google/wiki40b huggingface dataset:
Mobiiliorienteerumine

Mobiiliorienteerumine ehk mobo on orienteerumine kasutades traditsiooniliste abivahendite asemel nutiseadmeid. Mobiiltelefon asendab paberkaarti, kompassi ja märkeseadet. Mobo on oma olemuselt orienteerumise püsirada, kontrollpunktid asuvad maastikul aastaringselt. Rada võib läbida kas üksi või mitmekesi omale sobival ajal ja viisil.

Kuidas kasutada

Enne raja läbimist tuleb telefoni laadida rakendustarkvara ehk mobo äpp. Avades telefonis kaardi, on nähtav ka digitaalne kompass. Maastikule paigaldatud kontrollpunktides on tahvlikesed, millel olevat QR-koodi telefoniga pildistades saadetakse signaal serverisse, mille andmebaasi unikaalne märge salvestatakse. Läbitud kontrollpunktid on nähtavad nii telefonis kui mobo kodulehel.

Ajalugu

Esimene mobo rada avati 1. jaanuaril 2012 Keila Terviseradadel. Koostöös Eesti Terviseradadega ja Eesti Orienteerumisliidu klubidega valmivad mobo rajad üle Eesti. Mobiiliorienteerumine on levinud ka teistesse riikidesse, kõige enam mobo radasid on Soomes.
Mobo rakendustarkvara looja on eesti orienteeruja Tarmo Klaar.
Pentium 4

Arhitektuur

Testides ei olnud NetBrust arhitektuuri eelised selged. Hoolikalt optimeeritud koodiga oli P4 sooritus tõepoolest parem kui Inteli kiireimal Pentium III-l, nagu oligi oodatud. Kuid vananenud ja paljude hargnemis- või x87 ujukomakäskudega rakendustes oli P4 vaid samaväärne eelkäijaga või sellest isegi aeglasem. Peale selle eraldas NetBursti arhitektuur rohkem soojust kui ükski varasem Inteli või AMD protsessor.
Tulemuseks oli see, et Pentium 4 võeti vastu vastakate arvamustega: arendajad põlgasid uut protsessorit, sest tekkis hulk uusi koodi optimeerimise reegleid. Näiteks matemaatilistes rakendustes saavutas palju madalama taktsagedusega Athlon kergelt ülekaalu. Pentium 4 jõudnuks järele ainult siis, kui tarkvara oleks rekompileeritud SSE2 toetusega. Kogenud arvutikasutajatest tarbijad vältisid Pentium 4-ga varustatud arvuteid kõrge hinna ja küsitava kasu pärast. Tooteturustamise seisukohast oli Pentium 4 ainsuslik rõhk taktsagedusele (üle kõige muu) justkui turustaja unelm.
Kaks klassikalist protsessori suutlikkuse mõõdustikku on IPC (instructions per cycle ehk instruktsioone tsükli kohta) ja taktsagedus. IPC-d on koguseliselt keeruline mõõta (testimisprogrammi instruktsioonisegu pärast), samas on taktsagedus lihtne absoluutarvuline suurus. Kogenematud ostjad seostasid lihtsalt kõrgeima taktsageduse parima tootega ja Pentium 4 oli kõigutamatu megahertsitšempion. Kuna AMD oli selliste reeglite järgi võimetu konkureerima, loodi Inteli turunduseelisele vastukaaluks "Megahertsi müüdi" kampaania. AMD tooteturundus kasutas PR-reitingu süsteemi määrates väärtusarvu, mis näitas selle suutlikkust võrreldes reamasinaga.
Pentium 4 käikulaskmisel teatas Intel, et NetBurst jõuab eeldatavasti 10 GHz-ni (üle mitme tootmisprotsessi põlvkonna), ent NetBursti arhitektuur jõudis sageduslaeni kõvasti allpool oodatud taset: tippkiiruseks jäi vaid 3,8 GHz. Intel ei näinud ette transistori energialekke järsku tõusu. Leke hakkas toimuma, kui kiip jõudis 90 nm ja väiksemate tootmisprotsessideni. See uus võimsuslekke fenomen koos tavalise soojuseraldusega lõi jahutuse ja taktsageduse suurendamise probleeme sedamööda, kuidas taktsagedused suurenesid. Nendele ootamatutele takistustele reageerides üritas Intel mitut edasiarendust (eriti just Prescotti) ja uuris uusi tootmismeetodeid, mitut tuuma, kõrgemat FSB kiirust, vahemälu suurendamist ning lühemat ja tõhusamat käsukonveierit madalama taktsageduse juures. Miski nende probleeme ei lahendanud ja ajavahemikus 2003–2005 nihutas Intel arenduse Netburstilt eemale, et keskenduda jahedamalt töötavale Pentium M arhitektuurile. 2006. aasta alguses kuulutas Intel välja Core arhitektuuri, mis pani suuremat rõhku energiatõhususele ja jõudlusele taktsageduse kohta. Viimased NetBurstil põhinevad tooted lasti välja 2007 ja kõik järgnevad tootepered läksid üle üksnes Intel Core'i arhitektuurile.
Ropka

