google/wiki40b huggingface dataset:
Anni Sinnemäki

Anni Milja Maaria Sinnemäki (sündinud 20. juulil 1973 Helsingis) on Soome poliitik ja luuletaja.
Anni Sinnemäki oli aastatel 2009–2011 Rohelise Liidu esimees. Alates juunist 2009 oli ta Matti Vahnase valitsuse ja alates juunist 2010 kuni juunini 2011 Mari Kiviniemi valitsuse tööminister.
Ta oli Eduskunna liige 1999–2015. Alates jaanuarist 2015 on ta Helsingi aselinnapea.
Anni Sinnemäki on avaldanud kaks luulekogu ning teinud hulga laulusõnu, sealhulgas ansambli Ultra Bra lauludele.
Avatud lähtekoodiga tarkvara

Avatud lähtekoodiga tarkvara lähtekood ja dokumentatsioon on kõigile kasutajatele ja arendajatele vabalt kättesaadav nii tutvumiseks kui muutmiseks.
Levinud tarkvaralitsentsid, mille all avatud lähtekoodiga tarkvara väljastatakse, on näiteks Apache litsents, GNU GPL, GNU LGPL, BSD ja MIT.
Hillar Heinsalu

Hillar Heinsalu (2. juuli 1934 Lellapere – 5. oktoober 1991 Kohila) oli eesti karikaturist ja toimetaja.
Hillar Heinsalu õppis Tartu kunstikoolis maalimist ja Eesti Põllumajanduse Akadeemias põllumajanduse mehhaniseerimist. 
Hillar Heinsalu alustas karikatuuride joonistamist 1959. aastal. Pikka aega töötas ta kunstilise toimetajana ajakirja Pikker toimetuses.
Ta sai preemia sporditeemalisel karikatuurivõistlusel Anconas 1983. aastal. Samal võistlusel oli ta saanud diplomi 1981. ja 1985. aastal.
Hillar Heinsalu on maetud Kehtna kalmistule.
Aleksandr Trapeznikov

Aleksandr Trapeznikov (1908 Permi kubermang – ) oli Nõukogude partei- ja julgeolekutöötaja. Eesti NSV riikliku julgeoleku ministri asetäitja kaadrialal ja Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Ministeeriumi kaadriosakonna ülem.

Elulugu

Tööliste poeg, venelane. NLKP liige 1929. Haridus: keskharidus, 1937 ÜK(b)P KK juures asuv Kõrgem propagandistide kool.
1929–1930 komsomoli rajoonikomitee sekretär Sverdlovski oblastis, 1930–1932 kaevanduste grupi parteikomitee sekretär Kamenski rajoonis Sverdlovski oblastis, 1932–1933 Lenini nimelise Kõrgema kommunistliku põllumajanduskooli tudeng Sverdlovskis, 1933–1934 ÜK(b)P Sverdlovski oblasti Kamenski rajoonikomitee agitmassilise osakonna instruktor ja juhataja, 1934–1935 Uurali alumiiniumitehase parteikomitee sekretäri asetäitja ja sekretär Kamenskis, 1937 NSVL NKVD GUGB operatiivvolinik, 1937–1944 Kirovi oblasti UNKVD/UNKGB vanemoperatiivvolinik, 2. osakonna jaoskonnaülem, osakonnaülema abi, vanglate osakonna ja 3. eriosakonna ülem, 1944 Mogiljovi oblasti UNKGB jaoskonnaülem, 2. osakonna ülema asetäitja Mogiljovis ja Bobruiskis, 1945–1946 UNKGB ülema asetäitja kaadrialal Bobruiskis, 1946–1947 Valgevene NSV MGB parteikomitee sekretär, 1947–1950 Novgorodi oblasti UMGB ülema asetäitja kaadrialal, 1950–1951 NSVL MGB Kõrgema kooli juures asuvate juhtivkoosseisu ümberõppe kursuste kuulaja, 06.1951–04.1953 Eesti NSV riikliku julgeoleku ministri asetäitja kaadrialal ja Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Ministeeriumi kaadriosakonna ülem. 1953 kutsuti Moskvasse NSVL Siseministeeriumi käsutusse.
Eduard Melts

