google/wiki40b huggingface dataset:
Peeter Kimberg

Peeter Kimberg (rahvasuus Hari Peeter; 8. september 1836 – 18. mai 1919) oli Harilaiu majakavaht, Hioma madrus ja Muhu väina loots.
Hari Peeter asus Harilaiule elama 1840. aastal, kui tema isast Harilaiu esimene kõrtsmik sai. Pärast isa Nigulas Kimbergi surma 1866. aastal sai Peetrist teine Harilaiu majakavaht. Seda ametit pidas Hari Peeter surmani 1919. aastal.
Sõitis merd parklaeva Hioma madrusena. Hioma purjetas esimese Eestis ehitatud laevana 1854. aastal ümber Kap Hoorni.
Tema majakavahiks olemise ajal püstitati 1886. aastal Harilaiule päevamärk, mis moodustas sihi tuulikuga ja näitas ohutut laevateed Eerikulaiu ja Soolarahu vahelt. Alguses oli märk puidust, 1906. aastal asendati see metallist märgiga.
Peeter Kimberg oli esimene ametlik Muhu väina loots.
Hari Peetril oli 5 tütart ja 2 poega.
Harilaiu majakavahi ameti võttis Peetrilt üle vanem poeg Madis Kimberg. Madise poeg Julius Kimberg oli Harilaiu viimane majakavaht, kuni perekond 1939. aasta baaside lepingu tõttu ära pidi kolima.
Noorem poeg Peeter Kimberg (kandis isa nime; 8. märts 1882 – 10. veebruar 1917) oli Suursadama vahimees, kuni võeti Esimese maailmasõja ajal Venemaa Keisririigi sõjaväkke ning suri Poolas. Peetri kohta on teada, et ta ehitas Harilaiul elades suure laevamudeli, mille pani liikuma veeaur.
Hari Peeter on maetud Kummistu kalmistule.
Vegesack

Mõisad

Perekonnale kuulusid endise Liivimaa aladel Loberģi (Blumbergshof) Valgamaal, Svētciemsi (Neu-Salis), Lāņu (Lahnhof), Poikerna (Poikern), Roperbeķi (Roperbeck) ja Kalnamuiža (Maikendorf) Lemsalu maakonnas ning Raiskumā (Raiskum), Ķieģeļi (Kegeln), Vaidava (Waidau)  Volmari maakonnas ning Kleisti (Kleistenhof), Anniņmuiža (Annenhof), Dzelzava mõis (Kronenhof) ja Bukase (Suddenbach) mõis.
Haldusorgan

Haldusorgan on iga avaliku halduse ülesandeid täitev asutus, kollegiaalkogu või ametiisik.
Kui eraõiguslik isik täidab haldusorganile pandud avalikke ülesandeid, loetakse see eraõiguslik isik ülesannete täitmise ulatuses haldusorganiks. Haldusorgani tegevus peab baseeruma seadusel ning seaduse alusel antud õigusaktil. Haldusorgani tegevust üldiselt reguleerib põhikiri, milles sätestatakse haldusorgani pädevus, õigused ja kohustused, samuti alluvus. Kui haldusorganil ei ole põhikirja, peavad tema pädevus, õigused ja kohustused olema sätestatud seadusega.
Haldusorganid on tavaliselt täidesaatva riigivõimu asutused või nende hallatavad asutused.
Saab 32 Lansen

