google/wiki40b huggingface dataset:
Hapendamine

Hapendamine on toiduainete konserveerimise viis, mille puhul toiduaineid säilitatakse bakterite moodustatud hapete abil. Konserveeriva ainena kasutatakse sageli suhkruid, millest bakterite abil moodustub muu hulgas piimhape.
Hapendatud on nt kurke (hapukurk), kapsaid (hapukapsas), tomateid. Hapendatud toiduaineid võib säilitada õhutemperatuuril 0–5 °C.
Jüri–Aruküla tee

Jüri–Aruküla tee (registrinumbriga 11303) on kõrvalmaantee Rae ja Raasiku vallas. Tee pikkus on 8,3 km.
Tee saab alguse Tallinna ringtee üheteistkümnendal kilomeetril Pildiküla küla ja Jüri aleviku piiril (Rae vallas) ning lõpeb Lagedi–Aruküla–Peningi tee üheksandal kilomeeril Kulli külas (Raasiku vallas).
Tee kulgeb läbi Pildiküla, Vaskjala, Pajupea ja Kulli küla ning Jüri aleviku.
Tee ületab kolm silda (nimetu sild üle Vaskjala–Ülemiste kanali tee neljandal kilomeetril, Vaskjala sild üle Pirita jõe tee neljandal kilomeetril, Leivajõe sild üle Leivajõe tee kaheksandal kilomeetril) ja kolm truupi. Teele jääb seitse bussipeatust: Tuule, Jüri, Karba, Rae, Vaskjala, Pajupea ja Leivajõe.
Teega ristub esimesel kilomeetril Jüri–Vaida tee, kolmandal kilomeetril Assaku–Jüri tee ja kuuendal kilomeetril Vaida–Pajupea tee.
Tee on täies ulatuses asfaltkattega. Tee on klassita. Liiklussagedus teel on kuni Assaku–Jüri teeni üle 6000 auto ööpäevas, edasi 3000–6000 autot ööpäevas. Kiiruspiirangud on Jüri alevikus (50 km/h) ja kuni Vaskjala sillani (70 km/h). Teevalgustuse kohta andmed puuduvad.
41B

Tallinna bussiliin 41B sõidab Balti jaama ning Kakumäe poolsaare tipu vahel. Liini teenindab Tallinna Linnatranspordi AS ning liiklus toimub kõigil päevadel.
Marsruut Kakumäe suunal: Rannamäe tee, Põhja puiestee, Mere puiestee, Pärnu maantee, Vabaduse väljak, Toompuiestee, Tehnika tänav, Paldiski maantee, Klooga maantee, Vana-Rannamõisa tee, Kakumäe tee
Marsruut Balti jaama suunal: Kakumäe tee, Vabaõhumuuseumi tee, Paldiski maantee, Toompuiestee, Kaarli puiestee, Toompuiestee, Rannamäe tee
Kukeküla

Kukeküla on Rakvere linnaosa.

Asukoht

Kukeküla asub Rakvere linna põhjaosas. Linnaosa piirneb põhjas Tallinna–Narva raudteeliiniga, läänes Võidu tänavaga, idas Heina ja Kauba tänavaga ning lõunas Saue tänavaga. Linnaosa läbib üks Rakvere keskseid tänavaid – Tallinna tänav. Kukeküla ümber paiknevad Rakvere linnaosad Roodevälja, Kurikaküla, Südalinn, Lilleküla ja Lennuvälja.

Ajalugu

Kukeküla on nime saanud Kuke tänaval asunud Kuke kõrtsi järgi (avati 1870), mis omakorda sai nime oma omaniku järgi.
Enne linnaosa arengu algust asusid Kukeküla aladel mõisamaad. 19. sajandi lõpul ja 20. sajandi algul oli Kukeküla raudteeagul, elamu- ja tööstusrajoon. Malmi tänaval asus lihatööstus. Peamiselt on linnaosa hoonestatud 1920. ja 1930. aastatel, osa hooneid ehitati Nõukogude okupatsiooni ajal. Praeguses Kukekülas domineerivad pärast sõda ehitatud nõukogude aja algupoole elamud. Aadressil Kuke 3 asus 1960. aastast linna avalik saun, hoones tegutses ka ööklubi Carola.

