google/wiki40b huggingface dataset:
Rondellus (ansambel)

Rondellus on Eesti vanamuusikaansambel.
Rondellus alustas tegevust 1993. aastal eesmärgiga esitada keskaja ja renessansi muusikat.
Ansamblis on sõltuvalt kontserdi kavast 2–6 pillimängijat, kes esinevad vastava ajastu riietuses ja pillidel. Kõik mängijad on professionaalsed muusikud. Ansambli tuumiku moodustavad Maria Staak ja Robert Staak.
2002. aastal üllatas Rondellus muusikasõpru Eestis ja kaugemalgi heavy metal'i legendi Black Sabbathi muusika keskaegse tõlgendusega ladina keeles.Seades kasutati vokaali, rataslüürat, organistrumi, lautot, löökpille, fiidlit ja harfi. Heliplaat "Sabbatum" pälvis 2003. aastal Eesti Muusikaauhinna parima klassikaalbumi eest.
Koostöös Klassikaraadioga valmis Rondellusel 2009. aastal uus album "Adoratur rosa" XII-XIII sajandi Hispaania muusikaga. Rahvalikud portugali-galiitsiakeelsed neitsi Maarja laulud kõlavad siin kõrvuti "Codex Calixtinusest" ja "Codex Las Huelgasest" pärit ladinakeelse varajase mitmehäälsusega.
Andrei Hvostov

Andrei Hvostov (sündinud 10. juulil 1963 Jõhvis) on Eesti ajakirjanik, esseist ja kirjanik. 
Ta on lõpetanud Tartu Ülikooli ajaloolasena 1995. aastal Alates 1993. aastast kuulub ta Eesti Üliõpilaste Seltsi.
Ta on töötanud ajalehes Eesti Ekspress.
Aastal 2005 sai Andrei Hvostov nooremleitnandi auastme, ta kuulub Kaitseliidu Toompea malevkonda.

Poliitiline tegevus

2013. aasta kohalikel valimistel kandideeris Hvostov valimisliidu Vaba Tallinna Kodanik nimekirjas Tallinnas ja sai 681 häält (2,62% häältest), kuid ei osutunud valituks.
"Mul on paar ideed, mida ma olen aastaid välja hõiganud kirjutava inimesena, nii ajakirjaniku kui kirjanikuna. Need enda kuuldavaks tegemise võimalused on nüüd ammendunud. Peab katsuma järgmist tasandit – poliitilist," põhjendas Hvostov valimistel kandideerimise otsust. 
2015. aasta Riigikogu valimistel kandideeris Andrei Hvostov Sotsiaaldemokraatliku Erakonna nimekirjas valimisringkonnas nr 2. Ta kogus 740 häält, kuid ei osutunud valituks.
A.r.

a.r. (artyści rewolucyjni 'revolutsioonilised kunstnikud' või awangarda rzeczywista 'tõeline avangard') oli 1929–1936 Poolas Łódźis tegutsenud avangardistlike kunstnike ja luuletajate rühmitus.
Selle rajasid 1929 Władysław Strzemiński, Katarzyna Kobro ja Henryk Stażewski. Samal aastal liitus Julian Przyboś ja 1930 Jan Brzękowski.
Ühiseid näitusi ei korraldatud, küll aga avaldati rühmituse kommünikeedes programm, mis põhines unismil. a.r. pooldas utilitarismi ning materjalist tulenevat konstruktsiooniloogikat, ja vastustas rahvuslikku kunsti ja puhast kunsti. Rõhutati loomingu seost tootmisega, rahvahulkade mõjutamist ja uuenduslikkust.
a.r. algatas Rahvusvahelise Kunstikollektsiooni. Uude muuseumi Łódźi koguti 111 välismaa avangardistlikku kunstiteost, muu hulgas Hans Arpilt, Max Ernstilt ja Theo van Doesburgilt.
Anti välja 8 nimetust sarjast "Biblioteka a.r."
Harry Potter ja surma vägised

