google/wiki40b huggingface dataset:
Daniil Tšornõi

Daniil Tšornõi (Даниил Чёрный, ca 1350–1428) oli ikoonimaalija ja munk, Andrei Rubljovi kaasaegne ja kaastööline. Temale enam-vähem kindlalt omistatavad teosed on freskod Vladimiri Jumalaema Uinumise katedraali altariruumi kirdeosas (1408) ja Troitse-Sergi suurkloostri Kolmainsuse peakiriku ikonostaasi deesis'e vasak pool (ca 1425).
Vene Õigeusu Kirik loeb ta pühakuna Moskva Androniku õpilaste hulka ja austab kui vaga (преподобный) 26. juunil, Troitse-Sergi suurkloostri vagade pühal, samuti Radoneži pühade päeval 19. juulil.

Eluloolist

Lisanimi Tšornõi tuleb esimest korda ette 17.–18. sajandi vahetuse tekstis "Сказания о святых иконописцах", see võib olla moonutus sõnast чернец, st munk. Enamikus varasetes allikates esineb ta lihtsalt nime Daniil all. Kroonikad nimetavad tekstis Daniili nime esimesena, mis võib viidata tema auväärsemale vanusele ja suuremale kogemusele. 15. sajandi teoloog ja kirikukirjanik Jossif Volotski, kes kirjutab neist kui Androniku kloostri munkadest, kes tegutsesid ikoonimaalijatena koos, nimetab Daniili Andrei Rubljovi õpetajaks. Krooniku teate kohaselt suri Daniil Andrei Rubljoviga ühel ajal, millalgi 1430. aasta paiku ja on maetud nagu temagi Moskva Androniku Lunastaja kloostrisse.
1992. aastal, kui puhastati kloostri Lunastaja peakiriku altariruumi, leiti iguumenite ja kloostri asutajate kõrvale maetuna kaks lihtmunka (nahast punutud ristidega ja nahkjalatsitega), vanuses umbes 50 ja 80 aastat. Uurijad tuvastasid luude seisukorra järgi, et tegemist oli ümbermatmisega. Asjaolu, et kaks lihtmunka olid maetud väga auväärsesse paika, andis alust oletusele, et tegemist on Andrei Rubljovi ja Daniil Tšornõi säilmetega.

Looming

Asjaolu, et  Daniil ja Andrei Rubljov töötasid alati koos, muudab keerukaks nende loomingu eristamise, eriti kuna ikoonimaali pole tavaks signeerida. Uurija on püüdnud leida erisusi käekirjas, stiilis ja tehnikas. Igor Grabar nimetab Andrei Rubljovi stiili graafilisemaks ja Daniili oma maalilisemaks. Arvesse võttes, et Daniil kuulus vanemasse põlvkonda, soovitas Grabar omistada talle maalid, milles ilmnevad 14. sajandi bütsantsipärase maalikooli jooned, nagu "Aabrahami rüpp" Vladimiri Jumalaema Uinumise katedraali lõunalöövis, freskod sama kiriku pealöövi lõunaseinas, rida osaliselt säilinud freskosid altariruumi põhjaseinal ja mõned ikoonid ikonostaasis.
Daniilile omistatud ikoone Vladimiri Jumalaema Uinumise katedraalist leidub Tretjakovi galerii kogudes Moskvas ja Vene Muuseumi kogudes Peterburis.

Muud

Daniil Tšornõi esineb tegelaskujuna Andrei Tarkovski filmis "Andrei Rubljov" (Nõukogude Liit, 1966), teda mängis Ukraina näitleja Nikolai Grinko.
Aafrika Huvide Kaitse Demokraatlik Liit

Aafrika Huvide Kaitse Demokraatlik Liit (Union Démocratique pour la Défense des Intérêts Africains, lühend UDDIA) on endine Kongo Vabariigi partei.
See loodi Fulbert Youlou juhtimisel 29. mail 1956, kui Kongo oli veel Prantsuse Ekvatoriaal-Aafrika osa. Partei pooldas lähedasi suhteid Prantsusmaaga.
1957. aasta parlamendivalimistel said UDDIA ja Aafrika Sotsialistlik Liikumine kumbki 21 kohta 45-liikmelises seadusandlikus kogus. Aastal 1958 sai UDDIA seadusandlikus kogus enamuse. 1959. aasta valimistel saadi 61 kohast 51, kusjuures sotsialistide juhid olid pärast kahe partei pooldajate veriseid kokkupõrkeid vangistatud. Kongo iseseisvumise ajal oli partei võimul. Youlou tahtis teha oma partei ainsaks lubatud parteiks, kuid see kutsus esile rahutused ja Youlou režiimi kukutamise 15. augustil 1963.
Schuylkilli kettsild

Schuylkilli kettsild oli rippsild üle Schuylkilli jõe Philadelphiast põhja pool.
Silla projekteeris ja ehitas James Finley. Valmis 1808. aastal. Tarinduselt kaheavaline rippsild, sildeavadega 200 jalga (61,0 m) ja 100 jalga (30,5 m). Kivisammastele ehitatud sildeehitis oli puidust püloonidega ja sepisrauast valmistatud kettkanduritega.
1816. aastal varises Schuylkilli kettsild lume raskuse all kokku.

