Helen Mirren

Elulugu

Helen sündis venelasest isa ja inglasest ema kolmelapselise perekonna teise lapsena. Isa Vassili Petrovitš Mironov (kutsus ennast Basiliks) muutis 1950ndail perekonnanime Mirreniks. Enne Teist maailmasõda mängis ta Londoni Filharmoonia orkestris vioolat ning pärast sõda oli taksojuht ja autosõiduõpetaja. Heleni ema Kathleen Rogers sündis lihuniku 14-lapselises peres 13. lapsena.
Helen õppis Southend-on-Seas püha Bernhardi nimelises tüdrukute keskkoolis ning hiljem Uues Kõnekunsti- ja Draamakolledžis (tänapäeval Middlesexi Ülikool). 18-aastaselt tegi ta edukalt sisseastumiseksamid Riikliku Noorsooteatri nimelisse teatrikooli. 20-aastaselt oli ta Londonis asuva Old Vici teatri (Royal Victoria Hall) staar.
Helen on aastast 1997 abielus ameerika filmirežissööri Taylor Hackfordiga. Tayloril on eelmisest abielust 2 last, Heleniga tal lapsi pole.

Tunnustused

1981. aasta filmis "Excalibur" mängis ta Morgana Le Fayd. Selle rolli eest nimetati ta parima ulmefilmi auhinna Saturn kandidaadiks naiskõrvalosatäitja kategoorias, aga ei võitnud.
1984. aasta iiri filmiga "Cal" nimetati Mirren BAFTA auhinna kandidaadiks naisnäitleja kategoorias, aga ei võitnud.
1991–2003 valmis 6 filmist koosnev sari "Peamine kahtlusalune". Mirren nimetati kõigi 6 filmiga BAFTA auhinna kandidaadiks telenaisnäitleja kategoorias, võites kolm esimest. Viimase filmiga nimetati ta ühtlasi Kuldgloobuse kandidaadiks telefilmi või lühisarja naisnäitleja kategoorias, aga ei võitnud.
1994. aasta filmis "Kuningas George'i hullus" mängis ta kuninganna Charlotte'i. Selle rolli eest nimetati ta Oscari kandidaadiks naiskõrvalosatäitja kategoorias ja BAFTA auhinna kandidaadiks naisnäitleja kategoorias, aga ei saanud neid.
1995. aastal nimetati ta näidendiga "A Month in the Country" Tony kandidaadiks naisnäitleja kategoorias, aga ei võitnud.
Osa eest 1996. aasta telefilmis "Losing Chase" nimetati ta Kuldgloobuse kandidaadiks telefilmi või lühisarja naisnäitleja kategoorias ja võitis selle.
Osa eest 1999. aasta telefilmis "The Passion of Ayn Rand" nimetati ta Kuldgloobuse kandidaadiks telefilmi või lühisarja naisnäitleja kategoorias, aga ei võitnud.
2001. aasta filmiga "Gosford Park" nimetati Mirren Oscari, BAFTA auhinna ja Kuldgloobuse kandidaadiks naiskõrvalosatäitja kategoorias, aga ei võitnud neid.
Osa eest 2002. aasta telefilmis "Door to Door" nimetati ta Kuldgloobuse kandidaadiks telefilmi või lühisarja naisnäitleja kategoorias, aga ei võitnud.
Samal aastal nimetati ta August Strindbergi näidendiga "Surmatants" Tony kandidaadiks, aga ei võitnud.
2003. aasta filmiga "Kalendritüdrukud" nimetati ta Kuldgloobuse kandidaadiks muusikali või komöödia naisnäitleja kategoorias, aga ei võitnud.
Sama aasta telefilmiga "The Roman Spring of Mrs. Stone" nimetati ta Kuldgloobuse kandidaadiks telefilmi või lühisarja naisnäitleja kategoorias, aga ei võitnud seda.
2006. aasta filmis "Kuninganna" mängis ta peaosa, Elisabeth II-t. Selle rolli eest nimetati ta Oscari, BAFTA auhinna (kahes kategoorias: naisfilminäitleja ja telefilmi või lühisarja naisnäitleja) ning Kuldgloobuse kandidaadiks, võites nad kõik.
2009. aasta filmis "Viimane jaam" mängis ta Lev Tolstoi naist Sofja Tolstajat. Selle rolli eest nimetati ta Oscari ja Kuldgloobuse kandidaadiks naisnäitleja kategoorias, aga ei võitnud.
2010. aasta filmiga "Red" nimetati ta Saturni kandidaadiks naiskõrvalosatäitja kategoorias, aga ei saanud seda.
2012. aastal mängis ta filmis "Hitchcock" Alfred Hitchcocki naist Alma Reville'i. Selle rolli eest nimetati ta BAFTA auhinna, Kuldgloobuse ja Saturni kandidaadiks naisnäitleja kategoorias, aga ei võitnud neid.
2013. aasta telefilmiga "Phil Spector" nimetati ta Kuldgloobuse kandidaadiks telefilmi või lühisarja naisnäitleja kategoorias, aga ei võitnud.
2014. aasta filmiga "The Hundred-Foot Journey" nimetati ta Kuldgloobuse kandidaadiks muusikali või komöödia naisnäitleja kategoorias, aga ei võitnud seda.
2015. aasta filmis "Trumbo" mängis ta Hedda Hopperit. Selle rolli eest nimetati ta Kuldgloobuse kandidaadiks naiskõrvalosatäitja kategoorias, aga ei võitnud seda.
Samal aastal nimetati ta osa eest lavastuses "The Audience" Tony kandidaadiks ja võitis selle auhinna.