google/wiki40b huggingface dataset:
Pärimisleping

Pärimisleping on pärandaja ja teise isiku kokkulepe, millega pärandaja nimetab teise lepingupoole või muu isiku oma pärijaks või määrab talle annaku, sihtkäsundi või sihtmäärangu, samuti kokkulepe pärandaja ja tema seadusjärgse pärija vahel, millega viimane loobub pärimisest. Pärimisleping on kõrgeima jõuga viimse tahte avaldus ehk oma jõult on pärimisleping testamendi ja seaduse ees esimesel kohal, kuigi oma kasutussageduselt nende järel viimasel kohal. Pärimisleping võib sisaldada nii siduvaid kui ka mittesiduvaid korraldusi. Korralduste siduvus on pärimislepingu üks olemuslikke tunnuseid. Seega kui testament on ühepoolne tahteavaldus, siis pärimisleping on mitmepoolne tehing ehk leping. Tegemist on positiivse pärimislepinguga, kui pärandaja on määranud lepingupoolele või kolmandale isikule mingi hüve ning negatiivse pärimislepinguga on tegemist olukorras, kui on sõlmitud pärandist loobumise leping. Pärimislepinguga ei või kitsendada pärandaja õigust vallata, kasutada ja käsutada oma vara. Lepingujärgne pärija ei omanda pärimislepingu alusel pärandaja eluajal õigusi pärandaja varale.

Pärimislepingu sõlmimine ja vorminõuded

Pärimislepingutele on sätestatud ranged vorminõuded. Pärimislepingut saab sõlmida üksnes notari juures notariaalselt tõestatud vormis ning see kantakse pärimisregistrisse. Pärimisregistri andmetel sõlmitakse pärimislepinguid aastas umbes 20–30, mida on testamentide sõlmimise kõrval äärmiselt vähe. Pärimislepingu saab sõlmida teovõimeline pärandaja isiklikult. Pärimislepingu eripäraks võib lugeda, et pärija nimetamist, annaku määramist või pärimisest loobumist saab siduda teise lepingupoole kohustusega midagi teha pärimisest loobunud pärija kasuks. See tähendab, et pärimisleping võib olla ka tasuline.

Pärimislepingu muutmine, tühistamine ja taganemine

Pärimislepingus tehtud korraldused on pärandajale siduvad juba tema eluajal ning neid ta ei saa enam ühepoolselt muuta ega tühistada. Pärimislepingu pooled saavad eluajal lepingut muuta sõltumata kolmanda isiku tahtest ning eluajal korraldusi tühistada notariaalselt tõestatud kokkuleppe või pärimislepinguga. Pärast pärandaja surma on võimalik ühepoolselt pärimisleping tühistada vaid siis, kui loobuda pärimislepinguga ette nähtust. Pärimislepingu tühistamise alused on: eksimus, pettus, ähvardus, raskete asjaolude ärakasutamine. Pärimislepingu tühistamiseks tuleb esitada hagi kohtusse ühe aasta jooksul tühistamise aluseks olevast asjaolust teadasaamisest arvates, kuid mitte hiljem kui 30 aasta möödumisel pärandi avanemisest arvates. Samuti on võimalik pärimislepingust pärandaja eluaja jooksul taganeda. Kõige rahumeelsem ja loomulikum viis pärimislepingust taganemiseks on pärimislepingus kokku lepitud taganemisõigus. Ülejäänud taganemisõiguse kasutamise võimalused hõlmavad kuriteo toimepanemist pärandaja või tema lähikondsete vastu, samuti seadusest tulenevat ülalpidamiskohustuse rikkumist või lepingust tuleneva kohustuse tahtlikku täitmata jätmist olulisel määral.
Euroopa rassismi ja ksenofoobia seirekeskus