Thomas Birchi maal

1811. aastal maalis Thomas Birch maastikupildi "Vaade Schuylkilli jõele ja kärestiku juures asuvale kettsillale" (suurema kujutise saamiseks klikkida lingis  toodud pildile)
Toona jäi kettsild Philadelphiast 5 miili ( 8 km) kaugusele.

Hilisemad sillad

1818. aastal ehitati hävinud kettsilla säilinud sammastele katustatud sild.
Umbes samas asukohas rajati 1850. aastatel teine sild – Schuylkilli jõe viadukt.
Johannes Sikkari valitsus

Johannes Sikkari valitsus oli eksiilvalitsus 12. jaanuarist 1953 kuni 1. jaanuarini 1962.
Valitsus nimetati ametisse Peaministri Vabariigi Presidendi ülesannetes August Rei poolt eriõigusel 12. jaanuaril 1953 Oslos. Johannes Sikkar ja Aleksander Warma astusid ametisse pühaliku tõotuse andmisega samal päeval.
Jaak Tarien

Haridus

Jaak Tarien lõpetas 1998. aastal Ameerika Ühendriikide Õhujõudude Akadeemia Colorado Springsis, on omandanud magistrikraadi Ameerika Ühendriikide Õhujõudude Staabikolledžis ja lõpetanud Balti Kaitsekolledži kõrgema juhtimiskursuse.
Vana Taiwani dollar

Vana Taiwani dollar oli rahaühik, mis käibis Taiwanil aastail 1946–1949.
Võeti kasutusele Hiina Vabariigi poolt pärast saare tagasisaamist, asendamaks Jaapani poolt käibele lastud Taiwani jeeni (Mandri-Hiina raha Taiwanil ei kehtestatud). Anti välja paberrahadena ühest kuni saja tuhande dollarini, alajaotusi ega münte välja ei antud. Kannatas inflatsiooni all, asendati 15. juunil 1949, vahetult enne Hiina Vabariigi valitsuse evakueerimist saarele, uue Taiwani dollariga, mis muutus seega varsti ainsaks Hiina Vabariigi võimualusel territooriumil käibivaks rahaks.
Älli mõis

Älli mõis (saksa keeles Elli) oli Metstaguse mõisa karjamõis Järva-Jaani kihelkonnas Järvamaal.
Nanatonana mägi

Nanatonana on küngas Madagaskari saare Masoala poolsaare sisemaal. Geograafilised koordinaadid on 15°44' S, 50°11' E.
Kõrgus merepinnast on umbes 199 m.
Elektrongeneraator

Elektrongeneraator (inglise k electronic oscillator) on elektroonikalülitus, mis muundab elektritoiteallika alalisvooluenergia etteantud kuju, sageduse ja amplituudiga elektrivõnkumise energiaks.
Tekitatava võnkumise kuju järgi eristatakse siinusgeneraatoreid ja mittesiinusgeneraatoreid.

Relaksatsioongeneraator

Mittesiinuselisi võnkumisi tekitavad peamiselt relaksatsioongeneraatorid, mille pinge graafik võib näiteks olla saehambakujuline või koosneda ristkülikimpulsside jadast.
Relaksatsioongeneraatoris moodustuvad impulsid energiasalvestisse (harilikult kondensaatorisse) koguneva energia perioodilisel vabastamisel elektronlüliti abil.

Mürageneraator

Signaaligeneraatori erikuju on mürageneraator, mis tekitab korrapäratu kujuga signaali. Näiteks mõõtetehnikas kasutatakse mürageneraatoreid, mis tekitavad testsignaalina valget või roosat müra. Valge müra signaalis on võimsuse spektraaltihedus kõigil genereeritavatel sagedustel ühesuurune, nt sagedusel 100 Hz niisama suur kui sagedusel 10 kHz. Roosa müra (ehk 1/f-müra) signaalis langeb energiasisaldus 3 detsibelli oktavi kohta, mistõttu on energiasisaldus kõigis oktavites ühesuurune, näiteks sagedusvahemikus 100‒200 Hz sama mis vahemikus 10‒20 kHz.
Seminatrix

