google/wiki40b huggingface dataset:
Eelrenessanss

Eelrenessanss oli renessansiaja osa, mis jäi vahemikku 13. ja 14. sajand.
Renessansi sünnikohaks peetakse valdavalt Itaaliat, kuigi seda on ka vaidlustatud. Perioodi kultuuri iseloomustanud ideed on pärit 13. sajandi lõpu Firenzest, eelkõige Dante Alighieri ja Francesco Petrarca tekstidest.
14. sajandil elas roomakatoliku kirik, millele toetus keskaegne kultuur ja maailmapilt, läbi tõsist kriisi. Prantsuse kuningate üha suuremad poliitilised ambitsioonid viisid roomakatoliku kiriku poliitilise lõhenemiseni ehk Suure skismani. 
Järgmisel sajandil tõusis kriis seoses reformatsiooniga veel teravamalt pinnale. Need muutused tõid kaasa uue vaimse ja kultuurilise olukorra. Kirik lakkas olemast inimese maailmapildi keskus. Toimus ilmalikustumine. Ilmaliku ja sakraalse piirid kadusid, eriti kui võrrelda väga religioonikeskse keskajaga. Kirjanduses ja kunstis ilmus jumala kõrvale maine element ning religioosseid teemasid hakati kujutama maises võtmes. Kirikuarhitektuur muutus inimesekesksemaks. Hägustus inimese ja jumala vaheline vertikaalne suhe, kus varem oli jumal üleval ja inimene kõiges all.
14. sajandil hakkas endast märku andma rikaste, kiirelt arenevate linnadega Põhja-Itaalia. Seal tekkis ideaal vabast haritud inimesest ja humanistlik mõtlemine, mis on renessansliku maailmavaate keskmeks. See on veendumus, et suurim väärtus on isiksuse vaba areng. Inimest ei hinnatud enam niivõrd päritolu kui isikuomaduste järgi. Ideaaliks sai üksikisik, kes teostab end iseseisvalt. Oluliseks muutus isikuvabadus – sõltumatus keskaegsetest kollektiividest, ka autoriteetidest, kaanonitest ja dogmadest. Sellel perioodil toimusid suured maadeavastused, leiutati trükikunst.
Itaalia renessansis kattub eelrenessanss suuresti perioodiga, mis kannab nimetust trecento.
St. Petri-Schule

St. Petri-Schule (saksa keeles St. Petri-Schule, Sankt-Petri-Schule, vene keeles Петришуле) on üks Venemaa vanimaid õppeasutusi ja Peterburi vanim kool, mis asutati 1709. aastal. 
See on kandnud eri nimesid: kool luterliku Peeter-Pauli kiriku juures (Школа при лютеранском приходе Святых Апостолов Петра и Павла), Püha Peetruse saksa peakool (gümnaasium; Главное немецкое училище Святого Петра (гимназия)); 1918. aastast Ühtne Nõukogude Töökool nr 14 (Единая Советская Трудовая школа № 14), Leningradi linna Kuibõševi rajooni 222. ja 217. keskkool. 1991. aastal anti koolile tagasi ajalooline nimi St. Petri-Schule.
Kooli praegune täispikk nimi on Saksa keele süvaõppega 222. keskkool St. Petri-Schule (Средняя школа № 222 с углублённым изучением немецкого языка «Петришуле»). Selle direktor on Anna Poljakova, koolis on üle 500 õpilase.
Esimesed kirjalikud andmed kooli kohta pärinevad 1709. aastast. Vene sõjalaevastiku arhiivis on säilinud admiral Cornelius Cruysi kiri keiser Peeter I-le kiriku ja kooli rajamisest admirali mõisas, mis asus toona praeguse Uue Ermitaaži kohal Millionnaja tänaval.
Kooli praegune hoone aadressil Nevski prospekt 22-24 ehitati 1760. aastate algul ning on näinud korduvaid ümberehitusi: 1799, 1876–1877 (arhitektid Aleksander Pähl ja Julius Bruni) ning 1913–1915 (arhitekt V. E. Collins).
Kooli esimeseks direktoriks peetakse Anton Friedrich Büschingit (1724–1793), kes oli saksa vaimulik, geograaf, ajaloolane ja pedagoog ning kutsuti 1761. aastal Peterburi kooli juhtima.
St. Petri-Schules on õpetanud paljud tuntud teadlased, nende hulgas Tartust pärit füüsik Heinrich Friedrich Emil Lenz. Samuti on arvukalt teadlasi kooli kasvandike seas, näiteks kirjanik Daniil Harms, semiootik Juri Lotman, helilooja Modest Mussorgski jpt.
Keemiatööstus

