google/wiki40b huggingface dataset:
Mihkel Pill

Mihkel Pill (7. jaanuar 1884 Kuressaare küla, Tarvastu vald – 19. juuni 1951 Jõgeva) oli eesti põllumajandusteadlane ja sordiaretaja.
Mihkel Pill sündis Oina talu omaniku Peeter Pilli peres. Aastatel 1894–1895 õppis ta Kuressaare vallakoolis, 1895–1898 Tarvastu kihelkonnakoolis, 1898–1905 Tartu Reaalkoolis. Aastatel 1906–1916 õppis Tartu Ülikoolis botaanika erialal, kuid ülikool jäi ametlikult lõpetamata, sest tema põllumajandusalast diplomitööd ei võetud vastu. Alates 1906. aastast oli Eesti Üliõpilaste Seltsi liige.
Pärast isa surma 1909. aastal oli ta 1910–1911 vanematekodus talunik, 1912–1919 Eesti Põllumeeste Seltsi ja Põhja-Liivimaa Põllumeeste Keskseltsi seemnevilja toimkonna asjaajaja.
Ta abiellus 1914. aastal Marie Tomsoniga, neil sündis 1918. aastal tütar Ilme.
Aastatel 1919–1940 oli ta Eesti Seemnevilja Ühisuse asutaja ja juhatuse liige, 1920–1951 Eesti Sordiparanduse Seltsi Jõgeva sordikasvanduse juhataja.
1947. aastal sai ta põllumajandusdoktori kraadi. Alates 1946. aastast oli ta Eesti NSV Teaduste Akadeemia korrespondentliige.
Sándor Stern

Sándor Martin Stern (25. jaanuar 1924 Budapest – 24. juuni 2017) oli Eesti raamatuillustraator, loomamarkide kujundaja ja maalikunstnik.
Ta oli mängufilmide "Vallatud kurvid" ja "Ohtlikud kurvid" kaasstsenarist.

Isiklikku

Ta ema oli eestlanna ja isa ungarlane. Tema vend Károly Stern oli Tallinna loomaaia direktor. Tema abikaasa on luuletaja Eda Stern, äi oli Mihkel Laid.
Adriana Nikolova

Adriana Nikolova (bulgaaria keeles Адриана Николова; sündinud 8. novembril 1988 Stara Zagoras) on bulgaaria maletaja, naiste suurmeister (2011). 
Nikolova on 2011. aasta Bulgaaria naiste malemeister. Ta esines Bulgaaria võistkonna koosseisus neljal naiste maleolümpial (mängis kolmandal laual): 2010. aastal Hantõ-Mansiiskis, 2012. aastal İstanbulis, 2014. aastal Tromsøs ja 2016. aastal Bakuus. 
Ta sai FIDE-lt 2008. aastal  naiste rahvusvahelise meistri ja 2011. aastal naiste suurmeistri nimetuse.
Estonia huku uurimiskomisjon

Estonia huku uurimiskomisjon oli Eesti, Rootsi ja Soome valitsuse moodustatud ühiskomisjon, mis uuris Estonia hukuga seonduvat. Komisjon moodustati vahetult pärast laeva hukkumist 28. septembril 1994. Komisjonis oli igast riigist kolm liiget, kokku üheksa inimest.
Komisjoni juhtis Eesti, esimene esimees aastail 1994-1996 oli tollane teede- ja sideminister Andi Meister, aastail 1996-1997 jätkas esimehena senine komisjoniliige kapten Uno Laur.
Komisjoni lõpparuandes on öeldud, et laeva huku põhjus oli see, et tormis lahti rebenenud vöörivisiir tõmbas kaasa sellega ehituslikult seotud rambi, mistõttu pääses vesi autotekile ja ujutas selle üle.
Wembley Arena

