Gregorius IX

1227. aasta paavsti valimised

Gregorius IX valiti paavstiks 19. märtsil 1227 Roomas, pühitseti ametisse 21. märtsil Rooma Peetri kirikus ja krooniti 11. aprillil Santa Maria Maggiore kirikus.
Neil valimistel osales 14 kardinali. Esimeses voorus valiti paavstiks kardinal Konrad von Urach, kes loobus ametist. Gregorius IX valiti teises voorus.

Suhted Aragońiga

Gregorius IX määras Valencia piiskopkonna Tarragona peapiiskopi jurisdiktsiooni alla.
Paavst avaldas 26. mail 1236 bulla "Declinante jam mundi", milles kohustas Aragóni prelaate karistama ketsereid.

Suhted Bulgaariaga

Gregorius IX ekskommunitseeris 1236 Bulgaaria kuninga Ivan Asen II ja 1238 kuulutas välja ristisõja Bulgaaria vastu.

Suhted Inglismaaga

Gregorius IX määras 1233 Canterbury peapiiskopiks Edmund Richi.

Suhted Portugaliga

Gregorius IX määras komisjoni, mis pidi uurima Lissaboni piiskopi Soeiro Viegase surma põhjust. Ta kehtestas Portugalile interdikti ja ekskommunitseeris 16. augustil 1234 Portugali kuninga Sancho II.
Paavst taunis 1233 Portugali, kus näidati frantsiskaanide vastu üles vaenulikkust.

Suhted Prantsusmaaga

Gregorius IX saatis Prantsusmaale legaadi, kes veenis Prantsusmaa kuningat Louis IX-t võitlema albilastega.
Ta määras kardinali Jacques de Vitry legaadiks Prantsusmaale.
Ta määras Jacques Pantaléoni (hilisema paavsti Urbanus IV) vahendama tüli Laoni kapiitli ja Roucy krahvi Enguerrand de Coucy vahel.
Ta andis 1232 Bourges'i peapiiskopile volituse visiteerida Bordeaux' peapiiskopi jurisdiktsiooni alla kuuluva Akvitaania kogudusi.

Suhted Taaniga

Taani kuningas Valdemar II teatas 1235 paavstile, et Travemünde sadam on taas avatud ning et ta ei tee takistusi Liivimaale suunduvatele palveränduritele.
Gregorius IX kohustas 22. märtsil 1236 legaati Modena Wilhelmit täitma Lundi peapiiskoppi ja Mõõgavendade ordu vahelist otsust Tallinna, Lihula (Tartu) ja Virumaa piiskopkonna osas. Ta nõudis 10. aprillil 1236 Wilhelmilt, et ta võtaks Mõõgavendade ordult üle Tallinna Toompea linnuse ja annaks selle üle Taani kuningale. Ta kohustas 10. augustil 1237 ja 13. märtsil 1238 Wilhelmi võtma linnus Mõõgavendade ordu kohustuste õigusjärglaselt Saksa ordult üle ja andma see Taani kuningale.
Ta kohustas Modena Wilhelmit 13. mail 1237 vahendama Taani kuninga lepitust Saksa orduga.

Suhted Venemaaga

Gregorius IX keelas 3. veebruaril 1232 Liivimaa elanikel ilma legaadi loata hoida õigeusklike venelastega rahu.
Paavst kohustas 24. novembril 1232 Mõõgavendade ordut abistama Soome katoliiklasi võitluses õigeusklike venelastega .
Ta kutsus Pihkva venelasi saama katoliiklasteks.

Sisepoliitika

Roomas puhkenud rahutuste tõttu pidi Gregorius IX 1228, 1232 ja 1234 linnast lahkuma, kuid viimasel kahel korral aitas Saksa-Rooma keiser Friedrich II tal võimu taastada.
1228 põgenes paavst esmalt Viterbosse ja siis Perugiasse. Tal õnnestus Rooma tagasi pöörduda 1230, kui Rooma kodanikud seostasid Tiberi üleujutusi Jumala vihaga.
Viterbo keeldus paavsti 1232 vastu võtmast. Kui 1237 külastas paavst linna, puhkes seal ülestõus.
Ta määras 1241 Rooma senaatoriks Matteo Rosso Orsini.

Benediktlased

Gregorius IX tunnustas 28. juunil 1227 benediktiini kamaldolesiaani kongregatsiooni.
Ta kinnitas 1236 Engelbergi kloostri territooriumi.

Dobrini rüütliordu

Gregorius IX tunnustas 1228 Dobrini rüütliordut.

Karmeliidid

Gregorius IX andis 6. aprillil 1229 karmeliitidele uued reeglid.

Kongregatsioonid

Gregorius IX tunnustas 1229 Guillaume de Malavalle'i rajatud kongregatsiooni.

