google/wiki40b huggingface dataset:
Solvay konverents

Rahvusvahelised Solvay füüsika ja keemia instituudid, mis asuvad  Belgias Brüsselis asutati töösturi Ernest Solvay poolt aastal 1912, pärast ajaloolist ainult kutsetega osalejatega 1911 aastal toimunud füüsikas pöördelise tähtsusega Conseil Solvay. Antud instituudid koordineerivad konverentse, töötubasid, seminare ja kollokviume.
Pärast edukat 1911 konverentsi on Solvay konverentsid (Conseils Solvay) pühendatud väljapaistvatele olulisematele lahendamata küsimustele füüsikas ja keemias. Tavapäraselt toimuvad konverentsid kolmeaastase vahega.

Esimene konverents

Esimese Brüsselis 30. oktoobrist kuni 3nda novembrini 1911 toimunud Solvay konverentsi esimees oli Hendrik A. Lorentz. Konverentsi teemaks oli radiatsioon ja kvandid. Käsitleti probleeme, mis tulenesid kahe erineva käsitluse, klassikaline füüsika ja kvantmehaanika  olemasolust. Albert Einstein oli osalejate seas nooruse poolest teisel kohal ja noorim osaleja oli Frederick Lindemann. Teiste Solvay kongressi liikmetest suurkujude seas olid näiteks Marie Curie ja Henri Poincaré.

Viies konverents

Kuulsaimaks loetakse 1927 oktoobris toimunud viiendat rahvusvahelist Solvay konverentsi elektronidest ja footonitest, kus maailma kuulsaimad füüsikud arutasid äsja formuleeritud kvantteooriat. Olulisimad osalejad olid Albert Einstein ja Niels Bohr. Osalenud 29 osalejast 17 said hiljem  Nobel auhinna ning Marie Curie sai 2 Nobeli auhinda ühe füüsikas ja teise keemias.
Kauba tänav (Viljandi)

Ajalugu

Tänav oli keskaegse Viljandi peatänav. Tänavat on mainitud 1599. aasta nimerevisjonis ja kujutatud linnaplaanidel alates 1784. aastast. Tänav suundus turuplatsilt (praegune Johan Laidoneri plats) Riia väravateni (praegune Kauba 12). Keskajal kandis nimesid Storcke ja Storkeni tänav, hiljem Kaufgasse ja Kaufstrasse. Tänava kujunemise lugu on teadmata.
Žemaidi keel

Käänded

Käändeid on seitse: nominatiiv, genitiiv, daativ, akusatiiv, instrumentaal, lokatiiv ja vokatiiv.
Fallen Leaves

Muusikavideo

Muusikavideo lasti avalikkuse ette Kanadas 27. novembril 2006 ja üle maailma juba nädal hiljem. Video algab kukega, kes seisab liikuva auto kapoti peal, autos on Billy Talenti liikmed. "Kukk" on ka Iani kitarri hüüdnimi, milleks on „Striped Rooster”. Video jätkub sellega, et nad sõidavad mööda teed edasi, ning autole langevad vahtralehed, mis on kollased, kuid lõpuks nad jõuavad aiani, millest läbi minnes satuvad nad lõunasöögile, kus on goblinid ja muinasjutulised kollid. Üks koletistest käsib neil lugu mängida, ning nad kuuletuvad. Nad hakkavad mängima lugu „Fallen leaves”. Ühel hetkel kõnnivad bändi liikmed läbi metsa, ning jõuavad naiseni, kes ulbib väikese basseinis, silmad suletud ja pealtnäha elutult. Kui nad uurima lähevad, ärkab naine ellu ja hakkab paanitsema. See võib viidata narkomaanidele, kes on tänaval ja võitlevad elu eest. Seda näitavad ka laulu sõnad: "Run away before you drown, or the streets will beat you down." Kollid ja monstrumid sümboliseerivad inimesi, kes on narkomaaniaga nakatunud.
Herbert Uprus