Ropka on linnaosa Tartu lõunaosas, Emajõe paremkaldal. Linnaosa sai nime kunagise Ropka mõisa järgi.
Linnaosa piirideks on Tartu–Petseri raudtee – sadama raudtee – Turu tänav – Ropka tee – Aardla tänav – Tähe tänav – Sirbi tänav – Vasara tänav – Sepa tänav – Jalaka tänav – Sepikoja tänav – Võru tänav.
Ropka pindala on 144 ha.
Rahvastikuregistri andmeil elas seal 2012. aasta 1. jaanuari seisuga 5120 inimest.

Rahvastik

2013. aasta 31. detsembri seisuga elas Ropkas 5078 inimest, neist 2855 naist ja 2223 meest. Ropka elanikest 528 olid vanuses 0–6 aastat, 597 vanuses 7–18 aastat, 2909 vanuses 19–64 aastat ja 1044 vähemalt 65-aastased. Linnaosa asustustihedus oli 3526 in/km². Ropkas elas 5,19% tartlastest.
2017. aasta seisuga elas linnaosas 2116 meest ja 2683 naist ehk kokku 4799 inimest.
Valgevenekeelne Vikipeedia

Valgevenekeelseid Vikipeediad on kaks tükki: niinimetatud rahvakomissarikeelne (Беларуская Вікіпедыя) ja taraškievica (Беларуская Вікіпэдыя) Vikipeedia.
Valgevenekeelne Vikipeedia sai alguse 12. augustil 2004. Esimestel aastatel kirjutati artikleid segamini nn rahvakomissari keeles ja taraškievica's. Versioonide lõplik kaheks eraldumine toimus 2007.
Nn rahvakommissarikeelses on 174574 artiklit, millega see on artiklite arvult 45. keeleversioon.
Taraškievica's on 67853 artiklit, millega see on artiklite arvult 78. keeleversioon.
Luisk

Luisk ehk laast puust või kivist tehtud vahend, millega teritatakse lõikeriistu. Kivist tehtud luisk sarnaneb tahuga.
Baldone kihistu

Baldone kihistu (inglise Baldone Formation) on ordoviitsiumi ajastu Kunda lademe kihistu. Seda hakkas esimesena eristama Lilita-Ilga Gailite aastal 1975.
Kihistu stratotüüp on Baldone 80 puurauk. See on oma nime saanud Lätis asuvalt Baldone kuurortlinnalt. Eestis esineb kihistut riigi lõunaosas, kõige paksem on see Taagepera puuraugus (28.4 m).
Kihistu moodustab punane, punakaspruun või rohekashall savikas lubjakivi, mille fossiilidefauna on mitmekesine. Kohati sisaldab kihistu ka dolomiiti või mergli vahekihte.
Lleida provints

