiki40b huggingface dataset:
Arthur David Ritchie

Arthur David Ritchie (22. juuni 1891 Oxford, Ühendkuningriik – 12. märts 1967) oli Briti keemiline füsioloog ja filosoof.

Elulugu

Ritchie isa oli Oxfordi ülikooli professor David George Ritchie. 1894. aastal kolis perekond Ssintt Andrewsi, kui isa sai seal professorikoha.
Ritchie õppis Fettes College'is, seejärel reaalteadusi Saint Andrewsi ülikoolis ja filosoofiat Cambridge'i ülikooli Trinity College'is. Esimese maailmasõja ajal teenis ta Briti mereväe lennuteenistuses (Royal Naval Air Service) keemikuna, tegeldes õhulaevade gaasidega.
Teaduslikku meetodit käsitleva väitekirja põhjal valiti ta Cambridge'i Trinity College'i liikmeks, kuid siirdus varsti Manchesteri Ülikooli, kus määrati 1922 biokeemia lektoriks ja 1924 füsioloogilise keemia lektoriks. 1937–1945 oli ta Sir Samuel Halli filosoofiaprofessor Manchesteri Ülikoolis. 1945 läks ta Edinburghi Ülikooli loogika ja metafüüsika professoriks.
1946 valiti Ritchie Edinburghi Kuningliku Seltsi liikmeks. Tema käendajad olid Sir Alexander Gray, James Pickering Kendall, Douglas Guthrie ja Sir Edmund Taylor Whittaker.
Arthur David Ritchie emeriteerus 1960 ja suri 1967.

Isiklikku

1921 abiellus ta Katharine Victoria Ponsonbyga.
Marquette

Ajalugu

Esimesena saabusid praeguse Marquette'i ümbrusse 17. sajandi lõpul prantsuse misjonärid. Linn nimetati 1850. aastal jesuiidi misjonäri Jacques Marquette'i järgi.
1841. aastal kinnitati praeguse Marquette'i piirkonnas rauamaagi olemasolu. 1846. aastal hakkas tööle esimene kaevandus. Praeguse Marquette'i kohale rajati asula 1849. aastal. Algselt nimetati asula Amos Rogers Harlow' kodulinna Worcesteri järgi Massachusettsi osariigis. Kaevandustegevus hakkas õitsema alates Cleveland Iron Mining Company tegevusajast ning 1854. aastal rajati tänavavõrgustik. 1868. aastal hävitas tulekahju linna äripiirkonna ja suure osa elamukvartalist. Küla ehitati kiiresti üles ja 1871. aastal sai Marquette linnaõigused.

Kliima

Marquette'is valitseb niiske mandriline kliima. Kliima muudab pehmemaks asukoht Ülemjärve ääres. Talved on pikad ja külmad, kuid soojemad kui samal laiuskraadil sisemaal. Jaanuari keskmine õhutemperatuur on −7,3 °C. Aastas langeb umbes 379 cm lund ning Marquette on sellega üks suurima aastase lumehulgaga paiku USA-s. Lund sajab peamiselt novembrist märtsini ning kuude lõikes võrdlemisi ühtlaselt.
Kõige soojemad kuud on juuli ja august, mil keskmine õhutemperatuur on umbes 19 °C. Üle 30 °C tõuseb õhutemperatuur harva. Kevaded ja sügised on harilikult pehmed, kuid ilm võib õhumasside liikumisel kiiresti muutuda. Aastas langeb 737 mm sademeid. Sademed langevad kuude lõikes üsna võrdselt. Kõige enam sajab septembris ja oktoobris (vastavalt 84 ja 79 mm) ning kõige vähem jaanuaris ja veebruaris (vastavalt 46 ja 33 mm).
Kõrgeim mõõdetud õhutemperatuur Marquette'is on 42 °C, mis mõõdeti 15. juulil 1901. Madalaim temperatuur mõõdeti 8. veebruaril 1861, mil oli −36 °C külma.