Wembley Arena (algse nimega Empire Pool, tänapäeval sponsorluspõhjustel SSE Arena, Wembley) on siseareen Londonis Wembley linnaosas Arena Square'il.
Hoone ehitati 1934. aasta Briti impeeriumi mängude tarbeks ujulaks, sellest ka hoone algne nimi. Ujulat ennast kasutati aga viimati 1948. aasta olümpiamängudel. Hoonet kasutatakse kontsertide, meelelahutuse ja spordiürituste paigana. Hoone renoveeriti 2006 aastal koos Wembley staadioniga Wembley Parki uuendamise käigus. Oma 12500 pealtvaatajakohaga on see Londoni suuruselt teine siseareen The O₂ Arena järel. 2014. aastast kannab hoone ametlikult nime SSE Arena, kuna SSE plc ostis hoonele nimeõigused 10 aastaks.
1948. aasta olümpiamängudel peeti seal ujumise, veepalli, vettehüpete ja poksivõistlused. 2012. aasta olümpiamängudel peeti hoones sulgpalli ja iluvõimlemisvõistlused. Aastail 1934-1990 peeti hallis profitennise turniiri Wembley Championships, mis oli 1967. aastani üks proffide suure slämmi turniir. Hoones oli ka Briti esimene sisevelodroom. hoones on peetud ka jäähoki ning korvpallikohtumisi, samuti on korraldatud ratsutamis-show'sid.
Hoones on muu hulgas kontserte andnud The Beatles, T. Rex, David Bowie, Cliff Richard & The Shadows, The Monkees, The Hollies, Dusty Springfield, The Rolling Stones, Pink Floyd, The Grateful Dead, Status Quo, The Who, ABBA, Pearl Jam, Bob Dylan jpt.
Pärast hoone renoveerimist 2006. aastal tehti hoone ette kuuluste väljak Hollywoodi kuulsuste allee eeskujul. Esimene, kes sai väljakule omanimelise tähe oli Madonna.
Kristers Gudļevskis

Kristers Gudļevskis (sündinud 31. juulil 1992 Aizkraukles) on Läti jäähokimängija, kes mängib väravavahina KHL-i klubis Riia Dinamo.
Ta alustas klubikarjääri Läti klubides HK Ogre ja HK Riga. 2012. aasta oktoobris debüteeris ta Riia Dinamo meeskonnas KHL-is.
2013. aastal valiti ta NHL-i draft '​is Tampa Bay Lightningi poolt 124. valikuna. Ta oli läbi aegade teine Läti väravavaht, kes NHL-i draft '​is valituks osutus. NHL-is tegi ta Lightningi meeskonnas debüüdi 11. aprillil 2014 mängus Columbus Blue Jacketsi vastu. Kokku sai ta kolme hooaja jooksul Lightningi meeskonnas väljakule kolmes põhihooaja kohtumises ja hooajal 2013–14 lisaks kahes play-off '​i kohtumises. Ülejäänud ajal mängis ta põhiliselt AHL-i klubis Syracuse Crunch. 2016. aastal osales ta AHL-i tähtede mängus.
2017. aasta juulis sõlmis Gudļevskis lepingu New York Islandersiga. Islandersi meeskonnas tal debüüti teha ei õnnestunud, mängides kogu hooaja 2017–18 Islandersi farmklubis Bridgeport Sound Tigers.
2018. aasta juunis naasis ta Riia Dinamosse.
Gudļevskis on kuulunud Läti jäähokikoondisse 2014. aasta taliolümpiamängudel ja neljadel maailmameistrivõistlustel.
Jana Burčeska

Isiklikku

11. mail 2017 teatati, et ta on rase. Samal õhtul tegi kohe pärast Eurovisiooni lauluvõistluse poolfinaali tema kallim Aleksander talle televisiooni otseeetris abieluettepaneku.
Québeci Ülikool

Québeci Ülikool (Université du Québec) on ühendatud ülikoolide süsteem Québeci provintsis Kanadas. 
Québeci Ülikool moodustati aastal 1968. Sellesse kuulub kümme ülikooli, mis asuvad Québecis, Saguenays, Rimouskis, Trois-Rivièresis, Gatineaus ja mujal. Sinna kuulub ka Québeci Ülikool Montréalis.
Theresa May

