google/wiki40b huggingface dataset:
Mihkel Lindenberg

Mihkel Lindenberg (venepäraselt Mihhail Lindenberg, sündinud Lindeberg; 22. veebruar 1850 (10. veebruar Juliuse kalendri järgi) Reastvere – 21. aprill 1919 Laius-Tähkvere vald) oli õpetaja ja ajakirjanik.

Elulugu

Mihkel Lindenberg sündis Tartumaal Laiuse kihelkonnas Reastvere mõisapiirkonnas Kirivere külas taluniku pojana. Alghariduse omandas kohalikus külakoolis ning Laiuse õigeusu kihelkonnakoolis. 1873. aastal lõpetas Riias Balti Õpetajate Seminari, misjärel tegutses rahvakooliõpetaja ja õigeusu kiriku köstrina Tartumaal Ilmjärvel ja Rakveres. 1876. aastal oli üks Kalevipoja seltsi asutajatest Rakveres ning seltsi asutatud 3-klassilise kooli (nn Kalevipoja kool) juhataja. 1880. aasta novembris sai Kalevipoja selts loa anda välja nädalalehte Valgus, mis hakkas ilmuma Lindenbergi toimetamisel. Lehel puudus kindel orientatsioon. Algul ajal oli Lindenberg C. R. Jakobsoni vaimustatud pooldaja ja Sakala kaastööline, kuid hiljem asus Sakala ringkonnaga ägedasse opositsiooni. Liigse venesõbralikkuse tõttu sattus Lindenberg vastuollu ka Kalevipoja seltsiga, mistõttu tagandati ta 1881. aasta augustis Valguse toimetaja kohalt. Hiljem üritas ta korduvalt saada luba uute ajalehtede asutamiseks (Narova 1882, Eesti Heal 1883 ja Kalevi Soomesild 1887), kuid tulutult. 1881. aasta sügisel arreteeriti ning vangistati Lindenberg Eestimaa kuberneri korraldusel, kes pani talle süüks talupoegade ässitamist mõisnike vastu maa saamise asjus Vene sisekubermangudes. Nimelt oli sama aasta mais Gattšinas keiser Aleksander III-le esinenud Kalevipoja seltsi saatkond, kelle tõlgiks oli Lindenbergi naine Elisabet, kes oli palunud lubada eesti talupoegadele vastava soovi esitamisel asuda kroonu maadele Vene sisekubermangudesse. Süüdistus tema vastu lõpetati senati otsusega 1884. aastal. Vanglas viibides jäi Lindenberg vaimuhaigeks. Pärast vanglast vabanemist asus Lindenberg elama sugulaste juurde Reastvere valda ning oma viimased eluaastad veetis Laius-Tähkvere valla vaestemajas, kus suri 21. aprillil 1919. Mihkel Lindenberg maeti Laiuse Jumalaema Sündimise koguduse kalmistule Laiuseväljal.

Isiklikku

Mihkel Lindenberg oli 1879. aastast abielus õigeusu preestri tütre Elisaveta (Elisabeth) Minšikovaga. Tema abikaasa tegutses õpetajana Rakveres, Otepääl ja Paides. Neil oli kaks tütart: Nadežda, kes abiellus õigeusu vaimuliku Jüri Podekratiga, ja Olga, kes abiellus psühholoogia professori Konstantin Ramuliga. Mihkli vend Jakob Lindenberg oli õigeusu õpetaja, kirikutegelane ja Riia Peeter-Pauli koguduse ülempreester.
Ludvík Svoboda

