google/wiki40b huggingface dataset:
Kose varjendid

Kose varjendid on varjendid Harju maakonnas Kose vallas Kose alevikus.
Kosel paikneb mitmeid varjendeid, kuid neist olulisim ja suurim on endise Kose Teeninduskooli maa-alal paiknev ning Eesti NSV kõrgema juhtkonna majutamiseks mõeldud umbes 2500 m² suurune varjend.
Selles on kokku 144 ruumi. Nende seas ka umbes 120 ühiselamu toa tüüpi kambrit. Kõige luksuslikum oli Ministrite Nõukogu ja hiljem Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi esimehele mõeldud tuba, mis oli ka ainuke, kus põrand oli kaetud tammeparketiga.
Varjend ehitati 1982–1983 (sisseseadega läks kauem) ning kuni 1991. aastani oli see väga heas korras. 1993 leiti, et selle ülalpidamine on ebaotstarbekas ja Eesti sõjavägi viis sisustuse minema. Pärast seda jäi mahajäetud varjend vandaalide meelevalda ja seal pandi toime metallivargusi.
2009. aastal asutati MTÜ Valitsuse Varjend, mis plaanib selle kordategemist ning nii muuseumina eksponeerimist kui ka kasutuselevõttu kultuuri- ja tegevuskompleksina.
Diele

Diele ehk diile (alamsaksa diele 'eeskoda, esik') on Tallinna hiliskeskaegse elamu tänavapoolne suur pearuum ehk eeskoda, mis on naaberruumidest poole korruse võrra kõrgem.
Oli käsitöölistele tööruumiks ning kaupmeestele poe- ja kontoriruumiks. Diele taganurgas on mantelkorstenköök ja selle vastasseinas trepp, mis viib dornse peal paikneva vahekorruse rõdule. Dornse uks on tagaseinas, kuna tänavapoolses seinas paikneb välis portaaliga peauks ja selle kõrval (kas ühel või kahel pool) suur nelinurkne aknaava. Tavaliselt on diele'l talalagi, mida harilikult toetab massiivne kesksammas.
Wrangeli bastion

Wrangeli bastion (hüütud ka Vana bastioniks) on Narvas 17. sajandi 70-tel aastatel rajatud bastion. 17. sajandi lõpus alustati kaitserajatiste uuendamine fortifikatsioonide direktor Erik Dahlbergi kavade alusel. Plaanis oli ümber ehitada Wrangeli bastioni bastioniks Pax, aga seda ei jõutud.
Avitaminoos

Avitaminoos ka toitumisvaegus ka täielik vitamiinipuudus on haiguslike seisundite rühm, mis on põhjustatud kroonilise vitamiinivaeguse (hüpovitaminoos) või täieliku vitamiinipuuduse tõttu. Avitaminoosid võivad organismides kujuneda ühe konkreetse vitamiini kestval, täielikul puudumisel ja/või organismi võimetusel seda ensümaatiliselt metaboliseerida jt põhjustel.

Kliiniline meditsiin

Avitaminoosid on seostatavad kliinilise meditsiini kaudu konkreetsete haiguslike seisunditega (nt B₁vitamiini puhul beriberi ja B₃vitamiini puhul pellagra).
Michael Tooley

Michael Tooley (sündinud 1941 Kanadas) on USA filosoof.
Ta töötab 1992. aastast Colorado Ülikoolis Boulderis.
Piirkond (Prantsusmaa)

