google/wiki40b huggingface dataset:
Georges-Louis Leclerc de Buffon

Georges-Louis Leclerc de Buffon (7. september 1707, Montbard, Burgundia, Prantsusmaa – 16. aprill 1788, Pariis, Prantsusmaa) oli prantsuse loodusteadlane, matemaatik, kosmoloog ja entsüklopedist.
Tema teosed mõjutasid kaht järgnenud loodusteadlaste põlvkonda, kelle seas olid Jean-Baptiste Lamarck ja Georges Cuvier. Buffon avaldas oma eluajal 36-köitelise kvartköites "Loodusloo" (Histoire Naturelle), millele järgnesid kahe aastakümne vältel postuumsed lisaköited tema raamatumärkmete ja muude uurimuste põhjal.
Teadusloolane Ernst Mayr kirjutas: "Buffon oli tõepoolest isaks kogu loodusloolisele mõttele, mis 18. sajandi teisel poolel ilmavalgust nägi."
Buffon tegutses intendandi, tänapäeva mõistes direktorina Kuninga Aias (Jardin du Roi), mida tänapäeval nimetatakse Taimeaiaks ehk botaanikaaiaks (Jardin des Plantes).
Uudisleht

Uudisleht oli aastatel 1927–1940 Tallinnas ilmunud leht, mis kajastas kõmulisi teemasid.
Ajaleht ilmus esimestel aastatel nädalas korra, aastast 1928 kaks korda nädalas, aastas 1931 kolm korda nädalas, 1933 neli korda nädalas, 1933. aasta lõpust viis korda nädalas ja aastal 1940 ilmus iga päev (päevaleht). Toimetus asus Tallinnas, Rataskaevu 9. Väljaandjaks oli J. Loosalu, toimetuse juhatajaks T. H. Treufeldt, vastutavaks toimetajaks A. Peterson. Karikatuurid ajalehele joonistasid Oskar Veldemann ja Jaan Jensen.
Ajalehel oli mitu tasuta kaasannet, nt Noorte Uudisleht ja Koduleht.
Varesemägede maastikukaitseala

Varesemägede maastikukaitseala on maastikukaitseala Sakala kõrgustiku põhjaosas, Viljandi maakonnas Viljandi vallas Taari külas.
Kaitseala asub Sakala kõrgustiku põhjaosa läbivas Tääksi-Välgita-Kehklase ürgorus.
Kaitseala pindala on 23 ha.
Kaitseala on moodustatud 1964. aastal. Ala peaeesmärk on kaitsta sealset lavaoosi (Varesemäed).
Peetrimõisa mõis (Viljandi)

Peetrimõisa mõis (saksa keeles Petershof) oli Karula mõisa karjamõis Viljandi kihelkonnas Viljandimaal. Nüüdisajal jääb mõis Viljandi maakonda Viljandi valda.
Allikaelustik

Allikaelustik on allikaid asustav organismide kogum.

Külmade allikate elustik

Külmade allikate elustiku moodustavad külmalembesed ja puhast vett eelistavad veeorganismid (krenobiondid ja -fiilid). Samuti leidub seal mitmeid organisme, kes on suure ökoloogilise kohastumisvõimega. Loomadest on seal esindatud nt protistid, keriloomad, vesilestad, vähid ja putukavastsed. Taimedest leidub seal bentilisi räni- ja niitrohevetikaid (iseloomulikud eriti langeallikaile) ja õistaimi (eriti tõusuallikais).

Soojade ja kuumade allikate elustik

Soojade allikate elustik on sageli väga rikas ja seal elab palju organismirühmi, sh termofiile. Kuumade allikate elustik on aga väga vaene, seda asustavad peamiselt ekstremofiilid.
The Ghost of You

"The Ghost of You" on neljas ja viimane singel ning kuues lugu My Chemical Romance'i teiselt stuudioalbumilt "Three Cheers For Sweet Revenge".
Laul räägib hirmust kaotada lähedane inimene. See on bändi kaheksas singel.
Jäärja mõis

Jäärja mõis (saksa keeles Saarahof) oli rüütlimõis Saarde kihelkonnas Pärnumaal. Tänapäeval jääb kunagine mõis Saarde valda Pärnu maakonnas.

