google/wiki40b huggingface dataset:
Munga tänav (Tartu)

Munga tänav (Mönchstraße) on tänav Tartu vanalinnas pikkusega umbes 355 meetrit.
Tartu Ülikooli 300-aastase juubeli puhul (1932) nimetati Munga tänav ümber Peeter Põllu tänavaks eestikeelse ülikooli ühe rajaja Peeter Põllu auks. Sellega seoses nimetati Raadil asuv Põllu tänav Nurme tänavaks. Peeter Põllu tänav nimetati 14. oktoobril 1949 ümber Pioneeri tänavaks. Seejärel on ta nimeks olnud Hatšatur Abovjani tänav (Tartus õppinud Armeenia kirjaniku Hatšhatur Abovjani järgi). Hiljem nimetati see uuesti Munga tänavaks.
Munga tänav algab Vabaduse puiesteelt ja lõpeb Jakobi tänaval.
Munga tänava ääres asub Politsei plats.
Samara aeg

Samara aeg (lühend SAMT) on vööndiaeg, mis kehtib Venemaal Samara, Saratovi, Astrahani ja Uljanovski oblastis ning Udmurtias. Samara aeg erineb Moskva ajast +1 tunni võrra ning maailmaajast +4 tunni võrra (suvel +5 tunni võrra). 28. märtsist 2010 kuni 26. oktoobrini 2014 kehtis Samara oblastis ja Udmurtias Moskva aeg. 2016. aastal läksid Samara ajale üle Samara, Saratovi ja Uljanovski oblast.
Andres Arens

Andres Arens (sündinud 2. oktoobril 1992) on eesti muusik, trummar.
Varem on ta trumme mänginud ansamblites Scansi, Apollo 14, Sheepers Creepers ja Defrage. Viimasel ajal mängib trumme ansamblis Clavis.
Olustvere külanõukogu

Olustvere külanõukogu oli külanõukogu Viljandi rajoonis. Külanõukogu moodustati 1945 Olustvere vallas Tääksi külanõukoguna, mis 1960 nimetati ümber Olustvere külanõukoguks. Külanõukogu pindala oli 139 km² (1977).
Aleksander Kreek

Isiklikku

Aleksander Kreegi pojapoeg on Kanada sõudja Adam Kreek, meeste kaheksapaadi olümpiavõitja ja kolmekordne maailmameister.
2013. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiri A-alagrupp

2013. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiri A-alagrupi mängud leidsid aset 15.-22. juunini 2013. Alagrupi võitis Brasiilia, kes edenes teise vooru koos Itaaliaga. Mehhiko ja Jaapan ei pääsenud edasi.
Estía

Estía (Ἑστία) on Ateenas välja antav üleriigilise levikuga kreeka päevaleht. Estía on parempoolse, konservatiivse suunitlusega kvaliteetleht. Nime sai leht jumalanna Hestia järgi.
1980ndatel ja 1990ndatel oli Estía ainuke kreeka päevaleht, mis järgis endiselt uuskreeka keele arhailist ja puristlikku katharevusa kirjakeelevormi. Alates 1976. aastast on riigis ametlikult kasutusel dimotiki kirjakeelevorm. Enne seda kaldusid konservatiivse ja tsentristliku orientatsiooniga lehed kasutama katharevusat ja vasakpoolsed lehed dimotikit.
Estíat trükitakse suuremõõtmelises formaadis ja tavaliselt on selle mahuks 8 lehekülge päevas. Esikaanele pilte ei trükita, samuti puuduvad lehest värvifotod.
Estía asutati 1876. aastal. Algselt oli tegu kord nädalas ilmunud kirjandusajakirjaga. 1894. aastal muutis luuletaja ja ajakirjanik Geórgios Drosínis väljaande poliitikast, kultuurist ja majandusest kirjutavaks päevaleheks. 1941. aastal saksa okupatsiooni käigus Estía suleti, kuid peagi pärast vabanemist jätkas leht ilmumist. Üle 120 aasta on Estía väljaandjaks olnud Kyrou perekond.
Kenneth Einar Himma

Kenneth Einar Himma, ka Ken Himma, (sündinud 1957 Seattle'is) on eesti päritolu USA õigusfilosoof.
Kenneth Himma töötab Seattle'is Washingtoni Ülikooli School of Law's filosoofialektorina.