Haridus

Linnas asub 1899. aastal asutatud osariiklik ülikool Northern Michigan University. Ülikooli spordihoone on 1991. aastal valminud Superior Dome, mille läbimõõt on umbes 163 meetrit ning on sellega suuruselt viies geodeetiline kuppel ja suurim puitkonstruktsiooniga kuppel maailmas.

Transport

Läbi linna kulgeb maantee U.S. Route 41, mis kattub osariikliku maanteega M-28. Linna teenindab Sawyeri rahvusvaheline lennujaam, mis asub kesklinnast umbes 31 km kaugusel lõunas. Iga päev väljuvad sealt lennud Chicagosse ja Detroiti. Linna teenindav bussiettevõte on MarqTran, mis sõidab ka lennujaama ja lähedal asuvasse Ishpemingi linna. Linnas asub samuti Indian Trailsi Hancocki ja Milwaukee linna vahel kulgeva bussiliini peatus. Marquette'is asub raudteekaubaveoliini Lake Superior and Ishpeming Railroad peakontor.

Religioon

Marquette on Marquette'i roomakatoliku piiskopkonna keskus.

Kultuur

Linnas on toimunud filmi "Mõrva anatoomia" ("Anatomy of a Murder"; 1959) võtted.

Sõpruslinnad

Marquette'i sõpruslinnad on Higashiōmi Jaapanis ja Kajaani Soomes.
Andrei Gretško

Andrei Antonovitš Gretško (vene Андрей Антонович Гречко; 17. oktoober 1903 – 26. aprill 1976) oli NSV Liidu sõjaväelane, auastmelt Nõukogude Liidu marssal. Aastatel 1967–1976 oli ta NSV Liidu kaitseminister.
Andrei Gretško oli kommunistliku partei liige alates 1928. aastast, NLKP Keskkomitee liige 1961. aastast, NLKP KK Poliitbüroo liige 1973. aastast ning NSV Liidu Ülemnõukogu saadik 2.–9. koosseisu ajal.
Seljaküla vald

Seljaküla vald (saksa keeles Sellenküll) oli vald Läänemaal Lääne-Nigula kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1890 ja siis liideti Seljaküla vald Vidruka vallaga.
Valla alal asus Seljaküla mõis.
Portugali põhiseadus (1826)

1826. aasta põhiseadus oli Portugali kuningriigi teine põhiseadus, millega kuningas Pedro IV püüdis lepitada absolutismi ja konstitutsioonilise monarhia pooldajaid, nähes mõlemale rühmitusele ette rolli riigi valitsemisel.
Erinevalt 1822. aasta põhiseadusest pani uus dokument aluse neljaharulisele valitsusele. Seadusandlikku võimu teostav parlament muudeti kahekojaliseks. Parlamendi ülemkoda koosnes eluaegsetest ja pärilike tiitlitega peeridest ning vaimulikest, kelle nimetas kuningas. Parlamendi alamkoda koosnes 111 saadikust, kelle valisid nelja-aastaseks ametiajaks kohalikud esinduskogud. Need esinduskogud valiti omakorda valimistel, millel said osaleda makse maksvad meessoost maaomanikud. Kohtuvõim kuulus kohtutele ja täidesaatev võim ministritest koosnevale valitsuskabinetile. Vahendajaks kolme võimu vahel pidi olema kuningas, kellel oli õigus iga seadust vetostada.
1826. aasta põhiseadus oli 1822. aasta põhiseadusest mõõdukam, sest püüdis leida kompromissi kahe vaenupoole vahel. Sellega suurenes kõrgaadli mõjuvõim ja kinnitati kiriku ühiskondlik positsioon, loobumata samal ajal konstitutsioonilise monarhia põhimõtetest.
Kompromissina kukkus 1826. aasta põhiseadus siiski läbi, sest absolutiste see ei rahuldanud. Kui 1828. aastal haaras võimu Pedro IV noorem vend Miguel, lasi ta kohe põhiseaduse tühistada. Konstitutsioonilise monarhia põhimõtete juurde pöörduti tagasi alles pärast absolutistide lüüasaamist kuus aastat kestnud kodusõjas.
David Desrosiers