Eduard Kristjan Melts VR I/3 (20. aprill 1893 Lasva vald – 22. juuli 1955 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (kolonel).
Üldhariduse omandas Võru linnakoolis ja Pihkva kubermangu Bõstretsovo põllutöökoolis, sõjalise hariduse Oranienbaumi lipnikekoolis, mille lõpetas 1916. aastal. Teenis ohvitserina 21. Siberi kütipolgus ja 4. Vidzeme Läti kütipolgus. Ülendati alamleitnandiks. Võttis osa Vabadussõjast (VR I/3). 
Teenis 1. Jalaväerügemendis, 2. Diviisis ja Sõjaministeeriumis.
1940. aasta septembrist oli Eduard Melts  22. Eesti Territoriaalne Laskurkorpuse  tagalaosakonna ülem. 1941.a. jaanuarist aga Sõjaväe Tehnikakooli ülema asetäitja majanduse alal. II maailmasõja  ajal augustis 1941 evakueerus koos kooliga  Nõukogude Liitu  Tjumenisse.
1956. aasta NSV Liidu meistrivõistlused suusatamises

1956. aasta  NSV Liidu meistrivõistlused suusatamises  toimusid  murdmaa osas 11.–16. märtsini Sverdlovskis.

Suusahüpped ja kahevõistlus

Võistlused peeti 5.–9. märtsini Kirovis.
Aleksandr Potebnja

Aleksandr Potebnja (vene keeles Алекса́ндр Афана́сьевич Потебня́, ukraina keeles Олекса́ндр Опана́сович Потебня́; 22. september 1835 Poltaava oblastis Romnõ maakonnas – 11. detsember 1891 Harkovis) oli ukraina keeleteadlane.
1851 astus ta Harkovi ülikooli õigusteaduskonda, aga järgmisel aastal läks üle ajaloo-keeleteaduskonda. 1856 lõpetas ta ülikooli ja töötas mõnda aega Harkovis gümnaasiumis kirjandusõpetajana. 1861 kaitses ta magistrikraadi teemal "Mõnest sümbolist slaavi rahvaluules". 1862 avaldas ta oma peateose "Mõte ja keel". Samal aastal sõitis ta välismaale, pidas loenguid Berliini ülikoolis, külastas slaavi maid ja õppis sanskritti. 1874 kaitses ta doktorikraadi vene keele grammatika põhjal ja 1875 sai ta Harkovi ülikooli professoriks. Ühtlasi juhatas ta 1878–90 Harkovi Ajaloo-Filoloogiaühingut.
5. detsembril 1875 sai ta Keiserliku Peterburi Teaduste Akadeemia vene keele ja kirjanduse osakonna kirjavahetajaliikmeks ning samal aastal pälvis ta Lomonossovi preemia.
Teda on hinnatud kui üht esimest ukraina ja vene suurt lingvisti, samuti kui tänapäevase kirjanduskriitika eelkäijat. Ta oli tähtis eelkäija vene formalistidele ja samuti Lev Võgotskile.
Tema teoreetilistes vaadetes on nähtud sarnasust Benedetto Croce, Leo Spitzeri ja Charles S. Peirce'i lähenemistega.
Ain Jürisson

Ain Jürisson (11. oktoober 1931 Kaelase – 14. november 2017) oli eesti näitleja ja lavastusalajuhataja.
Ta sündis aastal 1931 Kaelasel talunike lapsena. Ta lõpetas aastal 1957 Tallinnas kaugõppekeskkooli ja Draamateatri õppestuudio.
Ta oli aastatel 1958–1981 Draamateatri näitleja. 1981–2004 oli ta Draamateatri lavastusala juhataja ja 2004–2006 töökodade juhataja. 
Ta on esinenud Eesti Televisiooni ja Eesti Raadio saadetes ning mänginud filmides "Vallatud kurvid" (1959), "Ohtlikud kurvid" (1961), "Viimne reliikvia" (1969) ja "Madude oru needus" (1987). 1995. aastal mängis ta telesarjas "Õnne 13" Valijat. 
Enim on Jürisson tuntud animafilmide dubleerijana. Draamateatri töö kõrvalt jõudis ta 30 aastat osaleda Sojuzmultfilmi animafilmide eestindamises Tallinnfilmi tarbeks.
Garlieb Merkel

