google/wiki40b huggingface dataset:
Ilmar Külvet

Mälestusteos

Tema 85. sünniaastapäevaks anti abikaasa Vaike eestvedamisel välja mälestusteos, mis põhiosas sisaldab Külveti artikleid ja reisikirju: "Vana arm ei roosteta", koostanud ja eessõna: Vaike Külvet; toimetanud ja teine eessõna "Ilmar Külvet – rahva hääl raja tagant": Piret Noorhani, Eesti Kirjandusmuuseum, Tartu 2005, 440 lk; ISBN 9949418275. Raamat sisaldab veel Urmas Oti intervjuu Ilmar Külvetiga telesarjas "Carte blanche" ning artiklid: Mardi Valgemäe, "Otsekui parm piriseb", Hellar Grabbi "Ilmar Külveti proosast" ning Markus Larssoni "Mälestuskilde Ilmar Külvetist ja "Ameerika Häälest"".
Goldman Sachs

Süüdistused seoses 2008. aasta finantskriisiga

Goldman Sachsi on süüdistatud 2008. aasta finantskriisi tekkimisele kaasa aitamises. Senati uurimiskomisjoni aruande kohaselt võimendas ettevõte aastatel 2004–2007 kinnisvarabuumi, pakkides riskantsed (sub-prime) kinnisvaralaenud võlakirjadesse, mis 2007. aastal omakorda tuletisväärtpaberitesse pakendati. Seejärel panustas Goldman Sachs väärtpaberite langusele, informeerimata üldsust oma lühikesest positsioonist ja müües riskantsed kinnisvaratehingud oma klientidele. 2010. aasta aprillis kaebas USA finantsjärelevalve SEC Goldman Sachsi investeerimispettuse süüdistusega kohtusse, kuna ettevõte võimaldas oma riskifondil panustada selliste varade langusele, mida ettevõte samas oma klientidele müüs. Goldman Sachs saavutas SECiga kokkuleppe ja nõustus maksma 550 miljonit dollarit.
Finantskriisi ajal sattus raskustesse ka Goldman Sachs ja 2008. aasta viimases kvartalis teenis pank esimest korda börsile minekust saadik kahjumit. Juba järgmises kvartalis oli pank taas kasumis. 2008. aasta sügisel andis Ameerika Ühendriikide rahandusministeerium pangale 10 miljardi dollari suuruse laenu, mis maksti tagasi järgmise aasta juunis.
Sofja Kovalevskaja

Sofja Kovalevskaja (ka Sophie Kowalevski, neiupõlvenimega Sofja Korvin-Krukovskaja; vene keeles Софья Васильевна Ковалевская) (15. jaanuar (3. jaanuar) 1850 Moskva – 10. veebruar (29. jaanuar) 1891 Stockholm) oli esimene silmapaistev vene naismatemaatik, esimene naisprofessor Venemaal ja Põhja-Euroopas (maailma esimene naisprofessor matemaatikas) ning üks esimesi teadusajakirja naistoimetajaid.
Kovalevskaja andis olulise panuse matemaatilisse analüüsi, diferentsiaalvõrrandite ja teoreetilise mehaanika uurimisse. 1874. aastal kaitses ta Heidelbergi Ülikoolis filosoofiadoktori kraadi väitekirjaga "Zur Theorie der partiellen Differentialgleichungen". 1884. aastal sai ta Stockholmi Ülikooli matemaatikaprofessoriks. 1888. aastal pälvis Kovalevskaja Pariisi Teaduste Akadeemia preemia. 1889. aastast oli ta Peterburi Teaduste Akadeemia välismaine korrespondentliige.
Õppinud professoriametis aasta jooksul ära rootsi keele, avaldas ta selles hiljem ka ilukirjandust.
Teaduspublikatsioonides kasutas Kovalevskaja ise nimekuju Sophie Kowalevski (vahel ka Kowalevsky). Pärast Rootsi kolimist tarvitas ta eesnime Sonja.