Karjäär

Ken Himma lõpetas 1985. aastal Illinoisi Ülikooli Chicagos bakalaureusekraadiga. Magistrikraadi kaitses ta 1987 California Ülikoolis Los Angeleses. Aastal 1990 lõpetas Himma Washingtoni Ülikooli School of Law' juris doctor'i kraadiga.
Aastal 2001 kaitses Ken Himma Washingtoni Ülikoolis väitekirja "The Status of Legal Principles" ning talle anti filosoofiadoktori (PhD) kraad.
Himma on töötanud California Ülikoolis Los Angeleses (1986–1987), Washingtoni Ülikoolis (1992–1997 ja 2001–2004) ning Seattle'i Vaikse Ookeani Ülikooli filosoofiaosakonnas (külalisabiprofessorina 1999–2001, kaasprofessorina 2004–2009 ja professorina 2009–2011) .
Alates 2012. aastast töötab Himma lektorina (osalise koormusega) Washingtoni Ülikooli School of Law's.
Ken Himma on külalislektorina esinenud loengutega USAs, Mehhikos, Kanadas, Ecuadoris, Colombias, Brasiilias, Serbias, Saksamaal, Hollandis, Rootsis, Hispaanias, Indias, Hiinas, Tais, Austraalias, Sloveenias, Itaalias, Kreekas, Türgis, Lõuna-Aafrikas ja Kesk-Aafrika Vabariigis.

Teadus

Ken Himma põhilised uurimisvaldkonnad on õigusfilosoofia ja arvutieetika.
Ta on avaldanud teadustöid ka religioonifilosoofia, rakenduseetika, vaimufilosoofia, sotsiaalfilosoofia, poliitikafilosoofia ja karistusteooriate alal.
Himma töid on tõlgitud türgi, hiina, hispaania, portugali ja vene keelde.

Isiklikku

Kenneth Einar Himma on Einar Himma poeg.
Balti Arhiiv

Balti Arhiiv on arhiiv Rootsis Stockholmis, kuhu on kogutud materjale eestlaste, lätlaste ja leedulaste tegevuse kohta Rootsis. Arhiiv asutati 1966.
Arhiivi juhataja oli kuni 1999 Kalju Lepik. Arhiivi juhatuse esimees oli alates 1978 Ago Pärtel ja alates 1995 Aino Lepik von Wirén.
Suur osa arhiivi materjalidest on deponeeritud Rootsi Riigiarhiivi.
Ratsutamine

Ratsutamine on liikumine looma (enamasti hobuse, aga ka eesli, muula, kaameli jmt.) seljas istudes. elevandi turjal liikumist siiski ratsutamiseks ei nimetata. 
Ratsutamisel kasutatakse tavaliselt sadulat, aga võib sõita ka ilma selleta( nii sõidetakse tavaliselt maastikul)
Hobusega sõidul eristatakse sammu kõndimist, traavi ja galoppi, kui ka vähem levinud kenterit.
Ratsutamisega on seotud mitmeid spordialasid. Ratsasport kuulub ka olümpiamängude kavasse.
Riigi infosüsteemi haldussüsteem

Riigi infosüsteemi haldussüsteemi (lühend RIHA) on riigi infosüsteemi kataloog. Ühtlasi on see menetlus- ning halduskeskkond, mille kaudu tagatakse riigi infosüsteemi terviklik ja tasakaalustatud areng. RIHA tagab riigi infosüsteemi haldamise läbipaistvuse ning aitab planeerida riigi infohaldust. 
Õiguslikust vaatest on RIHA põhimõtete kogu ja oluline riiklik register. RIHA reguleerib Avaliku teabe seadus ja eriregulatsioon. RIHA on kohustuslik avaliku ülesannet täitavatele isikutele.

