google/wiki40b huggingface dataset:
Toivo T. Pohjala

Toivo Topias Pohjala (27. juulil 1931 Harjavalta linn – 12. november 2018 Harjavalta linn) oli Soome põllumees ja poliitik.
Ta lõpetas 1950. aastal gümnaasiumi ja 1956. aastal ülikooliõpingud agronoomi kvalifikatsiooniga. Ta tegutses aastast 1955  Satakunta maakonnas Harjavaltas põllumehena. Ta töötas aastatel 1956–1975 Rikkihappo Oy Harjavalta põllumajanduskeemiatehases.
Ta kuulus Koonderakonda ja oli aastatel 1975–1987 Eduskunna liige. Aastatel 1987–1991 oli ta Harri Holkeri valitsuses põllu- ja metsamajandusminister.
Tema isa Toivo Pohjala oli maadleja ja hobusekasvataja.
Aadria meri

Aadria meri on Vahemere osa. Joonia merega ühenduses Otranto väina kaudu.
Aadria meri on piklik, loode–kagusuunaline, pikkusega umbes 800 km ja pindalaga 144 000 km². Loodeosas on suuremas osas sügavus alla 200 meetri. Sügavaim, kuni 1230 meetrit, on kaguosa, kuid Vahemere nõost on see osa eraldatud kõrge veealuse künnisega.
Aadria mere edelarannik on valdavalt madal ja liivane, kirderannik aga kaljune ja seal on Dalmaatsia saared. Loodeosas on rannik eriti madal ja soine, seal asub Veneetsia.
Aadria merre suubuvatest jõgedest on suurim Po. Nendest lähtuv mage vesi hoovab mere edelarannikut mööda kagusse, seetõttu on Aadria mere vesi Vahemere veega võrreldes magedam ja sogasem ning talvel külmem.
Aadria mere põhjaosa on üks väheseid Vahemere osi, kus loodete kõrgus ulatub ühe meetrini.
Samern

Geograafia

Samern asub Nordhorni ja Steinfurti vahel, Nordrhein-Westfaleni piiril. Vald kuulub valdade ühendusse (Samtgemeinde) Schüttorf.

Kultuur ja vaatamisväärsused

Mansbrügge vaatetorn, või kohalikus kõnepruugis Piggetörnken, oli vastavalt kohalikule legendile kunagi 14. sajandil krahvile kuuluv rahapada. Kuid uuemad leiud näitavad, et seda hoonet kasutati tollipunktina.

Sport

Samernis on spordiklubi SV Suddendorf-Samern 1959 e.V.

Majandus ja taristu

Autobahn A 31 kulgeb otse läbi Samerni valla.
Tallinna vallkindlustused

Tallinna vallkindlustused on väljaspool Tallinna linnamüüri asunud uusaegsete kaitserajatiste vöönd.
Vallkindlustusi hakati arendama selleks, et viia linna kindlustused vastavusse tulirelvade kasutuselevõtmisest tulenevate uute vajadustega.
Tallinna vallkindlusted kujundati senisest eesvallist ja see moodustas koos linnamüüriga taktikalise terviku.
Tallinna vallkindlustuste esimene osa rajati 1463–73. Selle moodustasid Nunnavall koos vallikraaviga, mis rajati Nunnavärava ja Suure Rannavärava vahele, linna idaküljele rajatud palissaad ning Viru eesvärava ette rajatud vallivärav koos hulknurkse vallivärava Suure zwingeriga. Nende järel valmis esimene ettenihutatud suurtükitorn Kiek in de Kök, mida ehitati 1475–83.
Tallinna vallkindlustused hõlmasid 19. sajandi alguses 78 ha. Viimast korda kohendati neid Krimmi sõja ajal 1854–55.
Tänapäeval on Tallinna vallkindlustustest säilinud kolmandik, näiteks Ingeri, Rootsi ja Skoone bastion, osaliselt ka Suure Rannavärava ja Viru värava bastion. Nendel paikneb haljasala, mis eraldab Tallinna vanalinna ülejäänud linnast.
Georg Kiviste

Georg Kiviste (kuni aastani 1923 Georg Steinfeldt; 14. aprill 1866 Tapa – 28. september 1941 Narva) oli eesti vaimulik.
Õppis vallakoolis, aastatel 1878–1881 Ambla kihelkonnakoolis, 1884–1887 Hugo Treffneri Gümnaasiumis Tartus, 1887–1890 Tartu Kubermangugümnaasiumis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1891–1896. Prooviaastal oli ta Viru-Jaakobi koguduses. Ordineeriti õpetajaametisse 8. veebruaril 1898.
Oli 1898–1905 vikaar Teškovo eesti koguduses Ingerimaal. Aastatel 1905–1910 töötas ta Harju-Jaani koguduse õpetajana. Aastatel 1910–1937 oli ta Narva Peetri koguduse õpetaja, olles 1919–1923 sõjaväevaimulik 1. diviisi juures. 1910–1934 oli tegev usuõpetajana. Läks aastal 1937 emerituuri.