Kliima

Lleida provintsi aastane keskmine temperatuur on +14,6 °C, jaanuaris +5,5 °C, augustis +24,0 °C.
Aastas sajab keskmiselt 376 mm, sealhulgas jaanuaris 23 mm ja augustis 25 mm. Aastas paistab päike keskmiselt 2760 tundi, sealhulgas jaanuaris 122 ja augustis 319 tundi.
Nenjiangi maakond

Nenjiangi maakond (嫩江县, Nènjiāng Xiàn) on 3. järgu haldusüksus (maakond) Hiinas Heilongjiangi provintsis Heihe Shi's.
Maakonna pindala on 15 360 km², elanike arv umbes 500 000.
Maakonna keskus on Nenjiangi suurvald.
Guttau

Guttau (ülemsorbi keeles Hućina) on küla Saksamaal Saksimaa liidumaal Bautzeni kreisis Guttau vallas.
House of Lords

House of Lords, tuntud ka kui House of Peers, on Suurbritannia parlamendi ülemkoda. House of Lords kohtub Westminsteri palees nagu ka alamkoda, House of Commons.
Ametlikult on House of Lordsi nimi the Right Honourable the Lords Spiritual and Temporal of the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland in Parliament assembled.
House of Lordsis on 781 liiget.
Jimmy Durante

James Francis Durante (tuntud enam nime all Jimmy Durante; 10. veebruar 1893 Brooklyn, New York – 29. jaanuar 1980 Santa Monica, California) oli USA laulja, pianist, koomik ja näitleja. Tema hüüdnimi oli "The Great Schnozzola", mis viitas tema suurele ninale. Talle olid omased New Yorgi aktsent ja džässimõjutustega laulud. 1952. aastal pälvis ta Emmy auhinna.
Jimmy Durante sündis 10. veebruaril 1893 New Yorgis Brooklynis katoliku peres. Tema vanemad olid itaalia päritolu. Ta sai hariduse Püha Malakia katoliiklikus kirikukoolis (Saint Malachy's Roman Catholic Church) Manhattanil.
16-aastaselt mängis Durante New Yorgi džässklubides klaverit. 1920. aastatel esines ta koos Lou Claytoni ja Eddie Jacksoniga vodevillides. Ta mängis ka mitmes Broadway lavastuses.
Durante alustas filmides näitlemist 1930. aastatel. Ta mängis mitmes komöödiafilmis koos tummfilmiajastu legendi Buster Keatoniga. Durante'i tuntumad osatäitmised filmides olid "The Wet Parade" (1932), "Broadway to Hollywood" (1933), "The Man Who Came to Dinner" (1942), kus ta mängis Harpo Marxi põhjal loodud tegelast Banjot, "Ziegfeldi narrused" ("Ziegfeld Follies"; 1946), "Billy Rose's Jumbo" (1962;, põhines 1935. aasta muusikalil) ja "See meeletu, meeletu maailm" ("It's a Mad, Mad, Mad, Mad World"; 1963).
1930. ja 1940. aastatel esines ta paljudes raadiosaadetes.
1950. aastatel esines ta telesarjades "Four Star Revue" ja "The Jimmy Durante Show". Ta oli tuntud selle poolest, et sõnas paljude raadio- ja telesaadete lõpus "Good night, Mrs. Calabash, wherever you are" ("Head ööd, proua Calabash, kes iganes te olete").
Durante suri 29. jaanuaril 1980 Californias Santa Monicas 86-aastasena kopsupõletikku. Ta maeti Holy Cross Cemetery kalmistule Californias Culver Citys.
2007. aastal võeti ta National Radio Hall of Fame'i liikmeks. Tal on Hollywoodi kuulsuste alleel kaks omanimelist tähte, üks filmi- ja teine raadiokarjääri eest.
Lava jõgi