Ajalugu

Jäärja mõisa on esmakordselt mainitud 1442. aastal.
Läbi ajaloo on Jäärja mõis kuulunud muuhulgas Mengdenite, Bussenite, Ditmarite, Engelhardtide ja Grünewaldtide suguvõsa omandusse.
Viimane võõrandamiseelne omanik oli Johannes von Ungern-Sternberg.

Mõisakompleks

Ühekorruseline puust härrastemaja rajati 19. sajandi alguses. Hoone on säilinud ümberehitatud kujul ning algsest mõnevõrra lühemana. Kunagises mõisa peahoones paikneb praegu Jäärja metskonna keskus.
Säilinud on mitu kõrvalhoonet. Huvitavamad neist on kaaravadega ait ja tall-tõllakuur.
Saare mõis (Pöide)

Saare mõis (saksa keeles Holmhof) oli rüütelkonnamõis Pöide kihelkonnas Saaremaal.
Mõisast on teateid alates 1562. aastast. Mõisa omanik oli Saaremaa rüütelkond.
Adam Taggart

Adam Jake Taggart (sündinud 2. juunil 1993 Perthis) on Austraalia jalgpallur, kes mängib ründajana Lõuna-Korea kõrgliiga klubis Suwon Samsung Bluewings.
Ta alustas profikarjääri 2010. aastal kodulinnas Perth Glorys. Aastatel 2012–2014 mängis ta Newcastle Jetsis. Hooajal 2013–14 oli ta 16 väravaga Austraalia kõrgliiga suurim värvakütt. Ta sai sellega teise Newcastle Jetsi mängijana ajaloos A-League'i suurima väravaküti tiitli. Samal hooajal valiti ta liiga parimaks noormängijaks ja lisaks hooaja sümboolsesse koosseisu.
Pärast edukat hooaega Austraalias liitus ta 2014. aasta juunis Inglismaa esiliiga klubiga Fulham, kellega sõlmis kolmeaastase lepingu. Üheski mängus ta hooajal 2014–15 liigas väljakule ei pääsenud. Hooaja 2015–2016 esimese poole veetis ta laenul Šotimaa kõrgliiga klubis Dundee United.
2016. aasta jaanuaris liitus ta taas Perth Gloryga. Hooajal 2015–16 ta Perth Glory eest mängida ei saanud, kuna FIFA reeglite järgi ei saa üks mängija ühe hooaja jooksul olla registreeritud rohkem kui kahes klubis. Hooajal 2016–17 säras ta taas Perth Glory särgis, lüües liigas 12 väravat. Hooajal 2018–2019 mängis ta Brisbane Roaris.
2019. aasta veebrauris liitus ta Suwon Samsung Bluewingsiga.
Debüüdi Austraalia jalgpallikoondises tegi Taggart 2012. aasta detsembris mängus Hongkongi vastu. Esimese ja teise värava lõi ta koondise särgis hiljem samal kuul mängus Hiina Taipei vastu. Ta kuulus Austraalia koondisse 2014. aasta maailmameistrivõistlustel.
Pada vald

Pada vald (saksa keeles Paddas) oli vald Virumaal Viru-Nigula kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1939.
1891 liideti Pada vallaga Samma, Ulvi ja Varudi vald.
Energiaväli

