google/wiki40b huggingface dataset:
Eesti Massööride Liit

Eesti Massööride Liit (lühend EML) on mittetulundusühing, mis loodi aastal 2001 eesmärgiga tagada inimestele kvaliteetne massaažiteenus ja tagada massööride korralik tase.
Esimene massöör I, II, III kutsestandardi kinnitas Tervishoiu ja Sotsiaaltöö Kutsenõukogu 16.04.2002.

Liitumistingimused

Ettevõte tegutseb üle Eesti.
Liituda on võimalik Ida-Virumaal, Lääne-Virumaal, Pärnumaal, Lääne-Saaremaal, Harjumaal, Lõuna-Eestis.
Liikmeks võib saada ja omada vastavat taset iga tegutsev juriidiline või füüsiline isik, kes teeb massaaži ja on läbinud vastavad koolitused.

Kutse andmine

EML-ist saab taotleda massööri kutset tasemel 5 ja 6. Selleks tuleb läbida vastavad koolitused, esitada dokumendid ning läbida kutseeksam.
Hovestadt

Hovestadt on küla Saksamaal Nordrhein-Westfaleni liidumaal Soesti kreisis.
Asula on tuntud eeskätt sealse Hovestadti lossi ja seda ümbritseva barokkaia järgi. Loss ehitati 1563–1572 arhitekt Laurenz von Brachumi projekti järgi.
Külas elab 1217 inimest (2007).
Konstantin Provalov

Konstantin Provalov (vene keeles Константин Константинович Провалов; sündinud 30. septembril 1949) on Venemaa diplomaat, kes oli 11. jaanuarist 2001 kuni 31. augustini 2006 Venemaa Föderatsiooni erakorraline ja täievoliline suursaadik Eesti Vabariigis.
Konstantin Provalov lõpetas 1972. aastal Moskva Riikliku Rahvusvaheliste Suhete Instituudi. Samal aastal asus diplomaatilisele tööle, töötades muuhulgas aastatel 1972–1976 Nõukogude Liidu peakonsulaadis Chittagongi linnas Bangladeshis ja 1989–1994 Venemaa saatkonnas Myanmaris.
Aastal 1996 nimetati Konstantin Provalov Venemaa välisministeeriumi peasekretariaadi direktori asetäitjaks ja aastal 2001 Venemaa Föderatsiooni suursaadikuks Eesti Vabariigis. Diplomaatilise teenistusastme järgi oli Provalov 2. klassi erakorraline ja täievoliline suursaadik.
25. juulil 2006 vabastati ta seniselt ametikohalt, kuid jäi Eestisse veel kuni uue suursaadiku saabumiseni sama aasta septembris. 18. augustil 2006 autasustas Eesti president Arnold Rüütel teda Maarjamaa Risti I klassi teenetemärgiga.
Pärast naasmist Venemaale oli ta aastatel 2006–2012 välisministeeriumi ajalooliste dokumentide osakonna direktor. 2007. aastal ülendati ta 1. klassi erakorraliseks ja täievoliliseks suursaadikuks. 2012. aastal nimetati ta Venemaa Föderatsiooni konsuliks Tšehhi Vabariigis Karlovy Varys.
Suursaadik Provalov on abielus, kahe poja isa. Ta valdab võõrkeeltest inglise ja bengali keelt.
Lihaloom

Lihaloom on koduloom, keda kasvatatakse liha kui toiduaine saamise eesmärgil. Levinumad lihaloomad on lehm ja siga, samuti kasvatatakse liha pärast lambaid, kitsi jts. Sama loomaliiki eri tõuge võidakse kasvatada eri otstarvetel, näiteks on piimalehmad, lihalehmad ja ka liha-piimalehmad, kellelt saadakse nii piima kui ka liha.
Osa roheliste ideoloogiate pooldajaist võitleb lihaloomakasvatuse lõpetamise või vähendamise poolt, kuna lihatootmise ökoloogiline jalajälg on levinud hinnangute kohaselt suurem kui taimekasvatusel. Selle vastu võidakse olla ka eetilistel põhjustel, kuna lihaloomalt liha saamiseks tuleb loom tavaliselt tappa. Alternatiivsed lihatootmisviisid (liha kasvatamine koena laboris, liha eemaldamine looma tapmata) kuuluvad tänini ulme valda.
Suvekaanon