Isiklikku

Tema poeg Georg Wilhelm Kiviste oli Kõpu Peetri koguduse õpetaja, teine poeg Einar Kiviste oli Narva Peetri koguduse, hiljem Sidney Jaani koguduse õpetaja ja Austraalia praostkonna praost.
Miss Universum

Miss Universum (Miss Universe) on iga-aastane iludusvõistlus.
Esimene konkurss toimus 1952. aastal Ameerika Ühendriikides ja võitja oli Miss Soome Armi Kuusela.
Merrit Noormets

Merrit Noormets (aastani 1995 Merrit Võsumägi; sündinud 18. juulil 1973 Tartus) on eesti põllumajandusteadlane.
Ta on töölise tütar.
Lõpetas 1991 Tartu 12. Keskkooli, 1994 Räpina Kõrgema Aianduskooli, 2000 Eesti Maaülikooli agronoomiaosakonna, põllumajandusmagister (aiandus, 2002, EPMÜ), väitekiri "The influence of fertilization on the production of low-bush blueberry (Vaccinium angustifolium Ait.) seedlings on opencast peat pits", Ph.D. (taimekasv, 2006, EMÜ), väitekiri "Ahtalehise mustika (Vaccinium angustifolium Ait.) ja kanada mustika (V. myrtilloides Michx.) õie bioloogia mõningaid aspekte; ahtalehise mustika ja hariliku jõhvika (Oxycoccus palustris Pers.) kultiveerimine ammendatud freesturbaväljadel". Täiendas end 2000–02 Halifaxi Ülikooli Nova Scotia Põllumajanduskolledžis (Kanada), 2003 Kuninglikus Veterinaaria ja Põllumajandusülikoolis (Taani), 2004 ja 2005 Changchuni ülikoolis (Hiina). Oli 2002 EPMÜ mullateaduse ja agrokeemia instituudi assistent ja lektor, 2002. aastast põllumajandus- ja keskkonnainstituudi lektor, 2003. aastast teadur. Töötab Eesti Maaülikooli Põllumajandus- ja keskkonnainstituudis taimekasvatuse ja rohumaaviljeluse osakonna juhatajana.
Uurimisvaldkonnad: kultiveerimisviiside mõju metsamarjade produktiivsusele, kvaliteedile ja keskkonnale, mustika- ja pohlasortide aretus; astelpajusortide marjade biokeemilised muutused olenevalt koristusajast; Eesti muldade omadused, ökoloogia, säästlik kasutamine, taksonoomia (turvasmullad).
Akadeemilise Põllumajanduse Seltsi (aastast 2003) ja European Society for Soil Conservation liige (aastast 2004). Üle 20 teadustrükise.
Tammiste raudteepeatus

Tammiste raudteepeatus oli raudteepeatus Pärnumaal Tori vallas Tammistel. Jaanuaris 2011 peatus suleti ja selle asemel avati 7 km kaugusel Pärnu suunas Pulli raudteepeatus.
Tammiste raudteepeatuses asus üks madal perroon. Rong sõitis Balti jaamast Tammistele umbes 2h ja 25 minutit. Päevas peatus raudteepeatuses neli rongi (pooled Pärnu ja pooled Tallinna suunas). See asus Lelle raudteejaamast 62 kilomeetri kaugusel.  Avamisel jäi jaam Tammiste valda.

Ajalugu

Tammiste pooljaam valmis koos Lelle–Papiniidu raudteeliiniga aastal 1927. Alates 1971. aastast, kui avati uus laiarööpmeline raudtee, oli Tammiste raudteepeatus.
Tammiste ja Sindi vahelt on alguse saanud 2 km pikkune Sindi turbaveo haru, kaks laadimisteed ja karjääritee.

