google/wiki40b huggingface dataset:
Lauri Ploom

Elulugu

Lauri Ploom on Vilve Ploomi abikaasa.
Lõpetas 1961 Tartu 7. Keskkooli, 1967 TÜ keemiaosakonna, 1974 Eesti NSV TA Füüsika Instituudi (FI) aspirantuuri, keemiakandidaat (1978, TÜ), väitekiri "Puhtusastmega 10⁻6ю–⁻8 KCl kristallide saamise metoodika ning nende kiiritusdefektid". Oli 1966–81 Eesti NSV TA Füüsika ja Astronoomia Instituudi (FAI) insener ja nooremteadur ning FI nooremteadur, 1981–93 Eesti NSV TA Loomakasvatuse ja Veterinaaria Instituudi (ELVI) ainevahetushäirete uurimise labori vanemteadur, 1994–99 labori juhataja, aastast 1991 ka EPMÜ veterinaariateaduskonna assistent, 1999– EPMÜ loomakasvatusinstituudi (aastast 2005 EMÜ veterinaarmeditsiini ja loomakasvatuse instituudi) söötmisosakonna vanemteadur. Tähtsamad loengukursused: TÜ-s tööstuskaubatundmine ja biokeemia, EPMÜ-s veterinaartoksikoloogia

Teadustöö

Ploomi peamised uurimisvaldkonnad on tahkise keemiline füüsika ja põllumajandusloomade ainevahetus.  Tšeslav Luštšiki juhendamisel on ta tegelenud kiiritusel tekkivate omadefektide olemuse ja asukoha selgitamisega leelishalogeenkristallides, samuti materjalide sügavpuhastamisega. Ta on uurinud lisandidefektide tekkevõimalusi kristallides, kohaldanud ja rakendanud keemilisi ning füüsikalisi analüüsimeetodeid kristallide puhtuse määramiseks. Põllumajandusloomade (veiste) ainevahetuse alal uurinud D-vitamiini vaegusest põhjustatud ainevahetushäireid. Tal on üle 40 teadustrükise ja üks autoritunnistus.
Jüri Pääsuke

Elulugu

Jüri Pääsuke on teenistuja poeg.
Lõpetas 1959 Tartu Raudteetehnikumi, 1965 Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) mehaanikateaduskonna, 1972 aspirantuuri Leningradi Polütehnilise Instituudis, tehnikakandidaat (1972, samas). Stažeeris 1976 Moskvas Arvutustehnika Teadusliku Uurimise Instituudis ja 1981 Pariisis riiklikus arvutifirmas CiZi. Oli 1965–1968, 1972–1973, 1979–1980 TPI masinaehituse tehnoloogia kateedri assistent, teadusliku uurimise sektori noorem- ja vanemteadur ning masinaehituse tehnoloogia kateedri vanemõpetaja, 1973–1979 ja 1980–1987 töötas Eesti NSV Plaanikomitee arvutuskeskuses, 1987–1992 oli Eesti Majandusjuhtide Instituudi tehnoökonoomika ja informaatika kateedri ning majanduse kateedri informaatika ja arvutiõpetuse vanemõpetaja ning dotsent, aastast 1992 Eesti Merehariduskeskuse (aastast 1999 Eesti Mereakadeemia) arvutiõpetuse kateedri juhataja. Loengukursused: personaalarvutid ja nende kasutamine, informaatika ja andmetöötlus, töö ja programmeerimine arvutisüsteemides; koostanud õppevahendeid.

Teadustöö

Uurimisvaldkonnad: arvutid ja informaatika, varem ka masinprojekteerimine ja automaatjuhtimine. Tegelenud tehnoloogiliste protsesside projekteerimisega arvutite abil, osalenud (kollektiivi juhina) andmesisestus- ja -kogumissüsteemi "Dokument" väljatöötamisel ja juurutamisel (1977–1981). Orden "Austuse märk" (1986). 20 teadustrükist
Ketserlus

