google/wiki40b huggingface dataset:
Urnesi püstpalkkirik

Ajalugu

Urnesi püstpalkkirik rajati 1130. aasta paiku ja selles on säilinud suur osa tollasest kujundusest. Dendrokronoloogiliste uuringute kohaselt langetati kiriku ehituseks kasutatud puud 1129. ja 1130. aastal. Seda peetakse vanimaks säilinud omataoliseks kirikuks. Urnesi kiriku arhitektuuris on ühendatud kristlik arhitektuur ja viikingiajale omane loomornament (Urnesi stiil).
Arheoloogiliste uurinugte kohaselt on praeguse kiriku kohal asunud varem vähemalt kaks pühakoda. Kaevamistööde käigus leiti augud, mille olid jätnud kunagise postkiriku nurgapostid. Oletatakse, et postkirik rajati varemalt 11. sajandi alguses.
17. sajandil laiendati kiriku pikkhoonet lõuna poole ning kiriku kooriruumi ida poole (koor taastati hiljem endisel kujul). Samast aastasajast pärineb ka hulk esemeid kiriku sisustusest: ristimisvaagen (1640), altari kohal asetsev räästas (1665), kantsel (1693–1695) ning ristil olevat Jeesust koos neitsi Maarja ja Ristija Johannesega kujutav altarimaal (1699).
18. sajandi alguses ehitati kirikule aknad.
20. sajandil kirik restaureeriti.

Põhjaportaal

Urnesi kiriku põhjaportaal ja mitmed muud põhjakülje detailid on kaunistatud rikkaliku loomornamendiga. On oletatud, et portaal pärineb varasema kiriku küljest ja oli algselt selle läände suunatud peaportaal.
Portaalil on kujutatud neljajalgset looma, kes hammustab madu. Traditsiooniliselt on seda tõlgendatud hea ja kurja võitlusena. Neljajalgne loom kujutab lõvi (kristlikus ikonograafias Kristuse sümbol), kes võitleb saatanat kehastava maoga.
On oletatud ka, et motiiv pärineb Skandinaavia mütoloogiast. Tol juhul oleks neljajalgne loom Níðhöggr, kes sööb Yggdrasili juuri. Juurtega põimunud maod ja lohed sümboliseerivad maailma lõppu Ragnarökki.
Jane Vabarna

Jane Vabarna (sündinud 23. juunil 1980) on Eesti kultuuritegelane, setu kultuuri edendaja, käsitöömeister ning 2015. aasta 1. augustist Setu ülemsootska.
Jane Vabarna on Värska Kultuurikeskuse kunstiline juht Ta on juhendanud ja laulnud Seto leelokooris Verska Naase', osalenud mitmete setu kultuuriürituste korraldustöös samuti on ta Seto Pitsi Klubi eestvedaja.
2008. aastal osales Vabarna Eesti mängufilmis "Taarka" ning 2011. aastal Šveitsi režissööri Ulrike Kochi filmis "Regilaul: laulud õhust = Songs of the Ancient Sea".
2004. aastal nimetati ta Seto kuningriigi päeval Seto kuninga leivaküpsetajaks ja pirukategijaks. 1. augustil 2015 Obinitsas toimunud Seto kuningriigi päeval kandideeris Jane Vabarna aga juba ise edukalt Setu ülemsootskaks. Hääletusel kogus ta 826 häält, edestas Aivar Piirisilda, kes kogus 402 häält. "Mida ma kardan, on võib-olla see, et see aasta tuleb kõvasti tööd teha ja seto rahva eest seista. See on paras katsumus iga seto jaoks, aga seto naine on tugev ja jõuab kõike," kommenteeris Vabarna valimisvõitu.

