google/wiki40b huggingface dataset:
Kasutajaliidese disain

Protsessid

Kasutajaliidese disain nõuab kasutaja vajaduste mõistmist. Kasutajaliidese kujunduses on mitu etappi ja protsesse, millest mõnda on projektist olenevalt rohkem vaja, kui teisi. (Märkus. Selle teksti ülejäänud osas kasutatakse sõnasüsteemi mis tahes projekti tähistamiseks, on see veebileht, rakendus või seade).
Nõuded funktsionaalsusele – süsteemi ülesehituse loendi koostamine projekti eesmärkide saavutamiseks ja kasutajate potentsiaalsed vajadused.
Kasutaja ja ülesannete analüüs – väliuuringute vorm, analüüsib süsteemi potentsiaalseid kasutajaid, uurides, kuidas nad täidavad ülesandeid, mida disain peab toetama, ja korraldama intervjuusid nende eesmärkide selgitamiseks.
Tüüpilised küsimused hõlmavad järgmist: Mida kasutaja mõttes peaks süsteem tegema? Kuidas süsteem sobiks kasutaja tavapärase töövoo või igapäevaste toimingutega? Kui palju kasutaja on tehniliselt teadlik ja milliseid sarnu süsteeme kasutaja juba kasutab? Millised kasutajaliidese stiilid meeldivad kasutalatele?
Infoarhitektuur ( Information architecture) – protsessi väljatöötamine ja/või süsteemi infovoog. 
Prototüüpimine - nõuete analüüsi etapil nende leidmiseks, täpsustamiseks ja/või valideerimiseks või disaini etapil valikuvõimaluste uurimiseks ning kasutajaliidese kavandamiseks. Seega see, milline prototüüp tuleb luua, sõltub suuresti sellest, millist eesmärki prototüüpimine peab täitma.
Kasutatavuse kontroll – aitab testijale kiirelt, aga tõhusalt leida süsteemtasandil sellise kombinatsiooni, mis võimaldab võimalikult väikese kuludega toota võimalikult suur tulu – paberi peal, ilma reaalseid kuulutusi tegemata.
Kasutatavuse katsetamine – prototüüpide katsetamine tegeliku kasutaja juures – tihti kasutatakse meetodit, mida nimetatakse “valjusti mõtlema”, kus palutakse kasutajat oma mõttetest rääkida katsetamise ajal. Kasutajaliidese disaini testimine aitab disaineril aru saada, kuidas kasutaja võtab disaini vastu, ja see lihtsustab eduka toote loomist.

Kasutamata kasutajaliides – halb kasutajaliides 

Nagu teistes projekteerimise valdkondades, peetakse ka kasutajaliidese projekteerimise edukaks tulemuseks projekteerimistöid, mis on nõutavad kasutajate poolt. Inimesed ei istu isegi kõige ilusamal toolil, kui see osutub ebamugavaks. Sama on disainiga, mille kasutaja unustab. Seega mängib disain olulist rolli mitte ainult objekti enda loomisel, vaid ka kasutamisel teatud keskkonnas.
Kasutajaliidese disainist oleneb see, kas kasutaja tahab toodet või teenust kasutada. Seetõttu on disaineri tööl muuhulgas turunduslik tähtsus.

Näidis

Pipedrive on müügitööriist, mis aitab väikestel müügitiimidel hallata keerukaid või pikki müügiprotsesse. Kasutajaliides on lihtne – ühes vaates võib sisestada, uuendada ja leida kõiki andmeid, lisada uusi tehinguid ja kontaktisikuid kas arvutis või mobiilis, lohistada tehinguid müügietappide vahel, ühenda oma e-post ja teised tööriistad – luua üks asukoht kõikide oma andmete jaoks jne. Kõik see teeb ta kasutajale mugavaks ja arusaadavaks. Tarkvara ehitatakse lähtuvalt tegevustepõhisest müügitööst. Pipedrive'i visuaalne müügitoru aitab säilitada kontrolli keeruka müügiprotsessi üle.
Lepalehine toompihlakas