Biograafia

Ta sündis aastal 1956 Eastbourne'is Ida-Sussexi krahvkonnas Inglismaa Kiriku vaimuliku tütrena. Ta lõpetas aastal 1977 Oxfordi Ülikooli geograafia bakalaureusekraadiga.
Ta töötas aastatel 1977–1983 Bank of Englandis.
Kammerkoor Voces Musicales

Kammerkoor Voces Musicales (ka Ensemble Voces Musicales) on Eesti kammerkoor. 
Koori koormeister on Valter Soosalu.
2015 pälvis koos Eesti Kultuurkapitali helikunsti sihtkapitali aastapreemia.
Rakettahi

Tööpõhimõte, ehitus

Rakettahi kasutab insuleeritud „J tüüpi“ küttepõletamise süsteemi, mis tagab näiteks puidu täieliku põlemise. Kuna „J-tüüpi“ küttekolde peal on omakorda metallist tünn, siis see tagab seal teistkordse jääkide põlemise. Edasi liigub õhk läbi torude korstnasse, torud on ümbritsetud soojustsalvestava massiga (savi, maakivid jms). Võtmesõna antud ahju kasutamisel on keskkonnasäästlikkus. Seda kahes mõttes, põletusel saadakse küttest maksimaalne väärtus (kulub vähem kütet, puitu ja korstnast läheb välja vähem mürke) ja kütte teekond on reeglina pikem (soojus salvestatakse suurde massi (lesosse) ning korstnast läheb välja palju vähem sooja. Ahju ehituse olulisim osa on mõõtude vastavus ning põletuseks võetava õhu reguleerimine. Temperatuurid tõusevad tünnis põlemisel ekstreemsetele kõrgustele ning tänu sellele saadakse materjalist maksimaalne kütteväärtus kätte, korstnast väljub puhtam ja jahendam õhk. Uuringud on kinnitanud rakettahju kriitiliste mõõtmete olulisust - alates sellest, et kõik ahju mõõdud peavad olema suhtes ning välja arvutatud vastavalt põlemistoru ja tunnelite läbimõõdule/pindalale. Menghini jt (2007) kinnitab oma uuringutes nende mõõtude olulisust lisades geomeetriliste mõõtude olulisusele õhu reguleerimise vajaduse maksimaalse efektiivsuse saavutamiseks. Samas uuringus rõhutatakse ka taastuvate materjalide (n: puit, biomass) maksimaalset kasutamist kütteks, mis tagab positiivse mõju keskkonnale (vähem CO2, happevihmasid ja ka metsade säilitamist/targemat majandamist). Lisaks saab rakettahju ehitamiseks taaskasutada materjale (kivid, vanad šamott tellised, tünn, õhutorud ja massiks veel maakive vms) ning põhimassina kasutatakse saviliiva segu (mis piirkonniti oma hoovis kättesaadav).

Ajalugu

Rakkettahju idee tuleneb rakettpliidist, mis arendati Aprovecho Instituudis 1982 dr. Larry Winiarsky poolt (rocketheater.com). Pärast seda on hakatud tema ideed edasi arendama lisades salvestamiseks massi. Esmaselt arendas ideed edasi Ianto Evans ettevõttest Cobb Cottage Co. Oma olulise panuse andsid ka Ernie ja Erica Wisner arendades ideed laiaulatuslikumaks. Pärast seda on muutunud seda tüüpi ahjude ehitamine populaarsemaks just looduslähedaste, isemajandavate, permakultuuri arendajate jms. inimeste seas (rocketheater.com).  Viimasel aastakümnel on rakettahju populaarsus olnud tõusutrendis. Sama on märgata ka Eesti lõikes. Kasvanud on koolituste tegijate arv ning huvi antud tüüpi ahjude vastu. Järjest enam leiab rakettahju kohta ka eesti keelset kirjandust (saviehitus.ee, juured.ee).
Töötutoetus

