google/wiki40b huggingface dataset:
Nude & Natural

Nude & Natural: The Magazine Of Naturist Living on USA nudistide ajakiri, mida annab välja The Naturist Society.
Ajakiri ilmub neli korda aastas ning sisaldab üle 100 lehekülje. Ajakirjas ilmuvad uudised, arvamuslood ja reportaažid koos rohkete piltidega, samuti teadusartiklid nudismi ajaloost, kultuurist ja õigusküsimustest.
Ajakiri hakkas ilmuma 1980. aastal nimega "Clothed with the Sun". Praeguse nime sai ajakiri 1989. aastal. Alates 2005. aastast ilmub ajakiri täies mahus värvilisena.
Viktor Maigurov

Olümpiamängud

1994. aasta taliolümpiamängudel Lillehammeris võistles ta Valgevene eest. Ta oli 20 km distantsil 23. ja teatesõidus 4.
1998. aasta taliolümpiamängudel Naganos oli ta 10 km distantsil 4.
2002. aasta taliolümpiamängudel Salt Lake Citys oli ta 10 kilomeetris ja jälitussõidus 7. ning 20 kilomeetris 3.

Maailmameistrivõistlused

1993 Bulgaarias Borovečis oli ta teatesõidus 4.
1995 Itaalias Anterselvas oli ta 20 kilomeetris 36.
1996 Saksamaal Ruhpoldingis oli ta meeskondlikult ja 10 kilomeetris 2. ning teatesõidus 1.
1997 Slovakkias Osrblies oli ta 10 kilomeetris 12., jälitussõidus 1. ja 20 kilomeetris 18.
1999 Soomes Kontiolahtis oli ta teatesõidus 2.
2000 Norras Holmenkollenis oli ta teatesõidus 1., ühisstardis 20. ja 20 kilomeetris 11.
2001 Sloveenias Pokljukas oli ta 10 kilomeetris 13., jälitussõidus 11., ühisstardis 18. ja 20 kilomeetris 5. 
2003 Venemaal Hantõ-Mansiiskis oli ta teatesõidus 1.

Maailma karikasari

Maailma karikasarja etappidel on ta 17. märtsi 2002 seisuga 100 korda tulnud 25 parema sekka. Ta on võitnud 11 etappi (neist 7 individuaalselt), olnud 8 korda teine (neist 5 individuaalselt) ja 7 korda kolmas (neist 6 individuaalselt). 1996 tuli ta maailma karikasarjas teiseks.
Tabavus lamades 86% ja püsti 79%.

Isiklikku

Kasv 170 cm, kaal 72 kg. Kõrgharidus. Elab Hantõ-Mansiiskis. Abielus, 1 laps. Töötab armees. Hobiks nimetab reisimist. Laskesuusatab alates 1985. Loobus spordist 2003.
Abaja (Järva)

Abaja Põllumajandusühistu

Varem oli külas Koeru sovhoosi Abaja osakonna keskus. Kui sovhoos tegevuse lõpetas, asutasid Abaja elanikud Abaja Põllumajandusühistu, mis on registreeritud Koerus.
Ühistu osanikud on šotlane Neil M. Godsman ja kaks eestlast. Nende omanikega on ta asutatud 1998. aastast, kui osteti olemasolev veisekasvatusühistu (põllumaad on hiljem ostetud). Direktor on Kalle Adler.
Abaja Põllumajandusühistu kasvatab otra õlleks, nisu saiaks ja rapsi ning tegeleb veisekasvatusega. 2002. aasta seisuga oli oma maad 520 ha ja renditud maad 350 ha ning piimalehmi 125. Oli plaanis hakata kasvatama ka lihaloomi. Viljasaak oli üle 5 tonni vilja hektarilt. Piima lüpsti aastas 6500 kg lehmalt. Palgatöölisi oli 11. Piima ostis E-Piim.
Helikestus

Helikestus (inglise keeles duration, saksa keeles Tondauer) on muusikas heli absoluutne kestus, mida mõõdetakse aja mõõtühikutes.
Helikestus on üks muusikalisi parameetreid.
Erra kihistik