Keemiatööstus on tööstusharu, kus rakendatakse keemiatehnoloogiat, selleks et keemilise ümbertöötlemise kaudu muuta toorained (nafta, maagaas, õhk, vesi, metallid, mineraalid ja looduslikud orgaanilised materjalid) mitmesugusteks produktideks.
Tänapäeva keemiatööstus valmistab enam kui 70 000 toodet.
Villa Doll

Kirjeldus

Kahekorruseline telliskividest ja krohviga kaetud hoone on ehitatud juugendstiilis. Kõrge viilkatus on punasest kivist, seda kaunistavad kumerad katuseaknad.
Hoone kompositsioon on kompaktne ja sõltub hoone sisemisest struktuurist ja mahtudest. Läänefassaadi keskel asub barokse kiivriga kaetud toalaiune ärkel ja kahele stiliseeritud sambale ja nurgapiilaritele toetuv eenduv rõdu. Fassaade ilmestavad kitsad piklikud erikujulised ja erinevalt rühmitatud aknad. Peasissepääsuesist võlvjat varikatust toestab stiliseeritud joonia kapiteeliga nurgasammas. Fassaade kaunistavad keerduva joonega stukk-kaunistused. Põhiplaanilt on hoone asümmeetriline.
Algset plaanilahendust on korduvalt muudetud, lisatud on vaheseinu. Algne viimistlus on suuremas osas hävinud. Säilinud on osa väärtuslikke interjööridetaile – juugendlikud kahhelahjud, trepivõre fragmendid jms. Hävinud on ka õue haljastus.

Ajalugu

Elamut hakati ehitama 1908. aastal ja see valmis 1910. Hoone omaniku, praost August Westrén-Dolli järgi hakati seda kutsuma "Villa Doll".
Eesti Vabariigi esimesel iseseisvusperioodil asusid majas 5. suurtükigrupi, 4. diviisi ja Pärnu-Viljandi sõjaväeringkonna staabid.
Nõukogude okupatsiooni ajal asusid hoones NSV Liidu relvajõud ja sel ajal sai hoone interjöör tõsiselt kannatada. Seejärel läks hoone Kaitseliidu omandisse ja on alates sellest tühjana seisnud.
1998. aastal registreeriti hoone ehitismälestisena.
2010. aastal müüdi hoone eraomandisse.
Nils von Stackelberg

Nils von Stackelberg (umbes 1630 – 1714) oli Eestimaa aadlikust Rootsi sõjaväelane (major).
Nils von Stackelberg sündis Wolmar von Stackelbergi ja Margaretha Rosenstråle pojana.
Aastail 1687–1690 oli Nils von Stackelberg Eestimaa rüütelkonna peamees.
Talle kuulusid Mõdriku ja Rägavere mõis.
LGBT

