google/wiki40b huggingface dataset:
Christin

Christin on naise eesnimi. Nime Christin nimepäev on 21. juuli.

Päritolu

Christin tuleneb nimedest Christos ja Christ. Christin on Norras, Rootsis, Saksamaal ja Taanis nimede Christine ja Christina lühivorm.

Levik Eestis

Christini nimi oli 2018. aasta 1. jaanuari seisuga eesnimeks 41 naisel. Eestis on Christin populaarsuselt 1212. naisenimi. Vanim Christin on vanuserühmas 40–44, noorim vanuserühmas 0–4. Christin on keskmiselt 20 aasta vanune (mediaanvanus on 19). Kõige populaarsem on eesnimi Christin vanuserühmas 15–19, kus neid on 10 000 elaniku kohta 1,34. Kõige rohkem on eesnimega Christin sündinuid veebruaris, kokku 7.

Tüdrukud

Christina, Christine, Cristina, Christiana, Cristine, Christiane, Christen, Cristiana.

Poisid

Christian, Christiaan, Cristian, Christien, Crastein, Corstiaan, Creighton, Carsten.
Dan Logan

Dan Logan (sündinud 19. detsembril 1985 Granthamis) on briti muusik.
Ta mängib basskitarri ansamblis The Kooks.
Randolphi maakond (Alabama)

Ajalugu

Maakond moodustati 1832. aastal.

Rahvastik

Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 22 913.
Plokilaid

Plokilaid on Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Kõbajate lähedal asuv 510 m² suurune saar (laid). Saare rannajoone pikkus on 98 meetrit.
Laiu koordinaadid on 58° 36′ N, 23° 29′ E.
Laid on liivase pinnamoega.
Laid kuulub Puhtu-Laelatu looduskaitseala koosseisu ja on looduskaitse all.
Bensoiinkondensatsioon

Bensoiinkondensatsiooni nimetatakse tihti kondensatsioonireaktsiooniks, kuid ainult ajaloolistel põhjustel. See reaktsioon toimub kahe aromaatse aldehüüdi, enamasti bensaldehüüdi, vahel. Reaktsioon vajab katalüsaatorit. Katalüsaatorina kasutatakse nukleofiilsete omadustega tsüaniidiooni või N-heterotsüklilist karbeeni. Produktiks on aromaatne atsüülioon bensoiiniga.

Avastajad

Varasema versiooni seda tüüpi reaktsioonist avastasid 1832. aastal Justus von Liebig ja Friedrich Woehler, kes keskendusid mõrumandli õli süvitsi uurimisele.  Katalüütilise versiooni arendas väljas Nikolai Zinin 1830-ndate lõpus.  Mehhanismi orgaanilise keemia reaktsioonide jaoks pani kirja A. J. Lapworth aastal 1903.

Mehhanism

Esimeses etapis reageerib tsüaniidioon (nt naatriumtsüaniid, NaCN) aldehüüdi elektrofiilse tsentriga. Vaheühendis toimuvad ümberasetused muudavad karbonüülse ühendi polaarsust. Seejärel toimub teine nukleofiilne liitumine järgmisele karbonüülsele grupile. Prootoni üleandmise ning tsüaniidiooni lahkumisega tekib lõpp-produktina bensoiin. Tegemist on pöörduva reaktsiooniga.
Tsüaniidioonil on bensoiinkondensatsioonis kolm eri funktsiooni. Ta käitub nukleofiilina, hõlbustab prootoni eemaldumist ning on viimases etapis lahkuvaks rühmaks. Bensoiinkondensatsioon on tegelikult dimerisatsioon, mitte kondensatsioon, kuna reaktsiooni käigus ei teki väikest molekuli (näiteks vett). Ka aldehüüdid täidavad seda tüüpi reaktsioonis erinevaid ülesandeid. Üks aldehüüd on prootoni doonoriks ja teine aktseptoriks. 4-dimetüülaminobensaldehüüd on efektiivne prootoni doonor. Bensaldehüüdil on omadus olla samaaegselt nii prootoni doonor kui ka aktseptor. Nii on võimalik sünteesida erinevaid bensoiide eri gruppide ja omadustega.