Eesmärk

RIHA eesmärk on riigi infosüsteemi haldamise läbipaistvuse tagamine, riigi infohalduse planeerimine, riigi, kohaliku omavalitsuse üksuse ja avalikke ülesandeid täitvate eraõiguslike isikute andmekogude koosvõime toetamine ning andmekogude nõuetele vastavuse kontrollifunktsiooni võimaldamine.
Lübecki Ülikool

Lübecki Ülikool (ka Lüübeki Ülikool, sks Universität zu Lübeck) on ülikool Lübeckis Saksamaal.
Ülikool on asutatud aastal 1964. Selles on suur osa kraadiõppel arstiteaduse erialadel. Seetõttu on kooli nimetatud ka Lübecki Meditsiiniülikooliks.
Uttar Pradesh

Nimi

Osariigi nimi tähendab hindi keeles 'Ülemine osariik'.
Loodna vald

Asustus

Loodna valla koosseisu kuulusid järgnevad 14 küla: Kohatu, Laukna, Leevre, Loodna, Luiste, Maidla, Mõraste, Männiku, Sipa, Sooniste, Soosalu, Teenuse, Urevere ja Vilta.
Herbert Konstantin Johannes Lieberg

Herbert Konstantin Johannes Lieberg (30. detsember 1890/11. jaanuar 1891 Tallinn – 30. detsember 1949 Bethel) oli Eesti vaimulik.
Lieberg õppis aastatel 1899–1903 Jucumi erakoolis, aastatel 1903–1909 Tallinna Nikolai Gümnaasiumis. Tartu ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1909–1913. Prooviaastal oli ta Ambla Maarja koguduses (Johannes Theodor Willbergi juures), Järva-Madise Püha Matteuse koguduses (Arnold Theodor Benjamin Wieckmanni juures), Viru-Nigula koguduses (Max Reinhold Krause juures) ja Tallinna Püha Vaimu koguduses (Friedrich Frommhold Wieckmanni juures). Ordineeriti 27. aprillil 1914 Riias õpetajaks.
Oli aastatel 1914–1919 Pöide ja Saaremaa Jaani koguduse õpetaja. Aastatel 1919–1922 oli ta Nissi Maarja koguduse õpetaja. Aastatel 1922–1930 oli ta Kaarma Peeter-Pauli koguduse õpetaja (hooldades aastatel 1923–1930 Kärla Maarja-Magdaleena kogudust). Aastal 1931 oli ta Eestimaa sisemisjoni rändjutlustaja ja Tallinna Peeteli koguduse õpetaja Roderich Bidderi isiklik adjunkt.
Lahkus aastal 1931 Saksamaale. Oli aastatel 1931–1934 vaimulikuks Prosekenis (Weimari lähedal, Mecklenburg-Vorpommerni liidumaal. Aastatel 1934–1938 oli ta vaimulikuks Arnshagenis (praegu Charnowo, Słupski maakonnas, Pomorze vojevoodkonnas, Poolas), aastatel 1938–1943 oli ta vaimulikuks Cuxhavenis (Alam-Saksi liidumaal). Aastatel 1943–1949 oli ta vaimulikuks Trebelis (Lüchow-Dannenbergi kreisis, Alam-Saksi liidumaal). Suri aastal 1949 Bethelis, Saksamaal.

