google/wiki40b huggingface dataset:
Neliteist teesi

Taust

Ameerika Ühendriigid astusid Keskriikide vastu Antandi poolel sõtta aastal 1917. 1918. aasta alguseks oli selge, et sõda on lõpule jõudmas. Kõnes esitatud neliteist teesi tuginesid rahukonverentsil võimalikult esitatavate teemade uuringul, mille viis läbi umbes 150 nõunikust koosnev rühm, mida juhtis Wilsoni välispoliitika nõunik kolonel Edward M. House.
Wilsoni kõne tõi esile mitmeid progressivismi põhimõtteid, mis olid Ühendriikides ajendanud siseriiklikke reforme, ning kasutas neid välispoliitika ümberkohandamiseks, rõhutades vabakaubandust, avalikke kokkuleppeid, demokraatiat ning suveräänsust. Neliteist teesi oli ainukeseks ametlikult välja toodud sõjaeesmärgiks; enamik osapooltest tunnistas ainult üldisi suundi ja ülejäänud keeldusid eesmärkide avalikustamisest, kuna soovisid saavutada territoriaalset kasu. 
Wilsoni kõne oli samas vastuseks Vladimir Lenini Izvestijas avaldatud rahudekreedile, mis kutsus Venemaad otsekohe sõjast eemale tõmbuma, kutsudes üles õiglasele ning demokraatlikule rahule, mida ei ohustaks territooriumi annekteerimised. Selle tulemuseks oli Brest-Litovski rahuleping, mis sõlmiti märtsis 1918.

Mõjud

Kõne sisaldas kõrgeimaid ideaale, reformides välispoliitikat moraalsel ja eetilisel põhjal, puhta omakasu asemel. Seda levitati laialdaselt propagandana, et ergutada liitlasi võidule. Koopiaid kukutati lennukitelt ka Saksa liinide taha, et ajendada Keskriike õiglase lahenduse ootuses alla andma. Oktoobris 1918 Badeni prints Maximiliani poolt Wilsonile saadetud noot palus kohest vaherahu ja rahuläbirääkimisi, mis tugineksid 14 teesile.
Kõne koostati ilma Euroopa riigipeadega koordineerimata või konsulteerimata. Ainsa avaliku sõjaeesmärkide avaldusena muutus see Saksamaa alistumise aluseks läbirääkimistel Pariisi Rahukonverentsil aastal 1919 ning mis dokumenteeriti Versailles' rahulepingus. Vastuseis 14 teesile Briti ja Prantsuse liidrite seas tuli ilmsiks pärast agressioonide lõppu: Britid olid merede vabaduse vastu ja Prantslased nõudsid reparatsioone. Wilson oli sunnitud mitmete põhimõtete osas järeleandmisi tegema, et tema kõige olulisem tees, Rahvasteliidu loomine, viidaks läbi. Selle tulemuseks oli Saksamaal levinud kibestumine, mis oli üheks fašismi tõusu põhjuseks 1930ndatel.
Sellest hoolimata sai Wilson 1919. aastal Nobeli rahuauhinna laureaadiks tänuks tema teenetele rahu saavutamisel. Ta innustas ka iseseisvusliikumisi üle maailma, kaasa arvatud 1. märtsi liikumine Koreas. Ajalugu on aga näidanud, et hoolimata idealismist kaasati Euroopa sõjajärgse rekonstruktsiooni plaanidesse täielikult vaid neli teesi. Samuti keeldus Ameerika Ühendriikide Senat Versailles' lepingut ratifitseerimast, muutes selle Ameerika Ühendriikides kehtetuks ning kammitsedes vastloodud Rahvasteliitu. Versailles' lepingu ratifitseerimise suurimaks takistuseks oli Henry Cabot Lodge'i vastuseis. Oluliseks takistuseks oli ka Wilson ise, kuna ta keeldus toetamast lepingut koos muudatustega, mille pakkus välja senat.
Beiersdorf