Euroopa rassismi ja võõraviha seirekeskus ehk EUMC (European Monitoring Centre on Racism and Xenophobia) oli 1997. aastast kuni veebruarini 2007 töötanud keskus, mis pakkus ühendusele ja selle liikmesriikidele objektiivset, usaldusväärset ja võrreldavat teavet ning andmeid rassismi, võõraviha ja antisemitismi kohta Euroopa Liidus. EUMC eesmärk oli aidata EL-il tervikuna, aga ka konkreetsetel liikmesriikidel leida parimad meetmed rassismi ja võõraviha vastu võitlemiseks ning kujundada vastavad tegevuskavad. Keskus uuris rassismi ja võõraviha ulatust ja arengut ning analüüsis nende põhjuseid, tagajärgi ja mõjusid. EUMC töötas välja strateegiaid rassismi ja võõraviha vastu võitlemiseks ning tõstis esile ja levitas näiteid nende probleemidega eduka toimetuleku kohta.
EUMC vahetas välja 2007. aastal asutatud Euroopa põhiõiguste amet (FRA).
Allikas: Arengukoostöö- ja humanitaaralase terminoloogia sõnaseletusi
Janne Oinas

Janne Erik Oinas (sündinud 27. novembril 1973) on soome endine jalgpallur.
Ta mängis ka kahes Eesti klubis: 1997 Lelle SK ja 1998 FC Flora.
Ta mängis Soome jalgpallikoondises.
Gotthard Friedrich Rauschert

Gotthard Friedrich Rauschert (? Sangaste – 11. aprill/22. aprill 1749 Sangaste) oli Eesti vaimulik.
Ta õppis aastatel 1702–1709 Riias lütseumis. Usuteadust õppis ta (immatrikuleeriti 30. detsembril 1709) Greifswaldi ülikoolis ja (immatrikuleeriti 22. mail) Jena ülikoolis.
Ta oli aastatel 1718–1749 Sangaste ja Laatre Püha Laurentsiuse koguduse õpetaja. Lisaks oli ta aastatel 1728–1749 Tartu kreisi praost. Alates 5. oktoobrist/16. oktoobrist 1743 oli ta ülemkonsistooriumi assessor.

Isiklikku

Tema isa Chilian Rauschert oli samuti Sangaste ja Laatre Püha Laurentsiuse koguduse õpetaja.
Tarvo Vridolin

Tarvo Vridolin (sündinud 26. novembril 1974) on eesti näitleja ja kujundusgraafik.
Lõpetas aastal 1997 Viljandi Kultuurikolledži teatrikateedri 1. lennu. Aastast 1996 töötab Ugalas näitleja ja arvutigraafikuna. Aastast 2010 näitlejana.
Eesti Tuletõrjemuuseum

Ajalugu

Tuletõrjemuuseum asutati 30. oktoobril 1974. aastal eesmärgiga populariseerida tuletõrjetegevust, uurida ja jäädvustada tuletõrje ajalugu ning tõhustada tulekahjude ennetustööd. Tegemist on ühe vanima tuletõrjemuuseumiga Ida-Euroopas.
Muuseum tegutses aastani 2003 Vana-Viru tänaval asuvas 1872. aastal ehitatud tuletõrjehoones. Aastal 1978 nimetati ümber Eesti NSV Tuletõrjemuuseumiks ning aastal 1989 Eesti Tuletõrjemuuseumiks.
Aastatel 1991-2003 oli Eesti Tuletõrjemuuseum Päästeameti haldusalas ning aastatel 2003 kuni 2013 tegutses Siseministeeriumi haldusalas oleva riigiasutusena . Aastal 2007 lõpetas Tallinna Tuletõrjeühing, kelle omandusse anti Vana-Viru tänava tuletõrjehoone Tuletõrjemuuseumiga pindade kasutamise lepingu. 2007. aastal reorganiseeriti Tuletõrjemuuseum Siseministeeriumi initsiatiivil Eesti Siseturvalisuse Muuseumiks, mis tegutses oma võimaluste piires Päästeameti hoones aadressil Raua tänav 2, kus avati teisel korrusel väike väljapanek.
Alates 1. novembrist 2013 sai muuseumist Päästeameti osa ning kannab taas nime Eesti Tuletõrjemuuseum . Tulevikus on kavas laiendada väljapanekut Raua tänava tuletõrjehoones, muuhulgas võtta kasutusele 1939. aastal valminud voolikutorn ning laiendada ajaloolise tuletõrjetehnika väljapanekut .
Kirjand