Lava jõgi (soome keeles Lavajoki, vene keeles Лава) on jõgi Venemaal Leningradi oblastis Kirovi rajoonis. 
Jõe pikkus on 31 km. Jõe valgla suurus on 529 km². Jõgi suubub Laadoga järve.
Jõel on kaks lisajõge: Kovra (Ковра) ja Sarja (Сарья).
1618-1702 oli jõel Venemaa ja Rootsi piir ning hiljem on teda üldiselt peetud Ingeri idapiiriks.
Hiina pajud

Kasutus

On tõendeid selle kohta, et 400 aastat enne Kristust soovitati kraavide stabiliseerimiseks kasutada pajusid.
Chhi Min Yao Shu 'is tunnistatakse nelja pajuliiki.
Emil Bretschneider (Dorpati/Tartu Ülikooli lõpetanu) oma raamatus History of European Botanical Discoveries in China, et babüloni remmelgas on ilmselt sama liik kes kasvas neil ka Inglismaal ja Shang hai ja selle ümbruse jõgede ja kanalite kallastel ning hiinlaste aedades on puu tavaline. Whampoa#s kohtus ta pajuga, keda hiinlased kutsusid sighing pajuks. Ning po's aga on babüloni remmelgaid istutatud haudade ümber.
Ka Hiinas on hübriidide tõttu pajuliikide koguarvu raske hinnata, Lee Shunneh'ing (1973) annab Hiinas pajuliikide arvuks 173, Wu ja Raven (1999) aga Hiina endeemide arvuks 189.
Hiljuti mõnedes Lääne muuseumides läbiviidud Hiinast pärit piltide/skulptuuride analüüs (Amsterdamis asuva Rijksmuseumi ja Zürichis asuva Rietberg Museumi Guanyini kujud) indikeerib, et nende valmistamisel on kasutatud paju (täpsem pajuliik 255 seas määramata, arvatakse, et Salix babylonica või Salix pendula/capreae) ja mitte majandusliku otstarbe tõttu vaid usulistel kaalutlustel, kuivõrd pajuoks on Guanyini üks põhilisi atribuute.
Axel Harnack

Axel Harnack (kirjanduses ka Axel von Harnack; 7. mai 1851 (ukj) Tartu – 3. aprill 1888 Dresden) oli saksa matemaatik.
Aastatel 1869–1873 õppis ta Tartu ülikoolis matemaatikat ja aastast 1874 Erlangeni ülikoolis.

Isiklikku

Tema isa oli Theodosius Harnack, tema emapoolne vanaisa Gustav von Ewers oli 1818–1830 Tartu Ülikooli rektor. Tema kaksikvend oli teoloog Adolf von Harnack, vend Erich Harnack (1852–1915) oli farmakoloogiaprofessor ja vend Otto Harnack (1857–1914) kirjandusteadlane.
Euleri graaf

Euleri tee (ehk Euleri ahel) graafis on tee, mis kulgeb graafi kõiki servi pidi, läbides igat serva üks kord (võrdle Hamiltoni graafiga). Pildil oleva Königsbergi sildade probleemi lahendamine Leonhard Euleri poolt 1736. aastal pani aluse graafiteooria tekkele.
Euleri tsükkel – Euleri tee, mis suletult moodustab tsükli.
Euleri graaf – graaf, mis sisaldab Euleri tsüklit.
Pooleuleri graaf – graaf, mis sisaldab Euleri teed (ahelat).

Euleri tsükli ja Euleri tee olemasolu

Euleri tsükkel/tee esineb ainult sidusas graafis või graafis, mis peale kõikide seostamata tippude eraldamist muutub sidusaks.

Lihtgraafis

Vastavalt Euleri teoreemile esineb Euleri tsükkel parajasti siis kui graaf on sidus ja selles ei ole paarituarvulise valentsiga (astmega) tippe.
Euleri tee graafis esineb parajasti siis kui graaf on sidus ja ei sisalda rohkem kui kaht paarituarvulise valentsiga (astmega) tippu. Vastavalt Handshakingi „kätlemise“ lemmale peab paarituarvulise valentsusega (astmega) tippude arv olema paarisarvuline. Seega, Euleri tee esineb vaid siis, kui see arv on null või kaks. Samas muutub see tee nulli puhul Euleri tsükliks.