Kasutusala

Reaktsiooni läbiviimine laieneb alifaatsetele aldehüüdidele aluselises keskkonnas tiasooli soolade juuresolekul. Mehhanism on sama mis aromaatsete aldehüüdide korral. Alifaatsed aldehüüdid on olulised heterotsükliliste ühendite sünteesimiseks. Lisamisreaktsioon on võimalik ka enooniga. Näiteks on metüülvinüülketoon reagendiks Stetteri reaktsioonis. 
Biokeemias on koeensüüm tiamiin vastutava rolliga atsüloini sarnaste ühendite biosünteesis. See koeensüüm sisaldab muuseas tiasooli molekuliosa, mis saadakse deprotoneerimise teel nukleofiilsest karbeenist. 
Ühes uuringus selgus, et N-heterotüsklilised karbeenid (NHC, seotud tiasooliumi soolaga) soodustavad enantioselektiivset intramolekulaarset bensoiinkondensatsiooni (Skeem 2).
Davith Gamkrelidze

Davith Gamkrelidze (დავით გამყრელიძე; sündinud 2. aprillil 1964) on Gruusia poliitik, Uute Parempoolsete juht, parlamendiliige 1999. aastast. 2008. aasta presidendivalimistel kogus Gamkrelidze 4% häältest.
Hariduselt arst.
Tuntud kui Gruusia esimese kindlustusettevõtte Aldagi asutaja ja edukas ärimees.
Poliitikasse asus 1998. aastal, mil valiti Thbilisi linnavolikokku ja tõusis Eduard Ševardnadze partei, Gruusia Kodanike Liidu mõjukaks liikmeks.
1999. aastal valiti parlamenti, kus juhtis tervishoiu- ja sotsiaalküsimustega tegelevat komisjoni.
2001. aastal valiti koos Levan Gatšetšiladzega uue, Ševardnadzele vastandunud partei, Uute Parempoolsete kaasesimeheks. 2003. aasta parlamendivalimistele järgnenud protestidest jäi see partei kõrvale ja kaotas toetajaid. Kordusvalimistel valiti Gamkrelidze siiski taas parlamendi liikmeks.
2007. aasta novembri tänavaprotestidest Mihheil Saakašvili valitsuse vastu hoidus partei taas, kutsudes üles vaidlusi tekitanud parlamendivalimiste läbiviimise kuupäeva otsustama referendumil. Pärast meeleavalduste vägivaldset laialiajamist ja opositsioonilise telekanali sulgemist võimude poolt asuti siiski valitsust käredalt kritiseerima.
Presidendikandidaadina avaldas toetust üleskutsetele kaotada Gruusias presidendi ametikoht ja seada Gruusias sisse konstitutsiooniline monarhia. Toetas Gruusia liitumist NATO ja Euroopa Liiduga, suhete normaliseerimist Venemaaga, otsekõnelusi Abhaasia ja Lõuna-Osseetia separatistlike juhtidega.
Aastatel 2009 kuni 2010 oli Gamkrelidze opositsiooniparteide ühenduse Allianss Gruusia Eest asejuht.
Abielus, kaks last.
Pahkla Suurkivi

Pahkla Suurkivi (ka: Eesti kivide kuningas, Eestimaa kivide kuningas) on hiidrahn Rapla maakonnas Kohila vallas. 
Kivi mõõtmed on järgmised: pikkus 10,1 m, laius 9,7 m, kõrgus 4,3 m, suurim ümbermõõt 29,7 m, ümbermõõt maapinnal 29,1 m, maapealse osa maht on 197 m³.
Elapoidis

Levila

Need maod elavad Jaava, Sumatra ja Kalimantani saarel.
Lasse Aagaard

Lasse Aagaard (sündinud 31. mail 1967) on taani koomik ja muusikalide autor.
Aastal 1985 lõi ta koos Thomas Høgi, Sune Svanekier ja Jens Korseeriga koomikute ansambli Onkel Dum & Bananerne.
Kiidjärve veskijärv