Jaamahoone

Jaamahoone ehitati aastatel 1927–1928 Leon Johansoni projekti järgi ja oli raudteel kasutusel 1980. aastateni. Kuni 2008. aastani hoones elati, praegu seisab tühjalt ja on halvas olukorras. Välja kolimisega on viimastel elanikel kiire olnud, veel hiljuti meenutas neid nööril kuivav pesu.
Harvester

Ajalugu

Mitmeotstarbelise metsamasina ehitamist alustati 1960ndatel ning nende tootmisega alustati kõigepealt Soomes ja Rootsis. Soome insener Sakari Pinomäki disainis esimese langetustraktorilaadse masina, mille nimeks oli PIKA 50 ja 1973. aastal sai sellest ettevõttest esimene Euroopa tootja, kes tegi PIKA 75.

Kasutus

Langetustraktor võivad olla ratastel või roomikutel masinad, millel on lõikamispea. Lõikamispea on võimeline puid langetama, laasima ning lõikama neid soovitud pikkusesse. Ratas-langetustraktor on spetsiaalselt ehitatud masin, mille liigendraamil on neli kuni kaheksa ratast. Erinevatel langetustraktoritel võib kabiin erinevatel kohtadel paikneda, näiteks kas liigendraami esimeses või tagumises osas. Mõni kabiin on võimeline pöörlema nagu ekskavaatoril, teine on statsionaarselt paigas. Langetustraktori kraana ehk poom on kinnitatud kabiiniga või paikneb eraldi alusel ning tihti on poom teleskoopne ehk võimaldab lõikepeal kaugemale välja ulatuda. 
Roomik-langetustraktor on väga sarnane metsavedajaga, ainult et haaratsite asemel on lõikepea ning tal puudub palkide kandepind.
Karl August Hermann

Elulugu

Hermann sündis sepa pojana. Ta õppis sealsamas algkoolis, kus hiljem töötas ka koolmeistrina. Gümnaasiumi lõpueksami sooritas Hermann eksternina Peterburis. Aastatel 1874–1878 õppis ta Tartu Ülikoolis usuteadust, 1878–1880 Leipzigis võrdlevat keeleteadust ja sai sel alal ka doktorikraadi. Seejärel asus ta elama Tartusse ning aastal 1882 sai temast Eesti Postimehe toimetaja.
1885–1898 andis ta välja ajakirja Laulu- ja mängu-leht, mis aastatel 1898–1899 ilmus Rahva Lõbu-lehe nime all. 1886 ostis Hermann ära Perno Postimehe, tõi toimetamise Tartusse ja nimetas ajalehe ümber Postimeheks. Ta tegutses mitmetes eesti seltsides, ka Aleksandrikooli komiteedes ning toetas üldse aktiivselt rahvuslikku liikumist. 1890. aastate esimesel poolel oli tema toimetatud Postimees ainus rahvuslik eesti ajaleht. 1891. aastal muutis ta Postimehe nädalalehest esimeseks eestikeelseks päevaleheks. 1889. aastast oli Hermann ka Tartu Ülikoolis eesti keele lektor.
Hermann oli äärmiselt aktiivne ning tal oli palju huvisid, muuhulgas tegeles ta näiteks  muusika, ajaloo, keeleteaduse ja ajakirjandusega. Ta komponeeris laulelduse "Uku ja Vanemuine", mida on peetud ka esimeseks eesti ooperiks, samuti püüdis ta kindlaks teha eestlaste päritolu (näiteks väitis ta, et eestlased on muistsete sumerite järeltulijad). Hermann asus välja andma esimest eestikeelset entsüklopeediat ("Eesti Üleüldine Teaduse Raamat") ning andis välja esimese eesti kirjanduse ajaloo ülevaate ("Eesti kirjanduse ajalugu esimesest algusest kuni meie ajani", 1898).
Hermann kuulus nii II, IV, V kui ka VI üldlaulupeo üldjuhtide sekka. Ta lõi enam kui 300 muusikateost, millest enamik olid koorilaulud. Nendest tuntuimad on "Kungla rahvas", "Mingem üles mägedele" ja "Oh laula ja hõiska". Hermann tõlkis arvukalt üliõpilaslaule saksa keelest eesti keelde ja neid lauldakse tänapäevani tema sõnadel. Lisaks kogus ta rahvaviise.
Äärmiselt aktiivselt nii mitme valdkonnaga tegeledes ei jäänud tal aega millelegi sügavamalt pühenduda ja see kurnas ta tervist. "Dr. Hermannile sündis see, et kõik tema elu ajalehtedes ära laideti." 1896. aastal müüs ta Postimehe noorema põlvkonna rahvuslastele ja ajalehe toimetajaks sai Jaan Tõnisson.