David Philippe Desrosiers (sündinud 29. augustil 1980) on Kanada muusik.
Davidi esimeseks tõeliseks bändiks oli Reset. Kui bändi Reset laulja (Pierre Bouvier) lahkus, sai koha endale David. Tal õnnestus seal püsida vaid kuus kuud, mille käigus ei lindistatud ühtegi lugu. Peagi liitus ta uue pundi, Simple Planiga. Simple Planis taustalaulja ja basskitarristina tuntust kogunud Desrosiers on aga alati unistanud trummari karjäärist.
Bändi kaaslased on toonud Davidist välja järgmised faktid: temas on kõige enam sisemist lapsikust, tal on tohutult halb ajataju.
Rudolf Johannes Paris

Elulugu

Rudolf Johannes Paris oli talupidaja poeg.
Lõpetas 1918 Tartu Kommertskooli, õppis 1916–1919 Tartus Konrad Mäe ateljees maalimist, 1919–1922 Kõrgemas Kunstikoolis Pallas maalimist ja graafikat, 1922–1925 jätkas õpinguid välismaal, peamiselt Weimaris Bauhausis, kus lõpetas seinamaali osakonna. Omandas hariduse kunstiajaloo alal, õppides 1919–1921, 1927–1931 Tartu Ülikoolis ja 1931 ka Helsingi Ülikoolis. Kuulus 1919 Lõuna-Eesti kunstikaitsetoimkonda. Oli 1920–1922 Postimehe kunsti- ja karikatuuriosakonna juhataja, 1925–1929 Pallase maali- ja analüütilise joonistamise õppejõud, 1932–1934 "Eesti entsüklopeedia" kunstiosakonna toimetaja ja kaasautor, 1935–1940 Riikliku Propaganda Talituse nõunik, ühtlasi 1938–1939 ajakirja Varamu kunstiosakonna toimetaja. Läks 1941 Saksamaale. Elas Freudenstadtis, kus tegutses kunstniku ja kunstikriitikuna, pidas sidet eesti kunstnikega Rootsis, tegi kaastööd ajakirjadele Tulimuld ja Mana.

Teadustöö

Uurinud baltisaksa ja eesti kunsti ajalugu 19.–20. sajandil, avaldanud monograafilisi käsitlusi eesti kunstnikest, ülevaateid rahvusliku kunsti arengust ja ainestikust, loonud kunstiterminoloogia leksikoni. Oli ka tegevkunstnik, loonud joonistusi, akvarelle, karikatuure, raamatuillustratsioone. Umbes 20 teadustrükist.

Isiklikku

Tema vennad olid keemiaprofessor dr. August Paris, rohuteadlane ja Tartu Ülikooli apteegi juhataja Hermann Paris ja õigusteadlane Eduard Paris. Õde Julie töötas hambaarstina. Tema vennatütar oli kunstiajaloolane Olga Berendsen.
Vahipost

Vahipost on sõjaväe garnisoniteenistuse mõistes maa-ala või piirkond, kus asuvad tunnimehele valvamiseks määratud valveobjektid.
Vahipostil peavad olema kinnitatud juhised, kus on loetletud valveobjektid ja tunnimehe tegevus nende jälgimisel (postitabel) ning vahiposti plaan. Tavaliselt on vahipostil valves korraga 1-2 tunnimeest vahetuse pikkusega 1-2 tundi.
Vahipostiks (välipost, välivahipost) nimetatakse ka välitingimustes asuvate üksuste ja allüksuste paiknemiskoha lähijulgestuseks rakendatavat teenistuskohta. Väli-vahipostidel ei ole tavaliselt oma kinnitatud juhiseid.
Tõnu Viik (filosoof)

Tõnu Viik (sündinud 12. juulil 1968 Jõhvis) on eesti filosoof.