Töötutoetuse taotlemine ja määramine

Edukaks töötutoetuse taotlemiseks tuleb isikul pöörduda Eesti Töötukassa maakondlikku osakonda, sealt saadud avaldus ära täita ning see ka esitada. Koos esitatud avaldusega tuleb kaasa võtta ja esitada ka enda isikut tõendav dokument ja kõik dokumendid, mis oleks aluseks inimese hõivatusele töötuna arvelevõtmisel eelneva aasta jooksul. Protsessi kiiremaks läbiviimiseks saab avaldust täita ka iseteeninduse kaudu. Selleks tuleb siseneda e-töötukassa lehele, autentida oma isik ja otsida üles vastav taotlus.
Töötutoetust makstakse kuni 270 päeva. Erandina makstakse töötutoetust kuni 210 päeva, kui töösuhe, mis on lõpetatud tööandja poolt, kuna töökohustusi on rikutud, usaldus on kaotatud või isik on toime pannud vääritu teo tõttu.
Kui indiviidile on määratud töötuskindlustushüvitis, siis samaajaliselt töötutoetust taotleda ei saa. Töötutoetust ja töötuskindlustushüvitist makstakse kokku kuni 270 päeva. 
Töötutoetust makstakse kui töötu on läinud määratud ajal töötukassa vastuvõtule ning kui töötu täidab  tööotsimiskavas kokku lepitud tegevusi ja tingimusi. 2018. aastal on toetuse päevamääraks 5,31 eurot ja seda toetust arvestatakse tagasiulatuvalt töötukassas konsultatsioonil käimiste päevade eest. Toetus makstakse töötu isiklikule pangakontole.
Hingepeegel

"Hingepeegel" on Priit Pihlapi esimene omanimeline stuudioalbum. Plaadi andis 2007. aastal välja Neweka Kapital OÜ.
Celje

Ajalugu

Celje asutasid keldid. Alates 4. sajandi keskpaigast 9. sajandi alguseni oli Celje piiskopilinn. 2006. aastast on Celje taas piiskopilinn.
Surju raamatukogu

Surju raamatukogu on raamatukogu Pärnu maakonnas Saarde vallas Surju külas. Raamatukogu juhataja on Riita Lillemets.
Bienville'i vald

Ajalugu

Vald moodustati 1848. aastal.
Homofoonia

Homofoonia (kreeka keeles homoios ühesugune + phone heli ) on muusikas mitmehäälne faktuur, milles ühte domineerivat meloodiat saadab muu muusikaline materjal.
Nõmme-Kindluse

Ajalugu

Nõmme-Kindluse raudteejaam oli Peeter Suure merekindluse kitsarööpmelise raudtee peajaam. Peajaam valmis 1913–1914 ja oli kasutusel aastani 1920, mil Liiva-Vääna liin anti tsiviilkasutusse ja hoone läks üle erakättesse (tegutses saunana). Tänapäeval on seal elamu.
Kultuurimälestiseks (number 8847) tunnistas hoone kultuuriminister 18. augustil 1997.

Asukoht

Jaamahoone asub tänapäeval aadressil Vääna tänav 17.

Arhitektuur

Hoone on ehitatud paekivist, väike, T-kujulise põhiplaaniga, ühekorruseline ja viilkatusega. Paekvaadritest puhtalt laotud fassaadi ilmestavad tellistest laiad nurgapilastrid, segmentkaaravade piirded ja kitsad rõhtvööd. Vaksalis olid teenistujate ameti- ja eluruumid. Lisaks veetornile püstitati jaama ka puidust abihooneid.
Narva Eesti Selts Ilmarine

Ilmarine (ka Narva Eesti Selts "Ilmarine") oli 1874–1940 Narvas tegutsenud laulu- ja mänguselts. Selts taasasutati 1988.
Seltsil oli oma näitetrupp ja laulukoor. Trupi tegevust jätkab 1989 asutatud teater "Ilmarine".
Käva

