Kveenid

Demograafia

Vahemikus 1845–1930 registreeriti kveenid Norra rahvaloendustel eraldi rühmana. Alates 18. sajandist hakkasid kveenid moodustama märkimisväärset osa Põhja-Norra rahvastikust. Aastal 1845 pidas 13,3% Finnmargi ja 3,2% Tromsi maakonna elanikest end kveenideks. Aastaks 1854 olid need arvud tõusnud vastavalt 19,9% ja 7,0% peale. Suhtarvu tipp jäi aastasse 1875, mil kveenide osakaal maakondades oli vastavalt 24,2% ja 7,7%. Hiljem arvud langesid: aastal 1890 olid näitajad 20,2% ja 3,7% ning aastal 1900 13,8% ja 2,0%. 1930. aasta rahvaloenduse andmetel elas Tromsi ja Finnmargi maakondades kokku 8215 registreeritud kveeni. 1950. aastal teatas 1439 inimest, et nad kasutavad soome keelt: Tromsis 58 ja Finnmargis 1381.
Aastal 2001 Norra parlamendi poolt läbi viidud rahvusvähemuste uuringuga hinnati kveenide arvuks ligikaudu 10 000 – 15 000. Kuna nime kveen ei ole ametlikult defineeritud, on kveenide koguarvu hindamine keeruline. Seetõttu on teised uuringud hinnanud kveenide arvu vahemikku 50 000 – 60 000, põhinedes kriteeriumil, et isiku vähemalt üks vanavanem rääkis soome keelt. Kuid paljud neist peavad end kas norralaseks, saamiks või nende rahvuste kombinatsiooniks.

Ränded

Juba 16. sajandist pärinevad Taani/Norra maksuandmed loetlevad mõningaid Põhja-Norras elavaid kveene. Ka aastast 1539 pärinev Olaus Magnuse kuulus maakaart Carta marina kujutab nime "Berkara Qvenar" all võimalikku kveenide asundust ligikaudu tänapäevase Tromsø linna ja Lofootide saarestiku vahel. Selleaegseid kveene seostatakse sageli Põhja-Rootsi pirkalastega. Mõnedes varajastes dokumentides on kveene pandud ühte rühma Kesk- ja Põhja-Norra põlisrahvaste saamidega.
Põhilise kveenide Norrasse rändamise saab jagada kahte ajajärku. Esimene emigratsioon leidis aset umbes vahemikus 1720–1820 kui Põhja-Soomest ja Tornio jõe orust pärit soome keelt kõnelevad rahvad kolisid Tromsi aladele jäävate fjordide äärde ja Finnmargi läänepoolsetesse osadesse: kohtadesse nagu Polmak, Kárášjohka, Porsáŋgu, Alta ja Lyngen. 
Rände teine laine leidis aset vahemikus pärast 1820. aastat ja kuni ligikaudu aastani 1890 ning see oli suunatud Finnmargi idaosa rannikualadele ja selle tõukeks oli Põhja-Norra õitsev kalatööstus. Lisaks oli sealt võrreldes Põhja-Soomega lihtsam edasi Ameerikasse saada ja paljud kolisidki enne Atlandi ületamist Finnmarki. Kveenide rände lõpetasid probleemid kalatööstuses, rahvastiku surve, ümberasumine Ameerikasse ja kveenide järjest suurenevad probleemid maa ostmise ning Norra kodakondsuse saamisega.