Haridus

Tõnu Viik õppis 1986–1993 M. V. Lomonossovi nim. Moskva Riikliku Ülikoolis filosoofia erialal.
Ta õppis doktorandina kolm aastat USA-s Emory ülikoolis Atlantas ning kaks aastat Saksamaal (Marburgi ülikoolis ja Berliini vabaülikoolis Freie Universität Berlin). Aastal 2003 sai ta Emory ülikoolist (Atlanta) doktorikraadi filosoofia alal (väitekirja teema oli "Hegel's Philosophy of Culture").

Töökäik

Pärast ülikooli lõpetamist (alates aastast 1994) töötas ta Eesti Humanitaarinstituudis filosoofiaõppejõuna.
Aastast 2003 oli ta Eesti Humanitaarinstituudi filosoofiaprofessor ning aastatel 2004–2007 Eesti Humanitaarinstituudi rektor (aastal 2006 nimetati ametikoht ümber direktori ametikohaks).
Praegu on ta Tallinna Ülikooli filosoofiaprofessor ja humanitaarteaduste instituudi direktor.
Testament

Testamendi liigid

Testamente võib jagada vorminõuete järgi peamiselt koduseks või notariaalseks testamendiks. Kodused testamendid omakorda jagunevad tunnistajate juuresolekul alla kirjutatud testamendiks ja omakäeliselt kirjutatud testamendiks. Notariaalsed testamendid jagunevad notariaalselt tõestatud ja notarile hoiule antud testamendiks. Teine liigitus on üksiktestament ja testamendi eriliik abikaasade vastastikune või abikaasade vastastikune testament kolmanda isiku kasuks.

Testamendi muutmine ja tühistamine

Testamendi muutmine ja tühistamine on pärandaja võimalus oma eluajal vabalt oma pärandvara ülemineku üle otsustada. Testamenti on võimalik tühistada vastavalt pärimisseaduse regulatsioonile. Koduse testamendi võib pärandaja tühistada notariaalse testamendi, koduse testamendi, testamendi hävitamise või pärimislepinguga. Notariaalse testamendi võib testaator tühistada notariaalse testamendi, koduse testamendi või pärimislepinguga.
Eristada tuleb testamendi kehtivust tervikuna ja selles sisalduvate korralduste kehtivust. Kui mõni korraldus on kehtetu, kehtib testament ülejäänud osas. Kui pärandaja ümber mõtleb või soovib oma korraldusi muuta, siis testamenti saab alati tühistada, tagasi võtta või asendada uue testamendiga. Tühistamine ja muutmine toimuvad tavaliselt uue viimse tahte avalduse tegemisega. Selle saab kirja panna tühistamise korraldusena või kirja panna uued korraldused, mis kehtivad vanade asemel. Varasema testamendi tühistamisel või uuega asendamisel ei ole vaja järgida varasema testamendi tegemisviisi.
Testamendi tühisuse saab tuvastada ka kohus pärast testamendi teinu surma seaduses sätestatud alustel. Isiklikkuse nõue on oluline ka testamendi tühistamise korral, sest testamenti võib tühistada vaid testaator ise. Lubamatu on väljastada testament volitatud isikule või posti teel. Kui seda ühel või teisel moel siiski tehakse, ei teki testamendi tühistamise õiguslikke tagajärgi.
Kui testamendi tegemisel esines asjaolu, mis annab vastavalt seadusele aluse testamendi tühistamiseks, võib pärast pärandaja surma testamendi tühistada ka isik, kes oleks õigustatud pärima testamendi või selle osa kehtetuse korral.  Testamendi tühistamiseks tuleb esitada hagi kohtusse ühe aasta jooksul tühistamise aluseks olevast asjaolust teadasaamisest arvates, kuid mitte hiljem kui 30 aasta möödumisel pärandi avanemisest arvates.  Sättes viidatud 30 aastat on piirtähtaeg, mille jooksul on üldse võimalik hagi esitada, kuid selle piirtähtaja sees tuleb hagi ikkagi esitada hiljemalt ühe aasta jooksul alates testamendi tühistamise aluseks olevast asjaolust teadasaamisest.
Munalaskme

Asukoht

Munalaskme jääb Rummust 6 km kagusse ja Vasalemmast sama palju edelasse. Riisiperest jääb ta umbes 8 km loodesse. Lähimad külad on lõunas Aude ja kirdes Kibuna.