Arendamine

Saabi poole pöörduti 1948. aastal ettepanekuga töötada välja reaktiivmootoriga ründelennuk, et asendada vananevaid 1940. aastatest pärinevaid Rootsi Õhujõudude lennukeid: Saab B 18/S 18, J 21, J 21R/A 21R ja J 30. Kavandile pandi esialgu nimeks P1150.
Rootsi Õhujõudude nõudmised uuele lennukile olid kõrged: lennuk pidi suutma rünnata kõikjal Rootsi 2000 km rannajoone piires ühe tunni jooksul pärast õhkutõusu riigi keskosast. See pidi suutma lennata iga ilmaga, olgu päev või öö. Erilist tähelepanu pöörati elektroonika ja relvasüsteemide integreerimisele, mis on omane tänapäevase lahingulennuki konstruktsioonile. Tulevase lennuki relvastus pidi koosnema neljast 20 mm kahurist, rakettidest, pommidest ja/või uuest laevadevastasest raketist Rb 04, mida parajasti välja töötati.
Uus lennuk kasutas litsentsi alusel ehitatud Rolls-Royce Avon Seeria 100 mootorit. Nooljate tiibade disain oli loodud arvuti abil, mis teeb Saab 32 üheks esimestest lennukitest, mille konstrueerimisel on arvuti abi kasutatud. Et katsetada 35-kraadise nurga all plaanitud tiibu, katsetati 1:2 mõõdus tiibu Saab Safiri peal (tähis Saab 202 Safir). Lanseni esmalend toimus 3. novembril 1952. Pärast väikese koguse P1150 prototüüpide tootmist ja katsetamist algas seeriatootmine 1953. aastal, siis juba nime Saab J 32 Lansen (J tähendab "Jakt" ehk hävituslennuk). Treeningversioone ei toodetud, kuid osale Lansenitest paigaldati tagumise istme juurde algelised juhtimisseadmed.

Kasutamine

Kui A 32A mudelid teenistusse võeti, siis vahetasid need välja viimased Saab B 18 kolbmootoriga pommitajad. Varsti pärast teenistusse võtmist, 25. oktoobril 1953 ületas J 32 järsul sööstlaskumisel kiirust Mach 1 ja ületas seega helikiirust. J 32 oli relvastatud nelja 30 mm ADEN kahuriga, A 32 aga nelja 20 mm Boforsi m/49 kahuri ja Rb 04C laevadevastase raketiga, mis olid ühed esimesed omataolised lääneriikides. Tavaliselt kandis Lansen kahte raketti, kuid oli võimeline kandma ka kolme. Lanseni peamine ülesanne oli kaitsta Rootsi pikka rannikut võimaliku Nõukogude invasiooni eest.
Üks A 32A võimalikke ülesandeid oleks olnud kanda tuuma- või keemiarelva. Rootsi kaalus 1950. ja 1960. aastatel tõsiselt tuumarelva väljatöötamist, kuid loobus neist plaanidest ilma ühtegi sellist relva valmistamata.
A 32 oli ka viimane spetsiaalselt ründelennukiks ehitatud lennuk. Külma sõja ajal tõestas Lansen end stabiilse lennukina. Rootsi piloodid pidasid sellega lendamist meeldivaks kogemuseks. Kuigi aja jooksul vahetati enamik Saab 32-sid uuemate lennukite vastu välja, teenisid need edukalt 1990. aastateni. Kaks lennukit on endiselt teenistuses ja neid kasutatakse kõrgematest õhukihtidest õhuproovide võtmiseks. Proove võetakse teaduslikel eesmärkidel koostöös Rootsi Radiatsiooniohutusametiga (Strålsäkerhetsmyndigheten). Ühte lennukit kasutati 2010. aasta aprillis ja mais vulkaanilise tuha proovide kogumiseks.
Vanalinn (Rakvere)

Vanalinn on Rakvere linnajagu.
Linnajagu pärineb keskajast.
Vanalinna alla jääb Vallimäe ja selle jalamil olev Pika tänava piirkond, endisaegse Rakvere mõisa süda, Teatrimägi ja Rahvaaed.
Vanalinnas asub Lääne-Viru maavalitsus ja asus Rakvere linnavalitsus, mis 2016. aastast paikneb Keskväljaku ääres.
Vanalinnas on palju vaatamisväärsusi, sealhulgas kultuurimälestisi. Nende kaitseks on moodustatud Rakvere vanalinna muinsuskaitseala.
Deltuva