Energiaväli on paljude usundiliste ja alternatiivmeditsiini süsteemide järgi väidetavalt eksisteeriv ruumilise ulatusega esoteeriline energia, mis väidetavalt ümbritseb ja/või täidab näiteks kõiksust või elusorganisme.
Traditsioonilises Hiina meditsiinis on qi (jaapani keeles ki) elujõud või energiavoog, mis ringleb kehas teatud kanaleid pidi ja mille liikumise häired arvatakse avalduvat haigustena. India usundites ja india meditsiinis on tuntud eluenergia praana, mis kontsentreerub kehas teatud sõlmpunktidesse tšakratesse.
Eluenergia mõiste jõudis idamaistest usunditest New Age'i õpetustesse. Laialdaselt on levinud kujutelm elusolendeid ümbritsevast aurast, mille kaudu arvatakse olevat võimalik mõjutada inimese psüühikat või tervislikku seisundit. Ligikaudu samas tähenduses räägitakse energiaväljadest, bioväljadest, vibratsioonidest, kiirgustest, võnkumistest jms. Wilhelm Reich kasutas universaalse eluenergia kohta sõna "orgoon" (energia). Lähedalt seotud mõisted on näiteks eeterkeha ja peenmateeria. Lisaks bioenergiaväljadele on oletatud ka muud liiki energeetiliste nähtuste nagu universaalne infoväli, energoinformatiivne väli, egregor jt olemasolu.
Eesti rahvausundis oli energiat tähistavaks sõnaks "vägi"; maausuliste arvavad väe olevat kõiges, sh inimestes, paikades, rituaalides jm.
On võimalik, et selliste kujutelmade levikule on kaasa aidanud puudulikult mõistetud mateeria omadusi kirjeldavad füüsikateooriad, samuti seni kinnitamata füüsika ja metafüüsika piirimail paiknevad hüpoteesid (torsioonväli; William A. Tilleri, Karl Pribrami ja David Bohmi teooriad jms). Esoteeriliste energiaväljade olemasolu pole senini teaduslikku empiirilist kinnitust leidnud.
Koerpeamadu

Levila

Neid madusid võib kohata Lõuna-Aasia, Kagu-Aasia ja Okeaania rannikualade vetes.
Johannes Aps

Johannes Aps (14. jaanuar 1915 Kohtla vald, Jõhvi kihelkond, Virumaa – 5. juuli 1941 Virumaa) oli eesti poksija.
Ta võistles Narva Võitleja ja Sillamäe ÜENÜ eest.
Ta sai Eesti meistrivõistlustel aastatel 1934 ja 1935 kukk-kaalus (kuni 118 naela ehk 53,5 kg) 2. koha ning 1937. aastal sulgkaalus (kuni 126 naela ehk 57,2 kg) 3. koha ja 1938. aastal 2. koha.
Ta võitis 1935. aastal I Eesti raskejõustikumängude Tallinnas poksivõistlustel Viru- ja Järvamaa võistlejana kukk-kaalus (kuni 118 naela ehk 53,5 kg) esikoha ning sai 1939. aasta II Eesti mängude poksivõistlustel Tallinnas Virumaa võistlejana sulgkaalus (kuni 126 naela ehk 57,2 kg) 2. koha.

Hukkumine ja ümbermatmine

Ta hukkus Suvesõjas Virumaal ja maeti välitingimustes. Ta maeti 15. novembril 1942 ümber Jõhvi kalmistule.
Aero L-39

Areng

L-39 esmalend toimus 4. novembril 1968 ning 1971. aastast alates hakati Nõukogude Liidu, Tšehhoslovakkia ja teiste Varssavi Pakti riikide tellimusi täitma. Ajavahemikus 1971–1999 valmis 2921 Albatros L-39/59 perekonna lennukit. Neid on eksporditud 16 riiki, lisaks juba nimetatud riikidele ka Vietnami, Rumeeniasse, Bulgaariasse, Kuubasse, Iraaki ja Alžeeriasse. 
1980. aastate alguses alustati L-39C baasil uuendatud lennuki L-39MS loomist, millele asetati võimsam mootor, tugevdati keret, pikendati ninakoonust ja uuendati avioonikat. L-39MS sai uuema arenduse käigus nimeks L-59, esmalend tehti  1. oktoobril 1986.

