google/wiki40b huggingface dataset:
Juunior WRC

Reeglid

Kalendris on 5 (varem 6) rallit. Iga võidetud kiiruskatse eest saadakse lisapunkt. Võistlejatele on loodud sarnased tingimused (identsed autod ning rehvid).

Ajalugu

2006. ja 2007. aasta lõpetas Urmo Aava teise kohaga.
2011–2012 kandis nime WRC Akadeemia (ametlikult WRC Academy). Sarja üldvõtja sai karjääri edendamiseks 500 000 eurot. Ralli kestis tavaklassi rallidega võrreldes üks päev vähem, pühapäeval ei sõidetud. Pärast iga rallit toimus ühine ralli analüüsimine.

2011

Osalejaid oli 18, võistlusautoks Ford Fiesta R2 koos Pirelli rehvidega. Hooaeg maksis 135 000 eurot.
Esimese WRC Akadeemia etapi võitis eestlane Egon Kaur. Hooaja lõpetas ta iirlase Craig Breeniga samadel punktidel, kuid võidetud kiiruskatsete arv andis võidu Breenile. Kokku võitis Kaur 3 etappi (Portugal, Itaalia ja Soome), Breen 2 (Saksamaa ja Suurbritnnia) ning Alastair Fisher 1 (Prantsusmaa).

2012

Osalejaid oli 11, võistlusautodeks oli taas Ford Fiesta R2. Võitis Elfyn Evans.

2013

Vanusepiirang oli 26, rehvitarnijaks sai Hankook. Sander Pärn lõpetas neljandana, võitis Pontus Tidemand.

2014

Võistlusautodeks oli Citroën DS3 R3T koos Michelini rehvidega, vanusepiirang 28. Alates 2014. aastast on kõik JWRC-s osalejad automaatselt ka WRC-3 nimekirjas. Enam ei jagatud lisapunkte kiiruskatsete võitude eest.  Võitis Stéphane Lefebvre.

2017

Taas hakati andma lisapunkte iga kiiruskatse võidu eest. Citroëni võistlusmasina vahetas välja Ford Fiesta R2 ning sõideti DMACK rehvidega.

2018

Kalendris oli varasema 6 ralli asemel 5. Viimasel etapil, Türgi rallil, anti topelt punkte. Osalemine (Pirelli rehvidel Ford Fiesta R2 autoga) maksis 139 500 eurot, vanusepiirang alla 30. Esmakordselt oli auhinnaks uus Ford Fiesta R5 auto, rehvikomplekt, tasuta kütus ning tasuta registreerimine 2019. aasta WRC-2 klassi rallidele. 
Eestlastest osales Ken Torn, kes võttis klassivõidu Soome rallil, kuid kokkuvõttes lõpetas viiendana. Võitis Emil Bergkvist.

2019

WRC-3 kategooria kadumisega ei olnud enam paralleelset võistlusklassi. Võitis hispaanlane Jan Solans. Eestlastest sõitis kaasa Roland Poom 4 rallit ja Ken Torn 2. Äsjaloodud FIA Junior World Rally Championship Trophy for Nations (igal rallil kogub punkte ainult riigi parim rallisõitja) esikolmikus lõpetasid vastavalt Hispaania, Rootsi ja Eesti.
Javier Manquillo

Javier Manquillo Gaitán (sündinud 5. mail 1994 Madridis) on Hispaania jalgpallur, kes mängib paremkaitsjana Premier League'i klubis Newcastle United.
Ta alustas klubikarjääri kodulinnas Madridi Atléticos, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2007. aastal. Hispaania kõrgliigas tegi ta debüüdi hooajal 2012–13. Madrid Atléticos tal põhikoosseisu murda ei õnnestunud ning ta veetis järgmised hooajad laenul: 2014–15 mängis ta Liverpoolis, 2015–16 Prantsusmaa kõrgliigas Marseille' Olympique'is ja 2016–17 Sunderlandis. 21. mail 2017 lõi ta liigamängus Chelsea vastu oma klubikarjääri esimese värava.
2017. aasta juulis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Newcastle Unitediga.
Mihkel Veiderma