Isiklikku

Jane Vabarna on Värska orienteerumisklubi Peko liige ning osalenud külaseltsides.
2009. aastal abiellus Jane Vabarna pärimusmuusik Kristjan Priksiga, nende traditsioonilistest setu pulmadest valmis Aado Lintropi ja Janika Orase dokumentaalfilm "Seto saaja' 2009". Filmimise algatas Vabarna ise, kirjutades Eesti Rahvaluule Arhiivi folkloristile Janika Orasele ja uurides, kas arhiiv huvituks setu pulma filmimisest. Jane Vabarna oli ka üks filmistsenaariumi autoritest. Abielu lahutati 2014. aastal.
Tema vend on pärimusmuusik Jalmar Vabarna. Jane Vabarna vanavanaema oli tuntud setu laulik Anne Vabarna.
Abiajamine

Abiajamine või viinutamine (Lõuna-Eestis ka linutamine, Saaremaal ja Virumaal ajamine) oli 20. sajandi alguseni vana külakondlik abistamiskomme, mis seisnes vaestele või tuleõnnetuse ohvritele õlgede, heina, põhu, kartulite, lina vms andmises lonksu viina või õlle vastu. 
Abi ajamas käidi põhiliselt sügisel ja talvel eeskätt sugulaste ja tuttavate juures.
Eesti talupojapulmas nimetati viinutamiseks tava, kui mõrsja käis kosjaviinaga sugulastele pulmadest teatamas, saades vastu andeid (nt Jõhvi, Kuusalu, Märjamaa, Vändra jm). Lisaks tähendas viinutama ehk hundihända ajama (nt Rapla, Varbla, Tõstamaa, Pärnu-Jaagupi, Kolga-Jaani jm) pruudiandide kogumist, mida teostas mõrsja koos abilisega. Kogujad pakkusid viina (ja ninatubakat), neile anti villu, lõnga ja valmisesemeid (sukad, sokid, kindad, vööd jne). Hilisemal ajal anti kingiks eelmise pulma veimavakast saadud annid (mis muutusid seega tarbeesemetest rändkinkideks). Kogumas käidi kas teisipäeval, neljapäeval või laupäeval (nn head päevad) – ühel päeval nädalas, käidi nii tuttavate kui võõraste pool, eriti just viimaste pool. Komme püsis Eestis kohati veel 1930. aastateni.
Natalja Seleznjova

Natalja Seleznjova (vene Наталья Игоревна Селезнёва; sünninimi Natalja Polinkovskaja, vene Наталья Игоревна Полинковская; sündinud 19. juunil 1945 Moskvas) on vene näitleja.
1966. aastal lõpetas ta Moskva Štšukini-nimelise Teatrikõrgkooli ja asus näitlejana tööle Moskva Akadeemilises Satiiriteatris.
Natalja Seleznjova esimene filmiroll oli 1953. aastal, kui ta mängis filmis "Aljoša Ptitsõn kasvatab iseloomu" Sašenka rolli. Filminäitlejana sai ta laiemalt tuntud 1965. aastal Lida rolliga filmis "Operatsioon "Õ" ja teised Šuriku seiklused".
Ühtekokku on Natalja Seleznjova mänginud 46 filmis, 21 teatrilavastuses ja 16 telelavastuses.

Isiklikku

Natalja Seleznjova isa Igor Seleznjov oli tuntud fotograaf, ema Jelena Polinkovskaja oli populaarne kunstnik. 
Tema abikaasa on samuti näitleja – NSV Liidu rahvakunstnik Vladimir Andrejev (sünd. 1930).
Fjodor Taranovski

