google/wiki40b huggingface dataset:
Laekvere vald

Asustus

Vallas oli Laekvere alevik ja 18 küla (sulgudes elanike arv seisuga 20. aprill 2006): Alekvere (26), Arukse (27), Ilistvere (5), Kaasiksaare (37), Kellavere (8), Luusika (0), Moora (141), Muuga (276), Paasvere (209), Padu (49), Rahkla (172), Rajaküla (78), Rohu (68), Salutaguse (29), Sirevere (22), Sootaguse (2), Vassivere (36), Venevere (169).

Ajalugu

Laekvere vald moodustati 1992. aasta 9. aprillil. 2017. aastal ühines Laekvere vald Vinni vallaga.
Spritz

Spritz (tuntud ka kui Spritz Veneziano või lihtsalt Veneziano) on veinil põhinev kokteil, mida serveeritakse Itaalia põhjaosas tavaliselt aperitiivina. Kokteili valmistamisel kasutatakse prosecco veini ja mõru likööri (nagu nt Aperol, Campari, Cynar või Select; viimast eriti Veneetsias). Seejärel täidetakse klaas gaseeritud mineraalveega. Kokteili serveeritakse reeglina madalast (viski)klaasist (või vahel ka martiiniklaasist või veiniklaasist) koos jääga ja joogi garneeringuks kasutatakse kas apelsiniviilu või sõltuvalt kasutatavast liköörist vahel ka oliivi. Joogi ühes variandis kasutatakse prosecco asemel šampanjat.
Jook on pärit Veneetsiast ja ajast, mil Veneetsia oli osa Austria keisririigist. Spritz põhineb Austria joogil Spritzer, mis sisaldab võrdses koguses valget veini ja gaseeritud vett. Teise teooria järgi saab joogi nime siduda Wachau piirkonnast pärineva traditsioonilise Austria veiniga.

Ajalugu

Spritz tekkis 19. sajandil, mil Itaalia Veneto piirkonda valitsesid Habsburgid. Nii Veneto piirkonnas viibivad Habsburgide keisririigi sõdurid kui ka erinevad kaupmehed, diplomaadid ja töölised harjusid kiiresti tavernides kohaliku veini joomisega. Kuid nad ei olnud tuttavad Veneto piirkonna laia veinivalikuga ja ka veinide alkoholisisaldus, mis oli suurem kui veinidel, millega nad olid harjunud, oli nende jaoks uudne. Uustulnukad hakkasid seejärel paluma kohalikel võõrustajatel veinide "kergemaks" muutmiseks oma veini veidi vett pihustada (saksa keeles spritzen). Tegelik algne Spritz koosnes rangelt ainult kihisevast valgest või punasest veinist, mida oli mageda veega lahjendatud.
Spritzi esimene arenguetapp saabus 20. sajandi alguses, mil Seltz-vee sifoonid muutusid laialdaselt kättesaadavaks: Seltz on oma määratluse järgi väga gaseeritud vesi, mis sobib väga hästi kokteilidesse. Tänu süsihappegaasirikka mineraalvee leiukohaks olevast Saksamaa Seltersi linnast pärit Seltzile oli sellest ajast alates võimalik kihisevat Spritzi valmistada ka tavalist veini kasutades. See areng tutvustas jooki uut sorti klientidele, nagu näiteks Austria aadlidaamid, kes võisid nüüd lubada karastusjooki, millele oli lisatud kübe glamuuri.
Aastate jooksul on jook arenenud edasi ja selles kasutatakse lõputult erinevaid võimalikke lisandeid, näiteks likööri (Aperol, Campari, Select) või bitterit (China Martini või Cynar) koos sidrunikoorega.

Retsept

Spritzi retsepti varjab salapärasuse loor ja seda ehk ei olegi kunagi olemas olnud. Kuna jook on igas linnas või väiksemas asulas erinev, ei ole olemas ka Spritzi ainsat õiget koostist; baarmenid tõlgendavad vabalt nii koostisosade koguseid kui ka kogu valmistuskäiku, seetõttu on ka kokteilide alkoholisisaldus väga erinev. Ent erinevate variatsioonide ühisosadeks on prosecco ja gaseeritud vesi või seltzer, mis peavad koguseliselt olema vähemalt 40% ja 30%; ülejäänud 30% saadakse kõige erinevamat tüüpi alkohoolsete jookide lisamisega (neid vahel ka segades), kuid jälgides sealjuures kokteili punase värvi säilitamise kirjutamata reeglit. Enne valmimist lisatakse kokteilile ka sidruni- või apelsiniviil või oliiv ja mõned jääkuubikud.
Kahv