Mihkel Veiderma (27. detsember 1929 Tallinn – 25. oktoober 2018) oli eesti keemik, Eesti Teaduste Akadeemia liige.
Mihkel Veiderma sündis Tallinnas haridus- ja riigitegelase Aleksander Veiderma perekonnas viienda lapsena. 1948. aastal lõpetas ta Tallinna Reaalkooli ja 1953. aastal Tallinna Tehnikaülikooli keemiateaduskonna. 1965. aastal kaitses Mihkel Veiderma Moskvas Väetiste ja Insektofungitsiidide Teaduslikus Instituudis kandidaadiväitekirja ja 1972. aastal samas doktoriväitekirja teemal "Obolusfosforiitide fosforväetisteks ja söödafosfaatideks töötlemise uurimine".
Professorikutse anti talle 1973. aastal. Eesti Teaduste Akadeemia liikmeks anorgaanilise keemia alal valiti ta 1975. aastal.
Pärast ülikooli lõpetamist töötas Mihkel Veiderma seitse aastat Maardu Keemiakombinaadis (sealhulgas aastatel 1956–1960 peainsenerina). Seejärel asus tööle Tallinna Tehnikaülikoolis, kus oli algul dotsent keemilise tehnoloogia kateedris, 1972–1997 professor ja anorgaanilise ja analüütilise keemia kateedri juhataja, 1978–1983 ühtlasi keemiateaduskonna dekaan ning 1965–1992 mineraalväetiste laboratooriumi teaduslik juhendaja. Alates 1997. aastast oli Mihkel Veiderma emeriitprofessor.
Aastatel 1988–1999 oli ta Akadeemia asepresident ning 1999–2004 peasekretär, 2004–2009 juhatuse liige.
Ajavahemikus 1992–1994 töötas Mihkel Veiderma Vabariigi Presidendi Kantselei direktorina.
Mihkel Veiderma teadusuuringud olid seotud põhiliselt anorgaaniliste fosforühendite keemia ja tehnoloogiaga. Ta on uurinud looduslike ja sünteetiliste apatiitide koostist, struktuuri ja omadusi ning reaktsioone, faasisiirdeid ja termilisi protsesse fosfaate sisaldavates süsteemides. Tema tähelepanu on pälvinud uued tehnoloogiad ja kasutusalad, tööstusheitmete kahjutustamine ja kasutamine. Olles pikaajaline Teaduste Akadeemia energeetikanõukogu esimees, on ta tegelenud Eesti maavarade (fosforiit, põlevkivi) kasutamise ja energeetika sõlmprobleemidega.
Mihkel Veiderma oli 230 teadusartikli autor või kaasautor, 12 raamatu või artiklikogumiku autor, koostaja või toimetaja, mitme autoritunnistuse kaasautor. Ta on olnud paljude doktori- ja diplomitööde juhendajaks.
Mihkel Veiderma oli Eesti Keemia Seltsi ja Eesti Looduseuurijate Seltsi auliige, Soome Tehnikateaduste Akadeemia välisliige ja Soome Keemiaseltsi kirjavahetajaliige ning paljude nõukogude ja komisjonide liige.
Väljaspool põhitööd on Mihkel Veiderma huvialadeks olnud Eesti teaduse ja hariduse ajalugu, XX sajandi poliitika, teater ja muusika. Ta on kaasa löönud mitmete kultuuri- ja huviseltside tegevuses.

Isiklikku

Tema isa Aleksander Veiderma oli eesti kooliõpetaja, haridusminister ja poliitik.