Üldiselt

Esineb muidki teisendeid, kus tähtede järjekord on teistsugune. Neist kõige tavalisemad on LGBT ja GLBT. Ehkki lühenditel on identsed tähendused, omab LGBT rohkem feministlike kõrvaltähendusi, kuna see paneb tähe "L" (mis tähistab lesbisid) esimeseks. LGBT võib sisaldada lisatud Q-d, mis sümboliseerib inimesi, kes on "queer" või "küsivad" (inglise keeles questioning). Q lisamisel tekivad teisendid "LGBTQ" ja "LGBTQQ". Lühendit stiliseeritakse Suurbritannias mõnikord LGB&T.
Tähtede järjekord ei ole standardiseeritud. Tähed võivad lühendis esineda mistahes järjekorras. Leidub vähem levinud teisendeid, mis ei alga tähtedega "L" või "G". LGBTQ-ga seotud initsiaalidele viidatakse mõnikord kui "tähestiku supile". Harilikult teisendid ei esinda kogukonna siseseid poliitilisi erinevusi, vaid tekivad isikute või kogukondade eelistustest.
Katusmõiste biseksuaalsus alla arvestatakse sõnad panseksuaalne, omniseksuaalne, voolav ja queer-identiteet. Siit tulenevalt peetakse neid osaks biseksuaalsest kogukonnast. Kuna sugude arv ei ole piiratud vaid kahega, on viimasel ajal eelistatum termin panseksuaalne.

Transsoolisuse kaasamine

Sooidentiteeti "transsooline" on osade gruppide poolt ümberliigitatud kui trans*. Sõna trans (ilma tärnita) on kasutatud kirjeldamaks transmehi ja transnaisi. Samal ajal hõlmab trans* kõiki sooidentiteete, mis ei ole cis-soolised (genderqueer): transsooline, transseksuaalne, transvestiit, genderqueer, genderfluid, mittebinaarne, genderbender, soota, asooline, kolmanda sooline, two-spirit, bisooline ning transmehi ja transnaisi. Sõna transseksuaalne langeb harilikult katusmõiste transsooline alla. Samas on osad transseksuaalsed inimesed selle vastu.
Mõnikord kasutatakse lühendatud vormi LGB, et mitte kaasata transsoolisi inimesi.

Avalikud kampaaniad

Aastal 2011 avaldasid 41 Eesti avalikku inimest "Üleskutse õnnelikule Eestile", milles kutsuti üles sallivusele LGBT vähemuste suhtes. Kirjale kirjutasid alla: Eino Baskin, Georgi Belotserkovski, Maimu Berg, Ita Ever, Hannah Ild, Sandra Jõgeva, Tarmo Jüristo, Carmen Kass, Kaur Kender, Tuuli Koch, Andrei Korobeinik, Rein Lang, Randel Länts, Merle Lilje, Tiina Lokk, Silver Meikar, Eiki Nestor, Kristiina Ojuland, Siiri Oviir, Ivari Padar, Imbi Paju, Evelin Pang, Liisa Past, Erki Pehk, Epp Petrone, Justin Petrone, Mart Poom, Tiit Pruuli, Andres Puustusmaa, Ilmar Raag, Mihkel Raud, Riho Rõõmus, Anu Saagim, Vilja Savisaar-Toomast, Mari-Liis Sepper, Roy Strider, Kadri Tali, Marek Tamm, Koit Toome, Merlyn Uusküla ja Daniel Vaarik.
Tālis Linkaits

Isiklikku

Ta on abielus ajakirjanik Baiba Rullega.
Spirulina

Spirulina on filamentsete tsüanobakterite perekonda kuuluv sini-rohevetikas, mis kasvab soojades mageveekogudes. Parimad kasvutingimused on kõrge pH-taseme juures veekogudes, kus on palju karbonaate ja bikarbonaate. 
Spirulina sobib tarbimiseks nii inimestele kui loomadele ning seda on suure proteiinide ja vitamiinide sisalduse tõttu juba ammusest ajast tarvitatud toidulisandina. 
Spirulinat eristatakse kahte liiki: Spirulina platensis ja Spirulina maxima. Mikroskoobi all vaadelduna on tegemist sinakasrohelise värvusega spiraalsete niidikestega. 
Sageli aetakse spirulinat segamini vetikaliigi klorellaga. Peamine erinevus on see, et spirulina on tuhandeid aastaid vanem ning sellel puudub tugev rakukest. Aafrika teadlased ja terviseorganisatsioonid näevad spirulinat potentsiaalse näljahädaleevendajana.