Haridus

Kukekülas asub Rakvere Rohuaia lasteaed, mis rekonstrueeriti 2015. aastal Nõukogude Liidu aegsest tüüpehitisest omanäoliseks hooneks. Ehituse käigus rajati lasteaiale klaaskatusega siseõu – aatrium. Projekti autor on arhitekt Raul Kull.
Peter Henry Abrahams

Peter Henry Abrahams (3. märts 1919 Gautengi provints, Vrededorp – 18. jaanuar 2017) oli Lõuna-Aafrika Vabariigi päritolu ingliskeelne kirjanik.
Ta sündis Johannesburgi lähedal Vrededorpis. Tema isa oli pärit Etioopiast ja ema Angelina du Plessis oli värviline.
Aastal 1939 või 1940 läks ta Inglismaale ning kontakteerus seal Jomo Kenyatta ja Kwame Nkrumah'ga. Ta oli 1946. aasta Manchesteri Pan-Aafrika kongressi üks korraldajatest. Aastal 1956 asus ta elama Jamaicale.
Tema tuntuim romaan "The Path of Thunder" (1948) räägib valge ja mustanahalise armastusest ning on tõlgitud kolmekümnesse keelde. Eesti keeles ilmus "Kõue rada" 1957. aastal.
Semiramis

Semiramis oli legendaarne Assüüria kuninganna. Tema eluloo kohta on käibel mitmeid legende. Legendide autorid olid eelkõige Diodoros Siculus ja Junianus Justinus, samuti mitmed teised Vana-Kreeka ajaloolased. 
Semiramist peetakse ka mitme linna ja Semiramise rippuvate aedade rajajaks, mis oli üks vanaaja seitsmest maailmaimest.
Sageli on Semiramist samastatud Šammuramaga, kes oli Babüloonia valitseja Šamšiadad V (valitses 811–808 eKr) abikaasa.
August Vaigo

August Vaigo (kuni 1935. aastani August Vassil, 16. oktoober 1908 Jõgeva mõis, Tartumaa – 21. jaanuar 1988 Bingley) oli eesti jurist.
Õppis 1931–1932 ja 1940–1941 Tartu Ülikooli põllumajandus- ja 1932–1936 (lõpetas cum laude) õigusteaduskonnas, mag. jur. 1939 (Eesti põllutööliskonna tööõnnetus- ja haigusvastane kindlustus), D. Soc. Sc. 1964 (Leedsi ülikool; The Organization and Control of Public Enterprise in Scandinavia), EÜS Põhjala vilistlane.
1932–1935 töötas Belgia asekonsulaadis Tartus, 1935–1936 Teedeministeeriumis, alates 1936. aastast Maatööliste ja Väikemaapidajate Koja peasekretär ja Tariifinõukogu liige.
Põgenes 1944 Saksamaale, 1947 siirdus Inglismaale.
Braslava mõis

Braslava mõis (saksa keeles Breslau, läti keeles Braslavas muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Volmari kreisis Matīši kihelkonnas. Tänapäeval asub Lätis Aloja piirkonnas Braslava vallas Braslava külas.
Mõisa juures kasvavad Braslava pargi lehis, Braslava pargi pärn ja Braslava allee tamm on looduskaitse all.

Ajalugu

Braslava mõis on selles kihelkonnas ainus, mis ei kuulunud varem Asti ordulinnusele. Kuningas Gustav II Adolf kinkis mõisa Axel Oxenstiernale, kes tagastas selle Hans von Mahleni lesele (Hans von Mahlenile kuulus mõis enne aastat 1622). Hiljem, mõisade reduktsiooni ajal, konfiskeeriti see siiski koos teiste Oxenstiernade valdustega. Aastal 1723 tagastati see Oxenstiernade suguvõsale. Aastal 1742 ostis selle kapten von Völkersahm, aastal 1780 aga ülemleitnant Weissmann- Aastal 1783 läks mõis von Ceumernite suguvõsa valdusesse.