Kahv (Saaremaal, läänemurdes, kirderanniku murdes haam, põhjaeesti murretes ja kirderanniku murdes natt) on kalapüügivahend, millega kala veest välja tõstetakse. 
Kahv koosneb pikast varrest ja selle otsas olevast tihedast võrkkotist, mis on tõmmatud ümmargusele või ovaalsele vitsvõrule. Kahvaga ammutatakse kalu püünisest, samuti talvel august järvejääs, kui kala tuli veepinnale. Hiiumaal püüti kalu ojast haamiga, Pärnumaal kaldalt nelinurkse kahva ehk notiga .
Makedoonia Teaduste ja Kunstide Akadeemia

Makedoonia Teaduste ja Kunstide Akadeemia (makedoonia keeles Македонска Академија на Науките и Уметностите) on Põhja-Makedoonia teadusakadeemia, riigi tähtsaim teadusasutus.
Akadeemia on Euroopa akadeemiate ühenduse ALLEA liige. Ta asutati 1967. aastal Skopjes. Akadeemia esimene esimees (1967–1975) oli kirjanik ja lingvist Blaže Koneski. 
Akadeemia organisatsiooniline struktuur koosneb viiest osakonnast, viiest uurimiskeskusest, kahest tehnilisest üksusest, akadeemia sekretariaadist ja presiidiumist.
Danny Ings

Daniel William John Ings (sündinud 23. juulil 1992 Winchesteris) on Inglismaa jalgpallur. Ta mängib ründajana Premier League'i klubis Southampton.
Ta alustas klubikarjääri Bournemouthis. Debüüdi klubi põhimeeskonnas tegi ta 6. oktoobril 2009 Football League Trophy mängus Northampton Towni vastu. Liigadebüüdi tegi ta hooajal 2010–11, lüües sel hooajal Inglismaa tugevuselt kolmandas liigas seitse väravat.
2011. aasta augustis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Inglismaa esiliiga klubiga Burnley. Hooajal 2013–14 lõi ta liigas 21 väravat, millega oli sel hooajal Burnley parim väravakütt. Burnley lõpetas hooaja teise kohaga ja tõusis Premier League'isse. Hooajal 2013–14 valiti ta Burnley ja lisaks kogu esiliiga parimaks mängijaks. Debüüdi Inglismaa kõrgliigas tegi ta 19. augustil 2014 mängus Chelsea vastu. Oma esimese värava lõi ta liigas 26. oktoobril mängus Evertoni vastu. Kokku lõi ta hooajal 2014–15 11 väravat.
2015. aasta juunis liitus Ings Liverpooliga. Esimese värava lõi ta klubi meeskonnas 20. septembril mängus Norwich City vastu. Vigastuste ja tiheda konkurentsi tõttu sai ta Liverpoolis oldud ajal mänguaega võrdlemisi harva. 2018. aasta suvel suundus ta laenule Southamptoni.
Debüüdi Inglismaa jalgpallikoondises tegi Ings 12. oktoobril 2015 EM-i valikmängus Leedu vastu.
Balsfjorden

Balsfjorden (põhjasaami Báhccavuotna) on fjord Norras Tromsi maakonnas Tromsø ja Balsfjordi vallas. Fjord lõikub maasse lõuna suunas 49 km pikkuselt, ulatudes Nordkjosbotnini.
Heliosfäär

Heliosfäär on vähemalt kaugeimate planeetideni ulatuv Päikese plasma leviala, Päikese magnetvälja ja päikesetuule mõjuala.
Heliosfääri Päikese ja Maa vahelist osa nimetatakse sisemiseks heliosfääriks.
Juuru Püha Vassili Suure kogudus

Juuru Püha Vassili Suure kogudus oli aastatel 1887–1963 tänase Rapla maakonna Rapla valla territooriumil Juurus asunud õigeusu kogudus, mis kasutas Juuru Püha Vassili Suure kirikut.

