google/wiki40b huggingface dataset:
Mare Teichmann

Mare Teichmann (sündinud 1. märtsil 1954 Tallinnas) on eesti psühholoog.
Ta on Tallinna Tehnikaülikooli tööstuspsühholoogia instituudi psühholoogia õppetooli professor. Tema teadustöö põhisuundadeks on tööstress, elukvaliteet (sh tööelu kvaliteet), kontrollkese ja e-õpe.

Haridus

Aastatel 1961–1972 õppis ta Tallinna 10. Keskkoolis (nüüdne Tallinna Nõmme Gümnaasium). Seejärel õppis ta aastani 1979 Tartu Riiklikus Ülikoolis psühholoogiat (täpsemini tegeles ta tööstuspsühholoogiaga).
Aastal 1987 õppis Leningradis V. M. Bechterevi nimelises Psühhoneuroloogia Instituudis, kust ta samal aastal ka oma doktoritööd kaitses. Tema doktoritöö pealkiri oli "Mediko-psühholoogilised korrelaadid vibratsioontõbe põdevatel põlevkivi kaevuritel" ("Медико-психологические корреляты вибрацонной болезни у рабочих сланцевых шахт") ning selle juhendajad olid professor L. I. Vasserman ja professor N. Loogna.
1997. aastal andis Sotsiaalministeerium talle I kategooria meditsiinipsühholoogi nimetuse.
Mehmet Şimşek

Mehmet Şimşek (sündinud 1. jaanuaril 1967 Gercüşis Batmani provintsis Türgis) on kurdi päritolu Türgi poliitik. Ta oli alates 1. maist 2009 kuni 24. novembrini 2015 Türgi rahandusminister. 24. novembrist 2015 on ta Türgi asepeaminister.
Ta lõpetas aastal 1988 Ankara Ülikooli majandusteaduse bakalaureuse astmega. Aastal 1990 sai ta stipendiumi Inglismaal õppimiseks ja ta kaitses aastal 1993 Exeteri ülikoolis majandusteaduse magistri väitekirja.
Seejärel töötas ta mitmes panganduskontsernis: UBS-is, Deutsche Bankis ja Merrill Lynchis.
2007. aasta Türgi parlamendivalimistel kandideeris ta Õigluse ja Arengu Partei nimekirjas Türgi Suure Rahvuskogu ridadesse. Ta oli aastatel 2007–2009 Türgi riigiminister. 1. maist 2009 kuni 24. novembrini 2015 oli ta Türgi rahandusminister. 24. novembrist 2015 on ta Türgi asepeaminister.

Isiklikku

Ta on teist korda abielus, tema abikaasa Esra Kara on arhitekt. Tal on nii Türgi kui ka Suurbritannia kodakondsus.
Henn-Kaarel Hellat

Henn-Kaarel Hellat (5. aprill 1932 Viljandi – 13. oktoober 2017)) oli eesti proosakirjanik ja luuletaja, sõna ulme autor. Henn-Kaarel Hellat oli Eesti Kirjanike Liidu liige aastast 1975. Ta oli Eesti Kongressi liige.

Looming

Hellat sai tuntuks sarjas "Mirabilia" ilmunud kaheköitelise ulmeromaaniga "Naiste maailm" (1976–78). Ta on avaldanud luulekogusid, proosaraamatuid ja rohkesti kirjanduskriitikat, alates aastast 2002 tsükli autobiograafilisi meenutusraamatuid.
Temalt pärineb sõna "ulme" ("Ilukirjanduse põnevad provintsid". Sirp ja Vasar, 18. september 1970, nr 38), mis oli algselt mõeldud 'teadusulme' (tollal "teaduslik fantastika") tähenduses.

Tunnustus

2015. aastal pälvis Hellat Eesti Ulmeühingult tänukirja ühingu esimese auliikmena.