Isiklikku

Ta oli paleontoloog Vladimir Kovalevski abikaasa.
Houston Rockets

Houston Rockets on USA korvpalliklubi, mis mängib korvpalliliigas NBA ja kodumänge peab Toyota Centeris.
Klubi asutati 1967. aastal San Diegos, aga see kolis pärast nelja hooaega Houstonisse.
Oma esimesel hooajal liigas võitis klubi vaid 15 mängu. 1969. aasta draft'is aga valiti meeskonda Elvin Hayes, kelle abil jõuti väljalangemismängudeni.
Järgmiseks Houston Rocketsi liidriks sai Moses Malone, kes valiti Houstonis mängimise ajal kahel korral NBA hooaja kõige väärtuslikumaks mängijaks (1978–79 ja 1981–82). 1981. aastal mängis klubi NBA finaalis, aga kaotas kuues mängus Boston Celticsile.
1984. aastal tuli meeskonda Hakeem Olajuwon, kellega jõuti jälle finaali, kuid jälle kaotati Bostoni meeskonnale.
Houston Rockets tuli NBA meistriks aastatel 1994 ja 1995.
Järgnevad aastat olid meeskonnale vähem edukad, kuid olukord paranes, kui meeskonnaga liitus hiinlane Yao Ming.
Aimla kabel

Aimla kabel oli üks kahest Suure-Jaani kiriku abikirikust katoliiklikul ajal. See asus tõenäoliselt Aimlast veidi põhja pool, praeguse Kuhjavere küla Punase talu maadel.
1599. aasta Poola revisjonides Aimla kabel enam märkimist ei leia.
August Wilhelm Hupeli andmetel võis 18. sajandi lõpul kabelist näha veel ainult piklikku ristkülikut, mis muust pinnasest esile kerkis. 
Aimla kabeli varemeid on märkinud ka krahv Ludwig August Mellin oma Viljandimaa kaardil 1798. aastal.

Rahvapärimusi

76-aastane Ann Siemann Lääne talust on 1926. aastal kirjeldanud Aimla kabelit nii:
„Punasevälja talu maa peal, mis Aimla mõisast umbes 1 km põhja pool asub, olnud vanasti Pärna väljal kirik.“
80-aastane Hendrik Viik Kivistikult lisab:
„1840. aastate lõpul kasvanud veel selle koha peal suur pärn, mis vanarahva jutu järgi altari laua alt olevat välja kasvanud.“
Sapporo (õlletootja)

Sapporo (jaapani keeles サッポロビール株式会社 Sapporo Bīru Kabushiki-gaisha) on Jaapani õlletootja, mille peakorter asub Tōkyōs Shibuyas. See on asutatud 1876. aastal Sapporos.
Üks tuntumaid marke on Yebisu (ヱビス, Webisu), mida hakati tootma juba 1890. aastal ja uuesti 1971. aastal.
Veljo Ranniku

Veljo Ranniku (27. juuni 1934 Võsu – 21. august 2012 Tallinn) oli eesti loodus- ja keskkonnakaitsja, muinsuskaitse- ja ühiskonnategelane.

Haridus

1942–1944 õppis Tartu 4. Algkoolis, 1944–1950 Tartu 6. Keskkoolis. 1950 veebruaris arreteeriti Tartu noorte rahvuslikus liikumises osalemise eest ja karistati vabadusekaotusega. Vabanes vangistusest 1954 septembris. Aastatel 1957–1957 õppis Tartu 1. Töölisnoorte Keskkoolis.

