google/wiki40b huggingface dataset:
Loori Reinvald

Loori Reinvald (sündinud: Läll, 25. november 1927, Virumaa – 15. november 1981, Tallinn) oli Eesti arstiteadlane ja pulmonoloog.

Elulugu

Loori Reinvald oli teenistujate tütar.
Lõpetas 1946 Tallinna 5. Keskkooli, 1962 TÜ arstiteaduskonna; meditsiinikandidaat (1970, TÜ), väitekiri "Antibakteriaalsete I rea preparaatide mõju kopsutuberkuloosihaigete südamele ja veresoonkonnale". Oli 1962–67 ja 1977–81 Tallinna Linna Tuberkuloosidispanseri jaoskonna ftisiaater, 1967–77 Eksperimentaalse ja Kliinilise Meditsiini Instituudi pulmonoloogia ja kardioloogia osakonnade nooremteadur. Vabariikliku Teadusliku Ftisiaatrite Seltsi liige.

Teadustöö

Uurimisvaldkond: veresoonkonna- ja südamehaigused kopsuhaigetel. 20 teadustrükist.
Varbla Kool

Varbla Kool on põhikool Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Varbla külas. Kooli direktor on Urmas Reinfeldt.
Kool asutati 1857 Varbla vallakoolina. 1910 muudeti kool Varbla ministeeriumikooliks.
1940 töötas kooli juures Varbla Tütarlaste Täienduskool, kus õpetas Adele Sillenberg.
1962 muudeti kool Varbla 8-klassiliseks kooliks. 1988 muudeti kool Varbla 9-klassiliseks kooliks. 1991 sai kooli nimeks Varbla Põhikool.
2009 hakkas kooli juures tegutsema ka Varbla Lasteaed. 2016 liideti Varbla Lasteaed Varbla Põhikooliga ja uue asutuse nimeks sai Varbla Kool.
Albu

Ajalugu

Esmakordselt on Albut mainitud 1282. aastal (Alp). Liivi sõjani asus Albus ordumõis.

Vaatamisväärsused

Albu mõis on vanim ordumõis Järvamaal ja üks vanematest Eestis. Mõisaansambel ei ole säilinud hoonete poolest eriti rikkalik (ait, kaarsild, magasiait, viinaköök, park). Mõisa peahoone kuulub arhitektuurimälestisena riikliku kaitse alla.
Albu oli nii rahvaarvult kui ka põllumaa suuruselt Järvamaa suuremaid mõisaid. Albu mõis kuulus koos küladega põliste Liivi ordu valduste hulka. Mõisahoone restaureerimise käigus selgus, et hoone on selles kohas paiknenud juba vähemalt 14. sajandil. Keldrikorruselt leitu viitas sellele, et mõis on kahel korral põlenud. Ehituse käigus avastati ka 16. sajandist pärinev reljeefse lillornamendiga kahhelahi. Hästi on säilinud barokilik monumentaalmaaling vestibüülis.
Vanimad kirjalikud andmed mõisa hoonestuse kohta pärinevad 1742. aastast. Praegune, arvult kolmas mõisahoone, on kõrge soklikorrusega ühekorruseline ja kahe tahapoole ulatuva tiibehitusega ning liigendatud kelpkatusega barokilik hoone. Esifassaadi kesktelge rõhutab kolmnurkse viiluga risaliiditaoline pealeehitus. Arvatavasti on mõisahoone praegusel kujul olnud olemas juba 18. sajandi algul või isegi 17. sajandi lõpul.
Aastatel 1717–1740 töötas Albus nn vaeslastekool, kus anti haridust ning rüütlikasvatust orbunud ja vaesunud aadlilastele. Koolis õppis ka aadliseisusse mittekuulunud eesti ja vene lapsi. Kool on ajalooürikutes esinenud ka "rüütliakadeemia" nime all. Õpiti vanu keeli, prantsuse ja saksa keelt, vehklemist, tantsimist, ajalugu, arhitektuuri, geograafiat ja sõjaasjandust.
1921. aastast tegutseb mõisas kool.
Tartu marss

"Tartu marss" on Raimond Valgre poolt 1943. aastal loodud laul. Laul algab sõnadega "Kauneim linn on Eestis Tartu".