Roll

Piirkondadel puudub eraldi seadusandlik võim ja seetõttu ei saa nad teha omale seadusi. Nad kehtestavad endale oma maksud ja vastutasuks saavad keskvalitsuselt kahaneva osa oma eelarvest. Neil on ka märkimisväärsed eelarved, mida haldavad piirkondade valimistel ametisse hääletatud esindajatest koosnevad piirkondade nõukogud (conseil régional).
Piirkonna esmane ülesanne on ehitada ja sisustada gümnaasiume. Märtsis 2004 avalikustas Prantsuse keskvalitsus vastuolulise plaani viia teatava mitteõpetava koolipersonali regulatsioon piirkondade võimu alla. Selle plaani kriitikud väitsid, et maksutulu ei olnud tulenevate kulude katteks piisav ja et sellised meetmed suurendaksid piirkondlikku ebavõrdsust.
Lisaks on piirkondadel märkimisväärne otsustusõigus infrastruktuuri kulutuste üle, näiteks haridus, ühistransport, ülikoolid ja teadustöö ning äride nõustamine. See tähendab, et vaesemate piirkondade, nagu Île-de-France või Rhône-Alpes, juhid võivad olla kõrgel kohal.
Ettepanek anda piirkondadele piiratud seadusandlik autonoomia kohtas märkimisväärset vastuseisu; teine ettepanek oli anda teatud võim departemangudelt vastavatele piirkondadele, jättes esimesed piiratud võimuga.
Ivo Varts

Ivo Varts (1. detsember 1961 Rakvere – 15. jaanuar 2013 Tallinn) oli eesti trummar.
Ta on mänginud ansamblites Ruja, Kaseke, Haak, Propeller, Apelsin, In Spe, Mahavok, Compromise Blue.
Ivo oli (aastast 2000) Rocca al Mare kooli kehalise kasvatuse õpetaja ja trummiringi eestvedaja.

Isiklikku

Tema isa Tiit Varts on džässmuusik, vend Ain Varts on kitarrist.
Paul Porre

Paul Porre VR II/3 (1. mai 1901 Tallinn – 15. juuli 1994 Aruküla) oli Eesti sõjaväelane (vanemleitnant).
Heinz Lazek

Isiklikku

Heinz Lazeki tütar Dorli Lazek valiti 1962. aastal Miss Austria-iludusvõistluse võitjaks.
Jakob Pontus Haller

Jakob Pontus Haller (29. juuni 1763 Käina – 28. november 1816 Haapsalu) oli Eesti vaimulik.
Immatrikuleerus Jena Ülikooli 20. septembril 1782, oli kohal veel aastal 1784. Oli koduõpetajaks Järvamaal. Ordineeriti õpetajaks 21. jaanuaril 1795.
Kutsuti Käina Martini koguduse adjunktõpetajaks 17. oktoobril 1794, õpetajaks sai 21. jaanuaril 1798, Saarte-Lääne praostkonna praostiks sai aastal 1814.

Isiklikku

Tema isa Albert Magnus Haller oli Käina Martini koguduse õpetaja, äi Johann Christoph Paucker oli Järva-Jaani Ristija Johannese koguduse õpetaja, poeg Eduard Pontus Haller oli Rapla Maarja-Magdaleena koguduse õpetaja.
EsData

EsData (ärinimega AS EsData) oli Eesti esimene internetiteenuseid pakkuv ettevõte. EsData tegeles andmeside- ja arvutisidevõrkude ehitamisega ning pakkus digitaalseid püsiühendusi, interneti püsiühendusi, interneti sissehelistamisteenust, interneti välisühendusi, veebimajutust ja serverimajutust.
AS-i Esdata asutasid 1993. aasta detsembris Küberneetika Instituut ja Telecom Finland (hilisem Sonera). 1997. aastal oli ettevõtte aktsiakapitaliks 4,7 miljonit krooni ja selle omanikeks olid Küberneetika Instituut (35 protsenti), Telecom Finland (35 protsenti), Eesti Telekom (15 protsenti) ja Eesti Telefon (15 protsenti).
EsData tegevdirektoriks oli Ants Wõrk.
EsData oli Eesti esimene oma kommertsvälisliini rajanud ettevõte. Välisühendus oli Soome Dataneti võrguga, läbilaskevõime oli 1996. aasta alguses 64 kbit/s.
2003. aasta lõpus ostis Elion, kellele varem kuulus 30% EsData aktsiatest, TeliaSonera käest 6,776 miljoni krooni eest ülejäänud 70% EsData aktsiatest. 2004. aasta kevadel lõpetas EsData interneti- ja andmesideteenuste pakkumise ning viis olemasolevad võrgud ja kliendid üle emaettevõttesse.
Mente et Manu