Töö

1955–1959 töötas Tartu majavalitsuses majahoidjana. 1959–1960 töötas Tartu linna Töörahva Saadikute Nõukogu Täitevkomitee ehituse ja arhitektuuriosakonna tehnikuna, 1960–1963 Tartu rajooni Töörahva Saadikute Nõukogu Täitevkomitee inspektorina elamute alal, vanemarhitekti kohusetätjana ja insener-inspektorina.
Aastal 1963 asus ta tööle Tartu Metsamajandisse Eesti esimese pealesõjaaegse looduskaitseinspektorina. 1966. aastast töötas Eesti NSV Metsamajanduse ja Looduskaitse Ministeeriumis vaneminsenerina, 1969. aastast vaneminspektorina, rajades üle-eestilist looduskaitseinspektorite võrgustikku. Veljo Ranniku oli tänapäevase looduskaitse üks alusepanijatest. 1990–2001 töötas Keskkonnaministeeriumi nõunikuna. Paralleelselt looduskaitsetööga õpetas Tallinna Pedagoogikaülikoolis looduskaitse ja kultuuriloo kursusi.
Ranniku oli üks NSV Liidu esimese rahvuspargi – Lahemaa rahvuspargi – rajajaid ning Eesti Looduskaitse Seltsi ja Eesti Muinsuskaitse Seltsi asutajaid. Ta sõnastas ranna ja kalda kaitse seaduse ning igameheõiguse põhimõtted. Ranniku eriline huvi ja hool olid Eesti mõisakompleksid ja -pargid ning põlispuud ja hiied ka väljaspool mõisasüdameid. Hilisemal perioodil oli tema meelisteema ka ürglooduse ning selle haruldaste liikide ja üksikobjektide kaitse korraldus väljaspool ametlikke kaitsealasid.

Isiklikku

Oli abielus Taimi Tulvaga.
Alatskivi Kaanjärv

Alatskivi Kaanjärv (ka Kaanjärv, Kokora Kaanjärv) on järv Tartumaal Peipsiääre vallas.
Järve pindala on 0,9 ha.
Eesti mustlased

Esimene teade mustlastest ehk romadest Eestis pärineb 23. maist 1533, mil mustlasele nimega Clawes anti Tallinnas turve, et ta saaks koguda enda kaitseks tõendeid, kuna ta olla löönud surnuks oma lellepoja Christofferi.
Püsivalt ilmusid mustlased Eestisse 17. sajandil. Nad põhjustasid meile harjumatute elukommetega palju sekeldusi ning neid püüti korduvalt välja ajada esiti linnadest, hiljem kogu maalt. See ei õnnestunud ning seetõttu püüti mustlasi kinnistada teatud paikadesse, et nad elaksid koos talupoegadega ja oleksid nende valve all. 1841. aastal koondati eestlaste hulgas rändlevad mustlased Laiuse (Laiuse mustlased) kroonuvalla hingekirja. Tol korral kirja pandud mustlased kuulusid kuude sugukonda, kelle nimed olid Indus, Maddisson, Lama, Lakak, Guruni ja Welberk.

Genotsiid mustlaste vastu Eestis

Aastatel 1941–1943 mõrvati kõik Eesti mustlased, välja arvatud mõned üksikud, kellel õnnestus end varjata. 1934. aasta rahvaloenduse andmetel oli Eestis 776 mustlast. Pärast Eesti okupeerimist Saksamaa poolt arreteeriti nad kõik ja paigutati koonduslaagritesse.

Uurimine ja kajastus

Eesti mustlasi ja mustlaskeelt on uurinud keeleteadlane Paul Ariste. Temalt on ilmunud sel teemal rida artikleid, samuti 1940. aastal monograafia "Laiuse mustlased" ning postuumne artiklikogumik "Mustlaste raamat". Ariste tegevust kajastab Madis Arukase 2001. aastal valminud film "Paul Ariste kaks armastust: vadjalased ja mustlased". 2010. aastal valmis režissöör Vahur Laiapea film Eesti mustlastest "Mustlase missioon".

Nimetus eesti keeles

Traditsiooniline eestikeelne nimetus mustlased oli algselt halvustava alatooniga, kuid on hiljem muutunud neutraalseks, nagu kinnitab Eesti Keele Instituudi juht Urmas Sutrop. Euroopas võideldakse Sutropi sõnul mitmes keeles levinud sõnatüve Zigeuner/tsigan vastu; Euroopa Nõukogu soovitab kasutada omanimesid roma, sinti või kale. Inimõiguste Instituudi seisukoht on siiski, et mustlane ei ole neutraalne ning selle asemel tuleks öelda roma.
Eesti tempelmargid

Eesti tempelmargid anti välja tempelmaksu seaduses ettenähtud tempelmaksu tasumiseks dokumentidele pealekleepimise teel.
Aastail 1919–1940 üllitati neli korralist tempelmarkide väljaannet. Ka pärast Eesti taasiseseisvumist üllitati (1992) ja kasutati tempelmarke.