Suvekaanon (tuntud ka nime all "Sumer is icumen in", keskinglise keeles 'Suvi on saabunud') on 13. sajandi keskpaigast pärinev, kokku kuuele häälele mõeldud inglise ringkaanon (round, ladina keeles rota 'ratas'), mille üleskirjutus asub ühes käsikirjakogumikus Briti Raamatukogu kollektsioonis (British Library, Harley 978 folio 11v). Kaanon on kirjutatud keskinglise keeles Wessexi murdes ja selle autor pole teada, ehkki mõned teooriad oletavad selle olevat William de Wycombe. Esimene üleskirjutus pärineb ajavahemikust 1261–1264 ja selles on ilmaliku rahvakeelse teksti alla kirjutatud vaimulik tekst keskladina keeles, mis algab sõnadega "Perspice christicola". "Suvekaanon" on ainuke ilmaliku sisuga tekst selles käsikirjakogumikus ja samuti ainuke ingliskeelne. Ühena varaseimatest ingliskeelsetest luuleteostest on tal ka Inglismaa kirjandusloos auväärne koht, samuti allikmaterjalina keeleteadusele.
"Suvekaanon" on keskaja muusika näitena korduvalt jõudnud Eesti muusikaõpikutesse. 2012. aastal välja antud muusikaõpetuse töövihikus on selle esimene rida tõlgitud "Jälle käes on kaunid päevad...", 1958. aasta laulikus "Õiekuu on tulnud ju...". Lihtsalt tekstis mainimisel, näiteks muusikaajaloo käsitlustes, on pealkiri on jäetud tõlkimata.

Muud

Ezra Pound on loonud "Suvekaanoni" tekstile paroodia "Winter is icummen in".
Piret Jaaks

Piret Jaaks (sündinud 5. augustil 1980) on eesti kirjanik. Ta on Eesti Kirjanike Liidu ja Noorte Autorite Koondise (NAK) liige.
Jaaks on tuntud näitekirjanikuna, kuid ta on kirjutanud ka lühiproosat, kriitikat, artikleid ja toimetanud ilukirjandust.

Proosa

2015 ilmus Piret Jaaksi novellikogu "Linnalegend" kirjastuses Jumalikud Ilmutused. Kogumik sai 2015. aastal Betti Alveri debüüdiauhinna. Lisaks on Jaaks on avaldanud lühiproosat ajakirjades ja kogumikes "Urdu", "Emajõe Kondor", "Tule, ma jutustan sulle loo", Värske Rõhk, "Täheaeg", "Kivipilvede all" jt.

Lasteraamatud

2017 – "Kadunud soki saladus", lastejutt, illustreerinud Marion Undusk, kirjastus Varrak.

Ajakirjandus

Jaaks on töötanud vabakutselise ajakirjaniku ja kriitikuna aastast 2000. Ta on avaldanud kirjandus- ja teatrikriitikat suuremates kultuuriväljaannetes ning teinud reportaaže, intervjuusid, persoonilugusid ja muid artikleid nt Eesti Ekspressi, kultuurilehele Sirp, Postimehele, Eesti Päevalehele, Müürilehele, ETV-le, ajakirjale Teater. Muusika. Kino jpt.
Gorilla

Levik

Gorillad elavad Kesk-Aafrika troopilistes ja subtroopilistes metsades.

Kirjeldus

Gorilla on kõige suurem ahv. Isasloom kaalub kuni 250 kg ja pikkust võib tal olla 1,8 m. 
Kui gorilla on ärritunud, tõuseb ta tagajalgadele püsti ja endale rusikatega vastu rinda tagudes huilgab täiest kõrist, et vastasele muljet avaldada. 
Inimestega kohtudes pöördub ta pigem tagasi, välja arvatud siis, kui tunnetab ohtu.

