google/wiki40b huggingface dataset:
Drapp

Drapp on raske tihe tugevasti vanutatud kraasvillast kahekordne (mõnikord ühe- või poolteisekordne) villane või poolvillane riie.
Drapil on tavaliselt kaks kihti, tänu millele ta hoiab hästi sooja. Sageli on drapi parem pool kvaliteetsemast villast kui pahupool. Olenevalt sidusest võib drapp olla karvastatud või karvastamata, ühe- või mitmevärviline, sileda pinnaga või mustrilise voodriga. Drapist õmmeldakse talve- ja kevad-sügismantleid.
A posteriori

Filosoofiline tähendus

Aristotelese filosoofiast lähtuvalt on eristatud tunnetust, mis lähtub põhjustest ja eeldustest ning liigub edasi tagajärgede (toimete) ja järelduste juurde,  (tunnetust a priori) ja tunnetust, mis lähtub tagajärjest ja liigub tagasi põhjuse juurde (tunnetust a posteriori). Esimene neist liigub selle juurest, mis on iseenesest ("looduse korras") eelnev (ladina prior), selle juurde, mis on iseenesest järgnev (ladina posterior), teine vastupidises suunas.
Gottfried Wilhelm Leibnizi järgi on  tunnetus a priori täielik üksnes siis, kui ta jõuab viimsete ja ülimate põhjusteni, mida ta nimetas igavesteks tõdedeks. Nõnda samastas ta tunnetust a priori spekulatiivse tunnetusega ning tunnetust a posteriori kogemusliku tunnetusega. Christian Wolffi kaudu juurdus selline arusaam saksa koolifilosoofiasse.
Sellest traditsioonist pärinevad ka mõisted a priori ja a posteriori Immanuel Kanti filosoofias, mille mõjul nad on omandanud tänapäevase tähenduse. Kanti järgi on a priori tunnetuses see, mis ei sõltu kogemusest ning on üldine ja paratamatu, a posteriori aga see, mis põhineb kogemusel. Kant uurib, millised piirid on tunnetusel a priori.
Christian Friedrich Hoffmann

Christian Friedrich Hoffmann (ka Christian Friedrich Hofmann; 3. aprill 1775 Eisenach – 4. november/16. november 1817 Jaani) oli Eesti vaimulik.
Usuteadust õppis ta (immatrikuleeriti 29. aprillil 1793) Jena Ülikoolis. Siirdus pärast ülikooli lõpetamist Saaremaale, kus tegutses alguses koduõpetajana, hiljem Kuressaare rahvakooli konrektorina.
Oli aastal 1800 Muhu Katariina koguduse adjunktõpetaja (Olaus Kellmanni alluvuses). Aastatel 1800–1817 oli ta Saaremaa Jaani koguduse õpetaja, oli koguduse seas väga populaarne.
Ta kogus vanasõnu ning avaldas neid Rosenplänteri "Beiträge'des" (II, 75). Peale selle on temalt ilmunud: "Se küssiminne Mis pean ma tegema..." (Pärnus, 1812); "Önnis on se innimenne..." (1813); "Luggemisse-Ramat hinge kassuks..." (Tallinn, 1815); "Seitse Paastojutlust" (1817).
Mili Balakirev

Mili Balakirev (Милий Алексеевич Балакирев, 2. jaanuar 1837 Nižni Novgorod – 29. mai 1910 Peterburi) oli vene klaverimängija ja helilooja.
Mili Balakirevi peamised žanrid olid romantilised orkestri- ja klaveriteosed, kus on kasutatud vene rahvamuusikat.
Mihhail Glinka loominguga puutus ta kokku üsna noorelt. Üks tema varasemaid helitöid on klaverifantaasia Glinka ooperile "Elu tsaari eest".
1868. aastal sai ta Peterburi Tasuta Muusikakooli direktoriks. Balakirev kannatas haigus- ja masendushoogude all ega olnud viljakas helilooja.
Balakirev kirjutas kaks sümfooniat ja kaks klaverikontserti, lisaks neile ka sümfoonilise poeemi "Tamara" Mihhail Lermontovi luuletuse ainetel. Seda teost peetakse vene rahvusliku muusika üheks verstapostiks.
Klaverimuusikast kerkib esile idamaiselt värviküllane klaverifantaasia "Islamei" (1869–1902), mis on mängijale küllaltki keeruline. Just selle oopusega kindlustas Balakirev enesele rahvusvahelise kuulsuse. Ferenc Liszt oli teosest lummatud ja tutvustas seda oma õpilastele.
Puu (andmestruktuur)