Ajalugu

Spirulina on üks esimesi fotosünteetilisi eluvorme vanusega üle 3,6 miljardi aasta. Spirulinat on Kesk-Ameerika asteegid ja teised Kesk-Ameerika rahvad sajandeid toiduna kasutanud. Tänapäeval on tegemist laialt levinud toidulisandina, mida suuremalt jaolt toodetakse tööstuslikult USA-s, Tais, Indias, Taiwanis ja Hiinas. 
Spirulinat on kasutatud toiduks ka Tšaadi Vabariigis, kust teda on korjatud järvedest ja tiikidest Tšaadi järve ümbrusest. 1965. aastal alustas botaanik Jean Leonard esimest detailset ja süstematiseeritud uurimust spirulina taime füsioloogia ja kasvutingimuste kohta. See uurimus oli ka alguspunktiks spirulina suuremahulisele tootmisele ja laiatarbekaubaks muutmisele. 1967. aastal esitles Rahvusvaheline Rakendusbioloogia Ühing spirulinat kui „supertoitu“.

Potentsiaalne toksilisus

Kuigi spirulinat tuntakse kui tervisele kasulikku toidulisandit, siis vähestel juhtudel võib esineda ka toksilisust. Toksilised ühendid ei ole mitte spirulina enda toodetud, vaid võivad sattuda taimega kokku, kui spirulina on samas veekogus toksilisi ühendeid tootvate vetikaliikidega. Kui spirulina on saastunud teise vetikaliigiga, toodab see mikrotsüstiini – ainet, mis võib põhjustada seedehäireid ja pikemal kasutamisel maksavähki.
USA Riiklik Terviseinstituut on spirulina kui toidulisandi liigitanud kategooriasse „tõenäoliselt ohutu“, eeldusel, et taim ei ole kokku puutunud toksilisi ühendeid tootvate organismidega, kuid kategooriasse „tõenäoliselt ohtlik“ (eriti lastele), kui on esinenud mingi kokkupuude toksilisi ühendeid tootvate organismidega.

Võimalused tarbimiseks

Spirulinat on pulbri kujul lihtne lisada smuutisse, salatikastmetesse, suppidesse või muudesse toitudesse. Tasub tähele panna, et juba väga väike kogus pulbrit muudab toidu värvuse intensiivselt tumeroheliseks. Kuna spirulina maitse on paljude jaoks ebameeldiv, tasub seda segada toiduainetega, mis seda varjutavad. Kui maitse toidus häirib, siis võib proovida spirulinat tablettide kujul. Spirulina sobib eriti hästi tooršokolaadi hulka, tuues maiustusse hulgaliselt väärtuslikke toitaineid.
Edwin McMillan