Tunnustused

1998. aastal autasustati Mihkel Veidermad Valgetähe III klassi teenetemärgiga, 2001. aastal pälvis ta Baltimaade akadeemiate medali kauaaegse töö eest akadeemiatevahelise koostöö edendamisel ning 2006. aastal Eesti Vabariigi teaduspreemia pikaajalise tulemusliku teadus- ja arendustöö eest.
Valea Viilori kindluskirik

Pildid

Fotod: Robert Treufeldt, 19. mai 2011
Terratso

Terratso (itaalia terrazzo) on kohapeal valatav või tehases valmis plaatidena toodetav tsementbetoon, mis sisaldab dekoratiivse täitematerjalina värvilist kivipuru (marmorit, kvartsi, graniiti, dolomiiti, obsidiaani vms), ja mida lihvituna kasutatakse peamiselt põranda-, trepi- ja seinakattematerjalina, aga ka kõnniteede ja siseõuede viimistlemisel.

Ajalugu

Terratsot tunti juba antiikajal Kreekas ja Roomas. Uus õitsenguaeg saabus koos renessansiga, mil terratsot kasutati eriti Veneetsia palazzodes, mistõttu itaallased tundsid seda üldiselt terrazzo alla veneziana nime all.
Aivo Orav

Aivo Orav (sündinud 10. aprillil 1965 Pärnus) on Eesti diplomaat.
Ta on lõpetanud Tartu Ülikooli füüsika-keemiateaduskonna (1990) ja hiljem Tallinnas Eesti Diplomaatide Kooli (1992).
Välisministeeriumi teenistuses on ta alates 1992. aastast. Aastatel 1995–1998 oli ta tööl Eesti alalises esinduses Euroopa Julgeoleku- ja Koostööorganisatsiooni juures Viinis; seejärel töötas 1998–2000 välisministeeriumi poliitikaosakonna julgeolekupoliitika ja rahvusvaheliste organisatsioonide büroo direktorina.
Aastatel 2000–2005 oli Orav Eesti suursaadik Poolas. Aastal 2001 nimetati ta Eesti erakorraliseks ja täievoliliseks suursaadikuks Rumeenias ja Bulgaarias resideerimisega Varssavis. Kevadest 2005 oli Orav mitteresideeriv suursaadik Makedoonias. Pärast ametiaja lõppemist Poolas augustis 2005 pöördus Orav tagasi Eestisse, kus asus tööle välisministeeriumi poliitikadirektorina.
27. juunil 2008 nimetas president Toomas Hendrik Ilves Orava Eesti uueks suursaadikuks Türgis. Sama aasta 1. augustil nimetas ta Orava ühtlasi Eesti suursaadikuks Aserbaidžaanis resideerimisega Ankaras.
Ta oli aastatel 2008–2012 Eesti suursaadik Türgis ja Aserbaidžaanis. 8. septembril 2008 andis ta Ankaras oma volikirjad üle Türgi presidendile Abdullah Gülile. Aprillis 2011 nimetas president Toomas Hendrik Ilves ta ühtlasi Eesti suursaadikuks Liibanonis.
29. märtsil 2012 kutsus president Ilves Orava seoses tema ametiaja täitumisega tagasi suursaadiku ametikohtadelt Türgis, Aserbaidžaanis, Liibanonis ja Makedoonias.
Detsembris 2011 määras Euroopa Liidu välisteenistuse juht Catherine Ashton Orava Euroopa Liidu suursaadikuks Makedooniasse, kus ta töötas 1. märtsist 2012 kuni 31. augustini 2016. Alates 1. septembrist 2016 on Orav Euroopa Liidu suursaadik Montenegros.
Indro Montanelli

Indro Montanelli (22. aprill 1909 Fucecchio Firenze lähedal – 22. juuli 2001 Milano) oli Itaalia ajakirjanik ja ajaloolane, Tartu Ülikooli itaalia keele ja kultuuri õppejõud.
Montanelli õppis Grenoble'i ja Sorbonne'i ülikoolis, lõpetades õigus- ja sotsiaalteaduskonna. Vabakutselise ajakirjanikuna alustas ta tööd Paris Soir's ja United Press Agencys.
Kuna Montanelli kirjutas pärast Hispaania kodusõjast artikleid, mis olid fašistliku valitsuse hinnangul poliitiliselt sobimatud, saadeti ta mõni aasta enne Teist maailmasõda Eestisse. 1937. aasta septembrist pidas ta aasta vältel Tartus itaalia keele ja kultuuri loenguid.
Hiljem on Indro Montanelli kirjutanud ligi 60 raamatut ning teinud auhindu pälvinud filmi "Rovere kindral".
11. märtsil 2013 avati Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna Paabeli hoone (Ülikooli 17) fuajees Montanelli mälestustahvel.
Robert Filmer