Erra kihistik (inglise Erra Member) on ordoviitsiumi ladestu Uhaku lademe Kõrgekalda kihistu kihistik. Seda hakkas esimesena eristama Ralf Männil aastal 1966.
Kihistik on oma nime saanud Erra aleviku järgi. Kihistiku stratotüüp on Kiviõli kraav, kus paljandub 40 cm ulatuses õhukesekihilist savikat lubjakivi. Aastal 1963 paljandus seal paas poole sügavamalt, toona oli selle seintest võimalik leida ka kukersiiti.
Kihistik on Kõrgekalda kihistu ülemine kihistik, see lamab Pärtlioru kihistikul. Kihistik sisaldab kukersiiti ja võrreldes Pärtlioru kihistikuga vähem savi.
Jõberna mõis

Jõberna mõis (saksa keeles Jöbberna) oli Kloostri mõisa karjamõis Harju-Madise kihelkonnas Harjumaal.
Häme daikiparv

Häme daikiparv on Soome aluskorras paiknev aluselise koostisega daikiparv.
Soomes paljanduv Svekofenni aluskord koosneb peamiselt 1,8–1,9 miljardi aasta vanustest moondekivimeist, mida lõikavad peamiselt rabakivist koosnevad umbes 1,6 miljardi aasta vanused intrusiivid. Rabakiviintrusiividega on seotud ka aluseliste plaatjate intrusiivide ehk daikide esinemine; neist tuntuim on Häme daikiparv, mille koostis on peamiselt diabaasne. Häme daikiparve vanuseks hinnatakse 1665 miljonit aastat.
Häme daikiparv hõlmab Tampere-Heinola-Lappeenranta piirkonda pikkusega umbes 300 km ja laiusega 60 km. Parves on umbes 200 daiki. Parve kuuluvad daikide laius varieerub paarist sentimeetrist kuni kilomeetrini. Ka pikkuselt on daikid väga erinevad – väiksemad on paarimeetrised; pikimad seevastu pikkusega üle kümne kilomeetri.

Tekkimine

Häme daikiparv on seotud Ahvenisto plutooniga. Rabakiviintrusiivide ehk vedelate magmakehade aeglane ülespoole liikumine tekitas maakoores venituspingeid, mille tagajärjel moodustusid rebendlõhed, kuhu tungis basaltne magma, mis daikidena tardus.
Häme daikiparv on Eestile lähim koht, kus daikid maapinnal paljanduvad.
Türi vald

Asustus

Türi vallas on 1 linn (Türi), 4 alevikku (Käru, Oisu, Särevere, Väätsa) ja 53 küla.

Ajalugu

Türi vald moodustati 1992. aasta 30. jaanuaril.
16. oktoobril 2005 liideti senise Türi vallaga Kabala ja Oisu vald ning Türi linn.
2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformi käigus ühinesid senine Türi vald, Käru vald Rapla maakonnast ja Väätsa vald Järva maakonnast.
Pekre

Pekre oli küla Viljandimaal. Küla jääb tänapäeval Maru küla alale.
Pekre on nimetatud samanimelise kõrvalmõisa järgi (saksa keeles Pekker).
Külast on teateid alates 1930.
Asafa Powell

Isiklikku

Asafa Powell on 190 cm pikk ja kaalub 88 kg. Ta peab oma eeskujuks Maurice Greene'i. Tema hobi on sõpradega koos viibimine.
Hermann Arbon