Dursleyde juurest lahkumine

Kui Harry Potteri kaitse Dursleyde kodus 17 aastaseks saades lõpeb, otsustab Fööniksi ordu Harry ja Dursleyd kaitse alla võtta. Harry teisikute peibutisena kasutamise kiuste ründab õiget Harryt Voldemort ja tema surmasööjad. Harry ja teised pääsevad vaevu Jäneseurgu, kuid Hedwig ja Hullsilm Moody saavad surma.
Paar päeva hiljem saabub võlukunsti minister Rufus Scrimgeour, et anda Harryle, Ronile ja Hermionele Albus Dumbledore'i testamendis mainitu. Ron saab Dumbledore'i kustutaja, millel on võime püüda valgust ning määrata kellegi asupaika. Hermione saab ruunikeelse lastejuttude raamatu. Harry pärib Godric Gryffindori mõõga ja kitu, mille ta püüdis oma kõige esimesel lendluudpallimatšil. Ministeerium keeldub mõõka andmast väites, et see pole kunagi Dumbledore'i oma olnud.
Ben Davies

Koondisekarjäär

Debüüdi Walesi rahvuskoondises tegi ta 12. oktoobril 2012 mängus Šotimaa vastu.
Ta esindas Walesi koondises 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Vésteinn Hafsteinsson

Vésteinn Hafsteinsson (sündinud 12. detsembril 1960 Selfossis) on Islandi endine kettaheitja, kes töötab nüüd treenerina.
Hafsteinsson osales sportlasena neljadel olümpiamängudel (1984–1996) ning tema parimaks kohaks jäi 1992. aasta Barcelona olümpiamängudel saadud 11. koht. Ta osales lisaks viitel maailmameistrivõistlustel (1983–1995) ning kahtedel Euroopa meistrivõistlustel (1990 ja 1994).
1984. aasta suveolümpiamängudel Los Angeleses diskvalifitseeriti ta nandrolooni kasutamise eest.
Tema isiklik rekord kettaheites on 67.64, mis on püstitatud 31. mail 1989 Selfossis. See on ühtlasi Islandi rahvusrekord.
Pärast sportlaskarjääri lõppu on ta töötanud kettaheitetreenerina. Aastatel 2006–2012 oli ta Gerd Kanteri treener. Pärast seda on ta olnud Rootsi kettaheitja Daniel Ståhli treener.
Mai Reet Järve-Vomm

Mai Reet Järve-Vomm (sündinud 18. aprillil 1938 Tallinnas) on Kanadas elav eesti kunstnik.
Mai Reet Järve-Vomm esines näitusel esmakordselt 1960. aastal. Kriitik Jüri Haini sõnul on ta "paistnud silma erakordse aktiivsusega pagulaskunstnike ühistegevuse organiseerimisel".
Eesti Rahvusraamatukogu kunstikollektsiooni kuulub tema maal "Pilvitus rannas", mis Haini hinnangul on "suure üldistusastmega".
Mai Reet Vommi isa August Vomm oli tuntud skulptor, kes jäi ka sõja järel Eestisse. Ema, maalikunstnik Benita Vomm põgenes 1944. aastal koos lastega Saksamaale. Mai Reet Järve-Vommi vend oli maalikunstnik Ants Erik Vomm, Mai Reeda poeg on kunstnik Jaak Toomas Järve (sündinud 1956).
Cēsise Jaani kirik

Altarimaal

Altarimaali autor on Johann Köler. Maal valmis 1858. aasta talvel, selle mõõtmed on 4,63 × 2,04 m. Altarimaali koopiad asuvad Viini Püha Stefani katedraalis, Iisaku katedraalis ja Rootsi kirikus Peterburis, Riia Martini kirikus ning Karksi kirikus.
Abuulia

Abuulia (ladina abulia, vanakreeka sõnast ἀβουλία (aboulia 'nõutus') on haiguslik tahtetus, tahtenõrkus ja otsustamatus.
Haige küll tahaks teatud tegevust sooritada, kuid jätab selle tegemata.
Abuulia põhjuste seas on otsaju orgaaniline haigus (ajukasvaja või trauma), depressioon, neuroos, toksikomaania ja psühhoos.
Topograafia