Vallaosad

Gebirge, Neulauba, Schmiedental, Zeile ja Zwenke.
Gea Rennel

Gea Rennel (sündinud 9. detsembril 1958) on eesti diplomaat ja riigiametnik.
Ta lõpetas 1984. aastal Tartu Riikliku Ülikooli geoloogia eriala diplomitööga "Põhja-Eesti platoo muldade geokeemiast" (juhendajad Valter Petersell ja Aadu Loog).
1992. aastal lõpetas ta Eesti Diplomaatide Kooli diplomaatia ja rahvusvaheliste suhete eriala.
1992. aastal asus tööle Välisministeeriumi. Ta on töötanud Välisministeeriumi 1. poliitikaosakonna peadirektorina ja oli Eesti NATOga liitumise läbirääkimiste valitsusdelegatsiooni liige.
Aastatel 2003–2007 oli ta Eesti erakorraline ja täievoliline suursaadik ja alaline esindaja Euroopa Julgeoleku- ja Koostööorganisatsiooni (OSCE) juures Viinis. Aastatel 2007–2011 oli ta Välisministeeriumi siseauditi osakonna peadirektor. Aastatel 2011–2015 oli ta Eesti erakorraline ja täievoliline suursaadik ja alaline esindaja Euroopa Nõukogu juures Strasbourgis. 2015. aastast on ta Riigikogu Kantselei välissuhete osakonna juhataja.
Ta on Eesti Geoloogia Seltsi liige.
Aastatel 1972–1976 võitis ta Eesti noorte meistrivõistlustel tennises 5 kulda, 5 hõbedat ja 2 pronksi. Harrastab orienteerumist ja on Harju KEK Rahvaspordiklubi liige.
Räägi minuga!

"Räägi minuga!" oli Pereraadio saade, milles sai etteantud teemal saatesse helistada.
Saade oli eetris kord nädalas 2000. aastast kuni 28. maini 2008. Saatejuht oli Lauri Beekmann.
Eesti Tennise Liit

Eesti Tennise Liit on Tallinnas asuv eraõiguslik juriidiline isik (MTÜ), kes koordineerib kogu tennisealast tegevust Eesti Vabariigis ja on Eesti tennise kõrgeim esindusorgan Eesti Vabariigis ning rahvusvahelistes organisatsioonides. Eesti Tennise Liit on katusorganisatsioon Eesti tenniseklubidele, ühendades neid edasiviivale koostööle ning tagades tennise populaarsuse kasvu ja järjepideva tasakaalustatud arengu. Liidu põhieesmärgid on igakülgne tennise edendamine ning liikmete huvide koondamine ja nende nimel tegutsemine. 
Tenniseliidu president on alates 12. juunist 2013 Enn Pant.

Ajalugu

Tennis on Eestis pika ja järjepideva ajalooga spordiala. Esimene dokumentaalne tõend Eestis mängitud tenniseturniirist on dateeritud 1895. aastaga, kuid ajaloolaste arvates alustati tennisemängimist mõisates mitukümmend aastat varem. 1913. aastal peeti Kalevi turniir, millest võtsid osa Eesti rahvusest mängijad ning seda on loetud Eesti tennise ajaloo alguseks. Esimesed Eesti meistrivõistlused peeti aastal 1920 ning 1922. aastal asutati Eesti Tennise Liit ühendamaks kõiki Eestis tegutsevaid tenniseklubisid.
Kuigi sõja-aastatel (1941–1944) ei peetud Eesti meistrivõistlusi, ei kadunud järjepidevus Eesti tennisest. Ka NSV Liidu okupatsiooni tingimustes suutsid Eesti tennisejuhid ja treenerid ülal hoida kõrget taset, mille tollaseks väljenduseks olid võidud NSV Liidu võistkondlikel ja individuaalsetel meistrivõistlustel.
Eesti Tennise Liidu juriidiline taastamine Rahvusvahelises Tenniseföderatsioonis (ITF) toimus aastal 1992 ning sealt alates on Eesti kaasa teinud ITF-i egiidi all korraldatavatel võistkondlikel võistlustel.
Eesti Tennise Liidul on head suhted ITF-iga ning tänu sellele on viimastel aastatel Eestile usaldatud mitme rahvusvahelise võistluse või ürituse läbiviimine.

