google/wiki40b huggingface dataset:
Ruusmäe vald

Ruusmäe vald oli vald Võrumaal aastail 1939–1950.
Vald moodustati senise Laitsna-Rogosi valla maa-alast; senise Vastseliina valla Puspuri küla ning Tunka, Tõnkova, Uuri, Preeksa, Soldani ja Savioja talude piirkonnast; senise Misso valla Laisi küla piirkonnast ja Misso metsandiku osa maa-alast.
Vald kuulus Riigivolikogu 76. valimisringkonda, kust valiti Albert Kendra. 
Vald kuulus Rõuge põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda.
Esimene vallavanem oli Albert Zuppur.
Valla täitevkomitee esimees Karl Puiestee (28. märts 1909 – 11. juuli 1941) oli EK(b)P liige, hukati Ruusmäe vallas.
Valla Omakaitse juhi nooremveebel August Eelsoo kokkukutsutud valla rahva koosolek esitas 10. juulil 1941 Võru maavalitsusele vallavanemaks Jakob Salumetsa (28. detsember 1905 – ?, arreteeriti Ruusmäe vallas 12. aprillil 1945, vabanes 1956), kes ka kinnitati.
13. septembril 1945 moodustati valla koosseisus Luutsniku külanõukogu ja Ruusmäe külanõukogu. 26. septembril 1950 arvati vald Vastseliina rajooni koosseisu.
Memory (muusikalikontsert)

"Memory" on Vanemuise teatri traditsiooniline muusikalikontsertide sari.

Ajalugu

Vanemuise teatri traditsiooniline muusikalikontsertide sari "Memory" sai alguse 2005. aastal.
Üheksa aasta jooksul on antud muusikalikontserte Tartus, Tallinnas, Pärnus, Jõhvis ja Viljandis. Aastate jooksul on muusikalikontsertidel üles astunud 28 solisti nii Eestist, USA-st, Inglismaalt kui ka Norrast.
Muusikalikontsertidel löövad kaasa Vanemuise Sümfooniaorkester ja bänd koosseisus Riho Lilje (kitarr), Jürmo Eespere (klahvpillid), Alari Piispea (basskitarr) ja Tiit Kevad (trummid). Kontserdisarja algusaastatel on kaasa teinud ka Vanemuise ooperikoor.
Algusaastatel oli "Memory" konferansjeeks Mart Sander, hiljem Tarmo Leinatamm, kes oli ühtlasi ka muusikalikontsertide dirigent.
2008. aasta "Memory" oleks jäänud viimaseks, kuid publiku soovidele vastu tulles 2009. aastal kontserdisarja jätkati. Paavo Nõgene sõnul on muusikalikontsertide menu peamisteks teguriteks kvaliteet ja mastaap. Samuti pole ükski teine muusikalilaulude projekt Eestis nii pikka aega laval püsinud.

Muusikalikontsertide repertuaar

Üheksa aasta jooksul on Vanemuise teatri muusikalikontsertide sarjas "Memory" kõlanud laule ja instrumentaalpalu muusikalidest, ooperitest, operettidest, filmidest jne.
Pikamaajooksud

Pikamaajooksud on kergejõustikus ühest miilist (ligikaudu 1609 m) pikema distantsiga jooksualad.
Kitsamas mõttes on pikamaajooksud ainult 3000 m jooks, 5000 m jooks ja 10 000 m jooks staadionirajal, mis on IAAF-i poolt tunnustatud pikamaajooksualad.
Laiemas tähenduses arvatakse pikamaajooksude hulka ka näiteks 3000 meetri takistusjooks (staadionirajal), tänavajooksud (5 kilomeetrit, 10 kilomeetrit, poolmaraton (21,0975 km), maratonijooks (42,195 km), ekiden ja ultramaraton) ning krossijooks.