Taust

Laulu lõi Valgre ajal, mil ta teenis Punaarmees, mängides esialgu 917. Laskurpolgu ansamblis ning hiljem suuremas džässorkestris. Legendi järgi on laulu sünnilugu järgmine – olles saadetud rühma musta pesu ära viima, vahetas Valgre pesukorvi õlle vastu ning peale seda kui ülemused ta kätte said, paluti tal karistuse leevendamiseks üks laul valmis teha.

Teised esitajad

Laulu on lisaks Valgrele esitanud ka paljud teised artistid ning lugu tuli ette kandmisele ka 2014. aasta Tartu laulupeol.
Vahemikus 1. juunist kuni 26. novembrini mängivad Tartu raekoja tornikellad "Tartu marssi" kaks korda päevas kell 12:01 ja 18:01.

Kriitika

Laulu avaliku esitamise suhtes on oldud ka kriitilisel seisukohal ning seda seetõttu, et Punaarmee sõdurid olevat seda laulnud Tartu vallutamisel 1944. aasta 25. augustil.
1962. aasta põhja suusaalade maailmameistrivõistlused

1962. aasta põhja suusaalade maailmameistrivõistlused, olid 24. suusaalade maailmameistrivõistlused, mis toimusid 18.–25. veebruarini Poolas Zakopanes. Zakopane korraldas juba kolmandat korda maailmameistrivõistlusi. Esimest korda oli MM-i kavas naiste 5 km sõit ja suusahüppajate suure mäe võistlus.
August Arrak

August Arrak (14. august 1891 Kavilda vald (Puhja kihelkond), Tartumaa – 23. mai 1945 Tartu) oli eesti arst ja arstiteadlane.
Ta oli talupidaja poeg. Lõpetas 1912. aastal Hugo Treffneri Gümnaasiumi. Võttis osa Vabadussõjast.
Õppis Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas ning sai 1926. aastal meditsiinidoktori kraadi väitekirjaga "Eksperimentaalne uurimus veremürkide polüglobuliseerivast toimest". Oli Eesti Üliõpilaste Seltsi liige.
Töötas 1922–1925 Tartu Ülikooli 1. sisehaiguste kliiniku ja 1925–1929 2. sisehaiguste kliiniku assistendina. Aastal 1927 täiendas end Viinis. Aastast 1928 oli ta TÜ eradotsent, aastast 1940 dotsent, 1940–1944 sisehaiguste propedeutika kateedri juhataja, alates 1944 hospitaalsisehaiguste kateedri juhataja, alates 1945 professor.
Kiviõli I Keskkool

Kiviõli I Keskkool on üldhariduskool Ida-Viru maakonnas Kiviõli linnas.