Isiklikku

Hermann oli abielus Paula Freybergiga, neil oli neli last.

Tunnustused

1901. aastal valiti ta Eesti Üliõpilaste Seltsi auvilistlaseks.

Mälestuse jäädvustamine

Karl August Hermanni kunagisele elupaigale Tartus Veski tänaval (tollasel Piiri tänaval) on paigaldatud mälestustahvel.
Tartus Tähtveres kannab tema nime Karl August Hermanni tänav. Tallinnas Kesklinna linnaosas Torupilli asumis on Karl August Hermanni tänav.
Põltsamaal on Karl August Hermanni monument ja Karl August Hermanni tänav.
Rein Kipper

Rein Kipper on Eesti elektroonikainsener ja teadlane.
Lõpetas Tallinna Polütehniise Instituudi (TPI) Automaatika ja telemehhaanika erialal 1970. aastal cum laude.
Tehnikateaduste kandidaat.
Töötas Tallinna Raadio-Elektroonika Konstrueerimisbüroos (TREKB-s) alalispinge mikrovoltmeetrite alal.
Concordia vald

Ajalugu

Vald moodustati 1807. aastal.
Harald Kirsipuu

Harald Kirsipuu (9. november 1906 Peterburi – 9. juuli 1942 Ussollag, Permi oblast, Venemaa) oli Eesti sõjaväelane (kapten, 1937).
1925. a. lõpetas  Tallinnas (oma isa asutatud)  Jaan Kirsipuu Ühisgümnaasiumi ning asus samal aastal Tartu Ülikoolis õigusteadust õppima. 1926.a astus Sõjakooli ohvitseride jalaväe kursusele, mille lõpetas 1928. a. paremuselt teisena, sai selle eest auhinnaks kulduuri, ning  ülendati nooremleitnandiks.
Pärast Lennukooli lõpetamist määrati  Üksiku Lennuväedivisjoni nr. 3 lenduriks. 1933-1934.a oli ta ÜLD nr 3 II salga ülem. 1934-1937.a õppis  Kõrgemas Sõjakoolis. Pärast selle lõpetamist lähetati  Eesti sõjaväe Õhukaitse Staapi ning määrati selle I (operatiiv)jaoskonna ajutiseks ülema kohusetäitjaks, 20.06.1939. a ülemaks.   
1940. a. kui Nõukogude Liidu okupatsioonivõimud olid Eesti sõjaväe likvideerinud, viidi H. Kirsipuu  küll üle kolonelleitnant Hans Kitveli alluvusse, kes moodustas parajasti tulevast Punaarmee   22. laskurkorpuse üksikut lennueskadrilli, kuid komisjoni otsusega tunnistati H. Kirsipuu poliitiliselt Nõukogude Liidule ebausaldusväärseks. Vallandati seetõttu Punaarmeest. NKVD arreteeris H. Kirsipuu 22. märtsil 1941, tribunali (erikohtu) otsusega mõisteti ta 15 aastaks sunnitööle. Ta suri ebainimlikes tingimustes sunnitöövangilaagris Solikamskis.
Laskesuusatamine

Laskesuusatamine (ehk biatlon) on välja kasvanud sõjaväelisest patrullsuusatamisest. Laskesuusatamine on üks raskemaid kombineeritud spordialasid.
Sportlased võistlevad-suusatavad ettevalmistatud rajal, kaasas väikesekaliibriline vintpüss, ning peatuvad kaheks või neljaks laskmisseeriaks, püsti ja lamades.
Meeste distantsid on 10 km sprint, 12,5 km jälitussõit, 20 km ja 15 km ühisstart. Naistel on kavas 7,5 km sprint, 10 km jälitussõit, 15 km ja 12,5 km ühisstart. Võisteldakse ka teatevõistluses, mille pikkus on 4x7,5 km ning iga võistleja laseb ühe seeria. Alates 2005. aastas on uudse alana kasutusel ka segateatesõit, kus osaleb kaks naist ja kaks meest.
Laskmine tiirudes. Laskejoone kaugus märklauast on 50±1 m. Lamades laskmisel kasutatakse 45 mm läbimõõduga ja püstiasendis 115 mm läbimõõduga terasest märki. Iga kolmanda laskeraja küljele, ligikaudu 10 m kaugusele tulejoonest ja 5 m kaugusele märklauast, paigutatakse nii treeninguks kui ka võistluse ajaks tuulelipud. Alates 1978. aastast kasutatakse püsse, mille kaliiber ei ületa 5,6 mm. Suurendavaid optilisi sihikuid ei ole lubatud kasutada.
Laskesuusatamine kuulus algselt 1958. aastast Rahvusvahelise Moodsa Viievõistluse Liitu (Union Internationale de Pentathlon Moderne – UIPM). 1994. aastast moodustati oma Rahvusvaheline Laskesuusatamise Liit (International Biathlon Union – IBU). IBU peakorter asub Salzburgis Austrias.
Laskesuusatamise esimesed maailmameistrivõistlused toimusid 1958. aastal Saalfeldenis Austrias. Olümpiamängude kavva võeti ala Squaw Valleys 1960. aastal.
Jüri Nuust