Kasutus Eestis

Eesti Õhuvägi rendib juba alates 2011. aastast kahte õppelennukit L-39. Lennukid on kasutusel sihitajate väljaõppeks ning treeninguks ja ka õhutuletoetuse tulejuhtide treeninguks. Eesti lennukeid kasutab oma tulejuhtide ja sihitajate treeninguks ka Läti sõjavägi.
Esimesed neli aastat rentis õhuvägi L-39 lennukeid Läti firmalt SIA «K. S. AVIA». 2015. aastal sõlmiti uus 4-aastane leping firmadega Aerohooldus OÜ ja SKY LLC.
Vilppula vald

Külad

Ajostaipale, Elämäntaipale, Huhtijärvi, Huopioniemi, Kolho, Kurkijärvi, Leppäkoski, Loila, Pohjaslahti, Suluslahti, Tyynysniemi, Vitsakoski.

Vilpu päev

Vilpulas peetakse 8. märtsil Vilpu päeva. Valla elanikele pakutakse nimepäevapidu ja kogu päev on sisustatud meelelahutusliku programmiga. 2007. aastal kutsuti valla süvenenud koostöö nimel aastapäevapeole ka mänttälased.
Dracula (film 1931)

Süžee

Film põhineb Bram Stokeri 1897. aasta romaanil "Dracula".
Linda tänav (Tallinn)

Linda tänav on tänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Kalamaja asumis. Linda tänav algab Vabriku tänavalt ja lõpeb Kalevi tänaval. 
Linda tänav on edela–kirdesuunaline ja ligikaudu 200 meetri pikkune.
Linda tänav sai nime 16. detsembril 1931. Varem moodustas see tänav osa Kalevi tänavast.
Ruslan Aušev

Ruslan Aušev (sündinud 29. oktoobril 1954 Kasahstanis Põhja-Kasahstani oblastis Volodarskojes) on Inguši Vabariigi ekspresident ja Venemaa erusõjaväelane, kindralleitnant.
Aušev oli Inguššia president 28. veebruarist kuni 1993 28. aprillini 2002.
Ta sündis Kasahstanis, kuhu tema vanemad olid 1944 tšetšeenide küüditamise käigus deporteeritud.
Aušev lõpetas marssal Jerjomenko nimelise Ordžonikidze kõrgema üldsõjaväelise õppeasutuse ja Frunze-nimelise sõjaväeakadeemia. Nõukogude ja Venemaa sõjaväes teenis ta 1971–2000 Põhja-Kaukaasia sõjaväeringkonnas. 1975–1976 oli ta motoriseeritud laskurjao ülem, 1976–1979 motoriseeritud laskurroodu ülem ja 1979–1980 motoriseeritud laskurpataljoni staabiülem.
Alates 1980 viibis ta 4 aastat ja 7 kuud Turkestani sõjaväeringkonnas Afganistanis, kus juhatas 1982. aastani motoriseeritud laskurpataljoni. Ka tema vennad Adam ja Bagautdin teenisid ohvitseridena Afganistanis.
7. mail 1982 ülendati ta majoriks ja 16. oktoobril 1986 alampolkovnikuks.
Ta on rahvusvahelise liidu "Piirideta relvavendlus" ülemnõukogu liige.