Kirjand on üles ehitatud tekst. See on enamasti mõne lehekülje pikkune proosavormis kirjutis, mis tuleb kooliõpilastel koostada õppetöö käigus harjutusülesandena või kontrolltööna (eriti emakeele ja kirjanduse õpetamisel), võistlustööna või eksamitööna (näiteks küpsuskirjandina või sisseastumiskirjandina).
Kirjand võib olla arutlev, jutustav või kirjeldav.
Arutleva kirjandi puhul nõutakse tavaliselt, et ta koosneks sissejuhatusest, teemaarendusest ja kokkuvõttest.
Kirjand võib kombineerida elemente esseest (oma seisukohad) ja (ümber)jutustusest (ilukirjanduslikus vormis kirjeldused), kuid ei sisalda tavaliselt viiteaparatuuri ega otsekõnet.
Võrreldes esseega on kirjand vähem kujundlik ja ei tõsta autori arvamust esile.
Sahha (Jakuutia) Vabariigi Korkini-nimeline riiklik preemia kehakultuuri ja spordi valdkonnas

Sahha (Jakuutia) Vabariigi Korkini-nimeline riiklik preemia kehakultuuri ja spordi valdkonnas on Sahha riiklik auhind spordi valdkonnas.
Korkini-nimelist riiklikku preemiat antakse välja 2003. aastast. Auhind on nimetatud Dmitri Korkini auks. Auhind määratakse Sahha (Jakuutia) Vabariigi pea korraldusega ning laureaadi nimi kuulutatakse välja detsembris. Auhinnaga kaasneb rahaline preemia.
Finlandia (2001)

Tehnilised andmed

Finlandia on 174,99 m pikk, 27,60 m lai, tema süvis on 7,0 m. Tal on 10 tekki. Laeva suurim kiirus on 27 sõlme. Jääklass on 1A, kogumahutavus 36 365 ja dedveit 5 506 t.
Laeval on 4 Wärtsilä 12V46 peamasinat koguvõimsusega 50,4 MW. Sõuseadme moodustavad 2 reguleeritavate labadega põtkurit.
Laeva 250 kajutis on kohti 1190 reisijale. Kokku saab laev peale võtta 2080 reisijat ja 665 autot. Autode jaoks on ruumi 1950 rajameetrit.
Laeva päästevarustuse moodustavad 6 päästepaati (ühte päästepaati mahub 150 inimest), päästeparved ja päästevestid.
Enne Tallinna-Helsingi liinile asumist tehti laeval ümberehitusi Landskronas Rootsi laevatehases Öresund Drydocks AB.

Ehitamine

Laev telliti Lõuna-Koreast. Kiil pandi laevale 21. aprillil 2000 ja alus lasti vette 23. detsembril 2000. 25. juunil 2001 anti uus laev, Moby Freedom, Itaalia omanikule Moby SpA-le üle.

Moby Lines

Alates 25. juulist 2001 teenindas Moby Freedom reisijaid Genova–Civitavecchia–Livorno–Olbia liinil.

Eckerö Line

2. veebruaril 2012 müüdi laev Soome laevakompaniile Rederiaktiebolaget Eckerö. 7. märtsil 2012 nimetati laev ümber Freedom’iks ja see sõitis Genovast Landskronasse, kus see moderniseeriti Öresundi laevatehases.
2012. aasta oktoobris nimetati laev ümber Finlandia’ks ja 11. novembril 2012 see saabus Tallinna edasiseks ümberehituseks. Pärast ümberehitust, 31. detsembril 2012, hakkas Finlandia teenindama reisijaid Tallinn–Helsingi liinil Nordlandia asemel.
Killustatuse ajastu

Killustatuse ajastu oli periood Vana-Hiina ajaloos aastatel 265–618.
Seda ajastut iseloomustab varase aadelkonna moodustanud mõjukate perekondade ja sõjameeste dünastiate esilekerkimine.