Vene tempelmargid

Enne Eesti Vabariigi loomist kasutati Eestis alates 1875. aastast Vene tempelmarke.

Saksa okupatsiooni aegsed kohalikud tempelmargid (1918)

1918. aasta Saksa okupatsiooni ajal kasutati Eestis Preisimaa tempelmarke musta ületrükiga Livland/Estland, Ob. Ost. Verw. või Gouv. Ösel. Nominaalid olid 10, 20, 40 ja 50 penni ning 1, 1,5, 3, 5, 10, 20 ja 50 marka.
Tallinnas Bernhard Mänsi trükikojas trükiti Kaubanduse ja Tööstuse Peaameti (Hauptstelle für Handel und Gewerbe, Reval) ning Toorainete ja Kaubanduse Osakonna (Roha, Rohstoff- und Handelsabteilung, Reval) maksumargid, mõlemad 25-pennised. Viimaste trükitüüpe kasutati hiljem lillemustriga postmarkide trükkimiseks.

Saksa okupatsiooni aegne ületrükk (1941)

22. novembril 1941 laskis Majandusdirektoorium müügile ületrükitud III (1 kroon ja 5 krooni) ja IV väljaande tempelmargid. Uued nimiväärtused riigipennides ja riigimarkades vastasid senistele nimiväärtustele sentides ja kroonides, välja arvatud 30-riigipennine (endine 25 senti) ja 60-riigipennine (endine 50 senti).

Muud maksumargid

Eestis olid veel käibel kohtumargid, perekonnaseisuameti ja omavalitsuste kantseleimaksu margid.
Aleksander Tammert

Varasem sportlaskarjäär

Tammert tuli 1994. aastal Eesti meistriks jõutõstmises ja tõstmises. Jõutõstmises tuli ta Eesti meistriks veel ka 1996. ja 1997. aastal.
1996. aasta suveolümpiamängudel Atlantas sai ta tulemusega 59,04 m 25. koha. 1995. aasta maailmameistrivõistlustel oli ta 23. (tulemus 58,64 m), 1997. aastal 12. (59,44 m), 1999. aastal 10. (62,29 m), 2001. aastal 16. (61,04 m) ja 2003. aastal 11. (64,50 m). Aastatel 1997, 1999 ja 2003 jõudis ta maailmameistrivõistlustel ka lõppvõistlusele.
2001. aasta suveuniversiaadil Pekingis võitis ta kettaheites kuldmedali tulemusega 65,19 m.
Tammert tuli aastatel 1993–1999 aastatel kettaheites ja kuulitõukes kuuel korral Eesti meistriks. Tammertile kuulus Eesti rekord kettaheites aastatel 1998–2006.
1998. aastal lõpetas ta USA-s Dallase metodistliku ülikooli majanduse erialal. Tammert on töötanud nii spordimetoodiku kui ka treenerina.

Esinemine 2004. aasta olümpiamängudel

Tammert läks 2004. aastal oma kolmandale olümpiale vastu ühe medalisoosikuna. Kevadel Arlingtonis heidetud 68.48 oli Gerd Kanteri järel hooaja neljas tulemus. Kui Virgilijus Alekna ja Róbert Fazekas tundusid tol hetkel küündimatus kauguses, siis pronksmedali nõudlejate ring oli lai.
Algselt kettaheite olümpiavõitjaks tulnud Fazekas jäi võistlusjärgsel dopinguproovi andmisel vahele uriiniproovide vahetamisega, teatasid uudisteagentuurid Agence France-Presse ja Reuters. See tähendas seda, et 29-aastane Fazekas pidi jääma ilma kullast ja loovutama selle Aleknale ning Tammert tõusis sellega pronksikohale.
Tammerti kolmas olümpiavõistlus lõppes mehe kõrgeima kohaga tiitlivõistlustel, kuid medalist jäi enne ungarlase vahejuhtumit siiski 38 sentimeetrit puudu. Tammerti parimaks jäi avakatsel heidetud 66.66 ja see andis algselt neljanda koha. Neljandas voorus sai valikvõistluselt viimasena tosina parema hulka jõudnud ungarlane Zoltán Kővágó tulemuseks 67.04 ning see andis talle sel momendil pronksi. Tammerti seeria finaalis oli 66.66, x, 64.28, 63.95, 64.04, x.