Edwin Mattison McMillan (18. september 1907 – 7. september 1991) oli Ameerika Ühendriikide keemik ja Nobeli keemiaauhinna laureaat, kes avastas esimese transuraanelemendi – neptuuniumi. Avastuse eest 1951. aastal pälvitud auhinda jagas ta Glenn T. Seaborgiga.
1942. aastal liitus ta J. Robert Oppenheimeri kutsel Manhattani projektiga, mis tegeles aatomipommi väljatöötamisega.
1947. aastal valiti ta Ameerika Ühendriikide Rahvusliku Teaduste Akadeemia liikmeks ja aastatel 1968–1971 oli ta akadeemia esimees.
Nobeli keemiaauhinna laureaat
1901 Hoff • 1902 Fischer • 1903 Arrhenius • 1904 Ramsay • 1905 Baeyer • 1906 Moissan • 1907 Buchner • 1908 Rutherford • 1909 Ostwald • 1910 Wallach • 1911 M. Curie • 1912 Grignard, Sabatier • 1913 Werner • 1914 Richards • 1915 Willstätter • 1918 Haber • 1920 Nernst • 1921 Soddy • 1922 Aston • 1923 Pregl • 1925 Zsigmondy • 1926 Svedberg • 1927 Wieland • 1928 Windaus • 1929 Harden, Euler-Chelpin • 1930 Fischer • 1931 Bosch, Bergius • 1932 Langmuir • 1934 Urey • 1935 F. Joliot-Curie, I. Joliot-Curie • 1936 Debye • 1937 Haworth, Karrer • 1938 Kuhn • 1939 Butenandt, Ružička • 1943 Hevesy • 1944 Hahn • 1945 Virtanen • 1946 Sumner, Northrop, Stanley • 1947 Robinson • 1948 Tiselius • 1949 Giauque • 1950 Diels, Alder • 1951 McMillan, Seaborg • 1952 Martin, Synge • 1953 Staudinger • 1954 Pauling • 1955 Vigneaud • 1956 Hinshelwood, Semjonov • 1957 Todd • 1958 Sanger • 1959 Heyrovský • 1960 Libby • 1961 Calvin • 1962 Perutz, Kendrew • 1963 Ziegler, Natta • 1964 Hodgkin • 1965 Woodward • 1966 Mulliken • 1967 Eigen, Norrish, Porter • 1968 Onsager • 1969 Barton, Hassel • 1970 Leloir • 1971 Herzberg • 1972 Anfinsen, Moore, Stein • 1973 Fischer, Wilkinson • 1974 Flory • 1975 Cornforth, Prelog • 1976 Lipscomb • 1977 Prigogine • 1978 Mitchell • 1979 Brown, Wittig • 1980 Berg, Gilbert, Sanger • 1981 Fukui, Hoffmann • 1982 Klug • 1983 Taube • 1984 Merrifield • 1985 Hauptman, Karle • 1986 Herschbach, Lee, Polanyi • 1987 Cram, Lehn, Pedersen • 1988 Deisenhofer, Huber, Michel • 1989 Altman, Cech • 1990 Corey • 1991 Ernst • 1992 Marcus • 1993 Mullis, Smith • 1994 Olah • 1995 Crutzen, Molina, Rowland • 1996 Curl, Kroto, Smalley • 1997 Boyer, Walker, Skou • 1998 Kohn, Pople • 1999 Zewail • 2000 Heeger, MacDiarmid, Shirakawa • 2001 Knowles, Noyori, Sharpless • 2002 Fenn, Tanaka, Wüthrich • 2003 Agre, MacKinnon • 2004 Ciechanover, Hershko, Rose • 2005 Grubbs, Schrock, Chauvin • 2006 Kornberg • 2007 Ertl • 2008 Shimomura, Chalfie, Tsien • 2009 Ramakrishnan, Steitz, Yonath • 2010 Heck, Negishi, Suzuki • 2011 Shechtman • 2012 Lefkowitz, Kobilka • 2013 Karplus, Levitt, Warshel • 2014 Betzig, Hell, Moerner • 2015 Lindahl, Modrich, Sancar • 2016 Feringa, Sauvage, Stoddart • 2017 Dubochet, Frank, Henderson • 2018 Arnold, Smith, Winter • 2019 Goodenough, Whittingham, Yoshino
Madonna della Salute

Madonna della Salute ehk Beata Vergine della Salute on palverännukirik Itaalias Veneto maakonnas Padova provintsis Abano Terme vallas.
Kirik asub kohas, kus legendi järgi Jumalaema ilmus Pietro Falcole ja tervendas tema haavad. 
Kirik on ladina risti kujulise põhiplaaniga. Tal on pealööv, kaks külglöövi ja kolm apsiidi, mis on kaunistatud friisiga. 
Kirikul on barokkportaal (1667), märkimisväärne kellatorn. Altariruumis on Jacopo da Mantagnana freskod, mis kujutavad Peetruse ja Maarja lugusid, ning Palma Noorema altarimaal, mis kujutab  Ristilöödut Augustinuse ja Hieronymuse vahel.