Struktuur

Eesti Tennise Liit koosneb juhatusest, distsiplinaarkomisjonist, treenerite kogust, kutsekvalifikatsiooni komisjonist, seeniorspordi komisjonist ja rannatennise toimkonnast.

Võistlused

Eesti Tennise Liidu poolt korraldatavad võistlused jagunevad järgmiselt.
Meistriliiga aasta parim mängija

Meistriliiga aasta parim mängija on iga-aastane auhind, mis andakse Meistriliiga parimale mängijale tema esituste eest liigas.
Constantin Lementy

Constantin Eduard Valentin Lementy (11. veebruar 1848 Aidu (Paistu vald) – 28. november 1889 Berliin) oli Eesti vaimulik.
Lementy lõpetas progümnaasiumi Pärnus ja gümnaasiumi Tartus. Aastatel 1867–1873 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Prooviaastal oli ta Tartu Maarja koguduses Adalbert Hugo Willigerode juures. Ordineeriti 17. novembril 1874 Tartus õpetajaks.
Oli aastatel 1874–1875 Võru praostkonna vikaarõpetaja. Aastatel 1876–1879 oli Kadrina Katariina koguduse vikaarõpetaja, aastatel 1879–1881 oli ta Kihelkonna Mihkli koguduse õpetaja ja aastatel 1881–1889 oli ta (introdutseeriti 8. novembril 1881) Pärnu Eliisabeti koguduse õpetaja.

Isiklikku

Tema väimees Johannes Otto Eisenschmidt oli Kodavere Mihkli koguduse õpetaja ja Paide Saksa Püha Risti koguduse õpetaja. Tema kälimees Thomas Paul Julius Girgensohn oli Valmiera Siimona ja Juuda koguduse õpetaja ja Riia Jakobi koguduse ülemõpetaja.
Kunda kultuur

Kunda kultuur ehk Kunda staadium oli mesoliitikumi küttide ja kalastajate kultuur 9. või 8. aastatuhandest eKr 5. aastatuhandeni eKr praeguse Eesti, Läti, Põhja-Leedu aladel ja Venemaa aladel Eesti naabruses, samuti Lõuna-Soomes.

Asulad

Oma nime on Kunda kultuur saanud Kunda Lammasmäe arheoloogilise leiukoha järgi Kunda linna lähedal.
Ka teised olulisemad Kunda kultuuri leiukohad paiknevad Eestis (näiteks Pulli asula, Siimusaare asula, Narva Joaoru asula). On leitud veel Reiu asulakoht Reiu jõe Pärnu jõkke suubumiskoha läheduses, mis on umbes sama vana kui Pulli asulakoht. Umbes aastast 8000 eKr pärineb Uus-Ihaste asulakoht Tartus.
Oletatavasti elas Eestis Kunda kultuuri perioodil kuni 1500 inimest.
Asulad paiknesid tavaliselt järvede või jõgede ääres, kus oli võimalik kala püüda ja küttida vee äärde jooma tulevaid loomi. Ka pakkusid jõed ja järved metsadest paremaid liiklemisvõimalusi.
Kunda kultuur oli küttijate ja kalastajate kultuur, koduloomadest tunti vaid koera. Luuleiud näitavad, et kõige tihemini tabati jahikäigul põtru (nt Kundas 2/3 kõikidest luudest) ja kopraid.
Hilismesoliitikumi ajast on leitud Kunda kultuuri asulaid ka Lääne-Eesti saartelt (Kõnnu asula, Kõpu asula). Seal tegeldi ka hülgepüügiga.
Elamute jäänuseid leitud ei ole. Arvatakse, et elati ritvadest püstitatud koonusjates püstkodades, mis olid kaetud okste, nahkade ja talvel ka mätastega. Keset püstkoda asus kividega piiratud kolle, mille kohal valmistati toitu ja mis andis valgust ning soojust.

