google/wiki40b huggingface dataset:
Albatross (film)

"Albatross" on 2011. aastal valminud Briti draamakomöödiafilm, mille režissöör on Niall MacCormick ja stsenarist Tamzin Rafn. Filmis mängivad Sebastian Koch, Julia Ormond, Felicity Jones ja Jessica Brown Findlay.
Film keskendub teismelisele algajale kirjanikule, kes siseneb Inglismaa lõunarannnikul elava düsfunktsionaalse perekonna ellu. "Albatross" on metafoor alatise pääsmatu taaga kohta.
Kogu teos filmiti Mani saarel, seda toetas kohalik omavalitsus. "Albatross" on MacCormicki esimene täispikk film, varem on ta lavastanud telefilme. Samuti teeb "Albatrossis" debüüdi stsenarist Tamzin Rafn, kes tugines kirjutades omaenda teismeliseea kogemustele.
"Albatross" esilinastus Edinburghi rahvusvahelisel filmifestivalil 2011. aasta juunis. Suurbritanniasse jõudis see 14. oktoobril 2011. Ehkki film on pälvinud mitmesuguseid hinnanguid, on kriitikud üsna üksmeelselt kiitnud Jessica Brown Findlay osatäitmist.
Film kandideeris kahes kategoorias Briti sõltumatutele filmiauhindadele (paljutõotavaim uustulnuk – Jessica Brown Findlay; parim kõrvalosatäitjanna – Felicity Jones) ja ühes kategooria Evening Standardi Briti filmiauhinnale (paljutõotavaim uustulnuk – Jessica Brown Findlay).
Idaho maakond

Ajalugu

Maakond moodustati 1864. aastal.
VHF ringsuunaline raadiomajakas

VHF ringsuunaline raadiomajakas (lühendid VOR ehk VHF, ingl omnidirectional radio range) on lühimaa-raadionavigatsioonisüsteem, mis võimaldab õhusõidukitel oma asukohta kindlaks määrata. Süsteem kasutab VHF sagedusala vahemikus 108–117,95 MHz. VOR-i hakati välja arendama USA-s 1930. aastate alguses ja see on praegu üldlevinud õhunavigatsioonisüsteem. Aastaks 2000 oli maailmas vähemalt 3000 VOR-jaama, millest 1033 olid Ameerika Ühendriikides. Alates 2013. aastast on GPS-i arengu tõttu VOR-jaamu vähehaaval kasutuselt kõrvaldama hakatud.
VOR-i maapealne jaam kiirgab ringsuunalist peasignaali ja kitsast, sekundaarset suundsignaali, mis pöörleb päripäeva 30 korda sekundis. Sekundaarsignaal on ajastatud selliselt, et tema faasivahe peasignaali suhtes jääb väärtuselt samaks kui tema pöördenurk põhjasuuna suhtes. See tähendab, et kui suundsignaal on põhjasuunast 90 kraadi päripäeva liikunud, siis on ta vastavalt 90 kraadi ringsuunalise signaali suhtes faasist väljas. Kahe signaali faasivahe tagab VOR-jaamale õhusõiduki asimuudi põhjasuuna suhtes. Kahe üksteisest eraldi paikneva VOR-jaamaga saab määrata kindlaks õhusõiduki asukoha.
VHF ringsuunalise raadiomajaka kattuvusala on üsna väike. Signaal saatja ja vastuvõtja vahel peab olema otsenähtavus ning soovitud tulemust ei tagata enne, kui nendevaheline kaugus hakkab ületama 200 miili.

Omadused

VHF ringsuunaline raadiomajakas võimaldab oluliselt suuremat täpsust ja töökindlust tavalise NDB-majaka kõrval. VOR on vähem sõltuv difraktsioonist (signaali kumerdumine suurte takistuste ümber) ja ilmastikumõjudest (äikese interferents ei avalda nii tugevat mõju). Kuna VOR töötab VHF-sagedusalas, on vaja, et saatja ja vastuvõtja on omavahel otsenähtavuses. Hoolimata madalatest hoolduskuludest on VOR-jaamadega terve lennumarsruudi katmine väga kulukas.