Mõisa suurus

Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 8 ja 3/4 adramaad, sellele allus 263 mees- ning 300 naishinge. Aastal 1757 oli adramaid 8 ja 3/4. Aastal 1734 oli mõisal adramaid kuus, aastal 1688 aga 8 ja 1/4. Aastal 1641 oli mõisa suurus kolm adramaad. Aastal 1832 oli mõisal adramaid kaheksa, aastal 1881 aga 7 ja 12/80, lisaks veel 12 ja 12/80 adramaad maad mõisale alluvate talude koosseisus.

Karjamõisad

Aastal 1816 kuulus mõisale kolm karjamõisa:  Kungan, Kunne ja Klahmann.
CCL25

Chemokine (C-C motif) ligand 25 (CCL25) ehk TECK (Thymus-Expressed Chemokine) on CC- (β-kemokiinid) kemokiinide perekonda liigitatud tsütokiin, mis osaleb ilmselt T-rakkude arengus. CCL25 on kemotaktiilne tümotsüütide, aktiveeritud makrofaagide ja tüümuse dendriitrakkude suhtes.
CCL25 avaldab toimet seondudes kemokiini retseptoriga CCR9.
Inimese CCL25 sünteesitakse propeptiidina ja CCL25-geen (scya25) asub inimestel 19. kromosoomis.
Lisaks tüümusele on kemokiini tuvastatud ka peensooles ja maksas.
Eesti Harrastusteatrite Liit

Eesti Harrastusteatrite Liit (lühend: EHL) on aastast 1989 Tallinnas tegutsev Eesti harrastusteatreid ühendav liit.
EHLi asutasid 1989 kuusteist harrastusteatrit.
EHL korraldab üleriigilisi ja rahvusvahelisi teatrifestivale ja -projekte, teatritevahelist välissuhtlust, aastast 2000 (loodi õpikeskus) ka koolitust.
Aastast 1991 kuulub EHL Ülemaailmsesse Harrastusteatrite Liitu (International Amateur Theatre Association, IATA).
Vihmjärv

Vihmjärv ehk Tarupedäjä järv (ka Tarupedaja järv, Võidujärv, Kolski järv) on järv Valgamaal Karula vallas Rebasemõisa külas.
Järve pindala on 2,4 ha, pikkus 225 m ja laius 170 m.
Otsustav eksperiment

Otsustav eksperiment ehk kriitiline eksperiment ehk experimentum crucis (ladina keeles 'ristieksperiment')  on eksperiment, mis olenevalt tulemusest kas lükkab mingi teooria või hüpoteesi ümber või näitab selle paremust võrreldes võistlevate hüpoteesidega.
Airy-0

Airy-0 on Marsi kraater, mille järgi määrati Marsi algmeridiaan. Kraater on umbes poole kilomeetri laiune ja asub Sinus Meridianis. Kraater valiti välja kosmosesondide Mariner 6 ja 7 saadetud piltide abil.
Airy-0 nimetati Briti astronoomi Sir George Biddell Airy auks, kes 1850. aastal ehitas Greenwichi teleskoobi, mille järgi määrati Maa algmeridiaan.
Coweta maakond

Ajalugu

Maakond moodustati 1826. aastal.
Mulgi rattamaraton

Ajalugu

Aastal 2005 toimunud võistluste tulemused tühistati ja neid ei arvestatud Elion Estonian Cup üldarvestuses. 15 km enne raja lõppu olid pealtvaatajat muutnud raja tähistust. Selle tulemusena sõitsid ligi 75 ratturit lühemat teed pidi finišisse.
Andrea Utili

Andrea Utili, ka Andrea Utili da Faenza, oli Faenzas sündinud quattrocento Itaalia maalikunstnik (tegutses vahemikus 1481 kuni 1502).
Välis-Eesti & EMP