Robert Filmer (1588 East Sutton, Kent – 26. mai 1653) oli inglise poliitiline filosoof.
Filmer oli äärmiselt innukas Charles I toetaja ning uskus, et monarhi võim tuleneb jumalikust õigusest. Tema seisukoha järgi, mida ta väljendas oma peateoses "Patriarcha", said kuningad oma võimu Jumalalt, kes andis absoluutse valitsusõiguse Aadamale, kelle järglastele anti see samasugusel kujul edasi. Lisaks sellele omavad monarhid ka absoluutset omandiõigust, sest seegi õigus oli Aadamal. Nende võimu põhjendab ka see, et nad on teistest inimestest loomult kõrgemad, nagu isa lastest, peremees pereliikmetest, mees naisest ja vanemad noorematest. Inimkond on proovinud küll ka teisi valitsusvorme, nagu vabariik või aristokraatia, ent need pole Filmeri järgi legitiimsed, sest ei vasta jumalikule tahtele, milleks saab olla vaid absoluutne monarhia. Filmeri äärmiselt tugev monarhismi õigustav raamat valmis küll juba Inglise kodusõja ajal, kuid trükiti alles 1680. aastal. Tema seisukohtadele toetusid paljud radikaalsed monarhistid, kes toetasid James II võimulepääsu ja parlamendi otsuste eiramist. Filmeri seisukohtade vastu polemiseeris ägedalt John Locke, kes pühendas sellele oma "Esimese traktaadi valitsemisest".
Aktiivne temperatuur

Aktiivne temperatuur on ööpäeva keskmine õhutemperatuur, mis ületab bioloogilist miinimumtemperatuuri.
Eestis on eristatud aktiivset temperatuuri üle 5 °C ja üle 10 °C. Neist esimene iseloomustab soojanõudlust taimede üldisel kasvuperioodil, teine aktiivsel kasvuperioodil.
Paavo Järvi

2019. aasta

2019. aasta sügishooajast on ta Šveitsis Zürichi Tonhalle orkestri peadirigent ja muusikaline juht.
Filaret (Denõssenko)

Kiievi Patriarhaadi Ukraina Õigeusu Kirikus

Filaret oli KPUÕK juht aastatel 1995–2018 tiitliga Kiievi ja kogu Vene-Ukraina patriarh (Патріарх Київський і всієї Руси-України). Seoses Vene Õigeusu Kirikust lahkulöömisega oli Filaret VÕK poolt pandud kirikuvande alla, mille Konstantinoopoli patriarhaat tühistas 2018. aasta oktoobris. KPUÕK juhina toetas ta 2004. aastal toimunud oranži revolutsiooni. Samuti toetas KPUÕK 2013.–2014. aastal Euromaidani vägivallas kannatada saanud protestijaid neile varjupaiga andmisega. 2014. aasta kevadel rääkis ta avalikult vajadusest ühendada Ukrainas tegutsevad õigeusu kirikud. KPUÕK toetus valitsusele ja armeele tõstis kiriku populaarsust. 2015. aasta seisuga oli Filaret Ukraina usuühingute juhtidest kõige kõrgema toetusreitinguga.

Ukraina Õigeusu Kirikus

Ukraina õigeusu kirikute ühendkogul asutatava Ukraina Õigeusu Kiriku juhiks Filaret ei kandideerinud, kuid talle anti vastse kiriku aupatriarhi tiitel, austuse pärast, kuigi selle olemasolu ei ole kirjeldatud UÕK tomoses ega põhikirjas. Ühtlasi sai temast Ukraina Õigeusu Kiriku Püha Sinodi üks kolmest alalisest liikmest. UÕK Püha Sinodi esimese otsusega sai tema ülesandeks Kiievi piiskopkonna ja selle kloostrite juhtimine. Tema võimu alla ei jäetud Püha Miikaeli Kuldsete Kuplitega kloostri juhtimist.