Suunatud graafis

Suunatud graaf sisaldab Euleri tsüklit parajasti siis kui see on tugevalt sidus ja graafi iga tipu sisendi poolaste võrdub tema väljundi poolastmega.

Euleri tee leidmine

Alati on võimalik taandada Euleri tee leidmise ülesanne Euleri tsükli leidmise ülesandele. Tõepoolest, oletagem et need mõlemad on graafis olemas. Siis on selles täpselt 2 paarituarvulise valentsiga tippu. Ühendame need tipud servaga, ja saame graafi mille kõik tipud on paarisarv valentsed ning Euleri tsükkel eksisteerib. Leiame selles graafis Euleri tsükli ja eraldame saadust selle olematu serva.

Euleri tsükli leidmine

Vaadelgem kõige üldisemat – suunatud, multigraafi ja sõlmede juhtu. Samas eeldame, et Euleri tsükkel graafis esineb (ja koosneb vähemalt ühest tipust). Leidmiseks lähtume asjaolust, et Euleri tsükkel kujutab endast graafi kõikide lihttsüklite ühendit. Seega seisneb ülesanne nende efektiivses leidmises ja üheks ühendamises. See on teostatav, näiteks rekursiivselt või süvaotsingu teel.
Mehitamata sõiduk

Mehitamata sõiduk (inglise unmanned vehicle) on sõiduk, millel pardal pole juhti või pilooti.
Evald Pobul

Evald Pobul (5. detsember 1915, Tallinn – 31. märts 1995, Tallinn) oli Eesti geofüüsik.

Elulugu

Evald Pobul oli raudteelase poeg.
Lõpetas 1934 Tallinna Tehnikumi maamõõtja-kultuurtehniku erialal, 1938–1941 õppis Tallinna Tehnikaülikooli mäeosakonnas, 1941–1944 oli mobiliseeritud Nõukogude armeesse. Lõpetas 1946 (kaugõppes) Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) mäeosakonna, 1951 Eesti NSV TA Geoloogia Instituudis (GI) aspirantuuri, geoloogia-mineraloogiakandidaat (1951, TRÜ), väitekiri "Kesk-Eesti magneetilised anomaaliad ja nende geoloogiline tõlgendamine". Oli 1935–1938 Põllutöökoja maamõõtja, 1938–1941 Tartu Ülikooli geodeesia kateedri abijõud, 1944 "Eesti Tööstusprojekti" insener, 1944–1947 Eesti NSV Tööstuse Teadusliku Uurimuse Keskinstituudi vaneminsener ja nooremteadur, 1947–1948 Eesti NSV Geoloogia Instituudi geofüüsika sektori nooremteadur, 1952–1964 vanemteadur, 1965–1985 sektori juhataja, ühtlasi pidas 1968–1973 Tartu Riiklikus Ülikoolis geofüüsika loenguid.
1954. aastast oli ka Eesti NSV Teaduste Akadeemia meteoriitikakomisjoni teaduslik sekretär.