Elulugu

Arbon ei lõpetanud ühtegi kooli, lugema ja kirjutama õppis ise. 1910 – 1914 oli maalri õpilane, 1914–1915 töötas maalrina. 1915 hakkas maalrina tööle Dvigateli vabrikus, kust vallandati sügisel streigi ettevalmistamise pärast ja mõisteti Tallinna merekindluse komandandi poolt “korrarikkumise eest” üheks kuuks vangi, istus Paksus Margaretas. Hiljem töötas kindlustustöödel, kus õppis lukksepaks. 1917. aasta algul mobiliseeriti sõjaväkke. Veebruarirevolutsioonist võttis osa sõjaväes Oudova (Gdovi) linnas. 1917. aasta suvel eesti polkude formeerimisel tuli vene väeosast üle 1. Eesti polku ja 1917. aasta oktoobris teenis Tallinnas.
Saksa okupatsiooni algul 1918 läks Venemaale, kust tuli aga kohe tagasi. Saksa okupatsioonivõimude poolt peeti lühemat aega vangilaagris
kinni. 17. detsember 1918 osales Eesti Vabariigi vastase demonstratsiooni korraldamises Tallinnas. Arbon arreteeriti ja anti sõjaväljakohtu alla. Sõjaväljakohus mõistis ta 30. detsember 1918 15 aastaks sunnitööle, vabanes vanglast juulis 1919 Asutava Kogu kokkutuleku puhul antud amnestia põhjal.

Poliitiline tegevus

Arbon kuulus metallitööliste ametiühingusse ja töötas ka sõjaväe autotöökojas, kus valiti töölisvanemaks, 1920 läks tööle sõjaväe tehnikakooli laohoidjaks.
1920 astus Arbon Tallinna Noorproletaarlaste Ühingu liikmeks,
1922 Eesti Tööliste Parteisse ja selle partei noorteosakonda. Parteis ja noorteosakonnas oli Tallinna komitee liige. 1923 vallandati sõjaväe tehnikakoolist riigivastase tegevuse pärast. Siis töötas Tallinna sadamas lihttöölisena. 1923 valiti Arbon Töörahva Ühise Väerinna nimekirja järgi Tallinna linnavolikogusse. Metallitööliste ametiühingus ja karskusseltsis "Valvaja" oli ta juhatuse liige.
21. jaanuar 1924 arreteeriti Arbon riigivastase tegevuse pärast ja 10. november 1924 mõisteti 149 protsessis eluks ajaks sunnitööle. Vabanes vanglast 1938. aasta 7. mai amnestia põhjal, töötas põlevkivitööstuse asfalttöödel lihttöölisena. Kohe pärast vanglast vabanemist astus ehitustööliste ametiühingusse, kus oli usaldusmeheks. 1938. aasta sügisel sai kütja koha Tallinna Ühises haigekassas, kus töötas kuni 1940. aasta suveni.
1940. aasta maikuust alates oli EKP Illegaalse Büroo liige ja EKP Tallinna Komitee liige.

Tegevus juunipöörde ajal

21. juuli 1940 valiti Arbon Riigikogu saadikuks. Augustis, kui Riigikogu nimetati ümber Ülemnõukoguks, valiti Arbon, Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi liikmeks. 
Eesti Ametiühingute Kesknõukogu esimeheks määrati EK(b)P KK otsusega 26. september 1940 ja vabastati 3. märts 1941. 1941. aasta jaanuaris valiti Virumaalt NSV Liidu Ülemnõukogu saadikuks. 03. märts 1941 kinnitati EK(b)P KK büroo otsusega EKP KK sekretäriks tööstuse alal.

Tegevus ja surm Saksa okupatsiooni ajal

Saksa okupatsioonivõimude poolt vahistatud ja süüdistatuna kommunistlikus tegevuses Nõukogude okupatsiooni aastal hukatud 9. mai 1942, teistel andmetel 2. juuni 1942.
Cecilia, vergine romana

"Cecilia, vergine romana" on eesti helilooja Arvo Pärdi 2000. aastal loodud teos. Teos on pühendatud Myung-Whun Chungile ja Accademia Nazionale di Santa Cecilia koorile ja orkestrile. Muusikateose pikkus on 17-19 minutit. Teose kandis esimest korda ette Accademia Nazionale di Santa Cecilia koor ja orkester (dirigent Myung-Whun Chung) 19. novembril 2000 Itaalias Roomas.
Herzliyya

Sõpruslinnad

Herzliyyal on neliteist sõpruslinna, neist viis Euroopa Liidust ja neli USA-st. Herzliyya sõpruslinnad on Alicante (Hispaania), Banská Bystrica (Slovakkia), Beverly Hills (USA), Bursa (Türgi), Columbus (USA), Dnipro (Ukraina), Funchal (Portugal), Gold Coast (Austraalia), Hollywood (USA), Marl (Saksamaa), San Bernardino (USA), San Isidro (Argentina), Toulon (Prantsusmaa) ja Yangzhou (Hiina).
Marko Arnautović