Kiidjärve veskijärv (ka Kiidjärve paisjärv) on järv Põlva maakonnas Põlva vallas Kiidjärve külas. Veekogu pindala on 3,2 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 2549 m.
Vanatänava

Vanatänava oli küla Jõgevamaal.
Küla on mainitud 1922.
1977. aastal liideti Vanatänava, Lehtmetsa, Kasvandiku, Kirikuküla, Mõisaküla ja Rava küla Laiusevälja külaks.
Zaragoza ülikool

Zaragoza ülikool (hispaania keeles Universidad de Zaragoza) on ülikool Hispaanias Zaragozas.
Ülikool asutati 1542.
Ülikoolis õpib üle 33 000 üliõpilase.
Nikotiin

Inimestel

Vähemates kogustes on nikotiin stimulant ning on üheks peamiseks harjumustekke põhjuseks tubaka suitsetamisel. Nikotiinil on mõned kantserogeensed efektid, piirates keha võimalust hävitada vähirakke. Sellegipoolest arvatakse, et nikotiin ei tekita vähki tervetes rakkudes.
Nikotiin stimuleerib atsetüülkoliini, glutamaadi ja dopamiini vabanemist ning mõjutab ka serotoniini, noradrenaliini ja opiaatide teket.
Nikotiini toimel suurenevad tunnetuslikud võimed ja kõrgeneb tähelepanu.
Arvatakse, et suu kaudu suitsumahvidena sisse tõmmatud nikotiin mõjutab inimese kõiki elundeid. Imendudes tubakasuitsuga kopsude kaudu verre, jõuab nikotiin ajju seitsme sekundiga pärast esimest suitsumahvi.
Nikotiin alandab nahatemperatuuri, aeglustab vereringet jäsemetes ja hajutab suitsetaja tähelepanuvõimet. Nikotiin võib suurtes annustes ja kroonilisel tarvitamisel vastuvõtlikel inimestel sõltuvushäiret tekitada, mis kujuneb märkamatult ning on suureks takistuseks hiljem suitsetamisest loobumisel.

Nikotiinimürgistus

Nikotiinimürgistus, mis võib saabuda puhta nikotiini tarbimise korral, võib inimesel teadvusekaotust ja isegi surma põhjustada, täiskasvanule surmavaks nikotiiniannuseks on 0,5–1 mg/kg kohta (erinevate allikate alusel 40–80 mg) ja lastel 10 mg.
Surma võib, olenevalt tarbijast, põhjustada 30 g tubaka suukaudne manustamine, 2–4 tilga puhta nikotiini ja 15–20 g tubaka vesitõmmise joomine.

Nikotiiniteraapia

Läbi viidud inimkatse (in vivo) käigus avaldas transdermaalne nikotiiniplaaster IL-10 sünteesile non-adherent mononuclear cells (NAC) poolt pärssivat toimet, kuid haavandilise koliidiga patsientidel võib leevendada haigusega seotud sümptomite avaldumist.
Songhua