Ajalugu

Õigeusu levimine Juuru aladel toimus 1880. aastatel Lääne- ja Põhja-Eestis aset leidnud kirikuvahetusliikumise kontekstis. 1886. aastal soovisid mitmed tänase Harju- ja Raplamaa alade talupojad üle minna õigeusku. Riia piiskopi nõusolekul saadeti neid õigeusku salvima toonane Tallinna Issanda Muutmise peakiriku preester Andrei Teppaks-Pavlov ja köster Mihhail Uusna. Kokku läks õigeusku umbes 1000 inimest Angerja, Järlepa, Mahtra, Kuimetsa, Kaiu, Juuru ja Lohu vallast.
Juuru kogudus avati Vene Õigeusu Kiriku Pühima Valitseva Sinodi loaga 12. mail 1887 ja koguduse esimeseks vaimulikuks nimetati piirkonnas varem õigeusu levitamisega tegelenud ülempreester Andrei Teppaks-Pavlov. Juuru õigeusu koguduse koosseisu arvati toonase Juuru, Ingliste, Vahastu, Kaiu, Kuimetsa, Triigi, Kuivjõe, Tuhala, Kohila, Hageri, Kernu ja Rapla valla õigeusklikud elanikud.
Kogudus pidas esialgu jumalateenistusi Juuru vallas Kärneri ja Hansu taludes. 1890. aastal kinkis kohalik mõisnik Boriss von Maydell kogudusele kiriku ja kalmistu jaoks 5 hektarit maad. Koguduse maja valmis 1891. aastal, suur kahe altariga kivist Püha Vassili Suure kirik 1893. aastal. Kiriku ehitamist toetas 27 000 rublaga Ufa kaupmees Mihhail Pupõšev. Kirik pühitseti 4. sajandi Bütsantsi teoloogile, kirikuisa Basileios Suurele, keda venepäraselt tuntakse Vassili Suure nime all. Nime valikul mängis olulist rolli see, et kaupmees Pupõševi isa nimi oli Vassili. 
1890. aastate alguseks oli kogudus kasvanud 1471 liikmeni, liikmete seas oli nii eestlasi kui ka venelasi. Juuru õigeusklike suure arvu tõttu eraldus 1893. aastal Angerja kogudus ja 1896. aastal Kuimetsa kogudus. Edaspidi hakkas Juuru kogudus kahanema, 1933. aastal oli seal veel ainult 241 liiget. 
Nõukogude võimu religioonipoliitika mõjutas olulisel määral koguduse tegevust. 1955. aastal riigistati Rapla rajooni täitevkomitee ja Vene Õigeusu Kiriku Asjade Nõukogu kohaliku voliniku ühisel algatusel 1891. aastal ehitatud kogudusemaja. Suurema osa nõukogude ajast haldasid kogudust hooldajapreestrid. Jumalateenistuste pidamine lakkas koguduses lõplikult 1961. aastal, kui Jakob Kiiratsi asemel kogudusele enam uut hooldajapreestrit ei nimetatud.
Kogudus suleti ametlikult 15. novembril 1963 ja selle liikmed ühinesid Lelle Püha Kolmainu kogudusega. Kirikuhoone anti üle Mahtra sovhoosile.
Zeimpekiko

Zeimpékiko ehk zeibékiko (kreeka k. ζεΐμπέκικο) on Kreeka muusikas kasutatav aeglane rütm. Selles rütmis muusika saatel tantsitakse tavaliselt üksinda, harva ka kahe- või kolmekesi.
Zeimpékiko kuulub re(m)bétiko-kultuuri juurde.
Tesero

Murdmaasuusatamine

Lago külas võõrustab Lago di Tesero murdmaasuusatamise staadion talisündmusi (murdmaasuusatamine, laskesuusatamine, liuväljamängud). Staadion oli paik kolmedele Põhja suusaalade maailmameistrivõistlustele (1991, 2003 ja 2013), 2013. aasta taliuniversiaadile ja paljudele FIS murdmaasuusatamise maailmakarika sündmustele. Igal aastal võõrustab see Miki-hiire murdmaasuusatamise karikavõistlusi (Trofeo Topolino di sci di fondo) ja Marcialonga läbib selle.
Teised murdmaasuusatamise rajad on Pampeagos ja Lavazè kurus.

Mäesuusatamine

Suusakeskus Latemar Pampeagos pakub 48 km nõlvu.