Isiklikku

Ta oli kaks korda abielus, teise abikaasa isa oli Martna Püha Martini koguduse õpetaja Gustav Albert Haller. Tema poeg Hellmut Ottomar Friedrich Lieberg oli vaimulikuks mitmes kohas Saksamaal, poeg Godo Lieberg oli klassikalise filoloogia professor; vennapoeg Burchard Lieberg oli vaimulikuks Eestis ja Saksamaal ning oli Eesti abistamise ühingu "Estlandhilfe" rajaja.
Oras (ajakiri)

Oras oli aastatel 1923–1927 Leningradis ilmunud ajakiri, mis kajastas kirjandus-, kunsti- ja teadustemaatikat.
Ajakirja toimetas Hans Pöögelmann.
Ajakirjast ilmus 19 numbrit. 
Ajakirjale tegid kaastööd nt Valter Klein, August Lukin, Oskar Kullerkupp.
Hakassia Vabariigi vapp

Hakassia Vabariigi vapp on Venemaa Föderatsiooni kuuluva Hakassia Vabariigi vapp.
Praegu kasutusel olev vapp on vastu võetud 14. juunil 2001.
Vapp kujutab endast hõbedast ümmargust kilpi, mille keskel paikneb punane ovaalne kilp rohelise äärisega (Hakassia naiste rahvuslik kaelaehe), selle ülemises osas on ümar sisselõige. Kilbil on kujutatud valget tiibadega, kuldsete piirjoontega lumeleopardi. Kilpi kaunistavad külgedelt punaste varte ja roheliste lehtedega kase oksad. Alumises osas paikneb roheline kuusnurkne tahvel kollase äärisega, sellel on kuldne kiri "ХАКАСИЯ". Ülemises osas on aga päikesemärk. Päikesemärk on kuldne ring nelja teravikuga, mille sees on kaks hõbedast sõõri.
Punane kilp sümboliseerib amuletti, mis hoiab ja kaitseb rahvast. Samuti tähistab punane värv loodust ja selle elujõudu. Kilbil olev leopard pärineb iidsetelt koopajoonistelt, ning on mälestus esiaegadest. See sümboliseerib hinge, ideelisust, ustavust, otsekohesust ja mehisust. Päikesemärk sümboliseerib universumit, see on päikese ja valguse sümbol. Kase oksad on painutatud nii, et need lõppevad päikesemärgi juures ja tähistavad jumalikke jõude, millest said alguse mehed ja naised. Need on õnne, heaolu, külluse ja hüvangu sümbolid. Neli kaart okstes kehastavad aastaaegu. Vapi ümmargune kilp aga tähistab igavest eksisteerimist.
Fokstrott (film 2017)

Süžee

Michael ja Dafna Feldmann, jõukas Tel Avivi abielupaar, saavad teada, et nende poeg, Jonathan, on kaitseväes teenistuskohustusi täites hukkunud. Kaitseväe esindajad keelduvad šokeeritud vanematele poja hukkumise üksikasju täpsustama. Paar tundi hiljem jõuab vanemateni teade, et on juhtunud arusaamatus ning et nende poeg on elus ja terve. Tulivihane Michael nõuab, et kaitseliit lubaks Jonathanil koju naasta.
Edasi näevad vaatajad Feldmannide poja elu sõjaväes – koos kolme kaaslasega kusagil tühermaal kontrollpunkti valvava Jonathani iga päev on eelmisega sarnane – tõsta tõkkepuud mööduva kaameli läbi laskmiseks, kontrollida üksikute autoreisijate dokumente, mõõta eluasemeks oleva konteineri pikaldast vajumist mutta – see kõik on oma absurdsuses isegi naljakas. Ühel hilisõhtul laseb Jonathan maha kontrollpunkti läbida tahtnud araabia noorukid, kuna tema kaaslased pidasid maha kukkunud õllepurki lõhkekehaks. Kaitseväe juhtkond otsustab intsidendi maha vaikida ning buldoosr matab laibad ja auto ühishauda. Teel koju sõidab Jonathani auto teelt välja ja ta hukkub.
Lõpustseenides näidatakse Jonathani perekonda kuus kuud pärast tema surma.
2014. aasta Eurovisiooni lauluvõistlus

Toimumiskoht

Taani avalik-õiguslik ringhääling DR1 teatas 2. septembril 2013, et ürituse korraldajalinnaks on valitud Kopenhaagen. Teised kandidaatlinnad olid Herning, Horsens, Ålborg ja Fredericia. Võistlus toimus endises laevatehases B&W Hallerne Refshaleøenil.