Jüri Nuust (26. juuli 1936 Tartu – 13. märts 1996 Tartu) oli Eesti põllumajandusteadlane.

Elulugu

Jüri Nuust oli talupidaja ja õpetaja poeg, Maie Nuusti vend.
1955. aastal lõpetas Nuust Tartu Töölisnoorte Keskkooli, 1961 Eesti Põllumajandusakadeemia agronoomiateaduskonna; 1963–67 EPA aspirant, põllumajanduskandidaat (1970, samas), väitekiri "Lehediagnostilistest uurimustest õunapuudel Lõuna-Eesti tingimustes".
Nuust oli 1967–85 EMMI Polli katsebaasis nooremteadur, 1985–91 vanemteadur, aastast 1992 aiandustalu pidaja.

Teadustöö

Jüri Nuusti uurimisvaldkond on viljapuude agrotehnika. Uurinud õuna- ja ploomiaedade väetamist ja viljapuude väetisevajaduse hindamiseks lehediagnostilise meetodi rakendamist ning õunaaedade niisutamist ja harimist. Korraldas Polli katsebaasis ploomi- ja kirsipuude meristeempaljunduse. Kõrvalharrastuseks oli sibullillede ja rooside kasvatamine. Üle 50 teadus- ja aimetrükise.
Must kast (teater)

Musta-kasti-teater ehk eksperimentaalteater on iluelementideta esinemispaik, milleks on tavaliselt suur nelinurkne ruum musta värvi seinte ja tasapinnalise põrandaga. Must kast ilmus teatrikunsti alles hiljuti. Seda ei tohi segamini ajada mustal taustal toimuva valgusteatriga, mida tuntakse ka musta teatri nime all.

Ajalugu

Musta kastid muutusid populaarseks ja hakkasid levima 1960. ja 1970. aastatel. Iga suurema ruumi, sealhulgas mahajäetud kohvikud, kauplused ja laoruumid, saab kohandada mustaks kastiks suuremate kulutusteta. Tänu sellele köidab must kast eeskätt mittetulundusühinguid ja madala sissetulekuga näitlejaid. Paljud peavad musta kasti selleks kohaks, kus saab teha „ehedamat” teatrit, mille keskmes on kõige rohkem inimlikkust ja kõige vähem tehnilisust.
Paindlikku lavakujundust võimaldava rajatise idee mõtles välja šveitsi lavakunstnik Adolphe Appia 1921. aasta paiku. Sellele järgnes pool sajandit uuendusi, mis muutsid publiku ja esinejate vahelist suhtlust. Ka teatriteoreetikul Antonin Artaud'l oli sarnaseid ideid sellise lava kohta. Esimene paindlik lava Ameerikas asus näitleja ja mänedžeri Gilmor Brown'i elutoas Pasadena linnas, Californias. Seda toimumispaika ja kahte sarnast kohta, mis loodi hiljem, tunti nime all Playbox Theatre. Seda kasutati Brown'i suurema toimumiskoha Pasadena Playhouse'i eksperimentaalruumina.