Ludvík Svoboda (25. november 1895 Hroznatín – 20. september 1979 Praha) oli Tšehhoslovakkia sõjaväelane ja riigitegelane.
Esimeses maailmasõjas mobiliseeriti Ludvík Svoboda Austria-Ungari armeesse. 1916. aasta septembris läks ta Idarindel Venemaa poole üle ja astus Tšehhoslovakkia korpuse koosseisu. Kodumaale tagasi pöördus 1921. aastal. 1921. aasta oktoobris astus Ludvík Svoboda Tšehhoslovakkia armee teenistusse. 1923–1931 teenis Užgorodis algul rooduülemana ja hiljem polguülema asetäitjana. 1934. aastal sai ta alampolkovniku auastme. 
Tšehhoslovakkia okupeerimise järel osales põrandaaluses vastupanuliikumises. 5. juunil 1939 põgenes ta Poolasse. 3. septembril 1939 määrati Poolas asuvate Tšehhoslovakkia väeosade juhatajaks. Langes 1939. aasta septembris Poolasse tunginud Punaarmee kätte vangi, interneeriti ja viidi Nõukogude Liitu. 1942. aastast asus Svoboda Buzulukis korraldama Tšehhoslovakkia armeekorpust, mille juhatajaks ta sai. 
1945–1950 oli Ludvík Svoboda Tšehhoslovakkia rahvusliku kaitse minister. 1948. aasta veebruaris astus ta Tšehhoslovakkia Kommunistlikku Parteisse. 1950–1951 oli Svoboda Tšehhoslovakkia valitsuse esimehe asetäitja. 1951. aasta lõpus sattus Ludvík Svoboda ebasoosingusse, ta vabastati valitsuse esimehe asetäitja kohalt ja visati parteist välja. Lühiajaliselt viibis ta vangistuses. 1954. aastal võeti ta parteisse tagasi. Aastatel 1954–1964 oli ta Tšehhoslovakkia Rahvakogu juhatuse liige. 1955–1958 oli ta Sõjaväeakadeemia ülem.
30. märtsist 1968 kuni 29. maini 1975 oli Ludvík Svoboda Tšehhoslovakkia Sotsialistliku Vabariigi president.
Hüüru–Alliku–Saue tee

Hüüru–Alliku–Saue tee (varem Hüüru–Alliku tee, registrinumber 11185) on 6,8 km pikkune kõrvalmaantee Saue vallas.
Tee saab alguse Tallinn–Paldiski maantee 16. kilomeetril Hüüru külas (Hüüru silla juures). Tee kulgeb läbi Hüüru, Alliku ja Vanamõisa küla. Tee lõpeb Saue linna piiril raudteeülesõidukoha juures.
Tee ei ületa ühtegi silda, küll aga viit truupi. Teele jääb kolm bussipeatust.
Teega ristub kolmandal kilomeetril Laagri–Hüüru tee, viiendal kilomeetril Püha–Alliku tee ning kuuendal kilomeetril Alliku–Laagri tee ja Tutermaa–Vanamõisa tee.
Tee on kaetud mustkattega. Tee on suuremas osas klassiga V, teisel kilomeetril on tee klassita. Liiklussagedus on 1000–2999 autot ööpäevas. Tee esimesel kilomeetril on kiiruspiirang 40 km/h. Tee viiendal ja kuuendal kilomeetril on kiiruspiirangud 40 ja 60 km/h ning tee lõpus on kiiruspiirang 40 km/h. Valgustatud on tee alates Püha–Alliku tee ristist kuni lõpuni.
Tee lõunaosa (Allikult Sauele) arvati tee koosseisu 2010. aastal. Varasema Hüüru–Alliku tee pikkus oli 4,6 km.
National Geographic Eesti

National Geographic Eesti on Eesti ajakiri, mis on ajakirja National Geographic eestikeelne väljaanne.
Ajakiri ilmub kord kuus. Esimene number ilmus oktoobris 2011.
Ajakirja peatoimetaja on Erkki Peetsalu.
Blounti maakond (Alabama)

Blounti maakond (Blount County) on maakond USA-s Alabama osariigis. Geograafilised koordinaadid on 33°58' N, 86°35' W.
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Oneonta.
Maakonna pindala on 1685 km². Veepindala on 13 km².
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 57 322. Aastal 2000 oli elanike arv 51 024.