Kirjeldus

Kasvab on 2–4 m kõrguse põõsana. Esialgu on võrsed karvased, kuid mõne aja pärast paljad. Lehekuju on ovaalne kuni ümar. Õiekobarad on püstised ja koosnevad 5–15 õiest. Isetolmleja. Õitseb maikuus, meeldiva lõhnaga. Viljade valmimiseni kulub pärast õitsemist 45–60 päeva. Viljad on purpurset või musta värvi, läbimõõdus kuni 1,5 cm, söödavad, maitselt magusad ja mahlakad. Viljas on 1–10 seemet. Tuppelehed on viljadel tagasikäändunud. Viljakanne algab marjapõõsal 2–3 aastat pärast istutamist ning suurema saagi saamiseni kulub 3–4 aastat. Taime eluiga on 30–50 aastat. Kanadalaste andmetel on suurim saak olnud 13,5 t/ha.

Levik

On pärit Põhja-Ameerika lääne- ja keskosast, kasvab kõrgendike nõlvadel. Eestis on külmakindel, aga esinemine on pigem erand.

Kasvunõuded

Lepalehine toompihlakas pole mulla suhtes väga valiv, on põuakindel, kuid ei talu seisvat vett. Kanada preeriaaladel kasutatakse niisutussüsteeme.

Kasvatamine

1970ndatel hakati lepalehist toompihlakat kasvatama istandikes.

Toidu valmistamisel, rahvameditsiinis

Indiaanlased kasutasid lepalehise toompihlaka vilju söömiseks värskena, kuivatatult, keedetult supiks või pirukate valmistamiseks. Samuti kasutati toompihlaka vilju koostisosana "pemmikanis", mis oli kohalike liharoog. Veel kuivatati toompihlaka lehti tee tegemiseks. Rahvameditsiinis kasutati ka toompihlaka koort ja juuri, mis aitasid kõhulahtisuse, sünnitusaegsete valude ja verejooksu puhul. Perspektiivne puuviljanduses, seda on kasvatatud Kanada istandikes alates 1918. aastast ning samuti pärineb suurem osa sortidest lepalehise toompihlaka liigist.
Michael Greger

Michael Herschel Greger (sündinud 25. oktoobril 1972) on ameerika arst ja toitumisspetsialist. 
Ta on lõpetanud Cornelli Ülikooli School of Agriculture ning 1999. aastal Tuftsi Ülikooli School of Medicine'i üldarstina spetsialiseerumisega kliinilise toitumise erialal. 1990. aastate esimesel poolel uuris ta hullulehmatõve juhtumeid, misjärel sai temast 1994. aastal veendunud vegan. 
Gregor on tunnustatud lektor ja literaat tervisliku toitumise teemal. Mitu tema raamatut püsisid New York Timesi bestsellerite nimekirjas. Tal on Youtube'is videokanal NutritionFacts.org, millel on üle 400 tuhande tellija.
Konstantin Türnpu

