Supermarket

Tüüpiline poe arhitektuur

Kuigi supermarketid erinevad üksteisest poesisese reklaaminduse ja brändingu poolest, on supermarketites kaupade üldine paigutus võrdlemisi sarnane. Kuigi suuremad ettevõtted panustavad rohkem meeldivasse ostukogemusse, on supermarketite ühiseks tunnuseks võimalikult palju ja efektiivselt müüa, mistõttu on supermarketite peamiseks eesmärgiks panna klient kulutama võimalikult palju raha.
Supermarketi üldist paigutust võib pidada täiesti eraldi kaubandusprojektiks, mis mängib kogu poe toimimises olulist rolli. Poed võivad väga loominguliselt mõjutada kliendi meeleolu ja emotsioone, kasutades selleks silte ja teisi graafilisi elemente, valgustust, värve ja isegi lõhnasid. Näiteks asuvad puu- ja juurviljad tüüpiliselt poe sissepääsu lähedal, et tekitada kliendis tervislikku ja värsket tunnet. Ka pagarilett on tihtipeale sissepääsu lähedal, sest sealt tulevad lõhnad mõjuvad isuäratavalt ning näljane klient kulutab tüüpiliselt rohkem.
Turundajad kasutavad erinevaid teaduslikult uuritud tehnikaid, et kontrollida inimeste käitumist ostlemise ajal. Poe paigutust mõjutavad kolm peamist paigutuse printsiipi ning mõned üldised asetuse reeglid. Üldiseks reegliks on näiteks see, et populaarsed tooted on paigutatud eraldi kategooriatesse ja eraldi aladele, et klient läbiks neid ostes võimalikult suure osa poest. Lisaks on ahvatlevad (kõrge impulsiivsusega) tooted paigutatud hästinähtavatele kohtadele, et tähelepanu püüda. Uued ja rohkem reklaami ning tuntust vajavad tooted paigutatakse riiulite otsaseinade äärde, millest mööduv inimhulk on suurem, kui riiulitevahelisel alal. Samuti kasutatakse riiulite otsaseinu allahinnatud või aeguvaid tooteid, et kiirendada nende läbimüüki.
Esimeseks paigutuse printsiibiks on ringlus. Ringluse all mõeldakse seda, et supermarket saab kontrollida kliendi liikumisteekonda. Näiteks paigutatakse enimostetud kaubad (näiteks piima- ja lihatooted) poe tagumisse seina, et klient peaks neid ostes suurema teekonna läbima, suurendades tõenäosust, et klient valib teel sihtkohta ja tagasi mõne toote lisaks. Kassad ja sissepääs on tihti paigutatud nii, et klient läbiks poodi vastupidi kella liikumise suunale, sest uuringute kohaselt suurendab see kliendi kulutamist.
Teiseks printsiibiks on koordinatsioon. Koordinatsioon on kindla müüki suurendava toote ümberpaigutamine. Suurt müügitulu teenivad tooted liiguvad poes ringi, et muuta inimeste liikumisteekondi ning suurendada teatud poe piirkondade liiklust. Nii koordineerides tekivad klientidel uued liikumisharjumused ning ka edukate toodete lähedal paiknevad tooteid õnnestub tõenäoliselt paremini müüa.
Kolmandaks printsiibiks on kliendi mugavus. Supermarketite paigutus on planeeritud üldiselt nii, et see maksimeeriks kliendi mugavust, et teha ostemine võimalikult meeldivaks. Mugavus saavutatakse valdavalt toodete paigutamise ja erinevate turundusstrateegiate kasutamisega.
Levinud teooriaks on ka see, et omavahel seotud või koos tarbitavad tooted paigutatakse üksteise lähedale, suurendades sellega läbimüüki. Näiteks asub pähklivõikreem tihti saiatoodete lähedal, sest neid tarbitakse valdavalt koos. Sama võib öelda maiustuste ja tee või kohvi osas.
Tarbimispsühholoogid väidavad, et enamik ostjatest sisenevad poodi ning võtavad esmalt suuna paremale. Seetõttu paigutavad mitmed supermarketiketid sissepääsu nii, et inimene liiguks paremale pöörates kassadest eemale ning teeks sedaviisi tõenäoliselt täies ulatuses vastupäeva suunaga ringi ümber poe. Juhuslike ostude suurendamiseks tasub antud teadmise põhjal paigutada ajutised tooteriiulid sisenemiskohast paremale poole.