Isiklikku

Ta on abielus Aza Auševaga. Neil on poeg Ali ning tütred Leila ja Lema.
VELK Tallinna konsistooriumiringkond

VELK Tallinna konsistooriumiringkond (saksa keeles Consistorialbezirk der Stadt Reval) oli Venemaa Evangeeliumi Luteriusu Kiriku piirkondlik koguduste haldusorgan Venemaa keisririigi Eestimaa kubermangus, kubermangulinnas Tallinnas.
Konsistooriumiringkonnad moodustati Venemaa keisririigis, vastavalt 1832. aasta 28. detsembri Uue evangeelse luteri kiriku seadusele.
Konsistooriumiringkondade haldusorganiks oli Venemaa Evangeeliumi Luteriusu Kiriku Peakonsistoorium.
Marmilla

Marmilla on ajaloolis-geograafiline piirkond Itaalias Sardiinia saare keskosas.
Piirkonnas on järgmised vallad, mis jäävad Lõuna-Sardiinia ja Oristano provintsi: Albagiara, Ales, Baressa, Barumini, Collinas, Curcuris, Furtei, Genuri, Gesturi, Gonnoscodina, Gonnostramatza, Las Plassas, Lunamatrona, Masullas, Mogoro, Morgongiori, Nureci, Pau, Pauli Arbarei, Pompu, Sanluri,  Sardara, Segariu, Senis, Setzu, Siddi, Simala, Sini, Siris, Tuili, Turri, Ussaramanna, Villamar, Villanovaforru, Villanovafranca. Marmilla piirneb Campidano di Oristano, Barigadu, Sarcidano, Trexenta, Campidano di Cagliari ja Campidano di Sanluri piirkonnaga.
Marmilla pindala on 480 km² ja elanike arv 28 320.
Piirkond on nime saanud Marmilla kastelli (ka castello di Las Plassas) järgi.
Säästev tööstus

Säästev tööstus (inglise sustainable industry) on tootmistegevus, mis on korraldatud ja mida arendatakse majanduslikke, sotsiaalseid, tehnoloogilisi ja keskkonnakaitse kriteeriume arvestades. 
Majandusliku tõhususe suurendamist taotletakse samaaegse keskkonnamõju vähendamisega nii tootmisprotsessis kui ka elanikkonnale pakutavate toodete olelusringi jooksul. Tähtsaks peetakse töötajate töötervishoiu ja -ohutuse tagamist.
Mart Siiroja

Mart Siiroja (7. aprill 1958 – 15. detsember 1995) oli eesti ajaloolane ja afrikanist.

Haridus

Ta lõpetas 1976. aastal Tartu 5. Keskkooli ja 1981. aastal Tartu Riikliku Ülikooli ajalooteaduskonna ajaloolasena.
Ta oli aastatel 1984–1989 Moskva Riikliku Ülikooli juures asuva Aasia ja Aafrika Maade Instituudi aspirant.

Töökäik

Ta töötas aastatel 1981–1984 Valga 1. Keskkoolis ajalooõpetajana.
Ta teenis aastatel 1984–1986 Nõukogude armees sundaega ohvitserina.
Ta oli aastatel 1989–1995 TRÜ ajalooteaduskonnas ja Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas Aafrika ajaloo õppejõud.
Adalbert II

Elulugu

Adelbert sündis Ballenstedtis Ostfaalis, Ballenstedti krahvi Esico ja tema naise Mathilde pojana. Mathilde oli võib-olla Švaabi hertsogi Hermann II tütar. Umbes aastal 1068 abiellus ta Adelheidiga, kes oli Meißeni markkrahvi Otto I ja selle naise Adela tütar. Nende kaks poega olid Otto Rikas ja Siegfried, hilisem Reini pfaltskrahv.
Kroonik Hersfeldi Lamperti järgi toetas Adalbert Saksi Idamargi markkrahvi Dedo I-st tema 1069. aasta konfliktis kuningas Heinrich IV-ga. Wettinite dünastiast Dedo abiellus Adalberti ämma Adelaga, kes oli aastast 1067 lesk, ja nõudis endale tema kadunud abikaasa Meißeni Otto valdusi. Mõlemad pidid kiirelt alistuma, siiski jäi Adalbert kuninga ägedaks vastaseks. Alates 1073. aastast osales ta Suures Saksi mässus Nordheimi Otto liitlasena, mille eest ta aastal 1075 vahistati. Isegi pärast tema vabanemist asus ta vastukuningas Rudolf von Rheinfeldenit toetama, kuni ta Ascherslebeni lähistel Westdorfis tülis ühe Heinrichi läänimehega lõpuks tapeti.
Adalberti lesk abiellus Lotringi pfaltskrahvi Hermann II-ga Ezzoniidide dünastiast ning kolmandat korda Reini pfaltskrahvi Heinrich II-ga Luxemburgide dünastiast, kes oli tema poja Siegfriedi eelkäija.
Perkinsi maakond (Lõuna-Dakota)

