Arduino

Ajalugu

Projekt algas 2005. aastal Itaalia Ivrea linnas (arvutifirma Olivetti poolt), et luua seade, millega oleks võimalik sel ajal saadaval olevate süsteemidega võrreldes odavamalt ja lihtsalt kontrollida õpilaste ehitatud disainiprojekte. 2010. aasta veebruariks oli müüdud enam kui 120 000 Arduino plaati. Arduino loojad Massimo Banzi ja David Cuartielles nimetasid projekti Ivrea Arduini järgi, kes oli Ivrea kuulus ajalooline tegelane. "Arduino" on mehelik itaaliapärane eesnimi, mille tähendus on "tugev sõber".
Arduino loojad võtsid alguses kasutusele avatud lähtekoodiga Wiring platvormi ning hakkasid seda edasi arendama, luues sellega täiesti iseseisva projekti. Wiring loodi Kolumbia programmeerija ja kunstniku Hernando Barragáni magistritööna. Wiringu kaasloojaks oli Mehhikost pärit elektriinsener Diego Gonzalez Joven. Nende juhendajaks olid Massimo Banzi ja Casey Reas. Wiring põhineb Processing programmeerimiskeelel, selle integreeritud arenduskeskkonna lõid Casey Reas ja Ben Fry.

Riistvara

Arduino plaat koosneb 8-bitisest Atmel AVR mikrokontrollerist koos täiendavate komponentidega, et lihtsustada programmeerimist ja ühilduvust teiste kiipidega. Arduino tähtsaks eripäraks on see, et tema ühendusviigud on kindlaksmääratud paigutusega, lubades mikrokontrolleriga plaati ühendada mitmesuguste vahetatavate lisandmoodulitega, mida nimetatakse kilpideks. Ametlikud Arduinod on kasutanud megaAVR seeria mikrokontrollereid, täpsemalt Atmega8, Atmega168, Atmega328, Atmega1280 ja Atmega2560. Lisaks on kasutatud üksikuid teise platvormiga mikrokontrollereid. Enamus plaate sisaldavad 5-voldist lineaarregulaatorit ja 16 MHz sagedusega kristallostsillaatorit, kuigi mõned disainid, nagu näiteks LilyPad, töötavad 8 MHz taktsagedusega ja ei sisalda plaadi disaini piirangute tõttu toitepinge regulaatorit. Arduino mikrokontrollerisse on eelprogrammeeritud alglaadimise haldur, mille tööks on lihtsustada programmide üleslaadimist mikrokontrolleris olevale välkmälule. Väga paljude teiste mikrokontrollerite korral vajatakse selle jaoks tavaliselt välist programmeerimisseadet.
Põhimõttelisel tasemel programmeeritakse kõik Arduino kontrollerid Arduino tarkvara kasutades RS-232 järjestikliidese kaudu, kuid konkreetne riistvaraline lahendus sõltub riistvara versioonist. Uuemad Arduino kontrollerid on programmeeritavad USB-siini vahendusel, kasutades plaatidele lisatud USB-järjestikliidese adapteri mikroskeeme (näiteks FTDI FT232). Mõned mudelid, nagu näiteks Arduino Mini ja mitteametlik Boarduino, kasutavad eemaldatavat USB-järjestikliidese plaati või kaablit, Bluetooth-ühendust või teisi meetodeid.
Suurem osa mikrokontrolleri sisend-väljundviikudest on Arduino kontrolleril eraldi välja toodud. Näiteks kontroller Diecimila ja uuem Duemilanove pakuvad 14 digitaalset sisend-väljundviiku, millest kuut saab kasutada pulsilaiuse modulatsiooniga signaalide genereerimiseks ja lisaks veel kuut analoogsisendit. Need viigud asuvad kontrolleriplaadi ülemisel poolel ning on esitatud standardsete 2,5 mm sammuga pesadena. Arduino Nano ja Arduinoga kokkusobivatel Bare Bones Boardi ja Boarduino kontrolleritel on plaadi alumisel küljel välja toodud 2,5 mm sammuga pistikud.

Arduinoga ühilduvad kontrollerid

On olemas palju erinevaid Ardunio-ühilduvuse ja Arduinost tuletatud plaate. Mõned on funktsionaalselt Arduinoga samaväärsed ja neid saab kasutada samades olukordades. Paljud neist on lihtsad Arduinod mõne igapäevase väljund-draiveriga, mida kasutatakse tihti koolitasemel hariduses, et lihtsustada väikeste robotite ehitamist. Mõned variatsioonid aga kasutavad täiesti teisi mikrokontrollereid erinevate ühilduvuse tasemetega.
Kuigi Arduino riistvara ja tarkvara disainid on tasuta saadaval ja kaetud copylefti litsentsidega, siis Arduino arendajad on palunud, et nimi "Arduino" oleks ainuõiguslik ametlikule tootele ning seda ei kasutataks tuletatud teoste puhul ilma loata.

Arendusmeeskond

Arduino arendusmeeskonnas on Massimo Banze, David Cuartielles, Tom Igoe, GInaluca Martino, David Mellis ja Nicholas Zambetti.