Songhua (hiina keeles 松花江 Sōnghūa Jiāng; mandžu keeles Sunggari ula; vene keeles Сунгари) on Amuuri parempoolne lisajõgi. Ülemjooksul nimetatakse jõge Erdao Jiangiks ja keskjooksul Di'er Songhuaks.
Kogu Songhua jõgikond asub Hiinas. Songhua pikkus 1927 km ja valgla on 550 tuhat km².
Songhua saab alguse Changbai Shani mägedest Põhja-Korea piiri lähedalt Jilini provintsist Erdao Jiangi nime all. Ta voolab algul põhja, enne Sunjiangi linna pöördub läände ja kulgeb üldiselt lääne suunas kuni Baishanini, mille ees pöörab põhja. Pärast ühinemist vasakpoolse lisajõe Huifaga nimetatakse jõge nimega Di'er Songhua. Jõgi murrab läbi Longgang Shani ahelikust ja Jilini linnas, mis ei ole Jilini provintsi keskus, ka Jilin Hada Lingi ahelikust. Mõne aja pärast pöördub ta loodesse, ühineb vasakpoolse lisajõe Yinmaga, läbib Qianguo ja Songyuani linna. Varsti pärast seda ühineb temaga vasakult suurim lisajõgi Nen Jiang. Sellest kohast allavoolu nimetatakse jõge Songhuaks. Selles kohas teeb jõgi järsu käänaku ning suundub Jilini ja Heilongjiangi provintsi piirijõena itta. Ta läbib Zhaoyuani linna. Seejärel suubub jõkke Jilini ja Heilongjiangi provintsi piirijõgi Lalin He. Songhua jätkab Heilongjiangi provintsis. Ta voolab läbi provintsi keskuse Harbiini, Mulani ja Tonghe. Viimases suubub Songhuasse paremalt Mayi. Seal läheb jõgi Väike-Hingani ja Zhangguangcai Lingi aheliku vahelt läbi ja suundub kirdesse. Yilanis suubub Songhuasse paremalt Mudanjiangi jõgi, seejärel vasakult Tangwangi jõgi. Jõgi läbib veel Jiamusi ja Fujini ning suubub Tongjiangis Amuuri. 
Jilinis asub Fengmani hüdroelektrijaam, mille veehoidla on jõeoru 62 km ulatuses üle ujutanud.
Jilini ja Tonghe vahel voolab jõgi Mandžuuria tasandikul. Seal ta lookleb tugevalt ja on aja jooksul korduvalt sängi muutnud. Jõe lähedal on hulgaliselt meandreid, mis näitavad, kuidas jõgi on kunagi kulgenud.
Jõgi on jääs novembrist märtsini. Suurvesi on lume sulamise ajal kevadel.
Jõgi on laevatatav keskmise suurusega laevadele suudmest Harbiinini ning väikestele laevadele Songhuad mööda Jilinini ja Nen Jiangi mööda Qiqiharini.
13. novembril 2005 toimus Jilinis PetroChina tehases plahvatus, mille tagajärjel sattus jõkke 100 tonni benseeni. Selle tulemusena oli vaja sadu kilomeetreid asuva Harbiini veevärk sulgeda ja Venemaa ähvardas Hiinat kohtuga Amuuri reostamise eest. Benseenilaik jõel oli 80 km pikk ja jõudiski lõpuks Amuuri.
Röövlitütar Ronja

"Röövlitütar Ronja" on raamat, mille kirjutas Astrid Lindgren aastal 1981. 
Eesti keelde tõlkis raamatu Vladimir Beekman ning tõlge ilmus esmakordselt aastal 1987 (raamatuga "Vennad Lõvisüdamed" ühede kaante vahel). 1996. aastal ilmus "Röövlitütar Ronja" esmakordselt eraldi kaante vahel.
Ma‘rūf al-Bakhīt

Ma‘rūf al-Bakhīt (araabia keeles معروف البخيت; sündinud 1947) on Jordaania diplomaat ja poliitik, peaminister aastatel 2005–2007 ja 2011.
Ta lõpetas Jordaania Ülikooli politoloogia alal; tal on magistrikraad Lõuna-California Ülikoolist ja doktorikraad Londoni King's College'ist.
Ma‘rūf al-Bakhīt oli esimest korda peaminister 27. novembrist 2005 kuni 25. novembrini 2007. Teisel korral teenis ta peaministrina 9. veebruarist 2011 17. oktoobrini 2011.
Ta ei kuulu ühtegi erakonda. Enne poliitikasse siirdumist oli ta muu hulgas Jordaania suursaadik Türgis ja Iisraelis ning riigi julgeolekuülem.
Poliitiline Politsei