Kahendpuu

Kahendpuu on selline puu, kus iga vanema võib olla mitte ühtegi, üks või kaks last ja laste järjekord on oluline.
Kahend-otsingupuu (binary search tree) on kahendpuu, mis on järjestatud. Tipust vasakul on alati väiksem suurus ja tipust paremal suurem suurus.
Sellisest puust otsides võrreldakse otsitavat väärtust juurega, kui otsitav väärtus võrdub juure väärtusega, siis väärtus eksisteerib, kui aga juure väärtus ei võrdu otsitavaga, siis võrreldakse väärtust edasi, vastavalt kas vasaku või parema tippude hulgast kuni jõutakse leheni. Kui otsitav väärtus on võrdne mõne tipu väärtusega, siis on otsitav element olemas, kui aga ei leidu võrdset väärtust, siis otsitavat elementi ei ole. Selline otsimise viis on kordi kiirem kui oleks näiteks ahelloendi või massiivi läbivaatamine.

Puud graafiteoorias

Graafi nimetatakse puuks, kui ta on sidus ja ei sisalda tsükleid. Mets on graaf, mile kõik komponendid on puud. Puu rippuvad tipud on lehed ja ülejäänud on sisetipud.
Sidusa graafi toespuuks nimetatakse sellist alamgraafi, mis sisaldab kõiki tippe ja on puu. Tegu on andmestrutuurina väga olulise graafiga, sest toesuspuu albil saame rakendada mitmeid algoritme nagu Primi algoritm ja Kruskali algoritm. Nende abil saab leida lühimat teed läbides kõik antud punktid teel.
Kaalutud puu on puu, mille igale servale on antud kaal, puude kaalustamine on kasulik, kuna see aitab juba eelpool mainitud kahte algoritmi rakendada, kuid ka näiteks Dijkstra algoritmi, mis aitab leida lihtsalt lühima tee ühest graafi tipust teise.
Totar

Totar (või Totaar) on aastal 1993 Venemaal sündinud täisvereline ruun, kes oli Gunnar Klettenbergi võistlushobune. Totar võitis ratsutaja Zigmantas Sarkaga Tallinna maailmakarika (MK) etapi (Palladium cupi) 2001.
Kandoši keel

Murded

Keeles eristatakse kaht murret: murato ja šapra.

Keelesugulus

Kandoši keelt peetakse isolaatkeeleks. Selle lähemad sugulaskeeled on arvatavasti hääbunud. Tõenäoliselt oli üks neist tširino keel, millest on kirja pandud vaid neli sõna. Loukotka (1968) ja Tovar (1984) on kandoši keelt seostanud tauširo keelega. David Payne (1981) arvas, et kandoši keel võib olla suguluses hibaro keeltega. On peetud võimalikuks ka sugulust aravaki keeltega.