Ajalugu

Juba Ipatjevi kroonikas on nimetatud leedulaste Deltuva muinasmaakonda, umbkaudu kroonika ajast pärinevad ka sealsed muinaskalmed. Deltuvat ennast mainitakse esimest korda aastal 1219. Kättemaksuks Mindaugase tapmise eest liitis Vaišvilkas sealsed maad Leedu suurvürstiriigiga. Deltuva maad (land Dewilto[w]) mainitakse ka aastal 1385 ristisõdijate kroonikates, tegemist on tõenäoliselt praeguse asula ümbruskonnaga. Hiljem kandis asula kroonikates nime Dewiltau.
Sealset mõisa on esmakordselt mainitud aastal 1434, toona oli tegemist riigimõisaga. XV sajandil kuulus see Valimantaitistele ja Kęsgailadele. Seal sündis ka Mykolas Kęsgaila. Aastal 1444 rajati Deltuvasse esimene katoliku kirik.
XVI sajandi algul läks alev Radziwillide valdusesse. Alevi staatse kohta on esimesed teated aastast 1560. Aastal 1570 rajasid Radziwillid alevisse ka kalvinistide kiriku, mille juures hakkas tegutsema kihelkonnakool. Aastast 1681 oli Deltuva Ogińskite valduses. Õiguse pidada laata sai alev aastal 1744. XVIII sajandi algul hakkas alevis tegutsema ka katoliiklik kihelkonnakool, mis suleti XIX sajandi keskpaigas.
28. juunil 1812 toimus alevi all Deltuva lahing. Tsaariajal oli alevi benekeelseks nimekujuks kas Девельтово, Дзевалтово,  Дзевалтовъ või Дзiевялтовъ. XIX sajandil läks alev Tyszkiewiczite valdusesse. Deltuva põles aastal 1950 ja uuesti aastal 1937. aastal 1867 nimetati Deltuva Vilno kubermangu kuberneri Konstantin Kaufmani auks ümber Konstantinovoks, seda nime kandis alev aastani 1914. Aastast 1905 oli sealne mõis riigimõisa staatuses.
Aastal 1919 toimus alevi all Leedu Vabadussõja üks esimesi lahinguid, kus osales esimest korda leedu suurtükivägi. Toona asus Deltuva vanas kiriklas nõukogude vägede staap, mille pihta Leedu suurtükiväelased ka tule avasid. Bolševike staapi hävitada ei õnnestunud, ent hoone sai ise sedavõrd kannatada, et selle asemele rajati uus kiriklahoone. Vanemale majale on tänapäeval asetatud mälestustahvel.
Teise maailmasõja ajal hävis alev peaaegu täielikult. Sõja järel tegutsesid selle ümbruskonnas Leedu metsavennad. Nõukogude ajal oli Deltuva kohaliku kolhoosi keskasulaks.
Allüülne ümbergrupeering

Allüülne ümbergrupeering ehk allüülne isomerisatsioon on orgaaniline reaktsioon, milles allüülse ühendi funktsionaalrühm nihkub asendist 1 asendisse 3 ja samaaegselt nihkub kaksikside vastassuunas järgmiste süsiniku aatomite vahele.
C=C–C-Y <–> Y-C–C=C
Allüülse ümbergrupeeringuga tuleb arvestada paljude orgaaniliste reaktsioonide korral (eriti happelise komponendi olemasolul). Keemilise reaktsiooni käigus või kuumutamisel (ka toatemperatuuril seismisel) võivad allüülsed ühendid kergesti isomeriseeruda, sest termodünaamiline kontroll viib stabiilsema isomeeri moodustumisele. Näiteks isopreeni hüdrokloorimisel moodustub tertsiaalne kloriid 3-kloro-3-metüül-1-buteen, mis protsessi käigus või seismisel või fraktsioneerimisel kergesti isomeriseerub kuni tasakaalu seguni, milles toatemperatuuril on 90% stabiilsemat primaarset isomeeri – prenüülkloriidi.
СН₂=С(СН₃)–СН=СН₂ + HCl → CH₃–CCl(СН₃)-СН=CH₂ → CH₃–С(СН₃)=СН–CH₂–Cl
Nukleofiilse asenduse korral SN1 reaktsiooni tingimustes moodustub karbokatioonne intermediaat, mis edasi võib anda nukleofiiliga isomeerse produkti – nimetatakse seda SN1' asendusreaktsiooniks. Näiteks 1-kloro-3-metüül-2-buteen annab asendusreaktsioonis tertsiaarse alkoholi 3-metüül-2-buten-1-ooli (85%):
CH₃–С(СН₃)=СН–CH₂–Cl + H₂O → CH₃–СOH(СН₃)-СН=CH₂
Võimalik on ka nukleofiili otsene atakk asendisse 3 samaaegse lahkuva rühma elimineerumisega asendist 1 – see on SN2' asendusreaktsioon. See saab toimuda steerilise takistuseta allüülse ühendi ja tugeva nukleofiili korral. Näiteks:
CH₃–CH=СН–CH₂–Cl + NaOH → CH₃–CHOH–СН=CH₂
Sirpa Paatero