Marko Arnautović (sündinud 19. aprillil 1989 Floridsdorfis) on Austria jalgpallur, kes mängib ründajana Hiina kõrgliiga klubis Shanghai SIPG ja Austria jalgpallikoondises.
Ta alustas profikarjääri 2006. aastal Hollandis Twentes. Läbimurde tegi ta hooajal 2008–09, kui ta lõi Hollandi kõrgliigas 12 väravat. Hooaja 2009–10 veetis ta laenul Itaalia kõrgliiga klubis Milano Inter, kuid sai sel hooajal Itaalia liigas platsile vaid kolmel korral.
2010. aasta juunis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Saksamaa Bundesliga klubiga Bremeni Werder. Bremeni Werderis mängis ta järgmised kolm hooaega. 2013. aasta septembris siirdus ta Inglismaale, liitudes kõrgliiga klubiga Stoke City. Esimese värava lõi ta Inglise kõrgliigas sama aasta 26. oktoobril mängus Manchester Unitedi vastu. Hooajal 2015–16 lõi ta liigas 11 väravat.
2017. aasta juulis sõlmis ta viie-aastase lepingu Inglismaa kõrgliiga klubiga West Ham United. Ülemineksumma oli 20 miljonit naelsterlingit, mis oli klubi suurim ost. Ka hooajal 2017–18 lõi ta liigas 11 väravat. 2018. aastal valiti ta West Ham Unitedi aasta mängijaks.
2019. aasta juulis suundus ta Hiina kõrgliigasse ja liitus 22,4 miljoni naelsterlingi eest Shanghai SIPG-ga.
Austria jalgpallikoondises tegi Arnautović debüüdi 11. oktoobril 2008 mängus Fääri saarte vastu. Esimese värava lõi ta koondise särgis 8. oktoobril 2010 EM-i valikmängus Aserbaidžaani vastu. Ta kuulus Austria koondisse 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
2018. aastal valiti Arnautović Austria aasta jalgpalluriks.
Stipulatsioon

Stipulatsioon (ld stipulatio) oli Vana-Rooma õiguses kasutatav verbaalne leping, mis seisnes suulises lubaduses täita teatav kohustus.

Sõlmimine

Stipulatsioon sõlmiti kreeditori (creditor) ehk võlausaldaja ja deebitori (debitor) ehk võlgniku vahel. Verbaalsete lepingute puhul lasi üks pool endale lubaduse anda ja teine pool lubas seda. Leping oli sõlmitud, kui kreeditor küsis deebitorilt küsimuse ning deebitor vastas nõutavate sõnadega. Näiteks küsis kreeditor deebitorilt "Kas lubad?" ning deebitor oli kohustatud vastama "Luban". Või kreeditor küsis "Kas teed?" ning deebitor vastas "Teen". Vanimal ajal olid taolised vorminõuded väga ranged, kuid hiljem võis stipulatsiooni sõlmida ükskõik milliste sõnadega, sealjuures võis seda teha ka mõnes muus keeles. Lisaks ei olnud oluline, et lepingu osapooled räägiksid sama keelt, vaid oli tähtis, et esitatud küsimusele vastati õigesti.

Tähtsus

Stipulatsioon oli Vana-Roomas oluline, sest stipulatsiooni teel fikseeriti mitmesuguseid pooltevahelisi kokkuleppeid. Võlausaldajale oli stipulatsioon kasulik leping, sest võlgnik oli kohustatud täpselt kinni pidama sellest, mida ta võlausaldajale lubas, hiljem ei olnud lubaduse sisus võimalik muudatusi teha.