Ajalugu

Nüüdisaegse kergejõustiku algaegadel võisteldi 5 miili jooksus (ligikaudu 8047 m), 6 miili jooksus (ligikaudu 9656 m) ja 10 miili jooksus (ligikaudu 16 094 m).
Olümpiakavva tuli esimese pikamaajooksuna 5 miili jooks vaheolümpiamängudel 1906. Sama ala oli kavas 1908. aasta suveolümpiamängude. Alates 1912. aasta suveolümpiamängudest on kavas 5000 ja 10 000 m jooks.
Saksamaal võisteldi enne Esimese maailmasõjani ainult ühe saksa miili (7500 m pikkusel distantsil). Selle ala viimane Saksamaa rekord (22.43,2) registreeriti 1939 Max Syringi nimele. 23. ja 24. augustil 1919 võisteldi Saksamaa meristrivõistlustel esimest korda 5000 m jooksus.
Esimesed naiste pikamaajooksuvõistlused peeti 1953 Suurbritannias 3000 m distantsil.
Pikamaajooksude arengut on mõjutanud mitme tippjooksja treeningumeetodid. Paavo Nurmi jooksis kaks korda päevas pikka maad (talvel suusatas) ning tegi kordusjookse lühimaa distantsidel. Gunder Hägg leiutas sõidumängu (fartlek), mis koosnes vahelduvas tempos maastikujooksudest. Emil Zátopek kasutas intervallimeetodit, joostes näiteks 60 korda 400 meetrit. Murray Halbergi ja Ron Clarke'i eeskujul võeti laialdaselt kasutusele vastupidavustreening.
Agnes (eesnimi)

Agnes on naisenimi.
2019. aasta seisuga oli see Eestis populaarsuselt 175. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Agnes 1042 naisel. Agnes oli keskmiselt 40 aasta vanune (mediaanvanus oli 37). Kõige populaarsem oli eesnimi Agnes vanuserühmas 85+, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 23,29.
Agapetus I

Paavstiks saamine

Agapetus I pühitseti paavstiks 13. mail 535.

Suhtumine Dioscorusesse

Agapetus I põletas "Liber Pontificalise" järgi vahetult pärast paavstiks saamist Bonifatius II otsuse vastupaavst Dioscoruse hukkamõistmise kohta.

Suhted Gallia piiskoppidega

Johannes II poolt tagandatud Riezi piiskop Contumeliosus apelleeris paavstile. Agapetus I määras juhtunu uurimiseks ametisse vastava komisjoni.

Liturgilised otsused

Agapetus I keeldus 18. juulil 535 rahuldamast Arles'i metropoliidi Caesariuse palvet kasutada liturgilisi esemeid vaeste abistamiseks, kuna see oli vastuolus kanoonilise õigusega.
Ta kinnitas 9. septembril 535 Aafrika piiskoppide kirikukogu otsused, mis sätestasid, et katoliiklusesse pöördunud ariaanid ei tohi pidada vaimuliku ametit. Oktoobris 535 kinnitas ta Bütsantsi keisrile Justinianus I-le samuti, et nad ei tohi pidada vaimuliku ametit.
Ta sätestas aastal 536, et ilmik ei tohi jutlustada.

Ordinatsioonid

Agapetus I ordineeris "Liber Pontificalise" järgi 11 piiskoppi ja 4 diakonit.

Dokumendid

Agapetuselt on teada 8 kirja, neist 3 keisrile, 2 Arles'i metropoliidile Caesariusele, üks Aafrika piiskoppidele, üks Jeruusalemma patriarhile ja üks Kartaago piiskopile Reparatusele.