Varakristluses

Juutide helleniseerunud kultuuris, milles sündis ja arenes kristlus, tähistati selle sõnaga "filosoofilisi või religioosseid koole". Nagu näiteks sadusere ja varisere (Ap. 5.17; 15.5; 26.5). Seejuures oli mõiste neutraalne ja seda kasutati ka "naasaretlaste usulahu" kohta (Ap. 24.5). Kuna usuti, et tõe ja elu võib inimene saada vaid läbi Kristuse, omandas sõna Uue Testamendi kirjades juba negatiivse varjundi. Peetrus räägib lahkõpetajatest ja hukutavatest valeõpetustest (2Pt.2.1) ja Paulus paneb lahkõpetused juba ühte ritta nõidumise ja ebajumalateenistustega (Ga.5.20). Apostlite jälgedes hakkas varajane kristlik kirik hereetikuteks nimetama kristlikust ortodoksiast kõrvalekaldumisi. Kristliku hereesia taga peitus küsimus vaimse tõe monopolist.

Varakatoliiklikus kirikus

Varases ristiusu kirikus kujunesid apostlitelt saadud õpetuse autoriteetideks piiskopid. Tekkis vajadus selgitada mis on Kristuse õpetuse sisu, mida kirik edasi annab. Õpetuse põhiseisukohad levisid paarilauseliste kokkuvõtetena, mida kasutati ristimisel. Neist vormelitest koostati usutunnistus. Õpetusliku aluste vaidluste lahendamiseks kutsuti kokku kirikukogud. Kirikukogude dokumendid olid suunatud tol ajal levinud hereesiate vastu.

Vanas katoliiklikus kirikus

4. sajandil arenes kristlus keiserlikuks riigiusuks. "Kõige hullemaks õnnetuseks, mis kristlaskonnale kunagi osaks on saanud, oli võib-olla Constantinus Suure pöördumine ristiusku ja sellele järgnev keisri sekkumine Jumala asjadesse ja Jumala kiriku sekkumine keisri asjadesse. Tähtsuselt järgmine oli see, kui kirikust, mida kiusati Kristuse pärast, sai kirik, kes kiusas taga Kristuse nimel." (R.C. Zaehener. Concordant Discord. Oxford, Clarenden Press 1970, lk 22) 380. aastal, kui mõistet "hereesia" kasutati esmakordselt "Tessaloonika ediktis" tsiviilseaduslikus kontektis, algas Rooma riigis arianismi allutus ja ketserite tagakiusamine. Samal aastal kuulutati kristlus riigiusundiks (ainult kristlaste suhtes). 382. vastu võetud manilaste vastased seadused kohustasid perfekte ametisse nimetama uurijaid ja salajasi kaastöötajaid. (Esimest korda käsitleti Roomas mitteriikliku usu liikmeid kurjategijatena ja nende tarvis loodi salajane jälitusaparaat.) Esimene 385. aastal avalikult ja ametlikult hukatud hereetik oli Priscillian.

Keskajal

Kirikuvõimude poolt otseselt hereetikute nimetuse all hukatud inimeste koguarv ja nende varade saatus pole teada. Kindel on, et see arv ulatub mitmetesse tuhandetesse. Hereetikuteks kuulutatud kataritevastases 1209–1229 kestnud albilaste ristisõjas, kuhu suundusid paljud põhjapoolsed aadlikud, kes lootsid saada endale ketseritelt võetud maad ja varad, hävitati vähemalt miljon inimest. Varem on selleks arvuks pakutud kahte miljonit. Viimane katarite tugipunkt, väike Quéribusi kindlus, vallutati alles 1255. aastal.
Konrad von zur Mühlen

Elulugu

Konrad von zur Mühlen sündis Vidruka ja Hardu mõisniku Gottwald von zur Mühleni (1825–1907) ja Anna von Grünewaldti (1837–1914) pojana.
Lõpetas Tallinna Toomkooli. Õppis aastatel 1887–1893 Tartu ülikooli usuteaduskonnas. Lõpetas ülikooli Cand. theol astmega. Oli prooviaastal Tallinnas, Kullamaal ja Raplas. Ordineeriti õpetajaks 10. juunil 1894.
Aastatel 1895–1909 oli ta Järva-Peetri ning 1909–1939 Tallinna Niguliste koguduse õpetaja. 1911–1919 oli ta Konsistooriumi assessor. Esimese maailmasõja ajal oli ta aastail 1915–1917 sundasumisel Siberis, küüditati 1918 Krasnojarskisse. 
Aastatel 1921–1939 oli Konrad von zur Mühlen Saksa praostkonna praost.
Aastal 1919 oli ta Tallinna Toomkooli kuraator. 1921–1939 tegutses Mühlen "Deutsches Kirchenblatti" väljaandjana.
Lahkus aastal 1939 Saksamaale ning suri 1945 Posenis.