Herbert Uprus (27. juuli 1926 Karksi vald, Viljandimaa – 15. mai 2013 Põlva) oli eesti kultuuritegelane.
Ta lõpetas Patküla algkooli kiitusega. Pärast sõda lõpetas ta kaugõppekeskkooli ning 1973. aastal Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna.
1944. aastal mobiliseeriti ta Punaarmeesse, saadeti tööpataljoni, vabanes 1947. aastal. Aastatel 1948–1949 õppis Helme Põllumajanduskoolis, omandas traktoristi kutse. Seejärel töötas ta varumisagendina. Aastatel 1953–1959 oli ta Tõrva kino direktor, 1959–1987 Põlva rajooni riikliku kinovõrgu direktor. 1987. aastast jäi pensionile, kuid jätkas töötamist osalise tööajaga Põlva Teenindustootmisvalitsuse juristina.
Ta harrastas malet, osales maletruniiridel Põlvas ja oli üks Põlva paremaid maletajaid.
Kiiking

Kiiking on Eestis leiutatud ja arendatud meelelahutuslik spordiala, kus inimene paneb kiige järjest suureneva amplituudiga võnkuma, kuni nad teevad ringi ümber võlli. Kiiking algab siis, kui jalad on kõrgemal kui pea – kuni sinnamaani on tegemist kiikumisega. 
Kiikingus on kindel kükitamistehnika, mis erineb tavakiikumise võtetest. Kiiking on turvaline – käed ja jalad kinnitatakse spetsiaalsete rihmadega. 
Kiikingut reguleerib nii Eestis kui ka maailmas Eesti Kiikingi Liit.

Kiikingu ajalugu

Esimese kiikingukiige lõi Pärnu mees Ado Kosk 1993. aastal. 
Esimene tänapäevane kiikingukiik, mis oli reguleeritavate aistega, loodi 1996. aastal. 1997. aastal hakkas Ado Kosk mõõtma, kui pikkade aistega kiigel on inimesed võimelised üle võlli kiikuma. Nii sündiski spordiala.

Kiikingurekordid

Eesti kiikingurekordi üldedetabelit juhivad Helga Ehrenbusch (5,95 m) ja Sven Saarpere (7,38 m, 2018).
Putnami maakond (Florida)

Ajalugu

Maakond moodustati 1849. aastal.

Rahvastik

Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 74 364.
Vesipapp

Levila

Vesipapp on levinud suuremas osas Euroopast ja Loode-Aasiast. Eestis harv läbirändaja, Põhja-Eestis haruldane haudelind. Eestis kohtab vesipappi kõige sagedamini talviti.
Vesipapi pesitsusaegset arvukust hinnatakse 1–10 paarile, talvist arvukust 100–300 isendile . Islandilt ja Loode-Euroopast peab ta sageli jõgede külmumise tõttu lõuna poole rändama.

Välimus

Tumeda sulestikuga ja valge kurgualusega lind. Pikkus 17–20 cm, kaal 60–75 g. Linnul on iseloomulikult ümar kehakuju. Linnu nimi on tuletatud tema köstri kuube meenutavast välimusest.

Pesitsemine ja elupaigad

Vesipapp teeb pesa vee äärde kiviprakku või kaljuõõnusesse. Kurnas on 3–6 muna, mida emaslind haub 14–17 päeva. Vanemad toidavad poegi 20–24 päeva. Elab vooluveekogude, näiteks kärestikuliste, hapnikurikka vee ja talviti mitte külmuvate jõelõikude läheduses. Vaid haruharva võib vesipappi silmata veest eemal toimetamas. Enamasti istub vesipapp keset vett kivirahnul ning nõksutab oma keha üles ja alla.

Toitumine

Vesipapp on ainuke värvuline, kes hangib toitu sukeldudes. Ta võib toitu otsides kõndida vee all oja põhjas vastuvoolu. Toitub veeputukatest, tigudest ja kalamaimudest.

Sümboolika

Vesipapp on Norra rahvuslind.
Rahvusvaheline tuumaintsidentide skaala

Rahvusvaheline tuumaintsidentide skaala on vahend ühtsel viisil tuuma- ja radiaoktiivsusintsidentide ohutasemest informeerimiseks. Skaala loodi 1990. aastal Rahvusvahelise Aatomienergia Agentuuri poolt.
Tuumaintsidendid on klassifitseeritud seitsmele tasemele ohtlikkuse ja tagajärgede ulatuse põhjal printsiibil, et kõrgema taseme intsidendi ohtlikkus ja ulatus ületab kümnekordselt eelmise taseme oma.
Intsidentide tasemed ohtlikkuse kasvu järjekorras on:

1. Anomaalia

Tuumaseadme kõrvalekalle normaalsest töörežiimist, mis võib põhjustada ohtu.