Ajalugu

Blounti maakond moodustati 6. veebruaril 1818. aastal Montgomery maakonna osast. Maakond sai nime Tennessee kuberner Willie Blounti järgi.
Minski Püha Jelizaveta klooster

Püha Jelizaveta klooster (venekeelse täisnimega Свято-Елисаветинский монастырь) on Moskva Patriarhaadi Valgevene Eksarhaadi Minski piiskopkonna nunnaklooster Minski linna Navinki linnaosas.
Klooster asutati aastal 1999. Sealsed nunnad tegelevad Navinkis asuva psühhoneuroloogiahaigla, ent ka teiste Minski haiglate patsientide põetamisega. Klooster kujuneski välja Püha Jelizaveta õdede tegevusest, kes keskendusid heategevuses peamiselt põetamisele. Klooster on nime saanud suurvürstinna Jelizaveta Fjodorovna järgi.
Enn Plaan

Elulugu

Enn Plaan on teenistuja poeg.
Lõpetas 1961 Tartu 8. Keskkooli, 1969 EPA põllumajanduse mehhaniseerimise teaduskonna, majanduskandidaat (1988, Läti Põllumajanduse Akadeemia), väitekiri käsitles põllumajandusettevõtete transporditeenindamise ökonoomikat ja organiseerimist (jõusööda veo näitel), majandusteaduse doktor (1997, Läti Põllumajanduse Akadeemia), väitekiri käsitles põllumajandustranspordi ökonoomikat, organiseerimist ja planeerimist (tsentraliseeritud jõusöödaveo näitel). Oli 1969–88 EPA põllumajanduse ökonoomika kateedri vanemõpetaja, 1988–90 agraarökonoomika kateedri dotsendi kohusetäitja, 1990–92 dotsent, 1992–94 ettevõtluse õppetooli dotsent, 1994–98 EPMÜ ühistegevuse instituudi juhataja ja ühtlasi agraarökonoomika ja turunduse instituudi dotsent, 1998–2000 EPMÜ õppeprorektor, professor, 2000–05 EPMÜ majandus- ja sotsiaalinstituudi dotsent, 2005– EMÜ majandus- ja sotsiaalinstituudi agraarökonoomika ja turunduse töögrupi dotsent. Õpetanud tootmise organiseerimist ja planeerimist, TTO-d, juhtimist.

Teadustöö

Uurimisvaldkonnad: maamajandus, agraarökonoomika, transpordi- ja põllumajandustehnika ökonoomika, põllumajandusettevõtlus ja ühistegevus. Töid transpordiökonoomiast, ettevõtlusest. Eesti Agraarökonomistide Assotsiatsiooni ja Akadeemilise Ühistegevuse Seltsi liige. Üle 70 teadustrükise.
Jäneda Kool

Jäneda Kool on lasteaed-põhikool Jänedal Tapa vallas Lääne-Virumaal.
FC Otepää

Ajalugu

Klubi alustas tegevust 2004. aastal FC Kääriku nime all meistrivõistluste V liiga lõuna tsoonis. 2005. aastal sai klubi nimeks FC Otepää.
Eestimaa Tatarlaste Kultuuriühing Idel

Eestimaa Tatarlaste Kultuuriühing Idel on Eesti tatarlaste organisatsioon. Organisatsiooni kontor asub Tallinnas aadressil Telliskivi tänav 52. Organisatsiooni juhatuse esimees on Timur Saripov.
Organisatsioon asutati 6. jaanuaril 1996.
Organisatsiooni juures tegutseb vokaalansambel ja rahvuskoor.
Rued Langgaard

Rued Immanuel Langgaard (sünninimi Rud Immanuel Langgaard; 28. juuli 1893 Kopenhaagen – 10. juuli 1952) oli taani hilisromantiline helilooja ning organist.
Ta kirjutas 16 sümfooniat ja muud, näiteks sümfoonilise poeemi "Sfääride muusika" (1918) häälele ja orkestrile.

Elulugu

Tema vanemad olid Siegfried ja Emma Langgaard.
Langgaard debüteeris 1908. aastal 17-aastaselt kirjutatud sümfoonilise teosega "Musae triumphantes".
Tema kahevaatuseline ooper "Antikristus" (kirjutatud 1921–1923) jutustab lääne tsivilisatsiooni allakäigust.