Teenetemedal

Mente et Manu nimega on ka veel teinegi medal TTÜ autasude hulgas – suurte teenete eest antav teenetemedal "Mente et Manu". Medal asutati 1978. a veebruaris. Aastatel 1978–1989 anti seda medalit välja 151 korral.
Medali statuuti on mitu korda muudetud. Kuna augustis 2000 muudeti TTÜ nõukogu otsusega TTÜ sümboolika statuut, millega võeti kasutusele uus tunnusgraafika (autor disainer Tiit Jürna), siis peatati rektori 4.09.2000 käskkirjaga nr 124 teenetemedali "Mente et Manu" väljaandmine kuniks valmib uus teenetemedali kavand. Uue kavandi autor on kunstnik Ene Valter.
Alates 2001. aastast kantakse medalisaajad TTÜ auraamatusse.
Hetkel kehtivas statuudis Honoris Causa (kehtestatud TTÜ nõukogu 24.01.2012 määrusega nr 4, muudetud TTÜ nõukogu 19.05.2015 määrusega nr 3) on muude punktide seas välja toodud, et teenetemedalit antakse välja 2001. aastast, medalid on nummerdatud ja sellele graveeritakse teenetemedali saaja nimi. Teenetemedal antakse välja ühekordselt ja teenetemedali saaja annab allkirja TTÜ auraamatusse. 
Alates 2001. aastast kuni tänaseni on teenetemedalit "Mente et Manu" välja antud 92 korral.
Champaigni maakond

Ajalugu

Champaigni maakond moodustati 1. märtsil 1805. aastal.
Iiris Vesik

Muusikaline karjäär

2007. aastal saavutas teise koha konkursil "Kaks takti ette". Samal ajal sai alguse koostöö muusikaprodutsent Ago Teppandiga. 
2010. aastal võitis Skype'i auhinna.
2012. aastal ilmus debüütalbum "The Magic Gift Box". 
Aastal 2013 oli ta Eesti Muusikaauhindade nominent kuues kategoorias ning pälvis aasta naisartisti auhinna.
2013 ilmus koostöös Universaliga "Chinaberry Girl" EP, millelt pärinev singel "Tigerhead" sai 2014. aastal muusikavideo auhinna.
2016. aasta suvi tõi endaga kaasa kirjastuslepingu Universali muusikakirjastusega Stockholmis. 
Viimastel aastatel on Iiris viibinud Londonis ning õppinud Goldsmith University of Londonis.
Londonis loodud EP-d "Hope" kiitsid muusikaajakirjad nagu Pigeons and Planes, The Line of Best Fit, The Clash Music, The 405, Complete Music Update ja i-D.

Eesti Laul

2008. aasta Eurovisiooni lauluvõistluse Eesti eelvoorus jõudis Iirise esitatud laul "Ice-cold Story" (autor Riine Pajusaar) 2. kohale.
2010 aasta Eesti laulul osales Iiris looga "Astronaut" (autorid Iiris Vesik ja Ago Teppand) ning saavutas 4. koha.
Iiris & Agoh pääsesid 2018. aasta Eesti Laulu finaali looga "Drop That Boogie"’.
Reet (eesnimi)

Reet on eestipärane naisenimi.
Reet on Margaretha traditsiooniline, aga ühtlasi ka üks tarvitatum lühend.
1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Reet 2919 naisel. Reet on Eestis populaarsuselt 45. naisenimi. Kõige populaarsem on eesnimi Reet vanuserühmas 70–74, kus neid on 10 000 elaniku kohta 66,35 ning Viljandi maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 32,36. Reet on keskmiselt 60 aasta vanune (mediaanvanus on 62).
Karl Menning

Haridustee

Pärast Tartu Aleksandri gümnaasiumi lõpetamist 1893 astus ta Tartu Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonda, ent läks juba mõni kuu hiljem isa soovil üle usuteaduskonda. Ülikooli lõpetas 1902. Samal aastal kirjutas ta artikli "Eesti näitekirjanduse ajalugu", mille esimeseks lauseks oli "Näitemäng on Jumalateenistusest väljakasvanud".

