google/wiki40b huggingface dataset:
Minu Eestile

„Minu Eestile“ oli 2016. aastal Eesti Emakeeleõpetajate Seltsi välja kuulutatud Eesti Vabariigi 100. aastapäevale pühendatud sõnaloominguvõistlus. Oodatud olid eri žanrites tekstid Eesti õpilastelt (1.–12. klass).
Võistlusele saadeti kokku 367 kirjatükki ja töid laekus pea igast Eesti nurgast. Õpilased kirjutasid Eesti kohta väga erinevaid tekste. Lisaks esseele oli võistlusel esindatud miniatuur, argimütoloogia, muistend, müüt, mälestused, reisikiri, ulmejutt, kriminaaljutt, kiri, haiku, limerik, teemantluuletus, akrostihhon, anafoor, epifoor, piltluule jne.
Töid lugesid ja hindasid riigikogu liige Liina Kersna, tunnustatud raamatukoguhoidja, lastekirjanik ja kirjandusteadlane Krista Kumberg, Eesti emakeeleõpetajate seltsi juhatuse esimees Kaja Sarapuu ja aseesimees Monika Undo.
5. mail 2017 autasustati parimaid „Minu Eestile“ tööde autoreid. Tänuürituse raames külastati riigikogu. Solarise Apollo raamatupoes kuulati huvitavamaid töid ja anti kätte auhinnad: Ilmar Tomuski ja Kristiina Ehini raamatud koos autorite pühenduse ja autogrammiga.
Võidutöödest ilmneb, kuidas nägid noored Eestimaad 2016. ja 2017. aastal. Liina Kersna: „Hea on teada, et noored mõtlevad Eesti riigile vastutustundega – lisaks isamaa-armastusele kirjeldasid ühiskonnakriitilised noored meie ühiskonna valupunkte – alustades riigikogu liikmete kuluhüvitistest ja alkoholismist kuni sotsiaal- ja haridussüsteemini välja.“
Äramärgitud sõnaloominguvõistluse tööd ilmusid 2018. aastal kogumikus „Minu Eestile“. Igale tekstile on lisatud ülesanne, nii leiab kogumikust ka väga eriilmelisi ülesandeid.Ülesandeid koostasid Eesti Emakeeleõpetajate Seltsi kuuluvad eesti keele ja kirjanduse õpetajad. Kogumiku toimetas Krista Mägi.
Pavol Hurajt

Pavol Hurajt (sündinud 4. veebruaril 1978 Popradis) on Slovakkia laskesuusataja. 
Hurajt on osalenud kahtedel olümpiamängudel, 2006. aasta OM-il Torinos ja 2010. aasta OM-il Vancouveris. Torinos jäi tema parimaks kohaks 12,5 km jälitussõidus saadud 14. koht. Vancouveris võitis ta pronksmedali 15 km ühisstardiga sõidus. Lisaks oli ta viies 20 km eraldistardiga sõidus, seitsmes 10 km sprindis ja kuueteistkümnes 12,5 km jälitussõidus.
Maailmameistrivõistlustel on ta parim koht 2008. aasta MM-il Östersundis 10 km sprindis saadud neljateistkümnes koht.
Hurajt võitis suvistel maailmameistrivõistlustel 2004. aastal Brezno-Osrblies 6 km ühisstardiga sõidus kuldmedali ning on saanud pronksmedali 4x4 km teatesõidus nii 2003. aastal Forni Avoltris, kui ka 2004. aastal ning 2009. aastal Oberhofis 2x6+2x7,5 km segateatesõidus
Maailma karikavõistlustel on Hurajt olnud (seisuga 25. märts 2010) kolm korda kolmas: 2003. aastal Brezno-Osrblies 12,5 km jälitussõidus, 2004. aastal Fort Kentis 10 km sprindis ja 2009.–2010. aasta maailma karikasarjas Vancouveri OM-il 2010. aasta veebruaris 15 km ühisstardiga sõidus.
Haljand Udam

Haljand Udam (8. mai 1936 Rakvere – 17. detsember 2005 Viterbo, Itaalia) oli eesti orientalist ja esseist.