Fonoloogia

Kandoši keeles on 3 lühikest ja 3 pikka vokaalfoneemi ning 21 konsonantfoneemi.
Ehte Puhang

Ehte Puhang on Eesti tõlkija.
Ta on õppinud Tartu Ülikoolis bioloogiat. Ta lõpetas Tartu Ülikooli semiootika ja kultuuriteooria erialal 2015. aastal.
ISCED

Rahvusvaheline ühtne hariduse liigitus ehk ISCED (ingl International Standard Classification of Education) on UNESCO poolt 1970ndate alguses välja töötatud klassifitseerimise süsteem, et võrrelda omavahel eri riikide haridussüsteeme ning teha rahvusvaheliselt võrreldavat haridusstatistikat. Süsteem kiideti heaks Rahvusvahelisel Hariduse Konverentsil 1975. aastal Genfis. 
Hariduse ja hariduse omandamise taseme andmeid liigitati 2013. aastani ISCED 1997 alusel, alates 2014. aastast tehakse seda ISCED 2011 alusel. 
Hariduse valdkonna andmeid liigitati kuni 2015. aastani ISCED 1997 alusel, alates 2016. aastast tehakse seda ISCED-F 2013 alusel.
Kessarin Ektawatkul

Karjäär

Ta on musta taekwondo vöö omanik ja on võitnud taekwondo's Tai meistrivõistluse. Lisaks filminäitleja tööle töötab ta ajalehes Daily News. 2011. aastal valisid ajakirja FHM lugejad Kessarin Ektawatkuli Tai seksikaimate naiste edetabelis kuuendale kohale.

Isiklikku

Kessarin Ektawatkul ei ole abielus.
Sõru Merekeskus

Sõru Merekeskus on ehitiste kompleks Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas Sõru külas. Kompleksi kuulub muu hulgas Sõru muuseum ja Sõru sadam. Kompleksi haldab MTÜ Sõru Merekeskus. Kompleks avati oktoobris 2006.
Brandenburgi tehnikaülikool

Brandenburgi tehnikaülikool (ka Cottbusi tehnikaülikool; saksa keeles Brandenburgische Technische Universität Cottbus-Senftenberg) on tehnikaülikool Saksamaal Brandenburgis. Ülikoolilinnakud asuuvad ka Cottbusis ja Senftenbergis. 
Ülikool asutati 1991.
Ülikoolis õpib üle 8000 üliõpilase.
Christian Eriksen

Koondisekarjäär

Debüüdi Taani rahvuskoondises tegi Eriksen 18-aastaselt 2010. aasta märtsis sõprusmängus Austria vastu. Tema esimeseks suurturniirniks olid 2010. aasta maailmameistrivõistlusted, kus ta pääses platsile kahes alagrupimängus. Ta oli 2010. aasta maailmameistrivõistlustel kõige noorem mängija.
Esimese värava rahvuskoondise särgis lõi ta 4. juunil 2011 EM-i valikmängus Islandi vastu.
2012. aasta Euroopa meistrivõistlustel kuulus ta algkoosseisu kõigis kolmes alagrupimängus.
2018. aasta maailmameistrivõistluste teises alagrupimängus lõi ta värava Austraalia vastu.
Karinu Raamatukogu

Karinu Raamatukogu on rahvaraamatukogu Järva vallas Karinul.
Varem asus kogu Karinu mõisas, alates 2010. aastast külamajas.
Urmas Kirs

Koondis

Koondisedebüüdi tegi Kirs 3. juunil 1992 sõpruskohtumises Sloveenia vastu. Ta kuulus algkoosseisu, aga 77. minutil vahetas Marko Kristal ta välja. See oli koondise esimene kohtumine pärast Eesti iseseisvuse taastamist. Oma debüüdi samas mängus tegid veel Mart Poom, Meelis Lindmaa, Urmas Kaljend, Urmas Hepner, Igor Prins, Toomas Kallaste, Martin Reim, Indro Olumets, Sergei Ratnikov, Tarmo Linnumäe, Risto Kallaste, Viktor Alonen, Aleksandr Puštov, Marko Kristal. Mäng lõppes viigiga 1:1. Kirs oli mängu päeval 25-aastane.

Tallinna JK Visadus

2013. aasta hooaja eel asus Kirs juhendama toona III liigas mängivat meeskonda Tallinna JK Visadus.
2014. aasta hooajaks tõusti II liigasse. Hooajalõpus lõpetas JK Visadus tegevuse.