Surm

Agapetus I suri 22. aprillil 536 pastoraalse visiidi ajal Konstantinoopolis ja maeti 20. septembril Rooma Peetri kirikusse.
Ta oli esimene paavst pärast Eusebiust, kes suri väljaspool Roomat ja esimene paavst pärast Clemens I-st, kes suri väljaspool Itaaliat.
Agapetust austatakse katoliku kirikus ja õigeusu kirikus pühakuna. Tema mälestuspäev katoliku kirikus on 22. aprill ja õigeusu kirikus 17. aprill.
Eduard Johann Assmuth

Eduard Johann Assmuth (5. juuni 1792 Kose – 23. juuli 1853 Maarja-Magdaleena) oli Eesti vaimulik.
Õppis 1802–1810 Tallinna Toomkoolis. Aastatel 1810–1812 õppis Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Aastatel 1812–1814 ja 1817–1819 töötas koduõpetajana. Reisis aastatel 1815–1816 Saksamaal ja Šveitsis, õppis ka Jena ülikoolis. Ordineeriti 12. jaanuaril 1819 Riias õpetajaks.
Oli 1819–1852 Torma- ja Lohusuu koguduse õpetaja, omades 
aastast 1831 adjunkte. Oli 1844–1852 veel Tartu praostkonna praost. Jäi 24. novembril 1852 tervislikel põhjustel emerituuri. Emerituuris olles elas Tartus. Suri aastal 1853, olles külas tütrel ja väimehel Maarja-Magdaleena pastoraadis. Maeti Torma surnuaeda.

Isiklikku

Tema isa Friedrich Johann Anton Assmuth oli Kose Püha Nikolause koguduse õpetaja, poeg Alexander Carl Woldemar Assmuth oli Harju-Risti koguduse ja Tallinna Jaani koguduse II pihtkonna õpetaja. Tema väimees (tütre Marie (1820–1898) abikaasa) Woldemar Mickwitz oli Maarja-Magdaleena ja Vara Brigitta koguduse õpetaja; teine väimees (tütarde Ida Pauline (1822–1862) ja Elisabethi (1833–1912) abikaasa) Paul Eduard Hirsch oli Pöide- ja Palamuse koguduse õpetaja; tütrepoeg Paul Ottokar Theodor Hirsch oli alguses õpetajaks Rožištše koguduses Volõõnias, Ukrainas, hiljem oli Harju-Madise koguduse õpetaja.
Müügikampaania

Müügikampaania rakendamine

Müügikampaaniat rakendatakse, et ligi meelitada uusi kliente, hoida püsikliente, seista vastu konkurentsile ja ära kasutada võimalusi, mida näitas turu-uuring. See koostatakse firma siseste ja väliste tegevuste najal, et suurendada ettevõtte müüki.

Kampaania välised ja sisesed tegevused

Müügikampaania välised tegevused on reklaamimine, reklaamikampaaniad, suhtekorraldus ja müügiüritused. 
Sisemised tegevused on toodete kuvamine vaateakendel, toote ja müügiedendusmaterjalide ehk reklaamide esitlemine ja müügi edenduskampaaniad nagu lisahüved ja auhinnad.

Müügikampaania plussid ja miinused

Müügikampaania plussid
• Tõmbavad klientide tähelepanu ning pakuvad informatsiooni, mis võib viia ostuni.
• Kampaania puhul pakutakse ergutusvahendeid, mis annavad tarbijale lisaväärtust.
• Müügikampaania kutsub kohe ostma ning seega saab ettevõte kiiret tagasisidet. 
• Müügikampaania on väga paindlik, tänu paljudele võimalustele saadakse mõjutada erineva elustiili ja demograafilise taustaga inimesi.
• Müügikampaaniaga saab mõjutada nii tarbijaid kui ka vahendajaid.
Müügikampaania miinused
• Müügikampaania võib kahjustada brändi tarbijaväärtust.
• Tihtipeale eiratatakse integreeritud turunduskommunikatsiooni printsiipi ning müügikampaaniaga saadetakse välja vastukäivaid signaale, mis ei ole kooskõlas ettevõtte teiste sõnumitega.
• Kampaania sagedasel kasutamisel muutuvad tarbijad nende võtete suhtes ükskõikseks.
• Lühiajaline tulemus.
Abatia americana

Abatia americana on puuliik pajuliste sugukonna perekonnast Abatia.
Seda kirjeldas esimesena George Gardner, praeguse nime sai 1872 August Wilhelm Eichlerilt (Carl Friedrich Philipp von Martius, Flora brasiliensis, 13: I. 510).
Sünonüümid on Raleighia americana Gardn., Abatia tomentosa Mart. ex Eichl. ja Abatia brasiliensis Baill.
Talu