Topograafia on teadusharu, mis tegeleb maapinna mõõdistamisega ja mõõtmistulemuste põhjal geograafiliste objektide (situatsiooniobjektide) kujutamisega topograafilistel kaartidel. Topograafilise mõõdistamise põhimeetod on aerofoto- ja satelliitmõõdistamine. Väikeste maa-alade mõõdistamisel kasutatakse tahhümeetrilist mõõdistamist (mensulmõõdistamine ei leia enam kasutust) ja sel juhul saadakse maa-ala kohta plaan.
Topograafia on tihedalt seotud geodeesia ja kartograafiaga.
Sageli käsitletakse topograafiat geodeesia haruna, mis tegeleb väikeste maa-alade mõõtmisega, kus Maa kumer pind loetakse tinglikult tasapinnaks ja mõõtmiste tulemusel saadakse plaan.
Stanley Schachter

Stanley Schachter (15. aprill 1922 – 7. juuni 1997) oli Ameerika psühholoog. Ta oli üks vähestest Ameerika Riiklikku Teaduste Akadeemiasse valitud sotsiaalpsühholoogidest.
Schachter pakkus välja kahefaktorilise emotsiooniteooria. Tema järgi oli emotsioonidel kaks komponenti: füsioloogiline aktivatsioon (arousal) ja kognitiivne märgistamine (labeling). Emotsiooni tunnetamine tulenes tema järgi keha füüsilise aktivatsiooni vaimsest teadlikkusest.

Eluloolisi andmeid

Schachter sündis New Yorgi Queensi linnaosa Flushingi piirkonnas. Tema vanemad Nathan ja Anna Schachter olid mõlemad Rumeenia päritolu juudid. Isa Nathan oli pärit Bukovina piirkonna Vasilau külast ning ema Anna Rădăuți linnast. Schachter õppis esialgu Yale'i Ülikoolis kunstiajalugu ning seejärel alustas ta Clark Hullist mõjutatuna magistriõpinguid psühholoogia erialal.

Psühholoogia

Stanley Schachteri huvid seoses sotsiaalse käitumisega olid laialdased. Oma karjääri jooksul uuris ta aktivatsiooni vääriti omistamist, liigsöömise ja ülekaalulisuse põhjuseid, nikotiinisõltuvuse psühholoogilisi põhjuseid ning ihnuse päritolu. Neist valdkondadest igas suutis Schachter pakkuda teadusharule loovaid ja mõtlemapanevaid eksperimente. 1959. aastal määrati talle Ameerika Teaduse Edendamise Assotsiatsiooni auhind käitumisteaduste alase uurimistöö eest.
1946. aastal asus Schachter tööle Massachusettsi Tehnoloogiainstituuti, kus ta tegi koostööd Saksamaa sotsiaalpsühholoogi Kurt Lewiniga, uurides Lewini grupidünaamika uurimiskeskuses sotsiaalseid teemasid. Aastal 1947 Lewin suri ning uurimiskeskus koliti Michigani Ülikooli, kus sellest sai osa sealsest Sotsiaaluuringute Instituudist. Sealt sai Schachter ka 1949. aastal oma doktorikraadi ning tema väitekirja juhendaja oli Leon Festinger. 1956. aastal avaldas ta koos Leon Festingeri ja Henry Rieckeniga raamatu "When Prophecy Fails", mis kirjeldas seda, mis toimus maailmalõppu oodanud grupis peale seda kui nende ennustatud maailmalõpu kuupäev oli möödunud.
1961. aastal sai temast New Yorgis asuva Columbia Ülikooli psühholoogiaprofessor. 1966. aastal nimetati ta Robert Johnston Niveni nimeliseks sotsiaalpsühholoogia professoriks (Robert Johnston Niven Professor of Social Psychology). Oma karjääri lõpetas ta 1992. aastal Columbia Ülikooli emeriitprofessorina.
Schachter suri 1997. aasta 7. juunil oma kodus New Yorgi osariigis East Hamptonis. Temast jäi maha abikaasa Sophia (enne abiellumist Duckworth) ning 1969. aastal sündinud poeg Elijah.
Tema materjalid on hoiul Michigani Ülikooli Bentley Ajaloolises Raamatukogus.
August Sikk

August Sikk (30. november 1919 Mõisaküla – 2. september 2013 Stockholm) oli eesti keeleteadlane ja sotsioloog.