Garlieb Helwig Merkel (31. oktoober 1769, Lēdurga, Läti – 9. mai 1850, Riia) oli valgustusaegne baltisaksa kirjanik ja ühiskonnategelane, varane estofiil ja letofiil.
Merkel sündis Liivimaal külakirikuõpetaja peres. 17. eluaastast töötas ta koduõpetajana paremates perekondades.
1790. aastal liitus ta Riia intellektuaalide seltskonnaga. Sealsete ideede mõjul avaldas Merkel 1796. aastal raamatu "Die Letten" ("Lätlased", täispealkirjaga: "Die Letten vorzüglich in Liefland am Ende des philosophischen Jahrhunderts, Ein Beytrag zur Völker- und Menschenkunde"), mis kirjeldas talupoegade elu ja baltisaksa maaomanike jõhkrust äärmiselt süngelt ning kutsus Vene valitsust üles olukorda sekkuma ja lätlaste elutingimusi parandama. Raamat pälvis Saksamaal arvestatava populaarsuse ning tõlgiti prantsuse, taani ja vene keelde. 1800. aastal avaldati algne saksakeelne versioon kordustrükis. 20. sajandil tõlgiti see lõpuks ka läti keelde.
Merkeli raamat põhjustas Liivimaa maaomanike seas vihatormi ning Merkel oli sunnitud minema pagulusse. Ta kolis algul Weimarisse ja 1800. aastal Berliini, kus toimetas koos August von Kotzebuega nädalakirja "Der Freimutige" (1803–1806).
Aastal 1802 ilmus Merkeli proosapoeem "Wannem Ymanta – Eine lettische Sage", mis on olnud üks eesti rahvuseepose "Kalevipoeg" eeskuju ja eelkäija.
1816. aastal naasis Merkel Liivimaale. Ta avaldas raamatud "Minu kümme aastat Saksamaal" (1818) ning "Pilte ja karaktereid minu elust" (2 kd, 1839–1840). Samuti kirjutas ta brošüüri "Vabad lätlased ja eestlased" (1820), mis trükiti Leipzigis.
Paul McLaughlin

Isiklikku

Paul McLaughlin on jalgpallihuviline ja FC Liverpooli fänn.
Apple Music

Apple Music on Apple Inc. poolt välja töötatud muusika ja video voogedastuse teenus. Kasutajad valivad oma seadmesse voogesituseks mõeldud muusika või saavad kuulata olemasolevaid, kureeritud esitusloendeid. Teenus hõlmab ka Interneti-raadiojaama Beats 1, mis edastab rohkem kui 100 riigis 24 tundi ööpäevas. Teenus kuulutati välja 8. juunil 2015 ja see avati 30. juunil 2015 üle 100 maailma riigis. Uued tellijad saavad kolmekuulise tasuta prooviperioodi enne, kui teenus nõuab igakuist tellimust.
Algselt rangelt muusikateenusena hakkas Apple Music 2016. aastal laienema videote näitamises. Jimmy Iovine on öelnud, et teenuse eesmärk on saada "kultuuriliseks platvormiks", ja Apple väidab, et teenus soovib, et teenus oleks "ühekordne kontaktpunkt popkultuuriga". Ettevõte investeerib aktiivselt videomaterjali tootmisse ja ostmisse nii muusikavideote kui ka muusikaväljaandeid toetavate kontsertmängude, samuti veebisarjade ja mängufilmide osas.
Apple Music'i iOS-i originaalversioon sai erinevaid kommentaare, kusjuures kriitika oli suunatud kasutajaliidese kohta, mida peetakse "intuitiivseks". Kuid seda kiideti selle eest, et ta mängis esitusnimekirja, voogesituse laia valikut ja selle integreerimise teiste Apple'i seadmete ja teenustega. IOS 10-s sai rakendusele oluline ümberkujundamine, mis sai positiivseid kommentaare värskendatud liidese kohta, kus on vähem segadust, parem navigeerimine ja suurem rõhk kasutajate valikule. Apple Music sai populaarsuse pärast selle käivitamist kiiresti, läbides vaid kuue kuu jooksul 10 miljoni kliendi verstaposti. Alates detsembrist 2018 on teenus maailmas 56 miljonit kliendi.
Jim Peebles