Sirpa Hannele Paatero (neiuna Peltonen; sündinud 9. septembril 1964 Karhulas) on Soome poliitik, ta kuulub Soome Sotsiaaldemokraatliku Partei ridadesse. Ta on 6. juunist 2019 Soome regionaal- ja riigihalduseminister.
Ta oli 26. septembrist 2014 kuni 29. maini 2015 Soome arengukoostöö minister. 1. veebruarist 2006 on ta Eduskunna liige. Aastatel 2007–2016 oli ta Soome Tööliste Spordiliidu eesistuja.
6. juunist 2019 on ta Soome regionaal- ja riigihalduseminister.

Isiklikku

Ta on aastast 1987 abielus ehitusinsener Antti Paateroga, neil on kaks tütart. Usundi poolest on ta luterlane.
Eliisa Matsalu

Eliisa Matsalu (sündinud 26. mail 1989) on eesti ajakirjanik. 
Ta alustas kooliteed Väätsa Põhikoolis ja lõpetas seejärel Paide Gümnaasiumi. Ta lõpetas 2011. aastal Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas semiootika ja kultuuriteooria bakalaureuseõppe.
Ta on töötanud suvereporterina Järva Teatajas ja seejärel Äripäevas. Märtsis 2014 liitus ta Äripäeva uudistetoimetusega, praeguseks töötab ta Äripäeva uuriva toimetuse ajakirjanikuna ning samuti teeb ta saateid Äripäeva raadios.
Mageveebioloogia

Mageveebioloogia on bioloogia haru, mis uurib magevee elustikku ja ökosüsteeme. See hõlmab nii loomade, taimede kui ka bakterid|bakterite elu järvedes, jõgedes ja tiikides. Magevee-elustik sõltub peamiselt vee temperatuurist, päikesekiirguse hulgast ja taimestikust.
Kolga-Jaani kirikumõis

Kolga-Jaani kirikumõis (saksa keeles Pastorat Klein-St. Johannis) oli kirikumõis Kolga-Jaani kihelkonnas Viljandimaal.
Lääne-Põhjamaade Nõukogu

Eesmärgid

Lääne-Põhjamaade Nõukogu peamised eesmärgid on Lääne-Põhjamaade (Põhja-Atlandi) huvide edendamine, Põhja-Atlandi loodusrikkuste ja kultuuri hoidmine, koostöö Põhjamaade Nõukoguga jms.
Omaha keel

Numeraalid

Omaha keeles on järgmised numeraalid:
1 – Wiⁿ
2 – Noⁿbá
3 – Thábthiⁿ
4 – Dúba
5 – Sátoⁿ
6 – Shápe
7 – Péthoⁿba
8 – Pethábthiⁿ
9 – Shóⁿka
10 – Gthéboⁿ

Morfoloogia

Omaha artikleid kasutatakse muuhulgas järgnevate klasside märkimiseks:
Nu akʰa – "see mees" (lähedalasuv)
Nu thiⁿkʰe – "see mees" (meie lähedal)
Zhoⁿkʰe – "see kaigas" (pikk, horisontaalne)
Zhoⁿtʰe – "see puit" (vertikaalselt asetatud)

Süntaks

Omaha keeles on SOV sõnajärg.
Näiteks:
Nu-akʰa sezini-tʰe th-atʰoⁿ.
"Mees jõi apelsinimahla."