Teadustöö

Uurimisvaldkond: magnetomeetria – ta kaardistas Eesti ala magenetvälja, uuris kristalse aluskorra ehitust ja geodünaamika probleeme. Oli magnetomeetrilise tugivõrgu ja Eesti territooriumi esimese magnetanomaaliate kaardi (1959) koostajaid. Kasutas magnetanomaaliate kvantitatiivse uurimise meetodit aluskorra reljeefi, struktuuri ja tektooniliste rikkevööndite kindlakstegemisel. Aastast 1965 struktuurigeoloogistel uuringutel rakendatud magnetomeetria, gravimeetria ja elektromeetria meetodite tulemusena valminud struktuurigeoloogilised kaardid täiendasid oluliselt teadmisi aluskorra ehitusest. Uurinud Kaali meteoriidikraatrit geofüüsikaliste meetoditega. Geodünaamikas uurinud geofüüsikaliste väljade ajalise muutumise seoseid maakoore nüüdisliikumistega, paleomagnetismi, paleotektoonika ja seismilise aktiivsusega; oli Eestisse statsionaarse geofüüsikalise vaatlusjaama loomise algatajaid. Mitme geoloogilise teatmeteose ning ENE ja EE tektoonikat, neotektoonikat, geofüüsikat ja geoloogia ajalugu käsitlevate osade autor. Mitmed olulised magnetomeetrilisi ja kartograafilisi andmeid sisaldanud uurimused jäid NSVL-s kehtinud salastatuse korra tõttu käsikirja. Looduseuurijate Seltsi (LUS) liige. Üle 30 teadustrükise.
Mainor

Mainori avaliku arvamuse uuringute keskus

Mainori avaliku arvamuse uuringute keskus oli Mainori struktuuriüksus aastatel 1986–1991. Keskuse juht oli 1990. aastani Karin Niinas (neiuna Villems), Juhan Kivirähk oli osakonnajuhataja. 
Aastal 1990 läksid keskuse töötajad tööle uude firmasse Emor.
Riia asehaldurkond

Muudatused elukorralduses

Sisse seati pearahamaks, 70 kopikat hinge pealt, mis nõuti talupoegadelt mõisavalitsuste kaudu sisse. 1784. aastal määras kubermanguvalitsus, et mõisnik maksujõuetule talupojale pearaha laenaks ja siis laenu tööde ja orjuste kujul laseks tasa teha, mis põhjustas pearaharahutused.

Asehalduskorra likvideerimine

Kuna uus halduskorraldus oli vastuolus Uusikaupunki rahuga Läänemereprovintsidele tagatud autonoomiaga, õnnestus kohalikel seisustel saavutada asehaldurkorra tühistamine uue keisri Paul I poolt 1796. aastal, mis jõustus 1797. Erandina asehalduskorra-eelsest ajast hakati nüüd Läänemere provintsidest nekruteid võtma.
Gibsoni kõrb

Gibsoni kõrb (inglise Gibson Desert) on kõrb Austraalias. Piirneb lõunas Suure Victoria kõrbega ja põhjas Suure Liivakõrbega.
Kõrbe pindala on 155 900 km². Aastane sademete hulk on 200–250 mm.
Kõrbe lääneosas asub Disappointmenti järv.
Kõrb sai nime 1876. aastal kõrbe läbinud Ernest Gilesi uurimisrühma liikme Alfred Gibsoni järgi, kes vett otsides kadunuks jäi.
Toomas Kokovkin

Toomas Kokovkin (sündinud 10. juulil 1960) on eesti saarte uurija ja kestliku arengu edendaja.
Ta lõpetas Tartu Riikliku Ülikooli geograafina ja ta kaitses Leningradi Ülikoolis geograafiakandidaadi kraadi.
Ta on Lääne-Eesti saarestiku biosfäärikaitseala eestvedajaid ja ekspert UNESCO programmi Inimene ja biosfäär (MAB) alal. Olnud UNESCO Eesti Rahvusliku Komisjoni nõukogu ja nõukoja liige, programmi MAB koordineerimisnõukogu (ICC) liige aastatel 2011-2015. Teinud koostööd ja koordineerinud mitmeid UNESCO ja WWF rahvusvahelisi projekte inimese ja looduse tasakaalustatud arengu teemal.
Fotograafi ja kirjastajana on ta avaldanud mitu raamatut, osalenud rahvusvahelistel fotonäitustel.
Alates 2014 aastast töötab SA Hiiumaa Muuseumid juhatajana.
80286

Intel 286 ehk 286 ehk  80286 on Inteli mikroprotsessor, mis kuulub Inteli x86-protsessorite perekonda. 
286 protsessorile eelnes 8086. Esimene 286 tüüpi protsessor ilmus veebruaris 1982. Ta sisaldas 134 000 transistorit.
Protsessori töösagedused olid: 6, 8, 10, 12, 16, 20 ja 25 MHz.