Konstantin Jakob Türnpu (13. august 1865 Klooga mõis – 16. aprill 1927 Tallinn) oli eesti helilooja, koorijuht ja organist.
1886–1891 õppis Türnpu Peterburi konservatooriumis orelit (professor Louis Homiliuse juhendamisel) ja kompositsiooni (professor Julius Johannseni juhendamisel). Õpingute ajal juhatas ta Eesti Heategeva Seltsi koori (Johannes Kappeli järel). 1891- 1892 jätkas õpinguid Berliinis koorijuhtimise alal. Seejärel oli aastaid Tallinna Niguliste kiriku organist, samal ajal saksa gümnaasiumi ja lühemaid perioode ka Nikolai I gümnaasiumi lauluõpetaja. Türnpu juhatas Tallinnas mitmeid saksa koore, kandes ette Bachi, Brahmsi, Beethoveni, Verdi jt suurvorme.
Türnpu heliloomingu moodustavad enamasti koorilaulud, kuid ka mõned soololaulud. Asunud 1916. aastal Tallinna Meestelaulu Seltsi meeskoori juhatama, pühendus ta täie energiaga eesti muusikale ja kirjutas lühikese ajaga mitukümmend tundelist ja rikkaliku harmooniaga meeskoorilaulu (Meil aiaäärne tänavas, Mull´ lapsepõlves rääkis, Talvine õhtu, Kevade tunne, Priiuse hommikul, Mu isamaa nad olid matnud, Tervitus, Troost jt.). Tema sulest pärineb ka populaarne lühitervituslaul ´Ta (Nad) elagu, elagu, elagu, e-la-gu!´. TMS meeskoori, mille mantlipärija kannab tänaseni tema nime, juhatas Türnpu ise 1926. aasta lõpuni. Ta juhatas ka V ja VI üldlaulupeol mees- ja segakoore. Türnpu ideest ja algatusest hoogu saanud Eesti Meestelaulu Selts taaselustati nüüd juba ülemaalisena ja ka poistekoore ühendavana 1988. aasta novembris.
Tema suvekodu oli Klooga lähedal Keila vallas.
Ta oli maetud Kopli kalmistule. Kui kalmistu nõukogude võimuorganite poolt hävitati ja kõik hauad tasandati, oli ta üks kolmest isikust Netty Pinna ja Eduard Bornhöhe kõrval, kes Metsakalmistule ümber maeti.
Tema nime kannab tänav Tallinnas, aga ka bussipeatus Türnpu park Tallinn-Paldiski maanteel veidi enne Klooga randa.
Peeter

Peeter on eesti mehenimi, mugandus apostel Peetruse nimest.
Seisuga 2019. aasta 1. jaanuar oli Eestis eesnimi Peeter 3967 mehel. Peeter on Eestis populaarsuselt 24. mehenimi. 
1. jaanuari 2017 seisuga oli Eestis eesnimi Peeter 4105 mehel ja see oli levikult 23. mehenimi. Peeter oli keskmiselt 54 aasta vanune (mediaanvanus oli 56). Kõige populaarsem oli eesnimi Peeter vanuserühmas 60–64, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 64,81 ning Hiiu maakonnas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 66.
Séléka

Séléka (ka Séléka CPSK-CPJP-UFDR) on Kesk-Aafrika Vabariigi paramilitaarsete organisatsioonide liit, mis 24. märtsil 2013 kukutas riigi valitsuse. Séléka juht Michel Djotodia on kuulutanud end Kesk-Aafrika Vabariigi presidendiks. Peaaegu kõik Séléka liikmed on muslimid.

Taust

Mässuliste koalitsioon sai alguse kokkuleppest KAV kahe valitsusvastase organisatsiooni vahel: Patriootide Liit Õigluse ja Rahu Nimel (Convention of Patriots for Justice and Peace, CPJP) ja Patriootlik Liit Riigi Päästmiseks (Patriotic Convention for Saving the Country, CPSK). CPJP-d esindas kokkuleppes "põhirühmitus"; üks selle harusid sõlmis seevastu 25. augustil 2012 valitsusega rahulepingu. KAV kodusõjas osaleb arvukalt mitmesuguseid mässulisi organisatsioone.
Esmakordselt kerkis Séléka avalikkuses esile 15. septembril 2012 nime all CPSK-CPJP liit, kui see avaldas pressiteate, võttes vastutuse rünnaku eest kolmele linnale. See oli viimane suurtest mässuliste rühmadest, kes samasisulise teate avaldas Enne seda oli Patriootlik Liit Riigi Päästmiseks praktiliselt tundmatu.
15. detsembril 2012 avaldas rühmitus esimese pressiteate täisnime "Séléka CPSK-CPJP-UFDR" all. See hõlmas ka liikumist Demokraatlike Jõudude Ühtsusliit (Union of Democratic Forces for Unity, UFDR). Lisaks kuuluvad Sélékasse väidetavalt veel kaks rühmitust, vanem organisatsioon Kesk-Aafrika Demokraatlik Rahvarinne (Democratic Front of the Central African People, FDPC) ja hiljuti loodud Taastamise ja Ülesehituse Allianss (Alliance for Revival and Rebuilding, A2R).
2013. aasta septembris teatas Michel Djotodia, et Séléka on laiali saadetud. Lagunenud rühmitus on hajunud üle riigi ning pannud inimõigusorganisatsiooni Human Rights Watch teatel toime massimõrvu. Endiste Séléka võitlejate toime pandud tapmised, vägistamised ja rüüstamine on tekitanud usulisi pingeid 80% ulatuses kristlastest koosnevas ühiskonnas. Islaiusulise Séléka vastu võitlemiseks on organiseerunud kristlikud paramilitaarid, kes kasutavad nimetust anti-balaka. ÜRO kaalub vägede saatmist kuritegude peatamiseks. 26. novembril 2013 teatas Prantsusmaa, et suurendab oma väekontingenti KAV-s veel 1000 sõduri võrra, lisaks olemasolevale 400 sõdurile, kui saab selleks ÜRO toetuse.