Ajalugu

1927. aastal asutati vene õppekeelega Kiviõli algkool.  30ndate aastate lõpul kuulus algkooli juurde ka poola õppekeelega klass. 1932. aastal rajati sinna juurde eestikeelne õppeklass, mis esimesel aastal töötas algklasside liitklassina. Esimesel õppeaastal töötati liitklassina (I, II, III), milles oli 34 õpilast.
1930. aastatel ehitati  Kiviõlli suurem koolimaja, milles 1940. aastatel toimus õppetöö nii eesti kui vene keeles. Tekkis kaks eraldi kooli: Kiviõli Eesti Keskkool ja Kiviõli Vene Keskkool. 1934. aastal muutus 4-klassiline kool 6-klassiliseks.
Kool asus väikeses majas Raudtee tänaval. Korralik koolimaja ehitati Kiviõlli 30ndate aastate teisel poolel. Õppetöö Vabaduse tänava koolimajas algas 1. septembril 1938, maja pidulik avamine toimus 4. detsembril 1938, kui valmis ka võimla. Praegu on selles hoones Kiviõli Kunstide Kool. 40ndatel aastatel õppisid selles nii eesti kui vene lapsed. Kool hakkas kasvama keskkooliks.
Tekkis kaks eraldi kooli: Kiviõli Eesti Keskkool ja Kiviõli Vene Keskkool. Linn kasvas ja elanike arv suurenes. Koolimaja jäi kahele koolile kitsaks. Ehitati uus maja Metsa tänavale. Sinna pidi minema eesti kool. Kolimine uude majja toimus 1949.aasta veebruarikuu alguses. Selle järgi peetaksegi kooli sünnipäeva veebruari esimesel laupäeval. Esimene aastapäevapidu toimus veebruaris 1950.
1949. aastal ehitati uus koolimaja ja selles hakkas tööle Kiviõli Eesti Keskkool.  Esimene lend lõpetas 1949. a. Praeguseks on lõpetanud 58 lendu. Alates 1. septembrist 1950 kuni tänaseni on kooli ametlik nimi Kiviõli I Keskkool. Uue maja üheks miinuseks oli see, et puudus võimla. Seegi maja jäi kitsaks, saadi abihoone Nõukogude tänaval (praegune Keskpuiestee, linnavalitsuse hoone). 1959. a veebruaris likvideeriti Kiviõli rajoon ja täitevkomitee hoone jäi vabaks. Kümme aastat jooksid õpetajad ja ka vanemad õpilased kahe maja vahet. Lõpuks leiti võimalus ehitada uus koolimaja – praegune Viru tänava kool. Avaaktus toimus 13. septembril 1969. Uus maja oli igati kaasaegne: õppekabinetid, aula, võimla, ujula, lasketiir, söökla, töökojad, avarad jalutusruumid, raamatukogu, muuseum. Õpilaste arv oli kõige suurem 60ndate aastate lõpul – üle 900 õpilase. Klassikomplekte oli siis 29. Põhikooli osas oli kolm paralleelklassi, keskkoolis kaks. Praegu on õpilaste arv 340, klassikomplekte 17. Ka õpetajate arv on aja jooksul muutunud. Praegu töötab koolis 32 õpetajat. Oluline on kaadri püsivus. Paljudele on Kiviõli kool olnud ainuke töökoht ja seda pensionini välja.
Alates 1. septembrist 1950 kannab kool nime Kiviõli I Keskkool.
Praegune koolimaja valmis 1969. aastal.
Jaak Moks

Jaak Moks (29. aprill 1930 Tarvastu vald, Viljandimaa – 9. oktoober 2012) oli eesti dirigent ja muusikapedagoog.
Õppis Ämmuste algkoolis, seejärel aastatel 1946–1950 Viljandi 2. Keskkoolis. Paralleelselt õppis Viljandi Lastemuusikakoolis viiulit Augustin Punga õpilasena, mängis viiulit Viljandi sümfooniaorkestris ja laulis meeskooris. 1950. aastast õppis Viljandi 1. Keskkooli pedagoogilises klassis, samast aastast laulis segakooris Koit. 
1951. aastast töötas Viljandi 1. Keskkooli algklasside muusikaõpetajana ja Viljandi Pioneeride Maja direktorina. 1963. aastast oli ta Viljandi linna RSN TK kultuuriosakonna juhataja.
1970. aastal lõpetas ta Tallinna Riikliku Konservatooriumi koorijuhtimise eriala Gustav Ernesaksa õpilasena.
Aastatel 1966–1990 oli ta Viljandi Kultuurikooli direktor.
Koolijuhi ameti kõrval juhatas ta ka mitut koori. 1955. aastal asutas ta Viljandi poistekoori ja oli selle dirigent. Aastatel 1965–1969 oli ta naiskoori Eha dirigent, aastatel 1966–1970 Viljandi Kammerkoori dirigent. Aastatel 1980–1995 oli ta segakoori Koit peadirigent.
Ta on maetud Viljandi Metsakalmistule.
2014. aastal avati Viljandi lauluväljakul Jaak Moksi mälestuspink.
Haljala