Phillip James Edwin Peebles (sündinud 25. aprillil 1935 Winnipegis Manitoba provintsis Kanadas) on Kanada-USA astrofüüsik, astronoom ja kosmoloogiateoreetik, kes on emeriitprofessor Princetoni Ülikoolis. Teda on alates 1970. aastatest peetud maailma üheks juhtivaks kosmoloogiateoreetikuks.
Füüsikalise kosmoloogia teoreetilise raamistiku arendamise eest sai ta ühe poole 2019. aasta Nobeli füüsikaauhinnast. Ta jagas auhinda Michel Mayori ja Didier Queloz'ga, kes leidsid tema teooriale tuginedes esimese eksoplaneedi.
Eetika

Eetika jaotised

Eetikat kui distsipliini võib vastavalt oma kasutusele jagada kirjelduslikuks ehk deskriptiivseks eetikaks ja normatiivseks eetikaks. Normatiivne eetika suhtes sisemiselt võib seejuures eristada rakenduslikku eetikat koos selle poolt kasutatavate eetikateooriatega.
Deskriptiivne eetika tegeleb eetilise käitumise kirjeldamisega empiirilises mõttes, näiteks kirjeldab eetilisi hoiakuid mingil ajal mingis piirkonnas, kirjeldab eetilisi hoiakuid psühholoogia vahenditega jne.
Normatiivne eetika, aga tegeleb eetiliste hoiakute teoreetilise seletamise ning põhjendamisega ja püüab läbi selle neidsamu hoiakuid kujundada. Normatiivse eetika teoreetilisi sedastusi viiakse ellu rakenduslikus eetikas, mis püüab lähtuvalt üldteoreetilistest alustest sõnastada konkreetseid norme käitumise jaoks.
Neist seisab omakorda eraldi metaeetika, mis uurib eetikasse puutuvaid väiteid ja hoiakuid propositsioonide kaudu. Metaeetika ei võta ise seisukohta eetika küsimustes, vaid tegeleb pigem keelelis-loogilise analüüsiga.

Eetika ja moraalifilosoofia

Eetika on tänapäeval eelkõige teoreetiline distsipliin, mis uurib inimeste ühiskondlikku koosolu, ühiskonna ja inimese suhet kõige üldisemas mõttes ning püüab anda vastavaid seletusi ja põhjendusi. Lähtuvalt sellest eristatakse tihti eetika moraalifilosoofiast, mis uurib inimese kõlbelist käitumist, eetiliste hoiakute rakendamist pigem subjektiivses mõttes.
Sisuliselt on eetika ja moraalifilosoofia siiski tihedalt seotud, kuna eetika mõte on ikkagi selle rakenduses. Oma sisulise ühtepõimituse tõttu ei peeta tihti, nt ajakirjanduses või muus mittespetsiifilises kontekstis vajalikuks neid distsipliine eristada.
Biomeetrilised isikuandmed

Biomeetrilised isikuandmed on isiku kui füüsilise olendi unikaalsed (ka mitteunikaalsed) eripärad, mis on seotud tema kehast tulenevate mõõdetavate iseärasustega. Sellisteks kasutatakse kõige erinevamaid isikute füüsilise keha tunnuseid, mis tagavad lihtsa ja selge mõõtmise. Laiemalt on tuntud sõrmejälgede, näo ja DNA põhjal isikuteandmete kogumine ja isikuandmete töötlemine.
Joonas Tamm

Tulevik

Tamm alustas jalgpalli mängimist Tuleviku noortemeeskondades. Ta tegi oma Meistriliiga ja esindusmeeksonna debüüdi 2008.

Flora

2009 sõlmis Tamm lepingu Floraga ja laenati Itaalia klubisse Sampdoria Primavera. Ta võitis oma esimese Meistriliiga tiitli 2010. aasta hooajal.