Välis-Eesti & EMP oli Rootsi eestlaste kirjastus. Kirjastus asutati 1972 kirjastuste EMP ja Välis-Eesti ühinemisel.
Kirjastuse tegevust juhtis Lembit Kriisa.
Kirjastus oli eriti aktiivne 1980. aastatel, avaldades palju ilu- ja poliitilist kirjandust, samuti teatmeteoseid ja mälestusteraamatuid.
Mandriliustik

Mandriliustik on ulatuslik ja paks liustik, mis tekib polaaraladel ja paikneb mere tasemel.
Erinevalt mäeliustikudest puudub mandriliustikul selget toitumis- ja ablatsiooniala (kuigi peamiselt toimub mandriliustiku toitumine kupli keskosas, aga ablatsioon servalalal) ning nende kuju ei sõltu pinnamoest, nad peituvad maapinna alusreljeefi.
Mandriliustikel on kuplilaadse jääkilbi kuju. Nende paksus on üsna suur (kuni 4 km Antarktikas ja kuni 3,2 km Gröönimaal). Gröönimaa mandriliustiku maht on umbes 2,8 mln km³, Antarktika jääkilbi maht on ligikaudu 12,5 mln km³. Mandriliustike liikumiskiirus on 0,03 – 0,35 meetrit ööpäevas, suurim kiirus on liustiku keskosas.
Pleistotseenis kattis mandrijää suurt osa Põhja-Ameerikast ning Euroopast, kaasaarvatud Eestit. Nende mõjul oli tekkinud erinevad pinnavormid (moreentasandikud, -künkad, otsmoreenid, voored jne).
Reinhold Carl Intelmann

Reinhold Carl Intelmann (19. september 1892 Iisaku – 8. mai 1921 Iisaku) oli Eesti vaimulik.
Ta õppis aastatel 1901–1906 Tartus Zeddelmanni erakoolis, aastatel 1906–1911 Tallinna toomkoolis. Aastatel 1912–1916 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Prooviaastal oli ta Koeru ja Viru-Nigula koguduses. Ordineeriti 8. oktoobril 1917 õpetajaks.
Ta oli aastal 1917 Narvas adjunktõpetajaks, aastal 1918 oli ta Simuna Siimona ja Juuda koguduse adjunktõpetajaks, aastatel 1918–1921 oli ta Iisaku koguduse adjunktõpetajaks.

Isiklikku

Tema isa Carl Albert Intelmann oli Iisaku koguduse õpetaja. Vend Carl Helmut Intelmann oli Varbla Püha Urbanuse koguduse õpetaja. Tema kaks õde: Erika (1898–1935) ja Renata (1901–1975) olid abielus Lüganuse Ristija Johannese koguduse õpetaja Bruno Hörschelmanniga.
Tallinna linnavolinike loend (1934)

14. ja 15. jaanuaril 1934 toimunud Tallinna linnavolikogu valmiistel said sotsialistide kaks nimekirja kokku 10 kohta, kristlased 2 kohta, linnarentnikud 1 koha, majaomanikud 8 kohta, keskrühm 7 kohta, juudid 1 koha, sakslased 5 kohta, töötud ja töölised 2 kohta, üürnikud 4 kohta, venelased 1 koha ja vabadussõjalased 45 kohta. Artur Sirk valiti valgete ruudukestega, saades kokke 897½ häält.
Ametlikel andmetel kuulusid linnavolikogusse pärast vapside väljaarvamist:
Elviira Mihhailova

Elviira Mihhailova (2. september 1943 Tambov – 23. mai 2018 Paide) oli Eesti tõlkija,
Ta pälvis 1984 J. Smuuli preemia ja 2000 Kultuurkapitali kirjanduse sihtkapitali aastapreemia.
Karl Friedrich Julius Peter Franz Rühl