Ajalugu

Haljalat mainiti esimest korda 1241. aastal ja selle tähistamiseks on alevikku püstitatud mälestuskivi. 
13. sajandil rajati Haljalasse puukirik ning 14. sajandi lõpus kivikirik. Kirik sai kannatada nii Liivi sõja algul 1558. aastal kui ka Põhjasõjas 1703. aastal. 
Haljalas hakati kooliharidust andma juba 1687. aastal. Praeguse Haljala Kooli otsene eelkäija on 1847. aastal tööd alustanud Idavere vallakool.
1786. aastal rajati Haljala kalmistu.
7. septembril 1930 avati kalmistul Haljala Vabadussõja mälestussammas, mis õhiti Nõukogude okupatsiooni ajal 1945. aasta sügisel. Uus mälestussammas avati 24. veebruaril 1989.
Nõukogude okupatsiooni ajal asus Haljalas Haljala kolhoosi keskus ning pärast 1976. aastat mitme kolhoosi ühinemisel moodustatud kolhoos Viru
Alates 1975. aastast tegutseb Haljalas Viru Õlu.
1977. aastal liideti Haljala alevikuga Maheda.
Asulas tegutseb alates 1985. aastast Haljala rahvamaja.

Loodus

Alevikus asub Maheda järv ehk Haljala paisjärv, mille pindala on 1,7 ha. Paisjärve juures asus kunagi Maheda vesiveski.
Asula järgi on nime saanud Ordoviitsiumi Haljala lade.

Inimesed

Haljalas on sündinud arhitekt Herbert Johanson, laulja Kadri Voorand, pianist Ahti Bachblum, astronoom Georg Sabler ja naiskodukaitsja Ebba Saral. Sealt on pärit ka motosportlased Priit ja Kristjan Rätsep ning korvpallur Rain Veideman. Haljalas on elanud Tanel ja Gerli Padar.
Ely vald

Ely vald (Ely Township) on vald USA-s Michigani osariigis Marquette'i maakonnas.
2010. aastal elas vallas 1952 inimest. 2000. aastal 2010 inimest.
Valla pindala on 364,1 km². Veepindala on 7,5 km².
Ķemere mõis

Ķemere mõis (saksa keeles Kemmershof, läti keeles Ķemeres muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Valga kreisis Ēvele kihelkonnas. Nüüdisaegse haldusjaotuse järgi asub mõisasüda Burtnieki piirkonnas Ēvele vallas Ķemere külas.

Mõisa suurus

Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 6 ja 3/4 adramaad, sellele allus 149 mees- ja 168 naishinge.

Karjamõis

Mõisa koosseisus oli Jaunķemere (Neu-Kemmershof) karjamõis.
Alexander von Schrenck

Alexander Gustav von Schrenck (ka Schrenk; 4. veebruar 1816, Triznovo, Tula kubermang – 25. juuni 1876, Tartu) oli baltisaksa päritolu mineraloog, tuntud Siberi-uurija, hilisem Tartu ülikooli õppejõud ja Tartu Loodusuurijate Seltsi asutajaid. Ta tegeles ka botaanikaga ja kirjutas luuletusi.
Schrenck õppis Tartu ülikoolis aastatel 1834–1837. Seejärel asus ta Peterburi botaanikaaia teenistusse ja aastatel 1848–1853 oli Tartu ülikooli mineraloogia eradotsent. 1852. aastal sai ta Tartus mineraloogiamagistriks ja 1853. aastal Königsbergi ülikoolis doktorikraadi.
Peterburi botaanikaaia teenistuses tegi Schrenck uurimisreise Euroopa-Venemaa kirdeossa (1837), Lapimaale ja Koola poolsaarele (1839) ning Džungaariasse (1840–1844). 1837. aasta reisikirjelduse esimene osa pälvis Demidovi auhinna.
Aastatel 1858–1868 elas Alexander von Schrenck tema naisele kuulunud Pühajärve mõisas ja seejärel kuni surmani Tartus. Ta maeti Õisu mõisa kalmistule.
Schrencki isa oli mõisavalitseja. Alexander von Schrencki vend oli zooloog Leopold von Schrenck ning poeg maalikunstnik Hermann von Schrenck. Alexander von Schrencki naise vennapoeg oli Friedrich Maximilian Oscar von Sivers.
Babecka mõis

Babecka mõis (saksa keeles Babetzky, läti keeles Babeckas muiža) oli rüütlimõis, hiljem  Beja kõrvalmõis Liivimaal Valga kreisis Aluliina kihelkonnas. Tänapäeval asub Lätis Alūksne piirkonnas Jaunalūksne vallas Matisenes.