Tööriistad

Tööriistadest on leitud palju luust ja sarvest esemeid (ahingu-, oda- ja nooleotsi, talbu, kirveid ja naaskleid), samuti kvartsist ja tulekivist väikeesemeid. Suuremate tööriistade valmistamiseks kasutati kristalseid kivimeid, mida töödeldi lihvides; Kunda kultuuri ajal olid taolised tööriistad veel küllaltki tahumatud. Näiteks polnud kirvestel silmaauke ja nad kinnitati varre külge nahast rihmadega.
Kalapüügil kasutati võrku (leid Siivertsi asulakohast). Liigeldi paadiga.

Päritolu

Kunda kultuuri elanike algkodu küsimus on siiani lahtine. Oletatakse, et nad on saabunud lõuna poolt ehk siis Euroopast. Oletuse aluseks on Pulli asulast leitud mustast tulekivist leid: taolist tulekivi Eestis looduslikult ei esine, kuid sellise tulekivi leiukohad asuvad ka Lõuna-Leedus ja Valgevenes.
Seda oletust toetab ka ühe Leedu Kunda kultuuri leiupaiga kalmistust saadud luustike antropoloogiline analüüs, mis viitab valdava osa elanike europiidsele päritolule. Samas ei saa neid otseselt seostada ühegi praeguse Euroopa rahvaga.

Keel

Eesti keeles on mõningaid sõnu, mis ei ole omased ei soome-ugri ega indoeuroopa keeltele. Paul Ariste arvamuse kohaselt pärinevad sõnad "meri", "mägi", "haug", "eile", "sugu", "must" ja paljud teised tundmatut keelt kõnelnud nn protoeurooplastelt, kelle hulka kuulusid tõenäoliselt ka Kunda kultuuri asukad. Samuti arvas ta tollest ajast pärinevat mõningad kohanimed, nagu näiteks Peipsi. Uuemal ajal on tekkinud teooria (Kalevi Wiik, Ago Künnap), mille kohaselt on tegu algse eesti keele kõige vanema sõnavarakihistusega ning Kunda kultuuri kandjad olidki eestlaste kauged esivanemad.
Toomas Talts

Toomas Talts (sündinud 2. aprillil 1978 Tallinnas) on eesti langevarjur ja ettevõtja.
Lõpetanud 1996. aastal Tallinna Prantsuse Lütseumi. 
Aastatel 2003–2006 oli ta reedeti Eesti Televisiooni saate "Terevisioon" saatejuht, kui saade läks eetrisse ETV Tartu stuudiost.  2010. aastal asutas koos kolme endise Swedbanki töötajaga osaühingu Codeborne. Aastatel 2014–2017 kuulus ta Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuse nõukokku.

Langevarjundus ja BASE

Oma esimese langevarjuhüppe sooritas ta aastal 1998, osaledes Eesti Langevarjuklubis IAD algkursusel. Tema teisel hüppel avanesid korraga nii põhi- kui ka varuvari ning ta maandus maandumisraja betoonkattele vigastusteta. Sellest hüppest pärineb ka tema langevarjuri hüüdnimi "Ekstremist". 
2018. aasta alguse seisuga on ta sooritanud rohkem kui 2100 langevarjuhüpet, mille hulgas on mitukümmend BASE-hüpet ja hulga tandemhüppeid tandemmeistrina. 2009. aastal oli tal tandemhüppe reisijaks Kihnu Virve, 2010. aastal Urmas Paet.
2010. aastal vändati Mihkel Soe juhtimisel dokumentaalfilm BASE-hüppamisest "Eesti lood: 3,2,1 – Ilus hüpe", kus Toomas Talts on peaosaline. Norras Eikesdalenis hüpati kaljult BASE-hüppe 53-way (53 hüppaja samaaegne hüpe), mis toona oli maailmarekord. Samuti oli filmis tähtsal kohal Soomes Lahtis Raadio- ja Televisioonimuuseumi (:fi) antenni otsast hüpatud väidetavalt üks esimesi legaalseid BASE-hüppeid Soomes.
23. juulil 2010 plaanis ta tavatut maandumist Pärnu jões liikuvale kaatrile, kuid katse ebaõnnestus ja kaatri asemel maandus Reiu silla lähedal kaatri kõrvale vette. 
Aastal 2011 osales seni kehtivas Eesti freeflying head down'i rekordis koos Jaanus Tikka, Siim Käba ja Kristjan Lajaga. 
On üks "Langevarjuri aabitsa" kaasautoreid.
Aastast 2012 on ta olnud mitu korda Tallinna Teletorni BASE Boogie korraldaja.
Aastal 2017 sai ta Kalevi Jahtklubi jahi Reval Cafe Sailing Team meeskonnaliikmena avamerepurjetamise ORC klassi Euroopa meistrivõistlustel Poolas amatööride arvestuses C-klassi pronksmedali.
SLOSS-vaidlus