Talud Eestis

Eestis on talude keskmine suurus olnud ligikaudu 20 hektarit, kuid see on varieerunud maa headusest ja väljakujunud tavadest tulenevalt. Eestis on täisväärtusliku talu miinimumsuuruseks peetud ka 50 hektarit. 19. sajandi teisel poolel alanud reformide tulemusena loodi hulgaliselt ka väiksemaid maamajapidamisi, mida hakati samuti taludeks nimetama.
1929. aastal oli Eestis 133 357 talundit, kokku pindalaga 3 093 749 hektarit, talundi keskmise pindalaga 23,2 hektarit.
1939. aasta põllumajandusloenduse andmeil oli Eestis 139 984 talundit. Talundite alla arvati ka umbes 25 000 alla 1 ha suurust väikekohta.
Aastal 2008 pole Eestis talusid juriidilise mõistena olemas, sest pole suudetud talu juriidiliselt defineerida. Valitsus on soovitanud talud vormistada osaühinguna.
Uljaste (Vinni)

Tänapäev

Maakonna piir eraldab Lääne-Viru maakonna Uljaste küla Ida-Viru maakonnas Lüganuse vallas paiknevast Uljaste külast.
Küla läbib Tallinna–Narva raudtee, Lääne-Viru maakonnas paiknev Uljaste on Sonda raudteejaamast ja Kabala raudteejaamast võrdsel kaugusel.
Uljaste külast läheb tee läände ajaloolisse Haansalu külasse ja teine väiksem külatee lõunasse Rihula (tänapäeval Sae küla) suunas.
Martti Parve

Martti Parve (sündinud 20. jaanuaril 1961 Tallinnas) on endine laskesuusataja ja orienteeruja. Lõpetas 1979 Tallinna 10. kk-i, õppinud TPedI KKT-s. Hakkas sportima 1972, harrastas murdmaasuusatamist Helgi Kivi ning laskesuusatamist Henn Undi, Tiit Epneri ja Tõnu Pääsukese juhendamisel. Võitnud Eesti mv-tel laskesuusatamises 1978–85 indiv kulla ja pronksi ning teatevõistluses 2 kulda, 3 hõbedat ja 1 pronksi, orienteerumises 1987–98 6 kulda, 3 hõbedat ja 1 pronksi. Msp laskesuusatamises (1983) ja orienteerumises (1986). Kuulunud Dünamosse ja orienteerumisklubisse Peko. Töötanud a-st 1981 sõjaväestatud tuletõrjes ning Tallinna Tuletõrje- ja Päästeametis.

Isiklikku

Ta on Kaija ja Heikki vend.
Aed-liivatee

Välimus

Aed-liivatee on 30–40 cm kõrgune alusel puitunud vartega poolpõõsas. Varred hästi harunenud ja lehistunud. Kitsad tugevad lehed on äärtest veidi rullis ja näivad seetõttu nõeljatena. Varte tippudes männastesse koondunud õied on roosad, lillad või valkjad. Taim õitseb juunist augustini. Viljaks on pähklike.

Levila

Pärit Vahemere maadest, Põhja- ja Lääne-Aafrikast. Eestis levinud kultuurtaim.

Kasvukoht

Eelistab päikesepaistelist ja kuiva kasvukohta.