Magdaleenid

Gregorius IX andis privileege magdaleenidele.

Mertsedariaanid

Gregorius IX tunnustas 17. jaanuaril 1235 mertsedariaanide ordut.

Risti rüütliordu

Gregorius IX tunnustas 18. mail 1236 Tšehhi printsessi Agnese rajatud Risti rüütliordut. Ta kohustas neid 1238 järgima augustiinlaste reeglit.

Tsistertslased

Gregorius IX kinnitas 1227 tsistertslaste privileegid.
Ta kaitses 1227 Dünamünde tsistertslaste kloostrit ebaõiglaste süüdistuste eest ja võttis 23. detsembril 1236 kloostri paavstliku protektsiooni alla.

Liturgilised otsused

"Liber extras" (Gregorius IX dekreetides) on märgitud 44 liturgilist kirikupüha.
Ta määras frantsiskaani munga Haymo koostama breviaarumit.
Ta lubas 1238 Canterbury St. Augustine'i kloostri abtil kanda missal dalmaatikat.
Ta korraldas 1239 ümber liturgiliste hümnide "Alma Redemptoris Mater", "Salve Regina", "Ave Regina Coelorum" ja "Regina Coeli" esitamise missal.
Ta taunis 8. juulil 1241 kirjas Trondheimi peapiiskopile Sigurd Eindridessonile, et Norras kasutati ristimisel õlut. Ta nõudis prelaadilt, et ristida tuleb ainult veega.

Ketserite taunimine

Gregorius IX andis 1231. aasta veebruaris korralduse, et katoliku kiriku poolt ketseriks tunnistatud isikud tuleb karistuse saamiseks anda tsiviilvõimude kätte. Tavaliselt järgnes sellele isiku surmamõistmine tuleriidal.
Samal aastal nabiti Roomas kinni mitmed pataria liikumise liikmed, kes mõisteti tulesurma.
Ta määras 13. aprillil, 20. aprillil ja 22. aprillil 1233 dominiiklased juhtima inkvisitsiooni.
Ta määras Lombardia suurinkvisiitoriks Pietro Veronast, kellele ta tegi ülesandeks võidelda manilusega.
Gregorius IX kinnitas 12. juunil 1227 Tüüringi krahvi poolt Marburgi Konradile antud õiguse määrata vaimulikke ametisse. Ta tunnustas Konradi tegevust ja määras 11. oktoobril 1231 Konradi paavstlikuks inkvisiitoriks. Ta oli esimene selle ameti kandja Saksamaal.
Paavst avaldas 26. mail 1236 bulla "Declinante jam mundi", milles kohustas Aragóni prelaate karistama ketsereid.

Teoloogilised vaidlused

Gregorius IX keelas 13. aprillil 1231 Pariisis õpetada Aristotelese filosoofiat seni, kuni selle vastavust katoliikliku teoloogiaga pole põhjalikult uuritud.
1237 tunnustas Süüria monofüsiidi patriarh katoliiklust.

Misjon

Gregorius IX kutsus katoliiklasi misjoneerima Lähis-Idas, Tuneesias, Marokos ja Liivimaal.

Gregorius IX ja Eesti

Gregorius IX võttis 15. veebruaril 1234 Lübecki sadama ja Liivimaale suunduvad palverändurid paavstliku protektsiooni alla. Taani kuningas Valdemar II teatas 1235 paavstile, et Travemünde sadam on taas avatud ja et ta ei tee takistusi Liivimaale suunduvatele palveränduritele.

Legaatide määramised

Gregorius IX määras 28. jaanuaril 1232 Alna Balduini legaadiks Eestis, Liivimaal, Soomes, Gotlandil, Kuramaal ja Zemgales. Ta määras Balduini Zemgale piiskopiks ja 3. veebruaril 1232 Kuramaa piiskopiks.
Ta nimetas 21. veebruaril 1234 Modena Wilhelmi legaadiks a laetere.

Suhted Riia piiskopiga

Gregorius IX kutsus 25. aprillil 1227 premonstratensiaanlasi Liivimaal ja Kuramaal misjoneerima ning kohustas Riia piiskoppi järgima nende ordu reegleid.
Ta kinnitas 23. jaanuaril 1228 Modena Wilhelmi otsuse Riia piiskopi ja Mõõgavendade ordu vahelises vaidluses maa-alade jaotamise osas.
Ta langetas 4. aprillil 1230 ja 1. detsembril 1230 otsused Riia piiskopi valimise osas.
Ta kinnitas Nicolaus von Naueni 8. aprillil 1231 Riia piiskopiks ja kinnitas 9. aprillil 1231 Riia piiskopkonna vabadused, kuid teatas 5. veebruaril 1232 Alna Balduinile, et kui Nicolaus ei täida oma kohustusi, siis võidakse piiskoppi karistada.
Ta käskis 24. veebruaril 1236 Riia piiskoppi loovutada Saaremaa Saare-Lääne piiskopile.
Paavst kinnitas 1240 Riia toomkapiitli õigused.