Mõisa suurus

Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 4 ja 1/8 adramaad, sellele allus 160 mees- ja 165 naishinge.
Tudu raamatukogu

Tudu raamatukogu on raamatukogu Lääne-Viru maakonnas Vinni vallas Tudu asulas. Raamatukogu juhataja on Katrin Kastemäe.
Soome Sõjaveteranide Eesti Ühendus

Soome Sõjaveteranide Eesti Ühendus (lühend: SSEÜ) on aastal 1992 Tallinnas asutatud veteraniorganisatsioon, mis ühendab Teises maailmasõjas Soome eest sõdinud eestlasi (soomepoisse). 
SSEÜ eesmärgid on nt soomepoiste omavaheliste kontaktide hoidmine ja koordineerimine, samuti tehakse koostööd teiste organisatsioonidega.
Eestis elab praegu 179 ja välismaal 145 (2008. a seisuga) soomepoissi.
Kaitseliidu Tartu malev

Maleva lipp

Tartu maleva lipu lipuväli on maleruudustatud musta ja valgega. Mustas ruudus asub valge ja valges ruudus hõbedane Põhjatäht. Lipuvälja aupunktis on sinise äärisega hõbedane väljavenitatud alumise haruga Põhjatäht. Lipu tagakülg vastab Kaitseliidu üldlipu kirjeldusele.
Christoph Blum

Christoph Blum (ka Christoph Blume, Christopher Blumer; 5. august 1625 Leipzig – 18. veebruar 1669 Hageri) oli Eesti vaimulik.
Õppis aastatel 1638–1644 Leipzigis, Thomasschules, aastatel 1644–1645 õppis Berllini gümnaasiumis, aastal 1645 Tallinna gümnaasiumis (rektor Heinrich Vulpius vanema õpetuse all). Mõnda aega oli ta Eestimaal koduõpetaja, siis immatrikuleerus 13. oktoobril 1648 Wittenbergi Ülikooli, kus oli kohal veel aastal 1649, õppides usu- ja flosoofiateaduskondades. Immatrikuleerus Leipzigi Ülikooli 1649, õppis seal aastani 1651 (esimest korda oli immatrikuleerunud Leipzigi Ülikooli alaealisena, aastal 1641). Aastal 1652 oli Hamburgi muusikakapelli koosseisus. Kutsuti 10. oktoober 1652 Hageri Lambertuse koguduse õpetajaks. Hageri koguduse õpetajaks ordineeriti ta teisel advendil 1652. Hageri kogudust teenis ta 1652–1669. Tänu temale oli Sutlemas Hageri kirikumõis.
Blum oli kirjamees ja tõlkija, säilinud on tema eestikeelsed jutlused. Talt ilmusid esimesed küllaltki heas eesti keeles koostatud vaimulikud raamatud, teiste seas aastal 1662 Tallinnas Mattheus Judexi Kleines Corpus Doctrinae (populaarne usuõpik, milles eestikeelne pühendusluuletus oli pastor Johann Kohsenilt). Hiljem ilmusid saksa- ja eestikeelsete paralleeltekstidega raamatud Leipzigis (raamatute sisuks olid palved, katekismuse seletused jm. tekstid kirikuaastaks). Ta oli üks Piibli eesti keelde tõlkijaist, tema piiblitõlke käsikirjad olid Eberhard Gutsleff seeniori valduses, kes loovutas need seejärel konsistooriumile. Tema matusetrükis (koostanud pastor Gabriel Elvering) on säilinud Tartu Ülikooli raamatukogus.
Lev Tolstoi tänav

Lev Tolstoi tänav on tänav Tartus Karlovas.
Ta algab Tähe tänavalt ja lõpeb Kalevi tänaval, millest teisel pool jätkub tänav Jõe tänavana. Tänava pikkus on 335 meetrit.
Tänav on saanud nime vene kirjaniku Lev Tolstoi järgi.
Kunda Linnaraamatukogu

Kunda Linnaraamatukogu on raamatukogu Lääne-Virumaal Kundas.
Raamatukogu tegutseb alates 1917. aastast.
Tunnet Taimla

Tunnet Taimla (sündinud 21. juunil 1988 Viljandis) on eesti rendžumängija.
Taimla on 2003. ja 2013. aasta rendžu maailmameister. Aastal 2008 tuli ta maailmameistriks võistkondlikus arvestuses.
Tunnet Taimla treener on Ants Soosõrv.
Viisõde