Karl Friedrich Julius Peter Franz Rühl (26. oktoober 1845 Hanau – 3. juuli 1916 Jena) oli ajaloolane.
Tubakavabrikandi poeg. Õppis Jena ülikoolis 1863–1867, tudeeris ka Berliini ja Marburgi Ülikoolis. Oli 1871–1872 eradotsent Leipzigis, töötas Tartu Ülikoolis klassikalise filoloogia ja arheoloogia dotsendina 1872–1875 ja professorina 1875–1876, seejärel oli professor Königsbergi ülikoolis.
Giorgi Arveladze

Giorgi Arveladze (გიორგი არველაძე; sündinud 10. juulil 1978 Thbilisis) on Gruusia poliitika- ja meediategelane, telekanali Imedi peadirektor, endine majandusminister ja presidendi administratsiooni juht.
Lõpetanud Kiievi Riikliku Ülikooli rahvusvaheliste suhete erialal.
Osales 2003. aastal aktiivselt Roosirevolutsioonis ja juhtis 2004. aastal Mihheil Saakašvili presidendivalimiste kampaaniat.
2004 kuni 2005 Ühinenud Rahvusliku Liikumise peasekretär.
2005 kuni 2006 President Saakašvili administratsiooni ülem.
2006 kuni 2008 Gruusia majandusliku arengu minister.
2008 kuni 2009 Gruusia Rahvusliku Kommunikatsiooni Reguleerimise Komisjoni esimees.
Alates 2009. aasta juulist telekanali Imedi peadirektor.

Võltsreportaaž Venemaa sissetungist

2010. aastal lasi Arveladze juhitav Imedi eetrisse libareportaaži Venemaa sissetungist Gruusiasse, põhjustades riigis paanika. Reportaaži kohaselt oli president Saakašvili tapetud ja opositsioonipoliitikud Nino Burdžanadze ning Zurab Nogaideli Venemaaga kampa löönud. Imedi sattus kodu- ja välismaise ränga kriitikatule alla. Hiljem avaldati internetis lindistus, millel Arveladze veenab kolleegi libareportaaži eetrisse laskmise eel, et kanal peaks vältima selgitavate subtiitrite lisamist ülekandele ja et seda olevat soovinud Mihheil Saakašvili isiklikult. Arveladze väitis, et lindistuse on võltsinud Vene luure.
John Cotton Dana

John Cotton Dana (19. august 1856 Woodstock – 21. juuli 1929 Newark) oli mõjukas USA raamatukoguhoidja ja muuseumidirektor, kelle peamine eesmärk oli muuta raamatukogu vastavaks inimeste igapäevaelu vajadustele ja edendada lugemise populaarsust.

Elu

1878. aastal lõpetas ta Dartmouth College'i õigusteaduse alal. 1880. aastal suundus ta Denverisse, kus 1889–1898 oli raamatukogu juhataja. Seal tegi ta lugejatel võimalikuks avada raamaturiiuleid, nii et nad said ise endale meelepäraseid raamatuid valida, enne oli see õigus vaid raamatukoguhoidjal. Tema sooviks oli viia raamatukogud 20. sajandisse, muutes nad pulbitsevateks kogukonnakeskusteks, mitte muististe kogudeks, mis pakuvad huvi ainult väiksele ringkonnale. Samuti korraldas ta eraldi ruumi lasteraamatute jaoks.
1898–1902 oli ta raamatukoguhoidja Springfieldis, kus ta jätkas Denveris alustatud tegevust. Ühe muudatusena lasi ta raamatukoguhoones eemaldada mitmed piirded ja muutis seega ruumikujundust avatumaks. Ta pööras palju tähelepanu raamatukogu kasutusmugavuse ja tingimuste parandamisele.
1902. aastast kuni surmani töötas ta Newarki raamatukogus. Ta lõi võõrkeelse kirjanduse kogud immigrantidele ning eraldi ärialase raamatuvaliku. 1909. aastal asutas ta Newarki Muuseumi, mille juhataja ta oli kuni surmani. Muuseumis eksponeeriti ka kaasaegset kunsti ja rahvakunsti. Danale isiklikult moodne kunst ei meeldinud, kuid ta uskus kõikehõlmava muuseumi ideesse.
Dana oli Ameerika Raamatukoguühingu president, mis nüüd annab välja temanimelist auhinda.