Eellugu

Hani dünastia lõplik kokkuvarisemine 220. aastal viis keisririigi lagunemiseni kolmeks rivaalitsevaks riigiks: Wei riik (220–264), Wu riik (222–280), Shu Hani riik (221–223). See juhatas sisse pika poliitilise killustatuse ajastu.
Raatvere maa-alune kalmistu

Raatvere maa-alune kalmistu (ka Kalmemägi) on muinaskalmistu Tartu maakonnas Peipsiääre vallas Raatvere külas, Raatvere asulakohast 300 m kagu pool.
Kalmistu oli kasutuses 11.–12. sajandini. 
Kalmeid uuriti 1981–1983 päästekaevamistel Ain Lavi juhendamisel. Kalme matustest on eriti tähelepanuväärne sepa matus (nr 15), mis on üks rohkeimate hauapanustega matuseid Eesti alal.
Kalmistu piiresse jääb ka muinsuskaitsealune rauasulatuskoht.
Minna Adoff

Minna Adoff (kuni 1928 Minna Peterson, 20. juuli 1895 Särghaua talu, Uue-Vändra vald, Pärnumaa – 26. november 1975) oli eesti hambaarst.
Lõpetas 1917 Tartu Hambaarsti Kooli, Eesti Naisüliõpilaste Seltsi vilistlane.
Oli hambaarst Tallinnas, 1928 abiellus Ferdinand Adoffiga. 1944 põgenes Rootsi, jätkas praktikat Stockholmis.
Põhjasaami keel

Kirjakeel

Saami kirjakeeltest kasutatakse põhjasaami kirjakeelt enim. Selle kehtiv kirjaviis kehtestati 1979. aastal. Varem oli Norras, Soomes ja Rootsis, kus keelt kasutati, käibel erinevad kirjaviisid. Põhjasaami praegune ortograafia järgib paljuski norra eeskuju.

Meedia

Kirjastused Davvi Girji ja DAT avaldavad põhiliselt põhjasaamikeelseid raamatuid. Kárášjohkas anti välja kaks korda nädalas ilmuvat ajalehte Min Áigi ja Guovdageaidnus samuti kaks korda nädalas ilmuvat ajalehte Áššu, praeguseks on need ühinenud ajaleheks Ávvir. Soome, Rootsi ja Norra rahvusringhäälingu saami toimetuste koostööna on televisioonis igal õhtul 15-minutiline põhjasaamikeelne uudistesaade, samuti on Soomes, Rootsis ja Norras põhjasaamikeelne raadiokanal.
Le Monde

Le Monde on vasakliberaalselt ja vasaktsentristlikult meelestatud Prantsusmaa nädalaleht. Lehe tiraaž on 364 240 eksemplari (2014). Lehe peakontor asub Pariisis. Lehe omanik on Groupe Le Monde.
Lehe esimene number ilmus 19. detsembril 1944.
Ajalehe veebiversioon on kättesaadav 19. detsembrist 1995.
Rootsi köök

Rootsi köök kätkeb endas Rootsi toiduvalmistamise traditsioone. Seda iseloomustavad regionaalsed erinevused ning see on väga avatud uutele maitsetele. Palju kasutatakse liha, kala, piimasaaduseid, kartuleid ja leiba.
Rootsi põhjaosas on traditsiooniliselt olnud suurem roll põhjapõdra- ja ulukite lihal, riigi lõunaosa toidulaual on kõrgelt hinnatud värskeid juurvilju. Pikk merepiir ja arvukad siseveekogud on tinginud rahvusköögis kalatoitude rikkaliku valiku. Toitudes eelistatakse kalafileed ja tihti keeratakse kalad rulli, maitsestades rikkalikult lihapoolt.
Maitsestamise juures on rootslastele iseloomulik sage suhkru kasutamine – magusad võivad olla isegi kõikvõimalikud kalatoidud, supid, pasteedid ja liharoad. Maitsetaimedest tarvitatakse rohkelt porrulauku ning salatites on populaarsed nii roos-, leht- ja käharkapsas kui ka spargel.
Väga tuntud on Rootsi laud (smörgåsbord 'võileivalaud'), mis on lauakatmisviis, mille puhul pannakse toidud lauale valmis ja võetakse sealt pärast ilma lauas istumata.
Lihtsat ja kohalikest toorainetest valmistatud toitu tähistatakse mõistega husmanskost. Toiduvalmistamisel eelistatakse aga sageli praeahjus küpsetamist ning tihti pakitakse küpsetatavad toiduained fooliumi, et küpsetatav säilitaks oma mahlasuse.
Põhja ringkonnaprokuratuur