Mälestuse jäädvustamine

Ribe toomkirikus, kus helilooja oli aastatel 1940–1950 organist, peetakse iga-aastast Rued Langgaardi festivali.
Ninasi postijaam

Ninasi postijaam (saksa keeles Poststation Nennal; vene keeles Нинасиская (конно-)почтовая станция) oli aastail 1772–1877 Peterburi–Narva–Tartu–Riia postimaanteel tegutsenud postijaam Torma kihelkonnas Tartumaal), tänapäevase haldusjaotuse järgi Ninasi külas Mustvee vallas Ida-Viru maakonnas. Kuna Ninasi kohta on varem kasutatud ka nime Nina, siis on postijaama nimetatud ka Nina postijaamaks.
Postijaamas peatumist on oma reisimärkmetes maininud prantsuse kirjanik Honoré de Balzac (1843). On mainitud veel ka Katariina II (1764), Robert Schumanni, Elias Lönnroti, Ferenc Liszti jt peatumist selles postijaamas.
Postijaam on seotud dekabristide tegevusega 1825. aastal. Vürst Mihhaili ülesanne oli Ninasil kinni pidada kogu Peterburist tulev kirjavahetus, kuni Varssavis paikneva Liivimaa valitseja suurvürst Konstantin võimust loobumise manifesti saabumiseni. 
1881. aasta märtsis sai tulevane Venemaa keiser Aleksander III Ninasil teate oma isale, keiser Aleksander II korraldatud atentaadist.

Postijaama peahoone

Ninasi postijaama kivist peahoone ehitati 1824. aastal.

Leprosoorium

Aastatel 1892–1916 tegutses postijaama hoonetes leeprahaigete ravimiseks kohandatud Ninasi leprosoorium.

Kool

Aastal 1919 avati peahoones Kalmaküla algkool, mis tegutses 1966. aastani. Peahoonel asuval tahvlil on kirjas, et algkool tegutses siin aastail 1913–1966.

Piirivalve kordon

Aastatel 1992–2007 asus samas hoones Eesti Piirivalve Ninasi kordoni peahoone.

Hilisem käekäik

Alates 2011. aastast tegutseb Ninasi postijaama peahoones MTÜ Virumaa Koolituskeskus. Juhatuse esimehe Ivo Okase sõnul planeeritakse hoone välisilme taastada kujul, nagu see nägi 1834. aastal välja – kavatsetakse taastada ka majaesised kaaristud.
Henry maakond (Kentucky)

Ajalugu

Maakond moodustati 1798. aastal.
Andrei Karlov

Isiklikku

Andrei Karlov oli abielus ja täiskasvanud poja isa.
Kuliai

Ajalugu

Kuigi arheoloogiliste leidude põhjal asus seal küla juba kiviajal, on Kuliaid esimest korda mainitud XIII sajandil. Alev sai asulast XVII sajandil. Aastal 1644 ehitati sinna kirik. XVIII sajandil kuulus Kuliai jesuiitidele. XIX sajandil hakkasid sealsel turuplatsil toimuma laadad, kus kaubeldi põhiliselt loomadega. Aastal 1900 valmis praegune Kuliai kirik. Aastal 1941 hukkasid saksa okupatsiooniväed 81 Kuliais elanud juuti. Nõukogude ajal oli Kuliai kohaliku kolhoosi keskasula.
Kuliai vanemad elanikud kasutavad igapäevaelus veel žemaidi keelt.
Lihula vald (Lihula kihelkond)

Lihula vald (saksa keeles Schloss-Leal) oli vald Läänemaal Lihula kihelkonnas. Valla pindala oli 147 km² ja elanikke oli 2900 (1934. aasta seisuga). Vald eksisteeris 1866–1939.
Vallas oli 457 talundit ja elamut ning need kasutasid 13 120 ha maad.
Vallas asus Lihula asundus
1891 liideti Lihula vallaga Penijõe ja Tuudi vald ning Karuse ja Lihula kirikuvald; 1892 liideti Matsalu vald; 1893 liideti Sipa vald ja Kirbla kirikuvald.
Pärnu Püha Apostel Johannese kabel