SLOSS-vaidlus (akronüüm ingliskeelsest fraasist single large or several small 'üks suur või mitu väikest') on kaitsealade vormimisel ettetulev dilemma (kui nende kogupindala on määratletud), kus tuleb kokku leppida, kas parem on luua üks suur või mitu väikest kaitseala.
SLOSS-vaidlused olid eriti aktuaalsed 1970. ja 1980. aastatel.
Aleksander Voldek

Aleksander Voldek (2. aprill 1911 Sengilei maakond, Simbirski kubermang – 27. jaanuar 1977 Leningrad) oli eesti ja vene elektrotehnikateadlane.

Haridus

Voldek lõpetas keskkooli aastal 1929 ning Uljanovski töölisfalkuteedi 1931. Aastal 1938 lõpetas ta Leningradi Polütehnilise Instituudi elektromehaanika teaduskonna elektrimasinate ehituse erialal cum laude. 
Aastatel 1946–1948 oli ta Leningradi Polütehnilise Instituudi aspirant ning 1953–1956 sama instituudi doktorant.

Teenistuskäik

Ta töötas aastatel 1938–1940 Tšeljabinski elektrijaama insenerina ning 1940–1946 Tambovi elektrimasinate ehituse tehase Revtrud vanemkonstruktorina.
Ta oli aastatel 1950–1961 Tallinna Polütehnilise Instituudi õppejõud (oli aastast 1956 tehnikadoktor ja aastast 1957 professor), oli aastatel 1950–1953 elektroenergeetika kateedri juhataja ja aastatel 1956–1961 tööstuse elektrifitseerimise kateedri juhataja, olles aastatel 1958–1961 veel Eesti NSV Rahvamajanduse Nõukogu Elektrotehnika Teadusliku Uurimise Instituudi asutaja ja teadusdirektor. Alates 1961 oli ta Leningradi Polütehnilise Instituudi elektrimasinate kateedri professor ja juhataja.

Teadustöö põhisuunad

Tal on põhjapanevaid uurimusi elektriajamite teooria, magnetohüdrodünaamiliste seadmete ning induktsioonpumpade insenerarvutuste kohta.
Lisaks avaldas ta üle 100 publikatsiooni, sealhulgas monograafiaid ja õpikuid (elektrimasinaid käsitlevaid kõrg- ja keskkooli õpikuid). Ta omas ka mitmeid autoritunnistusi.
Sorgu saare kaitseala

Sorgu (saare) kaitseala hõlmab Sorgu saare, kaitseala pindala on 3 ha. Saar kuulub halduslikult Pärnu linna.
Kaitseala loodi 1991. aastal sealse linnustiku kaitseks. Inimestel on 15. aprillist kuni 1. juulini saarel liikumine keelatud.
Kaarepere kalmistu

Kaarepere kalmistu on kalmistu Palamuse kihelkonnas, tänapäevase haldusjaotuse järgi Kaarepere külas Jõgeva vallas.
Kalmistu kujunes 19. sajandi lõpus Kaarepere õigeusu kiriku juurde. 1997. aastal tunnistati Kaarepere kalmistu kultuurimälestiseks.
Viljandi Haigla psühhiaatriakliinik