Levila

Neid peamiselt veelise eluviisiga madusid võib kohata  Ameerika Ühendriikides - Põhja-Carolina, Lõuna-Carolina, Georgia ja Florida osariigis.
Moore'i paradoks

Ühes oma loengus juhtis George Edward Moore tähelepanu kummalisele vastuolule, mida ilmutab näiteks ütlus: "Väljas sajab, aga ma ei usu, et väljas sajab." Seevastu "Väljas sajab, aga ta ei usu, et väljas sajab" on täiesti korrektne väide. See paradoks, mida tuntakse ka Moore'i paradoksi nime all, oleks võinud ununeda, kuid väidetavalt läks Ludwig Wittgenstein sellest paradoksist kuulda saades keset ööd Moore'i juurde, nõudes, et Moore loengu sisu kohe kordaks. Igal juhul sobib see paradoks hästi sissejuhatuseks Wittgensteini hilisfilosoofiale.
Mõlemad laused on saadud kahe lühema lause ühendamisel sidesõnaga "ja": (1) "Vihma sajab" ja (2a) "Ma ei usu, et vihma sajab" või (2b) "Ta ei usu, et vihma sajab."
Nii (2a) kui ka (2b) on ühtmoodi ühitatavad lausega (1): kummalgi juhul saavad mõlemad üheaegselt olla tõesed. Ometi ei saa keegi vastuoludeta öelda koos (1) ja (2a).

Lahendused

Võimalik lahendus on järgmine. Lause "Ta usub, et p" (kus p on mingi propositsioon) kirjeldab teatavat osa maailmast, nimelt kellegi uskumust. Ent lause "Ma usun, et p" ei toimi kirjeldusena minu kohta, vaid lihtsalt propositsiooni p jaatusena. Kui ma seon end "p" jaatamisega, siis ma seon end ka selle jaatamisega, et "Ma usun, et p", ja ümberpöördult. Kolmandas isikus esitatud lause puhul on asi teisiti. Seega võiks öelda, et esimeses ja kolmandas isikus esitatud uskumuseomistustel on erinev loogiline vorm.

Võrdlus teadmiseomistustega

Teadmiseomistused käituvad teistmoodi. Lause "Ma tean, et sajab, kuigi tegelikult ei saja" on vastuoluline, kuid vastuoluline on ka lause "Jaan teab, et sajab, kuigi tegelikult ei saja." Asi on selles, et kui kellelegi (ükskõik, kas esimeses või kolmandas isikus) omistatakse p teadmine, siis sellega ühtlasi kinnitatakse, et p on tõene. Mingit uskumust nimetatakse teadmiseks ainult juhul, kui seda peetakse tõeseks uskumuseks.
Ent samalaadseid paradokse võib konstrueerida ka teadmiseomistuste puhul.
Saaparahu

Saaparahu on Saare maakonnas Saaremaa vallas Soela väinas asuv väike saar (rahu).
Rahu koordinaadid on 58° 39′ N, 22° 32′ E.
Gustav Heinrich Kellner

Gustav Heinrich Kel(l)ner (1715 Moskva – 20. juuni/1. juuli 1772 Tallinn) oli Eesti vaimulik.
Kellner oli Tallinna toomorbudekodu kasvandik, õppis Tallinna toomkoolis. Ta immatrikuleeriti 23. juulil/4. augustil 1733 Halle ülikooli ja 2. oktoobril/13. oktoobril 1734 Wittenbergi ülikooli. Ordineeriti 1. novembril/12. novembril 1738 õpetajaks.
Ta oli aastatel 1738–1753 Tallinna Oleviste koguduse abiõpetaja, aastatel 1753–1763 oli ta sama koguduse õpetaja. Oli 12. maist/23. maist 1742 Tallinna koolide inspektor. Aastast 1757 kandis ta Venemaa riigiametnike astmete järgi titulaarpraosti nimetust. Aastatel 1764–1772 oli ta Tallinna linna superintendent (sai superintendendiks 5. mail/16. mail 1764) ja Tallinna Oleviste koguduse õpetaja.
Ta juhtis aastal 1771 ilmunud saksakeelse lauluraamatu trükki andmist; kirjutas, et raamat on sisuliselt uus võrreldes rootsi aja lõpul ilmunuga.