Elukäik

August Sikk sündis Pärnumaal Mõisakülas ja lõpetas seal 1932. aastal algkooli. Haridusteed jätkas ta Tallinna Kolledžis ning töötas 1940ndate algul Vigala ja Lihula algkoolis õpetajana. Saksa okupatsiooni ajal võeti ta sõjaväkke ning pääses sõja lõpul koos Saksa armeega Saksamaale. Töötas lühikest aega Geislingeni eesti algkoolis õpetajana, kuid siirdus seejärel esmalt Johannes Gutenbergi Ülikooli Mainzis ja seejärel Heidelbergi ülikooli. Selle ülikooli lõpetas August Sikk 1953. aastal filosoofiadoktori kraadiga ning töötas aastail 1953-1958 Mannheimi ülikooli ajalooinstituudis algul nooremteaduri ja hiljem juhtiva konsultandina.
1958. aastal asus perekond elama Rootsi. Rootsis alustas August Sikk uuesti õpinguid. Stockholmi Ülikoolis. Sooritas ta 1964. aastal filosoofiakandidaadi eksami ja 1966. aastal täiendava filoloogiamagistri eksami, mis oli vajalik keskkooliõpetaja kutseks. 1970. aastal kaitses ta filoloogialitsentsiaadi kraadi saksa keele alal. Pärast õpinguid töötas August Sikk rootsi põhikooli kõrgastmes ja gümnaasiumis saksa ja inglise keele õpetajana ja 1970ndail ka Stockholmi Eesti Gümnaasiumi saksa keele õpetajana.
August Sikk osales mitmes Rootsi eestlaste ühiskondlikus organisatsioonis: ta oli Eesti Keskkooli- ja Gümnaasiumiõpetajate Ühingu juhatuse liige ja hiljem esimees, alates 1992. aastast Eesti Keele ja Kirjanduse Instituudi juhatuse liige, kuulus korporatsiooni Rotalia, Eesti Teaduslikku Seltsi Rootsis, Eesti Komitee asemikekogusse ja veel mitmesse organisatsiooni.

Isiklikku

Saksamaal abiellus August Sikk Reine Muthmanniga ning neil sündis tütar Martina.
Willendorfi Venus

Willendorfi Venus on naisekujuke, mille avastas 7. augustil 1908 paleoliitikumi asulakohast Willendorfi linna lähedalt Austriast Wachau piirkonnast arheoloog Josef Szombathy.

Avastamine

Kuju leiti Aurignaci ajastu lössilasundist terrassilt, mis on Doonau jõest 30 meetrit kõrgemal.
Kujukese avastamisest teatas esimesena Yale'i Ülikooli antropoloog George Grant MacCurdy (1863–1947), kes juhtus suvel 1908 Viinis olema. Szombathy oli talle seda kujukest näidanud.

Päritolu

1990. aasta hinnangul, mis põhineb stratigraafial, on kujuke nikerdatud umbes 24 000...22 000 eKr.
Algul arvati, et kuju on pärit ajast umbes 15 000...10 000 eKr, umbes samast ajast mis Lascaux' koopamaalid. 1970. aastatel nihutati dateeringut tagasi ajale 25 000...20 000 eKr ning 1980. aastatel koguni 30 000...25 000 eKr.
Väga vähe on teada selle päritolust, valmistamise viisist ja kultuurilisest tähendusest. Tõenäoliselt kasutati ränikivist tööriistu. Materjal ei olnud kohalik ja võib-olla oli see ka nikerdatud mujal.