Pärnu Püha Apostel Johannese kabel on katoliku kabel Pärnus aadressil Karusselli 27 asuva hoone alumisel korrusel. Kabelit kasutab Püha Apostel Johannese kogudus. Kabeli patroon on apostel Johannes. Kabelis peetakse teenistusi eesti ja poola keeles.
Hoone sai koguduse omandusse 1937, võõrandati nõukogude ajal ja tagastati kogudusele taas 1994. Novembris 2013 pühitses piiskop Philippe Jourdan hoones sisse arhitekt Leles Luhse ümberehitatud kabeli.
Julius Walter

Julius Piers Ernst Hermann Walter (15. veebruar 1794 Valmiera – 14. detsember 1834 Tartu) oli baltisaksa usuteadlane.
Arsti poeg. Õppis 1811–1817 Tartu Ülikoolis, hiljem ka Jena, Göttingeni ja Königsbergi ülikoolides. Oli Tartu Ülikoolis praktilise usuteaduse professor 1830–1834.
Annaato

Annaato on oranžpunane maitseaine ja värvaine (tekstiilivärvina tuntud ka nime orlean all), mida saadakse värvibiksa (Bixa orellana) seemnekestadest. Vürtsina on teda kirjeldatud kergelt piprasena, õrnalt muskaatpähklise maitsega.
Rahvusvahelises värvainete indeksis on annaato tähistega C.I. NO4 (Natural Orange 4) ja C.I. 75120, toidulisaainena on ta tuntud numbriga E160b (dubleeriva numbriga C.I. Food Orange 4, eesti keeles oranž toiduvärv 4).

Etümoloogia

Sõna annaato on mugandus kariibikeelsest sõnast annatto. Nimetus orlean on mugandus värvibiksa ladinakeelsest liiginimest B. orellana (nimetatud Francisco de Orellana järgi), mis on eesti keelde jõudnud tõenäoliselt üle saksa keele (taime üks nimetusi Orleanstrauch, värvaine Orlean-Paste, Orleangelb).

Ajalugu

Värvibiksa kasvab troopilistes piirkondades Mehhikost Brasiiliani. Arvatavasti kasutasid kohalikud elanikud teda algselt mitte toidu juures, vaid värvi saamiseks keha kaunistamiseks rituaalsetel eesmärkidel (mõnel rahval Brasiilias on see traditsioon tänini säilinud), päikesekaitseks, putukate peletamiseks, aga samuti rahvapärases meditsiinis. Annaatovärvi on kasutatud ka 16. sajandil Mehhiko käsikirjade koloreerimiseks.
Annaato on olnud traditsiooniline tekstiili- ja toiduvärv Ladina-Ameerikas, Kariibi mere saartel ja Filipiinidel alates 16. sajandist (Aasiasse viisid selle Hispaania ja Portugali meresõitjad). Kõigis neis piirkondades on annaatol kohalikud nimetused ning see on jõudnud värvaine ja vürtsina kokandusse ka teistes maades väljaspool Ameerikat.

Värvaine

Annaato värv tuleb mitmest erinevast karotenoidsest pigmendist, olulisimad neist on biksiin ja norbiksiin, mis sisalduvad seemnete punakas vahajas kattes. Maitseaine valmistatakse seemnete jahvatamisel pulbriks või pastaks. Samuti võib värv- või lõhnaaine osaliselt ekstaheerida seemnetest kuuma vee, õli või rasva sisse, misjärel see lisatakse toidule.

Kasutamine

Annaatot kasutatakse värvainena kosmeetikas (näiteks huulepulkade värvainena), kokanduses, toiduainetetööstuses, kunstitarvete pigmentide ja lõngade ning muude tekstiilide värvimisel.
Toiduvärvina annab tootele omase värvuse ning hoiab ära võimaliku värvuse kao valguse, temperatuuri ja õhu mõjul. Osal sööjatel võib tekitada allergianähte.
Õlivärvipigmendiks või tindile segatuna annab hästi katva, aga vähese valguskindlusega ereda oranžpruunika kuni kuldkollase värvi.
Tekstiilivärvina kasutati orleanikollase, ordenikollase nimetuse all siidi ja villa värvimiseks 19. sajandini, kuni odavamad ja valguskindlamad aniliinvärvid selle välja tõrjusid. Erinevate peitsidega saadi oranžpunane või kollane värv, peitsidena kasutati tina- ja alumiiniumisoolasid. Venemaal värviti sellega 17.–19. sajandil puuvilla.
Kinnituskalduvus