Fjodor Taranovski (vene keeles Федор Васильевич Тарановский; 24. mai 1875 Płońsk, Poola – 23. jaanuar 1936 Belgrad) oli õigusteadlane.
Sündinud Varssavi lähedal segaperekonnas. Isa oli venelane, ema poolatar. Fjodor (Theodor) Taranovski õppis Varssavis gümnaasiumis, aastal 1896 lõpetas kuldmedaliga Varssavi ülikooli õigusteaduskonna, kuhu jäi ka pärast lõpetamist tööle. Aastatel 1902–1903 stažeeris Heidelbergi, Göttingeni ja Berliini ülikoolis. 
Aastal 1905 kaitses Peterburi ülikoolis magistrikraadi. 1908 valiti Taranovski Jaroslavli juriidilise lütseumi erakorraliseks professoriks, 1911 kaitses Peterburi ülikoolis doktorikraadi. 
Oli aastatel 1908–1917 Tartu ülikooli vene õiguse ajaloo professor. Alates 1917. aasta sügisest töötas Petrogradi ülikoolis vene õiguse ajaloo korralise professorina. Aastal 1920 lahkus Venemaalt Belgradi ning töötas seejärel Belgradi ülikoolis professorina.
Soomustamata sõiduk

Soomustamata sõiduk (inglise keeles soft-skinned vehicle) on sõjanduses või tsiviilkäibes mis tahes sõiduk, millel puudub soomus. Selliseks sõidukiks võib olla veoauto, mootorratas, maastikuauto, sõiduauto jne.
Kukk

Vabapaaritus

Vaatamata maailmas laialdaselt ehitatud töönduslikele linnukasvatusfarmidele, leidub ka kohti, kus kukkesid peetakse koos sugukanadega karjana, ka vabapaarituse eesmärgil.

Kuse-suguelundkond

Neil on paarilised neerud ja kusejuha, kuid puuduvad kusiti ja kusepõis. 
Kuke suguelund koosneb munanditest, munandimanustest ning paaritust sugutuselundist.Valminud seemnerakud liiguvad seemnejuhades kloaagini. Kukkedel on esileulatumatu suguti (phallus nonprotrudens), st. neil peaaegu puudub kopulatsiooniks väljasopistuv suguti, mis ulatuks paaritumisel emaslinnu kloaaki. 
Teadlaste meelest on kukkedel suguti puudumine seotud ühe teatud geeniga - Bmp4. 
Kukkedel täitub suguti erektsiooni korral lümfiga.

Ejakulaat

Kukkede spermat kasutatakse ka tõuaretuses, selleks kogutakse kukkedelt sperma, neile spetsiaalset massaaži tehes. Kukelt saadakse korraga 0,4-1,6 ml ejakulaati. Saadud spermat kasutatakse emaslindude kunstlikuks seemenduseks.

Eesti folklooris

Eesti rahvausundis on kuke kujul ilmumist märgitud kuradi ja katku puhul. Punane kukk on pärimuses olnud tuledeemoni kehastus ja ka tänapäeval räägitakse "punasest kukest" siis, kui mõni hoone põleb.
Vladimir Berezin

Vladimir Iljitš Berezin (kuni 1868 Vladimir Berezovski, vene Владимир Ильич Березин; 1841 Poltava kubermang – 2. august 1900 Pariis) oli Venemaa insener, ettevõtja ja sillaehitaja. Tõeline riiginõunik (1884).

Haridustee

Ta oli aadli päritolu. Ta lõpetas Orjoli Bahtini Kadetikorpuse allohvitseri auastmes (1859), seejärel astus sõjaväkke, kust 1862. aastal komandeeriti Peterburis asuvasse Nikolai inseneriakadeemiasse, mille ta lõpetas kiitusega 1864. aastal.