Keelenäide

Omahakeelne näitelause:
MaNs^tiN'ge=akha ikkaN' z^u'=gigdhe tti'=bi=ama.
"Jänes elas oma vanaemaga, ütlesid nad."

Kirjaviis

Omaha keel kasutab LaFlesche kirjaviisi , mille on leiutanud Francis LaFlesche.

Lisaks

Omaha on hääldatud „oh-muh-hah“. Omaha keeles kõlab see nimi pigem „u-mahn-hahn“, koos nasaalsete vokaalidega. See tähendab „jõe ülemjooksu inimesed“. 
Ponka on hääldatud „pong-kah“ ja see oli hõimu linna nimi.
Wilhelm Bergmann

Wilhelm Karl Emil Bergmann (19. detsember/31. detsember 1864 Dobele – 20. aprill/3. mai 1907 Tartu) oli Eesti vaimulik ja teoloog.
Ta õppis aastatel 1879–1882 Riia kubermangugümnaasiumis, aastatel 1883–1885 õppis ta oma isa poeglaste asutuses. Aastatel 1885–1891 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas, saades aastal 1889 auhinnaks kuldauraha. Aastatel 1892–1901 oli ta reaalkoolis usuõpetajaks. Kaitses aastal 1898 mag. theol. väitekirja. Ordineeriti 4. oktoobril/16. oktoobril 1898 õpetajaks.
Ta oli aastatel 1898–1901 Tartu Ülikooli usuteaduskonna eradotsent, aastatel 1901–1907 oli ta samas tegeliku usuteaduse professor. Lisaks oli ta aastatel 1898–1907 Tartu Ülikooli koguduse õpetaja.
Tema eriala oli eksegeetika/praktiline usuteadus.

Isiklikku

Tema kälimees Hermann Arnold Lezius oli Mihkli Miikaeli koguduse õpetaja.
Empung

Empung on Indoneesias Sulawesi saare põhjaosas asuva kaksikvulkaani madalam tipp. Teine tipp on 2,2 km kaugusel asuv Lokon.
Vulkaani geograafilised koordinaadid on 1° 21′ 30″ N, 124° 47′ 30″ E.
Empung on 1340 meetri kõrgune kihtvulkaan. Selle tipus on 400 m laiune ja 150 m sügavune kraater, millest teadaolevalt purskas viimati 18. sajandi lõpul.
Pärast seda on pursanud kraater, mis paikneb kahe vulkaani vahel. Viimati hakkas vulkaan purskama 15. juulil 2011. Selle ümbrusest evakueeriti tuhandeid inimesi.
Korporatsioon Dzintra

Korporatsioon Dzintra on 20. mail 1924 Riias asutatud Läti üliõpilasorganisatsioon, vanuselt kolmas naiskorporatsioon Lätis.

Ajalugu

Korporatsioon Dzintra asutasid kaheksa Läti ülikooli naistudengit. 1925. aastal osales korporatsioon Dzintra koos korporatsioonide Daugaviete, Gundega ja Imeriaga Läti Naiskorporatsioonide Liidu loomises. 1934. aastal sõlmiti sõprusleping Kaunase ülikooli juures tegutsenud naiskorporatsiooni Filia Samogatiaega. Korporatsioon Dzintra likvideeriti 1940. aasta suvel okupatsioonivõimude poolt, kuid dzintrad jätkasid kooskäimist ja aktiivset tegevust väljaspool kodumaad.
Korporatsiooni tegevus Riias taastati 12. oktoobril 1989 ja sellega on Dzintra oli esimene tegevuse taastanud Läti naiskorporatsioon. 1999. aastal koliti praegusesse konvendikorterisse Krišjānis Valdemārsi tänaval. 11. märtsil 2000 sõlmiti sõprusleping korporatsioon Indlaga Eestis. 2003. aastal restaureeriti korporatsioon Dzintra vapp.
Utah' Ülikool