2. Intsident

Lokaalse mõjuga või potentsiaalselt ohtlik häire tuumaseadme töös.

3. Raske intsident

Intsident tuumajaamas, mille mõju väljaspool jaama ei ületa ohutustaset.

4. Kohaliku ulatusega õnnetus

Õnnetus tuumajaamas, mille jaamast välja ulatuv mõju on märgatav, aga ei vaja vastumeetmeid.

6. Raske õnnetus

Õnnetusega kaasneb ulatuslik mõju keskkonnale ja ohutusele. Vaja on kõiki plaanitud turvameetmeid rakendada.
Ainuke kuuenda taseme tuumaintsident on Kõštõmi (Majaki) jäätmehoidla plahvatus Tšeljabinski lähedal NSV Liidus 29. septembril 1957.

7. Väga suur õnnetus

Õnnetusega kaasneb lai mõju keskkonnale ja ohutusele. Vaja on erakordseid meetmeid tagajärgede likvideerimiseks.
Seitsmenda taseme tuumaintsidendid on Tšornobõli katastroof 26. aprillil 1986 ja Fukushima I AEJ tuumaõnnetus 11. märtsil 2011.
Vahel kasutatakse ka taset 0 (häiritus).
Ordukäsknik

Ordukäsknik ehk käsknik (saksa keeles (Ordens)gebietiger) oli Saksa ordu kõrgem ametnik, kes allus otseselt ordumeistrile (vaastavalt piirkonnale kas kõrgmeistrile või maameistrile). Tavaliselt oli ta ordu valitsusüksuse (Gebieti) valitseja, kas komtuur või foogt.
Saksa ordu Preisimaa ja Liivimaa harudes (Liivimaa ordus) eristati ka suurkäsknikke (Großgebietiger), kes olid ordumeistri lähima nõukogu (siseringi) liikmed. Kõrgmeistri lähikonnas olevad suurkäsknikud kandsid ka erilisi ametinimetusi: suurkomtuur (Großkomtur), kõrgeim marssal (Oberster Marschall), kõrgeim hospidaliülem (Oberster Spittler), riietusülem (Trappier), peakassahoidja (Treßler) ja kõrgeim kaubandusülem (Großschäffer). Liivimaa ordus kuulusid suurkäsknike hulka aga Liivi ordu maamarssal ning viis olulisimat komtuuri ja foogti.
Bernd Schneider

Isiklikku

Bernd Schneider on 176 cm pikk.
Ühemargane münt (1922)

Kujundus

Münt on halli värvi ja kaalub 2,56 grammi, läbimõõt on 18 millimeetrit ning selle serv on rihveldatud.
Mündi kujundaja kohta kindlad andmed puuduvad, kuid mõnedel andmetel oli see kunstnik Boris Krümmer. Sama kujundusega münte valmistati 1924 aastal ka Riigi Trükikojas.

Avers

Mündi esiküljel on legend "EESTI VABARIIK" ja nimiväärtus "1 mark".

Revers

Mündi tagaküljel on kolm lõvi ja vermimisaasta "1922".
Suuraju

Suuraju (ladina keeles cerebrum) on kesknärvisüsteemiga loomadel aju osa. 
Suuraju paikneb koljuõõnes.
Suuraju areng, anatoomia, morfoloogia, histoloogia ja patoloogia võivad erineda nii liigiti kui ka indiviiditi.

Imetajatel

Koduloomadel nimetatakse suuraju (cerebrum) ühtlasi ka otsajuks.

Inimestel

Inimestel paikneb suuraju koljuõõnes.
Sügav suuraju-pikilõhe (fissura longitudinalis) jaotab suuraju kaheks poolkeraks (hemispherium) - vasakuks ja paremaks suuraju poolkeraks, nende vahel paikneb paaritu valgeainest mõhnkeha (corpus callosum). Kummaski suuraju poolkeras paikneb ajuvatsake.
Suurajukoore, mille pinnal on hulgaliselt suurajusagaraid, välimise kihi moodustab umbes 3 mm paksune hallaine kiht. Suuraju keskel aga on valgeaine kiht, milles leidub nii müeliintupega kui müeliintupeta aksoneid. Vahel nimetatase suuraju hall- ja valgeainest kihti ka mantliks.
Müüsleri vald