Isiklikku

John Cotton Dana abiellus 1888. aastal, kuid tema naine Adine Rowena Wagener ei olnud hea tervisega ja neil ei olnud lapsi.
Vambola tänav

Tänava nimed

Tänava varasem nimi oli Väike-Balesna tänav (Kleine Balesnoi-Strasse, Малая Балясная улица), mis fikseeriti ametlikult 23. veebruaril 1882. Selle tänava endine nimi tulenes majaomaniku, mereväe erukaptenleitnant N. B. Baleasnoy nimest. Vambola tänavaks sai see tänav 17. jaanuaril 1923.
Fujiwara no Kintō

Isiklikku

Kintō kuulus Fujiwara suguvõssa, olles regent Fujiwara no Yoritada poeg. Ta poeg oli luuletaja Fujiwara no Sadayori. Samuti oli Kintõ nõbu mõjuvõimas regent Fujiwara no Michinaga.
To Write Love on Her Arms

To Write Love on Her Arms (lühendatult: TWLOHA) on mittetulunduslik organisatsioon, mis algselt baseerus Orlandos Floridas, ning mille eesmärgiks oli juhtida tähelepanu ja panna inimesi mõistma, et enesevigastamine ning depressioon on tõsised probleemid. Organisatsiooni rajas Jamie Tworkowski.
TWLOHA algas Renee loo läbi, mida saab lugeda siit. See räägib sellest, kuidas üks noor naine vigastas ennast ning grupp inimesi viivad ta paranemiseni derpessioonist ja enesevigastamisest. Just sellest loost sai Tworkowski inspiratsiooni TWLOHA'i loomiseks.
"Love is the Movement" (eesti keeles: "Armastus on liikumine") ja "Rescue is Possible" (eesti keeles: "Pääsemine on võimalik") on TWLOHA'i kaks kõige levinumat reklaamlauset.
29 (Tallinna bussiliin)

Tallinna bussiliin 29 sõidab Viru keskuse bussiterminali ja Priisle vahel. Liini teenindab Tallinna Linnatranspordi AS ning liiklus toimub kõigil päevadel.
Tööpäeviti alustab liin Priisle bussipeatusest, pühapäeviti Viru keskuse bussiterminalist.
Digora

Ajalugu

Asula rajasid 1852. aastal kristlastest osseedid Volno-Hristianovski auulina. Hiljem oli asula nimi Novohristianovskoje ja Hristianovskoje. 1934 nimetati Digoraks osseetide endanimetuse 'digoron' järgi. 1964 sai linnaõigused.

Majandus

Linnas on papptaara tehas, sidrunhappetehas ja toidukombinaat.
Balti Stratigraafia Assotsiatsioon

Balti Stratigraafia Assotsiatsioon (lühend BSA) on Baltimaade stratigraafe ühendav organisatsioon.
Organisatsioon moodustati 1969 nime all Balti Regionaalne Stratigraafia Komitee (BRSK).
16. oktoobril 1990 korraldati organisatsioon ümber Balti Stratigraafia Assotsiatsiooniks.
Organisatsioon on muu hulgas korraldanud erialaseid teaduskonverentse.
Gran Paradiso rahvuspark

Gran Paradiso rahvuspark asub Loode-Itaalias, Valle d'Aosta ja Piemonte maakonnas. Gran Paradiso (itaalia Parco Nazionale Gran Paradiso) on Itaalia tähtsaim rahvuspark, mis rajati 1922. aastal endistele Savoia hertsogi jahialadele olles esimene rahvuspark Itaalias.
Gran Paradiso hõlmab Graia Alpide kõrgeima mägederühma; kõrgeim tipp Gran Paradiso on 4061 m, selle lähedal asub 3923 m Piccolo Paradiso tipp. Rahvuspargis laiuvad lehise– ja kuusemetsad ning alpi maastikud.
Lina Tōin