Käva on paikkond Kohtla-Järve linnas Järve linnaosas. Paikkonna alla jääb Ehitajate tänava lähikonna elamupiirkond, aedlinn ja endine Käva küla.
Aastatel 1925–1972 tegutses seal Käva põlevkivikaevandus.
Volmari mõis

Ajalugu

Mõis oli XVIII sajandi keskpaigani riigimõis. Aastast 1762 kuulus see Schleswig-Holstein-Sonderburg-Becki hertsogile Peter August Friedrichile. Järgmised omanikud olid aastast 1771 Wachtmeisterid ja 1773. aastast Löwensternid.

Mõisaansambel

Nüüdseks hävinud hilisbarokse häärberi rajas 1765. aastal hertsog Peter August Friedrich, kes ehitas selle jahilossiks ja suvemajaks. Tänapäeval on sellest alles vaid torn. Löwensternid rajasid suurema osa kõrvalhoonetest; paljud neist on säilinud tänapäevani. Mõisakompleksi juurde kuulub nelja hektari suurune park. See on müüriga ümbritsetud ja selle territooriumile on rajatud õlletehas.

Mõisa suurus

Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 41 ja 3/8 adramaad, sellele allus 1060 mees- ning 1220 naishinge.

Karjamõisad

Mõisale kuulus aastal 1816 neli karjamõisa: Diedrichshof, Ahsche, Bukke ja Waggul.
Vaindloo hiidrahn

Vaindloo hiidrahn asub Vaindloo saarel ning on mahu alusel suuruselt neljas rändrahn Eestis.
Ümbermõõt 38,6 m, laius 10,1 m, kõrgus 7,7 m.
Rahnu koordinaadid on 59° 49′ 1″ N, 26° 21′ 45″ E.
USB-C

Ühilduvus

USB-C ühildub praeguse generatsiooni standardite USB 2.0 (480 Mbit/s), USB 3.0 (5 Gbit/s), USB 3.1 (10 Gbit/s) ja tulevaste USB standarditega, mille andmevahetus ulatub kiiruseni 20 Gbit/s.
Olga Schihalejev

Olga Schihalejev (sündinud 26. oktoobril 1969 Pärnus) on teoloog, kasvatusteadlane
Lõpetas 1988 Pärnu 6. kk-i, 1998 EELK Usuteaduse Inst-i lasetöö erialal, 2002 TÜ usutuks-a ja 1-a-se õpetajakoolituse, 2009 TÜ-s doktorantuuri, teol-dr (2009, YÜ)
George Baker

George Baker (õieti Johannes Bouwens, kasutatakse ka nime lühivormi Hans Bouwens, sündinud 8. detsembril 1944 Hoornis) on Hollandi laulja ja laulukirjutaja. Tema suurim hitt on ilmselt olnud "Una Paloma Blanca" ("Valge tuvi"), mida eesti keeles on esitanud Mati Nuude. 
Hans Bouwens on kirjutanud umbes 600 laulu ja on müünud üle 25 miljoni heliplaadi.
Puna-kabeorav

Levila

Puna-kabeoravad elavad Kagu-Aasias, kaasa arvatud India idaosas, Bhutanis, Myanmaris, Vietnamis, Kambodžas, Laoses, Tais, Malaisias, Hiinas jm. Neid on introdutseeritud Argentinasse, Belgiasse, Hollandisse, Prantsusmaale ja Jaapanisse. 
Osade uurijate arvates sööb ja levitab Callosciurus erythraeus ningpoensis (Bonhote, 1901) Tianmushani mägede piirkonnas hõlmikpuuseemneid.
Jean Gilbert