Töökäik

1868. aastal asus sõjaväeinsener Berezin tööle Nikolai insenerikoolis ehitusmehaanika ja matemaatika õppejõuna. Sama aasta lõpul komandeeriti ta Kiievisse Amand Struve alluvusse Dnepri silla ehitusele (valmis 1870). Ta võttis osa ka Struve teise Dnepri silla rajamisest (Krementšukis, valmis 1872).
1875. aastaks, kui ta hakkas sildu ehitama töövõtukorras, oli ta juba jõudnud töötada inspektori, tööjuhataja ja ehituse ülemana. 1875. aastal lahkus ta sõjaväest ja astus Teedeministeeriumi teenistusse.
Väga viljakaks osutus Berezini koostöö inseneride Nikolai Beleljubski, Konstantin Mihhailovski ja Eugen Karl von Knorrega 1880. aastal käiku antud Aleksandri silla rajamisel üle Volga Sõzrani juures.
1880. aastal ülendas teedeminister Konstantin Possiet eruinsenerpolkovnik Berezini kolleegiuminõunikuks.
Aastatel 1881–1884 võttis Berezin osa Beleljubski projekti järgi kahekorruselise metallsilla ehitamisest üle Dnepri Jekaterinoslavi juures (Amuri sild). Töö käigus kasutati ära Aleksandri silla ehitusel juurutatud uuenduslikud Knorre ja Berezeni ehitustehnoloogiavõtted.
Aastatel 1884–1886 oli ta Teedeministeeriumi riigiraudteede osakonnas tehnilise nõukogu liige. Seejärel tegutses 10 aastat eraettevõtjana sillaehituse valdkonnas
Ta oli peatöövõtja rollis 1892–1897 ehitatud üle Obi jõe esimese raudteesilla ehitusel.

Krimmis

1896. aastal läks ta erru ja asus naisega elama Jaltasse. 1897. aastal ostis maatüki Musta mere äärde Suuk-Susse.
Kõrivähki haigestunud Berezin suri 2. augustil 1900 Pariisis pärast ebaõnnestunud operatsiooni.

Tunnustus

Kolm kuud pärast Aleksandri silla käikuandmist (1880) kutsuti Berezin keiser Aleksander II pidulikule vastuvõtule, kus tsaar andis talle Püha Vladimiri ordeni 4. järgu.

Isiklikku

1868. aastal astus ta õigeusku ja sai loa vahetada perekonnanime.
Alo Mattiiseni muusikapäevad

Alo Mattiiseni muusikapäevad on aastast 1997 Jõgeva gümnaasiumi korraldatav iga-aastane muusikaüritus. 
Üritus on nimetatud Jõgeval sündinud eesti helilooja ja muusiku Alo Mattiiseni järgi. 
Muusikapäevadel esinevad eeskätt koolinoorte vokaalansamblid.
Grenoble École de Management

Grenoble École de Management, ka Grenoble'i Ärikool, (GEM) on Pariisis ja Grenoble'is asuvate kampustega ärinduse alal kõrgharidust pakkuv Prantsuse õppeasutus. See asutati 1984. aastal.
Financial Timesi edetabelis platseerus GEM 2015. aastal Euroopa ärikõrgkoolide seas 20. kohale. Selle MBA-programm on maailmas 94. kohal.
Õppekavadel on kolm rahvusvahelist akrediteeringut: AMBA, EQUIS ja AACSB. Kooli vilistlaste seas on tuntud ärimehed ja poliitikud.
Kloostri tee

Kloostri tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Pirita asumis.
Kloostri tee 9 asub Pirita vana kalmistu.
Vitali Raag

Vitali Raag (15. oktoober 1929 Pankovo, Belgorodi oblast, Venemaa – 3. november 2011 Moskva) oli eesti päritolu Venemaa tehnikateadlane.

Elulugu

Lõpetas 1951 Thbilisi Lennundustehnikumi ja 1958 Moskva Lennundusinstituudi lennuaparaatide elektromehaanika erialal. Aastast 1958 lennukitööstuses, aastast 1969 Rakendusliku Hüdromehaanika Teadusliku Uurimise Instituudi osakonna juhataja, 1990– peakonstruktori asetäitja.