Kirjeldus

Willendorfi Venuse pikkus on 11,1 cm või 11,25 cm või 11,9 cm. Ta on nikerdatud poorsest lubjakiviooliidist, mis ei ole kohalikku päritolu, ja õrnalt värvitud punase ookriga (algselt oli värvitud paksu värviga). Tal on väga huvitav kuju. Ta näib kujutavat väga rasket, rasvavoltidega alasti naist, kellel on aga väga peened käsivarred, mis katavad tohutuid täidlasi rindu. Häbe on väga rõhutatud. Istmik on lai. Nägu ei ole näha, sest see on kaetud millegagi, mis meenutab patse või lokke. Randmetel on sakilised käevõrud.
Jalgade kuju ei võimaldaks tal oma jalgadel seista. Sellepärast on arvatud, et teda ei tulnud ainult vaadata, vaid ka käes hoida.

Nimi ja tõlgendus

Pisut üleolev hüüdnimi, mis vihjab selle rasvunud, rõhutatud viljakusega kujukese võrdlusele Venusega, ei ole kõigile uurijatele vastuvõetav. Asjatundjad ei taha teda samastada ka paleoliitilise Vana-Euroopa Emakese Maaga, Gaia-taolise jumalannaga. Tema tüsemus võib tähendada kõrget staatust küttide-korilaste ühiskonnas: peale ilmse viljakuse viitab see turvalisusele ja edukusele.

Asukoht

Willendorfi Venus asub praegu Viini Loodusloomuuseumis (Naturhistorisches Museum). Originaali peetakse nii väärtuslikuks, et pikka aega eksponeeriti ainult koopiat. Nüüd on ekspositsioonis spetsiaalne aardevitriin.

Maine

Tegemist on Austria tuntuima paleoliitikumi leiuga ning kõige tuntuma esiaegse inimfiguuriga.
Et tegemist on vanima tuntud naise- (ja üldse inim)figuuriga, siis sai temast omamoodi Ürg-Eeva, esimene naine. Ta kujundab meie ettekujutust esiaja kunstist.

Venuse-kujukesed

Pärast Willendorfi Venuse avastamist ja sellele nime andmist on avastatud mitu sarnast kujukest, mida nimetatakse Venuse-kujukesteks. Samast kohast on leitud mammutikihvast kujukesed Venus II ja Venus III. Venus II on võib-olla lõpetamata 22,5 cm kõrgune naisekujuke. Veenus III on 9 m kõrgune ovaalne keha.
Omnivoor

Omnivoor (ladina sõnast omnivorus 'kõikeõgiv') ehk eurüfaag ehk polüfaag ehk kõigetoiduline ehk kõigesööja on segatoiduline loom, kes toitub nii taimedest kui ka loomadest. Omnivoorsetest loomadest rääkides peetakse tavaliselt silmas loomaliiki, näiteks siga.
Inimene on omnivoorne liik vaatamata sellele, et mõned inimesed söövad ainult taimset toitu (taimetoitlane) ja mõned loomset päritolu toitu (karnivoor). Üldiselt söövad inimesed võrreldes teiste primaatidega rohkem loomse päritoluga toitu.
Cecil Bødker

Cecil Bødker (sündinud 27. märtsil 1927 Fredericias) on taani kirjanik. Ta on kirjutanud peamiselt noortele.
1955. aastal avaldati tema esimesed luuletused pseudonüümi Cecil Skar all. 1961. aastal ilmus novellikogu "Øjet" ('Silm'), mille teemaks oli inimese võõrdumine loodusest.
Arhat