Elu

Ta lõpetas 1959 Tartu ülikooli geoloogina, õppis 1963–64 Taškendi ülikoolis ja 1967–71 Moskva Orientalistikainstituudis pärsia keelt ja kultuuri ning kaitses 1971 kandidaaditöö islami spiritualistlikust suunast sufismist. Töötas ka Eesti Entsüklopeediakirjastuses, toimetades nii ühiskonnateadusi kui ka väliskirjandust. Filoloogiateaduste kandidaat. Ta oli Wellesto liige.
Haljand Udam tõlkis hindi, urdu, usbeki, tadžiki, pärsia ja araabia keelest, rääkis ka olulisemaid lääne keeli. Tema tõlked pärsia – Umar Hajjami, Rudaki, Saadi värsid, Ali Safi "Inimlikud imetabasused" – ja araabia kultuuriruumi klassikast: "Mulla Nasreddin" ja Ibn Tufaili "Elav ärganu poeg". Ta on tõlkinud eesti keelde ka Koraani.

Isiklikku

Haljand Udam oli prantsuse keele õpetaja ja jaapani keele tõlkija Ülle Udami abikaasa. Nad abiellusid 1970. aastal.
Raseiniai

Ajalugu

Asulat on esimest korda mainitud 1253. aastal (Rasseyne). Aastail 1416-1421 püstitati sinna esimene kirik. Linnaõigused sai 1492. aastal. XV-XVII sajandil oli Raseiniai Žemaitija vürstkonna halduskeskuseks. Aastal 1742 hakkas linnas tegutsema kool.
Teise maailmasõja alguses toimus linna lähistel Raseiniai lahing, kus osales ligi 1000 tanki, nende seas ka KV-1 ja KV-2 tüüpi tankid. Taas sai linn sõjategevuse läbi kannatada aastal 1944, kokku hävis sõja ajal 90 % Raseiniai hoonetest. Aastal 1953 sulgesid nõukogude võimud sealse luteri kiriku.
Aleksandr Möller-Zakomelski

Parun Aleksandr Nikolajevitš Möller-Zakomelski (läti Aleksandrs Mellers-Zakomeļskis; saksa Alexander Möller-Sakomelsky; vene Александр Николаевич Меллер-Закомельский; 13. (vkj 1.) november 1844 Peterburi – 14. aprill 1928 Nice ) oli Venemaa keisririigi sõjaväelane.
1905. aasta revolutsiooni ajal oli ta 7. armeekorpuse ülemana Musta mere laevastiku rahutuste mahasuruja Sevastopolis, seejärel 5. armeekorpuse ülem Varssavis, jalaväekindral (6. detsember 1906), 30. oktoobrist 1906 – 28. aprillini 1909 ajutine Balti kubermangude kindralkuberner Riias ja 12. juulist 1909 Riiginõukogu liige.

Perekond

Tema isa, parun Nikolai Möller-Zakomelski (1813–1887; pl) oli Žemaitija polgu polkovnik, hiljem jalaväekindral, kindraladjutant ja sõjanõukogu liige, vend Sergei Möller-Zakomelski (1848–1899) oli kindralleitnant, ning vanavanaisa Johann Möller (1725–1790; ru) oli vene kindral, kes 30. juunil 1789 sai Venemaa parunitiitli ja Püha Andrease ordeni kavaleriks, uueks perekonnanimeks Möller-Zakomelski, ning Katariina II-lt kingituseks 1793 Skujene (Schujen) ja Bānuži (Kudling) mõisa Riia asehaldurkonna Skujene kihelkonnas.
Aleksandr Möller-Zakomelski tütar Nadežda Möller-Zakomelski (1889 Varssavi – ) abiellus 1912 Londonis Konstantin von Hahniga ja 1916 Peterburis Järvamaalt Nõmmküla mõisast pärit mereväelase Boris von Dehniga (1895–1956).
RFE/RL

Raadio Vaba Euroopa

Raadio Vaba Euroopa loodi USA Kongressi poolt rahastatud rahvusvaheline raadioringhäälingujaamana 1951. aastal alternatiivse teabelevivahendina Ida-Euroopa rahvastele.