Müüsleri vald (saksa keeles Seinigal) oli vald Järvamaal Peetri kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1892 ja siis liideti Müüsleri vald Esna vallaga.
Valla alal asus Müüsleri mõis.
Perekonnapildid

Süžee

Filmi tegevus toimub 1960. aastate esimesel poolel ühes Eesti väikelinnas. Väikelinna abiturientidel on ootusärev aeg. Keskkool saab kohe läbi ja ees on iseseisev elu. Kalle ja Inna vahel on midagi, kuid nad pole oma suhteid selgitanud ja korraga lähevad need hoopis sassi. Siimu ja Evi suhted oleks justkui selged, kuid nendegi vahel tekib arusaamatus. Viimase paari koolinädala jooksul pannakse proovile lootused, armastus, usaldus ning noorte ettekujutused heast ja halvast.

Filmi retseptsioon

Film langes suhteliselt terava kriitika alla. Ka need, kes suhtusid filmi heatahtlikult (Mati Unt, Tiina Lokk jt.) tõid paratamatult esile töö nõrgu kohti. Üks kõige tõsisemaid etteheiteid oli filmi tegevusaja muutmine võtteldes jutustusega "Valem", mille tegevus toimus 1980. aastate keskpaiku. Filmi olid toodud 1960. aastad, aga käsitletud tollele ajastule mitteomaselt noorte sõnakasutust, nende kõnemaneere ja käitumismalle.
Pille Minev

Pille Minev (sündinud 6. augustil 1971) on eesti ajakirjanik.
Aastatel 1996–2009 oli ta vaheaegadega telesaadete "Bingo loto" ja "Suur lotokolmapäev" saatejuht.
Ta on üks Star FM-i hommikuprogrammi saatejuhte. Suvel 2012 oli ta koos Liis Lusmäega TV3 sarisaate "Mina elan siin" juht.
Ta valiti 2016. aastal Eesti Meelelahutusauhindade jagamisel aasta naisraadiohääleks.

Isiklikku

Tal on täisealine tütar ning ta on olnud abielus Mati Undi poja Indrekuga ja režissöör Anri Rulkoviga. 2017. aastal abiellus ta Peep Kalaga.
Hérault' departemang

Loodus

Departemang jaguneb looduslik-geograafiliselt kaheks: tasaseks rannikumadalikuks, mis on 10–30 kilomeetri laiune, ning mägede ja platoode alaks.

Tasandikud

Tema lõunapoolne rannikuala on tasane ja seal asub mitu järve. Tähtsamad neist on Ori, Méjeani ja Arneli järv ning Thau bassein (Bassin de Thau). Kogu see tasane rannikuala on märgitud kahe mäetipuga, mis annavad tasasele pinnale omapärase vaatepildi. Esimene neist on 113 meetri kõrgune Saint-Loupi mägi (otsetõlge: 'püha hundi mägi') Agde'i linna lähedal ja teine lubjakivine 176 meetri kõrgune mägi Saint Clair. Viimase ümber asub Sète'i linn. Mõlemad mäed on vulkaanilist päritolu.

Kõrgreljeefid

See ala omakorda jaguneb kaheks: mägede ja platoode alaks. Neist esimene on departemangu kõige kõrgeim ala. Sealsed mäetipud ulatuvad kuni 1124 meetri kõrguseni. Seda Camboni ja Salverguesi valdades. Platoode ala on peamiselt lubjakivi pinnasega. Selles eristatakse selgelt Larzaci nõo lõunaserva, mis asub departemangu põhjaosas.

Kliima

Kuna departemang on merega piiratud, siis seal asuv kliima on selgelt vahemereline, kuid väga ebaregulaarne. Seda eriti sademete suhtes. Kuid üldiselt võib märkida, et sademed on vähesed suvel ja talvel, kuid tihedamad kevaditi. Samuti on sademete hulk suurem mägisematel aladel. Vahemereline kliima taandub loodesuunas, kuna sealt väljub departemangu ainus jõgi, mis voolab Atlandi ookeani poole ja seega toob kaasa kliimaerinevusi. See jõgi on Agout. Suvekuudel võib esineda perioode, kus vihma ei saja mitu kuud järjest.