Tulevik

2008. aasta seisuga on kosmosepõhised globaalse navigatsiooni satelliitsüsteemid nagu GPS (globaalne positsioneerimissüsteem) hakanud asendama VOR-jaamu ja ka muid maapealseid navigatsioonisüsteeme. GNSS saatjad on kasutaja kohta odavamad ja tagavad kohati ka täpsemad tulemused asukoha ja kõrguse kohta. Võimalik, et arenduses olev Euroopa positsioneerimissüsteem GALILEO üritab ületada VOR-i ja GPS-i täpsust mitmekordselt. Suure tõenäosusega jääb VOR siiski lennundusse veel pikaks ajaks, sest kombineerituna instrumentaalmaandumissüsteemidega jääb kogu operatsioon kosmosesüsteemide kõrval võrdlemisi odavaks.
Usutakse, et GNSS süsteemid on interferentsist mõjutatavad ja signaalide saboteerimine on võimalik. Seega hoiavad paljud riigid endiselt VOR-süsteeme tagavarana alles, kuigi satelliitsüsteemidega on võimalik kogu marsruutlend õhkutõusust maandumiseni ära katta.
Kleine Litanei

"Kleine Litanei" (eesti keeles 'väike litaania') on eesti helilooja Arvo Pärdi 2015. aastal valminud teos a cappella segakoorile. Muusikateose pikkus on viis minutit.
Pärt kirjutas teose Viini Muuseumi tellimusel Virgiliuse kabeli (Virgilkapelle) taasavamise puhul. Teose rahvusvaheline esiettekanne toimus Viini Virgiliuse kabelis 10. detsembril 2015, seda esitas Arnold Schönbergi koor dirigent Erwin Ortneri juhatusel. Esiettekanne Eestis toimus 17. detsembril 2015 Tallinna Toomkirikus Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia jõulukontserdil, kus seda esitas ansambel Vox Clamantis dirigent Jaan-Eik Tulve juhatusel.
Teos on pühendatud 8. sajandil elanud kristlikule pühakule Virgiliusele, kes pärines Iirimaalt, kuid tegutses üle 30 aasta Austria aladel Salzburgis, olles seal nii kloostriülemaks kui ka piiskopiks.
Piipkann

Piipkann (Saaremaal ka killakann, Põhja-Eestis piirekann, Kesk-Eestis langukann, Lõuna-Eestis tiipkann) on suur  ülalt ahenev  puukann, mida kasutati keldrist või aidast, kus asusid vaadid, õlle tuppa toomiseks ning joogikannudesse ümbervalamiseks.

Kirjeldus

Piipkannu tunnuseks oli valamistoru ehk piip (murdekeeltes ka tori, tiba, naba). Toru saamiseks valiti üks oksaharuga küljelaud ning puuriti selle sisse auk. Kann oli ilma kõrvata ning selle kaanel oli kandmiseks ja sulgemiseks sang. Sang oli läbi kaane, mille põhja all oli põõn, mis pööramisel sulges kaane. Piipkannu küljalaudadel olid põletuskirjad kaunistuseks. 
Pidude ajal riputati õlut täis kann lakke käeulatuse kõrgusel ning valati sealt väiksematesse kannudesse. Piipkannudega võeti tööle kaasa kalja ja suppi. 
Piipkann võis olla ka kahe toru ja kahe ruumiga – üks õlle, teine viina jaoks.
Piipkann jäi kasutuselt kõrvale 19. sajandi lõpul.
Boriss Slutski

Boriss Abramovitš Slutski (vene Борис Абрамович Слуцкий; 7. mai 1919 Slovjansk, Ukraina – 22. veebruar 1986 Tula) oli juudi päritolu vene luuletaja.
Kolmanda astme linn