Vabadusraadio

Vabadusraadio oli USA Kongressi rahastatud rahvusvaheline eraraadio, mis tegutses aastast 1953, andes saateid Nõukogude Liitu.
Osutamaks kooskõlale rahvusvahelise õiguse ja tunnustatud tavadega, samuti vastumeetmete kohatusele, kasutas Vabadusraadio oma saadetes tavaliselt vahemärkust:
"Vabadusraadio on sõltumatu raadiojaam, mida finantseerib Ameerika Ühendriikide Kongress. Ta pühendub informatsiooni vabale levikule veendumuses, et see tugevdab rahu ja vastastikust mõistmist maailma rahvaste vahel. Vabadusraadio saadab Rahvusvahelises Elektersideliidus registreeritud lainepikkustel."

Liitmine

Raadio Vaba Euroopa liideti aastal 1975 Vabadusraadioga (RL) RFE/RL-iks nii, et kumbki raadio säilitas oma endise struktuuri ja nime.
Kahe raadio liitmine võimaldas leedu, läti ja eesti toimetuste avamist 1974–1975 Vabadusraadio koosseisus, kust seni oli antud saateid Nõukogude Liidu rahvaste keeltes. Mittetunnustamispoliitika ei lubanud Balti riike lugeda Nõukogude Liitu kuuluvaiks, see oli RL-i rahastajaid takistanud heaks kiitmast eesti ja balti saadete algatamist Vabadusraadios kui eraldiseisvas asutuses.
NSV Liit üritas saateid segajatega summutada kuni sügiseni 1988.
Üks RFE/RL Ida-Euroopale ja Venemaale suunatud saadete hiigelraadiosaatja asus Hispaanias, Vahemere rannikul Playa de Palsis ja see lammutati peale saadete lõppemist (2006).
RFE/RL tähtsamad sihtmaad on olnud Poola, Tšehhoslovakkia, Ungari, Rumeenia, samuti Baltikum ja Balkani poolsaar.

RFE/RL ja Eesti

RFE/RL edastas eestikeelseid saateid aastatel 1975–2004, Eesti toimetust on juhtinud Aleksander Terras, Eva Merike Kangro-Pennar, Karin Saarsen-Karlstedt, Jaan Pennar, Toomas Hendrik Ilves jt.
Veracruz

Kliima

Veracruzis on aasta läbi palav. Kõige soojemad kuud on juuni ja august, mille keskmine õhutemperatuur on +27,7 °C. Kõige jahedam on jaanuar, mille keskmine temperatuur on +21,5 °C.
Aastas sajab keskmiselt 1753 mm. Sademed jaotuvad aastas väga ebaühtlaselt. Kõige rohkem sajab juulis (411 mm), kõige vähem veebruaris ja märtsis (17 mm).
Aastas sajab keskmiselt 119 päeval. Kõige rohkem sajupäevi on juulis (21) ja augustis (19), aga jaanuarist aprillini sajab üksnes 4 päeval kuus.
Aastas paistab päike keskmiselt 2243 tundi. Kõige päikesepaistelisemad kuud on august (223 tundi) ja juunis (207 tundi), kõige pimedamad detsember ja jaanuar (146 tundi).
Kong (mesindus)

Kong (Võru murdes kusal) on algeline, puupaku sisse õõnestatud või puukoorest tehtud taru, mille abil vanasti püüti mesilassülemeid.
Eestis on kongi kasutatud 19. sajandil ja eelkõige Lõuna-Eestis.
Jaosmaa

Jaosmaa oli ajalooliselt külakogukonna põllumaa osa, mis kuulus ühele taluperele. Terminit "jaosmaa" on kasutatud peamiselt Venemaa talupoja maavalduse (vene надел) kohta. Kuna Venemaa talupoega on nimetatud ka "hingeks" ehk "revisjonihingeks", siis Venemaa talupojad ise nimetasid jaosmaad ka hingemaaks.
Eesti alal räägiti hingemaadest vaid Petserimaal ja Narva jõe tagustel maadel .
Zervynos