Ürituse kontseptsioon

Ürituse hüüdlauseks oli "#JoinUs" (eesti keeles "#LiituMeiega").

Õhtujuhid

59. Eurovisiooni lauluvõistluse õhtujuhid olid Lise Rønne, Nikolaj Koppel ja Pilou Asbæk. Esimest korda ürituse ajaloos koosnes saatejuhtide kolmik kahest mehest ja ühest naisest.

Osalejad

37 riiki kinnitas oma osalust 2014. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel. Kaheksa riiki kinnitas, et nad ei naase üritusele Kopenhaagenis; need olid Andorra, Bosnia ja Hertsegoviina, Tšehhi, Luksemburg, Monaco, Maroko, Slovakkia ja Türgi. Bulgaaria riiklik telekanal Bulgaaria Riiklik Televisioon (BNT), Horvaaita riiklik telekanal Hrvatska radiotelevizija (HRT), Küprose riiklik telekanal Küprose Ringhääling (CyBC) ja Serbia riiklik telekanal Radio-Televizija Srbije (RTS) teatasid eemaldumisest 2014. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusest. Portugal naasis üritusele pärast aastast eemalolekut 2013. aastal. Poola, mis viimati võttis osa lauluvõistlusest 2011. aastal, naasis samuti.

Mitmendat korda osalevad esinejad

Valentina Monetta esindas San Marinot kolmandat aastat järjest, olles varem esindanud kääbusriiki 2012. ja 2013. aastal. See tegi Monettast neljanda pealaulja, kes on osalenud Eurovisioonil kolmel järjestikusel aastal. Varem olid kolmel aastal järjest osalenud Lys Assia ja Corry Brokken, kes mõlemad osalesid 1956., 1957. ja 1958. aasta lauluvõistlusel, ning Udo Jürgens, kes osales 1964., 1965. ja 1966. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel. Duett Paula Seling ja Ovi oli esindanud Rumeeniat varem 2010. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel. Venemaad esindanud Tolmatševa õed olid varem osalenud ja võitnud 2006. aasta Laste Eurovisiooni lauluvõistluse. Makedoonia taustalaulja Tamara Todevska oli varem Makedooniat esindanud 2008. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel. Montenegro taustalaulja Martina Majerle oli varem esindanud Sloveeniat 2009. aastal.
Meelis Ots

Meelis Ots (sündinud 10. augustil 1970 Tallinnas) on Eesti loomakasvatusteadlane.

Elulugu

Meelis Ots on teenistujate poeg.
Lõpetas 1988 Tallinna 21. Keskkooli, 1993 loomakasvatajana EPMÜ, põllumajandusmagister (1999, EPMÜ), väitekiri "Looma- ja linnukasvatuses kasutatavad bioloogilised toimeained", põllumajandusdoktor (2005, EPMÜ), väitekiri "Energia- ja proteiiniallika mõju mikroobse proteiini sünteesile mäletsejalistel". Oli 1992–96 Tartu Seakasvatuse Katsejaama loomakasvatuspetsialist, 1997–2004 EPMÜ Loomakasvatuinstituudi spetsialist, teadur ja lektor, 2005– veterinaarmeditsiini ja loomakasvatusinstituudi lektor.

Teadustöö

Uurinud sigade nuuma- ja lihajõudlust, bioloogilisi toimeaineid ning proteiini kvaliteeti mäletsejate söötmisel. 20 teadustrükist.
Jüri Palm

Jüri Palm (14. aprill 1937 Tallinn – 27. aprill 2002 Tallinn) oli eesti graafik ja maalikunstnik.
Ta lõpetas 1956. aastal Tallinna 4. keskkooli ning õppis aastatel 1956–1963 ERKI-s keraamikat ja graafikat ning lõpetas kooli plakatikunstnikuna.
Graafikast viljeles ta peamiselt kõrgtrükki, kujundas ka raamatuid (umbes 100 trükist) ja plakateid. Alates 1960. aastate II poolest pühendus ta maalile.
Ta tegutses peamiselt vabakunstnikuna, oli 1965. aastast Eesti Kunstnike Liidu liige.

