google/wiki40b huggingface dataset:
HeadRead

Ajalugu

Kirjandusfestival sündis ürituste Sotsia ja Põhjamaade luulefestivali ühendamisel. Aastast 2010. kannab festival nime HeadRead.

Tallinna Kirjandusfestival 2009

Üritus toimus 13.–17. mail Harju tänava kirjandustelgis.
Kirjanduslikud retked toimusid Koplisse (juhtis Tarmo Teder), Uus Maailma (Mihkel Kaevats ja Rein Ruutsoo) ning Kadriorgu (Maarja Vaino). 
Väliskülalised: Alessandro Baricco (Itaalia), Serge van Duijnhoven (Belgia), Ann Granger (Suurbritannia), Tapani Kinnunen (Soome), Satu Manninen (Soome), Kirill Medvedev (Venemaa), Sofi Oksanen (Soome), Joni Pyysalo (Soome), Fiona Sampson (Suurbritannia), Javier Sierra Albert (Hispaania), Janos Terey (Ungari), Eiríkur Örn Norðdahl (Island)

HeadRead 2010

Üritus toimus 6.–9. mail Harju tänava kirjandustelgis, Tallinna Kirjanike Majas, Nokia kontserdimajas, Vabaduse väljakul, Cabaret Rhizomes, Niguliste Muuseumis jt kohtades.
Kirjanduslikud retked toimusid Nõmmele (Jaanus Vaiksoo, Wimberg) ja Kalamajja (Tarmo Teder, Vootele Hansen)
Väliskülalised: Attila Bartis (Ungari), Lars Saabye Christensen (Norra), Bei Dao (Hiina RV), Alfonsas Eidintas (Leedu),Jason Goodwin (Suurbritannia), Einar Karason (Island), Tapani Kinnunen (Soome), Wehwalt Koslovsky (Saksamaa), Tobi Kunze (Saksamaa), Dizzy Lez (Prantsusmaa), Andrei Makine (Prantsusmaa), Simon Sebag Montefiore (Suurbritannia), Fatima Naoot (Egiptus), Eirikur Örn Norddahl (Island), Amir Or (Iisrael), Gregor Podlogar (Sloveenia), Astrid Saalbach (Taani), Fredrik Skagen (Norra), Martin Solotruk (Slovakkia), Jaume Subirana (Kataloonia), Mihhail Šiškin (Venemaa/Šveits), Benjamin Zephaniah (Suurbritannia), Sofka Zinovieff (Suurbritannia), Karlis Verdins (Läti), Fay Weldon (Suurbritannia).

HeadRead 2011

Üritus toimus 26.–29. mail Tallinna Kirjanike Majas, kino Sõpruses, Uue Maailma Seltsimajas, Cabaret Rhizomes, Niguliste Muuseumis jt kohtades.
Kirjanduslikud retked toimuvad Nõmmele (Jaanus Vaiksoo, Wimberg), Tallinna Loomaaeda (Aleksei Turovski) ja Metsakalmistule (Maarja Vaino, Toomas Haug). 
Väliskülalised: José Eduardo Agualusa (Portugal), Jeremei Aipin (Venemaa), Boriss Akunin (Venemaa), Claus Ankersen (Taani), M. C. Beaton (Marion Chesney, Suurbritannia), Philippe Claudel (Prantsusmaa), Jason Goodwin (Suurbritannia), Nora Ikstena (Läti), Ida Jessen (Taani), Katrina Kalda (Prantsusmaa), Suzanne McLeod (Suurbritannia), Riikka Pulkkinen (Soome), Robert Service (Suurbritannia).
Lõuna tänav (Tallinn)

Lõuna tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Nõmme asumis.
Lõuna tänav algab Raudtee tänavalt ja suundub kagusse. Tänav ristub Põllu, Metsa, Nõmme-Kase, Ravila ja Sihi tänavaga ning lõpeb Vabaduse puiesteel. Kuni Nõmme-Kase tänava ristini on tänav ühesuunaline.
Lõuna tänava pikkus on umbes 990 meetrit.
Suurim majanumber on 56.
Aadressil Lõuna 50 asub Nõmme hooldushaigla.
Senja