Jalgrattasõit

Giro d'Italia on lõpetanud viis etappi Pampeago kurus aastatel 1998, 1999, 2003, 2008 ja 2012.
Impulsstrafo

Impulsstrafo on transformaator informatsiooni ülekandmiseks impulsside vahendusel. Kui tavalise trafo korral on esmatähtis energia võimalikult kaovaba ülekanne, siis impulsstrafo peab impulsse üle kandma võimalikult moonutusvabalt, et säiliks impulsside kuju.
Impulsstrafosid kasutatakse info- ja kommunikatsioonitehnoloogias ristkülikukujuliste impulsside ülekandmisel eesmärgiga signaaliahelaid sümmetreerida ja galvaaniliseks eraldada.
Ehalill Halliste

Ehalill Halliste (sündinud 2. oktoobril 1948) on eesti tekstiilikunstnik.
Ta õppis aastail 1971–1976 Eesti Riiklikus Kunstiinstituudis tekstiilikunsti erialal.
Aastatel 1978–1994 oli ta Arsi kunstnik, aastail 1994–2002 kunstiõpetaja Kohila Gümnaasiumis. Alates 1994. aastast on tegutsenud vabakutselise tekstiilikunstnikuna.
Aastast 1981 kuulub ta Eesti Kunstnike Liitu ja aastast 1997 Eesti Tekstiilikunstnike Liitu.
Roihuvuori kool

Roihuvuori kool (soome keeles Roihuvuoren ala-asteen koulu) on kool Helsingis Roihuvuoris aadressil Vuorenpeikontie 7.
Koolis õpetatakse 1.-st kuni 6. klassini. Koolis õpib umbes 380 õpilast.
Koolis õpetatakse ka eesti keelt (õpetaja Annika Kuuse).
Robert Lefkowitz

Robert Joseph Lefkowitz (sündinud 15. aprillil 1943 New Yorgis) on Ameerika Ühendriikide arstiteadlane ja biokeemik. 2012. aastal sai ta koos Brian Kobilkaga Nobeli keemiaauhinna töö eest G-valguga seotud retseptorite uurimisel.
Robert Lefkowitz kaitses 1966. aastal Columbia Ülikooli ravi- ja kirurgiakolledžis meditsiinidoktori kraadi. Ta töötab Duke'i Ülikoolis meditsiini- ja biokeemiaprofessorina.
Karneool

Karneool on kaltsedoni lihapruuni värvusega erim. 
Nimetus tuleneb kreeka keele sõnast caro, mis tähendab liha (punane värvus). Punase värvuse annavad karneoolile rauaühendid. Karneoolis võib leiduda hematiidi suletisi.
Tuntumad leiukohad on Indias, Siberis, Saksamaal ja Brasiilias.
Karneooli kasutati juba vanaajal ehete, kaunistuste ja pitsatite valmistamiseks. Palestiinas asuva Mehrgarhi arheoloogilistel väljakaevamistel leiti, et karneooli tunti juba IV–V aastatuhandel eKr. Karneooli leiti ka Knossose palee väljakaevamistel, mille dateering on u 1800 eKr. Rooma ajal kasutati karneooli graveeritud gemmide tegemiseks ja Vana-Egiptuses valmistati sellest skarabeuseid. Seal pandi muumiate südame kohale karneooli, sest see pidi sümboliseerima Irise verd.
Karneooli genees toimub vulkaniitides ja murenemiskoorikutes.
Käibevara

Bilansirühma käibevara

Raamatupidamiskohustuslike majandusüksuste igapäevastes raamatupidamistoimingutes, vastavalt "EV Raamatupidamise seaduse lisale nr 1"; käsitletakse käibevara seitsmes põhirühmas: bilansirühma käibevara skeem
Aktiva
Rühma nr Kirje
Käibevara-alaneva likviidsusega *
1. Raha- ja pangakontod
2. Aktsiad ja muud väärtpaberid
3. Nõuded ostjate vastu
Ostjatelt laekumata arved
Ebatõenäoliselt laekuvad arved (miinus)
Ostjate vekslid
4. Mitmesugused nõuded
5. Viitlaekumised
6. Ettemakstud tulevaste perioodide kulud
7. Varu
Passiva
Jrk nr Kirje
Võõrkapital e kohustused
Lühiajalised kohustused
Pikaajalised kohustused
EV raamatupidamiseseaduse lisa nr 1
Raamatupidamiskohustuslane võib kasutada käibevarade arvestamisel ja mahakandmisel erinevaid tähtaegu ning arvestusviise, sel juhul oleks soovitatav need kajastada ka raamatupidamise sise-eeskirjades.
Christian Friedrich Segelbach