Nimi

Rõhmituse nimi Séléka tähendab "Liitu" sango keeles, mis on üks kahest KAV riigikeelest (kõrvuti prantsuse keelega).
Terminit Séléka on KAV poliitikas varem kasutatud, kui Jean-Jacques Démafouth lõi poliitilise partei Uus Progressiliit (New Alliance for Progress, Nouvelle Alliance pour le Progrès), mille sangokeelseks nimeks sai Fini Seleka.

Mõjud

Kindral Ousmane Mamadou Ousmane oli eesistuja komisjonis, mille eesmärk oli teha Sélékas sõjaväereform.
Varbola vanad rannamoodustised

Varbola vanad rannamoodustised on rannamoodustised Rapla maakonnas Märjamaa vallas.
Rannamoodustised pärinevad Balti jääpaisjärve ajast. Rannamoodustised võeti 1973. aastal kaitse alla (Varbola vanade rannamoodustiste kaitseala, ka: Varbola kaitseala; pindala 801 ha). Kaitseala hõlmab ka Varbola linnuse maa-ala.
Kõrgelaid (Kiudu lõpp)

Kõrgelaid on Saare maakonnas Saaremaa vallas Välta küla alal Kiudu lõpes asuv 230 m² suurune saar (laid).
Laiu rannajoone pikkus on 65 meetrit ja see on Eesti üks väiksemaid ametliku nimetusega saari.
Laid kuulub Kahtla-Kübassaare hoiualasse ja on looduskaitse all.
Laiu koordinaadid on 58° 27′ N, 23° 9′ E.
Tartu Püha Jüri kirik

Tartu Püha Jüri kirik ehk Suurkannataja Georgi kirik ehk Suurmärter Georgiuse kirik on 1870. aastal ehitatud õigeusu kirik Tartus.
Kirikut kasutab Moskva Patriarhaadi Eesti Õigeusu Kiriku Tartu Püha Georgi (Jüri) kogudus.
Kirik asub aadressil Narva maantee 105.
1845. aastal asutatud eesti õigeusu koguduse jaoks Tartus valmis see kirik 1870. aastal. Hoone sai Teises maailmasõjas kannatada ja taastati 1945. aastal.
Jüri kirik oli Eestist pärit Moskva ja kogu Venemaa patriarhi Aleksius II esimeseks töökohaks pärast Leningradi Vaimuliku Akadeemia lõpetamist.
Joosep (Maarja abikaasa)

Joosep on Uues Testamendis Maarja abikaasa. Joosepi isa nimi oli Jakob ja vanaisa Mattath. Tema vend oli Klopas. Imejuttude kogus Iisraeli filosoof Tooma jutustus Isanda lapsepõlvest (13:1) on viide Jeesuse isa oli puusepp ja valmistas sel ajal (Süüria tekstivariandis lisandub sõna ainult) atru ning ikkeid. Järgneb jutustus kuidas Jeesus ühe rikka tellimuse peale Joosepile antud voodi lauad ühe pikkuseks tegi.
Arameakeelse ametinime naggar, kreekakeelse teksti tõlkevaste ho tekton tähendab "oskustööline"; sõna tähendusväli on avaram (ka õpetlane või meister).
Bejaïa

Majandus

Bejaïa on Alžeeria suurim naftasadam. Seal lõpeb Hassi Messaoud'st tulev naftajuhe. Lisaks toornaftale eksporditakse Bejaïa kaudu rauda, fosfaatväetisi, veini, kuivatatud viigimarju ja ploome. Linnas on olemas tekstiili- ja korgitööstus.