Arahant (paali keeles arahant, sanskriti keeles arhat, 'väärikas') on isik, kes on purustanud kümme sansaaras hoidvat köidikut ning saavutanud lõpliku ja täieliku virgumise (paali keeles parinibbāna). Buddha on ennast sageli arahandiks nimetanud ning kinnitanud, et tema antud virgumise tee on arahandi tee (arahatta-magga).
Mitte-theravaada õpetuses esinev bodhisattva ideaal pärineb hiljem komponeeritud suutratest, kus seda teed kirjeldav õpetus on pandud Buddha suhu.
Mahajaana õpetuse järgi on arahant saavutanud šraavakate nirvaana ning jätkab tulevikus oma teed bodhisattvana kuni täieliku buddhasuse saavutamiseni. Tipiataks toodud Buddha originaalõpetuse kohaselt on see aga vale vaade, kuna arahant on täielikult virgunud.
Arhandiks saamisel läbitakse neljaastmeline tee, mille etappideka on vooguastunu, ükskordnaasja, mittenaasja ja arahant.
Buddha Gotama peamistest õpilastest olid arahandid Ānandat, Maudgaljajanat, Šariputrat jpt.

Austusavaldus Buddhale

Tuntuim austusavaldus Buddhale sisaldab samuti viidet sellele, et Buddha oli arahant:
Namo tassa bhagavato arahato sammāsambuddhassa
Austus Temale, ülimale/ülevale, arahandile, täielikult virgunule.
Peter Dinklage

Peter Hayden Dinklage (sündinud 11. juunil 1969 Morristownis) on Ameerika Ühendriikide näitleja.
Peter Dinklage osaleb HBO telesarjas "Troonide mäng", mis põhineb George R. R. Martini samanimelisel romaanil. Ta kehastab telesarjas Tyrion Lannisteri. 2011. aastal pälvis ta selle rolli eest Primetime Emmy auhinna kategoorias "Parim draamasarja meeskõrvalosatäitja" ja Kuldgloobuse kategoorias "Parim lühisarja või telefilmi meeskõrvalosatäitja".
Järv

Järve karakteristikud

Järve tähtsamad karakteristikud on valgala, sissevool, väljavool, toitainete hulk, lahustunud hapnik, saasteained, pH ja settimine.
Järvede veetase sõltub sisse- ja väljavoolava vee hulga erinevusest, võrreldes kogu veemahuga. Tähtsamad sissevooluallikad on sademed vee pinnale, jõgede ja kanalite üleujutused järve valgalal, põhjavesi ja kunstlikud allikad väljaspool valgala. Tähtsamad väljavooluallikad on auramine järve pinnalt, pinna- ja põhjaveekaod ning igasugune järvevee väljavõtmine (kasutamine) inimese poolt. Kuna kliimatingimused ja inimese veevajadused muutuvad, siis põhjustab see järvetaseme perioodilisi muutusi.
Bode seadus

Bode seadus ehk Titiuse-Bode seadus ehk Titius-Bode reegel oli hüpotees, mille kohaselt kõikide Päikesesüsteemi planeetide orbiitide suured poolteljed Päikesesüsteemis on seotud teatava lihtsa seaduspäraga.
Kui avastati Neptuun, selgus, et Bode seadus ei kehti. Ent Bode seadus kehtib ka Pluuto kohta, kui Neptuun vahele jätta.