Kolmanda astme linn oli 1. mail 1938 jõustunud Linnaseaduse alusel linn, kus oli vähem kui 10 000 elanikku.
Kolmanda astme linnad olid Antsla (1. mail 1938 1599 elanikku), Elva (2058 elanikku), Haapsalu (4811 elanikku), Jõgeva (1471 elanikku), Jõhvi (2431 elanikku), Kallaste (1576 elanikku), Keila (1139 elanikku), Kilingi-Nõmme (1963 elanikku), Kunda (1963 elanikku), Kuressaare (4754 elanikku), Kärdla (1497 elanikku), Mustla (1033 elanikku), Mustvee (2652 elanikku), Mõisaküla (2404 elanikku), Otepää (2133 elanikku), Paide (3396 elanikku), Paldiski (707 elanikku), Petseri (4854 elanikku), Põltsamaa (2921 elanikku), Sindi (2083 elanikku), Suure-Jaani (1100 elanikku), Tapa (3739 elanikku), Tõrva (3069 elanikku), Türi (3223 elanikku) ja Võru (6399 elanikku).
Kolmanda astme linnas oli linnavalitsuse juhi ametinimetuseks maakonnalinnades (Haapsalu, Kuressaare, Paide, Petseri ja Võru) linnapea ja teistes linnades linnavanem.
Bioaktiivsus

Mullateadus

Mullateaduses mõistetakse bioaktiivsusena mullaelustikus toimuvaid bioloogilisi protsesse ja muldadesse lisatavate ainete toimet nendele ning mullas elavatele organismidele.

Biokeemia

Bioaktiivsus biokeemias ja sellega tihedalt seotud teadusharudes tähendab laiemalt, et bioaktiivne ühend omab regulatoorset efekti metaboolsetele protsessidele jm.

Meditsiin

Meditsiini kaudu mõeldakse bioloogiline aktiivsus all mõeldakse bioloogilise materjali (näit ensüümide, hormoonide, vitamiinide) aga ka ravimi või vaktsiini võime, teatud kindlatel tingimustel, koes või elundis muutusi esile kutsuda või protsesse katalüüsida jm.

Farmakoloogia

Farmakoloogias mõeldakse bioloogilise aktiivsuse ehk farmakoloogilise aktiivsusa all ravimite kui komplekssete keemiliste ühendite toimeainete toimet ja mõju elusorganismidele. Ravimite toime ja mõju võib olla nii soovitud, neutraalne, antagonistlik kui ka soovimatu, kus ravimid kutsuvad esile kõrvaltoimeid, isegi mürgistust jpm.
Mükotroof

Mükotroof on organism, kes toitub seentest.
Obligaatsete mükotroofide jaoks on seentoit asendamatu, fakultatiivsetel mükotroofidel aga asendatav.
Näiteks on obligaatselt mükotroofsed enamiku orhideede idandid ning mõned heterotroofsed orhideed (pisikäpp, koralljuur, pesajuur) kogu elu jooksul. Nad saavad kõik kasvuks vajalikud süsinikuühendid mükoriisa kaudu seentest.
Obligaatne mükotroof on Eesti taimedest ka seenlill. Sammaldest on mükotroof seensammal.
Gottfried von Rodenberg