Ülesanded

Vastavalt Prokuratuuriseaduse § 1. on Prokuratuur: Justiitsministeeriumi valitsemisalas olev valitsusasutus, mis osaleb kuritegude tõkestamiseks ja avastamiseks vajaliku jälitustegevuse planeerimises, juhib kohtueelset kriminaalmenetlust, tagades selle seaduslikkuse ja tulemuslikkuse, esindab kohtus riiklikku süüdistust ning täidab muid seadusega prokuratuurile pandud ülesandeid.
Brava

Brava on saar Atlandi ookeanis, üks Roheneemesaartest.
Selle pindala on 67 km². Saar on mägine, kõrgus kuni 976 meetrit.
Kuulub Roheneemesaartele.
Pukkila vald

Külad

Kantele, Naarkoski, Pukkila (Kirikuküla), Savijoki, Syvänoja, Torpinkylä
Ago

Teedeministeeriumi teadaanne.

RT 1939, 21, 158.
Käesolevaga avaldan teadmiseks, et Eesti Lennuliinide Aktsiaselts “Ago”, kelle põhikiri avaldatud Riigi Teataja Lisas 19 ― 1939, on see aktsiaselts, mille asutamisest Teedeministeerium võttis osa Riigi osavõtul tegutseva lennuaktsiaseltsi asutamise ja soodustamise seaduse (RT 1938, 106, 923) põhjal. Vastavalt eeltähendatud seadusele on Eesti Lennuliinide Aktsiaselts “Ago” vaba tempel-, äri-, läbikäigu- ja tulumaksust. Peale selle on kõnesoleval aktsiaseltsil õigus saada muid eeltähendatud seaduses ettenähtud soodustusi.
Tallinnas, 9. märtsil 1939.
Teedeministri k.t. Sõjaminister P. Lill.
Üldosakonna direktor J. Tiitso.
Viis apelsiniseemet

Sisu

23-aastane noormees John Openshaw jutustab kohtumisel Holmesega oma perekonda saatvast mõistatuslikest sündmustest. Ta palub uurida oma onu ja isa surma.
Tema onu Elias Openshaw oli minevikus istanduse omanik Floridas. USA kodusõja ajal teenis ta konföderatsiooni armees, kus teenis välja koloneli aukraadi. 1870 kolis ta tagasi Euroopasse, elades Lääne-Sussexis. Ta suri 10. märtsil 1883 ja tema surnukeha leiti aiast tiigist.
Johni isa Joseph Openshaw oli väikese jalgrattavabriku omanik. Tema surnukeha leiti 7. jaanuaril 1885 kriidiaugust.
Holmesi tähelepanu äratas fakt, et enne igat surma saadeti ohvrile ümbrik viie apelsiniseemnega. Peagi leitakse surnuna ka John Openshaw. Kuritöö jäljed viivad kurikuulsa salaühingu Ku Klux Klanini. Holmes järeldab, et vennad Openshaw'd olid varastanud Ku Klux Klani tähtsad dokumendid, mistõttu see organisatsioon 1869. märtsis kokku varises ja tegevuse lõpetas. Ku Klux Klani endised liikmed maksid neile selle eest kätte. Holmes ka tuvastas kurjategijad Georgiast pärit parklaeva "Üksik täht" meeskonnana, aga laev oli jõudnud selleks ajaks Inglismaalt lahkuda. Seepeale saatis Holmes USA-sse telegrammi, paludes laeva kapteni ja teised meeskonnaliikmed mõrva eest vahistada.
Võdubõtši klooster

Võdubõtši klooster (ukraina keeles Видубицький монастир Võdubõtskõi monastõr; ajaloolise kohanime Видубичі Võdubõtši järgi Kiievis) on õigeusu mungaklooster Ukraina pealinnas Kiievis.