Autasud

Eesti Punase Risti III klassi teenetemärk, 24. veebruar 1938
Multivalentne muusikaanalüüs

Multivalentne muusikaanalüüs on ameerika muusikateoreetiku James Websteri loodud muusikaanalüüsi kontseptsioon, mille kohaselt muusikateos hõlmab suurt hulka erinevaid valdkondi (domain): tonaalsust, muusikalisi ideid, rütmi, dünaamikat, instrumentatsiooni, registrit, "retoorikat", disaini jne.
James Webster kirjeldab multivalentse muusikaanalüüsi metoodikat raamatu "Musical Form, Forms & Formenlehre: Three Methodological Reflectionson" kolmandas peatükis “James Webster & The Concept of Multivalent Analysis”
Valentin Adrian

Valentin Adrian (meistrimärk VA; 1678 või 1679 Tallinn – 1753 Tallinn) oli Tallinna kullassepp aastail 1714–1753.
Ta õppis Johann Seligeri juures, oli 1719–1729 Tallinna kullasseppade tsunfti vanem. Pärast Adriani surma pidas kuni 1755. aastani töökoda edasi tema lesk.
Udukogu

Udukogu (ka udu) on tähtedevahelisest tolmust, vesinikust, heeliumist ja teistest ioniseeritud gaasidest koosnev pilv.
Algselt kasutati "udukogu" üldnimetusena kõigi ulatuslike astronoomiliste objektide, sealhulgas kaugemate galaktikate kohta. Sellest on jälgi ka tänapäevases kasutuses: näiteks nimetati Andromeeda galaktikat Andromeda udukoguks, enne kui Edwin Hubble galaktikad avastas.
Udukogud moodustavad sageli piirkondi, milles sünnivad uued tähed, näiteks Kotka udukogus. Seda udukogu kujutab üks NASA tuntud pilte "Loomise sambad" ("Pillars of Creation"). Sellistel aladel tõmbuvad gaas, tolm ja muud ained kokku, moodustades suure massiga kehi, mis omakorda veelgi ainet ligi tõmbavad, muutudes lõpuks piisavalt suureks, et alguse saaks uus täht. Ülejäänud ainest ümbruskonnas moodustuvad planeedid ja muud väiksemad taevakehad.
Esindusõigus

Esindusõigus on õiguste kogum, mille piires esindaja saab tegutseda esindatava nimel.
Silindriline projektsioon

Silindriline projektsioon on kaardiprojektsioon, mille meridiaanid on kujutatud võrdsete vahemikega vertikaaljoontena ja paralleelid on kujutatud horisontaaljoontena.
Meridiaane vertikaaljoontena on lihtsaim mõista juhul, kui kujutada ette ümber Maa asetsevat silindrit, mille telg on võrdne Maa pöörlemise teljega.
Silindrilised projektsioonid jagunevad õigepindseteks, konformseteks ja ekvidistantseteks projektsioonideks
Oisu vald (Türi kihelkond)

Oisu vald (saksa keeles Oiso) oli vald Järvamaal Türi kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1892 ja seejärel liideti Oisu vald Alliku vallaga.
Valla alal asus Oisu mõis ja Kärevere mõis.
Lesja Ukrajinka