Teadustöö

Uurimisvaldkonnad: lennu- ja allveeaparaatide liikumise dünaamika ning nende automaatjuhtimissüsteemide väljatöötamine. NSV Liidu riiklik preemia (1980). 7 teadustrükist, 17 autoritunnistust. (Tööd on salastatud).
Jiang Jingguo

Jiang Jingguo (traditsioonilises hiina kirjas 蔣經國, lihtsustatud hiina kirjas 蒋经国; toonimärkidega pinyin'is Jiǎng Jīngguó; Wade'i-Gilesi transkriptsioonis Chiang Chingkuo; NSV Liidus elades Nikolai Jelizarov (Николай Владимирович Елизаров); 27. aprill 1910 – 13. jaanuar 1988) oli Hiina Vabariigi president alates 1978. aastast kuni surmani.
Ta oli Jiang Jieshi poeg.
Arseni Zakrevski

Elulugu

Vaese poola päritolu Tveri aadliku pojana alustas Zakrevski oma sõjalist karjääri kadetiüksuses, mille ta lõpetas 1802. aastal noorema jalaväe ohvitseri auastmega. Aastaks 1829 oli temast saanud jalaväekindral.
Aastatel 1824 kuni 1831 teenis krahv Zakrevski Soome Suurvürstiriigi kindralkubernerina. Olles sõjaliste vaadetega ja kõva kursiga, sai ta tsaar Nikolai I usalduse. Aastatel 1824–1831 oli ta ajutiselt ka kogu keisririigi siseminister. Ta tõusis Soome aadli krahvitiitlini ja registreeriti Soome Krahvkonda Zakrewsky nime all. See tegi temast ja tema perest Soome kodanikud.
Ellen Kaarma

Isiklikku

Ellen Kaarma oli 1950–1952 abielus Gunnar Kilgasega. Hiljem elas ta koos Lembit Mägediga, kellega tal oli ühine poeg Tõnu Kilgas. 2012. aasta sügisel ilmus kirjastuselt Tänapäev raamat "Jutustamata lugu. Ellen Kaarma", mille kirjutas Ellen Kaarma muusikust pojatütar Hedvig Hanson. Tema poolvend Jaak Kaarma (sündinud aastal 1943) oli Indrek Toome valitsuses (aastatel 1988–1990) kultuuriminister.
Kortela

Kortela ehk Kordelevo (ka Kapasi ja Inkeren Kapasi, vene Корделево) on endine ingerisoome küla ajaloolises Inkere kihelkonnas Ingerimaal Ižora jõe ääres. Kaasaegse haldusjaotuse järgi jääb endine küla Leningradi oblasti Tosno rajooni Telmanovski valla territooriumile.
Küla soomekeelne rööpnimetus Kapasi tuleneb seal elanud ingerisoome suguvõsa Kapanen nimest.
1676. aasta Bergenheimi Ingerimaa kaardil on paikka nimetatud kui Kordila, mis kuulus Inkere pogostisse (Ingris Pogost) 
1817. aastal oli külas (nimetatud kui Корделoвa) 6 talu.
1848. aastal elas külas (nimetatud kui Kordela) 101 ingerisoomlast äyrämöist, kellest 42 olid mehed ja 59 naised.
1860. aastal oli külas (nimetatud kui Корделoво (Корелево)) 13 talu. 
1880–1890. aastail oli külas (nimetatud kui Корделoвa) 15 talu.
1913. aastal oli külas (nimetatud kui Корделoвa) 21 talu.
1941. aastal oli külas (nimetatud kui Корделeвo) 53 majapidamist.
Teise maailmasõja ajal perioodil 01.09.1941–31.12.1943 oli küla okupeeritud saksa vägede poolt. Küla hävis teises maailmasõjas.
Ugli