Isiklikud rekordid

Kuulitõuge 18.41 (28. juuni 2001) 
Kettaheide 70.82 (15. aprill 2006 Denton)

Isiklikku

Aleksander Tammert on 195 cm pikk ja kaalub 120 kg (2006). Tema käte siruulatus on 210 cm. 
Tammert kuulus Audentese klubisse ning treenis Dave Wollmani juhendamisel. Varem oli juhendajaks ka tema isa Aleksander Tammert seenior.
2008. aasta ujumise lühiraja maailmameistrivõistlused

2008. aasta ujumise lühiraja maailmameistrivõistlused olid 9.maailmameistrivõistlused lühiraja ujumises, mis toimusid 9.–13. aprillini Manchesteris Suurbritannias.

Eestlaste osalemine

Lühiraja MM-võistlustel Manchesteris tegi kaasa ka Eesti koondis 11 ujujaga. Meestest oli 25-meetrises basseinis võistlemas Herol Marjak, Kaspar Raigla, Andres Olvik, Andrei Motasnjov, Hanno Ahonen ja Johan Rohtla ning naistest Natalia Hissamutdinova, Jana Kolukanova, Anastassia Šteinmiller, Kätlin Sepp ja Maris Visse.
Rein Aedma

Rein Aedma (sündinud 19. septembril 1952) on eesti filminäitleja. 
Ta on lõpetanud Tartu Riikliku Ülikooli eesti keele ja kirjanduse erialal. Seejärel töötas ta Pärnus õpetajana. 
1991. aasta suvel asus ta koos perekonnaga elama Austraaliasse. Queenslandi osariigis elades on ta töötanud kiviraiduri ja turvatöötajana.

Filmirollid

Ta on mänginud Jaan Imeliku rolli filmides "Kevade", "Suvi" ja "Sügis". Samuti on ta mänginud filmis "Varastati Vana Toomas".
Berat Albayrak

Berat Albayrak (sündinud 1. jaanuaril 1978 İstanbulis) on Türgi poliitik, Õigluse ja Arengu Partei liige. Ta oli 24. novembrist 2015 kuni 9. juulini 2018 Türgi energeetika ja loodusvarade minister. 9. juulist 2018 on ta Türgi rahandusminister.
Ta sündis aastal 1978 İstanbulis. Ta on lõpetanud İstanbuli ülikooli ärijuhtimise erialal.
Ta töötas aastast 1999 firmas Çalık Holding; aastal 2002 määrati ta firma Ameerika osakonna finantsdirektoriks, Türki ta tuli tagasi aastal 2006, aastatel 2007–2013 tegutses ta sama firma peadirektorina.
2015. aasta Türgi parlamendivalimistel ja 2015. aasta Türgi erakorralistel parlamendivalimistel valiti ta Türgi Suure Rahvuskogu liikmeks. 24. novembril 2015 kuni 9. juulini 2018 oli ta Ahmet Davutoğlu kolmandas valitsuses energeetika ja loodusvarade ministriks. 9. juulist 2018 on ta Türgi rahandusminister.