Viljandi Haigla psühhiaatriakliinik (varem Jämejala psühhiaatriakliinik) on Viljandi maakonnas Viljandi vallas Jämejala külas asuv tervishoiuasutus. Asutus kuulub sihtasutusele Viljandi Haigla.
Asutus (Anstalt Marienhof) asutati 1897 Liivimaa Langetõbiste ja Nõdrameelsete eest Hoolekandmise Seltsi eestvõttel. Asutuse rajamiseks ühendati kolm sealset talu. Ühe talu nimi oli Jämejala ja sellest sai asutus ka oma hilisema nime.
Esimesed haiged toodi asutusse 24. oktoobril 1897. 
1918–1940 oli asutus nii Töö- ja Hoolekandeministeeriumi kui ka Viljandi maakonnavalitsuse alluvuses.
Asutust on aja jooksul nimetatud mitmete nimedega: Jämejala Psühhiaatriahaigla, Jämejala Psühhoneuroloogiahaigla, Jämejala vaimuhaigla.
Troll A

Troll A on Põhjameres Trolli maagaasimaardlal 80 km Bergenist loodes asuv maagaasiplatvorm. See on kõrgeim ehitis, mida kunagi on transporditud maa pinna suhtes ühest kohast teise.

Mõõtmed

Platvormi kõrgus on 472 m ja see kaalub 656 000 tonni. Platvorm seisab 303 m sügavusel merepinnal neljal silindrilisel raudbetoonjalal. Jalgade seina paksus on 1 meeter.

Ehituse käik

Platvorm ja selle jalad ehitati eraldi ning ühendati 1995. aastal. 1991 hakkas Aker Kværner ehitama platvormi condeep-osa. 1992–1994 ehitati Stavangeris 36 m kõrgune platvormi veepealne osa. 1995 veeti platvorm oma praegusesse asukohta. See võttis aega seitse päeva ja seda jälgis mitu telekanalit. Gaasitootmine algas 9. veebruaril 1996.
Troll A ammutab gaasi 40 puuraugust ning see transporditakse torude kaudu maismaale kiirusega 890 m/s.

Rekordid

1996. aastal kanti platvorm Guinnessi rekordite raamatusse kui suurim avamere gaasiplatvorm.
2006. aastal andis laulja Katie Melua Troll A töötajatele kontserdi platvormi jalamil 303 m merepinnast allpool. See on kõige sügavaimal peetud kontsert.
Platvormi omanikuks on Statoil.
Platvormi geograafilised koordinaadid on 60° 40′ N, 3° 40′ E.
Lundi Ülikool

Lundi Ülikool (rootsi keeles Lunds universitet) on ülikool Lundis Rootsis. See on Rootsi vanuselt teine ülikool (asutatud 1666) ning see on korduvalt valitud maailma saja tippülikooli hulka. 
Ülikoolil on seitse teaduskonda, kus kokku õpib üle 40 000 üliõpilase. Ülikoolil on osakonnad Malmös ja Helsingborgis ning kohalikud õppekeskused veel seitsmes linnas, lisaks laialdane internetipõhine kaugõpe. 
Ülikoolis on võimalik õppida muuhulgas tehnika-, loodus- ja ühiskonnateadusi, õigusteadust, meditsiini, majandusteadust, kunsti ja lennundust. 
Lundi Ülikool kuulub ülemaailmsesse võrgustikku Universitas 21.
Oppland

Geograafia

Opplandis asetsevad järved Mjøsa ja Randsfjorden, mäeahelikud Dovrefjell, Jotunheimen ja Rondane.
Opplandis paiknevad linnad Lillehammer, Gjøvik, Otta ja Fagernes, ja Norra kaks kõrgeimat mäge Glittertind ja Galdhøpiggen.
Snohomishi maakond

Ajalugu

Snohomishi maakond moodustati 14. jaanuaril 1861. aastal. Maakond sai nime Snohomishi indiaani hõimu järgi.
Uusvada ludimägi