HÜJK Emmaste

2015. aasta hooajal eel asus Kirs peatreeneriks Esiliiga B klubis HÜJK Emmaste, mis lõpetas hooajalõpus tegevuse.

Viimsi JK

2016. aasta hooajal asus Kirs juhendama HÜJK Emmaste ja Viimsi MRJK ühinemisel tekkinud klubi Viimsi JK, mis mängib Esiliiga B-tasandil.

Rakvere JK Tarvas

4. juunil 2016 palgati Kirs juhendama Premium liiga klubi Rakvere JK Tarvas.
Alf Prøysen

Alf Prøysen (23. juuli 1914 Rudshøgda, Ringsakeri vald – 23. november 1970) oli norra kirjanik ja autorilaulude laulja.
Prøysen oli üks Norra 20. sajandi teise poole tähtsamaid kultuuriinimesi, kes andis märkimisväärse panuse kirjandusse, muusikasse, televisiooni ja raadiosse.
Aastal 1945 lõi ta läbi autorilaulude lauljana.
Tema ainuke romaan "Trost i taklampa" oli edukas nii teatrilavastuse kui ka raamatuna. Teos kujutas Norra linnastumist 1950. aastatel.
Abielust Else Storhaugiga oli tal tütar Elin Julie ja poeg Alf Ketil.
Alf Prøysen suri 1970. aastal 56-aastasena vähki.
Dmitri Lipskerov

Isiklikku

Tema isa on proosa- ja näitekirjanik Mihhail Lipskerov.
Ursula Wallberg

Ursula Wallberg (sündinud Ursula Kanep; 16. jaanuar 1925 Valga – 31. oktoober 2008) oli endine Rootsi ja eesti poliitik.
Wallberg oli Toompea lossi komandandi, kolonel Konstantin Kanepi tütar. Ursula õppis Tartu Ülikoolis 1942–1944 arstiteadust ning Stockholmi Ülikoolis rahvamajandust ja sotsioloogiat. Õpingud lõpetas ta 1951.
Wallberg oli Eesti Rahvusnõukogu juhatuse liige ja valiti 1988 selle esimeheks.
Wallberg kuulus Rootsi Sotsiaaldemokraatlikku Töölisparteisse.
Islandi käokõrv

Islandi käokõrv ehk islandi käosamblik (Cetraria islandica) on käokõrva perekonda kuuluv samblik. Kuulub sugukonda lapiksamblikulised (Parmeliaceae).
Rahvapärased nimetused on põdrasammal, islandi samblik, kopsusammal, palukobrik jm. Eestis on ta sage.
Islandi käokõrv kasvab liivastes nõmme- ja palumännikutes ning liivakuil. See põõsassamblike perekonda kuuluv taim kasvab 5–15 cm kõrguseks. Tema rakis (või ka tallus, nii nimetatakse varteks, juurteks ja lehtedeks jagunemata taimekeha) on lehtjas, püstjas või tõusev. Pealt on ta pruun, oliivroheline või hallikasroheline, tihti veripunaste täppidega, alt on ta helehall. Taime hõlmad on torujalt üles käändunud, nende servadel on viljakehad, milles asuvad spoorid. Põdrasammal paljuneb spooride kaudu või vegetatiivselt.
Eestis esineb kaks islandi käokõrva alamliiki – ssp. crispiformis (Räsänen) Kärnefelt ja ssp. islandica.

