Mälupulk

Mälupulk on välkmälul põhinev andmekandja (välismälu), mille korpus on enamasti pulgakujuline ja mis ühendatakse arvutiga või teiste seadmetega USB-pordi kaudu. 
Mälupulka kasutatakse samal otstarbel nagu varem disketti, kuid sellel on tunduvalt suurem salvestus- ja lugemiskiirus. Seade on disketist palju väiksem ja kergem, kaaludes enamasti alla 30 g. Alates leiutamisest on mälupulga andmemaht tohutult suurenenud ja ulatub juba 1 terabaidini. See on disketist vastupidavam ja töökindlam, sest temas pole liikuvaid osi. Andmekandja on üsna robustne ja peab vastu mehaanilisele survele, mis just mälupulka katki ei murra ega selle pistikut kahjusta.
Mälupulgad on valmistatud valdavalt välkmäluga (FLASH-mäluga). Seetõttu pole mälupulgale võimalik salvestada lõpmatult palju kordi, ühe ja sama mälupiirkonna korduval ülekirjutamisel mälukiip kulub. Mälupulgale kirjutada või sealt andmeid kustutada võib uuematel mälupulkadel kuni sada tuhat korda, enne kui mälupulk töötamast lakkab.
Mälupulgas on väike trükkplaat ja USB-pistik. Mälupulk on korpusest elektriliselt isoleeritud ja kaetud plast-, metall- või kummikattega, nii et seda võib kanda taskus või näiteks võtmehoidja küljes. Ühenduspistik võib olla kaetud eemaldatava otsakuga, see võib olla ka kattesse lükatav ja välja tõmmatav, kuigi ka kaitsmata kujul on tema kahjustumine vähetõenäoline. Enamikul mälupulkadel on standardne A-tüüpi USB-pistik, aga leidub teistsuguseidki liideseid. Mälupulk saab voolu arvutist läbi USB-ühenduse.
Tänapäevased mälupulgad on USB 2.0-ga ühilduvad, kuid tänapäeva mälupulgad ei suuda kasutada selle maksimaalset andmeühenduskiirust 480 Mbit/s ehk 60 MB/s. Kiireimad tänapäeva mälupulgad kasutavad kahe kanali kontrollerit, kuid jäävad tehnilistes andmetes lubatust ikkagi märgatavalt aeglasemaks.
Andmevahetus mälupulga ja arvuti vahel võib toimuda olenevalt mälupulgast väga erineva kiirusega ja seda tuleks enne mälupulga ostmist kontrollida. Kiirusi ka esitatakse erinevalt: vahel on ühikuks megabait sekundis, vahel megabitt sekundis ja vahel optilise draivi kordne, näiteks 180× tähendab 180 korda 150 KiB/s. Tüüpilisel kiirel andmevahetusel toimub andmete lugemine kiirusega kuni 30 MB/s ja kirjutamine kuni 15 MB/s, umbes 20 korda kiiremini kui vana täiskiirusega mälupulga andmesidekiirusega, milleks on 12 Mbit/s ehk 1,5 MB/s.

Ajalugu

Mälupulki hakkasid 2000. aastal müüma Singapuri ettevõte Trek Technology nime all ThumbDrive ja IBM nime all DiskOnKey. Viimase töötas välja Iisraeli ettevõte M-Systems, kes seda ka tootis. DiskOnKey ilmus müügile 15. detsembril 2000 ja selle maht oli esialgu 8 MB, üle 5 korra suurem kui flopiketastel.
Juba samal aastal tõi Lexar turule CompactFlash välkmälukaardi koos juurdekuuluva kaardi lugemis-kirjutamisseadmega ja mälupulgajuhtmega, mis kõrvaldas vajaduse mälupulgajaoturi järele.
Kuni 2005. aastani oli enamik toodetud laua- ja sülearvuteid disketiseadmega, hiljem on sellest loobutud ja arvutil on üksnes USB-pordid, sh mälupulga kasutamiseks.
2002. aastal patenteeris Hiinas Shenzhenis asuv tarbeelektroonika ettevõte Netac Technology mälupulga, väites patendiavalduses, et leiutas selle juba 1990. aastate lõpus. Patent kehtib üksnes Hiinas.
Niihästi Trek Technology kui ka Netac Technology on püüdnud oma õigusi kohtus kaitsta. Trek võitis oma kodumaa Singapuri kohtus, kuid Suurbritannia kohus tühistas ühe Treki registreeritud patendi, kui M-System seda soovis. Netac on kohtusse kaevanud enamiku maailma suuremaid mälupulgatootjaid (PNY Technologies, Lenovo, aigo, Sony, Acer ja Tai Guen Enterprise), kuid pole väljaspool Hiinat veel ühtki protsessi võitnud.
2010. aastal toodeti kuni 256-gigabaidiseid mälupulki. 2018. aastal olid levinumad 8–32-gigabaidised mälupulgad, ent toodeti ka 2-terabaidiseid mälupulki.

Isiklike andmete transport

Kõige enam on levinud mälupulkade kasutamine isiklike andmete (näiteks dokumentide, videote ja piltide) säilitamisel ja transportimisel.

Operatsioonisüsteemide mällu laadimine

Tänapäeva operatsioonisüsteemid pöörduvad mälupulga poole samamoodi nagu kõvaketta poole, nii et arvutil on täielik kontroll selle üle, kuhu teave salvestatakse. Elektriliselt ümberprogrammeeritavasse püsimällu kirjutamine ja sealt kustutamine toimub sarnaselt diskettide ja kõvakettaga.

Audiomängijad

Paljudele odavatele MP3-mängijatele on lisatud täiendav tarkvara ja aku standardse mälupulga mikroprotsessori juhtimise jaoks, nii et seda saab kasutada muusika dekoodrina. Enamikku nendest MP3-mängijatest saab kasutada hariliku mälupulgana mis tahes tüüpi failide salvestamiseks.

Tugevad küljed

Mälupulgad kasutavad vähe voolu, neil puuduvad liikuvad osad ning nad on mõõtmetelt tavaliselt üpris väikesed. Mälupulgale salvestatud andmed on kaitstud mehaanilise põrumise, magnetväljade, kriimustuste ja tolmu eest. See teeb mälupulgad sobivaks andmete transportimiseks ühest kohast teise ning võimaldab vajalike andmete käepärast olemise.

Nõrgad küljed

Mälupulkade piiratud kirjutamise ja kustutamise kordi tasub meeles pidada, kui pulka kasutatakse operatsioonisüsteemi või mõne rakenduse käitamisel. Võrreldes pöörlevate ketastega ei anna mälupulk mingit hoiatust (kiiruse langus, müra jne) rikkiminemise kohta.
Suurema mahutavusega mälupulgad on kallimad kui sama mahutavusega kõvakettad.