Isiklikku

Henn-Kaarel Hellati isa Jüri Hellat oli Eesti Vabariigi sõjaminister Paul Lille käsundusohvitser ja lasti maha Norilskis 1942. aastal.
Hollandlased

Hollandlased (endanimetus Hollanders) on germaani rahvas, Hollandi põhirahvastik. Kõnelevad germaani keelte läänerühma saksa-madalmaade alarühma kuuluvat hollandi keelt. Hollandlaste üldarv maailmas on hinnanguliselt ligikaudu 25 miljonit, neist Hollandis 13,2 miljonit. Ameerika Ühendriikides elavate hollandlaste üldarvuks on nimetatud 5 miljonit, kuid enamus nendest on tegelikult hollandi päritolu ameeriklased.
Eestis elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 107 hollandlast, neist Tallinnas 47.
Hollandlased on kujunenud friisi, saksi, frangi ja bataavi hõimudest. Flaamid on hollandlaste väga lähedane sugulasrahvas. Hollandlaste hulgas on levinud nii protestantism kui ka katoliiklus. Tänapäeval on paljud hollandlased ka agnostikud ja ateistid.
17.–18. sajandil rändasid paljud hollandlased Lõuna-Aafrikasse, kus nendest kujunesid afrikandrid. 20. sajandil rändasid paljud hollandlased Ameerikasse ja Austraaliasse.
Väätsa vald

Ajalugu

Väätsa valla omavalitsuslik staatus kinnitati aastal 1991. 2017. aastal ühines Väätsa vald Türi vallaga.

Asustus

Väätsa vallas oli üks alevik (Väätsa) ja 10 küla: Aasuvälja, Lõõla, Piiumetsa, Reopalu, Roovere, Röa, Saueaugu, Vissuvere, Väljataguse ja Ülejõe.
Ameerika Ühendriikide Föderaalne Lennuamet

Ameerika Ühendriikide Föderaalne Lennuamet (inglise keeles Federal Aviation Administration, lühendatult FAA) on Ameerika Ühendriikide riiklik lennuamet.
FAA on Ameerika Ühendriikide Transpordiministeeriumi allasutus, mis tegeleb Ameerika Ühendriikide tsiviillennuliikluse korraldamise ja järelevalvega.
USA Föderaalne Lennuamet loodi 1958. aastal föderaalse lennundusseadusega (inglise keeles Federal Aviation Act) ja algselt oli selle nimetuseks Föderaalne Lennundusagentuur (inglise keeles Federal Aviation Agency). Oma praeguse nimetuse sai asutus 1966. aastal, kui sellest sai Ameerika Ühendriikide Transpordiministeeriumi allasutus.
Ljaano

Ljaano (hispaania keeles Los Llanos – "tasandikud") on tasane troopiline rohtla (ilmeliselt sarnane savanniga) Lõuna-Ameerika loodeosas Andidest ida pool Colombias ja Venezuelas, peamiselt Orinoco jõgikonnas. See on troopiliste ja lähistroopiliste rohtlate, savannide ja põõsastikute bioomi ökoregioon.
Mullikile

Mullikile (inglise keeles bubble wrap) on läbipaistev plastmaterjal, mida kasutatakse habraste esemete pakkimiseks. Korrapäraselt asetsevad õhuga täidetud poolkerad (mullid) kaitsevad õrnu esemeid purunemise eest.
Bubble Wrap (algselt Air Cap) on üldine kaubamärk, mis kuulub ettevõttele Sealed Air. 1957. aastal proovisid kaks leiutajat Alfred Fielding ja Marc Chavannes leiutada kolmemõõtmelist plastikust tapeeti. Ehkki nende mõte ebaõnnestus, leidsid nad, et nende loomet on võimalik kasutada pakkematerjalina. Ettevõtte Sealed Air Corp asutas Alfred Fielding 1960. aastal.