UÕK sisetüli

28. mail 2019 andis Filaret KPUÕK nimel välja ukaasi, mille ta allkirjastas kui Kiievi ja kogu Vene patriarh ning millega püüdis keelata Oleksandr Trofõmljukil vaimulikuna teenimist. 1. juunil 2019 süüdistas UÕK piiskop Hadrianus (Kulõk) Filaretti selles, et ta kavatseb nõuda Kiievi vaimulikelt truudusetõotust talle endale ja KPUÕK-le. 5. juunil 2019 teatas Filaret koos oma pooldajatega, et ei tunnista Ukraina õigeusu kirikute ühendkogu ega sellel tehtud otsuseid. 14. juunil 2019 saatis Filaret laiali kutsed, milles kutsus UÕK vaimulikke 20. juunil toimuvale likvideeritud KPUÕK kohalikule kirikukogule. UÕK hoiatas, et kirikukogu toimumine tähendab kirikulõhet ning sellel osalejaid ootavad juriidilised ja kanoonilised tagajärjed. Filaret kutsus 20. juuniks 2019 Kiievi Püha Vladimiri katedraali kokku likvideeritud KPUÕK kohaliku kirikukogu, mis kuulutas KPUÕK laialisaatmise tühiseks ja KPUÕK sisuliselt taastatuks. Filaret lisas, et tal on õigus saada endale kõik UÕK Kiievi kogudused ja kloostrid. 24. juunil 2019 kokku tulnud Ukraina Õigeusu Kiriku Püha Sinod otsustas Filaretti toetanud piiskop Ioasafi ja piiskop Peetruse UÕK piiskoppide seast välja arvata. Sinodi otsusega vabastati Filaret Kiievi piiskopkonna juhi kohalt, kuid UÕK vaimulike seast teda ei eemaldatud.

Seisukohad

Filaret toetas oranži revolutsiooni ja suuremat lõimumist Euroopaga ning Venemaa mõju alt väljumist. 2019. aasta märtsis arvas ta, et kui Moskva Patriarhaadi Ukraina Õigeusu Kiriku eestseisja metropoliit Onufrius tahaks liituda Ukraina Õigeusu Kirikuga, siis võetaks ta vastu kui vend. 14. mail 2019 arvas ta, et UÕK-s on kaksikvõim ning nõudis, et eestseisja ei tohi teha kiriku siseelus midagi ilma tema kui patriarhi nõusolekuta. Samuti arvas ta, et patriarh juhatab UÕK Püha Sinodi istungeid.
Marten Mütt

Marten Mütt (sündinud 25. mail 1992) on endine Eesti jalgpallur.
Ta mängis aastast 2013 Meistriliigas osalevas klubis FC Flora Tallinn.
Aastal 2014 määras Eesti Jalgpalli Liit talle eluaegse mängukeelu mängutulemustega manipuleerimise eest.
John Duttine

John Duttine (sündinud 15. märtsil 1949 Barnsleys Yorkshire'is) on Inglismaa näitleja.
Televisioonis on mänginud vanemkonstaabel George Millerit seriaalis "Südameasi" (2005–2010).
Häbelik mimoos

Välimus

Noorte taimede vars on jäik ja püstine, muutudes ajaga ronivaks või roomavaks. Vars on peenike ja harunev. 1,5 meetri pikkune vars võib olla vähemal või rohkemal määral astlalised. 
Kahelipaarissulgjates liitlehtes on 10–26 lehekest. Ka leherootsud on astlalised. Lehekaenaldest puhkevad kahvaturoosadest või punakatest õitest koosnevad nutid. Nuti läbimõõt on 8–10 mm. 
Mimoosi vili on kaun. Tavaliselt on 2–8 kauna kobaras koos, iga kaun 1–2 cm pikk. Mimoosi pruunid seemned on 2,5 mm pikkused ja kaetud tugeva kestaga. Mimoos on nii tuul- kui ka putuktolmleja.