Eluviis

Gorillade elu koosneb puhkamisest, liikumisest, söömisest, magamisest ja öisest ning päevasest pesa ehitamisest (gorillad kasutavad harva sama puhke- või ööbimiskohta järjest). 
Erinevalt teistest ahvidest ronib gorilla harva puu otsa, enamasti kõnnib ta neljakäpukil maas. 
Gorillad elavad väikeste karjadena (5–30 isendit), mille moodustavad suur juhtisane (halli vöödiga piki selga) mõned nooremad isased, emased ja nende järeltulijad. 
Suurema osa päevast veedab gorilla toiduks sobivaid palu otsides või päiksepaistel lesides. Igal õhtul teeb ta endale magamiseks oksakubust pesa, enamasti otse maapinnale.
Gorillade seltsingutes valitsevad enamasti rahumeelsed suhted – hõbedase seljaga juhtisane kaitseb ja juhib kaaslasi toiduotsinguil ja alustab pesaehitust öiseks magamiseks.

Toitumine

Nad on herbivoorid, toituvad puuviljadest, lehtedest, õitest, juurikatest, bambusevõrsetest ja idudest.

Ohustatud liigid

Mägigorillad (G.g. diehli) on tõsises hävimisohus. Vabas looduses elab neid 200–300 isendit, loomaaedades mitte ühtegi. Tänapäeval on gorillad kaitse all, kuid salakütid tapavad neid siiski üsna suurel arvul.
IUCNi Punase Nimestiku järgi (2012) on G.gorilla ja G.g.gorilla äärmiselt ohustatud liigid.
Gorillasid ohustab ka Ebola viirus, põhjustades nende haigestumist ahvide Ebola viirushaigusse. Arvatakse, et Ebola kandus inimestele üle gorillade karkasside töötlemisel ja nende liha söömise kaudu.
Ernst Grünreich

Ernst Peter Friedrich Grünreich (28. märts 1894 Võru – surma aeg ja koht teadmata) oli Eesti kohtunik.
Ta õppis 1914. aastal Lazarevi Idakeelte Instituudis, 1915–1916 Moskva ülikooli ajaloo-keele- ja 1920–1924 Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas.
Ernst Grünreich osales Esimeses maailmasõjas ja Vabadussõjas, 1924–1927 oli ta kohtuameti kandidaat, 1927–1935 Rakvere-Paide Rahukogu 2. jaoskonna abiprokurör, 1935–1939 Rakvere ringkonnakohtu liige.
1939. aastal asus ta Saksamaale.
Surmasööjad

Surmasööjad on J. K. Rowlingi romaanisarjas "Harry Potter" kurja Lord Voldemorti järgijad.
Los Angelese filmikriitikute parima meesnäitleja auhind

Los Angelese filmikriitikute parima meesnäitleja auhind on filmiauhind, mida annab 1975. aastast välja Los Angelese Filmikriitikute Ühendus.
Pannjärve liivamaardla

Pannijärve liivamaardla on üleriigilise tähtsusega liivamaardla, mis asub Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas. Maardla pindala on 209 ha.
Tootsa kihi paksus on 25 m ja geoloogiliselt on see kvaternaari ajastu suure kvartsisisaldusega liiv. Maardla katendi paksus on kuni 0,5 m.
Maardla liiva saab kasutada ehitusmaterjalina.
Girona provints

Kliima

Girona provintsi aastane keskmine temperatuur on +14,1 °C, jaanuaris +6,7 °C, augustis +22,4 °C.
Aastas sajab keskmiselt 746 mm, sealhulgas jaanuaris 61 mm ja augustis 55 mm. Aastas paistab päike keskmiselt 2225 tundi, sealhulgas jaanuaris 148 ja augustis 249 tundi.
Türi voorestik