Disain

Mullikilet, mis pehmendab õrnu ja kergesti purunevaid esemeid, on üldjuhul saadaval erineva suurusega, olenevalt pakitud eseme suurusest ja vajalikust pehmenduskaitse astmest. Vähendamaks transpordiga kaasnevaid kahjustusi, kasutatakse toodete pakkimiseks mitut kihti mullikilet. Ühekihilist pinnakaitset  kasutatakse teatud tüüpi kirjaümbrikutes. 
Mullid võivad olla läbimõõduga 6 mm (1/4 tolli)  kuni 26 mm (1 toll) või rohkem, et tagada transiidi ajal lisakoormuste liigne surve. Kõige tavalisem mullide suurus on 1 cm. Lisaks plastikust õhumullide kaitsele võib toodetele kaitset pakkuda ka plasti materjal. Näiteks kasutatakse elektrooniliste osade ja komponentide kohaletoimetamisel antistaatilist plasti, mis hajutab staatilise laengu ja kaitseb tundlikke elektroonilisi kiipe staatilisuse eest, mis võib neid kahjustada. Üks esimesi mullipakendi laialdasemaid  kasutusi oli 1960. aastal, mil ostjatele toimetati kätte uus IBM 1401 arvuti. Varem polnud keegi mullikilesse pakendatud tooteid saanud.

Meelelahutus

Kuna mullipakend tekitab kokkusurumisel purunemise käigus plaksuva heli, siis kasutatakse seda sageli lõbusa ajaviitena. Mõned veebisaidid pakuvad ka virtuaalset meelelahutust. Mullipakendiprogrammid näitavad mullikile tükikest, millele klõpsates saab mullikesi  "poppida" ehk katki teha.
Allotroopia

Allotroopia on nähtus, mis seisneb selles, et sama keemiline element võib esineda mitme erineva lihtainena. Neid elemendi erinevaid vorme nimetatakse allotroopideks.
Allotroobid on erinevad struktuuri ja seetõttu ka omaduste poolest.
Allotroobid erinevad tavaliselt kristallivõre ehituselt (näiteks süsiniku allotroobid grafiit ja teemant). Harvem on erinev molekuli ehitus, näiteks hapniku allotroopsetel erimitel O (monohapnik), O₂ (dihapnik), O₃ (trihapnik ehk osoon) ja O₄ (tetrahapnik ehk punane hapnik).
Mats Nõges

Mats Nõges (25. august 1879 Meksi talu, Kärksi küla, Viljandi vald – 21. august 1973 Jämejala) oli eesti arst ja kultuuritegelane. 
Nõges sündis Viljandi vallas Kärksi külas Meksi taluperemehe pojana.
Ta lõpetas 1899 Viljandi linnakooli ja tegi gümnaasiumi lõpueksamid 1908. aastal eksternina Venemaal Vologdas. 
Lõpetas 1913 Tartu Ülikooli arstiteaduskonna. dr. med. (1925).  
1912–1915 Tartu Ülikooli kliinikute assistent
1915–1917 Viljandi haigla juhataja
1915–1922 ajalehe Sakala vastutav toimetaja
1917–1918 Viljandi linnapea
1920–1921 Asutava Kogu liige
1922–1934 Viljandi maakonnahaigla juhataja
1922–1935 ja 1937–1957 Viljandi linnahaigla osakonnajuhataja
1960–1962 Viljandi polikliiniku arst
1963–1973 Jämejala psühhoneuroloogia haigla kopsutuberkuloosi osakonna juhataja.
Katharine, Kenti hertsoginna

Katharine, Kenti hertsoginna (Katharine Lucy Mary Windsor, neiupõlvenimega Worsley) (s. 22. veebruaril 1933) on Briti kuningliku perekonna liige, Kenti hertsogi abikaasa.
Hertsoginna pälvis avalikkuse tähelepanu 1994, kui ta astus katoliku usku, olles esimene kuninglikust soost isik alates 1701. aastast. Teda seostatakse muusikamaailmaga ning ta on esinenud mitmete kooride liikmena. Ta on ka iga-aastase Wimbledoni tennisevõistluse autasustaja, täites rolli, mille talle andis tema ämm, printsess Marina.
Hertsoginna soe käitumine on võitnud talle palju poolehoidjaid. Ta on eraelus tuntud kui Katharine Kent ning 2002 ka loobus ametlikult oma tiitlist Tema Kuninglik Kõrgus. Ta on ka avaldanud soovi, et teda nimetataks ametlikult kui Katharine, Kenti hertsoginna; selline viis on tavaliselt omane peeride eks-abikaasadele.