Ravimtaimena

Ravimtaimena kasutatakse sambliku maapealset osa. Seda kogutakse suvel käsitsi, puhastatakse mullast ja prügist, kuivatatakse päikese käes või kuivatis. Pärast kuivatamist tuleb droog veel kord puhastada. Säilitatakse kotis või puunõus 2 aastat.
Droog sisaldab 70% süsivesikuid, millest 20% moodustab nn samblikutärklis – lihheniin, valke, rasvu, B₁₂-vitamiini, vaha, mõruainet, tsetrariini, tugeva antibiootilise toimega samblikuhapet ja rohkesti mikroelemente. Ikalduse korral lisati seda samblikku Soomes ja teistes Skandinaavia maades leivajahule. Hüdrolüüsimisega saab islandi sambliku 100 kg kuivmassist 70 kg glükoosi.
Islandi sambliku preparaatidel on arvatavalt põletiku- ja mikroobivastane, lahtistav, sapieritust ergutav ja haavu parandav toime. Peenestatud samblikust saab keetes paksu sültja massi, mis sisse võttes suurendab maomahla eritust, reguleerib seedetegevust ja on heade katvate omadustega, mistõttu kasutatakse seda kõhulahtisuse ja kroonilise kõhukinnisuse raviks. Kroonilise kõhukinnisuse ravi efekt on suurem, kui samblikku enne ei leotata.
Põdrasambla tõmmist on maarahvas tarvitanud tuberkuloosi, kopsupõletiku, läkaköha ja kroonilise bronhiidi korral. Mädaseid haavu, löövet, põletushaavu ja furunkuleid raviti tõmmisest tehtud mähisega ja pesemise teel.
Kollektiivse Julgeoleku Lepingu Organisatsioon

Kollektiivse Julgeoleku Lepingu Organisatsioon (vene keeles Организация Договора о коллективной безопасности) on sõjalis-poliitiline liit, mille SRÜ riigid lõid 1992. aastal.
Organisatsiooni eellaseks oli Kollektiivse Julgeoleku Leping, millele kirjutasid 1992. aasta 15. mail Taškendis alla Armeenia, Kasahstan, Kõrgõzstan, Tadžikistan, Venemaa ja Usbekistan. 1993. aasta septembris liitusid Gruusia ja Aserbaidžaan, detsembris Valgevene. Leping jõustus 1994. aasta aprillis. Viieks aastaks sõlmitud lepingut pikendati 1999. aastal, kuid kolm riiki: Aserbaidžaan, Gruusia ja Usbekistan, keeldusid.
2002. aastal otsustati lepingu baasil asutada Kollektiivse Julgeoleku Lepingu Organisatsioon. Põhikiri ja asutamiskokkulepe jõustusid 2003. aasta septembris.
2006. aastal liitus organisatsiooniga taas Usbekistan, kuid lahkus sealt 2012. aastal.
2009. aasta veebruaris otsustasid liikmesriikide juhid Moskvas peetud kohtumisel asutada kollektiivsed kiirreageerimisjõud, mida võib kasutada sõjalise agressiooni tõrjumiseks, rahvusvahelise terrorismi- ja ekstremismi, rahvusvahelise kuritegevuse, narkokaubanduse vastastes erioperatsioonides ning erakorraliste olukordade tagajärgede likvideerimiseks. Kiirreageerimisjõudude mehitamiseks on väeüksusi lubanud kõik liikmesriigid peale Usbekistani.
Peter Jackson (geograaf)

Peter Jackson on Briti ühiskonna- ja kultuurigeograaf, üks uue kultuurigeograafia rajajaid.
Ta on 1993. aastast Sheffieldi Ülikooli inimgeograafia professor.