Veestik

Välja arvatud Agout, suubuvad kõik teised departemangu jõed Vahemerre. Tema kaks tähtsamat jõge on Hérault' jõgi ja Orbi jõgi. Esimene kulgeb põhjast lõunasse Ganges'i linnast Agde'i linna, kus seejärel suubub Vahemerre. Tema tähtsamad lisajõed on Vis, Lergue, Boyne, Payne ja Thongue.
Teine jõgi, Orb, saab alguse samas departemangus asuva Escandorgue platoo põhjaosast. Tema tähtsamad lisajõed on Mare, Jaur ja Vernazobre jõed. Samuti suubub viimane Vahemerre. Kaks teist tähtsamat jõge on departemangu piirijõed. Esimene neist on Le Vidourle, mis kulgeb Gardi departemangu piiril itta. Teine on l'Aude lõuna-edela piiril samanimelise Aude'i departemanguga. Departemangu jõgede eripära seisneb selles, et ainult peamiste jõgede sängis leiab kesksuvise kuumusega voolavat pinnavett. Jõed, mille säng on suviti kuiv, on näiteks Libron ja Lez. Viimane voolab läbi departemangu halduskeskuse Montpellier'.
Arnold Loit

Arnold Loit (kuni 1937. aastani Arnold Madvärk; 10. detsember 1908 Tallinn – 20. juuli 1942 Norilsk) oli Eesti sõjaväelane (leitnant).
Gröönimaa saar

Gröönimaa on suur polaarsaar Põhja-Ameerika mandrist kirdes Põhja-Jäämere ja Atlandi ookeani vahel.
Gröönimaa on maailma suurim saar, pindalalt on ta ligikaudu 50 korda suurem kui Eesti. Saare ulatus põhjast lõunasse on 2670 km. Põhjapoolseim punkt on maailma põhjapoolseim maismaapunkt Morris Jesupi neem 730 km kaugusel põhjapoolusest. Lõunapoolseim punkt on Nunap Isua neem (varasema nimega Farveli neem), mis paikneb ligikaudu Tallinna laiuskraadil.
Saar moodustab põhiosa Gröönimaa omavalitsuslikust alast.
Heino Puuste

Heino Puuste (sündinud 7. septembril 1955 Lagedil) on eesti treener ja endine odaviskaja.
Ta lõpetas aastal 1975 Tallinna Ehitus- ja Mehaanikatehnikumi.
Tema õpilaste seas on olnud Andrus Värnik, Donald-Aik Sild ja Tanel Laanmäe.

Isiklikku

Tema abikaasa on nahaarst ja kosmeetik, endine korvpallur Oksana Puuste. Tema äi Ilmar Kullam oli endine korvpallur ja korvpallitreener (treenis ka "Kalevit") ning pikaajaline Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna sportmängude (korvpall) dotsent.
Alamjooks

Alamjooks on jõe suudme lähedane osa. Alamjooksu ulatus (suudmest) sõltub iga konkreetse jõe eripärast.
Kui öeldakse: "N jõe alamjooksul elavad ...", ei peeta silmas mitte ainult jõge, vaid ka tema lähemat ümbrust.
Tavaliselt on alamjooks veerikas, vesi voolab aeglaselt ja kulutab rohkem jõesängi külgi. Setted kuhjuvad põhja, mõnikord tekivad looked. Alamjooksul on sagedased meandrid.
Altar

Etümoloogia

Sõna "altar" on alamsaksa laensõna 16.–17. sajandist. Sõna tuleb ladina sõnast altar, mis arvatavasti on tuletis sõnast altus 'kõrge'.
Altari nimetus on kreeka keeles βημα, ladina keeles ara. Kristliku altari ladinakeelne nimetus on altar, altare, altaria või altarium. Sõna altaria tähendas klassikalises ladina keeles seadeldist, mis pandi ohvrialtari (ara) peale ja mida kasutati altari tule süütamiseks. Samuti tähendas see ara't ja altaria't koos.

Eesti muinasusund

Eesti rahvausundis on altariks olnud tavaliselt kivi, mida nimetati ohvrikiviks. Ohverdamiskoha otstarvet on täitnud ka allikad (ohvriallikad; näiteks Suur Siniallikas) ja teised pühad veekogud (näiteks Ahja jõgi), puud (ohvripuud; näiteks Kuremäe ohvritamm).

Budism

Budismis on altarid sageli väikeste majakeste kujulised, katusega kaetud ehitised. Nende sisemuses on pühakute või jumaluste kujukesed; esiäärele asetatakse ohvriande, süüdatakse küünlaid jmt.