IFK Norrköping

27. detsembril 2010 liitus Tamm Allsvenskan klubiga IFK Norrköping. Juulis 2011 laenati ta Division 1 klubisse IF Sylvia. Ta lõi oma debüütmängus Motala AIF vastu 10 minutit pärast sisse vahetamist oma esimese värava.

Trelleborgs FF

3. detsembril 2013 liitus ta Division 1 klubiga Trelleborgs FF.

Tagasi Tulevikus

2015 tuli Tamm tagasi Eestisse ja liitus Tulevikuga.

Tagasi Floras

22. juunil 2015 sõlmis Tamm lepingu Floraga. Ta võitis oma teise Meistriliiga tiitli 2015. aasta hooajal.

Koondisekarjäär

A-koondise debüüdi tegi Tamm  19. juunil 2011 sõpruskohtumises Tšiili vastu. Samas mängus tegid oma debüüdi veel Mikk Reintam, Henri Anier, Siim Tenno, Joel Indermitte, Meelis Peitre, Albert Prosa ja Andrei Veis. Esimesed väravad lõi 3. oktoobril 2017 Gibraltarile, lüües 6:0 mängus kübaratriki.
Krista Lepik

Krista Lepik (sündinud 26. aprillil 1964 Rakkes) on endine eesti laske- ja murdmaasuusataja.
Ta osales 1992. aasta Albertville'i taliOM-il ja 1994. aasta Lillehammeri taliOM-il.
1986-1997 võitis ta Eesti meistrivõistlustel laskesuusatamises 4 kulda, 1 hõbeda ja 3 pronksi.
1980-1997 võitis ta Eesti meistrivõistlustel murdmaasuusatamises individuaalselt 5 kulda, 10 hõbedat ja 5 pronksi ning teatevõistluses 3 kulda, 5 hõbedat ja 1 pronksi.
1987 võitis ta naistest Tartu suusamaratoni.
Aarna

Loodus

Küla lääneossa jääb Ahja jõe keskjooksu oru nõlv. Põlva–Saverna maantee ja Ahja jõe ristumise kohta kutsutakse Aarna oruks.
Kähri–Koorvere tee ääres asuvad Hatiku järved (Hatiku Edejärv ja Hatiku Tagajärv), Kogresoos asub väike rabajärv Hatiku Kogrõjärv. Külast voolab läbi Hatiku oja.
Külas kasvab kaks looduskaitsealust põlispuud – Karo kakutu pettai ja Kraaviotsa pettai. Põlva–Saverna maantee ääres kasvavad Aarna ristipuud.

Taristu

Külas asub Põlva Agro OÜ farmikompleks. Aarna lüpsikarjalaut (arhitekt Andres Tambek) valiti 2003. aastal parimaks puitehitiseks.
Külas asub Järve krossirada.
Aarna küla läbivad Põlva–Saverna maantee (89) ja Kähri–Koorvere tee (18155).

Ajalugu

Aarna küla ajalugu on seotud Kiuma mõisaga, kuivõrd endise Kiuma mõisa süda asub tänase Aarna küla alal. Kiuma mõisa on esmakordselt mainitud 1495. aastal. 
Aarna nimi on seotud Ahja jõel asunud vesiveskiga, kus 17. sajandi esimesel poolel oli möldriks Jacob Ahrna.
Nõukogude perioodil asus külas Põlva kolhoosi Aarna suurfarm ja kanala.
Küla edelaosas, Ahja jõe ürgoru paremal pervel asub kaks kääbast, mis on dateeritud I aastatuhande teise poolde. Kääpad on arheoloogiamälestistena kantud kultuurimälestiste riiklikku registrisse.
Kallaste