Uurimistöö

1980ndatel esitas Jackson koos Susan Smithiga väljakutse tollasele ühiskonnageograafiale, mis keskendus segregatsiooni kaardistamisele ja ruumilise integratsiooni mõõtmisele ning toetus etnilise päritolu käsitlemisel Chicago sotsioloogiakoolkonna bioloogilistele metafooridele: ta eitas bioloogilist rassikäsitust, võttis arvesse rassismi mõju ning väitis, et etniline päritolu on ühiskondlike suhete sattumuslik ajalooline ja geograafiline produkt, sotsiaalne konstruktsioon. Ta pani ette uurida rassi ja rassismi geograafiat. 
Jackson leidis, et kultuurigeograafia peab nähtamatu maastiku asemel koostöös ühiskonnageograafiaga keskenduma sotsiaalse interaktsiooni ja ühiskondlike suhete analüüsile. Raymond Williamsilt, Stuart Hallilt ja keskuse Birmingham Centre for Contemporary Cultural Studies subkultuuride uuringutest inspiratsiooni saades kutsus ta 1987 koos Denis Cosgrove'iga üles praktiseerima "uut kultuurigeograafiat", uurides subkultuure konkreetsetes materiaalsetes kontekstides. 
Raamat "Maps of Meaning: An Introduction to Cultural Geography" (1987) kutsus kultuurigeograafiat üles suunama tähelepanu kultuurilt kui niisuguselt kultuurilise poliitika vallale, sealhulgas domineerivate ja allutatud rühmade vahelistele suhetele, ning rõhutas popkultuuri väärtust nii omaette kui ka väljakutsena kõrgkultuurile. Kultuuri pinnal vaidlustatakse ja lahendatakse majanduslikke ja poliitilisi vastuolusid. Raymond Williamsile toetudes visandas Jackson geograafilise kultuurimaterialismi, mille järgi kultuur on konkreetses ajaloolises ja geograafilises kontekstis materiaalselt toodetud. Teksti, märgi ja diskursuse taga tuleb näha kontekste, tegevust ja struktuure. Ta analüüsis ideoloogia ja diskursuse mõistet ning kavandas soo (selle ühiskondlike suhete), seksuaalsuse, rassi ja rassismi ning keele uurimist, kasutades muu hulgas etnograafiat. Raamat märgistas kultuurilise pöörde algust inimgeograafias. 
Jackson uuris mehelikkuse ja valgesse rassi kuulumise geograafilist konstitutsiooni. See viis ta üldise tarbimisgeograafiani: ta uuris koostöös antropoloogide ja sotsioloogidega ostlemispraktikaid ja kohalikke tarbimiskultuure, rahvuseüleseid tarbimiskultuure ning toidu tarbimist ja kaubakette. Jackson uurib, kuidas inimesed loovad igapäevaelu materjali abil tähendust. Majandusgeograafia peaks uurima tänapäeva kommertskultuuri vaidlustatud geograafiaid. Kaupade ringluses ja võrgustikus on kultuur ja majandus lahutamatud. Kuigi Jacksonile on ette heidetud, et ta jätab kõrvale tootmise geograafiate juurde kuuluvad võimusuhted, rõhutab ta igapäevase ühiskondliku ja kultuurilise elu materjalide omastamist ja teisendamist: tähenduse kaarte, tänu millele maailm saab poliitilisena arusaadavaks. Tuleb empiiriliselt uurida globaliseerumise mõju tarbimiskultuurile eri kohtades ning ühiskonna- ja kultuurigeograafia tuleb taas materialiseerida.
Xawery Czernicki

Xawery Czernicki (venepäraselt Ксаверий Эдвардович Черницкий; 16. oktoober 1882 Ašmiany maakond, Vilniuse kubermang – märts/aprill 1940 Katõn) oli laevaehitusinsener ja sõjaväelane Venemaal (alampolkovnik) ja Poolas (19. märtsist 1939 kontradmiral; postuumsel 5. oktoobrist 2007 viitseadmiral).
Czernicki lõpetas 1905. aastal Nikolai I nimelise Mereväeinseneride Kooli Kroonlinnas. Ta töötas aastatel 1915–1917 Tallinnas Vene–Balti laevatehases laevaehituse peakonstruktorina ja aastatel 1917–1918 tehase direktorina.
Ta teenis 1919. aastast Poola Teise Vabariigi relvajõududes. Ta juhtis Poola ainasa mereväebaasi rajamist Gdynias ning mitme uue sõjalaeva ehitamist. Ta oli mereväe tehnilise teenistuse ülem ja Poola merejõudude juhataja asetäitja, 1939. aastast kontradmiral.
Langes sügisel 1939 NSV Liidu kallaletungi ajal Nõukogude sõjavangi ning mõrvati NKVD poolt kevadel 1940 Katõnis.
Aianduskooperatiiv