Senja (põhjasaami keeles Sážža) on saar Norras Tromsi maakonnas.
Senja on Norra põhiosa suuruselt teine saar. Selle pindala on 1586,3 km².
Elanike arv on 7766 (1. jaanuar 2010; 7782 (1. jaanuar 2008)).
Mandrist eraldab teda Gisundet. Mandril on Senjale lähim linn Finnsnes. Finnsnesist läheb Senjale Gisundbrua ehk Gisundi sild, mille pikkus on 1147 m. See sild avati 23. juunil 1972. See oli valmimise ajal Norra pikkuselt 2. ja on alates 1994 Norra pikkuselt 9. sild.
Senja põhja- ja läänerannik on avatud ookeanile. Seal on rannik väga liigestunud ja leidub palju tillukesi fjorde. Seal tõusevad otse merest järsud ja paljad kaljud. Kuid sealgi asuvad kalurikülad kohtades, kus leidub tasast maad. Saare ida- ja lõunaosa loodus ei ole nii karm. Hoolimata sellest, et Senja asub põhjapolaarjoonest 350 km põhja pool, leidub seal metsi, väikesi jõgesid ja põllumajanduslikku maad ning seal ei ole mäed nii järsud.
Senja loodus on väga mitmekesine. See moodustab läbilõike kogu Norra loodusest ja sellepärast nimetatakse Senjat sageli miniatuurseks Norraks. Seda asjaolu kasutatakse ära turismi arendamiseks Senjal.
Saar jaguneb Bergi, Torskeni, Tranøy ja Lenviki valla vahel.
Suurim asula on Silsand Gisundeti ääres. Teised asulad on Gryllefjord, Gibostad, Senjahopen, Husøy, Skaland, Fjordgård, Stonglandseidet, Torsken, Mefjordvær, Medby-Kaldfarnes, Sifjord, Grunnfarnes ja Rødsand.
Senjale asutati 6. veebruaril 1970 Ånderdaleni rahvuspark. 2004 laiendati rahvusparki ja selle pindala on nüüd 125 km². Rahvuspargi koosseisu kuulub männikuid, kaasikuid, alpiniite ja rannikut.
Pikakose majamuuseum

Pikakose majamuuseum, ka talumuuseum, on Kuusalu vallas Pikakose talus asuv eramuuseum.
Kieli ülikool

Kieli Christian Albrechti Ülikool (saksa keeles Christian-Albrechts-Universität zu Kiel) on Saksamaal Kielis asuv ülikool.
Ülikooli asutas 1665. aastal Holstein-Gottorpi hertsog Christian Albert.
Ülikoolis õpib tänapäeval umbes 24 000 üliõpilast.
Brest (Valgevene)