Ugli on tangeriini ja greibi või tangeriini ja pomeli ristand, mis avastati Jamaical aastal 1924 ja kasvab siiamaani valdavalt seal.
Ugli on värske ja intensiivse maitsega, kergesti kooritav ning mahlase ja pehme viljalihaga tsitrusvili. Viljaliha on mahedam ja mahlasem kui greibil, kergelt happeline, värvuselt helekollakas või oranž, enamasti ilma seemneteta. Oma kollakasrohelise ja ebaühtlaselt poorilise koore tõttu on ugli, just nagu seda näitab ka tema nimi, oma väljanägemiselt „kole”. Ugli mahlasisaldus on väga suur. Sobib söömiseks nagu greip – pooleks või viiludeks lõigatuna.
Uglipuu (Citrus × tangelo, Citrus reticulata × Citrus paradisi) annab vilju hooajaliselt detsembrist kuni aprillini. Uglid on 10–15 cm läbimõõduga. Uglit ostes väldi vilju, mis on viljarao lähedalt kuivanud. Säilitada 4–6 ˚C juures.
Kugarnja

"Kugarnja" (mari keeles Кугарня, "Reede") on Mari Eli Vabariigis Joškar-Olas ilmuv marikeelne noorteleht.
Ajaleht ilmub alates 1991. aasta juulist, ilmumissagedus on üks kord nädalas.
Ajalehe tiraaž on 3200 eksemplari.
Bi-Ba-Bo

Bi-Ba-Bo oli kino Tallinnas Viru tänav 9/11 hoovipoolses tiivas, aastatel 1913–1944.
Kino rajati Viru tänav 9/11 hoones 1913. aastal kinona Saturn, 1919. aastast kandis nime Kaleva, 1924. aastast Faun, 1925. aastast Bi-Ba-Bo, 1932. aastast Capitol, 1934. aastast taas Bi-Ba-Bo.
1932. aastal tehti hoones arhitekt Eugen Habermanni kavade kohaselt ümberehitused, mille tulemusel suurenes kinosaalis istekohtade arv 500-ni.
1940. aastal kino natsionaliseeriti, Teise maailmasõja Saksa okupatsiooni ajal oli kinos saksa Soldatenkino.
Hoone hävines 1944. aastal.
Far Cry 5

Mänguarendus

Mängu arendab Ubisoft Montreal koostöös Ubisoft Toronto, Ubisoft Kiev, Ubisoft Shanghai ja Ubisoft Reflections mänguarendajatega. Mäng jätkab Dunia Engine kasutamist, mis on modifitseeritud versioon CryEngine mängumootorist. Mängu tegevus leiab aset Ameerika Ühendriikide piiril asuvas Montana osariigis Realistliku mängukeskkonna loomiseks viibis arendusmeeskond Montanas neliteist päeva, et koguda teavet selle bioomi, keskkonna ning kohalike elanike "oma jõududega toime tuleva" suhtumise kohta, kes ei soovi, et ükski asutus või võõras isik sekkuks nende ellu. Arendusmeeskond oli varem teostanud sarnast uurimustööd Nepalis "Far Cry 4" väljatöötamisel. Kuna arendusmeeskond ei olnud rahul sellega, et igas mängus on ainult üks peategelane, laiendati antagonistide arvu oluliselt.
Pärast "Far Cry Primal" väljalaskmist 2016. aastal, teatas Ubisoft, et järgmise "Far Cry" mängu arendamine võtab rohkem aega ning seda ei anta välja enne aastat 2017. Ubisoft avaldas mitu teaser-videot ja videomängu kaanekunsti enne mängu ametlikku avalikustamist 26. mail, 2017. Mäng plaanitakse välja anda Microsoft Windowsi, PlayStation 4 ja Xbox One platvormidel, sealhulgas ka PlayStation 4 Pro ja Xbox One X konsoolides. Kuigi mäng pidi välja tulema 27. veebruar, 2018, teatas Ubisoft 2017. aasta detsembri pressiteates, et mängu väljatulek lükatakse edasi 27. märtsiks, 2018.
Hapu oblikas

Morfoloogia

Tugevast sammasjuurest kasvab välja kodarik nooljate, terveservaliste, veidi lihakate lehtedega. Ülaosast harunev vars kasvab 30–100 cm kõrguseks. Varasuvel ilmub väikestest punakatest õitest pikk pöörisõisik. Taim õitseb juunist augustini. 
Lehed sisaldavad palju oblikhapet, C-vitamiini ja rauda. Park- ja mõruained annavad taimele hapu, kergelt kibeda maitse.