Kasutus

Eksperimentaalruume on lihtne ehitada ja hooldada ning seal saab korraldada etendusi või muid etteasteid, sealjuures kasutades vaid põhivahendeid, näiteks üksikuid lavakonstruktsioone. Ruumides on tavaliselt etteulatuv lava, kohandatav etteulatuv lava ja areenlava. Musta-kasti-teatrit kasutatakse ülikoolides ja teistes teatrikunsti õppeprogrammides, sest selline ruum annab mitmekülgseid võimalusi ja seda on lihtne muuta. Paljudes õppeprogrammides on kasutusel nii suur prostseeniumlava kui ka must kast. See võimaldab korraga etendada kahte lavatükki, millest suurejoonelisem toimub pealaval ja eksperimentaalsem mustas kastis. Musta kasti saab samuti kasutada proovide tegemiseks. Mustad kastid on populaarsed ka Fringe’i teatrifestivalidel, sest nende lihtne kujundus ja tehnika võimaldab iga päev korraldada mitu etteastet. Mustaks kastiks saab muuta ka teisi ruume, näiteks konverentsisaale. Seda juhtub eriti tihti teatripidustustel Edinburgh Festival Fringe, kus toimumiskohtadeks on terved hooned, millest iga ruum renditakse välja mitmele teatritrupile.
Musta-kasti-teatrid on näiteks Oslos asuv The Black Box Teater ja Illinoisis Northwesterni Ülikooli juures tegutsev Alvina Krause Studio
Nagu nimetusest järeldub, on musta-kasti-teatrite seinad enamasti värvitud mustaks. Värvide puudus tekitab pealtvaatajates tunde, et värvid viibivad „ükskõik kus” (võimaldades seega olla paindlik etenduste või stseenide vaheldumisel) ning muudab ka üksikud valgusefektid sellevõrra mõjusamaks.
Olaf Millert

Olaf William Millert (6. september 1924 Tallinn – 15. veebruar 2017 Edina, Minnesota) oli eesti psühholoog USAs. 
Olaf Millert lõpetas 1943. aastal Jakob Westholmi Gümnaasiumi ja põgenes Eestist sügisel 1944 Saksamaale. Seal alustas ta õpinguid Erlangen-Nürnbergi Friedrich-Alexanderi Ülikoolis. Ameerikasse saabunult jätkas ta õpinguid ning lõpetas 1950. aastal Siuox Fallsi Augustana kolledži Lõuna-Dakotas. Magistrikraadi kaitses Olaf Millert Lõuna-Dakota ülikoolis Vermillionis. 1952. aastal suundus ta Harvardi ülikooli doktorantuuri, kus tema juhendaja oli psühholoogiaprofessor Gordon Allport. Filosoofiadoktori kraadi psühholoogia erialal kaitses Olaf Millert 1961. aastal.
Aastail 1961–1995 töötas professor Olaf Millert Minnesotas St Olafi kolledžis alates psühholoogia osakonna rajamisest kuni emerituuri siirdumiseni. 1965. aastal õpetas ta külalisprofessorina Tampere Ülikoolis.
2000. aastal asutas perekond Millert Olaf ja Juta Millerti fondi, mis võimaldab Eesti, teiste Balti riikide ja Skandinaavia üliõpilastel St. Olafi kolledžis õppida. Ta tegi ka ettepanekud, millele tuginedes sai St. Olafi kolledži audoktoriks 2000. aastal Lennart Meri ja 2014. aastal Toomas Hendrik Ilves.
Olaf Millert on teinud kaastööd nii ÜROle kui ka Ameerika Häälele ning osalenud Minnesota eestlustegevuses.
Ta oli korp! Rotalia liige alates Erlangeni konvendi loomisest.

Isiklikku

Millertite kodu oli Tallinnas Luise tänavas. Olaf Millerti vanemad olid Eestist lahkunud enne teda, Eestisse jäi ta vanem vend Arved. Tema abikaasa on Juta Millert.
Johann Friedrich Körber

Johann Friedrich Körber (28. aprill 1701 Oberoppurg – 7. aprill 1767 Helme) oli Eesti vaimulik.
Körber sündis Oberoppurgis Tüüringis (praeguse haldusjaotuse järgi Saale-Orla kreisis Tüüringi liidumaal) pastori pojana. Õppis usuteadust (immatrikuleeriti 29. aprillil 1721) Jena ülikoolis. Oli aastatel 1725–1727 koduõpetajaks Halliste kihelkonnas Pornuse mõisas. Ordineeriti 27. juulil 1727 õpetajaks.
Oli aastatel 1727–1746 (introdutseeriti 13. augustil 1727) Tarvastu Peetri koguduse õpetaja. Aastatel 1746–1748 (introdutseeriti 21. septembril 1746) teenis ta Otepää Maarja kogudust. Aastatel 1748–1767 oli ta Helme Maarja koguduse õpetaja, lisaks oli ta aastast 1749 Pärnu praostkonna praost.