Ajalugu

17. sajandi Rootsi kaardil on oja suue tähistatud nimega Hornet.
18. sajandil oli Kallaste vene vanausuliste asula. 
Varasematel aegadel oli Kallaste jagatud kahe mõisa - Kokora ja  Alatskivi vahel ning kuulus nende mõisavaldade alla, 1917. aastast kuulus Peipsiääre valda. 
Aastal 1921 nimetati Kallaste aleviks ja 1938. aastal sai ta kolmanda astme linna õigused. 
1950. aastal, kui moodustati maarajoonid, sai Kallaste linn Kallaste rajooni keskuseks. Pärast rajoonide reorganiseerimist aastal 1959 sai Kallastest Tartu ja Elva järel kolmas linn Tartu rajoonis.
Kallaste linna omavalitsuslik staatus kinnitati aastal 1991.
Eesti omavalitsuste haldusreformiga moodustati 2017. aastal Alatskivi valla, Kallaste linna, Pala valla, Peipsiääre valla ning Vara valla ühinemisel uus haldusüksus – Tartu maakonda kuuluv Peipsiääre vald.

Loodus

Maastikuliselt asub Kallaste linn Kagu-Eesti lavamaal.
Linna territooriumil paikneb Kallaste paljand.

Rahvastik

Rahvastikuregistri andmetel elas 1. jaanuaril 2012 linnas 999 inimest. Neist 482 olid mehed ja 517 naised. 99 olid kuni 15-aastased, 662 tööealised ja 238 pensioniealised (65-aastased ja vanemad).

Muud

Aastal 1988 püstitati Kallastele Eesti viimane avalik Lenini kuju.
Raudtee tänav (Tartu)

Raudtee tänav on tänav Tartus Tammelinnas.
Tänav algab Riia tänavalt, kulgeb alguses kagusse, teeb piki Tartu–Valga raudtee äärt suure kaare ning kulgeb lõpuks edela suunas. Tänav lõppeb Laseri tänavaga ristudes.
Raudtee tänav on 3,65 km pikkune.
Raudtee tänavaga külgneb Tamme staadion.
Maria Minerva

Isiklikku

Tema isa on humorist, raadio- ja telesaatejuht Mart Juur.
Sydney Ülikool

Sydney Ülikool on avalik-õiguslik ülikool Austraalias. Selle pealinnak asub Sydneys Camperdowni linnaosas. 
Sydney ülikool on Austraalia vanim ülikool. See asutati 1. oktoobril 1850 University of Sydney Actiga ja avati 11. oktoobril 1852. Ülikool kuulub Austraalia ülikoolide Group of Eighti ja on maailma ülikoolide pingereas esimese 40 seas. Ülikoolis on õppinud või õpetanud 5 Nobeli auhinna laureaati.
Camperdowni linnakus on Edmund Blacketi projekteeritud uusgooti stiilis liivakivihooned. 
Ülikool koosneb 16 teaduskonnast ja koolist, mis pakuvad bakalaureuse-, magistri- ja doktorikraadi. 
Aastal 2011 oli ülikoolis 32 393 bakalaureuseüliõpilast ning 16 627 magistranti ja doktoranti.
Keskkonnakahju

Keskkonnakahju (inglise environmental damage) on oluline ebasoodne mõju keskkonnale, sh elupaigale, liigile, kaitstavale alale, veele või pinnasele.
Üleliiduline Vabatahtlik Karskusühing

Üleliiduline Vabatahtlik Karskusühing (vene Всесоюзное добровольное общество борьбы за трезвость, ВДОБТ) oli Nõukogude Liidus aastatel 1985-1990 tegutsenud organisatsioon.
NLKP Keskkomitee võttis 17. mail 1985 vastu otsuse "Abinõudest joomarlusest ja alkoholismist jagusaamiseks", millega sooviti arendada massilist karskusliikumist ja luua üleliiduline vabatahtlik karskusühing. Samal päeval võeti vastu ka NSV Liidu Ministrite Nõukogu määrus "Abinõudest joomarlusest ja alkoholismist jagusaamiseks ning puskariajamise likvideerimiseks". 28. mail 1985 andis Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidium välja samalaadse seadluse. 11. oktoobril 1985 toimus Eesti NSV Vabatahtliku Karskusühingu asutamiskonverents.
Eesti NSV-s moodustati 1986. aasta teiseks pooleks 1638 karskusühingu algorganisatsiooni, millesse kuulus üle 28 000 liikme. Suure osa karskusühingusse kuulujate liikmestaatus oli pigem formaalne.
1988. aasta lõpuks sai selgeks, et Üleliiduline Vabatahtlik Karskusühing ei olnud suutnud oma ülesannetega toime tulla. Alkoholism ja joomarlus olid jälle laialdasemalt levimas.
16.-17. oktoobril 1990 toimus Üleliidulise Vabatahtliku Karskusühingu 2. kongress, kus otsustati organisatsiooni uueks nimeks võtta Üleliiduline Karskuse ja Tervise Ühing (vene Всесоюзное общество трезвости и здоровья (ВОТиЗ)). 16. detsembril 1991 toimus ühingu 3. kongress, kus otsustati, et organisatsiooni uueks nimeks saab Rahvusvaheline Karskuse ja Tervise Liiga (vene Международная Лига трезвости и здоровья (МЛТиЗ)).
Moskva metroo