Ajalugu

Bresti mainiti esimest korda 1019 (Берасце) Nestori kroonikas Kiievi-Vene linnana. Sellega on ta Valgevene vanuselt kolmas linn Połacki (862) ja Turaŭ (980) järel. Esialgu kuulus Brest Turaŭ vürstile. 1044 hõivas linna Jaroslav Tark ja Kiievi-Vene koosseisu jäi Brest 12. sajandini, mil 1170-ndail läks üle Volõõnia vürstkonnale.
Umbes 1319 läks Brest Leedu suurvürstiriigi koosseisu. Teda nimetati aastani 1921 ka Brest-Litovskiks (Брэст-Літоўск), kuna ta jäi Poola-Leedu riigis Leedu suurvürstiriigi (Litva) maadele. Ühe versiooni kohaselt olevat seal aastal a382 uputatud linnast varju otsinud Birutė.
1596 sõlmiti siin Bresti unioon, mis kehtis pärast Poola jagamisi Venemaale läinud aladel 1840. aastani. Uniooniga sai suurvürstiriigi õigeusklike kirikupeaks Rooma paavst.
Bogdan Hmelnitski ülestõusu ajal 1648 toimus ka Brestis Poola-vastane ülestõus. 1795 läks Brest Kolmanda Poola jagamise käigus Venemaale.
3. märtsil 1918 sõlmiti siin Saksamaa, Venemaa ja Ukraina vahel Bresti rahu.
1919–1939 kuulus Brest Poolale (Brześć),
1939. aasta 1. septembril alanud Teise maailmasõja Saksamaa vägede pealetungi käigus toimus Poola vägede poolt Bresti tsitadelli kaitsmine 14.–16. septembrini, kindluse osade kaitsmine jätkus Poola vägede poolt ka pärast NSV Liidu kallaletung Poolale 17. septembril, siis juba Punaarmee väeosade vastu. Kuna Saksa väed olid ületanud Molotovi-Ribbentropi paktis määratletud väekoondiste paiknemise piirjoone, pidid nad Bresti loovutama Punaarmeele. 22. septembril korraldati ühine sõjaväeparaad mida juhatasid Punaarmee 29. kaardiväe üksiku tankibrigaadi komandör kindralmajor Semjon Krivošein ja Wehrmahti 4. armee motoriseeritud korpuse kindralleitnant Heinz Guderian. Kindralid suhtlesid prantsuse keeles. Pidulike marsihelide saatel asus teele saksa sõjaväekorpus ja sisenesid nõukogude tankid. Hiljem, 22. juunil 1941 oli Bresti vallutamas kindralooberst Heinz Guderian. 28. juulil 1944 vallutas Bresti kindralmajor Semjon Krivošein.1939. aasta sõbralikust Bresti paraadist osaleja Semjon Krivošein (Semyon Krivoshein) elas 79, kaotuse üle elanud Heinz Guderian 65 aastat.  
Pärast piirkonna vallutamist Saksa vägede poolt ning selle üleandmist NSV Liidule liideti valgevenelastega asustatud ajalooline Valgevene piirkond Valgevene NSV-ga.
1941. aasta suvel alanud NSV Liidu ja Saksa Riigi vahelises sõjas peetud lahingutes, pidasid selleks ajaks juba NSV Liidu ja Saksamaa vahelises piirilinnas sisse piiratud nõukogude väed pingelisi kaitselahinguid(langes 400-500 punaarmeelast), mille eest nimetati Bresti kindlus kangelaskindluseks. Nõukogude ajal kindluse hoovi ehitatud pompoossed skulptuurid pidid varjama Poola kaitsjate saatust 1939 aastast ja kõrvale juhtima Nõukogude okupatsiooni olemust.

Rahvastik

2009. aasta rahvaloenduse andmetel oli Bresti elanikest valgevenelasi 82,13%, venelasi 10,67%, ukrainlasi 4,16% ja poolakaid 0,97%.
Gustav Wulff-Õis

Gustav Wulff (1. jaanuar 1865 (vkj 20. detsember 1864) Vastse-Otepää vald, Tartumaa (Võrumaa) – 9. jaanuar 1946 Nüpli küla, Otepää vald) oli eesti luuletaja.
Tema tuntuim luuletus on "Ööpikule" ("Õrn ööbik..."). Karl Rammi viisistatuna sai sellest populaarne laul, mida tänini lauldakse.
Nüplis Nüpli järve kaldal Lõhmuse talus, kus ta veetis oma viimased eluaastad, on Gustav Wulff-Õie Muuseum.
Ta on maetud Otepää uuele kalmistule.
Gustav Wulffi poeg oli Leo Karupää.
3. juunil 2015 avati mälestuskivi Gustav Wulffi sünnikohas Saverna lähedal Sirvaste külas Juusa talu juures. 13. juunil 2015 märgitati mälestuskiviga Puhja kirikaias luuletaja tööd Puhja kihelkonnakooli õpetajana aastatel 1885–1892.
Belgia suursaatkond Tallinnas