Gottfried von Rodenberg oli Saksa ordu Preisimaa haru ja Liivi ordu liige, Liivi ordu maamarssal aastatel 1435–1441.
Gottfriedi vanemad olid oletatavasti Heinrich von Rodenberg ja Beke. Samuti Saksa ordu Preisimaa harusse ja hiljem Liivi ordusse kuulunud Johann von Rodenberg oli ilmselt tema vend. Gottfried pärines Rüthenist Soesti lähedalt. Rodenbergi perekond oli 15.–16. sajandi Lõuna-Vestfaali mõjukamaid aadlisuguvõsasid.
1417–1419 oli Rodenberg Strasburgi (praegu Brodnica) komtuur Preisimaal, seejärel Roggenhauseni foogt. 1426–1430 oli ta üheaegselt nii Schönsee komtuur kui ka Leipe foogt, 1433–1436 oli ta aga Gollubi (praegu Golub-Dobrzyńi) komtuuri ametis. Juba aasta enne sellest ametist lahkumist oli ta aga saanud ka Liivi ordu maamarssaliks. Seetõttu on oletatud, et tegemist võis olla ka kahe samanimelise orduvennaga, mis aitaks seletada ka Schönsees ja Leipes samaaegselt ametis olemist. Sonja Neitmann on siiski pidanud tõenäolisemaks, et tegemist oli ühe isikuga, kes oli aga kõrgmeistri soosikuks ning määrati juba enne eelmisest ametist vabastamist Liivimaale marssaliks, et sealset orduharu endale ustavana hoida. 1441. aastal, mil maiskondade konflikti ägedaim osa Liivimaal lõppes ning Heidenreich Vincke von Overberg ka kõrgmeistri poolt ordumeistriks kinnitati, pidi Rodenberg marssali ametist lahkuma, sest Vincke varasem vastaskandidaat Heinrich von Notleben kinnitati reinimaalaste lepitamiseks uueks maamarssaliks. 1443. aastal sai ta aga Aluliina komtuuriks, selles ametis oli ta järgnevad viis aastat, misjärel andmed temast lõppevad.
Rahvusvaheline auhind "Usk ja ustavus"

Rahvusvaheline auhind "Usk ja ustavus" (vene keeles Международная премия "Вера и Верность") on iga-aastane auhind, mida alates 1992. aastast annab välja Andrei Pervozvannõi fond. 
Auhind ei ole riiklik, usuline ega poliitiline. Auhinna asutamise mõte on tugevdada ühiskonnas ettekujutust kõlblusest.
Auhinnatseremoonia toimub igal aastal apostel Andreas Esmakutsutu päeval 13. detsembril (30. novembril vkj) Riiklikus Kremli palees. Igal aastal valitakse tavaliselt kuus uut laureaati. Kuigi auhind on rahvusvaheline, on enamik laureaate Venemaa Föderatsiooni kodanikud.
Alaksandr Milinkievič

Alaksandr Milinkievič (kasutatud on ka nimekujusid Aljaksandr Milinkevitš ja Aleksandr Milinkevitš; valgevene Аляксандр Уладзіміравіч Мілінкевіч; sündis 25. juulil 1947 Hrodnas) on Valgevene poliitik.
Ta sündis Valgevene NSV teenelise õpetaja peres. Isa nimi oli Vladimir Ivanovitš Baran, mistõttu Alaksandr võttis 16-aastaselt endale ema Maria Aleksandrovna neiupõlvenime Milinkevitš. 1965 lõpetas ta keskkooli kiitusega.
Noorena mängis ta korvpalli, tulles 1968 ja 1969 Valgevene meistriks. 1996–1997 oli ta Valgevene paljukordse meistri korvpalliklubi Grodno 93 president.
Ta lõpetas 1969 Hrodna pedagoogilise instituudi füüsika-matemaatikateaduskonna ja töötas samas linnas kooliõpetajana. Pärast aspirantuuri lõpetamist füüsikainstituudis töötas ta 1972 Valgevene Teaduste Akadeemias noorema teadusliku kaastöötajana. 1976. aastal kaitses ta teaduste kandidaadi väitekirja teemal "Ülivõimsate laseriimpulsside tekitamise mehhanism", seejärel töötas õppejõuna Hrodna pedagoogilises instituudis. 1978–1980 ja 1984–2000 oli ta Hrodna ülikooli füüsikateaduskonna dotsent, vahepeal töötas kateedrijuhatajana Alžeerias Sétifi ülikoolis. Hiljem on ta stažeerinud Montpellier' ülikoolis (Prantsusmaa) ja California ülikoolis (USA). Poolas on ta õppinud kohaliku omavalitsuse probleeme lahendama, riiklikke majandusreforme ja inimõigusi, Suurbritannias tänapäevaseid haridusmeetodeid ja Kanadas spordi arendamist. Ta on läbinud Saksamaal Euroopa ohutuskeskuses tippjuhtide kursuse ning stažeerinud Euroopa Liidu õppeasutustes Hollandis, Belgias ja Prantsusmaal toimimise ja laienemise küsimusi. Ta on analüütiliste ettekannetega esinenud Euroopa Parlamendis ja Euroopa Komisjonis. 
Ta on avaldanud 65 teadustööd ja monograafiat kvantelektroonika ja lasertehnika alal, samuti Valgevene ajaloost, kultuurist, haridusest ja arhitektuurist.
1990–1996 oli ta Hrodna linnavalitsuses aselinnapea. Ta kureeris linnavalitsuses haridust, kultuuri, tervishoidu, noorsooasju, sporti, meediat, religiooni, välissuhtlust ja ajaloolise pärandi valdkonda.
1996. aastast oli ta Hrodna ühiskondliku ühenduse "Raekoda" juht. Võimud likvideerisid "Raekoja" 2003. aastal.
Ta on Rahvusvahelise Ajakirjanike Föderatsiooni liige.
Alaksandr Milinkievič oli Valgevene ühendatud opositsiooni presidendikandidaat 2006. aasta 19. märtsi valimistel.
Aprillis 2006 mõisteti talle 15 päeva aresti sanktisoneerimata meeleavalduse korraldamise eest.
Oktoobris 2006 pälvis ta Euroopa Parlamendi Sahharovi auhinna (50 000 eurot).
Milinkievič valdab lisaks valgevene keelele inglise, prantsuse, poola ja vene keelt.
Ta on teist korda abielus. Esimesest abielust on tal kaks poega.
Burt Bacharach