Moskva metroo (vene keeles Московский метрополитен) on Moskvas ja selle eeslinnades (Krasnogorsk ja Reutov) asuv metroo.
Moskva metroos on 14 liini 226 metroojaamaga ja kogupikkusega 387,6 km. Keskmiselt teenindab metroo 6,6 miljonit reisijat päevas, nädalavahetustel üle 7 miljoni päevas. 2009. aastal oli metroos 2,3922 miljardit reisijat. Tipptunnil sõidavad rongid poolteiseminutilise intervalliga.
Üldjuhul on metrooliinide otspunktid äärelinnas ja keskkoht kesklinnas. Lisaks on olemas 2 ringliini, mis võimaldab peaaegu igalt liinilt igale liinile ümber istuda.
Igale metrooliinile on määratud oma number, nimi ja värvus. Rongis peatuste teatamisel kasutatakse liinide nimesid, aga kõnekeeles harilikult värve, välja arvatud roheliste liinide kohta, sest mitmele liinile on määratud üsna lähedane roheline värv.
Peatusi teatab meeshääl, kui rong sõidab äärelinnast kesklinna suunas, ja naishääl, kui rong liigub kesklinnast äärelinna suunas. Ringliinil teatab meeshääl peatusi päripäeva sõites ja naishääl vastupäeva sõites.
Metroo avatakse hommikuti umbes kell 5.30. Täpne aeg sõltub rongide saabumisest konkreetsesse jaama. Kõik metroojaamad suletakse kell 1.00.

Õnnetused ja terrorirünnakud

8. jaanuaril 1977 plahvatas pomm rahvast täis vagunis. Hukkus 7 ja raskelt vigastada sai 33 inimest. Rünnakus mõisteti süüdi 3 armeenlast, kes hukati.
Juunis 1981 toimus Oktjabrskaja jaamas tulekahju, milles hukkus vähemalt 7 inimest.
17. veebruaril 1982 kukkus Aviamotornaja metroojaamas kokku eskalaator. Hukkus 8 inimest, 30 sai raskelt vigastada.
30. märtsil 1983 hukkus mitu inimest kahe metroorongi kokkupõrkes Belorusskaja jaamas.
6. veebruaril 2004 hukkus pommiplahvatuses Avtozavodskaja ja Paveletskaja jaamade vahel 40 inimest, vigastada sai üle 100.
29. märtsil 2010 kell 7.56 ja 8.38 toimusid metroos Lubjanka ja Park Kulturõ jaamas kaks plahvatust. Neis hukkus 38 ja vigastada sai 102 inimest. Arvatakse, et plahvatused panid toime Kaukaasia päritolu enesetaputerroristidest naised.
15. juulil 2014 sõitis metroorong Slavjanski bulvari ja Park Pobedõ metroojaama vahel rööbastelt välja. Hukkus üle 20 inimese, üle 150 sai vigastada.
Zschepplin

Zschepplin on asula Saksamaal Saksimaa liidumaal Nordsachseni kreisis Zschepplini vallas.
Kiran Mazumdar-Shaw