Perkinsi maakond (Perkins County) on maakond USA-s Lõuna-Dakota osariigis. Geograafilised koordinaadid on 45°50' N, 102°48' W.
Maakonna halduskeskus on Bison ja suurim linn Lemmon.
Maakonna pindala on 7487 km², millest 49 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 2982. Aastal 2000 oli elanike arv 3363.

Ajalugu

Perkinsi maakond moodustati 3. novembril 1908. aastal. Maakond sai nime Henry E. Perkinsi järgi.
Suuraju poolkerad

Suuraju poolkeradeks (ladina keeles hemispheria cerebri) nimetatakse kesknärvisüsteemiga loomadel koljuõõnes paikneva suuraju vasakut ja paremat osa, mille vahel paikneb suuraju-pikilõhe.  Suuraju vasak ja parem poolkera on ühendatud suuraju-pikilõhe põhjas paikneva mõhnkeha (corpus callosum) kaudu.

Inimesel

Inimaju poolkerade funktsioonid pole täpselt samasugused. Seda nähtust nimetatakse ajupoolkerade asümmeetriaks.
Kahe ajupoolkera vaheline infotöötlus käib mõhnkeha kaudu. Naistel on mõhnkeha suurem kui meestel.
Suuraju vasak ja parem poolkera on kaetud hallaine kihiga ja moodustab suurajukoore ning selle all paikneb valgeaine. Suuraju poolkerades paiknevad külgmised ajuvatsakesed.
Suuraju poolkerad arenevad embrüonaalses arengujärgus otsajust.

Madudel

Madude suuraju poolkerasid on vähe uuritud kuid arvatakse, et nende anatoomia ei erine oluliselt teiste roomajate omast.
IV Riigikogu valimised

IV Riigikogu valimised toimusid 11.–13. mail 1929.
Pormeistri järv

Pormeistri järv (ka Ehajärve) on järv Antsla vallas Jõepera külas Karula rahvuspargis. Selle pindala on 5,5 hektarit. 
Järves on kaks saart.
Fugazi (album)

Fugazi on ansambli Marillion teine stuudioalbum, mis ilmus 1984. aastal. 
Plaat valmis raskustega, sest trummar Mick Pointer oli äsja bändist lahkunud. Uueks trummariks valiti Ian Mosley. Fugazit müüdi Suurbritannias üle 100 000 ja see saavutas kuldplaadi staatuse.
Võnnu vald

Vaatamisväärsused

Valla peamisi vaatamisväärsusi oli Võnnu kihelkonnakirik, mis on Eesti suuremaid maakirikuid. Praeguse väliskuju sai kirik põikhoone lisamisega 1871. aastal. Samas on kivikirik algsel kujul ehitatud ilmselt juba Tartu piiskop Hermann von Buxhövdeni korraldusel aastail 1232–1236. Arvatavasti sellest ajast on säilinud ühe romaanipärase külgportaali fragmendid (kaasajal välja puhastatud). Tegu on tõenäoliselt Lõuna-Eesti ainsa romaani stiilis detaile sisaldava ehitismälestisega ja Tartumaa ühe vanima teadaoleva kivikirikuga.
Kiriku kõrval asub Vabadussõja mälestussammas – Eesti iseseisvuse eest langenute mälestuseks püstitatud mälestusmärk, mis ühtlasi kannab mälestust taasiseseisvumisajal toimunud ühiskondlikest protsessidest. Mälestussamba kavandi valmistas kujur Aleksander Eller, kivitöö tegi August Levold. Sammas avati 11. septembril 1934, kuid lõhuti 1945 ning selle osad kanti laiali. Mälestussammas avati uuesti 1. septembril 1990.