Teatrikarjäär

Üliõpilasena oli Karl Menningul tavaks Vanemuise etendusi segada, teda tunti "Lärmi Karla" nime all. Kui talle enam piletit ei müüdud, hakkas ta Postimehe teatriarvustajaks.
1904. aastal valiti ta Vanemuise Seltsi esimeheks ja oli sellena tegev uue teatrimaja ehitamise ühe eestvedajana. 
Müünud maha isalt päranduseks saadud majad, läks ta omal kulul Euroopasse. Esimese talve (1905–1906) veetis ta kuulsa teatriuuendaja Max Reinhardti juures Berliinis, külastas ka Dresdeni, Müncheni, Viini ja Pariisi tuntumaid teatreid; teise talve pühendas aga täielikult õpingutele Reinhardti vastavatud teatrikooli režiiklassis. 1906. aastal tuli Menning Tartusse tagasi, kaasas samast režiiklassist aadlipreili Irmgard von Voigtländeri, kellest sai Menningu elukaaslane ja kolme poja ema.
Karl Menning oli veendunud, et näitekunstis tuleb teenida endast kõrgemat vaimsust ja seega teater peab olema kõrgema vaimsuse teenimise koht. Ta seadis oma trupi jaoks esikohale koostöö, juuris näitlejaist välja kõik katsed "staaritseda". Nõudlikkuses läks ta selleni, et sekkus näitlejate eraellu, valvates trupi töötajate käitumise ja elukommete järele.
Lavastuslikult taotles Menning realismi, oli ilutsemise ja efektitseva teatraalsuse vastu. Ka ei soostunud ta arvestama tollase publiku võrdlemisi vähearenenud maitset, vaid seadis sihiks vaatajate eelistuste suunamise ja kujundamise. Mängukavva võeti Henrik Ibseni, August Strindbergi, Gerhart Hauptmanni, Maksim Gorki ja teiste omaaegsete meistrite draamad. Eelistades Põhjamaade autoreid, kelle hingelaad vastavat paremini eestlaste ellusuhtumisele, ei unustanud ta ka Eesti algupärandeid. Tolle aja Eesti draamateoste paremik – Eduard Vilde "Tabamata ime", "Pisuhänd", August Kitzbergi "Tuulte pöörises", "Kauka jumal", "Libahunt", mitmed Oskar Lutsu, Christian Rutoffi ja Jakob Liivi näidendid – lavastati tingimata ka Vanemuises.
Karl Menning ütles omal ajal kriitiliselt, et suured asjad otsustatakse enamasti ikka vaid impulsi toel ilma majanduslikku poolt kaalumata. Tema enda kohta see ei käinud, tema oskas kaaluda ka asjade majanduslikku poolt. Temas oli hästi tasakaalus idealistlik ja aateline loomus hästi tasakaalus pragmaatilise maailma mõistmisega.
1914. aastal teatas Menning oma tagasiastumisest Vanemuise juhi kohalt.
1914–1918 töötas ta Tallinnas Päevalehe toimetuses teatri- ja kontserdiarvustajana.
Laine (laev 1986)

Laine oli Eesti mereväe abilaev ja taastatud mereväe esimesi laevu. Laeva pardatähis oli A432.