Lesja Ukrajinka (ukraina Леся Українка, pärisnimega Лариса Петрівна Косач-Квітка; 25. veebruar (vkj 13. veebruar) 1871 Novograd-Volõnskõi – 1. august (vkj 19. juuli) 1913 Surami, Gruusia) oli ukraina luuletaja ja publitsist, üks ukraina tähtsamaid luuletajaid.
Ta oli kirjastaja Olga Dragomanova-Kosatši teine laps. Olga vend ja Lesja onu oli tuntud teadlane Mõhhailo Dragomanov. Kodus räägiti ainult ukraina keelt ja vene keele vältimiseks ei pandud Lesjat kooli vaid palgati koduõpetajad. Ta õppis lugema ka vene, poola, bulgaaria, kreeka, ladina, prantsuse, itaalia, saksa ja inglise keeles.
Lesja Ukrajinka hakkas luuletusi kirjutama 8-aastaselt. Juba 13-aastasena ilmusid tema esimesed luuletused ajalehes Zorja. Ema soovitusel võttis ta kasutusele pseudonüümi, mille all teda tänini tuntakse. 1879 kolis perekond Lutskisse ja 1880. aastatel Kiievisse. Onu Mõhhailo innustas teda tutvuma ukraina rahvaluule ja muinasjuttudega. 1888 asutas ta koos oma vennaga kirjandusliku ringi, mis tegeles ukraina kirjanduse edendamisega ja väliskirjanduse tõlkimisega ukraina keelde. Muu hulgas tõlkisid nad ukraina keelde Nikolai Gogoli "Õhtud külas Dikanka lähedal". 1893 ilmus Ukrajinka esimene luulekogu "Laulutiivul". Kuna Vene keisririigis oli ukrainakeelse kirjanduse avaldamine keelatud, trükiti raamatud Lääne-Ukrainas Galõtšõnas, mis tollal kuulus Austria-Ungarile. Seejärel smugeldati raamatud Kiievisse. 1899. aastal ilmus luulekogu "Mõtted ja unistused" ning 1902 "Vastukajad".
Ukrajinka kirjutas ka eepilist luulet, näidendeid, proosat ja kirjanduskriitikat. Tema tuntumad näidendid on "Sügismuinasjutt", "Katakombides", "Metsalaul" ja "Kivist peremees".
1881 haigestus ta tuberkuloosi ning pidi seetõttu viibima palju kuiva kliimaga piirkondades. Ta viibis lühemat või pikemat aega Saksamaal, Austrias, Itaalias, Bulgaarias, Krimmis, Kaukaasias ja Egiptuses.
Lesja Ukraina tegutses aktiivselt tsaarivõimu vastu. Ta kuulus mitmesse marksistlikkusse rühmitusse ja tõlkis 1902. aastal Kommunistliku partei manifesti ukraina keelde.
1907. aastal abiellus ta jurist Klõment Kvitkaga.
1900. aastal elas ta 20. veebruarist 1. märtsini Tartus aadressil Kastani 65. 2001. aastal paigaldas Ukraina riik hoonele graniidist mälestustahvli poetessi portreega ning tekstiga eesti ja ukraina keeles.
Lesja Ukrajinka suri aastal 1913 Suramis Šida Kharthli piirkonnas Gruusias; ta on maetud Baikove kalmistule Kiievis.
Lesja Ukrajinkat on kujutatud Ukraina 200-grivnasel rahatähel.
Nikolai Bentsler

Nikolai Bentsler (sündinud 7. juulil 1984 Tallinnas) on Eesti näitleja. Ta on mänginud peamiselt Vene Teatris, aga ka mitmetes filmides ja telesarjades.
Nikolai Bentsler lõpetas 2006. aastal Moskva Kunstiteatri stuudio.
Kauliflooria

Kauliflooria ehk tüveõiesus on õite arenemine puude jämedail okstel ja tüvedel olevaist uinupungadest. Viljade arenemist sealsamas nimetatakse kaulikarpiaks.
Tüvel arenenud viljad on sageli kogukad ja neil on suured seemned.
Kauliflooriat esineb umbes 1000 peamiselt troopika puuliigil, nt leivapuul ja kakaopuul.
Kauliflooria seostub sageli zoogaamiaga ehk loomtolmlemisega või zoohooriaga ehk loomleviga.
Kurasoŭščyna