Ajalugu

Küla asustati juba paleoliitikumis. Sealne muinasasula oli asustatud pronksiajani. 
Kirjalikes allikates on küla esmakordselt mainitud aastal 1742. XVIII sajandil kuulus Ūla paremkaldale jääv külaosa Varėna isandatele ja sealsed elanikud maksid teorenti. Jõe vasakkaldale jääv osa  allus Kaniava mõisa metsamajandile. Sealsed elanikud tegelesid toona põhiliselt mesindusega, kasutades tarudena puuõõsi.
Esimese maailmasõja järel asus Zervynos Poolas. Aastal 1921 oli seal 235 elanikku, neist viis olid juudid, ülejäänud leedulased. 
Aastall 1965 filmiti seal Vytautas Žalakevičiuse linateos "Mitte keegi ei tahtnud surra". Aastal 1981 toimusid seal filmi "Fakt" ülesvõtted.
Aforism

Aforism (vanakreeka sõnast ἀφορισμός (aphorismós) 'piiritus, määratlus') on efektselt sõnastatud üldistav elutarkus, üllatav väärtusotsustus. Aforism ei tõesta ega argumenteeri, vaid mõjub vaimukuse ja originaalsusega.
Wolfgang U. Dressler

Haridustee

Dressler õppis aastatel 1957–1962 Viini Ülikoolis keeleteadust ja klassikalist filoloogiat, kus kaitses magistri- ja hiljem doktorikraadi. Aastatel 1960–1961 täiendas ta end Roomas ja 1964–1965 Pariisis.

Töökäik

Dressler sai 1971. aastal Viini Ülikooli üldkeeleteaduse ja rakenduslingvistika professoriks. Alates 2008 on ta emeriitprofessor.
Ta on töötanud ka California Ülikoolis Los Angeleses, Ohio Ülikoolis, Marylandi Ülikoolis, Stanfordi Ülikoolis, Lausanne’i Ülikoolis ja Bergamo Ülikoolis, samuti olnud külalisprofessor Itaalias, Kanadas, Tšehhis ja Indias.

Panus keeleteadusesse

Teoreetilisest vaatepunktist on Dressleri tööd lähedased funktsionalismile ja kognitiivsele keeleteadusele. Oma karjääri alguses töötas Dressler indoeuroopa keeltega. Pärast 1969 alustas ta tekstilingvistika publikatsioonidega. Samal ajal töötas Dressler fonoloogilisest, tekstilingvistilisest ja sotsiolingvistilisest perspektiivist bretooni keelega. Tema huvid on ka morfoloogia, fonoloogia ja morfofonoloogia. 1973 hakkas Dressler huvituma kõneafaasiast. Ta alustas tööd psühholoogidega, psühholoogilise mudeliga fonoloogiliste protsesside "(mitte)aktiviseerumisest".
Dressler jätkas David Stampe'i ja Patricia Donegani tööd loomuliku fonoloogia teooriaga. Loomuliku fonoloogia teooria viis Dressleri koos Willi Mayerthaleri, Oswald Panagli ja Wolfgang U. Wurzeliga loomuliku morfoloogia teooria loomiseni. Selle teooriaga seletasid nad morfoloogilisi protsesse. Teda mõjutas semiootiline taust. Kui Dressleri teooria sai üldise heakskiidu, hakati teda nimetama tüpoloogiks. Ta näeb nii fonoloogias kui ka morfoloogias, kuidas keel kasutab märke.
Seejärel hakkas Dressler tegelema morfopragmaatikaga, mis on morfoloogiliste elementide pragmaatiline kasutamine. Jällegi kombineeris ta vormilisi ja semantilisi (või pragmaatilisi) aspekte uuenduslikul moel.
Dressler on loonud uue lapsekeele arengu teooria, mida morfoloogias nimetatakse pre- ja protomorfoloogia mudeliks. Dressler väidab, et lapsel on keele omandamisel premorfoloogiline ja protomorfoloogiline periood. Teisisõnu laps ei päri ega õpi grammatikat, vaid on võimeline tuletama täieliku morfoloogilise tähenduse vähemast ja konkreetsemast, mis on arenenud enne.
Sauevälja