Christian Friedrich Segelbach (28. aprill 1763 Erfurt – 7. august 1842 Peterburi) oli usuteadlane, filosoof ja loodusteadlane.
Kingsepa poeg. Õppis Erfurdi Ülikoolis 1780–1789, oli sealsamas eradotsent 1796. aastal, tudeeris ka Jena Ülikoolis. Töötas Tartu Ülikoolis ajaloolise usuteaduse professorina 1810–1823.
Eesti Onkoloogiakeskus

Eesti Onkoloogiakeskus on aastal 1966 loodud asutus, mis aastast 2001 on Põhja-Eesti Regionaalhaigla üksus. Aastal 2010 keskus reorganiseeriti ning moodustati onkoloogia- ja hematoloogiakliinik, mis on üks seitsmest Põhja-Eesti Regionaalhaigla kliinikust.

Ajalugu

Asutus loodi 1966 Vabariikliku Onkoloogiadispanseri baasil. Aastal 2001 liideti asutus Põhja-Eesti Regionaalhaiglaga.
Linte raamatukogu

Linte raamatukogu on raamatukogu Põlva maakonnas Räpina vallas Linte külas Linte külakeskuses. Raamatukogu juhataja on Ester Nagland.
Halliste kalmistu

Halliste kalmistu on Viljandi maakonnas Mulgi vallas Kulla külas asuv kalmistu. Kalmistu on arvele võetud kultuurimälestisena.
Kalmistu pindala on 7,63 ha.
Kalmistul on kaks kabelit: uus ja vana.
22nd Street

22nd Street on New Yorgi keskse linnaosa Manhattani tänavajoonestikus rõhtsirge tee.
Ivanovo rajoon

Haldusjaotus

Ivanovo rajoonis on 204 asustatud punkti ja nad kuuluvad üheteist valla (külaasunduse) koosseisu.
Neeruamüloidoos

Neeruamüliodoos (ladina keeles amyloidosis renis) on neerude ainevahetuse haigus, millele on iseloomulik amüloidse valgu kogunemine neerude rakuvahelisse ruumi.
PMMP

2002–2004

PMMP sai alguse 2002. aastal, kui Paula Vesala ja Mira Luoti kohtusid pärast Popstarsi lauluvõistlust. Bänd sai tuntuks 2003. aastal esimese singliga "Rusketusraidat", millest sai Soome enimmüüdud singel sel aastal. 2003 ilmus bändi debüütalbum "Kuulkaas enot!".

2005–2009

Bändi tõeline läbimurre tuli 2005. aasta kevadel avaldatud albumiga "Kovemmat kädet". PMMP sai kolm Emma muusikaauhinda (aasta album, aasta popalbum, aasta ansambel). 
Aastal 2006 ilmus album "Leskiäidin tyttäret" ja PMMP sai kaks Emma auhinda (aasta popalbum, aasta album). 
Bändi kontsertpaus algas 2007. aasta augustis. Luoti sai sama aasta novembris oma esimese lapse ja Vesala 2008. aasta aprillis. Novembris 2007 ilmus PMMP neljas album "Puuhevonen", mis sisaldab lastelugusid. 
Bändi viies album "Veden varaan" ilmus 25. märtsil 2009. Album võitis Teosto auhinna ja kolm Emma auhinda (aasta album, aasta rock-album, aasta ansambel).

2010–2013

PMMP lasi välja singli "Heliumpallo" aprillis 2012. Bändi kuues album "Rakkaudesta" ilmus 11. juunil 2012. Samal päeval ilmus alumi teine singel "Rakkaalleni", millest sai raadiote kõige rohkem mängitud lugu. 
13. mail 2013 PMMP teatas karjääri lõpetamisest. Bändi viimane kontsert oli 27. oktoobril 2013 Helsingi jäähallis, mis oli välja müüdud.
Martín Silva

Koondisekarjäär

Debüüdi Uruguay rahvuskoondises tegi Silva 12. augustil 2009 sõprusmängus Alžeeria vastu.
Ta on kuulunud Uruguay koondisse 2010., 2014. ja 2018. aasta maailmameistrivõistlustel, 2011. ja 2015. aasta Copa Américal, 2016. aastal Copa América Centenariol ning 2013. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiril.
Kuningas Arthur