Isiklikku

Tema isa Sadık Albayrak on ajakirjanik ja poliitik. Berat Albayrak on aastast 2004 abielus Esra Albayrakiga (neiuna Erdoğan), neil on kolm last, abikaasa isa on Türgi president Recep Tayyip Erdoğan.
Mustjas sepsikas

Mustjas sepsikas (Schoenus nigricans) on lõikheinaliste sugukonda sepsika perekonda kuuluv taimeliik.
Ta on Eestis arvatud II kaitsekategooriasse (seisuga 2012).
Hüpotalamus

Hüpotalamus ehk tundekühmualumik (ladina keeles hypothalamus) on selgroogsete loomade aju osa. Hüpotalamus on autonoomse närvisüsteemi ja endokriinsüsteemi kõrgem keskus.
Hüpotalamuse põhi ja ajuripatsi vars on ühendatud eminentia medialise kaudu. Koos ajuripatsiga moodustab keskus hüpotalamo-hüpofüsaarse süsteemi – olles ajuripatsi koordinaatoriks ja ka endokriinsüsteemi regulaatoriks.
Hüpotalamuse areng, anatoomia, morfoloogia, histoloogia ja patoloogia võivad erineda nii liigiti, indiviiditi kui ka arenguastmeti.
Hüpotalamuse ülesanneteks on organismi homöostaasi, südametegevuse, ainevahetuse, soojusregulatsiooni, janu ja näljatunde, une, emotsioonide ning tundeelu reguleerimine. Hüpotalamus reguleerib ka puberteeti ja emastel tiinusega (naistel rasedusega) seotut.
Hüpotalamus sünteesib ka närvirakkude kasvufaktorit.
Hüpotalamus osaleb paljudes erinevates käitumisregulatsioonides. Kui emasele loomale süstida hüpotalamusse väike kogus östrogeeni, tekib paljudel juhtudel kiim.
Arvatakse, et hüpotalamusel on vere-aju barjäär üksnes osaline ja siitkaudu liiguvad ajus komplekteeritud hormoonid suurde vereringesse.

Maolistel

Madudel osaleb hüpotalamus lisaks termoregulatsioonile, toitumisele ja paljunemisele ka paljude teiste elündsüsteemide töö koordineerimises.
Madudel väljuvad ja suubuvad eesajus, talamuses ja hüpotalamuse nägemisristmikus, nägemisteedest koosnevad nägemisnärvid.
Nii isastel kui ka emastel madudel kontrollib hüpotalamus suguküpsuse saabumist ja seksuaalset käitumist, nagu isaste võitlused, vastuvõtlike emaste otsimine-leidmine, kopulatsioon ja järelkasvu tagamine, aga ka enesekaitsega seotud käitumist.

Neurohormoonid

Hüpotalamuse rakud eritavad lisaks oksütotsiinile ja antidiureetilisele hormoonile mitmeid neurohormoone (närvikudede eritatavad hormoonid, (aksonite läbi), mille ülesandeks on näärmehüpofüüsi rakkude poolt komplekteeritud ja eritatavate hormoonide regulatsioon.
Hüpotalamuse neurohormoonid on järgmised: türeoliberiin (TRH), gonadotropiini-vabastajahormoon (GnRH), kasvuhormooni vabastajahormoon (GH-RH), kasvuhormooni tõkestajahormoon (GH-RIH), kortikotropiini vabastajahormoon (CRH), prolaktiini vabastajahormoon (PRH) jt ning prolaktiini inhibeeriv faktor (PIF) (arvatavasti dopamiin).

Patoloogia

Inimestel seostatakse hüpotalamusega mitmeid haiguslikke seisundeid. Kuna hüpotalamus kontrollib ajuripatsi tööd, siis vahel käsitletakse nendega seotud haiguslikke seisundeid hüpotalamo-hüpofüsaarsete haiguslike seisunditena: nagu hüpofüsiit, hemokromatoos, Praderi-Willi sündroom [Q87.1], Russelli-Silveri sündroom [Q87.1] jt.
Jõgeva Sordiaretuse Instituut

Jõgeva Sordiaretuse Instituut (inglise keeles Jõgeva Plant Breeding Institute) oli Põllumajandusministeeriumi valitsemisalas tegutsenud riigi teadus- ja arendusasutus.
Instituudi ajalugu ulatub aastasse 1920, kui Eesti Sordiparanduse Seltsi ja Eesti Seemnevilja Ühisuse eestvedamisel asutati Jõgeva Sordikasvandus. Eesti NSV ajal kandis asutus nime Jõgeva Sordiaretusjaam.
Instituudi tegevusvaldkondade seas on põllumajanduskultuuride sordiaretus ja algseemnekasvatus, taimekasvatuslikud alus- ja rakendusuuringud, arendustegevus, innovatsioon ning geneetiliste ressursside säilitamine.
1. juulil 2013 ühendati Eesti Maaviljeluse Instituut ja Jõgeva Sordiaretuse Instituut Eesti Taimekasvatuse Instituudiks.
Energiasääst