Türi voorestik (ka Türi väikevoorestik, Väike-Vooremaa) on Kõrvemaa maastikurajooni kaguosas olev voorestik. Selle pindala on umbes 140 km². 
Voorestiku pikkus on 20 ja laius keskmiselt 8 km, kõrgus on keskmiselt 50–60 m. 
Voorestiku keskosa kaheksa voort (Sohlu, Käomäe, Virika, Pala, Raudmetsa, Poaka, Kirna, Kabelimäe) on arvele võetud ürglooduse objektidena.
Voorestikul asuvad Türi ja Paide linn. 1992. aastal loodi Türi ja Paide vahele jäävas Türi voorestiku keskosas Türi maastikukaitseala.
Kollane kivirik

Kollane kivirik (Saxifraga hirculus) on kiviriku perekonda kivirikuliste sugukonda kuuluv taimeliik.
Ta on Eestis arvatud II kaitsekategooriasse (seisuga 2012).
Kakstäpp-lepatriinu

Leviala

Kakstäpp-lepatriinu on levinud Põhja-Ameerikas, Euroopas, Põhja-Aasias (puudub Hiinas) ja Okeaanias. Ta on üsna levinud liik ka Eestis. Hawaiile on ta inimese poolt sisse toodud.

Välimus

Täiskasvanud kakstäpp-lepatriinu on 4–5 mm pikkune. Tüüpiliselt on pronotum must, valgete laikudega. Tagakeha on oranžikas-punane ja mõlemal kattetiival on üks must laik. Üsna levinud on ka nelja või kuue punase täpiga must vorm, keda leidub sagedamini leviala põhjapoolsemas piirkonnas, kus see aitab putukal päikesesoojust neelata. Harvematel juhtudel võib näha kahe vormi kombinatsiooni, mille puhul täpid on kokku sulanud või neid on rohkem. Vastsed on hallikas-mustad kollaste ja valgete laigukestega.

Arengutsükkel

Emased lepatriinud munevad taimelehtede alla helekollased munad, millest arenevad mustad kollaste täppidega nukud, mida võib leida lehtede küljes rippumas. Vastsed ilmuvad varakevadel ja natuke vähem kui kuu jooksul arenevad täiskasvanuks, kelle eluiga ulatub 1–2 aastani. Talvekuud veedavad täiskasvanud lepatriinud talveunes, sageli gruppides palkide, lehtede ja puukoore all.

Toitumine ja elupaik

Nii vastsed kui valmikud on karnivoorid, toitudes pehme kestaga putukatest, peamiselt lehetäidest. Lisaks toituvad nad veel nokalistest, lestalistest ja putukamunadest ning esineb ka kannibalismi. Kuna tema saakloomad on taimekahjurid, peetakse kakstäpp-lepatriinut põllumajanduslikult kasulikuks putukaks.
Kakstäpp-lepatriinu elupaigaks võivad olla väga erinevad kooslused, nagu aas, põld, aed ja mets.
Wayne Dennis

Wayne Dennis (1. september 1905 Ohio, Washingtoni maakond – 21. juuli 1976) oli USA psühholoog, kes tegeles eelkõige lastepsühholoogiaga.

Elulugu

Ta sai 1926 Marietta College'ist bakalaureusekraadi ja 1930 Clarki Ülikoolist doktorikraadi.
Aastatel 1929–1942 oli ta Virginia Ülikooli abiprofessor (vaheaegadega 1936–1937, kui ta oli Yale'i Ülikooli teadur, ja 1937–1938 Clarki Ülikooli külalisprofessor. 1942–1946 oli ta Lousiana Osariigi Ülikooli professor ja psühholoogia osakonna juhataja. Sellest kolm aastat teenis ta United States Naval Reserve'i leitnandina ja Office of Naval Researchi eriseadmete osakonna ergonoomika sektoris. 1946–1951 oli ta Pittsburghi Ülikooli professor ja psühholoogiaosakonna juhataja. 1951–1962 oli ta Brooklyn College'i professor ja psühholoogiaosakonna juhataja. 1962–1964 oli ta New Yorgi Linnaülikooli üldpsühholoogia doktoriõppekava juht. 1953–1958 oli ta ajakirja Psychological Bulletin toimetaja. Aastal 1970 sai ta Brooklyn College'i emeriitprofessoriks.
Aastatel 1955–1956, 1958–1959, 1964–1965 ja 1974–1975 oli ta Beiruti Ameerika Ülikooli külalisprofessor.
25. mail 1976 oli tal autoõnnetus, milles ta murdis kaela. Ta jäi selge mõistuse juurde, kuni ta päev enne surma langes koomasse.