Tervisveed

Kirikus on väike Terme Euganee tervisveeallikas. Kuni 2003. aastani osutati kõrval asuvas kloostris teraapiateenust.

Ajalugu

Kirik rajati 1428–1435. 
20. sajandil tuli see varisemisohtlikkuse tõttu korduvalt sulgeda, kuid pärast põhjalikku restaureerimist on see 1976. aastast hinnatud kontserdipaik.
Xinhai revolutsioon

Xinhai revolutsioon oli Tongmenghui juhitud ülestõus Hiinas Qingi dünastia kukutamiseks.
See algas 10. oktoobril 1911 Wuchangi garnisoni ülestõusuga ning lõppes keiser Puyi troonist loobumisega 12. veebruaril 1912.
Revolutsioon sai nime xinhai aasta järgi 60-aastases tsüklis.
O Adro (Abegondo)

O Adro on asula Hispaanias Galicias A Coruña provintsis A Coruña maakonnas Abegondo vallas Abegondo kihelkonnas.
2010. aastal oli O Adros 57 elanikku, neist 28 meessoost ja 29 naissoost.
O Adros on Abegondo Santa Eulalia kirik.
Pegasus (Battlestar Galactica)

Tehniline informatsioon

Mercury-klassi sõjalaevana on, Pegasus uuem, suurem ja võimsam, kui Galactica. See on peaaegu kaks korda suurem, kui Galactica, kuid meeskond on poole väiksem suurema automatiseerituse tõttu. Cylonite rünnakus kolooniatele hukkus üle 700 meeskonnaliikme ja kui Pegasus sattus kokku Galacticaga, teenis laeval umbes 1700 meeskonnaliiget.
Laeval on võimsad relvad (sealhulgas tuumarelvad), 4 suurt lennutekki, laev on varustatud Viper Mark VII hävitajatega, mis on uuemad, kui Viper Mark II hävitajad. Laeva automatiseeritus ja võime toota uusi Vipereid, lubas asendada Galactica kaotused. Lisaks oli laeval simulaatorid, mida kasutati uute pilootide väljaõppeks.

Pääsemine üllatusrünnakust

Pegasus läks veidi enne Cylonite rünnakut 3-kuulisse hooldusse Scorpion´i laevastiku sadamasse, mistõttu olid tema arvutisüteemid välja lülitatud ja pääses seetõttu Cylonite küberrünnakust, mis hävitas ülejäänud sõjalaevade arvutisüsteemid ja kolooniate kaitsesüsteemid. Siiski sai laev mitu raketitabamust ja lennutekkidel toimunud plahvatuses hukkus üle 700 meeskonnaliikme. Kui laeva komandör Helena Cain mõistis, et vasturünnak on mõttetu, andis ta kasu sooritada pime FTL-hüpe. Kuna Cylonid ründasid samal ajal sadamat tuumarakettidega, mis pimestasid mõlema DRADISe, siis jäi laeva põgenemine Cylonitel märkamata ja nad arvasid, et laev hävis rünnakus.