Isiklikku

Jüri Palmi isa oli viiuldaja Rudolf Palm.
Onu Bella klounimuusikal

"Onu Bella klounimuusikal" on Onu Bella 1993. aasta album.
"Kuidas kurvast Komulist sai lõbus Koomula"
Kogu teksti kirjutas Merle Jääger.
Kujundaja Riho Raie, fotograaf Tiit Koha.
Salvestatud Tartus septembris 1993 stuudios "Heli jälg".
Kalevi Kvell

Kalevi Kvell (7. aprill 1963 Tallinn – 16. detsember 2016 Albu vald, Järvamaa) oli eesti tõlkija ja loodusmatku korraldav ettevõtja.
Kvell lõpetas Tallinna 7. keskkooli 1981. aastal ning Eesti Põllumajanduse Akadeemia metsandusinsenerina 1987. aastal. Ta töötas Tihemetsa metskonnas metsnikuna (1987–1992), abimetsaülemana Rava ja Purdi metskonnas Järvamaal, Roosna-Alliku vallas metsanõunikuna (1993–1998) ning ka erametsafirmas (1998–2003). Hiljem tegutses Kvell FIEna, korraldades kanuu-, raba- ja jalgsimatku.
Ta tõlkis inglise keelest peamiselt klassikalist kirjandust: Herbert George Wellsi, Daniel Defoe, John Steinbecki, Toni Morrisoni, Charlotte Brontë, Anne Brontë, Daniel Woodrelli, Thomas Haynes Bayly jt teoseid. Kalevi Kvell avaldas enda kirjutatud luuletusi.

Isiklikku

Kvell elas Järvamaal Albu vallas. Ta oli abielus, tütre ja poja isa.
Ta harrastas suusa- ja jooksumaratone, osaledes näiteks Tartu Maratonil üle kümne korra.

Teoseid

Kalevi Kvell kirjutas ka järelsõna Karl Ast-Rumori novellikogule "Kui Saara naerab" (esmatrükk Tartu 1929) 2. trükile, mis ilmus sarjas "JI klassika" (Pärnu: Jumalikud Ilmutused, 2008).
Navoiy teater

Alisher Navoiy Riiklik Akadeemiline Suur Teater (Alisher Navoiy nomidagi davlat akademi katta teatri) on teater Usbekistani pealinnas Taškendis. Teater on nime saanud Alisher Navoiy järgi.

Ülevaade

Teatrimaja projekteeris Aleksei Štšussev, teater ehitati aastatel 1942–1947 ning avati novembris 1947 Alisher Navoiy 500. sünniaastapäeva puhul. Aastatel 1942–1947 töötasid teatrimaja ehitamisel peamiselt Jaapani sõjavangidest sunnitöölised.
Teatrisse mahub 1400 pealtvaatajat. Pealava on 540 m² suurune.
Ofelia Mikk

Ofelia Mikk oli esimene eestikeelne televisioonidiktor.
1951. aastal osales ta Eesti Riikliku Teatriinstituudi 3. lennu diplomilavastuses "Teise rinde taga".
Tema esimene esinemine oli proovisaates 19. juulil 1955. 
Ta pidi televisioonist lahkuma, sest ta ütles  teadustades närveerides lause, millel ei olnud etteantud tekstiga midagi ühist.
Christoph Adam von Stackelberg