Nimi

Külanime tähendussisu pole teada. Külanimi võib pärineda loodusnimest, mille aluseks on muna. Samas võib see olla ka rahvapärane moonutis munka tähistavast sõnast (kirikuladina keeles monachus). Nime tagapoolega võib võrrelda sõnu laasmaa ja laskma. Paul Johansen ühendas kohanimelõpud -laskma ja -laskme karjalaskega.

Ajalugu

Esimest korda mainiti seda kohanime 1533: Monnelaszka küla. Seda nimetati 1565 Monnalaskby, 1688 Monnilask ja 1796 Munelas. Küla asus Nissi kihelkonnas.
Küla kuulus Munalaskme mõisale (saksa keeles Munnalas), mis oli rüütlimõis. See tekkis 17. sajandil, mil eraldati Ruila mõisast. Mõisa 1699. aasta kaardil sellenimelist küla ei ole, on vaid metsavahikoht (Munalas). Vabakujuline Munalaskme mõisa park on säilinud.
Munalaskmega liideti 1977 Sepuküla. Seda küla esmamainiti 1699, kui nimetati seal elavaid isikuid Seppo Matz, Seppo Jörg ja Sepp Jahn. 1796 nimetati Seppa küla.
Taimõri laht

Taimõri laht on Kara mere laht Taimõri poolsaare loodekaldal.
Lahe laius on umbes 80 km ning see ulatub maasse umbes 40 km. Lahte suubub Alam-Taimõra jõgi.
Taimõri lahes asub ka baltisaksa teadlase ja embrüoloogi Karl Ernst von Baeri auks nimetatud Baeri saar.
Kaitseväe orkester

Kaitseväe orkester on praegusel kujul aastast 1993 tegutsev riiklik orkester. Orkester on aastal 1918 asutatud Sõjaministeeriumi Orkestri õigusjärglane.
Orkestri peadirigent on kolonelleitnant Peeter Saan.
Orkester mängib muu hulgas riiklikel ja sõjaväelistel tseremooniatel, samuti mängib muusikat kõrgete riigitegelaste vastuvõtmisel või ärasaatmisel.
Orkestrisse kuulub umbes 45 kutselist muusikut.
Traditsiooniliselt annab kaitseväe orkester igal aastal tasuta kevadkontserdi Estonia kontserdisaalis. 

Ajalugu

Orkestri ajalugu sai alguse aastal 1918, mil asutati Sõjaministeeriumi Orkester. Aastatel 1929–1934 kandis nime Kaitseministeeriumi Orkester ja aastast 1934 Tallinna Garnisoni Orkester.
2014. aastast kuulub orkester toetuse väejuhatuse koosseisu. Seni oli orkester Põhja kaitseringkonna alluvuses.
Sädemed

Sädemed oli Postimehe satiiriline lisaleht, mis ilmus aastatel 1905–1934 Tartus. 
Ajalehe asutas Karl August Hermann Hindrey ja ajalehe peamine mõte oli pilgata Jaan Tõnissoni vastaseid. Väljaandja ja vastutav toimetaja oli Jaan Tõnisson. Ajaleht ilmus ka Elu lisalehena (1907 oktoober – 1908 august) toimetajaks Anton Jürgenstein.
Ilmumissagedusega 1925–1934 korra nädalas, 1905–1915 ja 1923–1924 korra kuus. Ajaleht ei ilmunud 1916–1922, 1907 juuni–september. Selle asemel ilmus 1907. aasta augustis Virmalised.
Aastatel 1932–1933 ilmus ajalehe Maamees (1929–1935) lisalehena ja aastatel 1935–1940 ilmus Postimehe lehekülgedel kord nädalas väljalõigatava joonealusena.
Uusplatonism