Ajalugu

Tegemist oli 1986. aastal Nõukogude Liidus ehitatud kalatraaleriga, mis algselt kandis nime Revalia. 
Pärast Eesti iseseisvumist kuulus laev Eesti-Soome ühisettevõttele ja registreeriti lõbusõidulaevana. 
Laev sai kurikuulsaks 2. veebruaril 1993, kui randus Soomes 108 illegaalse kurdi põgenikuga (sealhulgas umbes 30 last) pardal. Arvatavalt oli Revalia väljunud ööl vastu 2. veebruari Pirita sadamast ja lubatava sõidusuunaga Saaremaale. Soome piirivalve avastas laeva u 10 km kaugusel rannikust ja eskortis Suomenlinna saarele piirivalvekordoni juurde. Enne kohale jõudmist sõitis Revalia veel kividele ja osa põgenikke üritas ujudes maale põgeneda, kuid püüti kinni. Laeva meeskond vahistati ja asja sõitis Soome arutama muuhulgas peaminister Mart Laar.
Eesti võimud otsustasid laeva konfiskeerida ja anda Eesti mereväele, mis oli sel ajal alles taastamisel. Mereväes sai ta 1994. aastal abilaevaks nimega Laine. Meeskond koosnes kahest kaadrimereväelasest (komandör, mehaanik) ja neljast ajateenijast-madrusest. Laevale oli mereväe arenedes aga raske asjalikku otstarvet leida. 2000. aasta paiku arvati Laine mereväe teenistusest välja. Algul plaaniti laev üle anda Kaitseliidule, kuid see ei õnnestunud.
Jeffersoni maakond (Arkansas)

Jeffersoni maakond (Jefferson County) on maakond USA-s Arkansase osariigis. Geograafilised koordinaadid on 34° 17′ N, 91° 56′ W
Maakonna halduskeskus on Pine Bluff.
Maakonna pindala on 2366 km², millest 75 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 77 435. Aastal 2000 oli elanike arv 84 278.

Ajalugu

Jeffersoni maakond moodustati 2. novembril 1829. aastal Arkansase ja Pulaski maakonna osadest 21. Arkansase maakonnana. Maakond sai nime kolmanda Ameerika Ühendriikide presidendi Thomas Jeffersoni järgi.
Fujita-Pearsoni skaala

Fujita-Pearsoni skaala on skaala trombide tugevuse hindamiseks.
Kõige tugevama purustusjõuga tornaado tähistus on F5 (tuule kiirus võib ulatuda kuni 140 m/s). Inglismaal kasutatakse TORRO skaalat.
Vladimir Horowitz

Vladimir Horowitz (ukraina Володимир Горовиць; Volodõmõr Gorovõts; 1. oktoober 1903 Kiiev – 5. november 1989 New York) oli Ukraina juudi päritolu Ameerika Ühendriikide pianist. Teda peetakse üheks kõigi aegade tähelepanuväärsemaks pianistiks.
Jaan Nüssik

Elulugu

Jaan Nüssik on möldri poeg.
1951. aastal lõpetas Nüssik Tartu 5. Keskkooli, 1956 TÜ keemiaosakonna, 1961–65 NSVL TA Maagileiukohtade Geoloogia, Petrograafia, Mineraloogia ja Geokeemia Instituudi (Moskva) aspirant, geoloogia-mineraloogiakandidaat (1969, samas).
Nüssik oli 1957–65 NSVL TA Maagileiukohtade Geoloogia, Petrograafia, Mineraloogia ja Geokeemia Instituudi nooremteadur, 1965–76 Venemaa Mineraalide Sünteesi ja Kristallide Kasvatamise TUI noorem- ja vanemteadur, 1976–84 NSVL TA Komi filiaali vanemteadur (Sõktõvkaris), 1984–98 TTÜ ehitusmaterjalide labori vanemteadur.

Teadustöö

Jaan Nüssiku uurimisvaldkonnad on kristalli- ja ligandite välja teooria, emissioonspektraalanalüüs, mineraalide adsorptsioonspektroskoopia, daikide keemiline koostis granitoidides, mineraalide süntees ja kristallide kasvatamine. Osalenud paljudes ekspeditsioonides (Siberis, Kasahstanis, Sahhalinil, Komis jm). Venemaa Mineraloogide Ühingu (1976–86) ja Eesti Keemiaseltsi (1984–) liige. Üle 60 teadustrükise, sh 5 monograafiat; 8 autoritunnistust.
Holsteini meri