Sauevälja on paikkond Harju maakonnas Saue vallas Saue linna alal. Varem oli see paikkond küla staatuses. Kihelkondlikult kuulus küla Keila kihelkonda.
1973 läks Saue alev koos Sauevälja küla ja endisaegse Saue mõisaga Tallinna Lenini rajooni alluvusse.
Sauevälja külas on sündinud Eesti sõjaväelane Valdeko Aalperk.
Raketikaater

Raketikaater on väike kiirekäiguline sõjalaev (sõjandusotstarbeline kaater või nn kiirkaater), mille põhirelvastuseks on laev-laev tüüpi raketid.

Kasutusala ja üldiseloomustus

Raketikaatreid kasutatakse tavaliselt rannikulähedasel merel väikeste gruppidena kaitse- ja julgestusülesannete täitmisel. Tänu oma võrdlemisi madalale siluetile, mis raskendab varast avastamist radaritega või vaatluse teel, suurele tippkiirusele ja tugevale relvastusele, on raketikaater ohtlik vastane igale pealveelaevale. Samas on raketikaatrite valmistamine ja ülalpidamine suurtest rakette kandvatest sõjalaevadest (fregatt, hävitaja) odavam. Raketikaatrite autonoomsus on tagasihoidlik, piirdudes 1–2 nädalaga. Seepärast tagatakse raketikaatrite allüksusi pikematel sõitudel või operatsioonidel toetuslaevalt.

Tehniline kirjeldus

Raketikaatri põhirelvastuseks on laev-laev raketid, mida võib olla pardal reeglina 2–8. Lisaks rakettidele on tavaliselt lähienesekaitserelvadeks kahurid või kuulipildujad. Tulejuhtimiseks on raketikaatril radarisüsteem. Raketikaatrid võivad olla võimelised veeskama meremiine või heitma süvaveepomme. Samuti võib neil olla hüdrofon allveelaevade otsimiseks. Raketikaatril on võimsad peamasinad ja 2–4 sõukruvi, mis annavad tippkiiruseks 35–45 sõlme. Ökonoomne käik on samas ~ 15 sõlme ringis. Meeskonna suurus sõltub peamiselt relvastuse arvukusest ja on tavaliselt 25–40.

Ajalugu

Raketikaatrite eelkäijaiks võib lugeda torpeedokaatreid, mis võeti laialt kasutusele juba 1. maailmasõja ajal. 
Torpeedorelvastuse tähtsuse vähenemisega ja koos rakettrelvastuse arenguga tõusis külma sõja ajal päevakorda raketikaatrite arendamine. Esimene seeriatootmisse läinud raketikaater oli 1959. aastal Nõukogude Liidus torpeedokaatri baasil valmistatud 183-R Komar klassi raketikaater. See oli ka esimene lahingus osalenud ja raketiga vastase laeva uputanud raketikaater. 
Tänapäeval on raketikaatrid paljude riikide relvastuses. Oluliseks on peetud nende õhukaitse- ja muu enesekaitsevõime tõstmist. Investeeritud on laevakerede radarinähtamatutesse tehnoloogiatesse, mis teevad uued kaatrid väga kalliks, kuid mitte kallimaks, kui samu tehnoloogiaid kasutades ehitatud suured sõjalaevad. 
Valmistatud on ka kaatreid, millel on korraga nii torpeedo- kui raketivõime, kuid neid loetakse pigem raketikaatriteks.
Dessantlaev

Dessantlaev on sõjaväelaste, relvasüsteemide ja muu sõjatehnika veoks ning hõlpsaks maalesaatmiseks (dessandiks) valmistatud sõjalaev-abilaev.