Uusplatonism ehk neoplatonism on 3. sajandil m.a.j tekkinud filosoofiakoolkond, mis põhines Platoni ja platonistide õpetusel. Selle rajajad olid Plotinos ja Ammonios Sakkas. Selle esindajad olid veel Iamblichos, Porphyrios ja Proklos.
Uusplatonismis maailm erinevate olemistasandite oli astmestus (hierarhia), mille tipus seisis „ainuline“ (kr hen), kellest lähtus kõik olemasolev. Uusplatonistlik filosoofia paljud mõisted ja ideed võeti üle varakristlike teoloogide poolt.
Uusplatonismi viimaseks esindajaks on peetud Boethiust (480–525 pKr), keda nimetati "viimaseks roomlaseks ja esimeseks skolastikuks".
Heimatvertriebene

Väljasaadetute linnad

Väljasaadetute tohutu sissevoolu tagajärjel suurenes mõnes piirkonnas nagu Mecklenburgis (kus elanikkonna arv kahekordistus), ja mõnes kohas katkestasid elanikkonna varasemat homogeensust väljasaadetud protestandid, kes kolisid puhtalt katoliiklikusse piirkonda, või vastupidi. Paljude Lääne-Saksamaa väikeste asulate elanike arv kasvas plahvatuslikult tänu pagulaslaagrile nende territooriumil või naabruses. Selle fenomeni näiteks on Neugablonz, Kaufbeureni kvartal Baieris, mille asutasid väljasaadetud ja nimetasid Gablonzi (Jablonec nad Nisou) järgi. Täna on Neugablonzis kolmandik linna rahvastikust. Äärmuslik näide rahvastiku kasvust on Neutraubling (samuti Baieris), kus oli 53 elanikku 1947. aastal, 1300 elanikku 1951. aastal ja 3800 elanikku 1960. aastal. Kuna pagulaslaagrid olid enamasti endiste peidetud laskemoonatehaste paikades, asub enamus nendest Vertriebenenstädte (endises) metsas. Vaata ka Espelkamp.
Malagassikeelne Vikipeedia

Malagassikeelne Vikipeedia (malagassi keeles Wikipedia amin'ny teny malagasy) on Vikipeedia malagassikeelne versioon.
Malagassikeelne Vikipeedia sai alguse 2004. aasta aprillis.
Seal on 91862 artiklit, millega see on artiklite arvult 66. keeleversioon.
94% malagassikeelse Vikipeedia artiklitest on bottide loodud.
Tobiväät

Tobiväät (Aristolochia) on Põhja-Ameerikast pärinev taimeperekond, kuhu kuulub eri andmetel 300–500 liiki (peamiselt heitlehised ja igihaljad liaanid). Eestis on haljastuses kasutusel suurelehine tobiväät (Aristolochia macrophylla), mis on dekoratiivne lopsaka lehestikuga liaan. Taim on kuivalembene, külmakindel, varjutaluv.
Elulõngjat tobivääti (Aristolochia clematitis) on kasutatud ravimtaimena, kuid mõnedel andmetel võib see põhjustada raskeid neeru- ja põiekahjustusi. Lisaks on tuntumad viltjas tobiväät (Aristolochia tomentosa), ürt-tobiväät (Aristolochia serpentaria) ja mandžuuria tobiväät (Aristolochia manshuriensis).
Aksel Jaanisoo

Aksel Jaanisoo (kuni 13. veebruarini 1939 Jaanpark, ka Jaanberg; 8. november 1924 Tallinn – 18. mai 1995 Võru) oli eesti poksija ja veemootorisportlane.

Poksijana

Ta oli kärbeskaalus (kuni 112 naela ehk 50,8 kg) 1943. aastal nii Eesti noorte- kui ka täiskasvanute meister.
Ta oli kahekordne Eesti NSV meister kärbeskaalus (kuni 112 naela ehk 50,8 kg) aastatel 1945 ja 1946 ning sai kukk-kaalus (kuni 118 naela ehk 53,5 kg) Eesti NSV meistrivõistlustel 1947. aastal II koha.
Ta sai Tallinna meeskonna koosseisus NSV Liidu meeskondlikel meistrivõistlustel 1945. aastal III koha.