Ajalugu

Linnaosa territooriumil asusid varem mitmed külad ja huutorid. Linnaosa ise on saanud oma nime samanimeliselt külalt (esimest korda kirjalikult mainitud aastal 1580), mis arvati Minski koosseisu osaliselt aastal 1924, osaliselt aga aastal 1956. Küla kuulus Łošyca mõisale. XIX sajandil rajati sinna suvemõis Valge villa, mille peahoone ja külalistemaja on ainsad vana küla hooned, mis tänapäevani säilinud on.
Tänapäevase linnaosa rajamist alustati aastal 1967.
Aleksander Hinno

Aleksander Hinno (3. aprill 1904 Põlva kihelkond – 24. veebruar 1992 Florida) oli eesti vaimulik.
Lõpetas aastal 1926 Tartu poeglaste gümnaasiumi. Õppis aastatel 1927–1931 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Oli prooviaastal Jüri (praost Jakob Aunveri) ja Tartu Ülikooli koguduses (professor Hugo Bernhard Rahamägi juures). Ordineeriti õpetajaametisse 1. mail 1932.
Oli aastal 1932 Hugo Bernhard Rahamägi isiklik adjunkt. 1932–1933 oli Kaarma koguduse õpetaja. Petseri Peetri koguduse õpetaja oli ta aastatel 1934–1941. Kui Arnold Graf lahkus Saksamaale, sai temast Võru Katariina koguduse õpetaja (Hinno teenis seda kogudust aastatel 1941–1944). Lisaks oli ta aastatel 1940–1944 Võru praostkonna abipraost.
Aastal 1944 lahkus ta Saksamaale. Piiskop Johan Kõpu määratuna oli ta Saksamaal USA ja Prantsuse tsoonides usuelu korraldaja. Ta asutas vaimuliku ajakirja Kirikuleht ning oli selle toimetaja.
Aastal 1949 saabus Aleksander Hinno Ameerika Ühendriikidesse. Tema tööpõlluks sai EELK New Yorgi Pauluse kogudus, kus ta teenis aastatel 1949–1981. New Yorgile lisandus hiljem ka Schenectady-Albany ja Syracuse'i eestlaste teenimine. Aastatel 1954–1981 on ta ka USA I praostkonna praost ja aastatel 1964–1976 EELK Konsistooriumi assessor.
praostina oli ta 1970. aastatel tegutsenud väliseesti lauluraamatukomisjoni esimees.
Aleksander Hinno oli korporatsiooni Ugala vilistlane.
Manhattani projekt

Manhattani projekt (inglise keeles Manhattan Project) oli Teise maailmasõja aegne Ameerika Ühendriikide valitsuse projekt eesmärgiga luua riigi esimene aatomipomm.
Projekti alguseks loetakse 1942. aastat koondati seni mitmes kohas töötanud grupid ametlikult nime "Manhattani projekt" alla Los Alamose linnakesse New Mexicos.
Ametlikult juhtis projekti armeekindral Leslie R. Groves ja teaduspoolt juhendas professor J. Robert Oppenheimer (1904–1967).
Projekti juhi armeekindral Leslie R. Grovesi asetäitja julgeolekuküsimustes oli Robert Furman, kes oli enne seda ülesannet olnud Ameerika Ühendriikide Kaitseministeeriumi hoone Pentagoni ehituse juht.
16. juulil 1945 kell 5.29.45 viidi New Mexico kõrbes läbi Trinity tuumakatsetus. Vähem kui kuu pärast kasutas USA tuumarelvi Hiroshimas ja Nagasakis.
Sündinud 1977

Sellel leheküljel on loetletud 1977. aastal sündinud tuntud inimesi.
European Psychologist

European Psychologist on kord kvartalis ilmuv eelretsenseeritav psühholoogiaalane akadeemiline ajakiri. Ajakiri loodi aastal 1996 kui Euroopa Psühholoogiaassotsiatsioonide Föderatsiooni (EFPA) ametlik häälekandja ning seda annab välja kirjastus Hogrefe Publishing. Ajakirja peatoimetaja on Alexander Grob Baseli Ülikoolist.
Ajakirja eesmärk on ühendada kõik psühholoogia erinevad harud ning pakkuda Euroopa ja kogu maailma psühholoogidele üldist platvormi suhtlemiseks ja koostööks.
Toimetuse kolleegiumi liikmete sekka kuulub ka Tiia Tulviste Tartu Ülikooli psühholoogia instituudist.
2002. aasta maailma karikavõistlused kergejõustikus

2002. aasta maailma karikavõistlused kergejõustikus olid 9. maailma karikavõistlused kergejõustikus, mis toimusid 20.–21. septembrini Madridis.