Uurimistöö

Kevadel 1956 leidis Dennis Iraanist lastekodusid, kus umbes kaks kolmandikku aastastest lastest ei osanud iseseisvalt istuda ja 80% kolmeaastastest ei osanud kõndida. Selle põhjustest kirjutab ta 1960. aasta artiklis.
Beirutis tegi Dennis kultuuridevahelisi uuringuid Laura Goodenoughi inimese joonistamise testi tulemuste kohta. Osutus, et tavaliste laste keskmine IQ selle testi järgi on vahemikus 53–125.

Isiklikku

Ta oli abielus psühholoog Margaret W. Dennisega.
Korallroosa

Kasutamine

Värvus ja värvinimetus on kasutusel kosmeetikas, tekstiilide värvusena ja riietuses, ka sisekujunduse värvina.
Pantone Inc. 2019. aasta trendivärv Pantone 16-1546 Living Coral on eesti keelde tõlgitud ka korallroosaks.
Ernst Blumbach

Elulugu

Ernst Blumbach sündis 1863. aastal Paides käsitöölise perekonnas. Kaotas varases nooruses isa ja ema ning teda kasvatas Peterburis elanud onu. Blumbach omandas hariduse Peterburi 6-klassilises progümnaasiumis, mille lõpetamise järel 1879 astus mereväe tehnikakooli (hilisema nimetusega Keiser Nikolai nimeline Mereväe Inseneride Kool). 
Mereväe tehnikakooli lõpetamise järel 1883. aastal mereväe lipniku auastmes suunati Blumbach navigatsiooniohvitserina keisriririigi sõjalaevastikku. Tema teenistus möödus mitmel sõjalaeval: Krasnaja Gorka 1892–1893, õppelaevad Morjak ja Vernõi 1894–1896, miiniristleja Abrek 1897–1898 ning soomuslaev Admiral Ušakov 1899–1902.
Alates 1902. aastast teenis ta Kroonlinna observatooriumi astronoomi vanema abina, kus teenistuse ajal ülendati ta 1909. aastal mereväe polkovnikuks. Ta töötas kartograafia ja hüdrograafia alal ning oli meremagnetismi asjatundja.
1913. aastal viidi Blumbach üle teenistust jätkama hüdrograafide korpusse ja nimetati Sevastoopoli observatooriumi astronoomi vanemaks abiks. Sevastoopolis teenis ta Esimese maailmasõja ajal ning ka pärast revolutsiooni. Ajutine Valitsus ülendas Blumbachi 1917. aastal kindralmajoriks. 
Vene kodusõja ajal, viibis Blumbach Sevastoopolis, mis oli Anton Denikini ja Peter von Wrangeli vägede kontrolli all.
Kaotuse järel Vene kodusõjas ja Wrangeli armee evakueerimisega Krimmist 1920. aastal lõppes ka Blumbachi teenistus Venemaa heaks. Aastatel 1920–1923 elas ta Jugoslaavias, kuni 1923. aasta kevadtalvel õnnestus tal Eestisse naasta.
Eestis võeti Blumbach kui tunnustatud spetsialist vanema hüdrograafina kohe Eesti kaitsevägede staabi IV, topo-hüdrograafia osakonna teenistusse. 1927. aastal nimetati Blumbach vanemaks kartograafiks, tema ülesandeks jäi peamiselt magnetismialased uuringud ja arvutused Tallinna ümbruses ning Saaremaal. Ta avaldas hulga artikleid erialaajakirjades ning suuremaks tööks oli osalus Eesti merekaartide koostamisel ja noorte mereväeohvitseride õpetamine ja ettevalmistamine.
Ernst Blumbach suri 30. jaanuaril 1929 ja ta maeti Nõmmele, Hiiu-Rahu kalmistule.
Friedrich Wilhelm Rembert von Berg