Kinnituskalduvus (ing: confirmation bias) on teabe tõlgendamine valikuliselt, eelistades uskumusi toetavaid fakte, mis kinnitavad olemasolevaid veendumusi nii, et ei pöörata tähelepanu teistele võimalustele ja seletustele.
Hirmo Faktor

"Hirmo Faktor" on kahetunnine raadiosaade, mis on eetris reedeti ja laupäeviti raadios Sky Plus. 
Saadet juhib DJ Kristjan Hirmo ning selles kõlab elektrooniline tantsumuusika.
Lovingi maakond

Lovingi maakond (Loving County) on maakond USA-s Texase osariigi lääneosas.
Maakonna halduskeskus on Mentone (19 elanikku; 2010).
Maakonna pindala on 1753 km². Veepindala on 20 km².
Elanike arv on 2016. aasta seisuga 113. 2010. aasta USA rahvaloenduse kohaselt oli elanikke 82. Lovingi maakond on sellega Ameerika Ühendriikide kõige väiksema rahvaarvuga maakond. Asustustihedus on 0,06 in/km².
Maakonna läänepiir kulgeb paralleelselt Pecosi jõega. Põhjaosas piirneb maakond New Mexico osariigiga.

Ajalugu

Maakond moodustati 26. veebruaril 1887 Tom Greeni maakonna osast. Maakond on saanud nime veisepidaja Oliver Lovingi (eluaastad 1812–1867) järgi. Maakond likvideeriti 1897. aastal ja loodi uuesti 1931. aastal, millega on see ainus Texase maakond, mis on loodud kaks korda.
1925. aastal avastati Lovingi maakonnast naftat.
Steep Holm

Steep Holm on saar Keldi mere Bristoli lahes.
Pindala umbes 20 ha, kõrgus kuni 78 meetrit.
Kuulub Suurbritanniale.
Steven Pinker

Steven Arthur Pinker (sündinud 18. septembril 1954 Montréalis) on Kanada juudi päritolu USA psühholoog, Harvardi ülikooli professor.  
Tuntud on tema idee, et keel on inimesel instinktiivne ega ole teiste kohastumuste kõrvalsaadus. 
Ta on juhtinud tähelepanu sellel, et vastupidi arvatule elame ebatavaliselt rahumeelsel ajastul.
Ajakiri Time paigutas ta 2004 selle aasta 100 maailma mõjukaima inimese nimekirja. Samuti on ajakiri Foreign Policy paigutanud teda enda koostatud 100 juhtiva mõtleja nimekirja.
Erik Tohvri

Erik Tohvri (kodanikunimega Hans-Erik Laansalu; sündinud 22. märtsil 1933 Rakveres) on eesti kirjanik, hariduselt elektriinsener.
Ta on õppinud Rakvere 3. Algkoolis, Jägala-Joa koolis ja Kodasoo koolis Harjumaal, lõpetanud Tallinna Elektromehaanika Tehnikumi elektrotehnika erialal. Töötanud ETKVL-is energeetikuna, Tallinna Elektrivõrgus valvedispetšerina, firmas Harju Elekter juhtiva konstruktorina, firmas ABB HE tegevdirektorina.
Kirjanduslikke katsetusi alustas Tohvri koolipõlves. Ta on kirjutanud 12 raadiokuuldemängu, novelle, humoreske, filmistsenaariumi ("Pihlakaväravad"). Pärast pensionile jäämist kirjutab põhiliselt romaane.
Peeter Kulbusch

Peeter (Pjotr) Kulbusch (sündis 12. augustil 1843 Olustvere vallas, surmaaeg teadmata) oli eesti õigeusu köster-kooliõpetaja.