Mehed
Eesti Ehitusmälestised

"Eesti Ehitusmälestised" oli aastatel 1950–1992 tegutsenud instituut, mis tegeles eriti ehitismälestiste uurimise ja nende taastamisega.
Eve End

Eve End (kuni 1979 Eve Ots; sündinud 5. aprill 1961 Tallinn) on endine eesti võistlustantsija ning hilisem tantsuõpetaja.
Ta lõpetas 1979. aastal Tallinna 4. Keskkooli.
1972. aastal alustas ta tantsuõpinguid, tema treenerid olid hiljem Tamara ja Aavo Lossmann. Ta tuli koos oma venna Aivar Otsaga aastatel 1978, 1979 ja 1981 standardtantsudes Eesti NSV meistriks.
Hiljem on ta tegutsenud tantsuõpetaja, -treeneri ja -kohtunikuna ning võistlusorganisaatorina.
Sunniidid

Sunniidid (araabia keeles أهل السنة ahl as-sunna, 'pärimuse rahvas') on ülekaalukalt suurim islami haru. Sunniite on umbes 90% muslimitest. Mõiste tuleb sõnast sunna ('pärimus').
Sunniidid järgivad Koraani ja sunnat.
Sileesia Tehnikaülikool

Sileesia Tehnikaülikool (poola keeles Politechnika Śląska) on tehnikaülikool Poolas Gliwices.
Ülikool asutati 1945 Katowices. Tänapäeval asub enamik teaduskondi Gliwices.
Ülikoolis õpib üle 28 000 üliõpilase (umbes 2014).
Zzyzx

Zzyzx [ˈzaɪzɪks] on asula USA-s California osariigis San Bernardino maakonnas. Asula paikneb Mojave kõrbe looduskaitsealal (Mojave National Preserve). Lähim suurim asula on Baker, mis asub 11 kilomeetri kaugusel põhjas. Asulasse viib kiirteelt Interstate 15 7,2 kilomeetri pikkune kõrvalmaantee Zzyzx Road.
Nime Zzyzx andis sellele 1944. aastal metodist Curtis Howe Springer, kes väitis, et "Zzyzx" peaks olema inglise keele sõnaraamatus viimane sõna. Ta rajas sinna mineraalkuumaveeallikate juurde tervisekeskuse.
1974. aastal läks piirkond riigi valdusse. Praegu haldab seda Rahvusparkide Teenistus. Alates 1976. aastast on California Osariigi Ülikool uurinud seal kõrbeökoloogiat.
All your base are belong to us

All your base are belong to us on üks sagedasemaid näiteid interneti kaudu levinud meemidest.
See inglise keelde halvasti tõlgitud fraas esines 1989. aastal ilmunud Jaapani videomängu Zero Wing ingliskeelse versiooni sissejuhatuses. Kosmoselaeva rünnata ähvardavad tegelased teatavad laeva kaptenile, et "kõik teie baas kuuluma meile".
Fraasist kujunes naljanumber, mis levis internetis laialdaselt; seda tsiteeritakse ja kasutatakse paljudes seostes, ka lühendatult (All Your Base, AYBABTU või AYB).
Pulaski maakond (Missouri)

Ajalugu

Maakond moodustati 1833. aastal.
Tartu Pärmivabrik

Aastal 1883 valminud Tartu Pärmivabrikus Pika tänava ja Pärna tänava nurgal toodeti pärmi alates 20. oktoobrist 1883 kuni 1997. aasta lõpuni.
Pärmivabrikus on alates 1898. aastast asunud ka piiritusepuhastamise vabrik ning alates 1926. aastast ka vesiravila. Vett saadi oma arteesia kaevust. Ajalooliselt puudus linnaosas veesüsteem, mistõttu pärmivabriku seinas oleva kunstipärase viimistlusega orvas asuvast kraanist lubati puhast vett võtta ka linnarahval.
Pärmivabriku hoovis asuv ladu ja piiritusekelder valmisid 1927. aastal (insener K. Grimm), loodepoolne ümar juurdeehitis 1935. aastal. Aastal 1928 hakati tehase kõrval, aadressil Pärna 1 asuvat mansardkorrusega kontorihoonet rekonstrueerima nelja ametniku elumajaks (ehitusinsener F. Kangro). Krundil asusid ka garaaž, tall, kuurid ja muud kõrvalhooned.