Arhitektuur

Protsessoril oli kaks töörežiimi: reaalne ja kaitstud. Reaalne oli ühilduv 8086-ga. Kaitstud režiim kasutas samu võimalusi, mis 80286. Kaitstud režiimis suutis protsessor adresseerida 16 MB mälu. Kui protsessor oli viidud kaitstud režiimi, siis tagasi reaalsesse režiimi sai ainult arvuti restardiga.
Videosignaal

Videosignaal ehk pildisignaal on elektrisignaal, mis kannab infot liikuvate kujutiste kohta. Videosignaali mõiste tuli esmakordselt kasutusele televisioonitehnikas 1930. aastail.
Must-valge analoogtelevisiooni videosignaal on kujutise elementide heledusele vastava elektrisignaali ridade ja kaadrite kaupa laotus, millele on lisatud rea- ja kaadrisünkronisatsiooni impulsid. Värvilisele kujutisele üleminekul lisati videosignaali heleduskomponendile värvusinfot sisaldav värvussignaali komponent.
Analoogvideosignaali esimeseks salvestusviisiks oli magnetsalvestus ja andmekandjaks oli magnetlint, mis 1960. aastate keskel müügile jõudnud videomagnetofonide puhul oli lindiketastel (lindipoolidel), hiljem kassetis. Alates 1976. aastast kasutati väga laialdaselt VHS-kassettvideomagnetofone.
Analoogiliselt helisalvestusele püüti videosignaale salvestada ka videoplaatidele (videodisc). Eriti laia levikut need aga ei leidnud, peamiselt just VHS-videomagnetofonide laia leviku tõttu.
Digitaalselt hakati videosignaali salvestama 1990. aastate alguses laserplaadile Videosignaali analoog-digitaaalmuundamisel (diskreetimine ja kvantimine koos andmetihendusega) saavutatakse andmemahu oluline vähenemine, mis võimaldab salvestada, edastada ja kvaliteetselt taasesitada ka suure lahutusvõimeega pildisignaale (HDTV, UHD).
Suur-Londoni Administratsioon

Suur-Londoni Administratsioon (inglise keeles Greater London Authority, lühendatult GLA) on kõrgema taseme haldusorgan Inglismaal Suur-Londoni regioonis.
Suur-Londoni Administratsioon koosneb otse valitud Londoni linnapeast (Mayor of London) ja valitud 25-liikmelisest Londoni Assambleest (London Assembly), kes omab kontrollfunktsiooni. GLA loodi aastal 2000 ja on kohaliku omavalitsuse struktuuris ülemise tasandi haldusorgan. Varemalt oli Suur-Londonis ülemise tasandi haldusorganiks Suur-Londoni Nõukogu (Greater London Council), mis aga kaotati 1986. aastal Margaret Thatcheri juhitud konservatiivide valitsuse poolt samaaegselt kõigi linnkrahvkondade nõukogude likvideerimisega.
Haldusvõimu funktsioonid Suur-Londonis on jagatud GLA ja madalama tasandi omavalitsuste haldusorganite – 32 linnaosa nõukogu (councils of London boroughs) ja City of Londoni Korporatsiooni (City of London Corporation) – vahel.
City of Londoni Korporatsioon kontrollib vaid ühe ruutmiili suurust piirkonda Londoni südalinnas ja selle eesotsas on suuresti tseremoniaalseid funktsioone omav lordmeer (Lord Mayor).
Suur-Londoni Administratsioon asub uues, 2002. aastal valminud arhitekt Norman Fosteri projekteeritud City Hallis Southwarki linnaosas Thamesi kaldal Toweri silla naabruses.
Andrei Kalmakov

