Aaspere mõis

Aaspere mõis oli Virumaal Haljala kihelkonnas asunud rüütlimõis. Nüüdisajal jääb mõisasüda Lääne-Virumaale Haljala valda Aaspere külla.
Aaspere mõisa (saksa keeles Kattentack või Kattentaken) mainiti kirjalikes allikates esmakordselt 1511. Mõis tekkis põlise küla kohale, mida nimega Katkantagus on mainitud juba 1241.
Mõisa eestikeelne nimi on tulnud mõisaomanike Hastferite nimest. See suguvõsa pärineb Vestfaalist ja selle nimi viitab kohale nimega Haversvörde, kus vörde tähendab koolet.

Mõisaomanikud

1511. aastast kuulus mõis Hans Hastferile, kes sai selle Diedrich Treidenilt. Aastatel 1625–1641 kuulus mõis Berend Hastferi lesele Dorothea Asserienile ja alates 1649. aastast nende pojale Johann Hastferile (suri 1674), alates 1675 selle pojale Adam Bernhard Hastferile (suri 1676), seejärel tema vennale maanõunikule Wilhelm Heinrich Hastferile.

1687. aastal eraldati Aaspere mõisa juurde kuulunud rannaküla Käsmu. Selle omanikuks sai maamarssal Georg Conrad von Ungern-Sternberg, kes pantis selle kohtunikule Fabian von Öhrtenile. Mõisa pärushärra Wilhelm Heinrich Hastfer pantis 1686 Aaspere mõisa 9 aastaks Herman Cahlile ja pärast lepingu lõppemist 1695 pikendas ta seda Tallinna kaupmehe Elias Meyeriga, kes oli Herman Cahli pärija. 1700. aastal pantis ta mõisa Tallinna bürgermeistrile Thomas von zur Mühlenile. 1729. aastal müüs Wilhelm Heinrich von Hastfer Aaspere pärusmõisa Arend Dietrich von der Pahlenile.
1740. aastal pantis Kihlevere mõisnik Hans von Rosen parun Arend Dietrich von der Pahlenile 30 aastaks poole Käsmu rannas asunud ja Kihlevere mõisale kuulunud, kuid maanõunik von Roseni poolt ooberst Hastferile päruseks müüdud ja seniajani Hulja mõisal kasutuses olnud Käsmu rannakülast hinnaga 1000 rubla.
1760. aastal müüs Arend Dietrich von der Pahleni (suri 1753) lesk ja pärija Magdalena Elisabeth von der Pahlen (sündinud Derfelden) Aaspere mõisa ja terve Käsmu rannaküla oma poja Gustav Friedrich von der Pahleni nõusolekul maanõunikule Georg Johann von Stackelbergile hinnaga 30 000 rubla.
Georg (Jürgen) Johann von Stackelbergi surma järel oli mõisaomanik tema poeg Berend Gustav von Stackelberg. 1785 müüs Berend Georg von Stackelberg mõisa koos Käsmu rannakülaga riiginõunikule Georg Friedrich von Veldtenile, hinnaks 60 000 rubla.
Georg Friedrich von Veldteni omanduses oli mõis 1798. aastani, mil ta pantis selle 80 aastaks Friedrich Adolph von Dellingshausenile, kelle järglaste kätte jäi mõis riigistamiseni 1919. aastal.
1840. aastal päris maanõunik vabahärra Friedrich Adolph von Dellingshauseni ja tema abikaasa Karoline Elisabeth von Dellingshauseni (sünd Krusenstiern) surma järel Aaspere mõisa nende poeg vabahärra kindralleitnant Johann Eduard von Dellingshausen, kellele kinnistati peale Aaspere ka Loobu, Sauste, Hõbeda, Hulja, Undla, Essu, Räsna ja Vatku mõis koos Käsmu ja Liiguste külaga.
1856. aastal päris Johann Eduard von Dellingshauseni surma järel tema poeg kaardiväelipnik Nikolai von Dellingshausen Aaspere mõisa, Käsmu ja Liiguste küla, Sauste mõisa koos Sibi külaga, Läsna ja Loobu mõisa, Hõbeda koos Viitna ja Vatkuga ning majad Tallinnas.
1895. aastal kinkis parun Nikolai von Dellingshausen Aaspere ja Sauste mõisa ning mõisamaatüki Kavastu-Kermo Haljala kihelkonnas oma pojale Eduard von Dellingshausenile, kes oli ka Eestimaa rüütelkonna viimane peamees ja viimane Aaspere mõisnik.
1911. aastal oli mõisas käibel oma raha, millega maksti palka mõisateenijatele ning mis kehtisid kõrtsis ja poes.
Mõisale kuulus 1914. aastal 2582,7 hektarit mõisamaad, 53 lahutatud üksust 1859,4 hektariga, 2 kõrvalmõisat, 3 küla ja üks villa.
Aaspere mõisale kuulusid Kärmu, Aru, Tõikvere ja Holsta mõis (Annenhof) ning Käsmu mõis (suvemõis).
1919. aastal mõis riigistati. 1920. aastatel rajati mõisa aladele Aaspere asundus ja mõisakompleksi lastekodu, mis asus seal kuni 1977. aastani. 2000. aastal sai peahoone omanikuks Vello Sillam.

Peahoone

Mõisa varaklassitsistlik kahekorruseline peahoone valmis 1770.–80. aastatel. Dellingshausenid lisasid ampiirstiilis portikuse ja eenduvad tiivad, mis mõlemas otsas pikendasid maja. Hoonet kaunistab fassaadi keskosas paiknev suursugune kuue dooria sambaga portaal. Portaalil on suur astmikviil, väiksemad astmikviilud kroonivad külgrisaliite. Tagafassaadi keskosa kaunistab nelja dooria sambaga kolmnurkviiluga portikus. 
1966. aastal peahoone põles, kuid taastati. 1970. aastatel ehitati mõisahoone külge kolmekorruseline koolihoone.

Kõrvalhooned

Peahoovi ümbritsevad ait, tall-tõllakuur, valitsejamaja ja tööliste maja, kuid neid on ehitatud ümber.