Animes

Lina ilmus esimest korda sarja kolmandas osas, kus ta oli uus õpilane. Lina tundus väga ilus, kuid temaga oli väga raske rääkida. Kui ta kooli ilmus, arvasid kõik, et ta on modell, sest ta oli väga ilus ja kandis poiste koolivormi. Tal oli ka salajasi fänne, kes tahtsid olla nagu tema. Lina on Põhja-Atlandi printsess. Ta otsustas põgeneda koos Noeliga, kuid Noel ohverdas end, et Linat päästa, ja sattus Gaito vangiks. See oli Lina jaoks väga raske ja ta soovis kättemaksu.
Sarja edenedes muutus Lina häbelikuks isikuks ja sai Luchia ja Hanoniga headeks sõpradeks. Lina on väga ilus ja elegantne võrreldes Luchia ja Hanoniga. Lina on iseseisev isik. Ta elab väikeses majas selle asemel, et elada koos Luchia ja Hanoniga Pearl Piari hotellis.
Kuigi Luchia ja Hanon leiavad kiiresti oma armastuse, on Lina endiselt rahulik ja hoiab armastusest eemale. Ta usub, et see toob rohkem kannatusi ja õnnetusi.
Teisel hooajal tärkab Linal armastuse vastu huvi, kui ta kohtub motikapoiss Masahiro Hamasakiga. Linal võttis kaua aega mõistmaks, et ta armastab teda. Lõpuks uskus ta armastusse ja ta uueks lauluks oli "Piece of Love" ("Tükike armastust").

Mangas

Mangas käitub Lina samamoodi nagu animeski. Kuid ta tantsis ka pühamus, mis oli seotud merineitsidega.
Lina hoolib väga Luchiast ja Hanonist. Ta on alati nõus aitama teisi. Ta armastab väga raamatut lugeda. Tema lemmikõppeaine on matemaatika. Lemmikvärv on roheline ja lemmiklill Liilia. Kõige rohkem meeldivad talle taimetoidud.

Lina muundumised

Merineitsina suudab Lina end muuta inimeseks, et viibida maal. Kui teda ründab veedeemon, muutub ta iidoli vormi häälega Rohelise Pärli Hääl ja kasutab oma häält, et koletis võita.
Dietrich von Grüningen

Dietrich von Grüningen (1210 – 3. september 1259) oli Liivi ordumeister 1239–1240 ja 1242–1246. Pärines Tüüringist ministeriaalide suguvõsast.
1237. aastal nimetas Saksa ordu kõrgmeister Hermann von Salza ta Liivi ordu meistriks, aga kuna ta oli noor ja vähekogenud, muudeti see otsus ja meistriks sai Hermann Balke.
1237. aastal purjetas koos Balkega Liivimaale.
1238. aastal määrati Liivi ordu asemeistriks ja 1239 ordumeistriks. Lahkus kevadel 1240 Saksamaale ja andis ameti üle asemeister Andreas von Felbenile.
1242 naasis Liivimaale. Taasalistas Kuramaa 1244. Andis 1246. aastal Liivi ordu maameistri ameti üle Heinrich von Heimburgile.
Alates aastast 1249 oli ta Preisimaal ordumeister. Aastast 1254. aastast oli ta Saksa ordu kõrgmeistri asemiku kohustustes.
1254. aasta lõpul tegutses ta vahekohtunikuna Liivi ordu ja Riia peapiiskopi vahelises tülis.
Tamili kirjandus