Leppetrahv

Stipulatsiooni teel oli võimalik kokku leppida eri tehingutes, nt leppetrahvis (stipulatio poenae). Leppetrahv Vana-Rooma õiguses oli samuti verbaalne leping, mille kohaselt poolte kokkuleppe tulemusena kohustus üks pool teisele poolele maksma teatud trahvisumma mingi teo sooritamise või mittesooritamise korral või ka, kui kohustus oli mittetäidetud või mitteõigeaegselt täidetud. Väga oluline leppetrahvi funktsioon oli survestada võlgnikku kohustust tasuma nii, et see ei muutuks võlgnevuseks ja oleks seega õigeaegselt tasutud. Lisaks oli leppetrahv ainus võimalus, kuidas tagada mittevaraline huvi mingi konkreetse eseme või tegevuse vastu.

Stipulatsiooni mõiste Eesti õiguses

Eesti õiguses ei ole stipulatsiooni teel võimalik lepingut sõlmida, sest puudub kohustus lepingu sõlmimisel sõnada kindlaid sõnu, nagu seda pidi tegema Vana-Roomas. Eesti õiguse kohaselt on lepingut võimalik sõlmida suuliselt, kuid verbaalset lepingut tuleb eristada suulisest lepingust ja seega ei ole need samastatavad.
Dmitri Gluhhovski

Dmitri Aleksejevitš Gluhhovski (vene keeles Дмитрий Алексеевич Глуховский; sündinud 12. juunil 1979 Moskvas NSV Liidus) on vene kirjanik ja ajakirjanik.
Ulmekirjanikuna on ta kirjutanud antiutoopilised romaanid "Metro 2033", "Metro 2034", "Metro 2035", "Tulevik" ja "Hämarik". 2005. aastal ilmunud esikromaan ja triloogia esimese osa "Metro 2033" on tõlgitud 37 keelde (kogutiraaž pool miljonit eksemplari). Hollywoodi filmikompanii Metro-Goldwyn-Mayer omandas Gluhhovski esikromaani ekraniseerimisõigused. Gluhhovski ja kirjastuse AST eestvedamisel hakkas ilmuma raamatusari "Vselennaja Metro 2033".
Gluhhovski on tegutsenud ka raadio- ja telesaatejuhina, kolumnistina ja sõjakorrespondendina.
2007. aasta juulis tegi ta maailmas esimese otsereportaaži põhjapooluselt.

Haridus ja töö

Pärast prantsuse keele kallakuga eliitkooli lõpetamist Moskvas Arbati piirkonnas soovis Gluhhovski edasi õppida välismaal. Sel eesmärgil sõitis ta 1996. aastal Iisraeli, õppis kohapeal selgeks ivriidi ja astus Jeruusalemma Ülikooli, kus asus õppima ühiskonnateaduste teaduskonnas ajakirjandust ja rahvusvahelisi suhteid. Lisaks prantsuse keelele, mille ta omandas keskkoolis, õppis ta Jeruusalemmas selgeks veel inglise, saksa ja hispaania keele. Pärast ülikooli lõpetamist 2001. aastal töötas ta aastatel 2002–2005 uudistekanali EuroNews prantsuskeelse kanali toimetuses.
2005. aastal naasis Gluhhovski Venemaale ja töötas kolm aastat ajakirjanikuna telekanalil Russia Today. See võimaldas tal ära käia paljudes paikades maakeral, sealhulgas Alžeerias, Marokkos, Guatemalas, Islandil, Bajkongõri kosmodroomil, Tšornobõli võõrdunud tsoonis, samuti põhjapoolusel, kust ta 2007. aasta juulis tegi esimese teleotseülekande. Aastatel 2007–2009 oli ta raadiojaama Majak saatejuht.
Praegu tegutseb ta internetiväljaande Snob koluministina ja osaleb regulaarselt raadiojaama Ehho Moskvõ saatekülalisena saates "Eriarvamus".

Isiklikku

Gluhhovski isapooolne vaarisa oli meditsiiniprofessor, vanaisa ajakirjanik ja rändur. Gluhhovski isa Aleksei Gluhhovski oli rahvuselt juut, töötas toimetajana Gosteleradios ja tõlkis serbia luulet vene keelde. Gluhhovski ema Larissa Gluhhovskaja, rahvuselt venelanna, töötas toimetajana TASS-is.
Gluhhovski on abielus Jelena Gluhhovskajaga. Neil on kaks last: tütar Emilija ja poeg Teodor.
Mario Rosentau

Mario Rosentau (sündinud 4. novembril 1962 Viljandis) on Eesti õigusteadlane ja filosoof.