Teoreetilised seletused

Bode seadusel puudub soliidne teoreetiline seletus, kuid tõenäoliselt tuleneb see orbiitaalresonantsist (orbital resonance) ja vabadusastmete nappusest: stabiilses planeedisüsteemis kehtib suure tõenäosusega mingi Bode seaduse tüüpi seos. Sellepärast on Bode seadust hakatud nimetama seaduse asemel reegliks.
Astrofüüsik Alan Boss väidab, et tegu on lihtsalt kokkusattumusega. Planetoloogiaajakiri Icarus ei võta enam vastu artikleid, mis pakuvad välja Bode seaduse "parandatud" versioone.
Suurte planeetide orbitaalresonants tekitab Päikese ümber piirkondi, kus pikaajaliselt stabiilsed orbiidid puuduvad. Planeetide tekke simulatsiooni tulemused toetavad ideed, et juhuslikult valitud stabiilne planeedisüsteem tõenäoliselt vastab Bode seadusele.
B. Dubrulle ja F. Graner on näidanud, et astmeliselt kasvavat kaugust ettenägevad seadused võivad tuleneda planeedisüsteemide kollapseeruva pilve mudelitest, kui kehtivad kaks sümmeetriat: pöörlemise invariantsus (pilv ja selle sisu on telgsümmeetrilised) ja mastaabiinvariantsus (scale invariance: pilv ja selle sisu on kõigis pikkusmastaapides ühesugused). Viimane on iseloomulik paljudele nähtustele, mis on planeetide tekkimisel olulised (näiteks turbulents).
Bode seadust saab kontrollida väga piiratud hulgal süsteemidel. Päikesesüsteemi planeetidest kahel on hulk suuri kaaslasi, mis nähtavasti on võinud tekkida umbes samalaadses protsessis nagu planeedid ise. Jupiteri neli suurt kaaslast pluss kõige suurem sisekaaslane Amalthea asetsevad korrapärastel, kuid mitte Bode seadust järgivatel kaugustel, ja neljal sisemisel kaaslasel on iga kaaslase tiirlemisperiood kaks korda pikem kui eelmisel seespoolsemal. Ka Uraani suured kaaslased paiknevad üksteisest korrapärastel kaugustel, kuid mitte Bode seaduse järgi.
Päikesesüsteemi-väliste planeedisüsteemide kohta pole veel piisavalt andmeid, et otsustada, kas seal mõni taoline seaduspära kehtib.
Nornid

Nornid (vanapõhja keeles nornir) olid skandinaavia mütoloogias saatusejumalannad.
Esimene norn oli Urdr, kelle kaevu juures maailmapuu Yggdrasili ühe juure all kolmest pidasid jumalad oma igapäevaseid koosolekuid. Teised kaks norni olid Verdandi ("Olevik") ja Skuld ("Tulevik", ka "Kohustus"). Nornid otsustasid jumalate, hiidude, kääbuste ja inimeste saatuse üle.
On võimalik, et norne peeti algselt ketrajateks, siiski ei kohta germaani mütoloogias kontseptsiooni sellest, kuidas nornid iga sureliku elu lõngana ketravad ja selle pikkuse otsustavad.
Oleksandr Jakõmenko

Ukraina Julgeolekuteenistuses

Väidetavalt alustati tema käsul 19. veebruaril 2014 "terrorismivastast operatsiooni" Euromaidani meeleavaldajate vastu Kiievi Iseseisvuse väljakul. Ta põgenes riigist pärast Ukraina revolutsiooni. Jakõmenko on nende endiste Ukraina juhtide seas, kelle vastu on kehtestanud sanktsioonid Euroopa Liit ja Kanada. 10. aprillil 2014 sai teatavaks, et Jakõmenko on kuulutatud tagaotsitavaks kahtlustatuna "võimupiiride või ametivolituse ületamises, millega kaasnesid rasked tagajärjed". Jakimenkot kahtlustatakse ka riigireetmises ja Venemaa kasuks spioneerimises.

Isiklikku

Abielus, perekonnas on tütar.
Vooru linnamägi

Vooru linnamägi on Kalevipoja sängi tüüpi linnamägi Viljandimaal Viljandi vallas Vooru külas.

Kirjeldus

Linnamägi asub Suislepa–Leebiku teest 200 m ida pool madalal võsaga kaetud alal. Linnus on ehitatud kirde–edelasuunalise moreenkünka keskosale. Ülejäänud seljandikust on ta ära lõigatud kahe otsavalli kuhjamisega. Õueala pindala on 4800 ruutmeetri, pikkus 80 m ja laius 60 m. Õu ja osa otsavalle on 19. sajandil kruusa kaevandamisega lõhutud. Vooru muinaslinnus kuulub Viljandimaa vanimate linnamägede hulka. Linnus on dateeritud 6.–11 sajandisse pKr ja ka hilisemasse aega – 2. aastatuhande algusse.
Tasakaaluliikur