Alevik

Võnnu

Külad

Agali –
Ahunapalu –
Hammaste –
Imste –
Issaku –
Kannu –
Kurista –
Kõnnu –
Liispõllu –
Lääniste –
Rookse –
Terikeste
Kabala mõis (Rapla)

Kabala mõis (saksa keeles Kappel) oli rüütlimõis Rapla kihelkonnas Harjumaal. Nüüdisajal jääb kunagine mõis Rapla valda Rapla maakonnas.
Vigala osavald

Külad

Vigala osavallas on 27 küla: 
Araste – Avaste – Jädivere – Kausi – Kesu – Kivi-Vigala – Kojastu – Konnapere – Kurevere – Leibre – Läti – Manni – Naravere – Oese – Ojapere – Paljasmaa – Palase – Pallika – Päärdu – Rääski – Sääla – Tiduvere – Tõnumaa – Vaguja – Vanamõisa – Vana-Vigala – Vängla

Kultuur

Aastast 1988 toimub eesti koorijuhtide suveseminar, mis lõpeb kontsertidega
.
Kord aastas toimub Vigala valla suvepidu, kus võivad osaleda kõik valla kollektiivid.
Küladepäev (külade seltsielu edendamine, saab esitleda ja jagada oma oskusi ning teadmisi).
Aastast 2002 toimub suvel folkloorilaager lastele.
Igal aastal toimub Vana-Vigalas Hard Rock Laager.
Suve lõpus toimub pikaajaliste traditsioonidega Poti laat.

Vaatamisväärsused

Avaste mägi – Illaste raba – Ilmandu-Sepa pärn – Jädivere hobupostijaam – Jädivere mõisapark – endine Jädivere Õpetajate Seminari hoone – Kivi-Vigala mõis – Kivi-Vigala vasallilinnuse vundament ja vallikraavide jäänused – Matthias Johann Eiseni mälestuskivi Oeses – Maando peakraav – Ojapere rippsild Velise jõel – Palase mägi – Pallika paljandid – Päärdu mõis – Põrgupõhja punker – Tõnumaa raba – Vana-Vigala mõis – Vana-Vigala mõisa lehisealleed – Vana-Vigala Hirvepark ja mõisapark – Vana-Vigala ohvrihiis – Endine Vigala raudteejaamakompleks ja kunagised raudteelaste elamud – Vigala kirik – Vängla vesiveski
Saara soo

Saara soo (ka Roela raba) on soo Lääne-Viru maakonnas.
Helsingi piirkondlik jaotus

Helsingi piirkondlik jaotus on Helsingi jagamine väiksemateks osadeks linna juhtimise, planeerimise, teenuste osutamise ja statistika eesmärkidel.
Halduslikult jagatakse Helsingi linnaosadeks ja need omakorda asumiteks. Teise meetodi järgi jagatakse Helsingi piirkondadeks ja allpiirkondadeks. Lisaks on jaotamine võimalik sihtnumbri põhjal. Erinevad jaotamispõhimõtted tekitavad segadust, sest eri süsteemide üksustel võib olla sama nimi.