Aianduskooperatiiv (ka: aiandusühistu, aiaühistu) on ühistu, mis on loodud kas aiandusega tegelevate inimeste harrastuseks või tulu saamise eesmärgil.
Kooperatiivid loodi 1960ndate lõpus töölisklassile, kus eesrindlikele nõukogude töötajatele jagati maaharimiseks maad. Erinevatel ajajärkudel olid tingimused kruntide suuruse ja sinna ehitatava hoonestuse kohta erinev.
Eesti NSVs oli nt 1966. aastal aianduskooperatiivi ühinenud 5698 peret.
Mäo külanõukogu

Mäo külanõukogu oli külanõukogu, mis moodustati Kabala valla koosseisus 1945. aastal. See koosnes Arkma, Kurla, Meossaare, Kabala, Raja, Saare ja Mäo külast.
Mäo külanõukogu kuulus Türi rajooni koosseisu. Aastal 1954 liideti Ollepa külanõukoguga.
Liibanon Eurovisiooni lauluvõistlusel

Eelvalik

Oktoobris 2004 teatas Télé Liban, et Liibanon teeb oma debüüdi 2005. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Kiievis. Novembris 2004 teatati, et Liibanoni hakkab esindama Aline Lahoud. Veebruaris 2005 kinnitati, et tema esituses kõlab prantsuskeelne laul "Quand tot s'enfuit", mille heliloojad on Jad Rahbani ja Romeo Lahoud.
Väärtkirjandus

Väärtkirjandus (saksa keeles Höhenkammliteratur, ka Hochliteratur) on kirjanduses väärtushinnang, millega peetakse silmas asjatundjate, teadlaste ja koolisüsteemi poolt väärtuslikuks tunnistatud kirjandust, mis vastandub triviaalkirjandusele. Väärtkirjanduse hulka kuulub ka klassikaline kirjandus.
Eesti NSV Vabariiklik Rahukaitsekomitee

Eesti NSV Vabariiklik Rahukaitsekomitee oli aastal 1951 loodud organisatsioon, mis nende endi järgi kooskõlastas Eesti NSV rahupooldajate tegevust. Organisatsioon tegi koostööd ÜRO ja Ülemaailmse Rahunõukoguga.
Aastast 1962 oli Rahukaitsekomitee esimees Endel Puusepp.
Roland Ilp

Roland Ilp (sündinud 17. jaanuaril 1932) on Eesti poliitik ja riigiametnik, Tartu rahvasaadikute nõukogu täitevkomitee esimees 29. juunist 1973 kuni 26. detsembrini 1979.
Ta lõpetas aastal 1957 Eesti Põllumajanduse Akadeemia mehaanikainseneri kvalifikatsiooniga.
1975. aastal oli Ilp Eesti NSV Ülemnõukogu saadik. Hiljem on ta olnud Eesti tarbijakaitseameti peadirektor ja toiduainetööstuse liidu tegevdirektor. Ta on kandideerinud aastal 1996 Tallinna Linnavolikokku valimisliidus Rahvuslik koostöö (sai 36 häält) ja Tartu linnavolikokku Keskerakonna nimekirjas (sai 14 häält).
Ilp on Tartu seeniormeesteklubi liige.
2016. aastal ilmus kirjastuses Vikram Invest Ilbi koostatud kogumik "Tartlaste meenutusi ajas", mis käsitleb Tartu tööstuse, hariduse ja kultuuri ajalugu nõukogude ajal. Raamatusse kirjutasid ülevaateid mitmed Tartu haridustegelased, ettevõtjad ja tippjuhid, nagu Tarmo Kerstna, Vladimir Šokman, Jaak Viller ja Kahro Lukk, samuti raamatu ilmumise aegne linnapea Urmas Klaas.
Tomalla auhind