Tasakaaluliikur on ühe inimese vedamiseks mõeldud elektri jõul liikuv ühe- või kaherattaline üheteljeline sõiduk.
Liikumiseks peab sõitja end soovitud sõidusuunas kallutama, misjärel güroskoopsed andurid annavad signaali elektrimootorile.
Esimese tasakaaluliikuri mõtles välja M. K. Joseph.
Rahukorpus

Rahukorpus (inglise keeles US Peace Corps) on Ameerika Ühendriikide valitsuse poolt juhitav vabatahtlik üksus. Selle missioon on korraldada humanitaarabi vahendamist abivajavatesse maadesse, samuti osutada tehnilist ja majanduslikku abi sotsiaalse ja majandusliku arengu tõhustamiseks. Abi vahendamiseks tegutsevad Rahukorpuse liikmed välisriikides kui USA valitsus on saanud sellekohase kutse abivajava riigi valitsuselt. 
USA president John F. Kennedy tuli arengumaadele humanitaarabi osutamise organisatsiooni loomise ideega välja presidendikampaania ajal kui esines 14. oktoobril 1960 Michigani ülikoolis Ann Arboris. Hiljem nimetas ta kavandatud organisatsiooni "rahukorpuseks". Ametlik asutamine toimus 1. märtsil 1961. aastal kui presidendiks valitud John F. Kennedy kirjutas alla määrusele (Executive order) nr. 10924, mille käivitamiseks andis Kongress loa 21. septembril 1961. Kennedyle oli Rahukorpuse idee eeskujuks Suurbritannia Ülemeremaade Vabatahtliku Teenistuse (Volunteers in Service Overseas, VSO) programm. Alates Rahukorpuse loomisest on temaga ühinenud üle 235 000 USA kodaniku. Rahukorpuse liikmed on tegutsenud 141 riigis.
Rahukorpuse vabatahtlikud on tavaliselt kõrgharidusega USA kodanikud, nii mehed kui naised. Iga vabatahtlik läbib kolmekuulise väljaõppe, mille järel võib töötada kaks aastat välismaal. Pärast selle aja möödumist saavad soovijad taotleda teenistuse pikendamist. Rahukorpuse liikmed tegutsevad valdavalt arengumaades (Kolmanda Maailma riikides) koostöös asukohamaa valitsuse ja valitsusväliste organisatsioonidega. Tegutsetakse koolides, abistatakse mittetulundusühinguid, konsulteeritakse ettevõtjaid, vahendatakse infotehnoloogiat, antakse nõu põllumajanduses ja tegeletakse keskkonnaprobleemidega. 
1982. aastal nimetas president Ronald Reagan Rahukorpuse direktoriks Loret Miller Ruppe. Tema algatas mitmeid ettevõtlusega seotud programme. Nende programmidega liitus arvukalt konservatiivse ja vabariikliku poliitilise orientatsiooniga vabatahtlikke, kes nägid võimalust Rahukorpuse sildi all arendada arengumaades ettevõtlust ja asutada seal USA kompaniide tütarettevõtteid.
Esimese kutse Rahukorpuse liikmetele lähetasid 1961. aastal Ghana president Kwame Nkrumah ja Tanganjika (Tansaania) president Julius Nyerere. 1990. aastatel tegutsesid Rahukorpuse liikmed ka endistes Ida-Euroopa sotsialistlikes riikides. Esimesteks soovijateks olid Poola (tegutses 1990 – 2001), Ungari (1990 – 1997) ja Tšehhoslovakkia (1990 – 1997). Rahukorpuse liikmed abistasid kohalikke võimustruktuure ning organisatsioone hariduse, tervishoiu ja põllumajanduse korraldamises ning demokraatliku riigikorra ülesehitamise küsimustes. Rahukorpus tegutses 1992 - 2002. aastal ka Eestis, Lätis ja Leedus olles abiks keeleõppe korraldamisel ja humanitaarabi vahendamisel. Rahukorpus tegutses ka aastatel 1992 - 2003 Venemaal ning on tänaseni aktiivne Armeenias (alates 1992), Gruusias (alates 2001), Kõrgõzstanis (alates1993) ja Ukrainas (alates 1992).