Varajane elu

Katharine Lucy Mary Windsor sündis 22. veebruaril 1933 Yorkshire'is Sir William Arthington Worsley ja Joyce Morgani ainsa tütrena. Ta sai hariduse Queen Margareti koolis Yorki lähedal ja Runton Hilli koolis Norfolkis. Koolis õppis ta armastama muusikat ning teda õpetati mängima klaverit, orelit ja viiulit. Hiljem töötas ta mõnda aega Yorki lastekodus ja Londoni lasteaias enne, kui asus Oxfordi ülikooli õppima muusikat.

Katoliiklus

1994 võeti hertsoginna vastu rooma-katoliku kiriku liikmeks. See oli tema isiklik otsus, milleks ka kuninganna nõusoleku andis. Hertsoginna selgitas oma valikut BBC-le antud intervjuus: "Mulle meeldivad juhised ja katoliku kirik pakkub juhiseid. Ma olen seda alati oma elus tahtnud. Mulle meeldib teada, mida minult oodatakse. Sa pead minema pühapäeval kirikusse, ja kui sa ei lähe, siis läheb sul kehvasti!"
Kuigi 1701 välja antud seadus ütleb, et katoliiklasega abiellumise korral kaotab kuninglikku perekonda kuuluv isik oma troonipärimisõiguse, ei sätesta seadus sama siis, kui abielludes anglikaan olnu usku vahetab. Seetõttu ei kaotanud hertsog oma kohta troonipärilusjärjestuses.

Hilisemad aastad

Kenti hertsoginna otsustas 2002 loobuda oma tiitlist Tema Kuninglik Kõrgus ning vähendada ka enda täita olevate kuninglike kohustuste arvu. Sellest ajast peale teatakse teda kui Katharine Kenti. Tema ametlik tiitel on jätkuvalt siiski Tema Kuninglik Kõrgus Kenti hertsoginna.
Hertsoginna töötab nüüd Wansbecki Algkoolis muusikaõpetajana.
Aastaid on ta püüdnud tõrjuda kuuldusi, et tema ja ta abikaasa elavad eraldi ning et nad plaanivad lahutust, kuid kuuldused pole seniajani vaibunud. BBC on teatanud, et hertsoginna kannatab kroonilise väsimuse all, sellal kui Mail on Sunday teatab, et hertsoginnal on hoopiski depressioon. Ta ise ütleb, et kõik inimesed on pidevalt natukene depressioonis.
Jaan Tamm (arheoloog)

Jaan Tamm (sündinud 26. jaanuaril 1948) on eesti arheoloog, arhitektuuriloolane ja muinsuskaitsetegelane, Eesti Muinsuskaitse Seltsi esimees aastatel 1991–1993 ja alates 2006.
Tamm lõpetas 1973. aastal Tartu Ülikooli arheoloogina ning tegutses aktiivselt eriti keskaegsete linnuste väljakaevamistel. Mõnevõrra hiljem keskendus ta keskaegsele sakraalarhitektuurile, eriti kloostritele.
1987. aastal oli Tamm üks Eesti Muinsuskaitse Seltsi asutajaliikmeid ning oli aastatel 1991–1993 ja 2006–2012 seltsi esimees.
Jaak Peetre

Elulugu

Jaak Peetre oli Arthur Peetre poeg.
Läks 1944 koos vanematega Rootsi. Lõpetas 1956 Lundi Ülikooli, phil. lic. (1958, Lundi Ülikool), Ph.D. (mat, 1959, samas). Oli 1956–1959 Lundi Ülikooli assistent, 1960–1963 dotsent, 1963–1988 professor, 1988–1992 Stockholmi Ülikooli külalisprof, 1993–1997 Lundi Ülikooli lektor, 1997–2000 abiprofessor ja alates 2000 emeriitprofessor. 1960–61 oli ka New Yorgi Ülikooli ja 1961–62 Marylandi Ülikooli külalisteadur, 1987 Stockholmi Ülikooli, 1988 ning 1994 Madridi Ülikooli külalisprofessor.