Levila

Levinud peaaegu kogu Euroopas ja Aasias ning laialdaselt Põhja-Ameerikas ja Gröönimaal. Eestis tavaline. Kasvab päris- ja looniitudel, kuid ka ranna- ja lamminiitudel, teeservadel, põõsastikes, kraavi-, jõe- ja järvekallastel.

Kasutamine

Hakitud lehed sobivad toorelt või keedetult suppidesse ja salatitesse. Vene köögis tehakse oblikatest pirukatäidist. Oblikalehtedega saab pehmendada liha ning neid võib kasutada marinaadides sidruni või äädika asemel.
Vähestes kogustes mõjub oblikas verdpuhastavalt ja soodustab seedimist.  Suure oblikhappe sisalduse tõttu ei sobi hapuoblikas reumat ja artriiti põdevatele inimestele ja pikaajaliseks kasutamiseks. 
Hapuoblikas sobib ka aias varjuliste kohtade haljastamiseks. Punaste roodudega verev oblikas on selleks eriti sobiv.
Juured sisaldavad parkaineid ning neist saadakse punast, lehtedest kollaseid ja rohelisi toone värvi. Hapuoblika lehtede hapu mahlaga saab linastelt ja hõbedast esemetelt ning korvidelt eemaldada rooste-, hallituse- ja tindiplekke. 
Vahel muutub niitudel ja põldudel raskesti hävitatavaks umbrohuks. Kui taime on loomade toidus liiga palju, võib esineda mürgistusi.

Ajalugu

Vana-Rooma arstid kasutasid oblikalehti vett väljutava vahendina. Eriti hinnatud oli oblikas aga 16. sajandi Inglismaal, kuna see oli üks kuningas Henry VIII lemmikuid. Omal kindlal kohal on see taim inglise ja prantsuse köögis tänapäevani. Juba keskajal panid taimetundjad tähele, et oblikas aitab ära hoida skorbuuti. Esimesed uusasukad viisid oblika Põhja-Ameerikasse ja kasvatasid seda New Englandi aedades. Sealt levis oblikas Kanadasse.
Lapimaal kasutati oblikalehti piima hapendamiseks. Seda taime peeti nii oluliseks, et igakevadise rände teekond valiti nii, et möödutaks võimalikult mitmest oblikate kasvukohast.
Rahvaaed

Rakvere mõisa park (tuntud ka kui Rakvere rahvaaed, Rakvere teatripark, Rakvere Rahvapark) on endisaegse Rakvere mõisa juures olnud park. Parki kasutab tänapäeval Rakvere kultuurikeskus, kes annab seal muu hulgas teatrietendusi.
Maximilian Riedmüller

Maximilian Riedmüller (sündinud 4. jaanuaril 1988 Münchenis) on saksa jalgpallur (väravavaht).
Ta on mänginud Müncheni Bayernis ja alates 2013. aastast mängib Holstein Kielis.
Hanna Reitsch

Hanna Reitsch (29. märts 1912 Hirschberg (tänapäeval Jelenia Góra, Poola) – 24. august 1979 Frankfurt) oli 20. sajandi tuntuim ja edukaim saksa naislendur.
Ta oli maailma esimene naislennukikapten ja esimene naine, kes juhtis helikopterit, rakettlennukit ja reaktiivlennukit. Ta püstitas üle 40 lennundusrekordi, millest osa on siiani ületamata.
Ta oli ka ainus naine teljeriikide poolel, kes teenis Teises maailmasõjas välja I klassi Raudristi ja teemantidega kuldse Lenduri- ja vaatlejamärgi (Flugzeugführer- und Beobachterabzeichen).