Elulugu

Lõpetas 1981 Põltsamaa Keskkooli, 1986 TÜ õigusteaduskonna; M.Sc. (filosoofia, 1998, TÜ), väitekiri "Kosmoloogiline antroopsusprintsiip (filosoofilised aspektid)", Ph.D. (õigusteadus, 2004, TÜ), väitekiri "Õiguse olemus: sotsiaalse käitumise funktsionaalne programm". Täiendas end 2000–2001 Helsingi Ülikoolis. Oli 1988–89 Eesti Kaubandus- ja Tööstuskoja rahvusvaheliste kaubandussuhete vanemkonsultant, 1989–90 välisministeeriumi I sekretär, 1991–94 AS TAU juhataja esimees, 1996–98 Romario Digitator Press Oy esimees, 1999–2001 Suomen Ilmakuva Oy müügijuht Eestis, 2003–2005 advokaadibüroo Borenius&Kemppinen jurist, aastast 2005 TÜ õigusteaduskonna võrdleva õigusteaduse lektor ja aastast 2013 vandeadvokaat advokaadibüroos HansaLaw.

Teadustöö

Uurimisvaldkonnad: infoühiskonna olemus ja IT-õigus, õiguse vajaduse funktsionaalne ja epistemoloogiline käsitlus, teadmis- ja tõendamispõhine argumentatsioon õiguses, inimtegevuse oskusteabe üldine otstarbe-analüüs; inimvajaduste kui elamise normtasemete teooria.
Konrad von Erlichshausen

Konrad von Erlichshausen (1390. aastad - 7. novembril 1449) oli Saksa ordu kõrgmeister aastatel 1441–1449.

Noorus ja tegevus enne kõrgmeistriks saamist

Konrad von Erlichshausen pärines Švaabimaalt Ellrichshausenist, tema suguvõsa pärines ministeriaalide seast, 14. sajandil olid tema esivanemad saanud Hohenlohe isandate vasallideks. 1401. aastal sai tõenäoliselt Konradi samanimelisest isast Saksa-Rooma riigi riigirüütel. Konrad von Erlichshausen ise sündis tõenäoliselt 1390. aastate esimesel poolel. Tema Saksa ordusse astumise ja Preisimaale asumise aeg pole teada, kuid 1415. aastal on teda märgitud kõrgmeister Michael Küchmeister von Sternbergi kumpanina. 1418. aastal sai temast aga Marienburgi lähedal asunud Grebini foogt, seejärel oli ta mõnda aega (1420–1423) Roggenhauseni foogt ning seejärel taas Grebini foogt. Seejärel tõusis ta aga mõjuka Ragniti komtuuri kohale, valitsedes Memeli lähedal vastu Leedu piiri asuvaid alasid. Komtuurina võttis ta osa mitme Leeduga tehtud lepingu kinnitamisest.
1432. aastal tõusis Erlichshausen ordu suurkomtuuri kohaga, tõustes ordu suurkäsknikuks ning kõrgmeister Paul von Rusdorfi lähimate nõunike ringi. 1434. aastal sai temast aga ülemmarssal (Oberster Marschall) asukohaga Königsbergis ehk orduväe sõjaline juht ning sisuliselt teine mees ordus. 1436. aastal vabastati ta aga sellest ametist ning temast sai Kulmi ja Thorni komtuur. Võimalik, et tema ametist tagandamise tingisid vastuolud kõrgmeistri poliitikaga. 1440. aastal juhtis ta Rusdorfi poliitikaga rahulolematute ordukäsknike opositsiooni ning saavutas enda taaskinnitamise marssaliks. 1441. aasta alguses sundis ta Rusdorfi ametist tagasi astuma ning sama aasta aprillis valiti Erlichshausen kõrgmeistriks.