Holsteini meri oli endine veekogu, mis hõlmas praeguse Lääne- ja Põhjamere basseini. Meri eksisteeris Kesk-Pleistotseenis, ehk eelviimasel jäävaheajal (umbes 380 000 – 240 000 aastat tagasi).
Meri on nimetatud Saksamaa põhjaosas asuva liidumaa Schleswig-Holsteini järgi, kus vastava mere setteid esmakordselt kirjeldati. Eestist pole Holsteini mere setteid veel leitud.
Erich Auerbach

Erich Auerbach (11. september 1892 Berliin – 13. oktoober 1957 Wallingford, Connecticut) oli saksa ja hiljem USA kirjandusteadlane.
Oma juudi päritolu tõttu oli ta aastal 1935, pärast vallandamist Marburgi ülikooli romaani filoloogia professori kohalt, sunnitud Saksamaalt lahkuma, algul Türgisse ja aastal 1947 USAsse.
Tema peamine teos "Mimesis. Tegelikkuse kujutamine õhtumaises kirjanduses"  (Mimesis. Dargestellte Wirklichkeit in der abendländischen Literatur, 1946, eesti keeles 2012) käsitleb 20 peatükis esseistlikus vormis realismi ajalugu alates Homerosest kuni 20. sajandi kirjanikeni. Paljudesse keeltesse tõlgitud teos on kujunenud kirjandusteaduse üldtunnustatud klassikaks.
Enn Oja (merendustegelane)

Enn Oja (sündinud 25. veebruaril 1950 Lohusuus) on Eesti kaugsõidutüürimees ja merendustegelane.
Aastatel 1967–1971 õppis ta Tallinna Merekoolis. 1995. aastal lõpetas Eesti Merehariduskeskuse.
Ta on olnud mitmel laeval madrus või tüürimees, näiteks aastatel 1995–1996 oli laeva Georg Ots madrus.
Aastast 1999 on ta Merekeele nõukoja liige. Ta on "Inglise-eesti meresõnaraamatu" kaasautoreid.
George A. Romero

Surm

Romero suri 77-aastaselt 2017. aasta 16. juulil kopsuvähki.

Isiklikku

Romero oli kolm korda abielus. 1971. aastal abiellus ta Nancyga, kellest lahutas 1978. aastal. Abielust sündis poeg Cameron. Näitlejanna Christine Forrestiga tutvus ta õudusfilmi "Season of the Witch" (1973) võtetel ja nad abiellusid 1980. aastal. Christine mängis mitmes Romero filmis pisirolle. Abielust Christine'iga sündisid tütar Tina ja poeg Andrew. Romero ja Christine lahutasid 2010. aastal. Suzanne Desrocheriga tutvus Romero filmi "Surnute maa" (2005) võtetel ja nad abiellusid 2011. aasta septembris, asudes elama Torontosse.
2009. aastal võttis Romero Kanada kodakondsuse, omades seega USA-Kanada topeltkodakondsust.
Andorra vapp

Andorra vapp on Andorra Vürstiriigi vapp.
Andorra vapp võeti kasutusele 1969. aastal.
Hermann Martin Asmuss

Hermann Martin Asmuss (31. mail 1812 Tartu – 6. detsember 1859 Tartu) oli saksa päritolu Eesti zooloog ja paleontoloog.
1853. aastal oli ta üks Tartu Loodusuurijate Seltsi asutajaliikmetest. 1857 sai Asmussist Tartu Ülikooli zooloogiaprofessor. 
Asmuss kogus ulatusliku kollektsiooni Aruküla koobastest pärit devoni rüükalade kivistisi ning kirjutas neist monograafia, mis tõi Aruküla leidudele ülemaailmse tuntuse. Pärast Asmussi surma pidas ülikool kaua läbirääkimisi tema pärijatega, kuid ei suutnud maksta kollektsiooni eest nõutud 1700 rubla; alles 1865. aastal ostis kogu ja kinkis selle ülikoolile Lustivere mõisnik Eduard Georg von Wahl. Tänapäeval moodustab Asmussi kogu osa Tartu Ülikooli loodusmuuseumi kollektsioonist.
Tema isa oli pedagoog ja kirjanik Johann Martin Asmuss.
Aarne Miikmaa