Kasutamine

Aed-liivateed kasutatakse ravimtaimena ning kulinaarias, kus ta on peamiselt tuntud tüümiani nime all.
Aed-liivatee lehti ja noori võsusid võib koguda terve vegetatsiooniperioodi kestel. Varjulises õhurikkas kohas kuivab ürt kiiresti, kasutamisel tuleks arvestada, et kuivatatud taimel on tugevam maitse kui värskel.
Erinevalt paljudest teistest maitsetaimedest, säilitab tüümian oma meeldiva maitse ka pikal kuumutamisel, seega on ta ideaalne suppide, hautiste, tomatikastme ja puljongite maitsestamisel. Eriti hästi sobib tüümian lambalihaga. Tüümian on nii Provence'i ürdisegu ehk Herbes de Provence'i kui ka bouquet garni komponent.
Aed-liivatee mõjub seedimist soodustavalt, puhitustevastaselt, antiseptiliselt ja rahustavalt. Kompresside ja lahustena aitab väikeste haavade, muljumiste ja paisete ravimisel. Tee aitab tõhusalt köha, bronhiidi, angiini jm korral.

Aed-liivatee droog

Aed-liivatee ürti (Thymi herba) kogutakse ja kuivatatakse sama moodi nagu nõmm-liivateed, maha lõidatakse 10–15 cm pikkused varretipud.
Euroopa farmakopöa järgi koosneb droog kuivatatud maapealsetelt osadelt eraldatud lehtede ja õite segust ja peab sisaldama eeterlikku õli (Thymi aetherolum) vähemalt 1,2% ja õli peab omakorda sisaldama vähemalt 40% tümooli ja karvakrooli.

Aed-liivatee ekstraktid

Aed-liivatee metanooli- ja vesiekstraktil on in vitro katsetes inhibeeriv toime tuberkuloosi mükobakteri isolaadile H37Rv.

Ajalugu

Vanad egiptlased kasutasid aed-liivateed palsameerimisel.
Vanad kreeklased pühendasid taime armastus- ja ilujumalannale Aphroditele. Kreeklased lisasid seda vanniveele ning põletasid lõhnasuitsu saamiseks templites. Roomlased lõhnastasid tüümianiga eluruume ja tõenäoliselt nendega koos levis taim ka Alpidest põhja poole.
Keskaegsetes kloostriaedades oli aed-liivatee tuntud vürtsi- ja ravimtaimena. Seda lisati taimekimbukestesse, mida usuti kaitsvat nakkushaiguste eest.
Kristlikud legendid omistavad liivateele erilist pühadust ja väge. Ühe legendi kohaselt olevat taim saanud oma erilise mõju sellest, et jumalaema puhanud sellel istudes jalgu. Teise pärimuse järgi kandis neitsi Maarja end Joosepiga laulatades liivateest pärga. Liivateed nimetatakse ka neitsi Maarja "voodiõlgedeks", sest voodis, kus ta koos Jeesuslapsukesega magas, olnud teistele taimedele lisaks ka liivateed. 17. sajandil ilmunud kokaraamat soovitab liivatee ja õllega kõrvaldada häbelikkust.
Raivo Rajamäe (geoloog)

Raivo Rajamäe (10. september 1948, Rakvere) on Eesti geoloog.

Elulugu

Raivo Rajamäe on talupidaja poeg.
Rajamäe lõpetas 1966 Paide Keskkooli ja 1971 Tallinna Polütehnilise Instituudi arvutustehnika insenerina; geoloogia-mineraloogia-kandidaat (1982, Eesti Teaduste Akadeemia), väitekiri "Геохронология позднего плейстоцена северо-западной части Восточно-Европейской равнины по данним усовершенствованного радиоуглеродного метода". 1971–96 Eesti NSV Teaduste Akadeemia Geoloogia Instituudi teadur, seejärel Eesti kiirguskeskuse osakonna juhataja.

Teadustöö

Uurimisvaldkond: isotoopgeoloogilised uuringud, kvaternaariajastu geokronoloogia ning järvede settimisrežiim. Üle 60 teadustrükise.
Oleg Popov