Eluloolisi andmeid

Ta sündis 12. augustil 1843 Viljandimaal Suure-Jaani kihelkonnas Olustvere vallas Turro talus Jüri (Georgi) Kulbuschi ja Tio (Tatjana) Kulbuschi (sünd Tammekivi) peres.
Peeter Kulbuschi surma aeg ja koht on teadmata.

Isiklikku

Peeter Kulbuschi abikaasa oli Natalia Kulbusch (sünd Fridolina). Nende poeg oli esimene eestlasest piiskop, õigeusu märter ja pühak Platon (Kulbusch). Nende teised lapsed: Nikolai Kulbusch; Aleksandra Saar.
Conwy

Conwy sillad ja tunnel

Üle Conwy jõe Conwys on rajatud kolm silda. 1826. aastal valminud Conwy rippsild on 1958. aastast kasutusel jalakäijate sillana. 1849. aastal avati Conwy raudteesild ja 1958. aastal maanteesild (tarinduselt kaarsild).
Lisaks sildadele rajati Conwys aastatel 1986–1991 tunnel Conwy jõe alt läbi.
Mitmepealine kaal

Ajalugu

Mitmepealine kaal leiutati ja arendati välja 1970ndatel Ishida  inseneride poolt ja lasti seejärel käiku toiduainetööstustesse üle kogu maailma.
Tänapäeval on mitmepealine kaal tänu suurele kaalumise kiirusele ja täpsuele pakenditööstuses laialdaselt levinud ning seda valmistavad mitmed tootjad kogu maailmas. Mõned tootjad pakuvad terviklikke pakendamisliine mitmepealise kaalu ja teiste pakkeseadmetega.

Kuidas mitmepealine kaalumine töötab

Tavaline sihtkaal iga paki kohta võib olla 100 grammi toodet, mis sisestatakse mitmepealise kaalu pealt osast, kust see jaguneb salvedesse. Iga salv kukutab toote kaalsalve, kui salv tühjaks saab.
Jagunemine toimub tavaliselt kas gravitatsiooni, vibratsiooni või tsentrifugaaljõul. Sisestamist kontrollib vibratsioon, gravitatsioon, rihmad või kruvisüsteemid.

Mitmepealine kaal ettevõtetes

Mitmepealine kaalumine on abiks järgmistel töödel:
Kottide täitmine
Kottide arv võib olla suur. Kaal suudab täita väga erineva suurusega kotte, alustades imetillukestest ja lõpetades mitmeid kilosid kaaluvate toitlustuskottidega.
Segakaalumine
Mitmepealine kaal suudab segada ja jagada pakkidesse toodeid, kus on kuni kaheksa erikomponenti. Kaal on jagatud sektsioonideks, igaühel neist on oma sisestus. Näiteks hommikuhelbeid suudab kaal pakkidesse jaotada nii, et samal ajal satub igasse pakki võrdsetes kogustes muid lisandeid.

Rakendused

Algselt kasutati seadeldisi juurviljade kaalumiseks, 1970ndatel ja 80ndatel lisati veel võimalused snäkkide ja kondiitritoodete pakendamiseks. Algul oli kergem kaaluga kasutada ümaraid tooteid, hiljem arendati seadet nii palju edasi, et sellega oli võimalik väga kiiresti ja efektiivselt kaaluda põhimõtteliselt kõike.
Mitmepealise kaaluga saab kaaluda ja pakenditesse jaotada: kleepuvaid tooteid (kala, linnuliha, juust); graanuleid ja pulbreid (kohvioad, teepurud); õrnad tooted (käsitööšokolaadid, gurmeeküpsised); komplekssed tooted (ühel alusel asuvad erinevad toidud, kus igat toodet on õiges koguses).
Meremäe valla vapp

Meremäe valla vapp on Võru maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Meremäe valla vapp.
Vapp kinnitati 19. novembril 1996.

Vapi kirjeldus

Meremäe valla vapp on sinine heraldiline kilp, millel hõbedane sõlg ja hõbedane vapipäis. Hõbedases vapipäises on kõrvuti kolm punast otstest laienevat pügalristi.