Poliitiline politsei ja 1940. aasta juunipööre

Kui pöördeoht Eestis juba päevselge oli, otsis kriminaalpolitsei 16. juunil 1940 Pärnust puhkuselt üles vastuluure ja tsensuuri eest vastutava vanemassistendi Villem Tamme ja toimetas ta politsei peavalitsusse. Algas polpoli dokumentide hävitamine. 21. juunil 16.30 ilmusid Oleviste kiriku ette kaks Nõukogude Punaarmee tanki ja veoautot.
Ainukest «reaalset vastupanu» punaarmeelastele ja 20 viinastunud «revolutsionäärile» osutas Boris Nykänen, kes polpoli aknast hüüdis: «Kaltsakate korraldustele me ei allu!» Nõukogude saatkonna «TASS-i korrespondendi» Pjotr Izmestjevi juhtimisel saabusid viis mundris NKVD ohvitseri. Meestelt võeti relvad. Järgmisel päeval arreteeriti ja jäid kadunuks Kaitsepolitsei asedirektor Konstantin Kirsimägi ja komissar Julius Edesalu. Siseministri asetäitja August Tuulse sooritas koos abikaasa Nelliga enesetapu.
23. juunil 1940 kutsuti politseidirektor Johan Sooman Nõukogude saatkonda Pikale tänavale jutuajamisele Andrei Ždanoviga. Polpoli 11 veel arreteerimata ametnikku olid peakorteris Punaarmee, NKVD ja RO meeste valve all. Polpoli uueks ülemaks määrati Hans Grabbe, ametnikele tuttav kui juudi kultuuriühingu Licht aktivist Hasa Hoff, andis korralduse ruumist lahkumata uurida sidepataljoni relvastatud vastuhakku.
Five Finger Death Punch

Five Finger Death Punch on 2005. aastal asutatud metal-bänd.
Neandertallane

Avastuslugu

Neandertallaste koljusid leiti Belgias Engises 1829 ja Gibraltaril 1848. Tuntuim leid on aga Saksamaalt Düsseli jõe orust Neandertalist 1856. aastal, 3 aastat enne Charles Darwini teose "Liikide tekkimine" ilmumist.
Senised leiud on viidanud, et neandertallaste üheks viimaseks pelgupaigaks oli Euroopas Pürenee poolsaar, kus nende ja inimeste asualad kattusid seitsme tuhande aasta vältel, pakkudes ideaalselt võimalust hübriidide sünniks. Rahvusvahelise töörühma kasutatud radiosüsiniku meetodi variatsioon näitab nüüd, et neandertallased võisid sealt kaduda tuhandeid aastaid enne nüüdisinimese saabumist.
Traktoristid

Süžee

Kaug-Idas tankistina teeninud Klim Jarko pöördub pärast teenistuse lõppu tagasi oma kodupaika Ukrainas. Talle meeldib väga samas kolhoosis töötav Marjana Bažan. Kuid Marjana on juba terves rajoonis tuntud traktorist. Tal on palju austajaid, nendest loodab Marjana vabaneda teeseldes armastust loodri Nazari vastu. Klim sattub raskesse olukorda, kuid ta suudab oma otsekohesuse ja töökusega ära teenida kogu kolhoosi ja Marjana sümpaatia.
Toomas Edur (jäähokimängija)

Toomas Edur (ka Tom Edur; sündinud 18. novembril 1954 Kanadas Ontario provintsis Torontos) on eesti päritolu endine Kanada jäähokimängija. 
Edur alustas oma elukutselise jäähokimängija karjääri 1973. aastal. Ta mängis jäähokiliigas WHA 1973–1976 (Clevelandi "Crusaders") ja NHL-is 1976–1978 (Colorado "Rockies" ja Pittsburghi "Penguins").
Edur loobus profijäähokist 1978. aastal, sest ta liitus Jehoova tunnistajatega. Ta valiti veel 1978./1979. aasta hooajaks NHL-i klubisse Edmontoni "Oilers", kuid Edur loobus seal mängimast.
Krõõt (eesnimi)

Krõõt on eesti naisenimi.
Krõõt on Margareta lühendnimi. Oli väga levinud 18.–19. sajandil.
Nime kannab A. H. Tammsaare romaanisarja "Tõde ja õigus" I osa üks tähtsamaid tegelasi.
1. jaanuari 2017 seisuga oli Eestis eesnimi Krõõt 44 naisel. Krõõt on Eestis populaarsuselt 1177. naisenimi.
Nime Krõõt kandja on keskmiselt 29 aasta vanune (mediaanvanus on 27). Kõige populaarsem on eesnimi Krõõt vanuserühmas 25–29, kus neid on 10 000 elaniku kohta 0,88.
Siidikana