Viisõde oli 3-mastiline puitkerega mootorpurjekas (kahvelkuunar). Tänapäeval lebab laeva vrakk Saksamaal Barther Boddenis.
Laeva ehitas 1919. aastal Skrubbens vaerft Kragerøs Norras. Laeva pikkus oli 41,17 m ja laius 8,66 m. Laeva nimi oli Noatun.
1925 ostis laeva Ado Hanslep, kes elas Emmaste vallas Hiiumaal. Laeva nimeks sai Fünf Schwestern, 1929. aastal Viis õde, 1931. aastal Viisõde, kodusadam oli Tallinn. 1934 ostsid laeva rootslased ja laeva nimeks sai Maj. 1938 said laeva omanikuks sakslased ja laeva nimeks sai Egerland. 1939 rekvireeris laeva Saksamaa teedeministeerium ja laev nimetati admiral Adolf von Trotha järgi Admiral von Trothaks.
Aastaks 1945 ei olnud laev enam merekõlblik.
Bonnieri preemia

Bonnieri preemia on Rootsi perekonnale Bonnier kuuluva meediakontserni ning selle majanduslehe Äripäev poolt asutatud uuriva ajakirjanduse auhind, mida antakse välja alates 1996. aastast. 
Auhind antakse tavaliselt kätte Eesti Vabariigi aastapäeva paiku ning sellega tunnustatakse eelneva aasta ajalehtedes ilmunud parima uurimusartikli autorit. Auhinna žüriisse on enamasti kuulunud Eesti Ekspressi, Eesti Päevalehe, Maalehe, Postimehe, Õhtulehe ja Äripäeva peatoimetajad ning Eesti Ajalehtede Liidu tegevjuht. 
Aastatel 1995–2004 oli preemia suuruseks 25 000 Rootsi krooni, alates 2005. aasta preemiast aga 40 000 Rootsi krooni. 25 000 krooni suuruse auhinna puhul said laureaadid kätte täissumma, kuid alates 2005. aastast arvatakse sellest maha maksud. Aastal 2017 oli preemia suuruseks 5 000 eurot.
Välja antakse ka noore ajakirjaniku preemiat.
Kääramadal

Kääramadal on madalik Sõrve säärest 10,5 km lõunas. Vähim sügavus on 2,3 m.
Lahmuse mõis

Lahmuse mõis (saksa keeles Lachmes) oli rüütlimõis Viljandi kreisis Suure-Jaani kihelkonnas.

Ajalugu

Viimane mõisnik oli Maximilian Bock
Alates aastast 1926 asub mõisahoones Lahmuse Kool.
Lahmuse mõisa alla kuulub puugaasigeneraatoriga Deutz töötav vesiveski.
Vojevoodkond

Vojevoodkond (poola keeles województwo) on haldusüksus Poolas ning oli ajalooline haldusüksus Rzeczpospolitas. 
Vojevoodkonda juhib vojevoodkonna marssal (poola marszałek województwa). Ajalooliselt on vojevoodkonda juhtinud ka vojevood.
Sambo

Ajalugu

Arvatavad loojad: Viktor Spiridonov, Vassili Oštšepkov, Anatoli Harlampijev jne.
Sünnipäev

Sünnipäevatort

Sünnipäevatort on samuti erilise tähendusega. Tihti pannakse tordile küünlaid, mille arv ühtib sageli sünnipäevalapse vanusega. Tavaks on, et sünnipäevalaps peab kõik küünlad korraga ära puhuma. Arvatakse, et kui puhumise ajal midagi soovida, siis see soov täitub.
Amtsblatt des Generalkommissars in Reval

Amtsblatt des Generalkommissars in Reval oli Tallinna kindralkomissari ametlik teadeteleht, mis ilmus aastail 1942–1944.
Teadetelehes on kõrvuti veergudes avaldatud kindralkomissari poolt väljaantud määruste ja teiste aktide saksa- ja eestikeelsed tekstid. Lahkumineku korral on määrav saksakeelne tekst.
Maximilian Bresowsky