Oleg Popov (vene keeles Олег Константинович Попо́в, 31. juuli 1930 Võrubovo, Moskva oblast – 2. november 2016 Rostov Doni ääres) oli vene tsirkuseartist ja näitleja, üks maailma kuulsamaid kloune. 
1944. aastal asus ta õppima NSV Liidu riiklikus tsirkuse- ja estraadikunsti koolis, mille lõpetas 1950. aastal.
Alustas karjääri ekvilibristina. 1951 debüteeris klounina Saraatovi tsirkuses. 
Oleg Popov lõi Päikeseklouni tegelaskuju, kes tuli lavale õlgedest tehtud kollase paruka, lohvakate punaste pükste ja musta-valge-ruudulise soniga.
Esinemistes kasutas ta ekvilibristika, akrobaatika, žongleerimise ja paroodia elemente.
Popov võttis osa esimestest nõukogude tsirkuse ringreisidest Lääne-Euroopas, mis tõid talle ülemaailmse kuulsuse.
1991. aastal kolis ta Venemaalt Saksamaale, kus hakkas esinema oma tsirkuseprogrammiga Õnneliku Hansu (saksa keeles Hans im Glück) pseudonüümi all.
Pärast 24 aasta pikkust vaheaega külastas Popov uuesti Venemaad 2015. aasta suvel ning esines oma kavaga Sotši tsirkuses.
2015. aasta detsembris esines ta Peterburi Suure Riikliku Tsirkuse renoveerimisjärgse taasavamise pidustustel.
2016. aasta oktoobri lõpul suundus 86-aastane Oleg Popov ringreisile Rostovisse, kus toimus tema lavakava "Olgu jääv meile päike" esietendus. Ta suri 2. novembri õhtul pärast etendust hotellis südame seiskumise tagajärjel. Hüvastijätt Oleg Popoviga toimus 7. novembril Rostovis, naise ja tütre otsusel maeti ta 9. novembril Saksamaale Egloffsteini linna Baieri liidumaal. Popovi viimne soov oli, et ta maetaks klounikostüümis.
Gävle jõulusokk

Gävle jõulusokk (rootsi:Gävlebocken) on igal aastal advendi esimesel pühapäeval Gävle kesklinna ehitatav õlgedest jõulusokk.
Teise soku ehitavad Gävle Vaasa kooli loodusteaduste klubi õpilased. Loodusteaduste klubi jõulusokk on pääsenud ka Guinnessi rekordite raamatusse kui maailma suurim jõulusokk.
Sokud on tihti langenud süütamise ohvriks.

Ajalugu

1966. aastal tuli reklaamikonsultant Stig Gavlénil idee ehitada suur jõulusokk ja paigaldada see väljakule. Esimese soku projekteeris Stigi vend, tollane Gävle päästeülem Jörgen Gavlén. Aastatel 1966 kuni 1970 ja 1986 kuni 2002 ehitas soku Gävle päästeamet.
Esimene sokk ehitati 1966. aasta 1. detsembriks ja see kaalus 3 tonni ning oli 13 meetrit kõrge ja 7 meetrit pikk. Sokk põletati maha 1967. aasta 1. jaanuaril.
Järgnevatel aastatel rahastas sokkude ehitust rühm ärimehi. Mitmed ärimeeste rahastusel ehitatud sokud langesid samuti vandaalitsemise ohvriks. 1971. aastal lõpetasid ärimehed soku ehituse rahastamise, sest need pandi pidevalt põlema ja peale seda otsustasid uue soku ehitada Vaasa kooli loodusteaduste klubi liikmed. Nende sokk oli umbes 2 meetri kõrgune. Kuna sokk sai positiivse vastukaja osaliseks, ehitati järgmine aasta sokk uuesti ja see on saanud traditsiooniks. Vaasa kooli õpilaste ehitatud jõulusokk on samuti langenud süütamise ja vandaalitsemise ohvriks, näiteks ühel aastal sõideti sellest autoga üle.
Gävle jõulusokk ehitatakse igal aastal esimesel advendil, mis on novembri lõpus või detsembri alguses. Kuna soku asukoha lähedal paikneb päästedepoo, jõuavad päästetöötajad tihti põleva soku kustutada enne kui puitkarkass tõsiselt kahjustada saab. Kui jõulusokk on põlema pandud enne 13. detsembrit, ehitatakse sokk uuesti. Karkass parandatakse ära ja sellele ehitatakse uus sokk, kasutades õlgi, mille soku komitee on varem tellinud.
Alates 1988. aastast on hakatud korraldama kihlvedusid, et kas sokk põletatakse maha või mitte. 1996. aastal varustati sokk ööpäevaringse videovalvega. 2004. aastal häkiti valvesüsteemi sisse ja lisati ühe otsepilti näidanud kaamera nurka kiri Brinn Bockjävel (Tõlge: Põle kuradi sokk). Ühel aastal pandi sokku valvama turvamehed ja vandaalid ründasid alles siis, kui turvamehed läksid jäise ilma eest lähedalasuvasse restorani sooja.
3.-4. detsembril 2005 rünnati avalikke jõulusokkusid üle terve Rootsi. Gävle sokk põletati maha 3. detsembril, veel põletati maha Visby ja Söderköpingi jõulusokud.
1966. aastal maksis soku ehitus 10 000 Rootsi krooni ja 2005. aastal maksis see umbes 100 000 Rootsi krooni. Gävle linnavalitsus maksab kolmandiku soku maksumusest ja ülejäänu katavad ärimehed.
Aastate jooksul on tabatud neli isikut, kes on soku kallal vandaalitsenud. Gävle jõulusokku on hävitatud 31 korda ja hiljutiseim juhtum oli 27. novembril 2016, kui sokk langes taas süütamise ohvriks.
Maie Kalaus