Kõrgmeistriaeg

Konrad von Erlichshausen püüdis kõrgmeistrina säilitada rahumeelseid suhteid Poola ja Leeduga ning suurendada oma mõjuvõimu Liivimaa orduharu üle. Preisimaa-siseselt püüdis ta lepitada ordu ning Preisimaa seisuste (aadelkond ja linnad) vastuolusid.
1449. aasta novembri alguses sai Erlichshausen rabanduse ning suri mõni päev hiljem. Pärast tema surma valiti järgmiseks kõrgmeistriks tema venna Heinrichi (suri 1481) poeg Ludwig von Erlichshausen.
Suurelehine porella

Suurelehine porella (Porella platyphylla) on porellaliste sugukonda kuuluv sammaltaim. 
Ta on Eestis arvatud II kaitsekategooriasse (seisuga 2012).
Eestis võib neid leida kasvamas mitmetest metsatüüpidest.
Gaspésie

Gaspésie või Gaspé poolsaar ehk lihtsalt Gaspé (prantsuse keeles Gaspésie) on poolsaar Kanadas Québeci provintsis. Poolsaare pindala on 20 743 km². Poolsaart piiravad põhja poolt Saint Lawrence'i jõeestuaar ja ida poolt Saint Lawrence'i laht.
Poolsaarel elab umbes 100 000 inimest. Põhielanikkond – frankokanadalased. Gaspé on Québeci turismipiirkond.
Poolsaare idapoolseimat punkti nimetatakse Gaspé neemeks.
Poolsaarel asub ka üks tuntumaid Québeci vaatamisväärsusi – Percé kalju.
Mehmed I

Noorusaastad ja võimuvõitlus vendadega

Mehmed oli Bayezid I ja Devlet Hatuni poeg. Ta oli oma isa kolmas poeg, tema vanemad vennad olid İsa Çelebi ja Süleyman Çelebi ning nooremad Musa Çelebi ja Mustafa Çelebi. 1402. aastal sai Bayezid I Timurilt Ankara lahingus lüüa ja langes tema kätte vangi, see tõi kaasa Osmanite riigi lagunemise. Mehmed koos oma vendadega osales samuti lahingus, kuid pääses vangistusest tänu väejuht Bayezid Paşale, kes viis ta oma kodulinna Amasyasse. Hiljem tegi tänulik Mehmed Bayezid Paşast oma suurvesiiri.
Kui Bayezid I 1403. aastal suri, algas tema poegade vahel võimuvõitlus (nn Osmanite interreegnum, 1402 või 1403–1413). Esialgu olid võitluses edukaimad Süleyman ja İsa, kes said oma võimu alla Osmanite valdused vastavalt Euroopas (pealinnaga Edirnes) ja Aasias (pealinnaga Bursas). Tulevase Mehmed I võimu all olid esialgu vaid mõningad alad Kesk-Anatoolias, kuid tema positsioon paranes pärast Timuri surma 1405. aastal, misjärel tal õnnestus mitmed naaberemiraadid Anatoolias oma vasallideks teha. Samal aastal võitis ta ka İsat ja sai kõigi Osmanite Aasia-valduste valitsejaks. Järgnevatel aastatel toetas ta venna Musa võitlust Süleymani vastu Euroopas, kuni too 1411. aastal Süleymani võitis ja Edirne valitsejaks sai. Seejärel puhkes võimuvõitlus Musa ja Mehmedi vahel, milles viimane osutus edukamaks: 1413. aasta 5. juulil toimunud Çamurlu lahingus praeguse Bulgaaria aladel võitis ta Musat ja sai seejärel kõigi Osmanite valduste isandaks. Mehmedi võidule aitas olulisel määral kaasa see, et ta sõlmis liidu Bütsantsi keisri Manuel II-ga, kellega Musa oli konflikti sattunud ja isegi Konstantinoopolit piiranud.