Maximilian Nikolai Gustav Bresowsky (17/29. märts 1877 Riia – 16. oktoober 1945 Kempten) oli Eesti psühhiaater.
Tema isa oli ohvitser Wilhelm Bresowsky.
Ta õppis 1895–1901 (arst, 1902 kreisiarst) Tartu ülikoolis arstiteadust ja 1901–1902 zooloogiat.
AaB Fodbold

AaB Fodbold (taanikeelse täisnimega Aalborg Boldspilklub, lühemalt Aalborg BK; ka AaB Football) on Taanis Aalborgi linnas tegutsev jalgpalliklubi. Klubi mängib Taani kõrgeimas liigas Superligaen.
Klubi asutati 13. mail 1885.
Eestlastest on klubis mänginud Andres Oper (1999–2003).
2017. aastast on klubi peatreener Morten Wieghorst.
Edgar Adrian

Edgar Douglas Adrian (30. november 1889 Hampstead, London – 4. august 1977 Cambridge) oli inglise elektrofüsioloog.
1932. aastal sai ta koos Charles Scott Sherringtoniga Nobeli füsioloogiaauhinna töö eest neuronite uurimisel.
Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhinna laureaadid
1901 Behring • 1902 Ross • 1903 Finsen • 1904 Pavlov • 1905 Koch • 1906 Golgi, Ramón y Cajal • 1907 Laveran • 1908 Metšnikov, Ehrlich • 1909 Kocher • 1910 Kossel • 1911 Gullstrand • 1912 Carrel • 1913 Richet • 1914 Bárány • 1919 Bordet • 1920 Krogh • 1922 Hill, Meyerhof • 1923 Banting, Macleod • 1924 Einthoven • 1926 Fibiger • 1927 Wagner-Jauregg • 1928 Nicolle • 1929 Eijkman, Hopkins • 1930 Landsteiner • 1931 Warburg • 1932 Sherrington, Adrian • 1933 Morgan • 1934 Whipple, Minot, Murphy • 1935 Spemann • 1936 Dale, Loewi • 1937 Szent-Györgyi • 1938 Heymans • 1939 Domagk • 1943 Dam, Doisy • 1944 Erlanger, Gasser • 1945 Fleming, Chain, Florey • 1946 Muller • 1947 C. F. Cori, G. T. Cori, Houssay • 1948 Müller • 1949 Hess, Moniz • 1950 Kendall, Reichstein, Hench • 1951 Theiler • 1952 Waksman • 1953 Krebs, Lipmann • 1954 Enders, Weller, Robbins • 1955 Theorell • 1956 Cournand, Forssmann, Richards • 1957 Bovet • 1958 Beadle, Tatum, Lederberg • 1959 Ochoa, Kornberg • 1960 Burnet, Medawar • 1961 Békésy • 1962 Crick, Watson, Wilkins • 1963 Eccles, Hodgkin, Huxley • 1964 Bloch, Lynen • 1965 Jacob, Lwoff, Monod • 1966 Rous, Huggins • 1967 Granit, Harline, Wald • 1968 Holley, Khorana, Nirenberg • 1969 Delbruck, Hershey, Luria • 1970 Katz, Euler, Axelrod • 1971 Sutherland • 1972 Edelman, Porter • 1973 Frisch, Lorenz, Tinbergen • 1974 Claude, Duve, Palade • 1975 Baltimore, Dulbecco, Temin • 1976 Blumberg, Gajdusek • 1977 Guillemin, Schally, Yalow • 1978 Arber, Nathans, Smith • 1979 Cormack, Hounsfield • 1980 Benacerraf, Dausset, Snell • 1981 Sperry, Hubel, Wiesel • 1982 Bergström, Samuelsson, Vane • 1983 McClintock • 1984 Jerne, Köhler, Milstein • 1985 Brown, Goldstein • 1986 Cohen, Levi-Montalcini • 1987 Tonegawa • 1988 Black, Elion, Hitchings • 1989 Bishop, Varmus • 1990 Murray, Thomas • 1991 Neher, Sakmann • 1992 Fischer, Krebs • 1993 Roberts, Sharp • 1994 Gilman, Rodbell • 1995 Lewis, Nüsslein-Volhard, Wieschaus • 1996 Doherty, Zinkernagel • 1997 Prusiner • 1998 Furchgott, Ignarro, Murad • 1999 Blobel • 2000 Carlsson, Paul Greengard, Kandel • 2001 Hartwell, Hunt, Nurse • 2002 Brenner, Horvitz, Sulston • 2003 Lautebur, Mansfield • 2004 Axel, Buck • 2005 Marshall, Warren • 2006 Fire, Mello • 2007 Capecchi, Smithies, Evans • 2008 Hausen, Barré-Sinoussi, Montagnier • 2009 Blackburn, Greider, Szostak • 2010 Edwards • 2011 Beutler, Hoffmann, Steinman • 2012 Gurdon, Yamanaka • 2013 Rothman, Schekman, Südhof • 2014 O'Keefe, May-Britt Moser, Edvard Moser • 2015 Campbell, Ōmura, Tu • 2016 Ōsumi • 2017  Hall, Rosbash, Young • 2018  Allison, Honjo
Nikolai Kusmin (kartograaf)