Päritolu ja noorpõlv

Friedrich Wilhelm Rembert von Berg sündis Beļava ja Sangaste mõisniku Friedrich Georg von Bergi (1763–1811) ja Gerdruta Wilhelmine von Ermesi (1775–1841) vanima pojana. Tal olid nooremad vennad Gustav, Magnus ja Alexander.
Friedrich Wilhelm Rembert von Bergi ja tema vendade koduõpetajaks oli hilisem tuntud astronoom Wilhelm Struve.
Berg õppis Tartu Kubermangugümnaasiumis ja aastatel 1810–1812 Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas.

Hilisem karjäär

Pärast sõda reisis krahv Berg Šveitsis, Itaalias ja Balkanil. Itaalias oli tema ülesandeks koguda salaja teavet karbonaaride kohta.
1820 läks ta erru (polkovniku auastmes ) ja asus kolleegiumiassessori teenistusastmes tsiviilteenistusse. Ta teenis Venemaa keisririigi saatkondades Münchenis, Roomas ja Napolis. 1823–1825 sooritas ta kaks sõjalis-topograafilise eesmärgiga ekspeditsiooni Kaspia mere piirkonda. Alates 1826 teenis ta nõunikuna Venemaa saatkonnas Istanbulis.
Järjekordse Vene-Türgi sõja alguses 1828 liitus Berg taas sõjaväega ja osales sõjas 2. armee kindralkortermeistrina (staabiülemana). 1831 osales ta Poolas Novembriülestõusu mahasurumisel ja Varssavi vallutamisel. 1843 ülendati ta jalaväekindraliks ja määrati Venemaa sõjavägede peastaabi kindralkortermeistriks.
Ungari sõjakäigu ajal 1849 oli Berg Austria keisri Franz Joseph I juures Austria ja Venemaa sõjavägede juhatajate vahendajaks (sideohvitseriks). 1853 määrati ta Eestimaal asuvate vägede ülemjuhatajaks.
1854–1861 oli ta Soome kindralkuberner. Teenete eest Soome valitsemisel tõsteti Berg 1856 Soome Suurvürstiriigi krahviseisusse.
1863. aasta märtsis määrati ta Poola kuningriigi asehalduri asetäitjaks ning mais asehalduriks ja sõjavägede ülemjuhatajaks. Berg saabus Poola kuningriigi pealinna Varssavisse 1863. aastal, just 1863–1864 toimunud ülestõusu kõrgpunktis, ja juhtis ülestõusu mahasurumist.
Poola mässulised tegid talle 7. septembril 1863 atentaadi, heites tema tõlla pihta 5 granaati. Berg ei saanud kannatada, kuid karmistas Poola kuningriigis karistuspoliitikat, mis oli tingitud sõjaolukorrast: sõjaväljakohtute kasutamine, avalike hukkamiste kasutuselevõtt, kontributsioonide nõudmised eriti Venemaa keisririigi riigiusu (õigeusu) vastu tegutsevailt katoliku usku vaimulikelt, ringkäendus jms. 1865 sai ta kindralfeldmarssali auastme, 1866 lahkus asehalduri kohalt ja asus Riiginõukogu liikmena tööle Peterburis.
Berg oli Nikolai Kindralstaabi Akadeemia aupresident ning Leedu ihukaardiväepolgu, 10. Uusingerimaa jalaväepolgu, 12. Astrahani grenaderipolgu ja 52. Preisi jalaväerügemendi aušeff. See oli polgu või rügemendi formaalne ülem, kes ei tegelnud üksuse igapäevase väljaõppe ja tegevusega.
Berg suri 6. jaanuaril 1874 Peterburis ja maeti Liivimaal asuvasse Beļava mõisa.