Utah' Ülikool (University of Utah) on ülikool Ameerika Ühendriikides Utah' osariigis Salt Lake Citys.
Ülikool on asutatud aastal 1850.
Usuline ekstremism

Üks suurimaid ohte maailmas

Usuline ekstremism ja sallimatus moodustavad ühe suurima ohu tänapäeva maailmale, ütles ÜRO Inimõiguste Komisjoni esindaja professor Abdelfattah Amor, kõneldes 10. juunil 2002 Maailma Usuvabaduse Kongressi avakoosolekul Manilas Filipiinidel. Kongress, mille organiseerijaks on Rahvusvaheline Usuvabaduse Assotsiatsioon (IRLA), kutsutakse kokku eesmärgiga leida lahendusi, kuidas kasutada uusi meetodeid usulise sallivuse ja vabaduse propageerimiseks.
Herbes de Provence

Kasutamine

Herbes de Provence'i kasutatakse liha-, kala- ja köögiviljaroogade maitsestamisel.
Filateelia

Filateelia on postmarkide ja muu postist läbi käinud või selleks määratud materjali ning maksumarkide uurimine ja kollektsioneerimine.
Filateeliaga tegeleja on filatelist.
Menhir

Menhir on esiajast pärinev inimese püstitatud sambataoline tahumata või vähe tahutud kivirahn. 
Menhireid võib leida seismas üksikute monoliitidena, aga ka osana sarnaste kivirahnude grupist. Menhireid on väga erinevas suuruses, nende kuju on enamasti neljakandiline ja tipust kitsenev. Neid leidub Euroopas, Aafrikas ja Aasias, kõige enam on menhireid Lääne-Euroopas: Iirimaal, Suurbritannias ja Bretagne'is. Loode-Prantsusmaal on 1200 menhiri.

Ajalugu

Menhirite otstarbe kohta ei ole ühest seisukohta. Sajandite jooksul on arvatud, et menhireid kasutasid druiidid inimeste ohverdamiseks, asukoha märgistena, keerukate ideoloogiliste süsteemide elementidena, kalendrina.
Menhirite püstitajate ühiskonnakorralduse, usuliste tõekspidamiste ja isegi keele kohta ei ole praktiliselt midagi teada. On välja selgitatud, et nad matsid oma surnuid ning oskasid kasvatada teravilja ja valmistada keraamikat, kivist tööriistu ja ehteid. Viimase ajani seostati menhireid Beakeri inimestega, kes elasid Euroopas hilis-neoliitikumis ja varasel pronksiajal. Viimased Suurbritannia megaliitidealased uuringud viitavad aga palju varasemale loomisajale, võib-olla isegi kuni kuus või seitse tuhat aastat tagasi.

Silmapaistvaimad menhirid

Bretagne Prantsusmaal paistab silma mehnirite leviku sageduse ja erinevate menhiritüüpide poolest. Suurim säilinud menhir maailmas asub Locmariaqueris Bretagne'is ning seda tuntakse nimega Suur menhir. Kunagi ligi 20 meetrit kõrge, lebab see nüüd neljaks tükiks murdununa maas. Menhiri kaal oleks tervikuna olnud 330 tonni. See on raskuselt kolmas objekt, mida on liigutanud inimesed ilma mootori jõul töötavate masinateta.
Teine kõige suurem menhirite kontsentratsioon Prantsusmaal on Cham des Bondonsis, mis asub Sevennide platool.
Sophia Dorothea (Preisimaa kuninganna)

Sophia Dorothea (16. märts 1687 Hannover – 28. juuni 1757) oli Briti kuningapere liige ning George I ainus tütar. Aastail 1713–1740 oli ta Preisimaa kuninganna.