Nikolai Kusmin, ka Nikolai Kuzmin (1. jaanuar 1875 Peterburi – 30. aprill 1940 Tallinn) oli Venemaa sõjaväelane (alampolkovnik) ja Eesti kartograaf. 
Kusmin oli varanduseta aadlik (isa poolt vene, ema poolt prantsuse juurtega).
Ta õppis kadettide korpuses, mille lõpetamise järel teenis Moskva ratsakaardiväe polgus. Erru minnes astus Kusmin Peterburi Polütehnilisse Instituuti, see jäi pooleli seoses topograafide erikooli astumisega, mille lõpetas nooremleitnandi auastmes (poeg Nikolai mälestuste kohaselt (käsikiri erakogus)).
Nikolai Kusmin määrati 1935. aastal Kaitsevägede Staabi juurde kuuluva topo-hüdrograafiaosakonna juures toimunud topo-hüdrograafiakursuse õppejõuks.
Kusmin on maetud Tallinna Aleksander Nevski kalmistule.

Isiklikku

Tema poeg oli arhitekt Nikolai Kusmin.
Kehra

Ajalugu

Kehra küla (praegusest linnast umbes 1 km põhjas, Jägala jõe ääres) on esmakordselt mainitud Taani hindamisraamatus 1241. aastal. 1620.–1630. aastatel rajati kilomeetri jagu külast lõuna poole, varasema Karukse veskikoha juurde Kehra mõis. Praeguseni säilinud varaklassitsistlik puidust mõisahoone ehitati 1820. aastatel ning on arvatavalt linna vanim ehitis.
1850. aastal alustas tegevust Kehra vallakool, millest kujunes hiljem välja Kehra Gümnaasium.
1870 avati Tallinna–Peterburi raudteeliin ning 1876 ehitati Kehra raudteejaam. Selle tulemusena hakkas Kehra arenema suvituskohana.
4. jaanuaril 1919 toimus linna lähedal Eesti Vabadussõja Kehra lahing.
Suurem asula hakkas raudteejaama ja mõisa juurde tekkima pärast Jägala jõe äärde Eesti esimese iseseisvusperioodil suurima rajatud ehitise – Eesti Metsa ja Tselluloosi Aktsiaühingu sulfaattselluloositehase asutamist alates 1938. aastast, eriti intensiivselt aga 1950.–1960. aastatel.
1961 ehitati uus koolimaja. 1962 alustas tegevust Kehra Kunstidekool. Alates 1963. aastast tegutseb asulas rahvateater Kehra Nukk.
Kehral oli omavalitsuslik staatus aastatel 1991–2002. Linnaõigused saadi 1993. aastal. 2002 ühineti Anija vallaga ja Kehrast sai vallasisene linn.

Rahvastik

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Kehra elanike arv 2889, neist eestlasi 1531 (53,0%) ja venelasi 1006 (34,8%).

Tuntud isikuid

Tuntud inimestest on Kehrast pärit botaanik August Vaga, näitlejad Laine Mägi ja Tõnu Aav, lauljad Kare Kauks ja Silvi Vrait, riigitegelane Rein Loik ning modell Karmen Pedaru.