Paavstiriigi moodustamine

Gregorius IX sätestas 30. jaanuaril 1232 avaldatud bullas "Fraternitati tuae" Alna Balduinile, et legaat peab Eestimaal ja Liivimaal eraldama paavsti nimel valdusi, kasutades selleks vajadusel relva jõudu. Paavst käskis Riia ja Lihula (Tartu) piiskoppidel ning Mõõgavendade ordul anda legaadile üle Virumaa, Järvamaa ja Läänemaa.

Lihula piiskopkonna likvideerimine

Gregorius IX kinnitas 1229. aasta novembris ja 4. jaanuaril 1230 Lihula piiskopkonna likvideerimise ja selle alade liitmise Mõõgavendade ordu aladega. Hiljem nimetas paavst mõnel korral Lihula piiskopiks Tartu piiskoppi.

Vaidlus Tallinna üle

Gregorius IX volitas Modena Wilhelmit 28. veebruaril 1234 tegelema Tallinna ja Virumaa piiskopkondades haldusküsimustega.
Ta käskis 24. veebruaril 1236 Mõõgavendade ordul anda Tallinn ja Harjumaa üle legaadile.
Paavst kohustas 22. märtsil 1236 Wilhelmit täitma Lundi peapiiskopi ja Mõõgavendade ordu vahelist otsust Tallinna, Lihula (Tartu) ja Virumaa piiskopkondade osas. Ta nõudis 10. aprillil 1236 Wilhelmilt, et ta võtaks Mõõgavendade ordult üle Tallinna Toompea linnuse ja annaks selle üle Taani kuningale. Ta volitas 10. augustil 1237 ja 13. märtsil 1238 Wilhelmit võtma Toompea linnus Mõõgavendade ordu õigusjärglaselt Saksa ordult üle ja andma selle Taani kuningale.

Vastristitute kaitsmine

Gregorius IX võttis 5. mail 1227 Liivimaa vastristitud ja ristitavad isikud paavstliku protektsiooni alla ning märkis, et vastristitud on kutsutud Jumala laste vabadusele. Ta tõdes, et poleks kohane, kui vastristitud oleksid ristiusu vastuvõtnult viletsamas olukorras kui paganatena. Ta nõudis, et vastristitud alluksid katoliku kiriku sõnakuulmisele.
Paavst tundis 3. veebruaril 1232 avaldatud bullas "Cum ecclesia" muret katoliku kiriku olukorra pärast Eestis, Liivimaal, Soomes, Zemgales ja Kuramaal.
Paavst kinnitas 11. veebruaril 1232 Alna Balduini ja ristitud kurelaste vahel 28. detsembril 1229 ja 17. jaanuaril 1230 sõlmitud lepingud.
Paavst sätestas 8. septembril 1232, et Liivimaa vastristitute kallal ei tohi IV Lateraani oikumeenilise kirikukogu otsuse alusel kasutada piinamisel rauaproovi.
Ta kutsus 20. novembril 1234 Mõõgavendade ordu ordumeistri ja Riia piiskopi Nicolaus von Naueni 8. septembriks 1235 Rooma aru andma, kuna paavsti kõrvu olevat jõudnud kuuldused, et orduvennad tegevat ebaõiglust vastristitutele ja teistele katoliku kiriku alamatele, rõhuvad vastristituid ja olevat samuti olevad orjastanud vastristitud kurelasi. Lisaks olevat ordu andnud relvi paganatele ja õigeusklikele venelastele.
Gregorius IX keelas 12. veebruaril 1236 kümnise andmise laenuks. Ta avaldas 19. veebruaril 1236 bulla "Ne terra", milles andis Modena Wilhelmile volitused kaitsta katoliiklasi ning levitada kristlust Liivimaal, Zemgales ja Kuramaal. Paavst nõudis, et usklikke tuleb paganate eest kaitsta. Samuti kutsus paavst legaati üles manitsema piiskoppe, Mõõgavendade ordut, Riia kodanikke ja vastristituid, et nad rajaksid ristisõdijate abiga kindluseid (munitiones) nende vastristitute jaoks, kellele paganad ei anna asu.
Paavst nõudis 24. veebruaril 1236 vastristitute tunnustamist, kuid kohustas neid pidama oma naisi enda juures. Ta andis vastristitutele õiguse apelleerida piiskoppidele, kes neid pidid kaitsma. Ta sätestas, et kümnisest kolmandiku pidid saama kihelkonna kirikud, samuti tuli rajada kabeleid (capellae) ja maksta kaplanitele.
Ta nõudis 8. märtsil 1238 Wilhelmilt, et Liivimaal tuleb kaitsta vastristituid, keda Saksa ordu, mõned vaimulikud ja ilmikud püüavad orjastada, kuna nad ei taha vastristitutele lubada vabalt oma vara omada. Ta toonitas, et Jeesus Kristuse usklikkudena ei ole vastristitud enam ümmardaja lapsed, vaid vaba ema lapsed, keda Jumala ainusündinud Poeg vabastas patuikkest. Paavst lisas, et Wilhelm peab jälgima, et vastristituid koheldaks nii, et nad kristlastena poleks halvemas olu­korras kui paganatena.
Ta sätestas, et seni orjadeks olnud vastristitutele tuleb tagada nende õigused kristlastena, ja nõudis, et vastristitute orjastamist ei sallitaks. Paavst sätestas, et kui mõni sulane või ori pöördub ristiusku, siis peavad nende vaimulikud või ilmlikud isandad nende orjust kergendama ja võimaldama neile usuelu nõuete täitmist.
Paavst käskis 14. detsembril 1240 Lundi peapiiskopkonnas kuulutada ristisõda Eestimaa vastu, et kaitsta sealseid vastristituid, kuna neid tülitavad ümbritsevad barbarid mitmel viisil (a barbaris circumstantibus multipliciter molestentur), kes on päritolult väärjumalate teenijad ja pomiseja rahvas (gentes idolatres et populum murmurantem).