Etnilised vastuolud

1990. aastatel arutleti kveenide endi seas selle üle, kas neid tuleks pidada eraldi rahvusrühmaks või lihtsalt Norra soomlasteks. Lisaks arutleti kveeni keele ametliku õigusliku tunnustamise protsessi käigus ka selle üle, kas seda tuleks pidada omaette keeleks või vaid soome keele murdeks, ja et kas seda kveeni keelt või soome keele kveeni murret tuleks õpetada koolides.
Kveenidel ja saamidel on küll ühine norrastamise ajalugu, kuid sellele järgnenud poliitikad on neid käsitlenud erinevalt. Saame on tunnustatud kui Põhja-Norra põlisrahvast. Neil on oma koolid ja parlament ja nad valivad Finnmarksloven 'i, ehk umbes 95% Finnmargi maakonna maid omava organisatsiooni, juhatuse kuuest liikmest kolm. Mõned kveenid arvavad, et õiguste ja riiklike vahendite jaotamisel on saame liigselt eelistatud. Samas leidub saamide poolel inimesi, kes arvavad, et Norra vähemuspoliitikad ja riiklik rahastamine peaksidki peamiselt saamidele keskenduma.
Viimasel ajal on Norra Kveenide Organisatsioon üritanud sarnaselt saamidega saada tunnustust ka kveenidele kui Norra põlisrahvale. See on muutnud osade kveenide jaoks oluliseks selle näitamise, et nende ajalugu ulatub ajas tagasi kaugemale kui üldiselt arvatud. Kooskõlas soomlastest ajaloolaste Jouko Vahtola ja Kyösti Julku poolt esitatud hüpoteesidega on hiljuti hakatud nime "kveen" asemel mitteametlikult võtma kasutusele sõna "kainu". Vahtola on esitanud hüpoteesi, et sõnad "kveen" ja "kainu(u)" on samaväärsed.

Tunnustamine kaasajal

Tähistamaks ja austamaks esimest iga-aastast kveenide päeva, heisati 2013. aasta 16. märtsil kell 11 Rootsis Kiruna raekojas Kveenimaa lipp. Edaspidi peaks see kuupäev olema laiemalt tunnustatud nii põhjapoolsetes kveenide kogukondades kui ka teiste poolt.
Sündmuse kuupäev valiti 14. sajandil Rootsi ja Kveenimaa vahel allkirjastatud riikliku lepingu järgi, mida tuntakse nimega Tälje harta (rootsi keeles Tälje stadga). Selle lepinguga garanteeris Rootsi kuningas kveenidele (pirkalastele) kauplemisõigused põhjas.
Kiruna linn kuulub Rootsi kõige põhjapoolsemasse omavalitsusse Kiruna valda ja geograafiliselt on tegemist Rootsi suurima omavalitsusega, mis katab 4.604% Rootsi pindalast.
Minevikus peeti Norras kõneldavat kveeni keelt soome keele murdeks, paljuski nagu peetakse murdeks Põhja-Rootsis kõneldud meä keelt. Tänapäeval on mõlemad keeled aga piirkondades, kus neid räägitakse, tunnustatud vähemuskeeled. Rootsi Kiruna vallas on ametlikult tunnustatud vähemuskeeled nii soome keel, meä keel kui ka saami keel.

Baaski festival

Baaski on Nordreisas peetav kultuurifestival. Esimene festival toimus 2007. aasta juunis ja 2017. aasta 5. –11. juunini peetava festivaliga tähistatakse 10 aasta möödumist esimesest festivalist. Festivali vastutav korraldaja on Nordreisa vald ja esimese festivali direktor oli Johanne Gaup.

Kveenide rahvariided

1990. aastate lõpus disainiti kveenide rahvariided. Tegemist ei ole mitte vanade rahvariiete rekonstruktsiooniga, vaid pigem uue disainiga, mis põhineb piltidel ja muudel allikatel, mis käsitlevad kveenide poolt 19. sajandi lõpus ja 20. sajandi alguses kantud riideid ja ehteid. Nende loomise eesmärk oli ühendada ja liita kveenide identiteeti.

"Kadonu Loru"

"Kadonu Loru" on ainus kveeni keeles salvestatud levimuusika singel. See põhineb vorstide tegemisest rääkival vanal kveenide lastelaulul. Esitajad on Karine Jacobsen ja Kine Johansen (vastavalt Børselvist ja Lakselvist). Singli andis välja kirjastus Iđut.

Kveeni Keelenõukogu

Kveeni Keelenõukogu loodi 2007. aasta aprillis ja sinna kuuluvad juhataja Irene Andreassen, Terje Aronsen, professor Anna Riitta Lindgren, dotsent Eira Söderholm ja Pia Lane. Nõukogu esimeseks ülesandeks sai kveeni kirjakeele standardi loomine.

Halti kvenkultursenter

Halti kvenkultursenter asub Nordreisa vallas.

Ruija kveeni muuseum

Ruija kveeni muuseum asub Vadsø vallas.