Belgia suursaatkond Tallinnas oli Belgia diplomaatiline esindus (suursaatkond) Tallinnas. Suursaatkond tegutses 2005-2015. Tänapäeval katab Belgia Eestit oma Helsingis asuvast suursaatkonnast.
Tegutseb ka Eesti suursaatkond Brüsselis.
Purikala (perekond)

Purikala (Istiophorus) on soojades ookeani piirkondades elav kalade perekond.
Perekonda kuulub kaks liiki, kes on nime saanud neile iseloomuliku suure seljauime järgi.
Merle Rehand

Elulugu

Merle Rehand on teenistujate tütar.
Lõpetas 1970 Rakvere 1. Keskkooli, 1975 TÜ kehakultuuriteaduskonna ja 1989 samas aspirantuuri; magister (sporditeadused) (1991, TÜ), väitekiri "Эффективность систематической двигательной активности при регулации масcы тела в зависимости от уровня гормонов в крови и полноты тела у студенток". Oli 1979–86, 1989–90 TÜ kehalise kasvatuse ja spordi kateedri õpetaja, 1990–93 võimlemiskateedri õpetaja, 1993–96 spordipedagoogika instituudi lektor, 1996–2001 Spordikeskuse lektor, 2001– avatud ülikooli peaspetsialist.

Teadustöö

Uurimisvaldkond: spordibioloogia (aeroobse treeningu mõju vere lipoproteiidkoostisele), spordipedagoogika (vanemaealiste kehaline aktiivsus). Üle 30 teadustrükise.
1982. aasta põhja suusaalade maailmameistrivõistlused

Põhja suusaalade 1982. aasta maailmameistrivõistlused olid 34. suusaalade maailmameistrivõistlused, mis toimusid 19.–28. veebruarini Norras Oslos Holmenkollenis.
Storey maakond

Storey maakond (Storey County) on maakond USA-s Nevada osariigis. Geograafilised koordinaadid on 39°45' N, 119°53' W.
Maakonna halduskeskus on Virginia City.
Maakonna pindala on 684 km². Veekogusid ei ole.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 4010. Aastal 2000 oli elanikke 3399.

Ajalugu

Storey maakond moodustati 1861. aastal. Maakond sai nime kapten Edward Farris Storey, järgi. Maakonna loomise ajal 1861. aastal oli see kõige rahvarohkem maakond Nevada osariigis. Maakonna halduskeskus on olnud 1861. aastast Virginia City. Maakonna algne nimi oli kindral George B. McClellani järgi McClellani maakond.
FC Elva II

2008

Otepää ja Puka mängijatest komplekteeriti võistkond FC Elva Puka, mis oli FC Elva II duubelmeeskond. Kodumängud mängiti Puka staadionil.
Türi Püha Kolmainu kogudus

Türi Püha Kolmainu kogudus on õigeusu kogudus Türil. Kogudus kuulub MPEÕK Tallinna piiskopkonda.
Kogudusel (varem EAÕK) on ligikaudu 60 liiget ning seda teenivad kaks preestrit – Boriss Merlin ja Agapit Altsaar.
Kogudus kasutab jumalateenistusteks Türi Püha Kolmainu Jumala kirikut.

Ajalugu

Kogudus alustas tegevust 1908. aastal, mil see kuulus veel Paide Jumalaema Uinumise kiriku koguduse koosseisu. 1922. aasta kevadel otsustas Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku Sinod muuta Türi õigeusu koguduse iseseisvaks. Ülempreester Teodor (Feodor) Kanemägi kinnitati 1925. aastal koguduse preestriks ning jäi tegevust juhtima 1933. aastani. Kanemägi (rahva seas ka Kannemaa) ajal oli kirik üsnagi tuntud, 1932. aastal oli koguduses 253 liiget.
1965. aastal liideti Paide Jumalaema Uinumise kiriku kogudus Türi kogudusega.
Melatoniin

Nimetused ja tähised

IUPACi nomenklatuuri tähis: N-[2-(5-methoxy-1H-indol-3-yl)ethyl] acetamide.
CAS-i registreerimisnumber on 73-31-4. PubChemi number on CID 896.
Farmakoterapeutiline rühm: psühholeptikumid, melatoniini retseptorite agonistid, ATC-kood: N05CH01 (näit Circadin jt)
Eestis on melatoniini võimalik osta käsimüügis olevate kaubamärkide "Melatonina Diet" ja "Sleep Aid" all.