Ajalugu

Bejaïa esimesed elanikud olid berberid. Kartaago ja Rooma riigi ajal oli linna kohal Saldae asula, kus oli väike sadam. Roomlased ehitasid Saldaesse 1 km pikkuse tunneli vee juhtimiseks . Säilinud on Saldae raidkiri, mis jutustab tunneli ehitamisel tehtud mõõtmisveast, mille tulemusel tunneli otstest tehtud käigud ei ulatunud keskel kokku ja seda viga tuli ristkäigu abil parandada .
Rooma ajal kuulus Saldae Mauretania Caesariensise provintsi. Vespasianus asutas sinna veteranide koloonia. Hiljem tõusis Saldae tähtsus veelgi, kui Diocletianus eraldas selle provintsi idaosa omaette provintsiks Sitifensiseks, sest Saldae oli selle provintsi suurim sadam (provintsi keskus Sitif, tänapäeval Sétif, asus sisemaal).
Pärast Rooma riigi langemist sai Saldae vandaalide riigi pealinnaks. See riik loodi 429/430 ja Bütsants vallutas selle umbes 533. Saldae kuulus Bütsantsis Aafrika prefektuuri ja hiljem, alates 590, Kartaago eksarhaati. 647 toimus araablaste esimene rünnak eksarhaadile ja 698 vallutasid araablased Kartaago, likvideerides eksarhaadi. Ühtlasi jäi Saldae inimtühjaks.
11. sajandil asutasid berberi päritolu Hammadiidide dünastia valitsejad Saldae kohale uue linna Bejaïa ja tegid selle oma pealinnaks. Bejaïast sai tähtis sadam ja kultuurikeskus. Riigi viies valitseja al-Nasir ibn Alnas ibn Hammad kindlustas linna tugevasti ja tema poeg, kuues valitseja al-Mansur ibn Nasir rajas kindlustuste keskele kauni palee. Hammadiidide riik lõppes kümnenda valitseja ajal 1152, kui Marokost tulnud Almohaadid selle vallutasid ja oma riigiga liitsid.
Pärast Almohaadide nõrgenemist vallutasid 13. sajandi alguses Bejaïa Tuneesiast tulnud Hafsiidid. Nende võimu ajal levis Põhja-Aafrikas piraatlus ja Bejaïa sai selle üheks keskuseks. 1510–1555 kuulus linn Hispaaniale, kuid seejärel kapituleerus linna sajameheline hispaanlaste garnison Türgi mitme tuhande mehelise laevastiku ähvarduste ees. Hispaanlastel lubati puutumatult lahkuda, kuid kodumaal süüdistati garnisoniülemat Alonso Peraltat reetmises ja ta hukati. Türgi võimu ajal jätkus linnas mereröövlite tegevus kuni 1833. aastani, mil Prantsusmaa selle vallutas. 1962 Alžeeria iseseisvus.

Sõpruslinn

Alates 1995. aastast on Bejaïa sõpruslinn Prantsusmaal asuv Brest.
Rasmus Persson

Rasmus Persson on tegelane Astrid Lindgreni raamatus "Rasmus, Pontus ja Lontu". Ta on 11-aastane poiss, kes õpib Västanviki kooli viiendas klassis. Rasmusel on pruunid sagris juuksed, tedretähnid ja sinised silmad. Rasmuse parim sõber on klassivend Pontus Magnusson.
Rasmusel on ema Gullan, isa Patrik ja 16-aastane õde Patricia ehk Trips. Veel on tal traatkarvaline taks Lontu, keda ta väga armastab. Üldse hoiab Rasmus oma perekonda väga ning tal on raske vaadata, kuidas keegi kurvastab. Teisalt on Rasmus oma kangekaelsusega tuntud üle kooli. Sealjuures on ta siiski lahtise peaga poiss ja magister Fröberg leidis, et „kui Rasmus Persson ainult kasutab talle looduse poolt kingitud aju, suudab ta täitsa hästi arvutada“.