Sünd

Sophia Dorothea sündis 16. märtsil 1687 Hannoveris Braunschweig-Lüneburgi prints George Ludwigi (hilisem Hannoveri kuurvürst ning Suurbritannia kuningas) ja kuninganna Sophia Dorothea perekonnas.
Sünnijärgselt kandis ta tiitlit Braunschweig-Lüneburgi hertsoginna, kuid kui ta isa maade hulka arvati ka Hannover, sai ta tiitliks Tema Hiilgus Hannoveri printsess.
Engure järv

Engure järv (läti keeles Engures ezers) on järv Lätis Engure piirkonnas Engure asula juures. See on suuruselt Läti kolmas järv. Järve pindala on 40,46 km². Järve suurim sügavus on 2,1 m. See on düseutroofne järv.
Järve ümbruses asub Engure järve maastikukaitseala.
Järv eraldus Litoriinamerest ligi 6500 aastat tagasi. See on oma nime saanud angerjatelt, mida järvel püüti kuni I maailmasõjani, misjärel ümbruskonna elanikud evakueeriti Venemaale ja kalapüük katkes. Aastal 1929 üritati taas angerjapüüki alustada, ent nende arvukus oli vahepeal langenud ja püük ei olnud enam tasuv. Tänapäeval on järves enim linaskit, roosärge ja haugi, järgnevad koger, latikas, ahven ja särg. Üksikuil aastail on järves tööstuslikul tasemel püügiks sobivas koguses ka nurgu ja turba, aastani 1950 ka lutsu. 
Teine ala, mis järve ümbruse elanikele angerjapüügi kõrval elatist andis, oli merevaigu otsimine. Aastail 1842-1852 toodi järvest välja 4000 rubla eest merevaiku. Varem voolas järvest välja Engure jõgi, ent aastal 1842 kaevati järvest Mērsragsi juures merre suubuv kanal, mis alandas ka pooleteist meetri võrra järve veetaset. Pindala kahanes sealjuures ligi poole võrra, sest enne oli järve pindala ligi 90 km². 
Järves on 12 saart. Suurim neist on Liela sala pindalaga 60 ha. Selle keskel kasvab mets, suurema osa moodustab aga luht. Suuruselt teine on Lielrova (pindala 16 ha). Ka selle moodustab luht. Aastail 1981-1983 eraldati selle põhjaosast väike pisikestest buldooseriga kokku  lükatud materjalist tekkinud saarekesest koosnev saarestik. Järve lääneosas asub metsane 3 ha suurune Apaļrova. Järve keskosas asub 0,8 ha suurune Kazrova, mis tekkis ujuvtaimestiku kokkukuhjumisel. Lielrova lähistel paikneb 0,6 ha suurune Lopsalrova, mis tekkis 5 väiksema saarekese ühinemisel  ja on sageli üle ujutatud. 2,5 ha suurune Akmeņrova on kaetud võsaga. Garrova pindala on 10 ha ja see on kujunenud metsase keskosa ümber kokku kuhjunud ujuvmaterjalist. Saarte hulka loetakse ka Grebji poolsaart, kuna see on maismaaga ühendatud madalsooga, mis on suurema osa aastast üle ujutatud.
Pomesaania

Pomesaania (saksa keeles Pomesanien, poola keeles Pomezania) oli ajalooline piirkond Preisimaal.
Piirkonna nimetus pärines preisikeelsest sõnast Pomedian. 
Tänapäeval kuulub piirkond Poola Pomorze ja Warmia-Masuuria vojevoodkonda.
Pomesaania asus Vana-Preisimaal. Preisi ristisõja alguseks 13. sajandil piirnes see preisi hõimude – pomesaanidega asustatud piirkond lõunas Kulmimaaga ja põhjas Warmiaga. Pomesaania läänepiir kulges mööda Visla jõge, põhjapiir aga mööda Nogati jõge kuni Druzno järveni. Lõunasse jäid metsaga kaetud aladel ülalpool Osa (:pl) ja Drwinka (:pl) jõgedest ja Drwinka järvest. 
1250. aastal jaotati piirkond Saksa ordu ja Pomesaania piiskopkonna piiskopi vahel ning piiskopkond sai 1/3 piirkonnast oma diötseesi.
Langendlaugas

