Valentin Moskalenko

Elulugu

Pärast 7-klassilise kooli lõpetamist liitus 1925. aastal vabatahtlikult Punaarmeega ja astus sõjakooli Harkovis, 1929. aasta jaanuaris asus tööle GPUsse. Oli ÜLKNÜ liige aastail 1925–1931, ÜK(b)P liige 1931. aastast.
1928–1931 oli Kiievi oblasti Bila Tserkva ringkonna GPUs, 1931–1933 oli Kiievi oblasti Skviri linna GPU operatiivvolinik, 1933 Kiievi linna GPU operatiivvolinik, 1933. aasta lõpust kuni 1935. aasta veebruarini poliitilisel tööl Masinatraktorijaamas Rovno oblastis.
Alates 1935 juhtivatel kohtadel NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadi organites: 1935. aastal Ukraina NSV Donbassi Troitskoje küla GPU külaosakonna ülem, 1935–1936 Ukraina NSV Donbassi Svatovo küla GPU rajoonijaoskonna ülem, 1936–1938 Ukraina NSV Donbassi Mariupoli GPU linnaosakonna salajas-poliitilise jaoskonna ülem, 1938–1939 Ukraina NSV Donbassi Makejevka linna GPU linnaosakonna ülem, 1939. aastal Ukraina NSV Donbassi Stalino linna GPU linnaosakonna salajas-poliitilise jaoskonna ülem.
Pärast Molotovi-Ribbentropi pakti alusel NSV Liidu poolt Poolale kallaletungi ning Poola koosseisus olnud Lääne-Ukraina liitmist NSV Liiduga 1940. aastal Ukraina NSV Lääne-Ukraina Siseasjade Rahvakomissariaadi operatiivgrupi ülema asetäitja ja 1940–1941 Ukraina NSV Lääne-Ukraina Lutski linna NKVD linnaosakonna Majandusosakonna (võitlus kahjuritega rahvamajanduses) ülem.
Pärast Teise maailmasõja algust: 1941–1945 sõjaväevastuluureorganites: 1941–1942 Ukraina NSV Rovno oblasti NKVD Valitsuse ülema asetäitja, 1942 Edelarinde 12. armee sisevägede ülem, 1942–1943 Brjanski rinde Eriosakonna ülem, 1943. aastal Voroneži rinde vastuluureosakonna ülem, 1943–1945 38. armee, 49. armee, 1. Ukraina rinde, 2. Valgevene rinde Eriosakonna ülem, 1945–1946 NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadi Siseväegede Kiievi ringkonna vastuluureosakonna ülem.
1946–1950 NSVL Riikliku Julgeoleku Ministeeriumi Tšitaa oblastivalitsuse ülem.

Pärast Valentin Moskalenko üleviimist teenistuse jätkamiseks Eesti NSV riikliku julgeolekuministrina arutas ÜK(b)P Tšitaa oblastikomitee 22. augustil 1950 parteikoosolekul küsimust "RJM Tšitaa oblastivalitsuse juhtivtöötajate ametiseisundi kuritarvitustest", mille käigus parteikontrolli komisjon tuvastas, 
 
„"et Tšitaa oblastivalitsuse juhtivtöötajad kasutasid pärast sõjategevuse lõppu Hiinas, Mandžuuriast kohalikest asutustest rekvireeritud vara isiklikuks hüvanguks või müüsid selle maha ning saadud raha omastasid. Osa Mandžuuria pangast rekvireeritud rahast omastasid ja osa (500 000 jüaani eest) ostsid toidu- ja tööstuskaupu. 
1946. aastal oblastivalitsuse ülemaks määratud Moskalenko olles teadlik sellest tegevusest ei tõkestanud seda ning käskis omandatud vara jagada tasuta RJM oblastivalitsuse töötajatele ning võttis ka endale 4 liitrit piiritust. Samuti võttis Moskkalenko laost enda tarbeks laost sinki, vorsti ja muid toiduaineid ning kasutas RJM Tšitaa oblastivalitsuse sisevanglas ebaseaduslikult organiseeritud õmblustöökoja teenuseid – lasi õmmelda endale 4 ülikonda ja lubas kasutada tasuta õmblustöökoja teenuseid teistegi RJM valitsuse töötajatel. Oma seletustes NSV Liidu RJM ülema asetäitjale Kotšektovile eitas Moskalenko, enamikku toodud väiteid, tunnistas vaid, "et kasutas õmblustöödeks kinnipeetut -rätsep Krasnopolskit. Kuid ei tasunud viimasele, nii nagu ka teised töötajad, kuna  kinnipeetutele ju ei maksta". “
 – 
Partei Tšitaa oblastikomitee piirdus Moskalenkolt vaid seletuste võtmisega ja ta jätkas teenistust Eesti NSV riikliku julgeoleku ministrina.
1950–1953 Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Ministeeriumi minister, kohakaasluse asusel 11. juunist 1951 Vabariikliku Spordiselts Dünamo esimees. 4. novembril 1952 valiti V. Moskalenko EKP Keskkomitee büroo liikmeks.
16. märtsist 1953 – 27. maini 1953 oli V. Moskalenko Eesti NSV Siseministeeriumi siseminister.
ENSV Siseminister Valentin Moskalenko ja tema asetäitjad A. Tšernov ja A. Gavrilov vabastati ametikohtadelt 23. mail 1953, Lavrenti Beria alustatud uue rahvusliku kaadri edendamise kampaania raames.
15. mail 1953 saadeti NSV Liidu Kaadrite valitsuse käsutusse, hiljem töötas Vene SFNV Moskva oblasti siseasjade valitsuses ülema asetäitjana, 16. märtsil 1956 vallandati ta kompromiteerivate materjalide alusel. Aastatel 1956–1958 oli ta pensionär Moskvas; aastatel 1958–1960 oli ta Valveteenistuse valitsuse ülema asetäitja Moskvas, aastatel 1960–1966 Valvevalitsuse vaneminsener ja vaneminspektor Moskvas. Aastatel 1966–1968 oli ta Moskva linna täitevkomitee Ühiskondliku korra kaitse valitsuse valvevalitsuse vaneminsener; aastal 1968 jäi ta lõplikult pensionile.
V. Moskalenko oli NSV Liidu Ülemnõukogu III koosseisu saadik 1950–1954.
Valentin Moskalenko suri aastal 1984 Moskvas.