Tsitaate

„Pontust häbenemata kallistas Rasmus ema. Ta armastas oma ränikõva ema piiritult, ja pealegi olid tal nüüd nii saksa keel kui looduslugu selged. See oli oivaline. Ja oivaline tundus talle ka tivolisse minek.“
„Pontus tundis piinlikkust. Talle paistis, et suurem osa inimesi vaatab teda. Kui keegi ütleb, et ta on sulipoiss, siis uskuski ta end sulipoisi olevat ja häbenes seda. Kuid Rasmuse enesekindlusel polnud piire, ta ei pidanud ennast mingil juhul suliks, kuigi teda üheainsa päeva jooksul kaks korda oli selleks nimetatud, esmalt tegi seda tema armastatud matemaatikaõpetaja ja nüüd mõõganeelaja. Mõõganeelaja rääkis küll vigast rootsi keelt, aga tema jutu mõttest oli võimatu valesti aru saada ja just sellega ei tahtnud Rasmus leppida. „See on vale,“ tähendas ta avameelselt. „Me pole üldse mingid sulipoisid.““
„„Tead sa, Rasmus, kui sa oleksid natuke vähem äge ja natuke vähem kangekaelne, võiksin ma sind peaaegu oma lemmikõpilaseks pidada,“ tavatses magister Fröberg öelda. „Miks sa ei võiks olla sama rahulik nagu vend Pontus?““
Dodge'i maakond (Minnesota)

Ajalugu

Maakond moodustati 1855. aastal.
BRDM-2

Iseloomustus

BRDM-2 on kastikujulise kerega kiirekäiguline amfiibne soomuk. Jõuseade asub tagaosas, lahingruum eespool. Kraavide ja pehmete alade hõlpsamaks ületamiseks on kahe telje keskele paigaldatud alla lastavad väiksemad abirattad. Pöördtorn koos relvastusega on üle võetud soomustransportöörilt BTR-60PB. Olemas on massihävitusrelvakaitsesüsteem.
BRDM-2 meeskonnas on viis liiget: komandör, juht, laskur ning kaks vaatlejat (parem- ja vasakpoolne).
BRDM-2 peamine voorus on hea läbivus maastikul.
BRDM-2 puudused on nõrk soomuskaitse ja sisenemis-väljumisluukide ebasoodne asukoht. Masinasse siseneda ja sealt väljuda saab ainult torni ees asuvatest katuseluukidest, mistõttu masinast väljumine lahinguväljal on praktiliselt võimatu.

Ajalugu

BRDM-2 eelkäija oli BRDM-1. Et see ei vastanud uutele lahingulistele nõuetele (puudusid öövaatlusvahendid ja korralik relvastus), siis töötati välja uus soomuk.
Uus luuremasin BRDM-2 võeti relvastusse 1962. aastal ja seda näidati avalikult esmakordselt 1966. aastal. Soomukit toodeti Arzamassi Masinaehitustehases 1963–1989. Kokku valmistati umbes 7200 seda tüüpi soomukit.