Kirjeldus

Dessantlaevad on tavaliselt kere ehituselt kas süvislaevad või hõljuklaevad. Valmistatud on ka ekranoplaan-kerega dessantlaev.
Süvis-dessantlaevadel on sageli vähemalt vööriosas väiksem süvis ja tugevam põhi, võimaldamaks sõitu võimalikult kalda lähedale ning vööriluugid ja ramp dessandi maabumiseks. Hõljuklaevad on mõeldud sõiduks otse veekogu laugele kaldapealsele ja seejärel dessandi maaletoimetamiseks.
Tänapäevased suured dessantlaevad võivad olla ka dessantlaev-kopterikandjad (dessant transporditakse maale helikopteritel), dessandiemalaevad (ujuvdokid väiksematele dessantlaevadele) või universaalsed (eri funktsioone hõlmavad).
Dessantlaevadel on tavaliselt kerge relvastus enesekaitseks või ka maismaasihtmärkide ründamiseks dessandi tegevuse toetamise eesmärgil. Merel liiguvad ja dessanti toimetavad maale nad üldjuhul siiski teiste sõjalaevade (hävitaja, fregatt, korvett) kaitse all.
Dessantlaevu võidakse kasutada ka (sõjalise otstarbega) praamidena isikkoosseisu ja tehnika mereülevedudeks sadamate vahel. Sageli kasutatakse dessantlaevu merejalaväelaste veoks ja maabumiseks.

Ajalugu

Purjelaevade ajastul ja kuni 1. maailmasõjani kasutati laevadelt üksuste kaldale transportimiseks suuremaid sõudepaate. 
Esimesed spetsiaalsed dessantlaevad ehitati Inglismaal 1915. a. Laevad olid esmakordselt vöörirambiga ja 135 t veeväljasurvega. Nimeks sai X-lihter. Neid kasutati esmakordselt samal aastal Dardanellide operatsioonil (Galipoli lahing). 
Esimene dessantlaev, mis suutis transportida soomusmasinat või tolleaegset keskmist tanki, valmistati 1920. aastatel ja samuti Inglismaal.
Eestlased Iirimaal

Eestlased Iirimaal on Iirimaal elanud või elavad eestlased.
2010. aastatel elas Iirimaal umbes 3000 Eesti kodanikku.
Iirimaal Corkis tegutseb Corki Eesti Pereselts Üheskoos (asutatud 2009), kelle eestvõttel asutati 2013 Corki Eesti Kool. Samuti tegutseb Iirimaal Eesti Kultuuri- ja Spordiselts Iirimaal (asutatud 2012), kelle eestvõttel asutati septembris 2012 Eesti Kool Iirimaal. Dublinis tegutseb eesti naisrahvatantsu ansambel Iirised.
Ristkülik

Ristkülik on tasandiline nelinurk, mille kõik nurgad on täisnurgad.
Ristküliku vastasküljed on omavahel paralleelsed.
Kui tähistada ühe külje pikkus tähega a ning selle kõrval asetsev külje pikkus tähega b, siis ristküliku ümbermõõt on arvutatav valemiga 
ning ristküliku pindala valemiga 
Ristküliku erijuht on ruut.
Karva mõis

Karva mõis (saksa keeles Korwenhof, läti keeles Karvas muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Valga kreisis Apekalnsi kihelkonnas. Tänapäeval asub Lätis Alūksne piirkonnas Alsviķi vallas Karva asulas. 
Karva mõisa magasiait, tall ja mõisavalitseja maja on muinsusmälestistena kohaliku kaitse all.

Ajalugu

Mõisa omanikud on olnud Nothhelferid.

Mõisa suurus

Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 2 ja 1/8 adramaad, sellele allus 131 mees- ja 126 naishinge.
Aastal 1920 oli mõisa pindala 835 ha.
Enno Lehis

Isiklikku

Enno Lehise abikaasa on nahakunstnik Aino Lehis, tütar akvarellist Pille Lehis ja lapselaps laulja Tui Hirv.
Barry Watson

Michael Barrett "Barry" Watson (sündinud 23. aprillil 1974) on Ameerika Ühendriikide näitleja.
Ta on tuntust kogunud rollides Matt Camden ("Seitsmes taevas"), Brian Davis (What About Brian) ja Todd (Samantha Who?).
Rannamõisa kogudus