Vanakreeka usund

Vana-Kreekas rajati mõnikord väga suuri altareid. Näiteks Sürakuusas oli altar, mille mõõtmed olid 198×23 m. Hilisemast ajast nii suuri altareid ei tunta. Altarid paiknesid vabas õhus, mis võimaldas suuri põletusohvreid.
Tuntud on reljeefidega kaunistatud Pergamoni altar 2. sajandist eKr. Selle põhja pindala oli umbes 36×34 m. Pergamoni muuseumis Berliinis on selle vähendatud koopia.

Kristlus

Altar on kristliku jumalateenistuse tähtsaim koht, kus toimub armulaua pühitsemine. See on Jumala kohaloleku ja palve sümbol.
Altar koosneb aluskivile (stipes) asetatud lauast (mensa, lühend ladinakeelsest mensa Domini 'Issanda laud'), millele läänekirikus on hiljem lisatud rikkalike kaunistustega altaripealmik. 
Altarilaud on kaetud puhta valge linaga; sellel asetsevad küünlad, rist või krutsifiks, piibel ja lilled. Altar paikneb enamasti alati kiriku idapoolses osas.
Ida- ja läänekirikute vahel kujunes altari ehituse ja kasutuse tavades varakult lahknevus.

Läänekirik

Läänekirikus hakati altarit kaunistama baldahhiinide ja retaablitega, altarimaalide ja altarikujudega. Altariks nimetatakse siiski vaid altarilauda, mille peal pühitsetakse armulauda. Peaaltari ruumi nimetatakse läänekirikus kooriks, kooriruumiks või altariruumiks. Suurtes pühakodades on lisaks peaaltarile ka kõrvalaltareid.

Idakirik

Kirikuhoone osa, mis on koguduseruumist eraldatud võre, eesriide või ikonostaasiga, nimetatakse idakirikus altariruumiks või lühidalt altariks. Altariruumis  asuvad aujärg ja ohvrilaud. Altari sisustuse eeskujud on paljuski pärit Jeruusalemma templist.
Altarisse pääseb läbi kolme värava (ukse).  Keskmisest väravast, mida nimetatakse kuninglikuks väravaks, võivad siseneda ja väljuda ainult preestriks või kuningaks pühitsetud isikud.

Reliikviad

Kiriku pühitsemisel asetatakse altarilaua alla reliikviad. Reliikviateks on pühaku säilmed. Nende järgi on ka kirikud pühitsetud vastavale pühakule ja kiriku nimepäeva (kiriku aastapäeva) peetakse selle pühaku mälestuspäeval (tavaliselt surma-aastapäeval).
Sulustvere

Asend

Sulustvere küla asub Sulustvere oja keskjooksul. Küla läbib Põltsamaa–Jõgeva maantee.

Ajalugu

Sulustveret peetakse kuuluvaks Kesk-Eesti vanimate külade hulka. Külas on kolm kivikalmet I aastatuhande esimesest poolest. Kalmetest on leitud põlemata ja põletatud luid. Kalmete asukohast, mis asub praeguse küla all, on kogutud noorema rauaaja keraamikat.
Vanimad kirjalikud ülestähendused pärinevad 1583. aastast, kui asula nimeks oli Suroswier.
Karinu kihistik

Karinu kihistik (inglise Karinu Member) on siluri ajastu Juuru lademe Tamsalu kihistu kihistik. Seda hakkas esimesena eristama Elsa Amalie Rosenstein aastal 1940.
Kihistiku stratotüüp on Karinu karjäär. Kihistik on kõige paksem Pärna külas Sõru 400 puuraugus (5 m). Kihistu on nime saanud Karinu küla järgi.
PocketBook International

Arendus ja tootmine

Seadmed pannakse kokku Foxconnis (Wisky,Yitoa) ja teistes tehastes.