Uusvada Ludimägi on looduslik pühapaik Setomaa vallas Uusvada külas. Ludimäe kõrval asub ka iidne asulakoht, mis on arheoloogiamälestisena nr 13598 kaitse all. 
Nimetatud ludimägi on üks kolmest Uusvada küla ludimäest (pühapaigast). Ludimäed olid külarahva kogunemiskohtadeks pühade ajal: jaanipäev, volbripäev. Ludimäel tehti pühade puhul lõkkeid. Nõukogude võimu ajal ehitati Uusvada ludimäele dolokivist kolhoosi kelder, mis oli hiljem kasutuses ka hobusetallina. Tänaseks päevaks on kelder lagunenud ning alles on ainult paekivist keldri müürid. Uusvada ludimägi asub eravalduses, Ludimäe kinnistul. Ludimägi asub vallateest 100 meetri kaugusel, juurdepääsutee ludimäele puudub ja objektile pääseb ainult jala.
Tähesuurus

Tähesuurus ehk näiv tähesuurus ehk magnituud ehk suurusjärk on taevakeha näivat heledust väljendav arv. 
Tähesuuruste süsteem leiutati Vana-Kreekas (arvatavasti Hipparchose poolt) ja võeti hellenistlikus astronoomias üldiselt kasutusele. Esialgu jagati tähed kuude tähesuurusse: mõned heledamad tähed tähistaevas on esimese tähesuuruse, kõige nõrgemad tähed, mida paljud inimesed palja silmaga näevad, on kuuenda tähesuurusega tähed, ülejäänud tähed jagati vahepeale.
Hiljem tekkis astronoomidel vajadus seda süsteemi täiendada. Teleskoopidega on näha rohkesti veel nõrgemaid tähti, seetõttu tuli kasutusele võtta seitsmes, kaheksas jne tähesuurus. Samuti võib märgata, et kaks kõige heledamat tähte – Siirius ja Kanoopus - on ülejäänud esimese suurusjärgu tähtedest oluliselt heledamad ning planeedid  Veenus, Marss ja Jupiter on esimese suurusjärgu tähtedest heledamad.
Aastal 1857 avaldatud artiklis defineeris Norman Pogson tähesuuruste logaritmilise skaala selliselt, et täht, mille tähesuurus on 5, annab Maale 100 korda vähem valgust kui täht, mille tähesuurus on 0. See skaala võimaldab kasutada ka murrulisi ja negatiivseid tähesuurusi.
Definitsiooni põhjal avaldub tähesuurus  kujul: , kus  on skaala fikseerimiseks kasutatav konstant ja E on fotomeetriliselt mõõdetav valgustatus. Tähesuuruste vahe avaldub siis järgmiselt: 
Konstant  leitakse nullinda tähesuurusega tähe abil: . Ajalooliselt kasutati sellise tähena Veegat.
Maa taeva heledaima tähe Siiriuse tähesuurus on –1,45, Veenuse oma kuni –4,4, täiskuul –12,6 ja Päikesel –26,8.
Hooldustöötaja

Hooldustöötaja on hoolekande- ja tervishoiutöötaja, kelle töö eesmärk on toetada ja abistada abivajajat väärika elu korraldamisel ning võimalikult kõrge elukvaliteedi saavutamisel.
Hooldustöötaja hoolitseb abivajaja füüsiliste, sotsiaalsete ja psüühiliste vajaduste rahuldamise eest ning juhendab ja toetab teda funktsionaalsete häirete ja rehabilitatsiooni korral, aidates tervist taastada, saavutada ja säilitada ning toetab teda surma lähenedes. Hooldustöötaja töötab erinevas vanuses ja kultuuritaustaga inimestega, kes oma elusituatsiooni tõttu või muul põhjusel vajavad abi, hooldust, juhendamist või tuge.
Hooldustöötaja järgib inimõigusi, kutse-eetikat ja võrdse kohtlemise põhimõtteid. Ta teeb koostööd ja suhtleb abivajaja, tema lähedaste, sugulaste ja teiste võrgustiku töötajatega.

