Oldenburg

Ajalugu

Arheoloogiliste leidude järgi sai asustus alguse 8. sajandil. Paika on esmakordselt mainitud 1108. aastal kui Aldenburg seoses Egilmar I-ga, keda nähakse nüüd üldiselt esimese Oldenburgi krahvina. Linn omandas tähtsust tänu oma asukohale laevatatava Hunte jõe koolmel. 1345. aastal sai linnaõigused. Oldenburgist sai pealinn Oldenburgi krahvkonnale (hiljem hertsogkond, suurhertsogkond ja Vaba Riik), mis oli väike riik palju võimsama Hansalinn Bremeni varjus. Krahvkonda valitses Oldenburgi dünastia, mis tõusis hiljem Taani troonile.
17. sajandil oli Oldenburg sõja ja segaduse ajal jõukas linn ning selle rahvaarv ja võim kasvasid järjepidevalt. 1667. aastal tabas linna katastroofiline katkuepideemia ja varsti pärast seda kahjustas Oldenburgi tulekahju. Taani kuningaid, kes olid samal ajal ka Oldenburgi krahvid, ei huvitanud linna seisukord ja see kaotas enamuse oma endisest tähtsusest. 1773. aastal Taani võim lõppes. Alles siis ehitati linna hävinenud hooned uusklassitsistlikus stiilis ümber.
Pärast Saksa keisri Wilhelm II sunnitult troonist loobumist seoses Saksa keisririigi kurnatuse ja lüüasaamisega esimeses maailmasõjas lõppes monarhia Oldenburgis samuti Oldenburgi suurhertsogi Friedrich August II troonist loobumisega 11. novembril 1918. Suurhertsogkonnast sai nüüd Oldenburgi Vaba Riik (saksa: Freistaat Oldenburg), linn jäi selle pealinnaks.
1928. aasta linna valimistel sai Natsipartei 9,8% häältest, mis oli piisav koha saamiseks Oldenburgi linnanõukogus. 1930. aasta septembris Oldenburgi osariigi valimistel sai Natsipartei 27,3% häältest ja 29. mail 1932 sai Natsipartei osariigi valimistel 48,4% häältest, mis oli piisav, et panna Natsipartei vastutama osariigi valitsuse moodustamise eest ja mis tähendusrikas, teha Oldenburgist riigis esimene liidumaa, kus natsid said võimule valimiste teel. Sel sügisel algas aarjaseerimise kampaania, mis sundis järsu allahindlusega müüma varem juudi omanduses olevaid valdusi.
1945. aastal, pärast teist maailmasõda, kuulus Oldenburgi osariik Briti okupatsioonitsooni. Briti sõjaline valitsus Oldenburgi piirkonnas asus linnas. Mitu põgenikelaagrit püstitati linnas, mis kannatas teise maailmasõja pommirünnakutes vaid 1,4% kahju. Umbes 42 000 põgenikku kolis Oldenburgi, mille elanike arv kasvas üle 100 000.
1946. aastal Oldenburgi Vaba Riik kaotati ja alast sai Oldenburgi 'haldusringkond' (saksa: Verwaltungsbezirk Oldenburg) osana äsjaloodud Alam-Saksi liidumaast (saksa: Niedersachsen). Linn oli nüüd ringkonna keskus. 1978. aastal ringkond kaotati ja asendati äsjaloodud Weser-Emsi halduspiirkonnaga (saksa: Regierungsbezirk Weser-Ems), linn oli ka selle keskus. Alam-Saksi liidumaa kaotas kõik Regierungsbezirkid 2004. aasta lõpuks haldusreformi käigus.

Põllumajandus

Linna ümbritsevad ulatuslikud põllumajandusmaad, millest umbes 80% on rohumaa. Linna lähedal on talusid ja mõned on isegi linna piires. Piirkonna peamisteks põllumajandustegevusteks on kariloomade kasvatamine, eriti lüpsilehmad ja muud kariloomad, põllukultuurid, nagu teravili toiduks ja loomasöödaks, samuti spargel, mais ja lehtkapsas.

Luteri kogukond

Oldenburg on Oldenburgi evangeelse luterliku kiriku administratsiooni ja piiskopi asukoht, kelle jutlustamispaik on Püha Lamberti kirik.

Juudi kogukond

Juudi kogukonna ajalugu Oldenburgis algab 14. sajandil. 19. sajandini ja selle ajal oli juute Oldenburgis alati umbes 1% kogurahvastikust ja selle ajaga soetasid nad oma sünagoogi, kalmistu ja kooli. Enamus neist olid kaupmehed ja ärimehed. 1938. aasta Kristalliööl viidi linna mehed Sachsenhauseni koonduslaagrisse, nende seas Leo Trepp, kogukonna rabi, kes elas selle üle ja sai hiljem Oldenburgi aukodanikuks ning tema auks nimetati tänav. 1981. aastast peavad Oldenburgi kodanikud iga-aastast mälestuskõndi (Erinnerungsgang) Oldenburgi juutide küüditamise mälestuseks 10. novembril 1938. Need, kes pärast 1938. aastat jäid, rändasid Kanadasse, USA-sse, Suurbritanniasse, Hollandisse või Palestiinasse.
Pärast teist maailmasõda tuli rühm ellujäänuid linna tagasi ja hoidis väikest kogukonda, kuni see 1970. aastatel lõpetati. Siiski, tänu juudi väljarändele endisest Nõukogude Liidust Saksamaale 1990. aastatel peab umbes 340 inimesest kogukond nüüd oma sünagoogi, kalmistut ja muid rajatisi. Vana juudi kalmistut, mis ei ole pärast uue avamist enam aktiivne, rüvetati kaks korda, 2011. ja 2013. aastal.

Sport

Oldenburg korraldas 2007. aasta rusikapalli maailmameistrivõistlused.
Linnas on kaks jalgpallivõistkonda – VfB Oldenburg ja VfL Oldenburg, kes omavad ka samanimelisi käsipalliosakondi.
Oldenburgis on korvpalli võistkond EWE Baskets Oldenburg.