Ajalugu

Kloostri rajas Jaroslav Targa poeg Vsevolod 1070. ja 1077. aasta vahel. See oli Vsevolodi poja Vladimir Monomahhi ja tema järglaste perekonnaklooster. Klooster on Ukraina Õigeusu Kiriku alluvuses.
Utah Jazz

Utah Jazz on USA korvpalliklubi, mis baseerub Salt Lake Citys ja mängib korvpalliliigas NBA.
Klubi ajalugu algab aastast 1974, kui asutati klubi New Orleans Jazz, aga see kolis pärast viit hooaega Utah'sse. Jazz oli oma algusaegadel üks edutumaid klubisid NBAs – esimest korda jõuti väljalangemismängudeni alles 1984. aastal ehk 10 aasta pärast korvpalliklubi asutamist.
Port Arthuri Eesti Selts

Port Arthuri Eesti Selts (inglise keeles Port Arthur Estonian Society) oli Kanada eestlaste selts, mis tegutses Kanadas Ontario provintsis Port Arthuris. 
Selts on juhtinud Endel Tooming.
Kampo

Kampo (hispaania keeles campos – "põllud") on troopilised ja lähistroopilised rohtlad Lõuna-Ameerika kaguosas Argentinas, Brasiilias, Uruguays ja Paraguays.
Minevikus oli kampo kaetud tiheda taimkattega. Praegu on seal põllud, istandused (soja, tubakas, mais, suhkruroog, viinamari, puuviljad) ja karjamaad.
Briti idealism

Briti idealism oli filosoofiasuund Suurbritannias 19. sajandi keskpaigast 20. sajandi alguseni.
Selle suuna juhtivad esinejad olid esimeses põlvkonnas Thomas Hill Green (1836–1882), Francis Herbert Bradley (1846–1924) ja Bernard Bosanquet (1848–1923). Teise põlvkonna väljapaistvamad kujud olid John McTaggart Ellis McTaggart, H. H. Joachim, J. H. Muirhead ja G. R. G. Mure. Reaktsioonina briti idealismile panid noored Cambridge'i filosoofid George Edward Moore ja Bertrand Russell aluse analüütilisele filosoofiale.
Kuigi briti idealistide vaated olid omavahel üsnagi erinevad, võib välja tuua teatud ühisjooned. Nad uskusid Absoluudisse (ainsasse ja kõikehõmavasse reaalsusse). Nad omistasid tähtsa koha mõistusele, mille abil saab Absoluuti taibata ja mis on omane ka Absoluudile endale. Nad ei tunnistanud mõtlemise ja objekti lahutamist, vaid pidasid mõtlemist ja objekti reaalsuses ühtseks tervikuks.
Briti idealism on välja kasvanud saksa klassikalisest filosoofiast ning seda võib pidada absoluutse idealismi erikujuks. Eriti olulised on briti empirismile Kant ja Hegel, kelles Thomas Hill Green nägi briti filosoofia päästjat väidetavalt allakäivast empirismist. Igatahes vastustasid briti idealistid filosoofiasuunda, mille esindajad olid John Locke, David Hume, John Stuart Mill ja Henry Sidgwick, sealhulgas utilitarismi. Kuigi kõik briti idealistid poleks möönnud näiteks Hegeli mõju, peetakse briti idealismi leviku oluliseks soodustajaks James Hutchinson Stirlingi raamatut "Hegeli saladus".
Vähemalt üldistes joontes on Hegeli filosoofia briti idealismi kindlasti mõjutanud, samuti on briti idealistid Hegelilt üle võtnud termineid ja ideid. Peale Absoluudi mõiste on hegellik ka näiteks õpetus sisemistest suhetest, tõe koherentsiteooria ja konkreetse universaali mõiste. Näiteks Bradleyl võib leida ka midagi Hegeli dialektika sarnast. Hegeli filosoofiat tervikuna ega ka Hegeli loogikat briti idealistid siiski ei aktsepteerinud.
Poliitilises filosoofias püüdsid briti idealistid kummutada individualismi Herbert Spenceri vaimus. Nad pidasid inimest loomupäraselt ühiskondlikuks olendiks. Nad ei asjastanud riiki. Näiteks Greeni järgi saab väärtus olla ainult indiviidis ning riigi olemasolu on õigustatud ainult niivõrd, kui ta aitab kaasa väärtuse elluviimisele indiviidide elus.
Kui Bertrand Russellist ja George Edward Moore'ist said briti idealismi vastased, siis selle positsioon Suurbritannias nõrgenes. Briti filosoofia hakkas metafüüsika vastu mässama. Hiljem tuli selle juurde tagasi Robin George Collingwood, kuid tema mõju ei olnud kuigi suur. Tänapäeva briti filosoofide seas on tuntuim absoluutse idealismi pooldaja arvatavasti Timothy L. S. Sprigge.
British idealismi mõju USA-s jäi mõnevõrra piiratuks. Uushegellik oli Josiah Royce'i varajane filosoofia. Ameerika ratsionalist Brand Blanshard oli nii tugevalt Bradley, Bosanqueti ja Greeni mõju all, et teda võiks peaaegu pidada briti filosoofiks.
Tartu (khaan)