Burt Freeman Bacharach (sündinud 12. mail 1928) on ameerika pianist ja helilooja.
Ta on heliloomingu eest võitnud 6 Grammy auhinda ja 3 Oscarit.
Karula mõis (Haljala)

Karula mõis (saksa keeles Karrol) oli rüütlimõis Haljala kihelkonnas Virumaal.
254. jalaväediviis

Ajalugu

Diviis moodustati 1939. aasta suvel VI kaitseringkonnas ja mobiliseeriti 4. laine diviisina. 1940. aastal sõdis Hollandis, Belgias ja Põhja-Prantsusmaal. Venemaale tungis väegrupi Nord reservis oleva XXIII korpuse koosseisus. Suunati rindele juuli keskel ning esimesed lahingud pidas diviis Viljandi ümbruses. 22. juulil läks pealetungile Türi-Põltsamaa rajoonist ning liikus esimese päevaga Põltsamaalt 20 kilomeetrit edasi kirde suunas. 24. juuliks oli diviis liikunud Punaarmee 16. laskurdiviisi tagalasse ning 25. juulil vallutas diviis Mustvee, piirates sellega ümber Punaarmee 11. laskurkorpuse.
29. augustil läks diviis uuesti pealetungile ning augusti alguseks jõudis diviis Rakkesse. Alates 3. augustist sõdis 22. NKVD laskurdiviisi vastu Amblas, 4. augustiks jõudis Tapale ning 7. augustil vallutas Rakvere ja murdis Soome laheni Kunda kandis ning pöördus läände Tallinna poole. Alates 20. augustist osales rünnakul Tallinnale ning 25. augustil jõudis linnani.
Peale Tallinna vallutamist suunati diviis Leningradi alla ning võitles Leningradi rindel ja Demjanskis kuni 1944. aasta alguseni. 12. jaanuaril 1944. viidi ümber Vinnitsa piirkonda. Märtsi keskel jäi Punaarmee suurrünnaku tulemusena Kamjanets-Podilskõi juures piiramisrõngasse kuid suutis sealt raskete kaotuste hinnaga välja murda. Aprillis saadeti 474. grenaderirügement laiali ning diviisiga liideti 82. jalaväediviisi rügemendigrupp. Mais asub diviis Tarnopoli rajoonis ning alates juulist taganes lahingutega Karpaatidesse. 1944. aasta sügisel taganes Košice rajooni ning talvel taganes üle Popradi läände. 1945. aasta jaanuaris viiakse diviis üle Breslau rajooni ning märtsis peatas Punaarmee pealetungi Ülem-Sileesias. Sõja lõpetas diviis Praha lähedal piiramisrõngas.
Rajoon