Jean Gilbert (sünnijärgselt Max Winterfeld; 11. veebruar 1879 Hamburg – 20. detsember 1942 Buenos Aires) oli saksa helilooja ja dirigent, saksa operetikoolkonna nimekas liige. Ligi 50 opereti autor.
Pärines juudi muusikute suguseltsist, kus pea kõik meessoost liikmed olid lauljad, näitlejad või muusikud. Onu Bernhard Dessau oli Preußischen Hofkapelle kontsertmeister. Nõbu Paul Dessau oli helilooja ja dirigent. Kogu suguselts toetas noore Jeani muusikahuvi. Õppis Sonderhauseni ja Weimari konservatooriumites klaverit ning Philip Scharwenka juures Berliinis komponeerimist. Oli juba 15-aastaselt klaverivirtuoos. 18-aastaselt sai Bremenshavenis kapellmeistri koha. Siirdus peagi Hamburgi Carl Schultze Theaterisse. 20-aastaselt vahetas ta Hamburgi Zentralhalle Theatre muusikajuhi kohal välja Leo Falli.
1901. aastal komponeeris oma esimese opereti "Das Jungfernstift" ("Neitsi sõnajalg") pseudonüümi Jean Gilbert all. Karjäär jätkus Berliini Apollo-Theateri kapellmeistri kohal, dirigeerides Paul Lincke operette. Tegutses ka kontsertdirigendina ning käis orkestriga andmas kontserte paljudes Saksamaa linnades, samuti Itaalias, Prantsusmaal ja Skandinaavias.
1910. aastal asus alaliselt elama Berliini ning pühendus operettide komponeerimisele. Komponeeris enne ja pärast Esimest maailmasõda poolsada operetti, millest populaarseimad ja laia rahvusvahelise levikuga olid "Die keusche Susanne" ("Vooruslik Susanne") ja "Die Frau im Hermelin" ("Naine hermeliiniga").
Natside võimuletulek Saksamaal muutis radikaalselt tema elu. Looming sattus põlu alla. Nähes ette probleeme oma juudi päritolu pärast, emigreerus esiteks Hispaaniasse (Madridi), sealt edasi Pariisi ning 1939. aastal Argentinasse Buenos Airesesse. Ladina-Ameerikas töötas raadio orkestri dirigendina.
Kirjutas muusika tummfilmile "Prinzessin Olala" (192) ja filmidele "One Hour of Happiness" ("Tund õnne", 1931), "The Girl and the Boy" ("Tüdruk ja poiss", 1931) ja "Two Hearts Beat as One" ("Kaks südant tuksuvad kui üks", 1932).

Isiklikku

Oli kaks korda abielus. Esimese abikaasa Elli Rosa Wagneriga abiellus Hamburgis. Elli Rosa oli mehest 8 aastat vanem. Teine abikaasa Gerda Stehlich oli pärit Berliinist ning Gilbertist 18 aastat noorem. Tema vanem poeg Robert Gilbert oli samuti helilooja. Noorem poeg Henry Winterfeld oli nimekas noorsookirjanik.
Alates 1948. aastast on Hamburgis temanimeline tänav - Gilbertstraße.
Tooma järv

Tooma järv on Harju maakonnas Tallinnas Lasnamäe linnaosas Väo asumis asuv järv. Selle pindala on 1,5 ha.
Järv on saanud nime Tooma talu järgi.
August Pess

August Pess (Август Яковлевич Песс; 17. jaanuar 1895 Karkla vald, Valgamaa, Liivimaa kubermang - 29. juuli 1933 NSV Liit) oli Nõukogude sõjaväelane ja sõjaväeluuraja, rahvuselt eestlane.