Siidikana (inglise keeles Silkie) on kanatõug, kelle teeb eriliseks kohev, udusulgedest koosnev sulestik, mis meenutab siidi või looma karvastikku.
Siidikana välimuses on veel mitmeid erilisi omadusi, näiteks on ta nahk tume, kõrvad metalliksinised ja jalal on tavalise nelja asemel viis varvast.
Tänu oma rahulikule ja leplikule iseloomule ning inimlembusele on siidikana hinnatud lemmikloom. Seda tõugu kanad on head haudujad ja hoolitsevad järelkasvu eest hästi. Seepärast kasutatakse neid tihti ka teiste lindude (sh. partide, hanede, faasanite) või haudumisega mitte tegelevate kanade tibude väljahaudumiseks.

Ajalugu

Siidikanade päritolu pole veel selge, ent kindlasti on tegu ühega vanematest dekoratiivkana tõugudest. Aastatel 1271–1274 Hiinas reisinud Marco Polo kirjeldab sealseid "karvaseid kanu", mida peetakse siidikanade esmamainimiseks. Euroopasse jõudsid esimesed siidikanad ilmselt Siiditee kaudu.

Pidamine

Siidikanad on vastupidav tõug, mis tuleb toime ka kehvemates ilmastikutingimustes. Kauni sulestiku säilimiseks peavad aga kanad saama vajaduse korra l vihma ja tuule eest varjuda. Kanad munevad umbes 100 muna aastas. Munad on pigem väikesed ja kreemvalged või helebeežid. Siidikana kaalub kuni 1,35 kg, kukk kuni 1,8 kg; kääbusvariandi kana 500 g, kukk 600 g.
Portselan

Portselan (itaaliakeelsest sõnast porcellana; algselt läikivvalge, portselanisarnase karbiga meriteo nimetus, vt kauritigu) on keraamika liik, mida saadakse peamiselt kaoliinist, kvartsist ja põldpaost koosnevate savitoorikute kõrgel temperatuuril põletamisel.
Põletamisel temperatuuridel 1250°–1500 °C muutub valge portselanimass tihedaks, klaasjaks, vee- ja happekindlaks ning enam või vähem läbipaistvaks.
Portselani sünnimaa on Hiina. Varaseimad heledaks põlevatest kaoliniitsavidest valmistatud esemed pärinevad neoliitikumist, u 2800-2500 eKr. Nii need tripoodid kui ka hilisemad Shangi dünastia aegsed portselansavist valmistatud anumad olid põletatud portselani jaoks liiga madalal kuumusel (mitte üle 1150 °C). Kõrgel kuumusel põletatud portselansavist esemete leiud Henani provintsist pärinevad alles umbes 1800 aastat hilisemast ajast – Sui dünastia (581-618) lõpust. Erinevalt Euroopast, kus portselanmassi on alati kokku segatud erinevatest materjalidest, valmistati Hiina portselani kuni umbes 14. sajandini maa sees leidunud nn portselansavist või -kivist. See kujutas endast looduslikku segu valgeks põlevatest teisestest savidest Henani ja Hebei provintsis ning kvartsi, vilkude ja esmaste savide segu lõunapoolsemates provintsides.
Hiina portselan oli hinnatud luksuskaup, mis uusajast alates levis ulatuslikult ka Euroopas. Hiinaga võrdväärset kõvaportselani suudeti Euroopas tootma hakata aga alles 18. sajandi alguses. Euroopa portselani sünniajaks on peetud kaua aega 1709. aastat, mil saksa alkeemik Johann Friedrich Böttger teavitas August II-st portselani leiutamisest. Tõenäoliselt leiutas selle siiski veidi varem saksa teadlane Ehrenfried Walther von Tschirnhaus, kellega koos ka Böttger hakkas portselani valmistamist uurima. 1710. aastal rajati Meisseni manufaktuur ja hakati tootma kõvaportselanist ehk põllupaoportselanist esemeid.
Ernest Peirce