Kasutamine

2007. aasta seisuga kasutatakse seda soomukit 49 riigis. Kõige rohkem, üle 2600, on BRDM-2-tesid Venemaal, umbes 1000 Süürias, umbes 600 Angolas ja Ukrainas. Euroopa Liidus on üle 400 BRDM-2 Poolas ja üle 100 Slovakkias, vähesel määral (alla 20) veel mitmel endisel sotsialismimaal. 11 riigis, sealhulgas Eestis, on BRDM-2 varem kasutatud, kuid nüüdseks relvastusest maha võetud.
Iraagi sõja ajal sai ka USA sõjasaagiks mõned BRDM-2-d, mis anti üle muuseumile.
Barreni maakond

Ajalugu

Maakond moodustati 1798. aastal.
Satu Hassi

Satu Maijastiina Hassi (sündinud 3. juulil 1951 Helsingis) on Soome poliitik ja kirjanik, kes kuulub Rohelisse Liitu.
Aastatel 1997–2001 oli ta Rohelise Liidu esimees. Aastatel 1991–2004 oli ta Eduskunna liige ning 2004–2014 kuulus Euroopa Parlamenti Roheliste Liidu ainsa esindajana. Europarlamendis oli ta Keskkonna, Rahvatervise ja Toiduohutuse Komisjoni aseesimees, Tööstuse, Teadusuuringute ja Energeetikakomisjoni asendusliige ning Kliimamuutuse Ajutise Komisjoni liige.
Aastatel 1999–2002 oli ta Paavo Lippose teise valitsuse keskkonnaminister. Ta astus tagasi protestiks valitsuse otsuse vastu ehitada Soome viies tuumaelektrijaam. See oli esimene otsus Lääne-Euroopas uus tuumaelektrijaam ehitada viimase kümmekonna aasta jooksul.
Satu Hassi on hariduselt elektriinsener, töötanud elektrijaamas ja õpetanud Tampere Tehnikaülikoolis. 
Nooruses oli ta taistolane. Ta kuulus 1971–1975 üliõpilasesindusse ja 1973–1975 sotsialistlike üliõpilaste organisatsiooni SOL juhatusse.
Ta on kirjutanud mitu romaani ja esseekogumikku ning luuletusi. Samuti on ta mitme tudengitele mõeldud füüsikaõpiku kaasautor.
Satu Hassi on paranenud rinnavähist.
Redutseerija

Redutseerija on keemias element, mis redoksreaktsiooni käigus loovutab elektron e ja O-a aste suureneb.
Cantilena (ansambel)

Cantilena  on Eesti ansambel.
Ansambel asutati 2009.
Pylkönmäki vald

Külad

Kukko, Kuoppala, Mahlu, Paajala, Pääjärvi
Henno Lender

Henno Lender (8. jaanuar 1905 Tallinn – 20. august 1991 Stockholm) oli eesti arst ja sõjaväelane (sanitaarkapten).

Elulugu

Ta õppis Tallinna Nikolai Gümnaasiumis ja lõpetas 1923. aastal Tallinna Reaalkooli. Aastatel 1923–1929 õppis ta Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas.
Ta oli aastatel 1930–1933 Tallinna garnisoni nooremarst ning aastatel 1933–1940 Sõjaväe Keskhaigla arst. 1941 viidi ta Punaarmee koosseisus Venemaale, 1942 pääses ta Eestisse tagasi. 1942–1944 oli ta Tallinna Prefektuuri arst, 1944 sõjaväearst Haapsalus ja Pärnus, evakueeriti Saksamaale, 1946. aastast Rootsi. Ta oli aastatel 1949–1952 Tidaholmi, 1952–1957 Hallsbergi ning 1958–1970 Alunda jaoskonnaarst.
Liitus 1923. aasta sügissemestril Eesti Üliõpilaste Seltsiga. 1982. aastal valiti ta EÜSi auvilistlaseks.
Maetud Tallinna Metsakalmistule.