Rajoonid Nõukogude Liidus

Nõukogude Liidus hakati rajoone moodustama 1923. aastal.
Eesti NSVs moodustati esimesed rajoonid 1945. aastal Tallinnas, kui Tallinn jaotati 4 linnarajooniks. Maarajoonid moodustati Eesti NSV-s 1950. aastal, ühtlasi kaotati maakonnad ja vallad. Algul oli Eesti NSVs 39 rajooni, ent 1953. aastal vähendati neid 30-le, 1957. aastal 15-le, 1960. aastal suurendati 24-le, 1962. aastal vähendati 14-le, 1964. aastast lisandus Kohtla-Järve rajoon ning viimseks rajoonide arvuks jäi 15.
Nõukogude Liidu ideoloogiakäsitluses lähenesid rajoonide moodustamisega nii parteiline kui ka nõukogude juhtimine külale, kolhoosidele, sovhoosidele ja traktorijaamadele, tugevnesid partei ja nõukogude võimu sidemed laiade maarahvahulkadega, paranes sotsialistliku ülesehitustöö juhtimine nii vabariiklike kui ka kohalike organite poolt.
Anşār al-Islām

Ansar al-Islam (arabia keeles ‏أنصار الإسلام‎, Anṣār al-Islām‚ Islami kaitsjad) on 2003. aastal asutatud kurdide islamistlik rühmitus Põhja-Iraagis. Kontaktid al-Qaida ja Ansar al-Sunnaga.
Rahulike elanike vastu suunatud enesetapurünnakute tõttu on terroriorganisatsioon.
Imat Suumann

Imat Suumann (sündinud 27. juulil 1964 Tartus, signeerib sageli oma teosed ühe n-iga) on eesti maalikunstnik.
Õppis esmalt Tartu Lastekunstikoolis ning peab oma kõige olulisemaks õpetajaks Silvia Jõgeveri. Seejärel õppis aastail 1988–1995 Tartu Ülikooli maaliosakonnas. 
Töötanud maaliõppejõuna aastatel 1995–2001 Tartu Ülikoolis ja 2001–2013 Tartu Kõrgemas Kunstikoolis. Näitustel esinenud alates aastast 1989. Eesti Kunstnike Liidu liige alates 1995. aastast. 1996. aastal liitus kunstnikerühmitusega Kursi Koolkond.

Isiklikku

Tema isa oli kunstnik ja luuletaja Aleksander Suumann ning ema on luuletaja Bibi-Mai Suumann. Ta on abielus keraamik Kersti Raidma-Suumanniga. Tema poolvennad on kunstnik Aapo Pukk, näitleja ja lavastaja Toomas Suuman ning muusik Andrus Rootsmäe (inBoil).
Asta Lees

Asta Lees (23. jaanuar 1924 Aravete – 28. juuni 2013) oli eesti näitleja.
Asta Lees lõpetas aastal 1941 Tallinna Tütarlaste Kaubanduskeskkooli.
Ta töötas aastatel 1941–1948 raamatupidajana, 1948 Noorsooteatri etteütlejana ja 1952 Draamateatri administraatorina.
Lõpetas aastal 1955 Draamateatri õppestuudio ning töötas seejärel aastani 1959 sealsamas administraatorina.
Aastatel 1963–1967 ja 1972–1998 töötas Ugalas (1983–1998 laohoidjana). Ta on teinud kaasa estraadiprogrammides.
Lees on maetud Viljandi Metsakalmistule.
Maiga

Maiga on naisenimi.
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 916. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Maiga 72 naisel.
Süvaveekorallid