Poliitilise tegevuse algus

August Pess liitus 1912. aastal Läti Sotsiaaldemokraatliku Parteiga (LSDP). Jaanuaris 1915 ta vahistati ning mõisteti poliitilise tegevuse eest 4 aastaks sunnitööle. Pess vabastati karistuse kandmisest pärast 1917. aasta veebruarirevolutsiooni, misjärel asus LSDP Riia linna ja rajooni parteikomiteesse (1917-1918). Pärast Läti okupeerimist Saksamaa keisririigi poolt Esimese maailmasõja käigus, varjas Pess end, kuni Saksa võimud ta vahistasid.
Pärast seda kui Punaarmee oli ajutiselt Läti vallutanud, tegutses Pess Riia parteikomitee liikme ja Läti Revolutsioonilise Tribunali uurimiskomisjoni esimehena (1918-1919).  1919. aastal astus ta ÜK(b)P-sse.
Venemaa kodusõja ajal sõdis 1919. aasta veebruarist kuni 1920. aasta aprillini oli Pess nõukogude poolel 15. armee - kuulipildur, polgu-, bridaadi- ja diviisi sõjakomissarina lahingutes Lätis Riia, Daugavpilsi, Rēzekne ja Sebeži piirkonnas;
Tirk

Eluviis

Ta elutseb väikeste parvedena arktilistes meredes kuni pesitsusaja alguseni, pesitsema aga tuleb rannikule.

Paljunemine

Emaslind muneb korraga ainult ühe muna, mida mõlemad linnud ühe kuu jooksul kordamööda hauvad. Mõlemad linnud jäävad terveks päevaks oma vastkoorunud poja juurde. Öösel käivad nad vaheldumisi toiduks kalu otsimas.

Toitumine

Tirk püüab kalu vee all, tõugates end edasi tugevate tiibade abil.
Tiina-Mall Kreem

Tiina-Mall Kreem (sündinud 10. aprillil 1971 Tallinnas) on eesti kunstiajaloolane, filosoofiadoktor (2010).
Tiina-Mall Kreem on lõpetanud Kehra Keskkooli 1989. aastal. Aastatel 1989–1994 õppis ta Tartu Ülikoolis ajalugu. Tiina-Mall Kreem on EKM Kadrioru kunstimuuseumi skulptuurikogu kuraator.

Teadustöö

1999 kunstiteaduse magister (Tartu Ülikool), "Puunikerdaja Christian Ackermann. Puunikerdus ja tislerikunst Tallinnas 1674–1710" (juhendaja Kaur Alttoa).
2010 filosoofiadoktor (Eesti Kunstiakadeemia), "Viisipäraselt ehitatud: luterlik kirikuehitus, -arhitektuur ja -kunst Eestis Aleksander II ajal (1855–1881)" (juhendaja Krista Kodres). Tema doktoritöö pälvis peapreemia 2011. aasta üliõpilaste teadustööde riiklikul konkursil.
Tiina-Mall Kreemi peamised uurimisvaldkonnad on Eesti ja Euroopa 19. sajandi skulptuur ning sakraalarhitektuur ja -kunst.

Isiklikku

Tiina-Mall Kreemi abikaasa on ajaloolane Juhan Kreem.
Gilbert Saboya Sunyé

Gilbert Saboya Sunyé (sündinud 28. juulil 1966 Sant Julià de Lòrias Andorras) on Andorra majandusteadlane ja poliitik.
Ta on 16. maist 2011 Andorra välisminister.
Epp Hansberg

Epp Hansberg (sündinud 4. veebruaril 1944) on eesti pianist ja muusikapedagoog.
Ta lõpetas 1962. aastal Tartu Muusikakooli Aleksandra Sarve klaveriklassi. 1969. aastal lõpetas Tallinna Riikliku Konservatooriumi Anna Klasi ja Valdur Rootsi klassi.
1966. aastast on ta töötanud Heino Elleri nimelise Tartu Muusikakooli klaveriõpetaja ja kontsertmeistrina.
Aastatel 1988–2005 oli ta ka Tartu Ülikooli Akadeemilise Naiskoori kontsertmeister.
Ahtra saar

Ahtra saar (ka Väike Viiratükk) on saar Pärnu lahe suudmes, halduslikult Pärnu linnas.
Saare pindala on 0,13 hektarit ja rannajoone pikkus 198 meetrit. Saar on madal ja liivase pinnasega.
StuG IV