Gregorius IX ja Preisimaa

Gregorius IX teatas 18. aprillil 1233 Preisimaa jutlustajatele, et nad tegutseksid Preisimaal, mitte Liivimaal.
Ta andis 1236 Modena Wilhelmile korralduse moodustada Preisimaal 3 piiskopkonda. Paavst saatis preislaste poolt pantvangistatud piiskopi Christiani vabastamiseks lunaraha.
Christian kaebas paavstile, et Saksa ordu keeldus ristimast katehhumeene, kes seda soovisid saada, ja lisaks keeldus ordu tagastamast piiskopile kuulunud varasid. Paavst nõudis 1240 Meißeni piiskopilt Heinrichilt, et too veenaks Saksa ordut täitma Christiani nõudmisi.

Gregorius IX ja Soome

Gregorius IX käskis Riia piiskopil 23. jaanuaril 1229 takistada kaupmeestel kaubitsemist Soome katoliku kirikuga vaenutsevate õigeusklike venelastega. Ta nõudis Liivimaa kaupmeestelt, et nad peataksid venelastega kaubitsemise senikaua, kuni vaenutsemine vastristitutega on lõppenud.
Paavst tundis 3. veebruaril 1232 avaldatud bullas "Cum ecclesia" muret katoliku kiriku olukorra pärast Soomes ja kohustas 24. novembril 1232 Mõõgavendade ordut abistama Soome katoliiklasi võitluses õigeusklike venelastega.

Suhted Konstantinoopoli patriarhiga

Konstantinoopoli patriarh Germanos II tunnustas 1232 paavsti primaati, kuid taunis, et katoliiklased kiusavad taga õigeusklikke.
Gregorius IX saatis 1234 Kreekasse 2 frantsiskaani (Haymo Favershamist ja St-Cheri kloostri abt Hugues) ja 2 dominiiklast, kes proovisid likvideerida 1054 puhkenud skismat Konstantinoopoli patriarhaadiga.

Suhted juutidega

Gregorius IX avaldas 5. märtsil 1233 bulla "Sufficere debuerat perfidioe", milles keelas kristlastel arutleda juutidega usu teemal. Ta keelas juutidel võtta oma teenistusse kristlasi.
Ta avaldas 6. aprillil 1233 seoses juutide kaebustega bulla "Etsi Judeorum", milles sätestas, et juute tuleb kristlikes riikides kohelda samal viisil, nagu kristlased sooviksid olla koheldud paganlikes maades. Ta nõudis Prantsusmaa prelaatidelt juutide tagakiusamise peatamist.
Ta andis 3. mail 1235 juutidele turbekirja.
Ta nõudis 5. septembril 1236 Prantsusmaa kuningalt Louis IX-lt, et see karistaks ristisõdijaid, kes tapsid või kiusasid taga juute.
Ta avaldas 20. juunil 1239 bulla "Si vera sunt", milles kohustas Pürenee poolsaare valitsejaid võtma juutidelt ära Talmudeid ja need avalikult põletama. Ta käskis 1240 ka Kastiilias juutidelt raamatud ära võtta.

Onupojapoliitika

Gregorius IX määras kardinaliks kaks sugulast: 18. septembril 1227 Rinaldo Conti di Segni (hilisem paavst Aleksander IV) ja 1228. aasta detsembris Niccolò Conti di Segni.

Surm

Gregorius IX suri 22. augustil 1241 Roomas ja maeti Rooma Peetri kirikusse.