Taime liikumine

Mimoosi liitlehtede lehekesed painduvad õhtul kokku ja avanevad taas päikese tõustes. Sellist ööpäevasest valgusrežiimist tulenevat liikumist nimetatakse nüktinastiliseks liikumiseks. Nastiline liikumine ehk taimede liikumine välisstiimulite ajel on omane tervele mimoosi perekonnale. 
Häbeliku mimoosi lehed sulguvad ka puudutuse või temperatuuri alanemise (alla +16°) peale. Peale longu vajumist taastub lehe normaalne seisund maksimaalselt tunni möödudes. Füüsilise ärrituse peale vabanevad taime varres kemikaalid, mis suruvad lehekeste ja leherootsu vakuoolidest taimemahla välja, rakurõhk langeb ning rakk kukub kokku. Tulemuseks on lehekeste ja leherootsu "longuvajumine". 
Pole päris selge, milleks selline kohastumus vajalik on, kuid teadlased oletavad, et see on taime kaitse herbivooride eest. Loomadele võib taime ootamatult kiire liigutus mõjuda hirmutavalt ning panna neid vähem "liikuvaid" taimi eelistama.

Levila

Algselt on taim pärit Lõuna- ja Kesk-Ameerikast.

Mimoos invasiivse liigina

Taim on sisse toodud ka teistele mandritele ning Tansaanias, Lõuna-Aasias, Kagu-Aasias, mitmetel Vaikse ookeani saartel ning mitmel pool Austraalias loetakse teda invasiivseks liigiks. Liik võib olla tülikas umbrohi troopiliste põllukultuuride kasvatamisel. Harilik mimoos kipub risustama maisi, tomati, puuvilla, banaani, sojaubade, papaia, suhkruroo ja kookospähkli istandusi.

Kasutamine

Mõningates riikides kasutatakse mimoose loomasöödana, kuid näiteks Hawaiil kasvav liik on loomadele mürgine.
Külmema kliimaga maades on häbelik mimoos populaarne toataim.
Mimoosi kasutatakse ka ravimtaimena astma, krampide, düsmenorröa, ekseemi, ödeemi, väsimuse, palaviku, põletiku, unetuse, leepra, valu, maohammustuse jmt seisundite korral ja mõnede allikate kohaselt ka tuberkuloosi korral.
Veismaņi mõis

Veismaņi mõis (saksa keeles Weissenstein, läti keeles Veismaņu muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Võnnu kreisis Võnnu kihelkonnas. Tänapäeval asub Lätis Cēsise piirkonnas Vaive vallas Veismaņis.

Ajalugu

Mõisa mainiti esmakordselt Tulmēni mõisa nime all, kui see kas aastal 1525 või 1526 Lodede suguvõsa valdusesse läks. Aastal 1630 kuulus see Oxenstiernadele. Põhjasõja ajal liideti see Priekuļi mõisaga.
Aastal 1770 eraldas Katariina II sealsed maad Lode mõisa (Lodenhof) nime all Otto Weissmann von Weissensteinile. Weissmann von Weissensteinide suguvõsa valdusesse jäi mõis aastani 1830; nende järgi sai see ka oma uue nime. Aastal 1830 läks mõis Blanckenhagenite suguvõsa valdusesse, jäädes nende omandusse kuni võõrandamiseni aastal 1920.

Mõisaansambel

Veismaņi mõisakompleks on riikliku kaitse all olev muinsusmälestis. Kaitse all on park, tall, tõllakuur, laut, endisest teenijate majast rajatud aidaga laut, ait, magasiait, tootmishoone, mõisavalitseja maja ja häärber.
Mõisakompleks rajati XVIII sajandi teisel poolel. Algselt oli see sümmeetrilise põhiplaaniga. Aastal 1908 lammutati vana puidust peahoone ja selle asemele püstitati praegune historitsistlik häärber. Toona kaevati mõisa juurde ka tiigid ja rajati selle juurde puu- ja juurviljaaiad.
Befungin

Befungin on ravimipreparaat, mis koosneb musta pässiku ekstraktist, koobaltisooladest (CoCl₂, CoSO₄) ja alkoholist. 
Befungin oli Nõukogude Liidus ravimina registreeritud.
Aimée Beekman

Aimée Beekman (/ɛˈmeː/, aastani 1953 Aimée Malla, sündinud 20. aprillil 1933 Tallinnas) on eesti kirjanik. Esineb väidet, et eesnime ametlik kuju on Aime, kuid see ei vasta tõele – selle segaduse on tekitanud nime transkribeerimine vene keelde dokumentides.