Tomalla auhind (inglise keeles Tomalla Prize) on rahvusvaheline teadusauhind väljapaistvate uurimuste eest kosmoloogias ja gravitatsiooni valdkonnas.
Auhinda annab välja Tomalla Gravitatsiooniuuringute Fond, mis toetab vastavaid uuringuid Šveitsis ja üle maailma. Antakse välja iga kolme aasta tagant. Auhind asutati 1982. aastal ja on nimetatud insener Walter Tomalla järgi. Autasuga kaasneb 100 000 Šveitsi frangi suurune rahaline auhind.
‘Abd Allāh I

Elulugu

Ta sai hariduse İstanbulis. Aastatel 1912–1914 esindas ta Osmanite riigi seadusandlikus kogus Mekat, kuid esimese maailmasõja ajal asus ta Suurbritannia poolele. Aastatel 1916–1918 tegi ta koostööd Briti agendi T. E. Lawrence'iga ja etendas juhtivat osa araablaste ülestõusus Osmanite riigi vastu, juhtides Türgi garnisonide purustamiseks korraldatud sissireide.
Pärast Osmanite riigi kokkuvarisemist sai ‘Abd Allāh 1921 Briti mandaatmaa Transjordaania (tänapäeva Jordaania) emiiriks ja mandaadi lakkamisel 25. mail 1946 kuningaks.
Mais 1948 ründas ‘Abd Allāh äsja moodustatud Iisraeli ja hõivas suured maa-alad. Pärast tulevahetuse lõpetamist 1949 säilitas ta Jordani Läänekalda ja nimetas riigi ümber Jordaaniaks.
‘Abd Allāhi mõrvas 1951 Palestiina araabia fanaatik, 21-aastane rätsepa õpipoiss Muşţafá ‘Ashū, kes pääses läbi pealtnäha tiheda turvameeskonna. Ta tulistas ka kuninga kõrval seisnud pojapoega Ḩusayni. Kuul tabas Ḩusayni rinnal olevat medaljoni, mida pojapoeg kandis oma vanaisa nõudmisel, ja nii päästis medaljon poisi elu.
4 päeva varem, 16. juulil 1951, oli Ammanis mõrvatud Liibanoni endine peaminister bei Riyāḑ aş-Şulḩ ning kuulujutud rääkisid, et aş-Şulḩ saabus Jordaaniasse arutama Iisraeliga rahu sõlmimist.
Mõrvas süüdistati 10 vandenõulast, kellest kaks tähtsaimat, Jeruusalemma endine sõjaväekuberner kolonel ‘Abd Allāh at-Tall ja doktor Mūsá ‘Abd Allāh al-Ḩusaynī, põgenesid Egiptusse ja 4 kaasvandenõulast mõisteti surma.
‘Abd Allāhil oli kaks poega Ţalāl ja Nāyif ning kolm tütart Hayā, Munīrah ja Maqbūlah. Jordaania trooni päris vanem poeg Ţalāl, ent kuna too oli vaimuhaige, sai kuningaks tema poeg Ḩusayn, kui ta 17 aastat vanaks sai.
Eugen Käärik

Eugen Käärik (1877 – 1940 Tallinn) oli eesti advokaat.
1909. aastal kandideeris ta Tallinna linnavolikogu valimistel Eesti-Vene ühenduse nimekirjas ja valiti linnavolinikuks.
Ta võeti advokatuuri vastu 1919. aastal, oli 1927–1932 vandeadvokaat Viljandis, 1932–1938 Lüganusel ja seejärel kuni 1940. aastani Tallinnas.
Ta osales aktiivselt seltskondlikus tegevuses, oli Lootuse seltsi esimees.

Isiklikku

1938. aastal (61-aastasena) abiellus ta Jaan Poska venna Gabriel Poska lese Lydia Poskaga.