Inimmõju süvaveekorallidele

Süvaveekorallide suurimaks ohuallikaks on inimmõju, mis eriti avaldub põhjatraalimisega. Põhjatraalimise käigus segatakse ja resuspenseeritakse põhjasetteid, mille tagajärjel kistakse korallid oma substraatidelt üles.
Olulised mõjud on veel ka naftapuuraukude rajamisel ja sellele eelnevatel otsingutegevustel.
Approaches to Semiotics

"Approaches to Semiotics" on raamatusari, mida aastail 1969–1997 andis välja kirjastus Mouton de Gruyter.
Sarja toimetaja oli Thomas Sebeok. Kaastoimetajad olid Alain Rey ja Roland Posner.  
ISSN 0066-5576.
Pärast selle sarja lõpetamist on sama kirjastus jätkanud semiootikaraamatute väljaandmist uute sarjadega "Approaches to Applied Semiotics" ja "Semiotics, Communication and Cognition".
NFL

NFLi hooaeg

Augustis käivitub liiga eelhooaeg nelja vooru näidismängudega. Põhihooaeg kestab septembri esimese täisnädala neljapäevast umbes aastavahetuseni. Iga meeskond mängib põhiturniiri 17 nädala jooksul 16 mängu kindla süsteemi järgi osaliselt aastast aastasse vahetuvate vastastega. Iga divisjonikaaslasega mängitakse kord kodus ja kord võõrsil. Lisaks kohtub iga meeskond ühe divisjoni liikmetega oma konverentsist ja ühe divisjoni liikmetega teisest konverentsist ning meeskondadega oma konverentsist, kes saavutasid eelmisel hooajal oma divisjonis temaga sama koha. Suurem osa mängudest peetakse pühapäeval, kuid igal nädalal on üks mäng ka esmaspäeval. Mõnikord mängitakse ka neljapäeval või laupäeval. Põhiturniirilt pääseb edasi 12 meeskonda. Edasipääsejateks on divisjonide võitjad ning lisaks kaks üldpingereas neile järgnevat meeskonda kummastki konverentsist. Kummagi konverentsi kaks parimat pääsevad otse teise väljalangemismängude (playoff'i) vooru, ülejäänud selgitavad edasipääsejad omavahel. Hooaja lõpetab veebruari alguses peetav finaalmäng (Super Bowl), kus konverentside meistrid selgitavad omavahelises mängus NFLi meistri.

Mängijate valik

Palju tähelepanu pälvib ka uute mängijate valik aprillis (NFL draft). Meeskondadel on võimalus valida mängijaid, kes seni liigas ei mängi, tavaliselt kolledžimängijate hulgast. Esimesena saab valikuõiguse eelmisel hooajal viimase koha saanud meeskond ja viimasena tiitlivõitja. Valik toimub seitsmes voorus. Alati ei valitagi esimesena kõige suuremat staari, vaid otsustatakse pigem täita endale vajalik positsioon. Valitud mängijaid võivad meeskonnad omavahel teiste mängijate või ka raha vastu vahetada.

Hooajad

2006. aastal alanud hooaja tiitli võitis Indianapolis Colts. Viimaste aastate edukaim meeskond on aga olnud New England Patriots, kes võitis tiitli 2004., 2003. ja 2001. aastal.
2007. aastal alanud hooaja meistriks tuli NFC meister New York Giants, kes suutis 3. veebruaril 2008 peetud XLII Super Bowl'i mängus võita seni kogu hooaja jooksul ühegi kaotuseta jäänud AFC meistri New England Patriotsi.
2008. aasta põhihooaeg algas 4. septembril 2008. 1. veebruaril 2009 peetud XLIII Super Bowl'is sai Pittsburgh Steelers võiduga Arizona Cardinalsi üle oma kuuenda meistritiitli.
2009. aasta põhihooaeg algas 10. septembril Pittsburgh Steelersi ja Tennessee Titansi kohtumisega Pittsburghis Heinzi staadionil. 7. veebruaril 2010 peetud Super Bowl'is sai New Orleans Saints võiduga Indianapolis Coltsi üle oma esimese meistritiitli.
Kreis

Kreis on haldusüksuse nimetus.