Biograafia

Aimée Beekman lõpetas 1956. aastal Üleliidulise Kinematograafiainstituudi, töötas 1956–1960 Tallinnfilmis peaoperaatorina ning on alates sellest ajast tegutsenud vabakutselise kirjanikuna.
Tema abikaasa oli Vladimir Beekman.
2007.–2008. aasta finantskriis

2007.–2008. aasta finantskriis (ka ülemaailmne finantskriis või 2008. aasta finantskriis) on paljude majandusteadlaste arvates suurim maailma majandust tabanud finantskriis alates 1930. aastate suurest depressioonist. Selle tulemusel jõudsid paljud suured rahandusasutused kokkukukkumise äärele, riikide valitsused olid sunnitud panku välja ostma ning kogu maailma börsid pöördusid langusse. Paljudes piirkondades kannatas ka kinnisvaraturg, mistõttu paljud inimesed kaotasid kodu, hulgaliselt elamispindu pandi müüki ning süvenes tööpuudus. Kriisi tõttu sattusid raskustesse elutähtsad ettevõtted, tarbijate varad kahanesid triljonite USA dollarite võrra ning majanduse aeglustumine viis ülemaailmse suure majandussurutise ja Euroopa võlakriisini. Kriisi aktiivne faas, mis ilmnes likviidsuskriisina, algas 7. augustil 2007, kui BNP Paribas katkestas raha väljavõtmise kolmest riskifondist, põhjendades seda "likviidsuse täieliku aurustumisega".
Velda Ratnik

Elulugu

Velda Ratnik on galvanotehniku tütar.
Lõpetas 1953 Tallinna 1. Töölisnoorte Keskkooli ja 1959 Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) keemiline tehnoloogia alal. Olnud 1960–61 TTÜ polümeeride sünteesi labori vanemlaborant, 1963–92 tööstusliku soojusenergeetika teadusliku uurimise labori insener, nooremteadur ja vanemteadur (1972–87 osakonna juhataja).

Teadustöö

Uurimisvaldkond: kütuste mineraalosa mõju aurugeneraatorite küttepindadele. 12 teadustrükist.
Suurejõe raamatukogu

Suurejõe raamatukogu on raamatukogu Pärnu maakonnas Põhja-Pärnumaa vallas Suurejõe külas. Raamatukogu juhataja on Elvira Varrik.
Ain Lember

Ain Lember (sündinud 14. detsembril 1965) on eesti ajakirjanik.
Ta on ajalehe Saarte Hääl põllumajandustoimetaja.
Sixten Sild

Sixten Sild (sündinud 19. juunil 1964 Tartus) on eesti orienteeruja.

Haridus

Ta lõpetas 1982 Nõo Keskkooli, 1991 keemikuna Tartu Ülikooli ja 1995 turismieksperdina Karlstadi Ülikooli.

Sportlaskarjäär

Orienteerumises oli tema esimene treener Toivo Kotov, hilisem Valeri Kisseljov. Võitnud Eesti meistrivõistlustel aastatel 1985–2003 kokku 51 medalit (35 kulda, 5 hõbedat ja 11 pronksi) ning Nõukogude Liidu meistrivõistlustel kulla, hõbeda ja pronksi. 1990 saavutas Sild Nõukogude Liidu koondises üliõpilaste maailmameistrivõistluste pronksmedali. 1991. aastal võitis orienteerumisjooksu maailmameistrivõistlustel Tšehhoslovakkias Mariánské Lázněs tavarajal pronksi.