Väljaõpe

Eestis saab hooldustöötaja ametit õppida ametikoolides, kutsehariduskeskustes või rakenduskõrgkoolides (näiteks Tallinna Tervishoiu Kõrgkoolis ja Tartu Tervishoiu Kõrgkoolis). Õpiaeg on kaks aastat.
Troilus luridus

Välimus ja areng

Troilus luridus on vaegmoondega putukas. Emane lutikas muneb oma vaadikujulised munad korrapärase mustriga ümber männiokaste ja väikeste okste mai lõpus ja juuni alguses. Korraga munetakse umbes 20 muna, kuid mitmesse kohta, nii et kokku muneb üks emane umbes 200 muna. Aastas areneb vaid üks generatsioon.
1. arengujärgu vastsed on palju ümaramad kui valmikud. Nende pea ja rindmik on must, tagakehal ja külgedel on sama värvi laigud, mis on ümbritsetud punase ja kreemja värvusega. Järgmiste arengujärgu vastsete pea ja rindmik on juba selgelt rohelise metalse läikega ja neid esineb kahes värvitoonis – punane ja kreemjas. Valmikud on rohekaspruunid, 10–12 mm pikkused. Nende tundlate eelviimane segment on oranž või kollane nagu ka laigud keha külgedel. Valmikute eesselja ja tiibade vahele jääva kolmnurkse kilbikese (scutellum) tipp ei ole kollane. Jalad on neil pruunid.

Toitumine ja elupaik

Troilus luridus elab nii heitlehistel kui ka okaspuudel, talvitub valmikuna samblas või puukoore pragudes.
1. vastsestaadiumis järglased imevad taimemahla, edaspidi toituvad juba putukatest. Vastsed toituvad näiteks sirelaste (Syrphidae) ja poilaste (Chrysomelidae) vastsetest. Valmikud toituvad erinevatest mardikalistest (Coleoptera), liblikalistest (Lepidoptera) ja nende röövikutest. Toitumine toimub eriliste pistmis-imemistüüpi suistega, mis on moondunud nokaks. Lühike, paks nokk torgatakse läbi putuka kattekudede ja imetakse nende kehavedelikku. Putukad, keda nad vaid torkavad, kuid kellest ei toitu, ikkagi hukkuvad.
Peeter Võrk

Peeter Võrk (21. oktoober 1925 – 11. juuni 2013) oli eesti vabadusvõitleja, soomepoiss ja metsavend.
Teise maailmasõja ajal teenis algul Saksa sõjaväes, 1943. aasta septembris läks Soome ja astus Soome armeesse. Oli rindel Rajajoel 47. jalaväerügemendi 3. pataljoni koosseisus. Viibis väljaõppel Taavetti allohvitserikoolis. Auastmelt nooremseersant (alikersantti). Seejärel osales lahingutes 200. jalaväerügemendi 1. pataljoni 3. kompanii koosseisus Karjala maakitsusel, Viiburi lahel ja Vuoksel. 1944 augustis naasis Eestisse, osales Tartu rinde lahingutes, sai haavata Lohkva juures toimunud lahingus.
1949. aastal lõpetas Tallinna Polütehnilise Instituudi majandusteaduskonna kaubanduse ökonoomika eriala.
1950. aastal arreteeriti, sõjatribunali otsusega määrati Vene SFNV Kriminaalkoodeksi §58-1a alusel karistuseks 25 aastat vabadusekaotust ja saadeti Arhangelski oblasti Kargopollagi vangilaagrisse. Vabanes 1954. aasta augustis.
Pärast vabanemist töötas kaubanduses.
Xzibit

Xzibit (pärisnimega Alvin Nathaniel Joiner IV; sündinud 18. septembril 1974) on afroameerika räppar ja näitleja. Ta on tuntud MTV saate "Pimp My Ride" saatejuhina.
Albumid:
1996: At the Speed of Life
1998: 40 Dayz & 40 Nightz
2000: Restless
2002: Man Vs. Machine
2004: Weapons of Mass Destruction
2006: Full Circle
Heinrich Vogeler

Johann Heinrich Vogeler (12. detsember 1872 – 14. juuni 1942) oli saksa maalikunstnik, kujundaja ja arhitekt, kes oli seotud Düsseldorfi koolkonnaga.