Teadustöö

Uurimusi osatuletisega diferentsiaalvõrrandite, operaatorite interpolatsiooni, diferentsiaalgeomeetria, funktsionaalanalüüsi jmt alalt; pidanud ettekandeid üle 30 rahvusvahelisel erialakongressil ja -konverentsil, olnud mitmel puhul ise nende organiseerija. Rootsi Matemaatika Seltsi liige (1984–87 esimees), Ameerika Matemaatika Seltsi, Lundi Matemaatika Seltsi liige, Eesti Matemaatika Seltsi auliige. Temalt on ilmunud umbes 200 teadustrükist.

Tunnustused

Jaak Peetre valiti 1984. aastal Rootsi Kuningliku Teaduste Akadeemia liikmeks.
Aastal 1994 valiti ta Eesti Matemaatika Seltsi auliikmeks. 
Aastal 1998 pälvis ta Uppsala Teadusseltsi Celsiuse medali.
Aastal 2001 sai ta Valgetähe III klassi teenetemärgi.
Ta on valitud ka Lundi Kuningliku Füsiograafia Seltsi liikmeks.
Ferenc Gyurcsány

Ferenc Gyurcsány [f'äränts dj'urtšaanj] (sündinud 4. juunil 1961 Pápas) on Ungari poliitik, Ungari Vabariigi peaminister 29. septembrist 2004 kuni 14. aprillini 2009.
Oma poliitilist karjääri alustas ta 1983. aastal Noorte Kommunistide Ühingu kohaliku rakukese aseesimehe ja hiljem esimehena. 1989. aastal oli ta lühikest aega ühingu keskkomitee sekretär. Ta õppis Pécsi ülikoolis majandusteadust ja lõpetas selle 1990. Samal aastal siirdus ta erasektorisse. 1992. aastal asutas ta oma investeerimisfirma Altus AG, mille juhina tõusis ta rikkuselt Ungari 50. inimeseks.
2002. aastal ta naasis poliitikasse peaminister Péter Medgyessyi nõunikuna ning liitus Ungari Sotsialistliku Parteiga. 2003–2004 oli ta laste-, noorte- ja spordiminister Péter Medgyessyi valitsuses ning tõusis pärast Medgyessy tagasiastumist 27. septembril 2003 peaministritoolile. 2006. aasta parlamendivalimistel said sotsialistid 210 kohta parlamendi 386-st ja Gyurcsány sai jätkata peaministri ametis.
17. septembril 2006 lekkis avalikkusesse parteikoosoleku lindistus, kus ta ropult sõimas ja tunnistas, et andis kevadiste parlamendivalimiste võitmiseks viimase kahe aasta jooksul avalikkusele valeteavet Ungari majandusliku olukorra kohta. Sellele järgnesid mitu nädalat kestnud ulatuslikud meeleavaldused, kus nõuti valitsuse tagasiastumist. 18. septembril kogunes 10 tuhat inimest Budapestis nõudma Gyurcsány tagasiastumist. 19. septembril vallutasid meeleavaldajad mõneks tunniks Ungari avalik-õigusliku televisiooni hoone ja rüüstasid seda. Vägivaldseks muutunud meeleavaldustest hoolimata keeldus Gyurcsány tagasi astumast. 27. septembril palus Gyurcsány avalikkusele valetamise eest vabandust, aga lubas ebapopulaarsete kokkuhoiureformide läbisurumist jätkata. 1. oktoobril toimusid kohalikud valimised, mille opositsioon ülekaalukalt võitis, ja see tõstatas küsimuse, kas Gyurcsány peaks tagasi astuma. 2. oktoobril teataski Gyurcsány, et soovib usaldushääletuse korraldamist. Tema erakonnal oli aga parlamendis enamus ja 6. oktoobril võitis ta usaldushääletuse. Seepeale puhkesid Budapestis taas meeleavaldused, kus nõuti Gyurcsány tagasiastumist. Tasapisi meeleavaldused vaibusid. Siiski toimus veel 15. märtsil 2007 Budapestis 200 tuhande osavõtjaga meeleavaldus, kus nõuti Gyurcsány tagasiastumist.
Gyurcsány on silma paistnud ka kohatute naljade tegemisega. Näiteks nimetas ta ühes telesaates Saudi Araabia jalgpallimeeskonda terroristideks ja oli sunnitud hiljem vabandust paluma.
Marcel Bonnard