Tamili kirjandus on tamili keeles kirjutatud ilukirjandus.
Tamilikeelne kirjandus on enam kui kaks tuhat aastat vana. Vanimad kirjalikud mälestised on dateeritud ligikaudu 3. sajandisse eKr. Tamili kirjanduse vanim periood, Sangami kirjandus, kestis 300 eKr kuni 300 pKr. Sellest ajastust pärinevad Pattuppāṭṭu ja Eṭṭuttokai antoloogiad. 1. sajandist eKr ja 2. sajandist pKr pärinevaid tamilikeelseid kirju on leitud Egiptusest ja Taist.
Kaks vanimat Indiast leitud käsikirja, mis registreeriti UNESCO maailma mälu registris 1997 ja 2005, on tamilikeelsed.
Renato Portaluppi

Renato Portaluppi (tuntud ka kui Renato või Renato Gaúcho; sündinud 9. septembril 1962 Guaporés) on Brasiilia jalgpallitreener ja endine jalgpallur.
Ta on Brasiilia kõrgliiga klubi Grêmio peatreener.

Mängijakarjäär

Portaluppi alustas klubikarjääri Grêmios 1980. aastal. 1983. aastal võitis ta klubiga Lõuna-Ameerika klubide meistrivõistlused Copa Libertadores. Samal aastal võideti lisaks Intercontinental Cup, kui alistati Saksamaa klubi Hamburger SV. Aastatel 1985 ja 1986 võitis ta Grêmioga Rio Grande do Suli osariigi meistrivõistlused Campeonato Gaúcho.
Karjääri jooksul mängis ta veel Brasiilia suurklubides Flamengo, Botafogo, Cruzeiro, Atlético Mineiro ja Fluminense. 1987. aastal, mil ta mängis Flamengo ridades, valiti ta Brasiilia kõrgliiga hooaja parimaks mängijaks. Tema ainsaks välisklubiks jäi Itaalia kõrgliiga klubi AS Roma, kus ta mängis hooajal 1988–1989. Klubikarjääri lõpetas ta 1999. aastal Bangus.
Brasiilia jalgpallikoondises mängis Portaluppi aastatel 1983–1993 kokku 41 mängus ja lõi viis väravat. Ta kuulus Brasiilia koondisse 1990. aasta maailmameistrivõistlustel. 1989. aastal võitis ta Brasiilia koondisega Copa América. 1983. ja 1991. aasta Copa Américal sai ta Brasiilia koondisega teise koha.

Treenerikarjäär

Treenerina alustas Portaluppi tööd 2000. aastal. Ta oli esmalt 2000–2001 Madureira peatreener. Aastatel 2002–2003 juhendas ta Fluminenset, 2005–2007 Vasco da Gamat ja seejärel 2007–2008 taas Fluminenset, kellega ta võitis 2007. aastal Brasiilia karikavõistlused. Lisaks Grêmiole on ta veel olnud Bahia ja Atlético Paranaense peatreener.
Grêmio peatreener oli ta esmakordselt 2010. aasta augustist kuni 2011. aasta juulini, kuid ei saavutanud sel ajal klubiga märkimisväärset edu. Uuesti sai ta Grêmio peatreeneriks 2013. aasta juunis, kui Grêmio asus Brasiilia liigas seitsmendal kohal. Tema juhendamisel sai Grêmio liigas lõpuks teise koha. 2013. aasta detsembris sai ta taas Fluminense peatreeneriks. See oli tema juba neljandaks ametiajaks Fluminenses. Ta vallandati Fluminense peatreeneri kohalt 2014. aasta aprillis, kui Fluminense oli väljalangenud Rio de Janeiro osariigi meistrivõistlustel ja Brasiilia karikavõistlustelt.
2016. aasta septembris alustas ta viiendat ametiaega Grêmio peatreenerina. Sama aasta detsembris võitis ta klubiga Brasiilia karikavõistlused. 2017. aastal võideti Copa Libertadores, kui finaalis alistati Argentina klubi Lanús. Portaluppi sai sellega esimeseks brasiiliaseks, kes on võitnud Copa Libertadorese nii treeneri kui ka peatreenerina. 2018. aastal võideti veel Lõuna-Ameerika klubide superkarikas Recopa Sudamericana. Aastatel 2018 ja 2019 on ta Grêmioga Rio Grande do Suli osariigi meistriks.