Biosüntees

Melatoniini sünteesi hulka kontrollivad hüpotalamusest algavad närviteed, mille aktiivsus sõltub reetina fotoretseptorite aktiveerumisest, ehk silmadeni jõudva valguse hulgast. Melatoniini tootmine hakkab suurenema õhtul pärast pimeduse saabumist ning saavutab maksimaalse taseme kella 2 kuni 4 paiku. Pärast seda hakkab melatoniini tootmine langema.
Melatoniini biosüntees toimub trüptofaanist mis esmalt muudetakse kindla ensüümi poolt serotoniiniks.

Kasutamine

Melatoniini kasutatakse unehäirete ravis, 1993. aastast on see toidulisandina müügil Ameerika Ühendriikides. Paljudes maailma riikides on melatoniin käsimüügis, kuid Austraalias, Uus-Meremaal ning Euroopa Liidus kuulub see retseptiravimite alla. Eksogeenset melatoniini kasutatakse unehäirete, ajavahestressi ning nn kevadväsimuse sümptomite ravis. Melatoniini kasutatakse tihti ADHD ravis, sest viimase ravim põhjustab ligi 94% kasutajatel unetust.
Liza Marklund

Elulugu

Liza Marklund sündis ja kasvas üles väikeses Pålmarki külas Piteå vallas. Peale kooli lõpetamist töötas ta Rootsis koristaja ja krupjeena, Iisraelis oliivide pakendajana, Londonis ettekandjana ja Hollywoodis statistina. Ajakirjaniku hariduse omandas Kalixi rahvaülikoolis.
Liza Marklund tegutses ajakirjanikuna mitmes Rootsi meedia väljaandes, nagu Arbetaren, Aftonbladet, Expressen ja Metro ning telejaamas TV4 uudisteosakonna juhina. Praegu on ta vabakutseline kirjanik ja Expresseni kolumnist. Koos Jan Guillouga ja Ann-Marie Skarpiniga asutas kirjastuse Piratförlaget AB.
Raadlovi mõis

Raadlovi mõis (saksa keeles Radlowi) oli Jaama mõisa karjamõis Tartu-Maarja kihelkonnas Tartumaal.
Paul Kangur

Paul Kangur (29. november 1926 – 23. mai 2015) oli eesti arhitekt.
Ta õppis mitmes koolis, kuid lõpetas aastal 1945 Tallinna 2. Keskkooli. Seejärel astus ta Tallinna Polütehnilisse Instituuti, mille lõpetas aastal 1952 arhitektina.
Pärast Instituudi lõpetamist läks ta aastal 1952 sundsuunamist eirates Tartusse, kus asus tööle RPI Eesti Projekti Tartu osakonnas vanemarhitekti ametikohale. Tema töölaual valmisid kauplus-söökla, lasteaed-sõim, staadion ning administratiivhooned üle Eesti. Võites Eesti Projektis usalduse, sai ta Tartu Kliinilise Haigla projekteerijaks. Kuna aastal 1966 pakuti talle EKE Projekti Tartu osakonna juhataja ametikohta, jäi haigla projekti lõpetamine arhitekt Maie Hansmannile. EKE Projekti Tartu osakonnas töötas Kangur pensionile jäämiseni, aga pensionipõlves lõi kaasa Tareke Projekti töödes, koostades peamiselt eramute projekte. Lisaks oli Kangur väga hea fotograaf.
Ta oli kirglik sportlane, eriti südamelähedased olid talle suusatamise alad – murdmaa, slaalom ja mäehüpped, veel vanas eas sõitis ta Kuutsemäel slaalomit.
Paul Kangur suri 23. mail 2015 ja ta maeti 13. juunil 2015 Pärnamäe kalmistule.
Tillunire