Kiran Mazumdar-Shaw (kannada keeles ಕಿರಣ್ ಮಜುಮ್ದರ್ ಷ; sündinud 23. märtsil 1953) on India ettevõtja ja zooloog. Ta on Indias Bangalore'is tegutseva biotehnoloogiafirma Biocon Limited tegevjuht ja nõukogu esimees ning IIM-Bangalore esimees. Ta on ajakirja Forbes maailma 100 mõjukaimast naise nimekirjas ning ajalehe Financial Times maailma 50 mõjukaima ärinaise nimekirjas.
1973. aastal kaitses Mazumdar-Shaw doktorikraadi zooloogias Bangalore'i Ülikoolis. Järeldoktorantuuri läbis ta Ballarati kolledžis õllemeistrina (1975). 1978. aastal rajas ta ettevõtte Biocon, mille arendas tööstuslikust ensüümitootjast biofarmaatsiaettevõtteks, mis tegutseb diabeedi, onkoloogia ja autoimmuunsushaiguste vallas.
Oma tööga on Mazumdar-Shaw pälvinud auhindu, ta on India Ärikooli ja Hyderabadi Tehnoloogiainstituudi nõukogu liige.
Ashton Kutcher

Karjäär

Ta mängis Michael Kelsot telesarjas "Kuumad seitsmekümnendad" ja Jesse Montgomeryt filmis "Kutt, kus mu auto on?", samuti tuntakse teda filmist "Liblikaefekt".
Kutcher on armastatud teismeliste seas, aga täiskasvanud teda ei hinda. Aastatel 2003–2011 nimetati Kutcher Teismeliste valiku auhinna kandidaadiks 16 korda 11 kategoorias ja võitis 12 korda 8 kategoorias. Laste valiku auhinna kandidaadiks nimetati ta aastatel 2004–202007 5 korda 4 kategoorias ja võitis neist ühe: 2004 meestelenäitleja kategoorias osa eest sarjades "Kuumad seitsmekümnendad" ja "Punk'd".
2003 nimetati Kutcher halvimate filmide auhinna Kuldne Vaarikas kandidaadiks ekraanipaari kategoorias koos Brittany Murphyga peaosade eest filmis "Just Married" ja koos Tara Reidiga peaosade eest filmis "My Boss's Daughter". Nad ei saanud seda auhinda.
2004 nimetati Kutcher Kuldse Vaarika kandidaadiks meesnäitleja kategoorias osa eest filmides "Cheaper by the Dozen", "Just Married" ja "My Boss's Daughter". Ta ei saanud seda auhinda.
2010 nimetati Kutcher Kuldse Vaarika kandidaadiks meesnäitleja kategoorias osa eest filmis "Killers" ("Killerid"). Selle auhinna ta võitis.

Isiklik elu

24. septembril 2005 abiellus Kutcher Demi Moore'iga. Pulmatseremooniat juhtis rabi ja pulmas oli 150 külalist, nende hulgas Moore'i endine abikaasa Bruce Willis.
17. novembril 2011 tegi Moore avalduse, milles väljendas soovi lahutada.
16. jaanuaril 2009 sai Kutcher esimeseks Twitteri kasutajaks, kellel on üle miljoni tellija. Sellega võitis ta miljoni tellija konkursi CNN-i ees. Konkursi võiduga kaasnes auhind 100 000 USA dollarit, mille Kutcher annetas võitluseks malaariaga. 2013. aasta algusest on ta suhtes näitlejanna Mila Kunisega. Jaanuaris 2014 paar kihlus ja 1. oktoobril 2014 said nad tütre, kellele pandi nimeks Wyatt Isabelle Kutcher.
Kuberneri aed

Kuberneri aed (ka Lossiaed) on aed Tallinnas Toompeal Riigikogu hoone lõunaküljel. Aia pindala on 0,4 ha.
Aed rajati 1820. aastatel. Aastatel 1935–1936 muudeti aed iluaiaks, mida piirab sepistara. Projekti tegi Alar Kotli.
Aias kasvab roose ja 26 taksonit puittaimi.
Gerlosberg

Geograafia

Gerlosberg asub Rohrbergist idas. Valla lõunaosas voolab Gerlosi oja läbi sügava kuristiku. Põhjas on 2558 m kõrgune Kreuzjoch.