Marcel Bonnard (27. märts 1886 Saint-Pierre-de-Bœuf, Loire'i departemang – 6. oktoober 1958 Lyon) oli Prantsuse kabetaja.
Marcel Bonnard tuli Prantsusmaa meistriks aastatel 1948 ja 1951. Aastatel 1907–1957 tuli ta 21 korral Lyoni meistriks.
Marcel Bonnard'i järgi on nime saanud Bonnard'i skeem ja Bonnard'i detail.
Valiin

Valiin (lühend Val või V) on üks kahekümnest α-aminohappest. Keemilise valemiga HO₂CCH(NH₂)CH(CH₃)₂. Valiini koodoniteks on GUU, GUC, GUA ja GUG. Valiini leidub kodujuustus, kalas, linnulihas, maapähklites, seesami seemnetes ja läätses.
QB50

Eesmärgid

Peamiseks teaduslikuks eesmärgiks on satelliitide võrgustiku kaudu in situ mõõta põhilisi ionosfääri ajalisi ja ruumilisi parameetreid. Teiseks teaduslikuks eesmärgiks on jälgida satelliitide orbiidi kulgu – atmosfääri mõju satelliitide kiiruse vähenemisel kuni nad lõpuks enam orbiidil ei püsi ja kukuvad alla. Kogutud mõõtmistulemusi võrreldakse teoreetiliselt välja arvutatutega. Kolmanda eesmärgina võib käsitleda uute kosmosetehnoloogiate testimist, sest kümnel satelliidil on pardal lisaks ka seadmed, mida pole veel kosmoses testitud, või mis aitavad katsetada teatud manöövreid satelliitide vahel.
Kuna iga satelliidi valmistab mõni ülikool või uurimisasutus, siis on projektil ka tänuväärne hariduslik eesmärk: suurendada õppurite huvi ja teadmisi kosmosetehnoloogia valdkonnas ning anda praktiline kogemus satelliidi planeerimise ja ehitamise näol.

Osalejad

Seisuga 16. jaanuar 2012 on huvist projektis osaleda teada andnud 91 ülikooli üle maailma.  Osaleda soovijatelt oodatakse taotluse esitamist, tõestamaks, et ollakse võimelised planeeritavat satelliiti ehitama. Lõppkokkuvõttes ehitatakse valmis 55 kuupsatelliiti, millest 40 kaheühikulist sisaldavad identseid sensoreid, 5 kaheühikulist ja 5 kolmeühikulist testitavaid lisaseadmeid ning 5 on varuks, kui mõnega 40-st ülikoolide poolt ehitatavast satelliidist peaks midagi juhtuma ning see on vaja enne starti asendada teisega.
Eestist on projektis osalemise soovist teada andnud Tartu Ülikooli kosmosetehnoloogia töörühm eesotsas selle juhendaja Mart Noormaga. Eesti tudengisatelliidi programmi raames peaks selleks valmima ESTCube-2 satelliit.

Ajakava

17.–18. novembril 2009. aastal toimus esimene tööseminar (workshop) Von Karmani Instituudis Belgias. 25. novembril 2010. aastal esitati projekti taotlus Euroopa Komisjonile. 27.–28. juulil 2011 toimus teine ja 2. veebruaril 2012 kolmas tööseminar, kus kohtusid projektiga seotud või selles osalemisest huvitatud teadusasutuste ning firmade esindajad ja kus tutvustati projekti kulgu ja täpsustati edasisi plaane. Osalemise taotluste esitamise tähtaeg on 29. veebruar 2012.
Satelliitide kosmosesse lennutamine (start Murmanskist Shtil-2.1 raketiga) on esialgu planeeritud 2014. aasta juunis.
Curtius Rufus