Kuningas Arthur on keskaja Lääne-Euroopa kirjanduses legendaarne kuningas Suurbritannias. Traditsiooniliselt dateeritakse kuningas Arthuri valitsusaeg 5. sajandi lõppu ja 6. sajandi algusse. Keskaegsete ajalooraamatute ja rüütliromaanide väitel juhtis Arthur rooma-keldi Inglismaa kaitset saksi sissetungijate vastu 6. sajandi alguses. Arthuri legendis on põimunud rahvaluule ja kirjandus ning tänapäeval on tema ajalooline olemasolu kahtluse all.
Napid ajaloolised andmed Arthuri kohta pärinevad mitmest allikast, millest peamised on "Annales Cambriae", "Historia Brittonum" ja Püha Gildase kirjutised. Samuti mainitakse Arthuri nime varastes luuletekstides nagu kõmri "Y Gododdin".
Arthuri legend sai populaarseks eelkõige Monmouthi Geoffrey fantaasiaküllasest teosest "Historia Regum Britanniae" ("Britannia kuningate ajalugu"), mis valmis 1138. Sellele eelnesid kõmri ja bretooni legendid ja luuletused, millest Arthur on kas suur sõdalane, kes kaitses Britanniat inimeste ja üleloomulike vastaste eest, või maagiline kuju, kes seostus vahel kõmri allilma Annwniga. On teadmata, mis Geoffrey "Historia"'s pärineb varasemaist allikaist ning mis on tema enese kirjanduslik väljamõeldis.
Ehkki kuningas Arthuri loo teemad, sündmused ja tegelased varieeruvad laialt ja sel pole üht kanoonilist versiooni, lähtuvad hilisemad ümberjutustused tihti Monmouthi Geoffrey versioonist. Geoffrey kirjelduses oli Arthur kuningas, kes lõi puruks saksid ning rajas impeeriumi, millesse kuulusid Britannia, Iirimaa, Island, Norra ja Gallia. Samuti ilmus Historia's rida tegelasi, kes nüüdseks on saanud Arthuri legendi oluliseks osaks: Arthuri isa Uther Pendragon, võlur Merlin, Arthuri naine Guinevere, mõõk Excalibur, Arthuri sünd Tintageli lossis, tema viimane lahing Mordredi vastu Camlannis ning viimne puhkepaik Avalonis.
12. sajandi Prantsuse autor Chrétien de Troyes lisas Arthuri legendi Püha Graali ja Lanceloti. Tema eeskujul said keskaja kirjanduses populaarseks Arthuri-romaanid, milles loo keskpunkt nihkub sageli Arthurilt teda ümbritsenud tegelastele, näiteks mitmesugustele Ümarlaua rüütlitele. Keskajal õitsenud Arthuri-kirjandus vajus uusajal unustusse, tõustes uuesti laia lugejaskonna ette alles 19. sajandi romantismi ajel.
Kuningas Arthuri loo põhjal on kirjutatud arvukalt raamatuid, tehtud filme, oopereid ja muid kunstiteoseid. Eesti keeles on ilmunud näiteks Marion Zimmer Bradley Arthuri-töötlus "Avaloni udud", T. H. White'i "Kunagine ja tulevane kuningas", Mary Stewarti "Kristallkoobas", James Riordani "Kuningas Arthuri lood", Mark Twaini paroodia "Jänki kuningas Arthuri õukonnas", samuti Arthuri-kirjanduse üks alusteoseid, Chrétien de Troyes' "Parzival" Rein Sepa tõlkes.
Osvald Ojaveer

Osvald Ojaveer (aastani 1935 Osvald Klimberg, 24. jaanuar 1906 Meeksi vald, Võrumaa – 20. veebruar 1966 Tallinn) oli Eesti põllumajandusteadlane.

Elulugu

Osvald Ojaveer oli talupidaja poeg.
Lõpetas 1925 Räpina Gümnaasiumi, 1931 TÜ agronoomiaosakonna. Oli 1929–36 Tooma sookultuuri- ja maaparanduskooli õpetaja, 1936–44 juhataja, 1944–49 TÜ maaparanduse ja sookultuuri kateedri vanemõpetaja, 1949–50 taimekasvatuskateedri vanemõpetaja, 1950–54 EPA heinaseemnekasvatuse agronoom, 1954–55 Tartu MTJ-i agronoom, 1955–56 Pärnu-Jaagupi sordikatsepunkti ja 1956–64 Kose sordikatsepunkti juhataja, 1964–65 Harju Kolhoosi- ja Sovhoositootmisvalitsuse rohumaa-agronoom, 1965–66 Tallinna Noorte Naturalistide Keskmaja juhataja. Õpetanud rohumaa- ja sookultuuri.