Andrei Kalmakov (transliteratsioon Andrej Kalmakov; vene Андрей Леонидович Калмаков; sündinud 11. septembril 1970) on Venemaa kabetaja, rahvusvaheline suurmeister.
Ta on kahekordne Venemaa tšempion (1994, 1995) ja Euroopa meistrivõistluste pronksmedali võitja aastast 1995.
Populatsiooni struktuur

Vanuseline struktuur

Populatsiooni vanuseline struktuur ehk vanuskoosseis väljendub populatsiooni vanuserühmade suhtelises osatähtsuses. Vanuserühm on populatsiooni ühevanuste isendite kogum. Vanuselist struktuuri saab väljendada vanusepüramiidiga. Püramiidi kõrgus vastab populatsiooni isendite maksimaalsele elueale ja laius näitab vanuserühmade osatähtsust. Populatsiooni vanuseline struktuur sõltub elueast, keskkonnateguritest ja liigiomasest sigimistüübist (tugev vanemhool ja väike järglaste arv või nõrk vanemhool ja suur järglaste arv). Vanuseline struktuur võib varieeruda populatsiooni areaali erinevates osades.
Populatsiooni vanuselist struktuuri mõjutab ka liigisisene konkurents. Konkurentsi tugevus vanusegruppide vahel oleneb organismide kasvumustrist, liigile omasest eluviisist, ümbritsevast keskkonnast, toitumistüübist ja järglaste arvust ning kasvatustüübist. Moondega arenevatel organismidel on vanuserühmadevaheline konkurents väiksem. Moondeta organismidel kattub ökoloogiline nišš eri vanuseklasside lõikes ja seetõttu on konkurents ressurssidele suurem.

Geneetiline struktuur

Populatsiooni geneetiline struktuur tuleneb tema alamosade variatiivsusest. Geneetiline struktureeritus populatsioonis tuleneb sellest, et kõik populatsiooni isendid ei paaritu võrdse tõenäosusega. Lisaks juhuslikule ruumis paiknemisele mõjutab seda ka isaste varieeruvus ja populatsiooni sotsiaalne ülesehitus. Populatsiooni geneetiline struktuur tuleneb populatsiooni jagunemisest alampopulatsioonideks ja sinna kuuluvate isendite võimest omavahel ristuda. Samuti mõjutab struktuuri alampopulatsioonide geneetiline mitmekesisus. Mida suurem on geneetiline mitmekesisus väikestes osapopulatsioonides, seda suurem on see kogu populatsioonis.
Populatsioonid on jagunenud alampopulatsioonidesse geograafilistel (näiteks kalad erinevates väikestes järvedes), ökoloogilistel (näiteks parasiidid peremeesliigil) ja sotsiaalsetel (näiteks primaadid karjades) põhjustel. Alampopulatsioonid võivad üksteisest geneetiliselt erineda, sest pikka aega on kestnud isoleeritus. See võib olla tekkinud geograafilistel põhjustel. Samuti võib olla tekkinud suurema populatsiooni isenditel erinev kohastumus ehk adaptiivne radiatsioon (näiteks paalia Islandil), ilma et alampopulatsioonide vahel oleks geograafiline barjäär. Viimane tähendab, et isenditel ei ole otsest ristumisbarjääri, kuid nad ei sattu ruumis kokku, kuna asustavad ühe elukoha erinevaid nišše ja seetõttu ei kohtu ega kopuleeru. Mida suurem on alampopulatsioonide isendite vaheline ristumine, seda heterogeensem on populatsioon. Homogeenne populatsioon on heterogeense populatsiooniga võrreldes nõrgema adaptatsioonivõimega ehk ei kohane sama kiiresti muutlike keskkonnatingimustega. See on populatsioonile ohtlik, kuna võib viia suurema tõenäosusega väljasuremiseni. Sigimishooaja-väline migratsioon või alampopulatsioonide segunemine ei mõjuta geneetilist struktuuri, kuna sellel ajal ei toimu geenide ülekannet järglastele (näiteks lindude ränne).