Maie Kalaus (aastani 1974 Paavel; sündinud 22. aprillil 1951) on eesti viiuldaja.
Ta on lõpetanud Tallinna Konservatooriumi ning mängis Estonia teatri orkestris viiulit.

Isiklikku

Tema isa oli eesti näitleja Voldemar Paavel. Tema abikaasa oli tromboonimängija ja pedagoog Heiki Kalaus.
Siegfried Talmre

Siegfried Talmre (Siegfried Dahlmann; 8. juuli 1883 – juuli 1944) oli eesti õpetaja.
Ta lõpetas 1912. aastal Peterburi polütehnikumi majandusteaduskonna.
Ta oli alates 1918. aastast Rakvere poeglastegümnaasiumi, alates 1922. aastast kuni surmani Zeeh' tütarlaste kommertsgümnaasiumi ja Rakvere linna ühisgümnaasiumi õpetaja. Siegfried Talmre oli ka Rakvere linnavolinik.
Kehtna Peetri kirik

Ajalugu

Kuna Rapla kihelkonna kogudus oli suur (~12 000 liiget) ja vana Rapla kirik mahutas ainult 4000 inimest, otsustati ehitada kihelkonda veel üks kirik. Kiriku ehituse võttis ette Järvakandi mõisa omanik, kes andis kirikule krundi mõisa maadel ning püstitas mõisa vahenditest kirikuhoone.
1854. aastal valmiski õlgkatusega puithoone, mis välimuselt meenutas rohkem vennaste- või vabakoguduse palvelat. Kirikuhoone õnnistas 20. juunil 1854 sisse Eduard Pontus Haller. 
1887. aastal valmis torn ja hoone sai sindlikatuse.
Kirikus on orelimeister August Terkmanni 1914. aastal valmistatud orel. Altariseinal on V. Ole tehtud koopia Bertel Thorvaldseni skulptuurist "Õnnistav Kristus".
10. detsembril 1922 pühitseti kiriku juurde rajatud kalmistu.

Kogudused

Kirikus tegutses aastani 1996 Järvakandi Peetri kogudus. Seoses Järvakandi Pauluse kiriku valmimisega läks Järvakandi Peetri kogudus Järvakandi Pauluse kirikusse ja kogudus nimetati Järvakandi Pauluse koguduseks. Kirik nimetati Kehtna Peetri kirikuks ja ta muutus Rapla kiriku abikirikuks ja kogudus Rapla Maarja-Magdaleena koguduse filiaaliks.
Markus Dvinjaninov

Markus Dvinjaninov (sündinud 6. veebruaril 1991 Tartus) on eesti näitleja.
Ta on õppinud Tallinna 21. Keskkoolis, lõpetas aastal 2010 Vanalinna Hariduskolleegiumi tearikooli ja aastal 2014 Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli.
Aastatel 2014–2016 töötas ta Vanemuise teatri draamanäitlejana.