Perekond

Friedrich Wilhelm Rembert von Berg abiellus 1839. aastal krahvinna Leopoldine Cigognaga (surnud 1874). Abielust lapsi ei sündinud.
Krahv Berg lapsendas oma venna Gustavi surma (1861) järel tema pojad Friedrichi, Alexandri (1847–1898) ja Georgi (1849–1920) ning pärandas neile krahvitiitli.
Eesti Sõna

Eesti Sõna oli ajaleht, mis ilmus aastatel 1941–1944 (Saksa okupatsiooni ajal) Tallinnas ja hiljem 1945. aasta aprillini Berliinis.
Ajalehe esimene number ilmus 3. detsembril 1941, toimetus ja talitus asusid Tallinnas Pikk tänav 2. Ajalehe vahetu eelkäija oli Linna Teataja. Lehte andsid välja Haridusdirektoorium ja kirjastus Eesti Ajaleht. Esimestel aastatel oli päevalehe peatoimetaja Albert Kivikas, aastast 1943 August Oinas.
Georg Voogas

Georg Voogas (15. september 1867 Pärnumaa, Audru vald – 22. mai 1956) oli Eesti õigeusu vaimulik.
28. märtsil 1921 pühitseti ta diakoniks.
1921-1922 teenis ta Tallinna Püha Neeva-Aleksandri koguduses. Kuni 1940 oli ta vabakutseline diakon.
Ta oli Tallinna Meestelaulu Seltsi asutajaid.
Para '89

Para '89 oli aastal 1989 Tartus asutatud kunstirühmitus. Rühmitusele panid aluse Jüri Palm ja Ilmar Malin. Rühmitus aktiivne tegevus kestis aastani 1993.
Para '89 kunstilooming oli mõjutatud peamiselt sürrealismist. Endid nimetasid nad uus-sürrealistideks.
Para '89 korraldas mitu näitust: nt 1990 Tartu Kunstimuuseumis ja 1991 Tallinna Kunstihoones.
Harilik sookäpp

Kirjeldus

Harilik sookäpp on 5 kuni 20 cm pikkuse varrega orhidee. Lehti on harilikul sookäpal tavaliselt 3, kõige suurem on ülemine leht, mille laius on kuni 1 cm ja pikkus kuni 4 cm. Õitseb juulis-augustis. Õisikus 8-30 väikest rohekaskollast sigimikust pikematel õieraagudel asuvat õit. Huul on suunatud ülespoole. Vana ja noor mugul asuvad üksteisest eemal, vana mugul asub samblas, noor aga ülemise lehe kaenlas.

Kasvukoht

Harilik sookäpp kasvab rabades, soodes ja järvede ääres õõtsikutel.

Levik

Levinud hajusalt üle Eesti .

Kaitsestaatus

Harilik sookäpp on Eestis II kaitsekategooria kaitsealune liik.

Sarnased liigid

Soohiilakas ja soovalk.
Mati Heidmets

Mati Heidmets (sündinud 1. novembril 1949) on eesti psühholoog ja kasvatusteadlane.

Haridus

1968. aastal lõpetas ta Pärnu 1. Keskkooli. 1973. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli psühholoogia eriala. Aastatel 1974–1977 oli ta Tartu Riikliku Ülikooli sotsiaalpsühholoogia eriala aspirantuuris. 1989. aastal kaitses ta Moskvas NSV Liidu Teaduste Akadeemia Psühholoogia Instituudis psühholoogiakandidaadi kraadi väitekirjaga "Социально психологические факторы формирования пространственной структуры жилой среды".