Elukutselisena

Peirce poksis novembrist 1932 kuni juulini 1942 elukutselisena. Ta osales kokku 108 kohtumisel, millest võitis 64 (neist 20 nokaudiga) ja kaotas 26 (neist 1 nokaudiga) kohtumist ning 15 kohtumist jäi viiki.
Pärast teist maailmasõda kolis ta Michigani Ameerika Ühendriikides.
Mart Tiisaar

Mart Tiisaar (sündinud . novembril 1991) on eesti rannavõrkpallur ja endine saalivõrkpallur. On mänginud Eesti võrkpallikoondises. Tema paariline on Kusti Nõlvak.
Tsitre kihistu

Tsitre kihistu on Ülem-Kambriumi ladestiku kihistu.
Eestis esineb seda Põhja-Eesti klindi lähedal (Tallinnast Toilani).
Kihistu maksimaalne paksus Eestis on 2–3 m.
Kihistu paljandub Eestis Tsitre küla lähedal Turjekeldri paljandil.
SWE-7

Ajalugu

SWE-7 liitus esimesel 2005/2006. hooajal Eesti meeste korvpalli III liigaga, kus mängiti nime all Kuressaare SWE-7. Klubi võitis kõik peetud kohtumised ning tõusis järgmiseks hooajaks Eesti meeste korvpalli II liigasse. Hooajal 2006/2007 mängis klubi samuti Kuressaare SWE-7 nime all ning saavutas teise koha, mis võimaldas klubi ajaloos astuda uue sammu ning tõusta Eesti meeste korvpalli I liigasse. Hooaegadel 2007–2010 mängis klubi stabiilselt keskmike hulgas, saavutades vastavalt 13., 10. ja 12. koha. Hooajal 2010/2011 muutis klubi nime ning mängiti JAVICAR/SWE-7 nime all ning saavutati 17 meeskonna konkurentsis 9. koht. Hooajal 2011/2012 võttis klubi tagasi Kuressaare SWE-7 nime ning tegi klubi ajaloo parima tulemuse, kui 18 meeskonna konkurentsis saavutati 7. koht. Kusjuures veerandfinaalis tuli alla vanduda hilisemale meistrile BC Baltecole.
Tapa–Loobu maantee

Tapa–Loobu maantee (registrinumbriga 24) on üks Eesti tugimaanteedest. 
See saab alguse Pärnu–Rakvere–Sõmeru maantee 145. kilomeetril Tapa linnas (Tapa linna tänavatena Pikk tänav, Ülesõidu tänav, Valgejõe puiestee). Tee pikkus on 26,0 km. Tee lõpeb Tallinna–Narva maantee 70. kilomeetril Loobu külas (liiklussõlme kuulub ka Loobu ramp).

Asulad Tapa–Loobu maanteel

Tapa linn, Ridaküla küla, Põima küla, Vaiatu küla, Kõrveküla küla, Uku küla, Arbavere küla, Loobu küla.
Osterholz

Ajalugu

Algselt valitsesid praeguse kreisi ala Bremeni vürstlikud peapiiskopid. 1648. aastal muudeti vürstlik peapiiskopkond Bremeni hertsogkonnaks, mida valitseti personaalunioonis esmalt Rootsi ja 1715. aastast Hannoveri krooni poolt. 1807. aastal annekteeris hertsogkonna üürike Vestfaali kuningriik, 1810. aastal annekteeris selle Prantsusmaa, oli osa Bouches-du-Weseri departemangust. 1813. aastal taastati hertsogkond Hannoveri kuurvürstkonnale, mis pärast Hannoveri kuningriigiks ülendamist 1814. aastal liidendas hertsogkonna reaaluniooni ja hertsogkonna territooriumist sai 1823. aastal loodud Stade regiooni osa. 1866. aastal läks Hannoveri kuningriik Preisi kuningriigi kätte, moodustati Hannoveri provints. Preisi valitsus rajas 1885. aastal kreisid, teiste hulgas Osterholzi kreisi.