Saksamaa

Kreis (Nordrhein-Westfaleni ja Schleswig-Holsteini liidumaal) või Landkreis (teistel liidumaadel) on Saksamaa kommunaalõiguse järgi valdade ühendus ja territooriumide koondis. See haldab oma territooriumi valdade omavalitsuste printsiibil.

Ungari

Ungaris oli kreis (járás) 2. järgu haldusüksus 1983. aasta lõpuni. Kreisid loodi uuesti 2013. aasta alguses. Komitaadis (megye) on 6–18 kreisi, kokku oli neid 2016. aasta seisuga 174.
Vincenzo Consolo

Vincenzo Consolo [vintš'entso kons'oolo] (18. veebruar 1933 Sant'Agata di Militello – 21. jaanuar 2012 Milano) oli Sitsiilia päritolu itaalia kirjanik.
Consolot on peetud üheks suuremaks tänapäeva itaalia romaanikirjanikuks, ehkki tema teosed ei kvalifitseeru päris romaanideks, vaid on pigem luulesugemetega proosajutustused.
Consolo sündis Sitsiilias Messina provintsis Sant'Agata di Militellos. Ta õppis Milano Katoliiklikus Ülikoolis (Università Cattolica del Sacro Cuore) õigusteadust, ent lõpetas tööga õigusfilosoofiast Messina Ülikooli. Pärast ülikooliõpinguid naasis ta Sitsiiliasse, kus õpetas põllumajanduskoolides.
1963. aastal ilmus Consolo debüütromaan "La ferita dell'aprile" ("Aprilli haav"), mis käsitles elu Sitsiilia maakohas esimestel Teise maailmasõja järgseil aastail.
1968. aastal kolis ta Milanosse, kus elas ja töötas surmani, viibides vahepeal pikalt ka oma kodusaarel.
Consolo kirjanduslik läbimurre saabus 1976. aastal, kui ilmus romaan "Il sorriso dell'ignoto marinaio" ("Tundmatu meremehe naeratus"). Teose teemaks on sündmused, mis toimusid Sitsiilia põhjaosas perioodil, mil toimus üleminek Mõlema Sitsiilia kuningriigist Itaalia kuningriigiks, ning mis kulmineerusid verise Alcara Li Fusi talupogade ülestõusuga 1860. aasta mais.
Consolo suri Milanos 78-aastaselt pärast pikka haigust.
Ääsmäe–Kernu tee

Ääsmäe–Kernu tee (registrinumbriga 11406) on kõrvalmaantee Saue vallas. Tee pikkuseks on 10,1 km. 
Tee saab alguse Ääsmäe liiklussõlmes Ääsmäe külas (Saue vald) ja kulgeb läbi Ääsmäe, Tagametsa, Pällu, Muusika, Ruila, Allika, Metsanurga ja Kohatu küla. Tee lõpeb Tallinn–Pärnu–Ikla maantee kolmekümne seitsmendal kilomeetril Kohatu külas (Saue vald). 
Tee ületab ühe silla (Kernu sild üle Vasalemma jõe tee kümnendal kilomeetril) ja 3 truupi. Teele jääb kolm bussipeatust: Muusika, Kääbaste ja Alliku. Muusika külas Kääbaste peatuse lähedal on loodus- ja arheoloogilise kaitse all olev Ukukivi, mis on Eesti suurim ohvrikivi (5,7 m kõrge ja ümbermõõduga ligi 38 m).
Teega ristub esimesel kilomeetril Ääsmäe traktori tee, kuuendal kilomeetril Ruila–Laitse tee.
Tee on mustkattega. Tee on klassita. Liiklussagedus teel on 200-500 autot ööpäevas. Kiiruspiirang on 60 km/h. Teevalgustus puudub