Töö

Aastatel 1973–1977 oli ta Tartu Riikliku Ülikooli sotsioloogialaboratooriumi nooremteadur, 1977–1979 Eesti Maaehitusprojekti keskkonnaanalüüsi ekspert. 1980. aastast Tallinna Pedagoogilise Instituudi keskkonnapsühholoogia uurimisgrupi vanemteadur, 1981. aastast paralleelselt ka sotsiaalpsühholoogia lektor. 1989–1990 oli ta Tallinna Pedagoogilise Instituudi prorektor, 1990–1991 peaministri nõunik sotsiaalpoliitika alal. 1990–1992 Tallinna Pedagoogikaülikooli arengu-uuringute labori vanemteadur, 1991–1993 sama ülikooli psühholoogia osakonna dotsent, 1993. aastast psühholoogia professor. Aastatel 1993–2001 oli ta Tallinna Pedagoogikaülikooli sotsiaalteaduskonna dekaan, aastatel 2001–2005 Tallinna Pedagoogikaülikooli rektor, 2005–2006 Tallinna Ülikooli rektor, 2006–2007 Tallinna Ülikooli sotsiaalteaduskonna psühholoogia osakonna professor, 2008–2015 TLÜ Psühholoogia Instituudi professor ja Kasvatusteaduste Instituudi haridusinnovatsiooni keskuse juhataja. 2015. aastast TLÜ loodus- ja terviseteaduste instituudi sotsiaalpsühholoogia professor ja haridusuuenduse tippkeskuse juhataja.

Teadustöö

Tema uurimistööd on peamiselt sotsiaalpsühholoogia, keskkonnapsühholoogia ja haridussotsioloogia valdkondadest. Ta oli Eesti inimarengu aruannete 2006/2007 ja 2012/2013 peatoimetaja. Tema juhendamisel on kaitstud 5 doktoritööd.

Ühiskondlik tegevus

Ta on Eesti Psühholoogide Liidu liige. Ta on olnud Avatud Eesti Fondi nõukogu esimees. Aastatel 1997−2005 oli ta Eesti Vabariigi Presidendi akadeemilise nõukogu liige. Ta on olnud ka Eesti Kõrghariduse Kvaliteediagentuuri hindamisnõukogu esimees.

Isiklikku

Tema vend on filmilavastaja Rao Heidmets.
Gaasiõlid

Gaasiõlideks nimetatakse vedelaid naftasaadusi, mille mahust (k.a kaod) destilleerub temperatuuril 250 °C alla 65% ja temperatuuril 350 °C destilleerub 85% või rohkem.
Gaasiõlide hulka kuuluvad näiteks diislikütus ja petrooleum.
Schumani paraad

Schumani paraad on igal aastal Poola pealinna Varssavi tänavatel toimuv rongkäik, millega tähistatakse Euroopa päeva. See on mai alguses toimuvate Poola Euroopa Kohtumiste viimane üritus.
Schumani paraad toimub 1999. aastast alates reeglina 9. mail tähistatavale Euroopa päevale järgneval laupäeval. Paraadi korraldab Euroopa Liidu toetajate ja entusiastide valitsusväline ja mittepoliitiline organisatsioon Poola Robert Schumani fond koos partneritega.
Rongkäik liigub Lossiväljakul, Krakowskie Przedmieście tänaval ja Nowy Świati tänaval. Pärast rongkäigu lõppu on võimalik külastada Lossiväljakult Hooveri väljakuni ulatuvat "Euroopa küla", kus Robert Schumani fond ja teised institutsioonid teavitavad külastajaid Euroopaga seotud teemadel. On võimalik vestelda asjatundjatega ning osaleda Euroopa Liidu teemalistel võistlustel ja viktoriinidel.
Paraad propageerib Euroopa Liidu integreerimist, tutvustab sellega seotud teemaderingi ning esitleb atraktiivsel kujul eelkõige seda, mis on ühine kõigile Euroopa Liidu liikmesriikidele ja rahvastele. Paraad on populaarne Varssavi ja kogu Poola elanike ning teistest Euroopa Liidu riikidest pärit turistide hulgas. 2013. aasta paraadist võtsid osa poolakast Euroopa Komisjoni eelarvevolinik Janusz Lewandowski ning endine Poola peaminister Tadeusz Mazowiecki.
2013. aasta paraadi keskne teema oli eurole üleminek Poolas, mida küsitluste järgi enamik Poola elanikke ei poolda.