Quintus Curtius Rufus (suri 53 pKr) oli Vana-Rooma ajaloolane ja senaator.
Curtius Rufus kirjutas 10 raamatust koosneva Aleksander Suure eluloo "Lugusid Makedoonia Aleksandrist" (Historiae Alexandri Magni Macedonis). Kuigi teos on kompileeritud teiste autorite teostest, kuulub see sõjatehnika ajaloo varasalve. Säilinud on III–X raamat.
Ülle Õun

Ülle Õun (sündinud 10. aprillil 1957 Tallinnas) on eesti telerežissöör. 
1975 lõpetas Tallinna Muusikakeskkooli, 1975–1977 õppis Tallinna Riiklikus Konservatooriumis. 1977 asus Eesti Televisioonis tööle administraatorina, 1979 režissööri assistendina. Aastast 1993 ETV muusikarežissöör. 
Tema käe all on valminud näiteks muusikasaatesarjad “MI”, „Klassikatähed“, "Laululahing". Ülle Õun on olnud paljude Estonia kontserdisaalist tehtud teleülekannete režissöör ning on teinud ka muusikateemalisi dokumentaalfilme.
Vesike

Vesike oli üks liivlaste valitsejaid 13. sajandi alguse Turaidas. Henriku Liivimaa kroonika nimetab teda Koiva parema kalda liivlaste pealikuks ja vanemaks (princeps ac senior). Tema nime etümoloogiliseks allikaks on pakutud liivikeelset sõna veiž, vež "vesi", indoeuroopa päritolu sõna *uesu- "hea", samuti on oletatud, et nime tähendus võis olla "sõtkas" või "veski". Veel on arvatud, et Vesike nimi on säilinud Krimulda külas asuva Viešu (17. sajandi alguse allikates Weheβ, Wesche) linnamäe nimes, mis pole võimatu, sest linnamäe kindlustuste säilinud osad viitavad selle kasutamisele 12.–13. sajandil.
1212. aastal võttis ta osa Riia piiskopi ja Mõõgavendade ordu vastasest ülestõusust ja Sattesele linnuse kaitsmisest. Kuna Turaida muinaslinnus oli vahetult enne mässu algust maha põletatud ja Vesike oma kaaskonnaga liitus seejärel Sattesele linnuse kaitsjatega, siis on arvatud, et Turaida linnus võis tol ajal talle kuuluda.
Henriku Liivimaa kroonika järgi osales ta veel saarlastega peetud võidukas lahingus Salatsi ääres 1218. aastal ja aasta hiljem oli ta Revalasse suundunud rüüsteretkel liivlaste väeosa juhiks.
Alexander Leopold Paulsen

Alexander Leopold Paulsen (20. september 1804 Tallinn – 19. aprill 1877 Ambla) oli Eesti vaimulik.
Õppis aastatel 1817–1822 Tallinna kreiskoolis ja gümnaasiumis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1824–1827. Oli seejärel koduõpetajaks Konoveres. Ordineeriti õpetajaks 13. mail 1834.
Oli aastatel 1834–1877 (kutsuti 11. veebruaril 1834) Ambla Maarja koguduse õpetaja.
Paulsen oli 5. oktoobrist 1841 Tartu ÕES-i liige, 9. septembrist 1842 Eestimaa Kirjanduse Ühingu liige. Oli aastast 1843 Ambla abipiibliseltsi juhataja. Oli genealoogiahuviline, kogus baltisaksa suguvõsade andmeid, tema käsikirjad on säilinud Eesti Ajalooarhiivis.