Müügigeograafia

Ettevõtte tooteid müüakse 30 riigis – kõikjal Euroopas ja SRÜ-s. 2012. a. sisenes PocketBook uutele turgudele: Slovakkiasse, Poolasse, Leetu, Lätisse ja Ungarisse. 2012. a. detsembri seisuga on PocketBook müünud 1 500 000 seadet.
Ted 2

"Ted 2" on aastal 2015 valminud USA komöödiafilm Johnist ja tema sõbrast rääkivast karust, kes elavad Bostonis.
Filmi režissöör on Seth MacFarlane.
Allan Pettersson

Gustaf Allan Pettersson (19. september 1911 – 20. juuni 1980) oli Rootsi helilooja.
Ta sündis sepa neljalapselises perekonnas Granhammari mõisas umbes 35 km kaugusel Stockholmist, kuid kasvas vaestes oludes üles Stockholmis, kuhu jäi kogu eluks. Ta ütles ise oma lapsepõlve kohta, et ta pidi muusika asemel õppima sepatööd, tema isa oli alkohoolik, kuid ema vaga naine, kes laulis ja mängis oma lastega.
1930. aastal hakkas ta õppima viiuli- ja vioolamängu ning kontrapunkti ja harmooniat Stockholmi konservatooriumis. Ta sai silmapaistvaks vioolamängijaks, kuid juba 1930. aastatel hakkas kirjutama ka laule ja kammermuusikat. Teise maailmasõja puhkedes õppis ta Pariisis vioolat. 1940. aastatel töötas ta viiuldajana Stockholmi Kontserdiühingu orkestris ja võttis komponeerimise eratunde Karl-Birger Blomdahlilt ja Otto Olssonilt. Tema tähtsamad teosed sellest kümnendist olid 24 laulu tsüklis "Barfotasånger" ('paljajalu laulud'; 1943–1945) ning kontsert viiulile ja keelpillikvartetile (1949).
1951. aastal kirjutas ta esimese oma seitsmeteistkümnest sümfooniast, kuid jättis selle lõpetamata. Samal aastal läks ta Pariisi kompositsiooni õppima. Rootsi naasis ta 1953. aastal ja sel aastal diagnoositi ta polüartriit. 1962. aastaks, kui valmis tema viies sümfoonia, oli ta tervis tõsiselt halvenenud. Petterssoni edukaim teos oli tema seitsmes sümfoonia (1966–1967), mille esitusi on rohkem salvestatud kui tema teisi teoseid ning mis tõi talle rahvusvahelise tuntuse.
1970. aastal oli ta pärast üheksanda sümfoonia valmimist üheksa kuud haiglaravil, kus alustas kümnenda kirjutamist. See valmis 1972. Oma elu viimasel kümnendil kirjutas ta veel kaheteistkümnenda sümfoonia (1973) segakoorile ja orkestrile, kantaadi "Vox Humana" Ladina-Ameerika luuletajate tekstidele (1974), kontserdid viiulile ja orkestrile (1977–1978) ning vioolale ja orkestrile (1979).
Petterssoni seitsmeteistkümnes sümfoonia jäi lõpetamata, kui ta 68-aastaselt suri.
Narteks

Narteks (vanakreeka keeles νάρθηξ narthex 'kastike') on varakristlikus või bütsantsi arhitektuuris kiriku ühekorruseline eeskoda, mis paikneb hoone lääneportaali ees. Seda eeskoda ei loeta kirikuhoone osaks. Narteksis võib paikneda ristimiskivi.
Algselt oli see kogunemiskoht patukahetsejatele ja ristitavatele, kes ei tohtinud täieõiguslikena jumalateenistusest osa võtta.
Sevilla olümpiastaadion

Spordisündmused

26. mail 1999 toimus staadionil Copa del Rey finaalmäng, milles Valencia CF võitis 3:0 Madridi Atlético.
20.–29. augustil 1999 toimusid staadionil 1999. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlused.
30. juunil 2001 toimus staadionil Copa del Rey finaalmäng, milles Real Zaragoza võitis 3:1 Celta de Vigo.
21. mail 2003 toimus staadionil 2003. aasta UEFA karikavõistluste finaalmäng, milles FC Porto võitis lisaajal 3:2 Celtic FC.
Staadionil on toimunud 2004. ja 2011. aasta Davise karikavõistluste finaalmängud.

Muusikasündmused

16. septembril 2008 toimus staadionil Madonna maailmatuuri Sticky & Sweet Tour kontsert.
30. septembril 2010 toimus staadionil U2 maailmaturnee U2 360° Tour raames kontsert, millel oli 76 000 pealtvaatajat.

Muu

Staadioni võimalused on alakasutatud kuna kumbki piirkonna La Ligas mängivatest jalgpalliklubidest ei kasuta staadionit oma koduväljakuna. Sevilla FC mängib Estadio Ramón Sánchez-Pizjuánil ja Real Betis Estadio Benito Villamarínil