Laeva häving

Laev hävis lahingus New Caprica kohal, sarja kolmanda hooaja alguses, kui laeva komandör Lee Adama keeldus täitmast Galactica komandöri, admiral Adama käsku jääda kaitsma New Capricalt pääsenud tsiviilisikuid ja nende laevu. Lee Adama jättis kõik oma Viperi üksused tsiviillaevade juurde ja sooritas FTL-hüppe New Capricale. Pegasuse saabudes oli Galactica võitlust Cylonite emalaevadele kaotamas ja ei suutnud ka põgeneda, sest laeva FTL-draiverid olid rikkis ja aega rikke parandamiseks nappis. Pegasus hävitas üllatusmomenti kasutades ühe neljast laevast ja tõmbas ülejäänud kolme tähelepanu endale. Sellega sai Galactica tagasi tõmbuda ja Pegasus jäi ilma Viperi kattetuleta kolme laeva vastu võitlema. Kiirelt mõistis Peagsuse komandör, et laeva ei saa enam päästa (Pegasuse FTL-draiverid kaotati pea kohe ja laev oli vaenlase tulest rängalt kahjustatud) ja andis käsu laev maha jätta. Pegasus lukustati enesetapukursile ja viimased meeskonnaliikmed evakuuerusid napilt enne laeva kokkupõrget Cyloni laevaga. Pegasus plahvatas kokkupõrge tulemusel ja parempoolne lennuangaar, mis oli laevast eraldunud, hävitas veel ühe Cyloni laeva.
Senegal

Demograafilised näitajad

2010. aastal elas Senegalis 12 323 252 inimest. 
Sündimuse üldkordaja oli 37,27 ja suremuse üldkordaja 9,49 promilli. Keskmine eluiga oli 59,38.

Religioon

94% rahvastikust on moslemid ja 5% kristlased.

Väliskaubandus

Senegali suurimad ekspordiartiklid on kala, maapähklid, naftatooted, fosfaadid ja puuvill.  Senegali tähtsaimad ekspordipartnerid on Mali 20,12%, India 9,84%, Gambia 5,58%, Prantsusmaa 5,02% ja Itaalia 4,23% (2009).
Senegali suurimad impordiartiklid on toit ja joogid, kapitalikaubad ning kütused. Senegali tähtsaimad impordipartnerid on Prantsusmaa 19,58%, Suurbritannia 9,64%, Hiina 8,08%, Holland 5,64%, Tai 4,75% ja Ameerika Ühendriigid 3,97% (2009).

Rahvatervis ja tervishoid

2007. aastal oli AIDSi nakatunud 67 000 inimest.
Risk haigustesse nakatuda on väga suur.
Steinach am Brenner

Geograafia

Steinachisse viib maantee B182. Brenneri raudteel on raudteejaam Steinach in Tirol. Kiirtee A13, mis kulgeb Wipptali lääneküljel, on kõrgemal positsioonil küla kohal.

Juured

Esimene dokumenteeritud Steinach am Brenneri asula ulatub tagasi aastasse 985, kui Muroni-nimeline küla paiknes künkal St. Ursula kiriku lähedal. Tänapäevast nime on esimest korda mainitud aastal 1220, see tuleneb ilmselt sõnast "Stein", kuna paigas on palju suuri kive. 1349. aastal koliti kohus jäädavalt Aufensteinist Navisi oru suudmes Steinachisse, samas kirik kuulus Matrei am Brenneri kihelkonda. 1407. aastal kuulutati see turuvallaks, samuti aastal 1574 ning kinnitati veel aastal 1639. Tänu oma transiidipositsioonile oli Steinach aastate jooksul puhkekoht paljudele isiksustele, nagu Karl V, Ferdinand I (1530) ja paavst Pius VI (1782). Andreas Hofer viis Tirooli mässu ajal mõnikord oma peakorteri sinna ja otsustas 3. novembril 1809 seal alla anda. 1936. aastal taastas Steinach oma ametliku turuvalla staatuse. Teise maailmasõja ajal pommitati Steinachit mitu korda raudteeliini pärast.

St. Erasmuse kihelkonnakirik

Aastatel 1337–1353 ehitatud kirik oli algselt kabel, pühendatud St. Erasmus, Quirino ja Christopher. 16. sajandi alguses keiser Maximiliani ajal ehitati Franz de Paula Penzi poolt uus barokk stiilis kirik, pühendatud St. Erasmus. 1853. aastal hävitas Steinachi suur tulekahju ka kiriku ja kaks aastat hiljem ehitati see Joseph von Stadli juhtimisel taas üles. Seda iseloomustavad aukartustäratav fassaad kahe torniga ja romaani portikus. Kirikul, aastast 1891 kihelkonna, on särav suurte akendega apsiid, liigaltar ja freskod laes. Oreli ehitas Orgelbau Pirchner.