Mootor ja transmissioon

Stug IV mootoriks oli Maybach HL120TRM, see oli 12-silindrine, neljataktine, V-kujuline (silindrid paiknesid 60° nurga all), vedelikjahutusega karburaatormootor. Silindrite diameeter oli 105 mm, kolvikäik 115 mm ja silindrite üldtöömaht 11 867 cm³. Valatud kolbidel oli lubatud lõtk 0,12–0,16 mm. Surveaste 6,5:1. Maksimaalne pöörete arv oli 3000 pööret minutis, lubatud pöörete arv aga 2500–2600 ja pärast remonti 2200–2400. Maksimaalse pööretearvu juures oli mootori võimsuseks 300 hobujõudu (221 kilovatti), 2600 pöörde juures aga 260 hobujõudu ehk 195 kilovatti.
Mootori jahutussüsteemi kuulus kaks radiaatorit mahuga 2,6 m³, mis paiknesid üks paremal ja teine vasakul pool mootorit. Ventiilide süsteem lubas mootorisse valada nii sooja kui ka kuuma vett. Õhu liikumine tekitati mootoriruumis kahe ventilaatori abil, mis paiknesid korpuse paremas osas. Õhuvoolu sisenemiseks ja väljumiseks oli mootoriruumi kohal kaks ristkülikukujulist avaust ja avaused korpuse külgedel.
Kütusena kasutas StuG IV etüleeritud bensiini OZ 74, kolm paaki mahutasid kokku 430 (140, 120 ja 170) liitrit kütust. Tavaliselt valati paakidesse 413 liitrit kütust. Keskmine kütusekulu 100-le kilomeetrile oli 195 liitrit, kogu kütusest jagus maanteel sõites 210-le ja maastikul 130-le kilomeetrile. Kütusesüsteemi kuulus kaks kahekambrilist karburaatorit Solex JFFII.
Mootori pöördemoment anti edasi kardaani abil, siduriks oli kuiv kolmekettaline sidur Fichtel&Sachs 120/HD. Mehaaniline käigukast Zahnradfabrik ZF Aphon SSG 77, 6 käiku edasi ja üks tagasi. Käike vahetati kangi abil, mis paiknes juht-mehaanikust paremal. Juhtimine toimus roolisüsteemi abil, mis koosnes planetaarsest pöördemehhanismist, külgmistest ülekannetest ja vedavast rattast. Pidurid olid mehaanilised.
Ramaswamy Venkataraman

Ramaswamy Venkataraman (tamili ராமசுவாமி வெங்கட்ராமன்; 4. detsember 1910 Pattukkottai (praegu Tamil Nadu osariigis) – 27. jaanuar 2009 New Delhi) oli India poliitik.
Ta oli 25. juulist 1987 kuni 25. juulini 1992 India president.
Pierre Ghestem

Pierre Ghestem (14. veebruar 1922 Lille – 11. aprill 2000) oli prantsuse kabetaja ja bridžimängija. 
Ta võitis rahvusvahelises kabes maailmameistritiitli aastail 1945 ja 1947. Prantsusmaa meistriks krooniti ta samuti kahel korral, seda aastail 1942 ja 1943

Koos oma partneri René Bacherichiga tuli ta bridžis maailmameistriks (1956), olümpiavõitjaks (1960) ning Euroopa meistriks (1953, 1955 ja 1962). Ta on ka Monaco ja Ghestemi konventsioonide autor.
Noorena mängis ta ka malet. Ka sellel alal jõudis ta Prantsusmaa meistritiitlini.
Abahai

Abahai (hiina keeles 皇太极, Huáng Tàijí, templinimi 太宗, Tàizōng; 1592 – 21. september 1643) oli mandžude riigi suurkhaan 1626. aastast, Nurhaci kaheksas poeg.
Ta laiendas mandžude riiki, alistades mongolite riigi ja vallutades Põhja-Mandžuuriat, ning ründas Hiina Mingi dünastia riiki. Aasta jagu pärast tema surma vallutati Peking ja võeti Hiinas võim üle.