Valitsusaeg sultanina

Mehmed I valitsusajal tugevnes Osmanite riik oluliselt: ta vallutas osa Albaaniast ja allutas mitu Anatoolia piirkonda Osmanite ülemvõimule. Samuti võitis ta 1416. aastal oma nooremat venda Mustafat, kes püüdis Osmanite Aasia-valduste valitsejaks saada. 1420. aastal surus Mehmedi suurvesiir Bayezid Paşa maha Musa endise peavaimuliku šeik Bedreddini juhitud ja neli aastat väldanud ülestõusu.
1421. aastal suri Mehmed I ootamatult veidi üle 30-aastasena, võimalik, et tema surma põhjustas hobuselt kukkumine. Mehmed I maeti Bursasse tema ajal ehitatud Rohelise mošee (türgi Yeşil Cami) juurde rajatud mausoleumi. Seejärel sai Osmanite riigi valitsejaks Mehmedi vanim poeg Murad II.
Mikko Hirvonen

Mikko Hirvonen (sündinud 31. juulil 1980 Kannonkoskis) on soome rallisõitja. 
Tema kaardilugeja on Jarmo Lehtinen.
On karjääri jooksul autoralli MM-sarja lõpetanud neli korda teise kohaga (2008, 2009, 2011, 2012) ning kaks korda kolmanda kohaga (2006, 2007).
Mallerahu

Mallerahu on Lääne maakonnas Haapsalu linna halduspiirkonnas Haapsalu Eeslahes asuv 0,46 hektari suurune saar (rahu). Saare rannajoone pikkus on 408 meetrit.
Saar asub Haapsalu Uussadamast 2 km kagus, kuulub Väinamere hoiuala koosseisu ja on looduskaitse all.
Rahu koordinaadid on 58° 57′ N, 23° 31′ E.
Foveaux' väin

Foveaux’ väin (inglise Foveaux Strait, maoori Te Ara a Kewa) ühendab Tasmani merd Vaikse ookeaniga ning eraldab Uus-Meremaa Lõunasaart Stewarti saarest.
Laius umbes 30 km. Väin on tormine.
Rõhk (keeleteadus)

Rütm ja rõhu koht

Rõhk võib olla fikseeritud, vaba või tooniline.
Fikseeritud rõhu puhul eristatakse keeli, kus a) rõhk on peaaegu alati esimesel silbil: eesti, soome, mokša, ungari, läti ja muud keeled, b) rõhk on peaaegu alati viimasel silbil: armeenia, tadžiki, pärsia, udmurdi ja muud keeled, c) rõhk on peaaegu alati teisel silbil sõnalõpust: ketšua, poola, esperanto ja muud keeled, d) rõhk on kolmandal silbil sõnalõpust: makedoonia keel.
Vaba rõhk on rõhk, mis saab olla misiganes silbil, olenedes konkreetsest sõnast. Vaba rõhuga keeltes võib rõhust sõltuda sõna tähendus. Vaba rõhk on järgmistes keeltes: inglise, saksa, rootsi, hispaania, portugali, itaalia, leedu, vene, ukraina, valgevene, kreeka ja teistes keeltes.
Tooniline rõhk on rõhk mitme erineva tooniga, rõhk on sõna igal silbil. Tooniline rõhk on omane jaapani, korea, hiina ja teistele keeltele.

Rõhk eesti keeles

Eesti keeles on tavaliselt rõhk esimesel silbil.
Rõhu ülesandeks on tähistada sõna algus.
Kui sõna on pikem, siis 3. või 5. silbil võib olla kaasrõhk. Samuti võivad kaasrõhud olla liitsõna iga osa esimesel silbil.
Üleminekuline maakoor

Üleminekuline maakoor on maakooretüüp, mis on omadustelt ookeanilise ja mandrilise maakooretüübi vahepealne. Enamasti ongi tegu vaheetapiga ühest teiseks muutumise protsessis.
Üleminekulise maakoorega on näiteks mandrilised riftivööndid (manner rebeneb ning asemele tekib aja jooksul ookean), saarkaared (liituvad ükskord mandriga ning saavad selle osaks), ookeanilised platood (sama saatus nagu  saarkaartel).
Üleminekuliseks maakooreks nimetatakse ka mandrite stabiilse ääre üleminekuala ookeanilise maakoorega alaks.
Mõnikord üleminekulist maakoort eraldi maakooretüübina välja ei tooda.