Veemotosportlasena

Ta sai Eesti NSV meistrivõistlustel veemootorispordis erinevates paadiklassides aastatel 1967 ja 1969 kokku 2 kuldmedalit ja 1 hõbemedali.
Edvard Tamm

Edvard Tamm (8. juuni 1905 Narva – 30. juuli 1978) oli eesti vaimulik.
Ta lõpetas 1926 Narva Ühiskommertsgümnaasiumi. Aastal 1936 immatrikuleerus ta Tartu Ülikooli loodusteaduskonda (ei lõpetanud). Hiljem õppis ta EELK Usuteaduse Instituudis. Ordineeriti 28. oktoobril 1954 õpetajaks.
Ta oli aastatel 1954–1957 Mustvee ja Torma Maarja koguduse õpetaja. Aastatel 1957–1978 oli ta Keila Miikaeli koguduse õpetaja; lisaks oli ta aastatel 1973–1978 Lääne-Harju praostkonna praost.
Sardana Avksentjeva

Sardana Vladimirovna Avksentjeva (jakuudi keeles Сардаана Владимировна Авксентьева; vene keeles Сардана Владимировна Авксентьева; sündinud 2. juulil 1970 Tšuraptšas Jakuudi ANSV-s) on jakuudi rahvusest Sahha omavalitsustegelane.
Ta lõpetas 1993. aastal Ammossovi-nimelise Jakutski Riikliku Ülikooli ajaloo- ja õigusteaduskonna ajalooõpetaja erialal ning 1998. aastal Kaug-Ida Riigiteenistuse Akadeemia riikliku ja munitsipaaljuhtimise erialal.
Avksentjeva nimetati 2000. aastal Sahhast valitud Venemaa Riigiduuma liikme Vitali Bassõgõssovi abiks. Aastatel 2004–2007 töötas ta peadirektori asetäitjana aktsiaseltsis Tuimaada Daimond (Venemaa juhtivaid briljantide tootjaid). Aastatel 2007–2012 oli ta Jakutski aselinnapea ja 2012. aastal sai ta aktsiaseltsi Aeroport Jakutsk tööstus- ja kommertskompleksi Aerotorgservis direktoriks.

Jakutski linnapea

2018. aasta septembris valiti Avksentjeva Jakutski linnapeaks – Jakutski linnaringkonna peaks. Ta sai valimistel 40,0% valijate häältest ja edestas võimupartei Ühtne Venemaa kandidaati enam kui 8 protsendiga.
Kuldmampel

Kuldmampel (Phaeolepiota aurea) on šampinjoniliste sugukonda kuuluv seeneliik, kuldmampli perekonna (Phaeolepiota) ainus liik.
Eestis on kuldmampel laialdaselt levinud ja seda eriti inimtekkelistel kasvukohtadel nagu näiteks karjäärid, teeservad, võsastikud ja pargid, kus see on üks tavalisemaid lehikseeni. Kasvab septembrist novembrini ja eriti rohkelt võib kuldmampleid leida hilissügisel.
Võib moodustada väga suuri kogumeid, kus on koos kümneid tuhandeid viljakehi.
Tinglikult kuulub kuldmampel küll söödavate seente hulka, kuid ta võib põhjustada tõsiseid mao- ja soolehäireid nii värskelt kui ka kupatatult. Seepärast teda toiduks ei soovitata.
III liiga 2015

III liiga 2015 oli Eesti jalgpalli tugevuselt viienda liiga, III liiga 2015. aasta hooaeg, mis jagunes nelja tsooni – ida, põhi, lõuna ja lääs.
Narimanov

Ajalugu

Asulat hakati ehitama 1963. aastal. Nižnevolski alev sai linnaks 1984. aastal ja nimetati aserbaidžaani riigitegelase Nariman Narimanovi auks Narimanoviks.
Kanama viadukt