Jaotus piirkondadeks

Lisaks jaotusele linnaosadeks ja asumiteks, mis eksisteerib linna planeerimise jaoks, on linn jagatud ka 8 suureks piirkonnaks, mis omakorda jagunevad 34 väikeseks piirkonnaks. Piirkondadeks jaotamine langeb osalt kokku ametliku haldusjaotusega, kuid piirkonnad on linnaosadest suuremad. Piirkondi kasutatakse eriti teenuste osutamise korraldamisel (tuletõrje, lasteaiad, koolid, raamatukogud jne). Mõnel pool läheb piirkonna piir asumi keskelt, aga kvartali keskelt ei lähe piirkonna piir kusagil.
Linnanõukogu otsustas linna piirkondadeks jagada 13. detsembril 1982. Seni kasutasid eri munitsipaalteenuseid osutavad ettevõtted üldjuhul eri haldusjaotusi ning seesugust jaotust peeti keeruliseks ja segadusttekitavaks. Enne haldusreformi, 1980. aastal jagunes linn 101 osaks, millest ainult 17 langesid piiridelt kokku ametlike linnaosadega. Kõik avalike teenuste pakkujad hakkasid suuri ja väikseid piirkondi kasutama 1986.

Sihtnumbrid

Helsingi jaguneb sihtnumbri järgi sidejaoskondadeks, mis kannavad numbreid 10–99. Eraisikute sihtnumbrid on kujul 00xx0, kus alguses olev 00 märgib, et see aadress asub Helsingis, järgneb sidejaoskonna number ja lõpunull näitab seda, et tegu on era-aadressiga. Nimelt postkontorites asuva aadressi lõpus on 1 ja ülejäänud numbrid näitavad suurettevõtteid, millel on oma sihtnumbrid.
Ärmarahu

Ärmarahu on Lääne maakonnas Haapsalu linna halduspiirkonnas Topu lahes asuv 2,16 hektari suurune saar (rahu). Saare rannajoone pikkus on 744 meetrit.
Rahu koordinaadid on 59° 50′ N, 23° 31′ E. Saar asub 200 meetrit naabersaarest läänes, selle rannikul asub Allikjärv. Saar on kivise pinnamoega.
Saar kuulub Väinamere hoiuala koosseisu ja on looduskaitse all.
Maiade sinine

Maiade sinine (hispaania keeles azul maya) on kergelt roheka varjundiga erksinine tehispigment, mida kasutasid seinamaalingutes ja keraamika maalimisel Kolumbuse-eelse Mesoameerika kultuurid, eelkõige asteegid ja maiad.
Osaliselt baseerub maiade sinisel sinine tehispigment MayaCrom Blue B2050, mille valmistamisprotsess töötati välja originaalvärvi uurimise käigus Texase ülikoolis ja mis rahvusvahelises värvainete indeksis kannab
tähist C.I. PB 82 (Pigment Blue 82).

Koostis

Maiade sinine on orgaanilisi ja anorgaanilisi koostisaineid sisaldav segu, põhiosas moodustavad selle añil-taime (Indigofera suffruticosa, asteegi keeles xuiquilitl) lehtedest saadud sinise värvainega värvitud looduslikud valged savid atapulgiit ja montmorijoniit. Vähesel määral on leitud värvis ka teisi mineraale. Sinise tooni varjund võis sõltuda värvi valmistamisel kasutatud temperatuurist ja säilitavaks kolmandaks komponendiks lisati kopaalvaiku.

Kasutamine

Esimesed jäljed maiade sinise kasutamisest pärinevad maiade kultuuri klassikaliset perioodist, mis algas aastal 500. Sinise värvi kasutamise traditsioon jätkus 16. sajandini Mexico kloostrites, eriti tuntud on mehhiko kunstniku, põlisrahvusest kristlase Juan Gersóni maalingud frantsiskaani kirikus Tecamachalcos. Pärast 16. sajandit värvi valmistamise ja kasutamise oskus Mehhikos hääbus, aga Kuubalt on leitud värvi kasutust isegi nii hilisest ajast kui 19. sajand.
Erakordselt hästi säilinud sinist värvi on  leitud seinamaalinguilt Chichén Itzás ja Bonampakis, keraamikalt ja pisiplastikalt, aga ka pinnasest arheoloogilistel kaevamistel kultuskohtades, mis on viinud uurijad mõttele, et inimohvrid kaeti enne ohvritalitust sinise värviga.