Elukäik

Kunsti hakkas Aarne Miikmaa õppima juba 14-aastasena Ants Laikmaa ateljeekoolis aastatel 1922–1930. 1931–1934 õppis ta Tartu Ülikoolis filosoofiat ja kunstiajalugu ning alates 1933. aastast Kõrgemas Kunstikoolis Pallas. Tänu Laikmaa juures omandatud oskustele võeti ta Pallasesse ilma ettevalmistus-, üld- ja maaliklassi läbimata kohe ateljeesse, kooli lõpetas ta 1938. aastal Ado Vabbe õpilasena maali erialal.
Staffordi maakond

Ajalugu

Staffordi maakond moodustati 1879. aastal Lewis Staffordi mälestuseks, kes hukkus Young's Pointi lahingus 1863. aastal 7. juunil.
Robin (poplaulja)

2008–2009. "Staraskaba" ja "New Wave Junior Contest"

2008. aastal Robin võitis Soome rahvusvahelise noorte lauluvõistluse "Staraskaba", kui ta oli ainult 10-aastane. 2009. aastal esindas ta Soomet Moskvas võistlusel "New Wave Junior Contest". Seda võistlust jälgis ligikaudu miljon vaatajat.

2012: "Koodi"

16. jaanuaril 2012 andis Robin, keda on nimetatud ka Soome Justin Bieberiks, välja oma esimese singli "Frontside Ollie". See sai otsekohe tuntuks ja menukaks. See oli kaks nädalat edetabelis esikohal. Kolmandal ja neljandal nädalal langes see edetabelist välja, kuid seejärel tõusis jälle edetabelis esikohale ja püsis seal kaks nädalat. Kokku oli singel edetabelis neli nädalat. 22. veebruaril 2012 andis Robin välja debüütalbumi "Koodi". Seda müüdi Soomes üle 100 000 eksemplari. "Koodi" sisaldas selliseid singleid nagu "Frontside Ollie", "Faija Skitsoo" ja "Hiljainen tyttö".

2012–2013. "Chillaa"

2. oktoobril 2012 ilmus teine stuudioalbum "Chillaa". Album jõudis kohe Soome ametlikku muusikaedetabelisse ja selle esimene singel "Puuttuva palanen" kogus ligi kolm ja pool miljon vaatamist YouTube'is (enne veebruari 2013 algust). "Puuttuva palanen" tegi koostööd Brädiga, Soome räppariga, kes rääkis loo oma lapsepõlvest. Osad kuulajad on välja toonud, kuidas Brädi osa on väga sarnane Ludacrisi osaga Justin Bieberi teoses "Baby". Album sisaldas singleid "Luupilla mun korvissa" ja "Haluan sun palaavan".

2013. "Boom Kah"

30. augustil 2013 ilmus singel "Boom Kah" koostöös Mikael Gabrieli ja Uniikkiiga. Soome edetabelites tõusis laul neljandale kohale, kuid mitte kõrgemale. 2. oktoobril 2013 andis ta välja albumi "Boom Kah", mis tõusis Soome edetabelites esikohale. Teine singel "Erilaiset" anti välja 16. oktoobril 2013. 7. veebruaril ilmus Robini muusikavideo oma uusimale singlile "Onnellinen" ja 25. aprillil loo "Tilttaamaan" muusikavideo.