Isiklikku

Tema isa on näitleja ja lavastaja Andres Dvinjaninov, ema Ruti Einpalu.
Kawe Plaza

Kawe Plaza ehk Kawe maja on hoone Tallinna kesklinnas aadressil Pärnu maantee 15. 
Hoone valmis 30. oktoobril 1998. Hoone üldpind on 6420 ruutmeetrit, millest keldrikorrustel asub 1320 ruutmeetrit. 
Hoone projekteeris eesti päritolu Kanada arhitekt Henno Sillaste. Ta sai ühe omaniku Karl G. Wellneri kommivabrikandist vanaisa auks nimeks Kawe Plaza.  
Hoones asub Swedbanki kontor ja advokaadibüroo Luiga Mody Hääl Borenius.
Kristiina Alliksaar

Kristiina Alliksaar (sündinud 7. mail 1980 Viljandis) on eesti teatrijuht.
Aastal 2001 lõpetas ta Tallinna Tehnikaülikooli ärijuhtimise erialal, aastal 2007 TÜ Viljandi Kultuuriakadeemia kultuurikorralduse erialal cum laude ning aastal 2011 Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia magistriõppe kultuurikorralduses.
Alates 25. jaanuarist 2014 kuni augustini 2019 töötas teatrijuhina Viljandi teatris Ugala.
15. jaanuaril 2019 valiti Alliksaar Vanemuise teatrijuhiks. 
Alates 2007. aastast on ta olnud ka kultuurikorralduse lektor TÜ Viljandi Kultuuriakadeemias.
Alliksaar on osalenud festivalide, näiteks Tallinn Music Week, Rabarock, Viljandi Pärimusmuusika Festival, "Puude taga on inimene" jpt, korraldamisel.
Aastatel 1999–2004 oli üliõpilasorganisatsiooni AIESEC Eesti liige, pärast alumni.
1998. lõpetas Viljandi Jakobsoni Gümnaasiumi majanduse eriklassi.
Oneida maakond (Wisconsin)

Oneida maakond (Oneida County) on maakond USA-s Wisconsini osariigis. Geograafilised koordinaadid on 45° 43′ N, 89° 32′ W
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Rhinelander.
Maakonna pindala on 3201 km², millest 288 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 35 998. Aastal 2000 oli elanike arv 36 776.

Ajalugu

Oneida maakond moodustati 1885. aastal Lincolni maakonna osast. Maakond sai nime onaida (oneida) indiaani hõimu järgi.
Tramm

Ajalugu

Maailma esimene trammiliin avati Lõuna-Londonis. Vastava loa andis Briti parlament 1801. aastal. See polnud mõeldud reisijate, vaid üksnes kaupade veoks. Liiklus avati aastal 1802. Äriliselt polnud see kunagi väga kasumlik ja suleti aastal 1846. Liiklus toimus hobuste jõul. Tänapäeva Londoni tramm kasutab osalt sama trassi.
Maailma esimene reisijatele mõeldud trammiliin avati Walesis Swanseas. Vastava loa andis Briti parlament aastal 1804. Trammiliiklus avati aastal 1807 ja esialgu sõitsid hobutrammid. 1877. aastal mindi Swanseas üle aurutrammidele ja 1929. aastal elektritrammidele. 1960. aastal Swansea trammiliiklus lõpetati.
Esimese elektritrammiliini avas Fjodor Pirotski Peterburis 3. septembril 1880. Kuu lõpul pidi Pirotski rahapuudusel elektritrammiliini sulgema.
16. mail 1881 avas Werner von Siemens Berliinis teise elektritrammiliini, mis erinevalt Peterburi omast jäi püsima.