Vabahärra Christoph Adam von Stackelberg (25. detsember (vkj 14. detsember) 1777 Tallinn – 19. november (vkj 7. november) 1841 Tallinn) oli Eestimaa haridustegelane.
Christoph von Stackelberg sündis Vormsi, Vääna, Tolli, Trilli ning Novaja Derevnja (Ingerimaal) mõisniku, vabahärra Otto Christian Engelbrecht von Stackelbergi (1735–1792) ja Anna Gertruda von Dückeri (1750–1820) pojana.
Christoph omandas gümnaasiumihariduse Tallinnas, misjärel õppis Saksamaal meditsiini ja õigusteadust. Seejärel siirdus ta õpireisile Euroopasse. Seal tutvus ta Johann Heinrich Pestalozzi õpetusega ning temas sai selle pooldaja ja propageerija.
Christoph von Stackelberg töötas Tallinna kubermangugümnaasiumi ning Eestimaa kubermangukooli direktorina. Tema eestvõttel asutati pühapäeva- ning vaeslastekoole ja loodi rahvakooliõpetajate seminar. Ta oli ka Eestimaa alalise koolikorralduse komitee liige. Christoph von Stackelberg oli seotud ka hernhuutlaste liikumisega.
Eesti Turbatööstused

Eesti Turbatööstused oli aastatel 1936–1940 tegutsenud turbatööstusega tegelev riiklik aktsiaselts. Ettevõtte eelkäija oli aastatel 1922–1936 tegutsenud Riigi Turbatööstus.

Ajalugu

Riigi Turbatööstuse põhimäärus kinnitati Riigikogus 27. juunil 1922. Veel samal aastal algasid täiemahulised tööd Rakke ja Einmanni rabades, mis küll peagi majanduslikel kaalutlustel lõpetati. Alustati turbatööstuse arendamist Lavassaare, Ellamaa, Sooniste ja Aruküla rabades ning rajati 2 elektrijaama. Pärast arendatud tööstuste töölerakendamist selgus mitmeid probleem ja nõnda leidis Riigikontroll oma majandusaasta 1926/1927 ülevaates, et kasumlikult töötasid vaid Ellamaa ja Aruküla ning sellega oli ettevõtte kaasa toonud olulise kahju tekitamise riigile. Selgus, et Sooniste rabast saadi põletamiseks vähekõlbulikku turvast ning, et Lavassaares olid turba ülestöötamise ja transpordi kulud kaugelt liiga suured. 1928. aasta aruande järgi olid seis oluliselt paranenud ning Riigikogu kandis sama aasta lõpus maha ligi 97 miljoni marga ulatuses kahjusid. Edasi jätkas tööstus kasumlikult.
1929 muudeti ettevõtte põhimäärust ning Riigi Turbatööstus allutati kõigile kehtivatele maksudele, millest ettevõttel varem vabastus oli. Sellega kaotati eelisseisund eraettevõtete ees.
Riigivanem Konstantin Pätsi 25. juunist 1936 pärineva dekreedi alusel korraldati ettevõte ringi. Selle varad ja kohustused anti üle uuele aktsiaseltsile. AS Eesti Turbatööstused alustas tegevust ametlikult 30. septembril 1936.
1930ndate teises pooles asuti riiklikult korraldama kütteainete turgu eesmärgiga vähendada küttepuude osakaalu ning tõsta turba, põlevkivi jt alternatiivsete kütteaineta kasutamist. Metsa üleraie vähendamiseks ette võetud abinõud tõid kaasa turba müügimahtude olulise kasvu.
1936. aastal asutati ettevõtte poolt Lehtse turbatööstus ja 1937 rajati Pööravere/Tootsi briketivabrik.
Niigata Minamata haigus