St. Ursula kirik

St. Ursula kirikut Mauernis on mainitud aastal 985 kui paiga vanimat ja selles on siiani säilinud antiik-Rooma struktuure. Sisemuses toimus 1678. aastal renoveerimine, millega altar hilisgooti stiili viidi. Kiriku kõrval oli algselt kalmistu, mis 1483. aastal Steinachi viidi.

St. Ulrichi kirik

St. Ulrichi kirik Tienzensi külas, kunagi Augsburgi piiskopi alluvuses, ehitati aastal 1306 ja renoveeriti aastal 1732 barokkstiilis.
Augeias

Augeias (kreeka keeles 'särav') oli vanakreeka mütoloogias Heliose poeg ja Peloponnesosel asuva Elise kuningas, kellel olid tohutud veisekarjad (mitu tuhat veist). Tema naise nimi oli Epikaste. Augeiase tallide puhastamine ühe päevaga oli Heraklese viies vägitöö (Antiigileksikoni järgi kuues).
Augeiase kari oli jumalate kingitus ja immuunne mistahes haiguste vastu. Sellepärast ei viitsinud Augeias oma talli koristada ja sõnnikut oli sinna mitmekümne aasta jooksul väga palju kogunenud.
Eurystheus andis talle selle ülesande, et Heraklest rahva silmis alandada: kõik eelmised vägitööd olid Heraklesele ainult kuulsust toonud. Ent Herakles ei hakanud sõnnikut kühveldama, juhtides läheduses voolavad Alpheiose ja Peneiose jõe läbi talli ja need uhtusid kogu sõnniku minema.
Augeias oli lubanud Heraklesele kümnendiku oma karjast, kui see ülesande täidab, olles kindel, et Herakles seda ei suuda. Kui Herakles tööga siiski toime tuli, keeldus Augeias tasu maksmast. Herakles vihastas ja lõi Augeiase maha. Uueks Elise kuningaks sai Augeiase poeg Phyleos.
Eurystheus ei tahtnud seda vägitegu lugeda, tuues põhjenduseks, et Herakles leppis Augeiasega tasu suhtes kokku, aga oleks pidanud tegema tasuta. Teine vägitegu, mis talle ei kõlvanud, oli Lerna hüdra tapmine, ja nii pidi Herakles esialgu kokku lepitud 10 kangelasteo asemel 12 sooritama. Siin on nähtud kompromissi osas Heraklese-legendides esinenud 10 ja osas olnud 12 vägiteo vahel.
Selle mälestuseks lõi Zeus Kaljukitse tähtkuju. Nimelt Päike (meenutagem, et Augeiase nimi tähendas säravat) on Kaljukitse tähtkujus kõige vähem näha (ehk teisisõnu on tallis). Nime "Kaljukits" andsid tähtkujule alles roomlased; vanad kreeklased kutsusidki seda tähtkuju Augeiase talliks.
Hirv

Kirjeldus

Karvastik on üldiselt varieeritud punase ja pruuni vahel, kuigi see võib olla nii tume, nagu šokolaadi-pruun või hallikas nagu põdral. Eri liikidest hirved võivad vastavalt karvkatte värvusele erineda hallist kuni punakaspruunini. Mitmed liigid, näiteks aksishirv, kabehirv ja tähnikhirv on välimuselt hoopis karvkattelt pruunid ja valgete laikudega. Hirv vahetab kaks korda aastas karva; näiteks suvel on punahirvedel punane, õhuke karvkate, mis järk-järgult asendub talveks tiheda hallikas-pruuni mantliga, mis omakorda vahetub järgmiseks kevadeks suve karvkattega.