2015–2017. "Yhdessä ja paus muusikast"

9. oktoobril 2015 Robin andis välja stuudioalbumi "Yhdessä". Enne albumi väljastamist ilmusid singlid "Yö kuuluu meille" ja "Milloin nään sut uudestaan?".
Märtsis 2017 Robinilt ilmus uus singel "Hula Hula". Kevadel 2017 esines Robin telesaates "Vain elämää" (samas formaadis saade kannab Eestis nime "Laula mu laulu").
Augustis 2017 teatas Robin, et võtab 28. novembrist pikema puhkuse, ütlemata aga, kui kauaks. Tema viimane puhkuseelne kontsert "Tää on se hetki" toimub Helsinki Hartwall Areenal. 
Robinilt ilmus 23. augustil 2017 singel "Me tehtiin tää". Augustis 2017 ilmus Ruutu.fi lehele viieosaline dokumentaalsari "Tää on se hetki".
Robin mängib filmi "Tuntematon sotilas" 2017. aasta versioonis Aku Louhimiest.
Perejil

Perejil (hispaania keeles Isla de Perejil 'petersellisaar', berberi keeltes Tura 'tühi') on väike asustamata kaljune saar Gibraltari väinas Maroko ranniku lähedal. 
Perejil asub Maroko rannikust 250 meetri, Hispaania valduses olevast Ceuta linnast 8 km ja Hispaania mandriosast 13,5 km kaugusel.
Saare mõõtmed on 480×480 m ja pindala 15 ha. Suurim kõrgus on 74 meetrit merepinnast.

Ajalugu

1415 vallutas Portugal Ceuta ja võttis enda valdusse ümbruskonna, sealhulgas järelikult ka Perejili. 1580 sattus Portugal Hispaania võimu alla ning Ceuta ja Perejil koos temaga. Kui Portugal 1640 iseseisvus, jäi Ceuta koos Perejiliga Hispaaniale.
Perejil on Hispaania ja Maroko vaidlusalune ala. Kohalikud Maroko karjused karjatasid seal loomi, peamiselt kodukitsi, aga üldsus ei olnud sellest saarest kuulnud seni, kuni rühm Maroko sõdureid 11. juulil 2002 selle hõivas ja sinna oma baasi rajas. Maroko valitsus teatas, et võttis saare enda kontrolli alla selleks, et kontrollida illegaalset emigratsiooni. Hispaania valitsus lükkas selle ettekäände tagasi, sest sel ajal tegid need riigid selles vallas väga vähe koostööd ja see oli Hispaania valitsuse sagedaste kaebuste allikas. Hispaania peaminister José Maria Aznar avaldas sündmuse peale protesti, mida toetasid peaaegu kõik Euroopa Liidu riigid peale Portugali ja Prantsusmaa. Portugali valitsus tegi üksnes avalduse, milles kahetses seda juhtumit. Seevastu Araabia Liiga toetas ametlikult Maroko taotlust saarele, välja arvatud Alžeeria, kes kordas, et tunnustab Hispaania jurisdiktsiooni Ceuta ja Melilla eksklaavide üle. Pärast neid proteste saatis Maroko saart kaitsma oma sõjaväe asemel mereväekadetid, mis Hispaania valitsust veelgi rohkem pahandas. Mõlemad riigid kinnitasid oma õigust saarele.
18. juuli 2002 hommikul käivitas Hispaania operatsiooni Romeo-Sierra, sõjalise katse saar üle võtta. See oli väga edukas: kõik marokolased võeti vangi, ilma et kummaltki poolt keegi surma või vigastada oleks saanud. Maroko pool vastupanu ei osutanud, kõik marokolased viidi saarelt kopteriga Ceutasse politseivalitsusse (Guardia Civil) ja lasti veel samal päeval Maroko piiril vabaks. Operatsioon korraldati Hispaania mereväe ja õhuväe koostöös. Samal päeval saadeti saart valvama Hispaania Leegion.
Algas rahuvahendus USA riigisekretäri Colin Powelli juhtimisel. Maroko ja Hispaania nõustusid naasma endise olukorra juurde (status quo ante). Seejärel lahkusid Hispaania üksused Perejililt ja sellest ajast on saar inimtühi. Mõlemad pooled jälgivad saart hoolikalt ja sisuliselt on see eikellegimaa.
Hispaaniale kuulub Maroko rannikul arvukalt asulaid ja pisisaari. Maroko nõuab jätkuvalt kõigi nende üleandmist enesele. Hispaania valitsus nägi Perejili saare kriisi Maroko katsena kontrollida Hispaania võimet neid kaitsta.