Niigata Minamata haigus (jaapani keeles 新潟水俣病 Niigata Minamata-byō) oli 1965. aastal Jaapanis Niigata prefektuuris alanud epideemia, mis sarnanes 9 aastat tagasi Kumamoto prefektuuris Minamata linnas alanud Minamata haigusega. Taas oli põhjustajaks elavhõbedamürgitus.
Niigatas sai Minamata haigus alguse samamoodi nagu Minamataski. Sügisest 1964 kuni kevadeni 1965 kaotasid Agano jõe kallastel viibinud kassid mõistuse ja lõpuks surid. Niigata ülikooli professor Tadeo Tsubaki uuris 1965. aasta kevadel kaht patsienti ning avastas neil Minamata haiguse. 31. mail avastas ta Agano jões elavhõbedasaaste ning teatas sellest prefektuuri omavalitsusele, ning 12. juunil avalikustas ta oma avastuse.
Aastatel 1965–1966 hakkas asja uurima Kumamoto ülikooli uurimisrühm (nad olid uurinud ka Minamatas asetleidnud haigust) ja endine Chisso haigla peaarst, doktor Hajime Hosokawa. Neid aitasid prefektuuri omavalitsus, Niigata ülikool, kodanikualgatuslikud organisatsioonid ja kohalikud elanikud. Märtsis 1966 avastati, et reostajaks oli tehase reovesi, ning septembris 1966 teatas Jaapani Tervishoiu-, Töö- ja Heaoluministeerium (厚生労働省 Kōsei-rōdō-shō), et Kanose küla lähedal Showa Denko tehase lähedalt leiti samblast metüülelavhõbedat.
Showa Denko tehas algul eitas oma seotust ning väitis, et süüdlaseks on 16. juunil 1964 aset leidnud Niigata maavärina tõttu jõkke imbunud põllumajanduslikud kemikaalid.
Erinevalt Minamatast, elasid Niigata saasteohvrid kaugemal Showa Denko tehasest, mistõttu esimene kohtuasi toimus alles 1968. aastal. 26. septembril 1968 esitas Jaapani valitsus oma lõpliku otsuse, ning kolm aastat ja kolm päeva hiljem, 29. septembril 1971 mõistis Jaapani kohus Showa Denko süüdi. Iga hukkunud ohvri perekonnale tuli tehasel maksta kümme miljonit, ellujäänutele olenevalt sümptomitest üks kuni kümme miljonit, saastunutele nelisada tuhat ning rasedatele naistele, kes pidid abordi tegema, kolmsada tuhat jeeni kompensatsiooni.
Niigata Minamata haigus on üks neljast Jaapani keskkonnareostuse katastroofist Itai-Itai haiguse, Minamata haiguse ja Yokkaichi astma kõrval.
Türkan Məmmədyarova

Türkan Məmmədyarova (sündinud 7. augustil 1989 Sumqayıtis) on aserbaidžaani maletaja, naiste suurmeister (2007). 
Ta on kahekordne Aserbaidžaani naiste malemeister (2005, 2006).
Məmmədyarova sai FIDE-lt 2003. aastal  naiste rahvusvahelise meistri ja 2007. aastal naiste suurmeistri nimetuse. 
Tema õde Zeynəb Məmmədyarova ja vend Şəhriyar Məmmədyarov on samuti malesuurmeistrid.
Iepe Rubingh

Iepe Rubingh (sündinud 17. augustil 1974 Rotterdamis) on hollandi perfomance'i- ja installatsioonikunstnik ning malepoksija.
Rubingh on malepoksi leiutaja, selle ala esimene maailmameister (2003) ning Rahvusvahelise Malepoksi Liidu (WCBO) praegune president.
Puhta Läänemere Ühendus

Puhta Läänemere Ühendus (inglise Coalition Clean Baltic, lühend: CCB) on aastal 1990 Helsingis asutatud valitsusväline keskkonnaorganisatsioon, mis koordineerib Läänemere valglat ja Läänemerd mõjutavaid tegevusi.
Praegu ühendab CCB 27 organisatsiooni järgmistest riikidest: Valgevene, Soome, Venemaa, Eesti, Läti, Leedu, Poola, Saksamaa, Taani, Ukraina ja Rootsi.
CCB peakontor asub Rootsis Uppsalas.