Tillunire on Väikses väinas selle Muhu saare poolses küljes Väinatammiga eraldatud väina pooli ühendav süvendatud oja ehk kraav.
Tillunire on kujunenud väinast, mis eraldas Kindakare (mis varem oli saar) ja Muhu saart.
Kraav rajati 1940ndate aastate lõpus. Seda süvendas MTÜ Väikese Väina Selts aastal 2017. 2018. aasta 25. jaanuaril kuulutati keskkonnagalal Tillunire oja puhastamine aasta keskkonnateoks.
Ugo Foscolo

Ugo Foscolo (sünninimega Niccolò Foscolo; 6. veebruar 1778 Zákynthose saar – 10. september 1827) oli itaalia poeet, tõlkija ja kirjanduskriitik ning kirglik Itaalia vabastamise eest võitleja.
Ta sündis aastal 1778 Zákynthose saarel kreeka-itaalia segaperekonnas, ema oli kreeklanna, isa itaallane. Aastal 1788, pärast isa surma kolis perekond Veneetsiasse. Ta on lõpetanud Padua Ülikooli.
Ta suundus vabatahtlikult eksiili: esmalt Šveitsi, seejärel Inglismaale, kus ta aastal 1827 Turnham Greenis (asub praegu Londoni lääneosas) suri. Ta maeti Chiswicki püha Nicholase kirikusse. Aastal 1871 maeti ta ümber Firenze Santa Croce basiilikasse.
Tema teostest on eesti keelde tõlgitud "Jacopo Ortise viimased kirjad", mis ilmus aastal 2015 sarjas Loomingu Raamatukogu (raamatu tõlkis itaalia keelest Eva Kolli).
Arnold Friedrich Reiman

Arnold Friedrich Reiman (perenime rööpkuju: Reimann; 30. august 1903 Rakvere – 24. oktoober 1963 Tallinn) oli Eesti arstiteadlane, pediaater ja tervishoiuorganisaator.

Elulugu

Arnold Friedrich Reiman oli raudteelase poeg.
Lõpetas 1921 Valga Gümnaasiumi ja 1926 TÜ; meditsiinikandidaat (1947, TÜ), väitekiri "Sündimus ja suremus Eestis 1922.–1940. a. Statistiline uurimus". Võttis osa Vabadussõjast. Oli 1924–1926 TÜ tervishoiu instituudi subassistent, 1926–1930 TÜ Lastekliiniku nooremassistent, 1930–1935 vanemassistent, 1936 Tartu Haigekassa lastearst, 1936–1940 Tallinna Ühishaigekassa lastearst, 1940–1941 Tervishoiu Rahvakomissariaadi Laste ja Emade Raviasutuste Valitsuse ülem. 1941–1944 Nõukogude tagalas, kus algul töötas jaoskonnaarstina, 1942–1947 tervishoiuministri (aastani 1946 rahvakomissari) esimene asetäitja, 1947–1948 Eksperimentaalse ja Kliinilise Meditsiini Instituudi teadur, 1948–1952 direktor, 1952–1955 pediaatriosakonna juhataja, 1955–1963 TPedI loodusteaduse ja geograafia kateedri juhataja, dotsent. Eesti NSV teeneline arst (1945).
Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule.

Teadustöö

Uurimisvaldkond: laste reumaatiliste südamekahjustuste profülaktika ja ravi, sündimus ja suremus Eestis. 20 teadustrükist.
Adelaide'i Eesti Meeskoor

Adelaide'i Eesti Meeskoor oli aastal 1948 Adelaide'is asutatud meeskoor. Meeskoori tegevus hakkas hääbuma 1990. aastatel .
Meeskoori esimene koorijuht oli Elmar Reebs. Aastal 1968 sai koorijuhiks Lembit Härm.
GNU nano