Tartu (sündis umbes 1247, surmaaeg teadmata) oli mongoli khaan, üks Tšingis-khaani järeltulijaist.
Tartu oli Kuldhordi rajaja Batu-khaani lapselaps, tema isa oli Toqoqan. Tartu poeg oli Tala Buga (ka Talabuga; umbes 1268 – 1291), kes valitses Kuldhordi khaanina 1287–1291.
Cliftoni rippsild

Cliftoni rippsild on rippsild üle Avon Gorge'i ja Avoni jõe Edela-Inglismaal. Sild ühendab Bristoli eeslinna Cliftonit Leigh Woodsi külaga North Somersetis.
Cliftoni rippsild arvati 1959. aastal 1. järgu arhitektuurimälestiseks.

Silla rajamine

Silla projekteeris aastatel 1829–1931 Isambard Kingdom Brunel. 1836. aastal alanud ehitustööd seiskusid 1840. aastal rahapuuduse tõttu. Selleks ajaks oli jõutud püloonid valmis ehitada. 1859. aastal Brunel suri. 1861. aastal jätkasid silla ehitamist insenerid John Hawkshaw ja William Henry Barlow. Sild avati liikluseks 1864. aastal.
Silla üldpikkus on 412 m, rippava pikkus 214 m. Kettkandurid valmistati sepisrauast.
Silla sõidutee kõrgus veepinnast on 75 m.
Iny Lorentz

‎Iny Lorentz ja Eric Maron ning veel mitu nime on kirjanduslikud pseudonüümid, mille all avaldab oma raamatuid sakslastest kirjanikepaar Ingrid Klocke ja Elmar Wohlrath.
Ingrid Klocke sündis 1949. aastal Kölnis. Ta käis seal koolis ning õppis hiljem arsti abiks (õeks).
Hiljem õppis ta programmeerijaks. Aastal 1980 kolis ta Münchenisse ning töötab 1981. aastast ühes kindlustusfirmas.
Tema abikaasa Elmar Wohlrath on baieri päritolu. Mees kasvas üles ühes väikeses Baieri talus. Huvi kirjanduse vastu tekitas temas usuõpetajanna, kes innustas teda kirjutama. Elmar Wohlrathi esimesed kirjatükid ilmusid kohalikus ajakirjas. Ta lahkus kolmekümneaastaselt oma sünnikodust ning leidis töökoha kindlustusfirmas, kus kohtus Ingrid Klockega.
Aastal 1982 nad abiellusid.
Aastal 1986 ilmus nende esimene lasteraamat, seejärel mitu teleseriaalistsenaariumi.
Nende läbimurdeks sai 2003. aastal ilmunud ajalooline romaan "Die Kastratin".
Kõik nende järgnevad teosed on sündinud koostöös. Reeglina kirjutab Elmar raamatu üldise kontseptsiooni, misjärel Ingrid seda täiendab ja parendab.
Tõnn Sarv