Isiklikku

Johann Friedrich Körber abiellus Tarvastus aastal 1729 oma eelkäija Anton Theophil Lau lesega. Nende poeg Paul Johann Körber oli Tori ja Võnnu Jakobi koguduse õpetaja ja poeg Peter Friedrich Körber (1732–1799) Harju kreisi kreisiarst, kes kanti 1793. aastal Eestimaa rüütelkonna aadlimatrikklisse, pojapoeg Eduard Philipp Körber oli Võnnu Jakobi koguduse õpetaja.
Indoeuroopa laenud eesti keeles

Indoeuroopa laenud on indoeuroopa algkeelest uurali algkeelde laenatud ja sealt eesti keelde jõudnud laentüved, mida on kokku 16-37. Need laenud on ühtlasi ka eesti keele vanimaks laenukihiks. Indoeuroopa laensõnad on nt iva, mesi, müü-(ma), nimi, pelga-(ma), sool (kristalne aine), veda-(ma), vii-(ma).
Sümfooniaorkester

Viiene koosseis

Viieses koosseisus on soleerivate puhkpillide arvu suurendatud tavaliselt vaid üksikutes rühmades. Heliloojate nõudmised on erinevad ja seepärast nimetatakse koosseise nende endi järgi: Wagneri, Bruckneri, Straussi, Mahleri, Schönbergi jne orkester.
Põhja-Friisimaa kreis

Haldusjaotus

Põhja-Friisimaa kreis jaguneb 5 maakonnavabaks linnaks ja vallaks ning 8 maakonnaks (mis jagunevad 133 linnaks ja vallaks).
Ilmar Moss

Ilmar Moss (sündinud 3. juunil 1935 Räpinas) on Eesti laulu- ja tantsupidude üks korraldajaid ning koorimuusika edendaja.
Moss lõpetas 1968. aastal Tallinna Muusikakooli akordionieriala. Aitas aastatel 1962–2003 korraldada üldlaulu- ja üldtantsupidusid.
Ilmar Moss oli aastatel 1962–1966 üldlaulupeo büroo juht, 1991–1998 Eesti üldlaulupeo direktsiooni juht ja 1998–2003 Eesti Laulu- ja Tantsupeo Sihtasutuse juht. Töötas aastatel 1979–1988 Eesti NSV kultuuriministri asetäitjana.
Danijal Ahmetov

Danijal Ahmetov (kasahhi Даниял Кенжатайұлы Ахметов; vene Даниал Кенжетаевич Ахметов; sündis 15. juunil 1954 Pavlodaris) on Kasahstani poliitik. Ta oli  13. juunist 2003 kuni 9. jaanuarini 2007 Kasahstani peaminister ja on alates 11. jaanuarist 2007 Kasahstani kaitseminister.
Lõpetas 1976 Pavlodari Tööstusinstituudi ehitusinsenerina. Majanduskandidaat. 
Töötas ehitusalal Pavlodaris ja Jekibastuzis. On olnud Pavlodari ja Põhja-Kasahstani oblasti äkim (kuberner) ning Kasahstani peaministri asetäitja. 
Juunis 2003 sai temast Kasahstani peaminister, vahetades välja Imangali Tasmagambetovi. President Nursultan Nazarbajev põhjendas uue peaministri valikut sellega, et on tarvis mittepoliitilise töö kogemusega pragmaatikut, kes suudab valitsuse koordineeritult tööle panna. 
Ahmetovi plussiks peeti ka võimet suhelda parlamendiliikmetega tänu oskusele kuulata oponente.    
Tal on õnnestunud läbi suruda maareform, mille pärast tema eelkäija tagasi astus. Tema miinusteks loeti negatiivset suhtumist poliitilisse liberaliseerimisse ning eelistust teatud välismaiste firmade soosimist.

Isiklikku

Ahmetov on abielus. Tal on kaks last.
Ta on olnud sportlane.
Akani keel

Tähestik

Aa Bb (Cc) Dd Ee Ɛɛ Ff Gg Hh Ii (Jj) Kk Ll Mm Nn Oo Ɔɔ Pp Rr Ss Tt Uu (Vv) Ww Yy Zz
Sulgudes olevaid tähti kasutatakse vaid võõrsõnades.