Isiklikku

Tema abikaasa on Sarmite Sild, neil on pojad Timo ja Lauri Sild. Terve pere tegeleb orienteerumisega.
Albert Kuusk

Albert Kuusk (20. august 1892 Otepää, Tartumaa – 4. detsember 1942 Petšorlag, Komi ANSV, Venemaa) oli Eesti sõjaväelane (major).
Alates 22. septembrist 1936 teenis ta 6. Üksikus Jalaväepataljonis.
Arreteeriti NKVD poolt 24. jaanuaril 1941, suri vangilaagris Venemaal.
Time to live

TTL ehk Time To Live on andmesides kasutatav kaitsemehhanism. Andmed välja saatev seade määrab andmetele maksimaalse eluea (Time To Live võib tõlkida kui Elada on jäänud...) väärtuse täisarvuna. Iga seade, mida andmed läbivad, vähendab seda arvu ühe võrra. Kui TTL jõuab nulli, andmete edastamine lõpetatakse.
Andmeside võrkudes on võimalik, et andmeedastus satub tsüklisse ning TTL mehhanism kaitseb võrku ülekoormuse eest sellistes olukordades.
Grethe Rõõm

Grethe Rõõm (sündinud 18. novembril 1976 Kuressaares) on eesti lastekirjanik ja fotograaf.
Andres Kalmus

Andres Kalmus (kuni 1935. aastani Andrei Dreimann; ka Andreas Kalmus; 25. september 1902 Treimani küla, Orajõe vald, Pärnumaa – 22. juuni 1990 Göteborg) oli Eesti sõjaväelane (kapten) ja sõjaväeluure ohvitser.
Ta sündis Treimani külas Punapõllu talus.
Ta oli rahvusvaheliselt tuntuim Eesti luureohvitser, tunnustatud raadioside, raadioluure ja salakirjade spetsialist. 
Kapten Andres Kalmus juhtis Sõjavägede Staabi II osakonna raadioluurejaoskonda, aastatel 1939–1944 oli ta juhtiv raadioside ja -luure ohvitser Soome kindralstaabi juures, teenis pärast sõda kõrgetel ametikohtadel Prantsuse sõjaväeluures. 
Ta oli Eesti Sõjavägede Staabi 2. osakonna D-jaoskonna (raadioluure) ülem. Kalmus vabastati sõjaväest juulis 1940. Ta põgenes Soome, kus võeti Soome Peastaabis tööle ANSt Revali sideohvitseriks. 1944. aastal määrati ta Haukka luurerühma ja suvel ka Tümmleri raadiokursuste ülemaks.
Ta on maetud Bromma kalmistule.
Cyndi Lauper

Cyndi Lauper (Cynthia Ann Stephanie Lauper; sündinud 22. juunil 1953 New Yorgis) on USA laulja, laulukirjutaja ja näitleja. Ta sai rahvusvaheliselt tuntuks 1980. aastatel lauludega "Girls Just Want to Have Fun", "Time After Time", "She Bop", "All Through the Night", "True Colors" ja "I Drove All Night".
Lauperi esimest albumit "She's So Unusual", mis ilmus 1983. aastal, saatis suur müügiedu – sellega teeniti 16 miljonit dollarit. Ta pälvis parima uustulnuka Grammy-auhinna.
1985. aastal osales ta Michael Jacksoni loos "We Are the World", mille tulud läksid Aafrika näljahädaliste abistamiseks. Ta on siiani aktiivne inimõiguste ja seksuaalvähemuste õiguste eest võitleja.
Cyndi Lauper on osalenud näitlejana mitmes telesarjas ja mängufilmis.
Ta on abielus näitleja David Thorntoniga.
Zimbabwe ülikool

Zimbabwe ülikool (inglise keeles University of Zimbabwe) on ülikool Zimbabwes Harare lähedal; ühtlasi vanim ja suurim Zimbabwe ülikool.
Ülikool asutati 1952.
Ülikoolis on kümme teaduskonda.
Ülikoolis õpib üle 11 000 üliõpilase.