Tõnn Sarv (sündinud 20. septembril 1949 Tartus) on eesti kirjanik, muusik, kultuuritegelane, pedagoog ja ettevõtja. 
Tõnn Sarv sündis 1949. aastal Tartus haritlasperekonnas.

Praegune tegevus

Vabakutseline. Alates 2004. aastast elab Tais.

Isiklikku

Tema vanaisa oli matemaatik Jaan Sarv, isa Hans Sarv, vennad Mikk Sarv ja Heno Sarv.
Paunvere Tootsid-Teeled

Paunvere Tootsid-Teeled on Jõgeva maakonna Jõgeva valla segarahvatantsurühm.
Rühm tuli esimest korda kokku 1972. aasta 14. oktoobril. Paunvere Tootside-Teelede esimeseks juhendajaks oli Evi Lestal.
2012. aastal juhendab rühma Virve Muser.
1993. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimised

1993. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimised Eestis toimusid 17. oktoobril 1993.

Valimistulemus

Kokku osales 1993. aasta valimistel 464 030 inimest ehk 52,7% hääleõiguslikust elanikkonnast.
Richard de Bury

Richard de Bury (ka Richard Aungerville või Aungervyle; 24. jaanuar 1287 – 14. aprill 1345) oli inglise kirjanik, bibliofiil, benediktiini munk ja piiskop.
Ta oli üks esimesi inglasest raamatukogujaid. Tema peateos "Philobiblon" on kirjutatud vaimulikesse õppimis- ja lugemisarmastuse sisendamiseks. Seda peetakse varaseimaks teoseks, mis käsitleb sügavuti raamatukogundust.
Ta sündis Bury St Edmundsi lähedal Suffolki krahvkonnas. Oxfordi Ülikoolis õppis ta filosoofiat ja teoloogiat ning temast sai benediktiini munk. Ta oli tulevase kuninga Edward III õpetaja ning hiljem Inglismaa varahoidja. Kuningas saatis teda 1330. ja 1333. aastal saadikuna paavsti juurde Avignoni. Esimesel neist reisidest kohtus ta muuhulgas Petrarcaga. 1333. aastal nimetas kuningas ta Durhami piiskopiks. Järgmistel aastatel reisis ta mitu korda diplomaatiliste ülesannetega mandrile. Hiljem lahkus ta poliitikast ning pühendus oma piiskopkonnale ja raamatukogu täiendamisele. Ta kogus käsikirju kaugelt ja lähedalt, päästes neid hoolimatute munkade käest. Tema armastus raamatute vastu on väljendatud ladinakeelses traktaadis "Philobiblon" (kreeka keeles 'raamatute armastus'). Richard de Bury lõpetas selle 1344. aastal ning see trükiti esimest korda aastal 1473. De Bury kirjeldab enda ja oma agentide pingutusi raamatute kogumisel. Ta kavatses Oxfordis oma raamatute baasil avada raamatukogu ning käsitles juba ka raamatute hoidmise ja laenutamise küsimusi. Kahjuks suri ta enne oma kavatsuse täideviimist suures vaesuses ning ta raamatud jagati laiali.
Kännuseened

Kännuseened on Tartu Loodusmaja ajaleht.
Ajaleht hakkas ilmuma aastal 2015.
Tartu Loodusmaja varasem ajaleht Kuldkinga Teataja oli ilmumise lõpetanud.