Energiasääst ehk säästev energiakasutus (inglise energy conservation, energy saving) on inimtegevuse eesmärkide saavutamine (sh tootmine) võimalikult väikesemahulise energiamuunduse arvel.
Energiasäästuks on palju võimalusi, näiteks soojuse ja elektri koostootmine, majade soojusisolatsiooni parandamine ja tarbimisharjumuste muutmine.
Põlvamaa lipp

Põlvamaa lipp on Eestis asuva Põlva maakonna lipp.
Lipp on registreeritud 7. novembril 1996.

Lipu kirjeldus

Põlva maakonna lipp koosneb kahest võrdse laiusega horisontaalsest värvilaiust, millest ülemine on valge ja alumine roheline. Valge laiu keskel on maakonna eritunnusena Põlvamaa vapp.
Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 7:11 ning normaalsuurus 105x165 cm.
II Riigikogu valimised

II Riigikogu valimised toimusid 5.–7. mail 1923.
Valimiste eripäradeks oli lisaks erakordselt fragmenteerunud parlamendikoosseisule ka valimiseelne periood, mil osa nimekirju – kõige olulisemana kommunistide Tallinna ja Virumaa nimekirjad – reeglitele mittevastavuse tõttu tühistati. Kommunistide puhul oli põhjus selles, et nende nimekirjadesse olid lülitatud NSV Liidus elavad ja sealsete kodanike hulka kuuluvad liidrid, kellel Eestis kandideerimise õigust ei olnud. Ka tühistati valimiste järel 2367 kahtlast (ei vastanud standardile) Rahvaerakonna häält.

Valimisnimekirjadest

Valimisteks esitati kokku 163 nimekirja. Kõige enam Võru-Valga-Petseri ringkonnas – 22. Üle-eestilised nimekirjad esitasid ühine väerind, sotsiaaldemokraadid, tööerakond, rahvaerakond, rahvusvabameelsed, demobiliseeritud sõdurid, kristlik rahvaerakond, põllumehed ja Saksa-Balti erakond. Samad inimesed võisid kandideerida ka erinevates piirkondades.
Gabriel Bengtsson Oxenstierna

Krahv Gabriel Bengtsson Oxenstierna af Korsholm och Wasa (18. märts 1586 Lindholmeni mõis, Roslagen, Uppland – 12. detsember 1656 Edsberg, Sollentuna) oli Rootsi riiginõunik, riigitallmeister ja poliitik.
Sündis Lindholmeni (Lindholmens slott) ja Mörby (Mörby slott) vabahärra, Ekebyholmi (Ekebyholms slott) härra Bengt Gabrielsson Oxenstierna (u.1547–1591) ja tema esimese naise Sigrid Gustafsdotteriga (Tre Rosor) (u.1548–1586) pojana. Tema poolvend vabahärra Bengt Bengtsson Oxenstierna (1591–1643) oli aastatel 1634–1643 Ingeri- ja Liivimaa kindralkuberner.
Aastatel 1611 kuni 1617 Tallinna ja Eestimaa asehaldur ja vahemikus 30. august 1645 kuni 4. juuni 1647 Liivimaa kindralkuberner. 26. märtsil 1651 sai ta krahvitiitli ja immatrikuleeriti 1652. aastal krahvisuguvõsana nr. 8 Oxenstierna af Korsholm och Wasa Rootsi rüütelkonda ja samal aastal määrati admiraliteedikolleegiumi presidendiks.
Ta suri Edsbergi lossis ja maeti Fasterna kirikusse (rootsi Fasterna kyrka).
Ta oli Soomes asuvate Korsholmi ja Wasa krahv; Rootsis Mörby ja Lindholmeni vabahärra, ning Rosersbergi härra.
Eesti alal kuulus talle teiste hulgas 1626. aastal kuningas Gustav II Adolfi poolt kingitud Ahja (Aya), Võnnu (Wendohof) ja Vana-Kastre mõis (Altenthurn) koos Väike-Kastrega (Klein-Caster) Võnnu kihelkonnas (Kirchspiel Wendau) Liivimaal. Läti alal 1625 kingitud Krimulda (Cremon) ja Englārte (Engelhardshof), ning 1634 ostetud Aumeisteri (Serbigall) mõis.
Muda-nõmmkann