Ajalugu

1883. aastal valminud pärmivabriku hoones toodeti pärmi alates 20. oktoobrist 1883 kuni 1997. aasta lõpuni.
Viljapresspärmi, mis on pälvinud auhindu Pariisi väljanäitusel, eksporditi paljudesse Venemaa linnadesse.
Aastal 1898 hakati pärmivabrikus pärmivirdest piiritust destilleerima. Aastal 1920 omandas aktsiaselts Tartu Pärmivabrik pärmivabriku kinnisvara aadressil Pikk uulits 58 Jüri Eeritsa käest.
Aastal 1926 rajati aadressil Pikk tänav 54 ka vesiravila ehk supelasutus, mida pärmivabrik varustas sooja ja külma vee ning teraviljast pärmi ja piirituse tootmisel tekkinud kasulike kõrvalsaadustega, mida kasutati vesiraviks: pärmivirret tervisevannideks ja pärmiraba kompressideks.
Kui vesiravila esimestel tegevusaastatel toimus ainult ambulatoorne vastuvõtt, balneoloogiline (kümblus-) ja füsioteraapiline ravi, siis 1929. aastast hakati omanike poolt selleks otstarbeks ostetud ja ümber ehitatud majas Pikk tänav 54 patsiente kliiniliselt ravima.
Kuni 1940. aastani oli vesiravila direktor Tartu Ülikooli närvikliiniku juht, professor Ludvig Puusepp.
Aastatel 1927–1933 töötas vesiravilas arstina ka Vladimir Paškov, kes pärast teist maailmasõda kuni oma surmani oli kõikide vesiravilast välja kasvanud raviasutuste peaarst.
Vesiravilas on viibinud patsiente kogu maailmast, sh Ameerikast, Aafrikast, Pariisist, Berliinist, Helsingist ja Stockholmist.
1930. aastatel oli pärmivabriku tegevusvaldkondadeks linnaste kasvatamine, toitainete ekstraheerimine linnastest ja pärmiseente kasvatamine.
Tooraine vähesuse tõttu asendati 1948. aastal pärmi tootmine teraviljast tootmisega Nõukogude Liidust sisse toodud suhkrupeedi tootmise jäägist melassist. Seetõttu lõpetati ka 1949. aastal haigete pärmivedelikuga ravimine. Vesiravila ruumides alustas 1951. aastal tööd Vabariiklik Struumatõrje Dispanser, hiljem aga mitu muudki raviasutust. Alates 2002. aasta septembrist Pärmivabrikus enam raviga ei tegelda.
Aastal 2008 korraldasid Tartu Linnavalitsus ja kinnistu omanik BVL Kapital Pärmivabriku ala uuendamiseks arhitektuurivõistluse, kuid rahapuudusel pole neid visioone veel realiseeritud. Aastatel 2008–2010 tegutses pärmivabrikus ka Tartu Kultuuritehas.
Theology

Theology on Iiri laulja ja laulukirjutaja Sinéad O'Connor`i 2007. aastal välja antud album.
Düü

Düü ehk turbamuda on orgaanikarikas pruunikasmust soosete (järvemuda), mis enamikus koosneb detriidist (valdavalt taimeosistest) ja nendega seostunud rauasooladest. Düü sisaldab rohkesti humiinaineid, eriti -happeid.
Düü on düstroofsetele järvedele iseloomulik sete.
Kudusäär

Kudusäär (ka Loode ots) on neem (maasäär) Harju maakonnas Rammu saare loodetipus.
Sääre koordinaadid on 59° 35′ N, 25° 12′ E.