Rekordid

1978. aastal püstitatud purilennu naiste maailmarekord
Kalev Tammin

Kalev Tammin (20. august 1941 Tartu – 21. veebruar 2006 Tallinn) oli eesti näitleja ja trupijuht.
Lõpetas 1961. aastal Tallinna 4. Keskkooli ja 1965. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri 2. lennu. Aastatel 1965–1975 töötas Noorsooteatris näitlejana, 1975–1979 inspitsiendina ja aastast 1979 trupijuhina.
Bekir Bozdağ

Bekir Bozdağ (sündinud 1. aprillil 1965 Akdağmadenis Yozgati provintsis) on Türgi teoloog, jurist ja poliitik, Õigluse ja Arengu Partei liige, Türgi asepeaminister. Ta oli Türgi asepeaminister ka 6. juulist 2011 kuni 25. detsembrini 2013. 26. detsembrist 2013 19. juulini 2017 oli ta Türgi justiitsminister.
Ta sündis aastal 1965 Akdağmadenis Yozgati provintsis. Ta on lõpetanud Bursas Uludaği ülikooli kristliku teoloogia alal; ta kaitses samas ülikoolis magistri väitekirja kristliku teoloogia ajaloo alal. Hiljem lõpetas ta Konyas (Konya provintsis) asuva Selçuki ülikooli juristina. Enne poliitikasse asumist töötas ta juristina.
Ta on osutunud neljal korral valitud Türgi Suure Rahvuskogu liikmeks: 2002, 2007, 2011 ja 2015. aasta Türgi erakorralistel parlamendivalimistel. 6. juulist 2011 kuni 25. detsembrini 2013 oli ta Türgi asepeaminister. 26. detsembrist 2013 kuni 19. juulini 2017 oli ta Türgi justiitsminister. 19. juulist 2017 on ta uuesti Türgi asepeaminister.
Dodekafoonia

Dodekafoonia (kreeka keelest dodeka, kaksteist + phone, hääl) ehk kaksteisttoontehnika ehk kaksteisthelitehnika ehk helikõrguste serialism on muusika kompositsioonimeetod, mille põhiliseks omaduseks on kaheteistkümne võrdtempereeritud häälestuses heli võrdne kasutamine. Dodekafoonia tekkimisele aitas kaasa tonaalsuse lagunemine ja atonaalsuse tekkimine 20. sajandi alguse muusikas. Dodekafoonia üks rajajaid oli Arnold Schönberg.

Dodekafoonia eesti muusikas

Eesti heliloojatest on dodekafooniat rakendanud 1960.–1970. aastatel näiteks Arvo Pärt, Jaan Rääts, Jaan Koha ja Veljo Tormis.
Olümpiamargid

Olümpiamargid on postmargid, mida antakse välja olümpiamängude toimumise puhul.
Esimesed olümpiateemalised postmargid tulid käibele juba 1896. aasta Ateena olümpiamängude puhul. Kuni 1924. aastani andis marke välja vaid see riik, kus mängud toimusid, sealtpeale aga levis traditsioon laiemalt. Tänapäeval antakse olümpiateemalisi marke välja kõikjal maailmas, sealhulgas ka Eestis.
Mulgi kultuuri festival

Mulgi kultuuri festival on Viljandi maakonnas Mulgi vallas Lilli külas Nava laval toimuv festival, kus tutvustatakse Mulgimaa ja mulgi kultuuriga seonduvat. 
Igal festivalil esitatakse üks Jaak Kõdara Mulgimaa-aineline näidend.
Festivali korraldaja on Jaak Kõdar, kes teeb selleks koostööd ka Mulgi Kultuuri Instituudi, Viljandi Kultuuriakadeemia ja Riigimetsa Majandamise Keskusega.
2014 toimus järjekorras 9. festival.