Muda-nõmmkann (Androsace filiformis) on taimeliik nõmmkanni perekonnast, nurmenukuliste sugukonnast.
See liik leiti Eestis loodusest 2014. aasta juunis Võrumaal Mõniste vallas Kalkahju juures. Varem oli teada liigi esinemine Põhja-Lätis ja Pihkvamaal.
Liik eelistab kasvukohtadena mudaseid paiku, näiteks metsaraieteid.
Liiki kirjeldas esimesena Rootsi botaanik, keemik ja entomoloog Anders Jahan Retzius.
Sünonüümne nimi on Androsace capillaris.
Silla tänav

Tänava nimed ja ajalugu

Tänava esialgne nimi oli Kullapi tänav (saksa keeles Kullapsche Strasse, vene keeles Куллапская улица) sealse majaomaniku Hans Kullapi järgi. Praeguse nime sai Silla tänav (saksa keeles Stegstrasse, vene keeles Переездная улица) 17. märtsil 1922 Nõmme jaama juures üle raudtee viiva raja, "silla" järgi,.
Uulutilaid

Uulutilaid (ka Ullutulaid, Ulluta laid) on 31,6 hektari suurune saar (laid) Liivi lahes Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Virtsu alal. Saare rannajoone pikkus on 4,86 kilomeetrit.
Saar asub 500 meetrit Virtsu poolsaarest lõunas. Saar on U-kujuline, selle idarannikul asub kaks maasäärt. Saarel kasvab rohttaimestikku ja võsa.
Uulutilaid asub Puhtu-Laelatu looduskaitseala Ulluta sihtkaitsevööndis.
EAÕK Tartu piiskopkond

EAÕK Tartu piiskopkond on Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku üks kolmest piiskopkonnast (teised kaks on Tallinna peapiiskopkond ning Pärnu ja Saare piiskopkond), mille keskus asub Tartus.
Piiskopkonna peakirik on Tartu Jumalaema Uinumise katedraalkirik.
Piiskopkonda juhib 10. jaanuarist 2009 piiskop Eelija.
Põlvamaa Vapimärk

Põlvamaa Vapimärk on Põlva maakonna kõrgeim autasu.
Teenetemärgiga autasustatakse isikuid Põlva maakonnale osutatud eriliste teenete ja väljapaistvate saavutuste tunnustamiseks. Autasustamise otsustab ja autasu annab kätte Põlva maavanem.
Panoraamvideo

Panoraamvideo ehk 360° video ehk sfääriline video on videosalvestus, mille valmistamisel salvestatakse kujutis samaaegselt igast suunast. Salvestuse taasesitusel on vaatajal võimalus juhtida vaatenurka.
Ylämaa vald

Külad

Hujakkala, Hyttilä, Häsälä, Ihaksela, Kallola, Lahnajärvi (keskus), Lavola, Nurmela, Nutikka, Paakkala, Rumpu, Sirkjärvi, Säämälä, Villala, Väkevälä, Ylijärvi
Ave Kumpas

Ave Kumpas (neiuna Ave Maior; sündinud 17. mail 1936 Harglas) on eesti muusikapedagoog.
Tema tuntumad õpilased on näiteks Maarja-Liis Ilus, Hanna-Liina Võsa ja Kaido Põldma.

Isiklikku

Tema isa Jaan Maior oli Hargla ja Otepää Maarja koguduse õpetaja, ema Linda Maior oli Otepää Maarja koguduse abiõpetaja, teine ordineeritud naisvaimulik Eestis.