Isiklikku

Tema isa Voldemar Lender oli insener ja aastatel 1906–1913 Tallinna linnapea, ema Elfriede Lender oli koolijuht, vend Uno Lender oli diplomaat, advokaat ja Tartu ülikooli rahvusvahelise õiguse dotsent ning õde Juta (1910–1979) oli õpetaja.
Laiuse kirikuvald

Laiuse kirikuvald (Pastorat Lais) oli aastatel 1866–1893 eksisteerinud vald Tartumaal. Tänapäeval jääb kunagise valla maa-ala Jõgevamaale Jõgeva valda.
Laiuse kirikuvald loodi Laiuse kirikumõisa baasil iseseisva omavalitsusena 1866. aastal. Haldusjaotuslikult kuulus vald Laiuse kihelkonda ning hõlmas Laiuse kiriklat ja Mäealuse küla. Vallavanemaks oli algusest peale kuni 1893. aastani Mihkel Olt, lühikese vaheajaga 1869. aastal, mil vallavanema kohustusi täitis Andres Eller.
1893. aastal liideti Laiuse kirikuvald Laiuse vallaga.
Õunaku laht

Õunaku laht asub Hiiumaa kagurannikul. Läänes külgneb laht Kassariga ning idas Salinõmme poolsaare ja Saarnaki laiuga.
Lahe põhjaosa lahesoppi nimetatakse Salinõmme laheks.
Lahes asub mitu laidu ja rahu.
Kiviregi

Kiviregi ehk kivikelk (murdes ka: kõle) on madal kodarateta regi, mida kasutati eeskätt kivide vedamiseks.
Eestis kasutati kiviregi 20. sajandi algupooleni, viies sellega põldudelt kive.
Kälviä vald

Külad

Hilli, Honkimaa, Jatkojoki, Jokikylä, Karhulahti, Kleemola, Kälviä, Miekkoja, Nissi, Passoja, Peitso, Peltokorpi, Porkola, Riippa, Ridankylä, Rimpilä, Ruotsalo, Vuolle, Välikylä, Rita
Jean Baptiste Perrin

Jean Baptiste Perrin (30. september 1870 Lille – 17. aprill 1942 New York) oli prantsuse füüsik, Nobeli auhinna laureaat.
Ta uuris Browni liikumist, tõendas Albert Einsteini seletust sellele ja kinnitas sellega mateeria aatomilist ehitust. Selle eest anti talle 1926. aastal Nobeli füüsikaauhind.
César Gaviria Trujillo

César Augusto Gaviria Trujillo [s'eesar gav'iiria truhh'iljo] (sündinud 31. märtsil 1947 Pereiras (Colombia)) oli Colombia president 1990–1994.
Ta alustas poliitikukarjääri 1970. aastal Pereira linna nõukogu liikmena. 1974 sai temast Pereira linnapea ja samal aastal valiti ta Risaralda asemel senatisse. 1978 nimetas president Julio César Turbay Ayala ta arendus- ja tööstusministri asetäitjaks.
Aastail 1985–1986 tegeles Gaviria Virgilio Barco Vargase valimiskampaaniaga ja sai teenete eest koha rahandusministri juures avaliku krediidi osakonnas.
Gaviria esitas Kongressile eduka agraarreformi ja maksureformi seaduseelnõu. 1987 määrati ta siseministriks. Ta oli läbirääkija sissirühmaga M-19. Veebruaris 1989 astus ta tagasi, et olla taas presidendikampaania organiseerija: seekord aitas ta Luis Carlos Galánit Liberaalsest Parteist.
Gaviria tõus avalikkuse ette algas pärast Galáni mõrvamist 18. augustil 1989, presidendikampaania ajal. 11. märtsil 1990 valiti Gaviria Liberaalse Partei presidendikandidaadiks. 27. mail valiti ta 47 protsendi valijate häältega presidendiks. Vahe järgmise kandidaadiga oli 1,3 miljonit häält.
Selle kampaania ajal mõrvati kolm presidendikandidaati ja riiki oli haaramas terrorilaine. Seetõttu kaotas Gaviria, kes 43-aastasena oli noorim president Colombia lähiajaloos, rahva poolehoiu.
Presidendina tuli Gavirial tegelda peamiselt sisside ja narkokaubitsejatega. Ta pakkus USA poolt tagaotsitavatele narkokaubitsejatele võimaluse pääseda USA-le väljaandmisest ja legaliseeruda, pääsedes kerge karistusega kodumaal.
Pärast presidendiaega sai temast ARO peasekretär.