Vapi kasutamise kord

Vappi kasutatakse vallavolikogu, vallavalitsuse, valla kantselei, valla ametiasutuste ning äriühingute, mille aktsiate või osatähtede ainuomanikuks on Meremäe vald, pitsatitel ja dokumendiplankidel ning vallavalitsuse hoonel ja valla piiri tähisel. 
Muudel juhtudel võib valla vappi kasutada üksnes vallavalitsuse loal.
Nurmuiža mõis

Nurmuiža mõis (läti keeles Nurmuižas muiža, saksa keeles Nurmhusen, Nurmis) oli Nurmuiža ordulinnusest välja kasvanud mõis Lätis, nüüdisaegse haldusjaotuse järgi Talsi piirkonnas Lauciene vallas Lauciene asulas. Ajalooliselt jäi mõis Sigulda kihelkonda.
Mõisa omanikud on olnud Duntenid, Fircksid.
Mõisa kõrvalmõis oli Majori mõis.
Eesti Mõisakoolide Ühendus

Eesti Mõisakoolide Ühendus on 2003. aastal asutatud mittetulundusühing, mille eesmärk on kaasa aidata mõisakoolide riikliku programmi elluviimisele, ühendada erinevaid mõisakoole ja mõisakoole omavaid omavalitsusi ning edendada nendevahelist koostööd mõisakoolide arendamisel kaasaegse õpikeskkonnaga haridusasutusteks.  Ühingu juhatuse liikmed on Toomas Annuk, Juri Gotmans, Tõnu Kiviloo (esimees), Indrek Kesküla, Toomas Mitt, Ülo Needo, Tiit Salvan, Ene Vent ja Jaan Viska.
Oksana Puuste

Isiklikku

Ta on aastast 1979 abielus odaviskaja ja treeneri Heino Puustega, nende poeg Alan Puuste on odaviskaja. Tema ema Valentina Kullam (neiuna Nazarenko) oli korvpallur ja Tartu 4. Keskkooli kehalise kasvatuse õpetaja, isa Ilmar Kullam oli korvpallur, treener ja Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna õppejõud (aastast 1973 dotsent).
Hélène Grémillon

Isiklikku

Ta on abielus laulja Julien Clerciga, neil on poeg.
Manivald Randla

Manivald-Vilhelm Randla (15. november 1907 – 5. september 1979, Kanada Ontario) oli Eesti sõjaväelane ja Saksa okupatsiooni ajal Teises maailmasõjas 1. Eesti Julgeolekupolitsei ja SD pataljoni ülem.
Manivald Randla määrati 1944. aastal 1. Eesti Julgeolekupolitsei ja SD pataljoni ülemaks ning 1944. aasta märtsis Eesti Julgeolekupolitsei ja SD Eesti osakonna I A (personaliosakonna) referaadi B I A  juhatajaks.
Pärast Teist maailmasõda emigreerus ta Saksamaalt Kanadasse, kus ka 1979. aastal suri.
Yo-Yo Ma

Yo-Yo Ma (hiina keeles 馬友友, Mǎ Yǒuyǒu; sündinud 7. oktoobril 1955 Pariisis) on hiina päritolu USA tšellist.
Imelapsena hakkas ta kontserte andma 6-aastasena.
Salix elongata

Eellugu

Liigi nimetamiseks tutvusid uurijad herbaariuminäidistega järgmistes herbaariumides (tähistatud rahvusvaheliselt tunnustatud akronüümidega) BJFC, CDBI, E, IFP, K, KUN, PE, HNWP, SCFI, SWFC ja SZ, ja digitaalsetes kollektsioonides A, BM, CAS, MO, P, TI ja W. 
Salix elongata on liigitatud sektsiooni Floccosae K.S. Hao ex C.F. Fang & A.K. Skvortsov (1998: 470).
Tüüp:Hiina. Tiibet (Xizang): Zayü County, Azha Glacier, 29°07′21.54′′N, 96°50′25.33′′E, 3644 m, 3. september 2012, L. He & S. Liao PH2012090302 (holotüüp BJFC!, isotüüp BJFC!, PE!).