Kanama viadukt on viadukt Harju maakonnas Saku vallas Tallinna ringteel. Viadukti projekteeris Giprodornii Leningradi filiaal 1980. aastal selleks, et Tallinna ringteed üle viia Tallinna-Pärnu maanteest.
Emajõe-Suursoo looduskeskus

Emajõe-Suursoo looduskeskus on Kavastu külas Emajõe vasakul kaldal asuv looduskeskus.
See on ühtlasi Emajõe-Suursoo maastikukaitseala keskus.
Keskuse hoone on ehitatud endise Kantsi kõrtsi müüridele. Varem asus samas paigas Uue-Kastre piiskopilinnus.
Keskuse juures asub Kantsi loodusrada, mis tutvustab Emajõe kallast ning mille juures on väike vaatetorn.
Valdo Randpere

Valdo Randpere (sündinud 4. veebruaril 1958 Tallinnas) on eesti muusik, ettevõtja ja poliitik. 
Ta lõpetas aastal 1976 Tallinna 16. Keskkooli. 1982. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna cum laude. 
Ta töötas aastatel 1983–1984 ELKNÜ Keskkomitee propaganda- ja kultuuriosakonna instruktorina.
1984. aasta augustis välismaal viibides jättis ta koos abikaasa Leila Milleriga Nõukogude Liitu naasmata ja asus elama Rootsi. Eestisse jäi nende tollal 1-aastane tütar Kaisa Randpere, keda Nõukogude Liit lubas alles 1986. aastal minna vanemate juurde. See võitlus pere ühinemise nimel leidis palju kõnepinda ka Rootsi ühiskonnas ja eriti ajakirjanduses, toetust Randperele ja Millerile avaldasid teiste hulgas ka kirjanik Astrid Lindgren ja isegi tolleaegne USA president Ronald Reagan.
1998. aastast elab Randpere Eestis ja töötas kuni 2009. aastani OÜ Eesti IBM juhina.

Poliitiline tegevus

Augustis 2009 liitus ta Reformierakonnaga. Ta on  12. detsembrist 2009 Reformierakonna juhatuse liige ja 30. jaanuarist 2010 Reformierakonna Tallinna piirkonna juhatuse liige.
Ta oli XII ja on XIII Riigikogu liige.
Alates oktoobrist 2009 on ta Tallinna Linnavolikogu Reformierakonna fraktsiooni aseesimees.
2013. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel oli ta Reformierakonna Tallinna linnapeakandidaat.

Osalemine meelelahutustööstuses

2008. aastal võitis ta koos Eda-Ines Ettiga Eesti TV3 saatesarja "Laulud tähtedega". Saates osales 9 duetti, kellest üks osapool oli elukutseline laulja ja teine avaliku elu tegelane mõnest muust valdkonnast. 
2009. aastal osalesid Valdo Randpere ja Eda-Ines Etti saates "Eesti otsib lemmiklaulu". Nende esitatud laul "Eesti muld ja eesti süda" (Rein Rannap / Lydia Koidula) jäi finaalis teisele kohale.
Marss-seilkuunar

Marss-seilkuunar, ka marsskuunar (inglise topsail schooner), on 2- või 3-mastiline purjelaev, mille fokkmasti alumises osas on kahvelpuri, ülemises osas aga raapurjestus. 
Marss-seilkuunari mastid koosnevad ühest alamastist ja ühest tengist. Fokktengis, mis on masti ülaosaa, on kaks raapurje – fokk-ülamarsspuri ja fokk-alamarsspuri. Fokk-alamasti tagaküljel on kahvelpuri. Teistes mastides on kahvelpurjed ja topseilid.
Marsspurjedele võib fokkmastis lisanduda fokkraa, mis kannab raapurje nimetusega brefokk. Sel puhul nimetatakse fokktengi ala- ja ülaosa fokkmarss- ja fokkpraamtengiks, purjeid fokkmarss- ja fokkpraapurjeks ja purjekat praamseilkuunariks.