Isiklikku

Tema äi oli Tallinna raehärra Christian Wilhelm Luther (1774–1841).
Georg Stahlberg

Georg Karl Stahlberg ( 15. märts 1866Tartu – 6. märts 1942 Tartu) oli eesti laulja (bass) ja laulupedagoog .
Georg Stahlberg pärines balti-saksa perekonnast. Juba keskkooliõpilasena õppis ta laulu Marie Erdmanui juures. Esimene avalik esinemine oli tal 1886. aastal, 29-aastase noormehena, kui ta laulis ooperis „Nõidkütt“ suure eduga Eremiidi rolli. Lisaks esines ta oratooriumides ja kontsertidel solistina.
1890. aastal lõpetas Georg Stahlberg Tartu ülikooli põllumajandusteaduskonna. 1894. aastal õppis ta laulu professor O. Sefferi juures Peterburis, 1895. aastal professor B. Stolzenbergi juures Saksamaal Kölnis ning 1896. ja 1897. aastal professor Antonio Selva juures Itaalias Veneetsias.
Pärast lauluõpingute lõppu laulis Georg Stahlberg lühikest aega Parma Kuninglikus Ooperis, seejärel töötas ta neli aastat esimese bassina suures Hamburgi Ooperis. Selle aja jooksul laulis ta 85 ooperis, näiteks Richard Wagneri ooperites „Tannhäuser“, „Lohengrin“ ja „Nürnbergi meisterlauljad“, kus tal tuli esineda kuni poolsada korda. 1902. aastal asus Stahlberg elama sünnilinna Tartusse, kus hakkas lauluõpetajaks, andis lisaks kontserte ning esines külalisena oratooriumides ja ooperites.
Georg Stahlberg andis iga-aastaseid kontserte Viini Kuninglikus Ooperis, Berliini Filharmoonia kontserdisaalis, Peterburis, Moskvas ja teistes Euroopa linnades, kus tema esinemisi saatis suur menu. See kestis kuni II maailmasõja alguseni, mis takistas välismaale reisimist ja ka muud kunstialast tegevust. Sõja ajal oli Stahlberg tegev põllumajanduses, kuid andis ka Tartus laulutunde. Tal on olnud kokku üle 250 õpilase, nende hulgas Benno Hansen, Rudolf Jõks, Alfred Sällik, Martin Taras ja Aarne Viisimaa.
Moby Dicki dubloon

Moby Dicki dubloon on Herman Melville'i romaanis "Moby Dick" mainitud Ecuadori 8-eskuudone kuldraha.
Kapten Ahab naelutab raamatu 36. peatükis selle mündi Pequodi grootmasti külge autasuks meeskonnaliikmele, kes esimesena märkab Valget Vaala Moby Dicki. Pikemalt on dublooni käsitletud 99. peatükis, kus münti kirjeldatakse läbi erinevate tegelaste silmade.
"Dubloon oli määratud eriliseks otstarbeks ja pühendatud kohutavale lõpule; ja kui kõlvatud need madrused omamoodi ka olid, aga dublooni austasid nad üksmeelselt kui Valge Vaala talismani."
Vaala märkab esimesena Ahab ise, järgnenud võitluses uputab Moby Dick Pequodi koos kõigi paatidega.
Seda tüüpi münte vermiti aastail 1838–1843 Quitos 875-tuhandikusest kullast, nende läbimõõt on 34 mm, kaal 27,064 g ja kulla puhaskaal 23,681 g. Romaani tegevusajal oli dubloon võrdväärne 16 Ameerika Ühendriikide dollariga. Tänapäeval (29. märtsil 2018) maksab sama kogus kulda 823,90 eurot.
United Buddy Bears

Minikarud

Paljud kunstnikud on kujundanud mitte ainult suure, kahe meetri kõrguse karu, vaid ka poole väiksema, ühe meetri kõrguse minikaru. 2003. aasta sügisel avati Berliinis minikarude näitus. Hiljem on minikarude näitus olnud Maini-äärses Frankfurdis, Potsdamis, Bratislavas ja mujalgi.
Kuisebi jõgi

Kuiseb on jõgi Aafrikas.
Algab Suurelt astangult. Ülemjooksul voolab sügavas orus edelasse. Seejärel laskub Namibi kõrbe tasandikule, kus voolab loodesse. Suubub Atlandi ookeani, moodustades delta.
Voolab suvisel vihmaperioodil pärast vihmasid, mõnel aastal ei voolagi.
Jõe suudmes asub Walvis Bay.