Ajalugu

Chris Allegreta lõi nano 1999. aastal ja algselt kandis see nime TIP (This isn't Pico ehk "see ei ole Pico"). Allegrettat motiveeris soov luua vabavaraline asendus Picole, mida ei levitatud vaba tarkvara litsentsi alusel. Nimi nano võeti kasutusele 10. jaanuaril 2000, et vältida segiajamist juba eksisteeriva UNIXi rakendusega tip. Nimi on tuletatud SI ühikute detsimaaleesliidete järgi, kus nano on 1000 korda suurem kui piko. Veebruarist 2001 kuulub nano GNU Projekti.
Nanol on mitmeid omadusi, mis Picol puuduvad: värviline tekst, sujuvkerimine, mitu puhvrit, regulaaravaldiste otsimine ja asendamine, sujuvkerimine, mitu puhvrit, klahvide seadistamine ning katseliselt muudatuste tühistamine ja ennistamine.
Chris Allegretta andis koodi haldamise 22. augustil 2003 ametlikult üle David Lawrence Ramseyle, kes astus sellelt positsioonilt tagasi 20. detsembril 2007.

Klahvid

Sarnaselt Picoga on nano kasutajaliides klaviatuurikeskne ja programmi juhtimine käib control-nupuga. Näiteks Ctrl+O salvestab faili, Ctrl+W viib otsinguribale. Nano akna alumises osas on kaherealine "lühimenüü" kus on loetletud käske, mida sel hetkel kasutada saab. Täieliku nimekirja on võimalik näha abikuvas, mis aktiviseeritakse klahvikombinatsiooniga Ctrl+G.
Erinevalt Picost kasutab nano töörežiimide ümberlülitamiseks metaklahve. Näiteks Meta+S lülitab sujuvkerimist sisse-välja. Pea kõiki käsurealt valitavaid funktsioone saab ka dünaamiliselt lülitada.
Nanos saab kursori asukohta muuta ja kiirklahvide ribal asetsevaid funktsioone aktiveerida ka osutusseadme, näiteks arvutihiire abil.
Vallasekretär

Valla- või linnasekretär on valla või linna järjepidevust tagav juhtiv ametnik, kes allub vallavanemale või linnapeale. Valla- või linnasekretär ei kuulu valla- või linnavalitsuse koosseisu, kuid tal on valitsuse istungitel sõnaõigus.

Ajalugu

1816. aasta Eestimaa talurahvaseadus nägi ette vallavanemate ja vallavolikogude moodustamise ning vallavanemate abide määramise. Vallakirjutaja amet oli nimetatud seaduses määratud kaudselt, kohustades selleks koguduse õpetajat. 1866. aastal välja antud Baltimaade Vallakogukonna seadus tegi juba kõikidele vallavolikogudele kohuseks alalisi vallakirjutajaid ametisse valida.
Esmakordselt reguleeriti Eesti Vabariigis vallasekretäri õiguslikku seisundit 4. aprillil 1921 vastuvõetud Vallanõukogu valimise seaduses, milles sätestati, et vallasekretär on vallavalitsuse liige koos vallavanema ja vähemalt ühe tema abiga. 
7. detsembril 1926 võttis Riigikogu eelnõu vallavolikogude valimise ja vallavolikogude ning vallavalitsuste korraldamise seadusena vastu, mille kohaselt valis vallasekretäri vallavolikogu määramata ajaks vastava hariduse ja ettevalmistusega kodanike hulgast raamatute ja arvete pidamiseks, vallavalitsuse kantselei ning asjaajamise juhtimiseks. Vallavalitsuse koosseisu vallasekretär enam ei kuulunud.
1937. aastal võeti vastu vallaseadus, mille kohaselt kuulus vallasekretär kohaliku omavalitsuse nimetatavate teenistujate hulka. Seadus sätestas vallasekretärile kindlad nõuded. Vallaseaduses sätestatud vallasekretäri ametisse nimetamise ja ametist vabastamise kord kehtis Eesti Vabariigi okupeerimiseni 1940. aastal.
Kohaliku omavalitsuse süsteem Eestis taastati 1990. aastate alguses. 10. novembril 1989 võttis tolleaegne Ülemnõukogu vastu Eesti NSV kohaliku omavalitsuste aluste seaduse, mille kohaselt kuulus vallasekretär vallavalitsuse koosseisu, olles ühtlasi kantselei eesotsas.