EELK Rannamõisa kogudus on luterlik kogudus Rannamõisas.
Kogudus kuulub Lääne-Harju praostkonda.
Koguduse õpetaja on Aare Kimmel, organist Ivi Küla. Juhatuse esimees on Tarmo Sulger.
Jumalateenistused on igal pühapäeval algusega kell 10.30 Rannamõisa kirikus.
Irwini maakond

Ajalugu

Maakond moodustati 1818. aastal.
Malai keel

Malai keel (Bahasa Melayu) on austroneesia keelte hulka kuuluv keel, mida räägib emakeelena 40 miljonit inimest Kagu-Aasias.
Malai keel on ametlik keel Malaisias, Bruneis ja Indoneesias (vt indoneesia keel) ning ka üks neljast ametlikust keelest Singapuris.
Malai keelt kirjutatakse tänapäeval valdavalt ladina kirjas. Ajalooliselt on malai keele kirjutamiseks kasutatud mitmesuguseid kirjaviise.
Stóchos

Stóchos (Στόχος) on Kreekas ilmuv rahvuslusest kantud nädalaleht. Ajalehe asutas 1985. aastal Georgios Kapsalis. Kuni asutaja surmani 1999. aastal oli ajaleht rangelt rahvuskonservatiivne ja polnud seejuures seotud ühegi poliitilise erakonnaga. Nüüd annab lehte välja paremäärmuslik erakond Kuldne Koidik.
Mustamäe V mikrorajoon

Mustamäe V mikrorajoon on Mustamäe asumi allasum Tallinnas Mustamäe linnaosas. Tuntud ka kui Kännu Kuke piirkond. Asum piirneb Mustamäe tee, Keskuse tänava, Eduard Vilde tee ja Sõpruse puiesteega.
Allasumis on endine Tallinna 37. Keskkool, mille ees asub 2018. aasta novembris avatud Vilde spordipark. Allasumis tegutsevad lasteaiad Kikas ja Lehola. Siin asub ka Tallinna Lastekodu Väikelaste Turvakodu. 
Allasumis on mänguväljakud Sõpruse tee 238 ja Vilde spordipargi kõrval. Piirkond on koduks Mustamäe turule ning Mustamäe Zoomaailm lemmikloomapoele. Allasumis tegutseb Vilde tee Maxima XX ning mitmed teised ärid Kännu Kuke ärikeskuses.
Allasumi vahetus naabruses on Männipark, Männi kohvik, Kuke Hambaravi, RealityGame põgenemistuba, Sõpruse Coop, Lime alkoholipood. 
Mustamäe linnaosa asumid, mikrorajoonid ja kvartalid
Mustamäe: I mikrorajoon - II mikrorajoon - III mikrorajoon - IV mikrorajoon - V mikrorajoon - VI mikrorajoon - VII mikrorajoon - VIII mikrorajoon - IX mikrorajoon - TTÜ kvartal
Kadaka: Laki I - Laki II - Kadaka I - Kadaka II - Kadaka III - Mäepealse I - Mäepealse II - Mäepealse III - Akadeemia
Siili - Sääse
Laanemetsa

Loodus

Laanemetsa küla lõunapiir kulgeb mööda Koiva jõge. Jõgi on ühtlasi küla kohal Eesti-Läti piiriks.
Küla piiresse jääb osa Koiva-Mustjõe maastikukaitsealast. Seal asub Koiva-Mustjõe luha hoiuala.
Küla piiresse jäävad teiste seas Aheru järv, Räimi järv ja Laanemetsa Savijärv. Aheru järve kaitstakse Aheru järve hoiuala koosseisus.
Looduskaitse alla on võetud ka Oore männikud ja Laanemetsa park. Pargis asuvad kaitsealused Laanemetsa pärn ja Laanemetsa tamm.
Kristian Marmor

Klubikarjäär

Lõpetas profijalgpalluri karjääri 2009 hooaja lõpus, pärast mida otsustas jätkata ranna- ja saalijalgpalliga SK Auguris.
2013 jätkas jalgpallurikarjääri amatöörina Rakvere JK Tarvas.