Geograafia

Kreisi lõunaosa on osa Bremeni metropolipiirkonnast. Põhjas on Teufelsmoor ("surnud soo"), üks suuremaid madalsoid Saksamaal. Suured sood laiuvad Hamme jõe mõlemal kaldal, mis voolab läbi kreisi põhjast lõunasse, et suubuda Wümme jõkke. Wümme moodustab lõunapiiri ja on Weseri lisajõgi; Weser moodustab Osterholzi läänepiiri.
Alfred Strickholm

Alfred Strickholm (sündinud 3. juulil 1928, New York) on Ameerika Ühendriikides töötav biofüüsik ja füsioloog.
Ta on tegelenud elektrofüsioloogiaga ja arendanud mikroelektroodide meetodit raku ainevahetuse ja membraaniprotsesside uurimisel.
Ta on Indiana Ülikooli professor füsioloogia alal. Ta on olnud tegev keskkonnaorganisatsioonis Sierra Club.
Johann Georg von Aach

Johann Georg von Aach oli saksa pronksivalaja. Ta tegutses 18. sajandi teisel poolel Nürnbergis.
Temalt pärineb viis epitaafi Nürnbergi kalmistutel Johannisfriedhofil ja Rochusfriedhofil.
Viiding

Viiding on eesti perekonnanimi.
Remigija Nazarovienė

Remigija Nazarovienė (neiuna Remigija Sablovskaitė; sündinud 2. juunil 1967 Aşgabatis Türkmenistanis) on iraani-leedu päritolu (ema on Turkmeeniast pärit iraanlanna, isa leedulane) kergejõustikutreener ja endine seitsmevõistleja.
Tema hoolealused on kümnevõistlejad Mikk Pahapill ja Mikk-Mihkel Arro ning seitsmevõistlejad Kaie Kand, Ebe Reier ja Berit Jürgenson.
Varem on ta olnud ka Ksenija Balta ja Andres Raja treener.

Isiklikku

Ta oli abielus kümnevõistleja Andrei Nazaroviga. Neil on poeg Deivydas Nazarovas, kes on Leedu korvpallur. 
Tema poolõe abikaasa on kettaheitja Virgilijus Alekna.
Uganda lipp

Riigi- ja rahvuslipp

9. oktoobril 1962 kinnitati Uganda ametlikuks riigi- ja rahvuslipuks Uganda Rahvuskongressi lipuvärvid. Lipp oli jagatud kuueks horisontaalseks laiuks: must, kollane, punane, must, kollane, punane. Lipu keskel on kahe laiu (punane-must) kõrgune valge sõõr, selle keskel aga kroonkurg näoga varda poole. Kurg pärineb koloniaalaegselt lipult.
Must sümboliseerib Uganda elanikkonda, kollane (PMS 116C) ekvaatoril asetsevale riigile otse paistvat päikest, punane (PMS 186C) aga vendlust ja solidaarsust.

Riigipea lipp

Uganda presidendi standart võeti kasutusele 26. septembril 1963. Selle punase välja keskel on Uganda vapp, lippu alaservas aga rahvusvärvides laiud (kuus laidu nagu rahvuslipulgi). Lipu proportsioonid on 1:2.

Uganda ajaloolised lipud

Koloniaalperioodil 1914–1962 kasutati sinist lippu, mille vardapoolses ülanurgas oli Suurbritannia lipp ja lehvil Uganda protektoraadi vapp. Vapp sarnanes praegusel rahvuslipul oleva embleemiga, ka sellel oli kroonkure kujutis.
Pärast Uganda iseseisvumist 1962 kasutati ajutiselt (märtsist oktoobrini) vertikaalsete laidudega rohe-sini-rohelist lippu. Rohelisi ja sinist laidu eraldasid kitsad kollased laiud, sinise välja keskel oli kollane kroonkure kujutis.
Kuni 1967. aastani oli Uganda liitriik, mis koosnes kuningriikidest (Ankole, Buganda, Bunyoro, Busoga ja Ruwenzururu Kuningriik). Ka kõigil kuningriikidel olid oma lipud.