Teadustöö

Uurinud vaskväetiste tähtsust sookultuuride kasvatamisel, samuti heintaimede saagikuse suurendamise võimalusi.
Valimisringkond nr 4

Valimisringkond nr 4 on Riigikogu valimiste ringkond, mis hõlmab Harju maakonna (ilma Tallinnata) ja Rapla maakonna.

1992. aasta Riigikogu valimised

Ringkonda kuulus Ida-Tallinna linnaosa (endine Mererajoon) ja seal oli saadaval 6 mandaati.

1995. aasta Riigikogu valimised

Ringkonnas oli saadaval 11 mandaati.

1999. aasta Riigikogu valimised

Ringkonnas oli saadaval 11+1 mandaati.

2003. aasta Riigikogu valimised

Ringkonnas oli saadaval 12 mandaati.

2007. aasta Riigikogu valimised

Ringkonnas oli saadaval 13 mandaati.
Kamambäär

Kamambäär ehk Camemberti juust ehk Camembert on pehme, kooretaoline prantsuse juustusort, mis on saanud nime Põhja-Prantsusmaal Normandias Orne'i departemangus asuva Camembert'i küla järgi, kust see juust pärit on.
Kamambääri ametlik sünniaasta on 1791.
Kamambääri tehakse pastöriseerimata lehmapiimast ning küpsetatakse hallitusseente Penicillium candidum ja Penicillium camemberti abil umbes kaks nädalat. Seda valmistatakse väikeste, umbes 250 grammi kaaluvate sõõridena, mis mähitakse paberisse ja pannakse karpi.
Pierre Boisard väidab, et kamambäär on üks esimesi globaliseerunud, homogeniseeritud ja standardiseeritud toite. Enne kui seente olemusest aru saadi, oli kamambääri värvus juhuslik, enamasti sinakashall, pruunide plekkidega.
Salvador Dalí olevat kamambäärist inspiratsiooni saades maalinud oma kuulsa maali "Mälu püsivus", millel kujutatud "sulavad kellad" on inspireeritud üleküpse kamambääri sulavast rattast.
Kamambääril on kaitstud päritolunimetus.
Raoul Üksvärav

Raoul Üksvärav (21. aprill 1928 Tallinn – 2. märts 2016) oli Eesti majandusteadlane ja poliitik.
Ta lõpetas aastal 1942 Viljandi Linna 2. Algkooli ja aastal 1947 kuldmedaliga Viljandi 2. Keskkooli. Aastal 1952 lõpetas ta cum laude Tallinna Polütehnilise Instituudi majandusteaduskonna tööstusökonoomika erialal. Aastatel 1953–1956 oli ta aspirantuuris Eesti NSV TA Majanduse Instituudis, aastal 1956 kaitses ta majanduskandidaadi väitekirja (kinnitati aastal 1957), aastal 1967 kaitses ta majandusdoktori väitekirja (kinnitati aastal 1969), aastast 1969 on ta professor.
Aastatel 1952–1953 oli ta tehases "Volta" tehnilise normeerimise insener, aastatel 1956–1958 oli ta Eesti NSV TA Majanduse Instituudi tööstusökonoomika sektori nooremteadur.
Aastatel 1958–1989 töötas ta Tallinna Polütehnilise Instituudi majandusteaduskonnas õppejõuna: aastal 1958 tootmise ökonoomika ja organiseerimise kateedris vanemõpetajana, aastatel 1959–1967 samas dotsendina, lisaks oli ta aastatel 1962–1964 õhtuse üldtehnilise teaduskonna dekaan, aastatel 1964–1966 oli ta vanemteadur, aastatel 1967–1969 oli ta TPI õhtu- ja kaugõppeprorektor. Aastatel 1969–1989 oli ta tööstuse juhtimise ja plaanimise kateedri juhataja.
Aastatel 1989–1992 oli ta Eesti Majandusjuhtide Instituudi teadusdirektor. Aastal 1992 oli ta Arnold Rüütli nõunik. Aastatel 1992–1999 oli ta Riigikogu VII (valimisliidust "Kindel Kodu") ja VIII koosseisu (valimisliidust "Koonderakond ja Maarahva Ühendus") liige.