Koondisekarjäär

Ainsa mängu Eesti koondises mängis 29. mail 2009 sõpruskohtumises Walesiga, kus Tarmo Rüütli vahetas ta 73. minutil sisse Alo Dupikov asemele.
Alates detsembrist 2017 on Marmor Eesti rannajalgpalli koondise peatreener.
Al-Quds al-`Arabī

Al-Quds al-`Arabī (القدس العربي al-Qudsu l-ʿarabī 'Araabia Jeruusalemm') on alates 1989. aastast Londonis avaldatav sõltumatu panarabistlik ajaleht. See kuulub välismaal elavatele palestiinlastele ja seda toimetab Abd al-Bari Atwan, kes sündis 1950. aastal Gaza tsoonis asunud põgenikelaagris. Kuna see kritiseerib teravalt Araabia režiime ning nende kuulekust Iisraeli ja Ameerika Ühendriikide ees, siis on seda Egiptuses, Jordaanias, Saudi Araabias ja Süürias tsenseeritud ning mõnikord ajutiselt ära keelatud. Ajalehe trükiarv on umbes 50 000.
Ralf (jalgpallur)

Koondisekarjäär

Brasiiliat on ta rahvuskoondises esindanud kokku kaheksas kohtumises. Debüüdi koondise särgis tegi ta 10. augustil 2011 sõprusmängus Saksamaa vastu.
Krekenava

Ajalugu

Küla on esimest korda mainitud aastal 1372, toona kandis see nime Kralinowie. Aastal 1409 andis Vytautas küla Rodai mõisa omanikele, samal aastal mainiti esimest korda kirjalikult Krekenava mõisa. Aastast 1416 läks asula Vizgirdaste valdusesse. Aastal 1419 lasi Vytautas külla püstitada esimese kiriku. Aastal 1496 rajati külla turuplats ja kõrts.
Aastal 1533 hakkas alevis tegutsema kihelkonnakool. Aastail 1548–1564 oli Krekenava Upytė maakonna (hilisem Panevėžysi maakond) keskuseks. Aastal 1550 nimetati Krekenavat esimest korda aleviks. Aastal 1565 laastas alevit katk, järgmisel aastal põles Krekenava maha. Tulekahjud laastasid alevit ka aastail 1775, 1787, 1811, 1845, 1898 ja  1918. Alevi elanikud osalesid aktiivselt 1863. aasta ülestõusus. Knygnešystė ajal tegutsesid alevis mitmed salakaubavedajad. 
XX sajandi alguses kasutati alevi kohta nimekuju Krakinava, nimi Krekenava võeti ametlikult kasutusele aastal 1925. Samal aastal rajati alevisse kohaliku põllumeeste ühistu meierei. Hiljem rajas ühistu asulasse veel kaks veskit, klubi, kõrtsi ja poe. XX sajandi esimesel poolel alev ja küla liideti. Teise maailmasõja ajal hukkasid saksa väed 190 Krekenava elanikku (suuremalt jaolt olid need juudid). Peale sõda tegutsesid alevi ümbruses Leedu metsavennad. Nõukogude ajal oli Krekenava kohaliku kolhoosi keskasula. 15. augustil 2011 andis Benedictus XVI sealsele kirikule basilica minorise staatuse.
Tirol (Lõuna-Tirool)

Geograafia

2010. aasta 30. novembri seisuga elas seal 2469 inimest ja valla pindala on 25,6 km².
Tirol külgneb järgmiste valdadega: Kuens, Algund, Merano, Moos in Passeier, Partschins, Riffian ja Schenna.
Ajaloolise Tirooli piirkonna nimi tuleneb Tirooli lossist, mis paikneb külas.

Frazioni

Tiroli vallas on frazione (alljaotus) St. Peter (San Pietro).

Keeleline jaotus

2011. aasta rahvaloenduse järgi kõneleb 96.89% rahvastikust esimese keelena saksa keelt, 2,89% itaalia keelt ja 0,22% ladiini keelt.