Langendlaugas on järv Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas Tooma külas. Veekogu pindala on 1 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 527 m.
Järva-Jaani Raamatukogu

Järva-Jaani Raamatukogu on rahvaraamatukogu Järva vallas Järva-Jaanis aadressil Jaani 1.
Meredith Eaton

Noorus

Eatoni ema on kliiniline psühhiaater ja isa administratiivõiguse kohtunik. Meredith Eaton õppis Hofstra Ülikoolis Hempsteadis New Yorgis, kus osales aktiivselt naistudengiorganisatsioonis Delta Phi Epsilon. Ta lõpetas ülikooli 1996. aastal interdistsiplinaarsete uuringute alal kõrvalerialaga teatris. 2007. aasta juunis nimetas Hofstra Ülikool ta kuu vilistlaseks.
Eaton kaitses magistrikraadi kliinilise psühholoogia alal Adelphi Ülikooli Derneri Psühholoogiainstituudis (Derner Institute of Advanced Psychological Studies) keskmise hindega 4,0. Hiljem on ta öelnud, et psühholoogiaharidus andis talle parema oskuse mõista näitlemisel rollidünaamikat.

Karjäär

Meredith Eatoni näitlejakarjäär algas 1999. aastal, kui ta osales avatud konkursil komöödiafilmi "Unconditional Love". Ehkki see oli tema esimene rollikonkurss, võitis ta enam kui 500 naist Kanadast, USA-st ja Suurbritanniast ning sai Maudey Beasley rolli.
"Unconditional Love" tuli välja alles 2002. aastal. Meredith Eatoni osatäitmist nägi Paul Haggis, kes lõi tema jaoks Emily Resnicki rolli sarjas "Family Law". Eaton liitus trupiga 2002. aastal ja osales sarjas kuni selle lõpetamiseni samal aastal. Hiljem on tal olnud silmapaistvaid rolle sarjades "NYPD Blue", "Dharma & Greg", "CSI: Crime Scene Investigation", "Dr House" ja "NCIS: Kriminalistid". Ta on esinenud ka History Channeli dokumentaalfilmis "Standing Tall at Auschwitz" perekond Ovitzist ja sõltumatus dokumentaalfilmis "No Bigger Than a Minute" kääbuste teemal (film esilinastus PBSi programmis "P.O.V."
2006. aastal liitus Meredith Eaton sarja "Boston Legal" trupiga, mängides Bethany Horowitzi, William Shatneri tegelase Denny Crane'i silmarõõmu. David E. Kelley kirjutas selle rolli spetsiaalselt Eatoni jaoks.
Näitlemise kõrvalt tegutseb Eaton ka vaimse tervise terapeudina, ehkki 2007. aastal kinnitas ta, et näitlemine on tema jaoks esmane. Pärast "Family Law" lõppu oli tal raskusi uute osade leidmisega ja talle ei meeldinud Hollywoodi filmides kääbustele pakutavad stereotüüpilised rollid. Aasta vältel töötas ta Californias suletud psühhiaatriahaiglas, vahel ka ohtlike patsientidega. Ta on soovitanud elukutselistel näitlejatel hoida "tagavaraplaani" ja on öelnud, et psühholoogiakraad on tema "ohutusvõrk".

Eraelu

Eaton oli abielus näitleja Michael Gildeniga alates 20. maist 2001 kuni Gildeni enesetapuni Los Angeleses 5. detsembril 2006. 12. oktoobril 2008 abiellus Eaton Los Angelese fotograafi Brian S. Gordoniga. Neil on üks laps.
Kommodoor

Kommodoor on paljudes riikides kasutatav sõjaväeline auaste, mis on kõrgem mereväekaptenist ja madalam kontradmiralist.
Maaväes vastab kommodoorile brigaadikindral.