Tänapäeval

1993. aastal võeti vastu tänaseni kehtiv kohaliku omavalitsuse korralduse seadus, mille kohaselt oli vallasekretär KOV juhtide kategooriasse kuuluv ametnik. Seaduse esialgse versiooni kohaselt kuulus vallasekretär ametikoha järgi vallavalitsuse koosseisu ja selline kord kehtis kuni 1999. aasta KOV valimisteni.  Tänapäeval ei kuulu vallasekretär enam valitsuse koosseisu, kuid võtab sõnaõigusega osa valitsuse istungitest.
Valla- või linnasekretäriks võib saada vähemalt 21-aastane Eesti kodanik, kellel on õigusalane magistrikraad või samal erialal bakalaureusekraad ning kes on töötanud riigi või kohaliku omavalitsuse ametiasutuses vähemalt kaks aastat. Valla- ja linnasekretärina võib töötada ka isik, kellele on väljastatud valla- ja linnasekretäride kutsenõuetele vastavuse tunnistus ja kes on töötanud riigi või kohaliku omavalitsuse ametiasutuses vähemalt kaks aastat.
Heterodüün

Heterodüün (moodustatud kreeka k sõnadest hetero teine, muu + dynamis jõud) on väikese võimsusega harmoonilisi võnkumisi tekitav kõrgsagedusgeneraator, mida kasutatakse mõõteaparatuuris, laserikiirguse modulaatorites ja superheterodüünvastuvõtjates signaali sageduse muundamiseks.
Superheterodüünvastuvõtja sagedusmuunduri heterodüüni nimetatakse enamasti ostsillaatoriks, sisemiseks ostsillaatoriks või ka kohalikuks ostsillaatoriks (ingl k local oscillator).
Lembit Poverus

Elulugu

Lembit Poverus oli aedniku poeg.
Lõpetas 1935 Tallinna Poeglaste Reaalgümnaasiumi, 1943 TTÜ tööstus- ja tsiviilehituse erialal, tehnikakandidaat (1955, Tallinna Polütehniline Instituut (TPI)), väitekiri "Väikese positiivse kõverusega pöördkooriku tasakaalu püsivus ühtlaselt jaotatud välissurve mõjumisel", tehnikadoktor (1991, Leningradi Polütehniline Instituut), väitekiri käsitles deformatsiooni lainelevi üleminekuprotsesside uurimist plaatides ja koorikutes lühiaegsete impulsskoormiste toimel. Oli 1942–47 TTÜ/TPI teedelabori ja ehitiste kateedri assistent, 1947–56 ehitusmehaanika ja konstruktsioonide kateedri vanemõpetaja, 1956–94 dotsent. Luges tugevusõpetust, ehitusmehaanikat, laevaehitusmehaanikat, elastsus- ja plastsusõpetust; koostanud õppevahendeid.

Teadustöö

Uurimisvaldkond: elastsusteooria ja koorikute dünaamika. Uuris väikese positiivse kõverusega kooriku stabiilsust ja omavõnkumist, kooriku pärastkriitilist staadiumi, esitanud stabiilsuse ja omavõnke võrrandid ja arvutuste tulemused. Kuulus akadeemik Nikolai Alumäe koolkonda. Üle 30 teadustrükise.
Apsiid (astronoomia)

Apsiid on taevakehale lähim või temast kaugeim punkt elliptilisel orbiidil, millel tiirleb tema gravitatsiooniväljas teine, temast väiksem taevakeha. Neid kaht punkti ühendavat sirget nimetatakse apsiidijooneks.
Apsiidid on nt afeel ja periheel, apogee ja perigee, aposeleen ja periseleen.