Isiklikku

Gustav Heinrich Kellner oli kaks korda abielus. Tema esimese naise Christiana Maria isa Georg Günther Tunzelmann oli Tallinna Oleviste koguduse õpetaja. Tema väimees (tütre Justina Elisabethi abikaasa) Johann Adam Andreae oli Nissi, Tarvastu ja Helme Maarja koguduse õpetaja; teine väimees (tütre Margaretha abikaasa) Jacob Johann Höppener oli Jüri koguduse õpetaja.
OSCE Minski grupp

OSCE Minski grupp on Euroopa Julgeoleku- ja Koostööorganisatsiooni poolt 1992. aastal loodud organisatsioon, mille eesmärgiks on otsida rahumeelset lahendust Mägi-Karabahhi konfliktile. Seni pole erilist edu saavutatud.
Minski grupi eesistujamaad on Ameerika Ühendriigid, Prantsusmaa ja Venemaa. Peale Armeenia ja Aserbaidžaani kuuluvad liikmete hulka veel Itaalia, Madalmaad, Portugal, Rootsi, Saksamaa, Soome, Türgi ja Valgevene.
Jaakobus (Jeesuse vend)

Jaakobus (1968. aasta piiblitõlkes Jakoobus) oli Joosepi ja Maarja poeg ning Jeesuse vend (Markuse 6:3; Galaatlastele 1:19). Jaakobus oli Jeesuse, Joosese, Siimona ja Juuda vend (Markuse 3:21; Johannese 7:5; Matteuse 13:55). Jeesuse avaliku tegevuse ajal (28–30 pKr) polnud Jaakobus tema õpilane (Matteuse 12:46—50; Johannese 7:5).
Enne 30. aasta nädalatepüha kogunesid Jaakobus koos oma ema, vendade ja apostlitega Jeruusalemmas ühe maja ülemisse tuppa (Apostlite teod 1:13.14).
Jaakobus sai hiljem Jeruusalemma koguduse juhiks ning kirjutas oma nime kandva Piibli raamatu (Apostlite teod 12:17; Jaakobuse kiri 1:1).
Ajaloolase Josephuse järgi käskis saduserist ülempreester Ananus Jaakobuse kividega surnuks visata. See toimus pärast Rooma maavalitseja Festuse surma (umbes aastal 62 pKr) ja enne tema järelkäija Albinuse ametisse asumist. On ka pärimus, et surmaotsus viidi täide teda templi müürilt alla tõugates.
Tiibrakett

Tiibrakett (inglise keeles cruise missile) on sõjanduses kasutatav lõhkelaenguga varustatud mehitamata, programmjuhtimisega lennuaparaat (ka robotlennukmürsk), peamiselt maapealsete (pind - pind, õhk-pind) sihtmärkide hävitamiseks.
Selline ühekordselt kasutatav lennuaparaat erineb taktikalistest ja ballistilistest rakettidest lennutrajektoori ja lennukestuse poolest. Robotlennuk (eesti keeles juurdunult tiibrakett) püsib õhus aerodünaamilist tõstejõudu tekitava tiiva toel, lennukiiruse annab tavaliselt turboreaktiivmootor, mis vajab mõistetavalt tööks õhku. Lõhkepeaks võib olla ka tuumalaeng. Pärast konteinerist väljatulistamist kui lennukmürsk on saavutanud vajaliku kiiruse, asetuvad lennuasendisse klapitav tiib, stabilisaatorid ja reaktiivmootori õhukanali suue,  tühjakspõlenud mittevajalik rakettkiirendi eraldub ning heidetakse kõrvale. Tiibraketi lennukiirus on tavaliselt alla helikiiruse, kuid arendamisel on juba ka ülehelikiiruselised uusarendused.
Esimeseks reaalselt kasutuses olnud tiibraketiks võib pidada Saksamaal konstrueeritud ja Teises maailmasõjas kasutatud "lendavat pommi" V1, mille lennusuunda hoidis gürokompass ja mis võis pulsatsioon-reaktiivmootori jõul lennata kuni 250 km kaugusele.
Tänapäevaseid kõrgtehnoloogilisi tiibrakette tulistatakse rakettkiirendi abil välja maapinnalt, laevadelt nii vee alt kui ka pinnalt ning heidetakse lendu lennukeilt. Robotlennukmürskude navigatsiooniseadmed: madalal lendamiseks maastikureljeefi jälgimise radar, raadiokõrgusmõõdik, mälusse sisestatud lennuteekonna digitaalkaart, satelliitnavigeerimine (GPS) jne., parda-arvuti on varustatud tarkvaraga optimaalseks lennuks madalal kõrgusel (100 m - 15 m) ning maapealsete radarite jälgimispiirkondadest kõrvalt mööda lendamiseks.
Tiibrakettide lennukaugus ulatub mitme tuhande kilomeetrini, lennuaeg tundideni. Sihtmärgi tabamise täpsus on suur (kõrvalekalle mõni meeter). Näiteks 7. oktoobril 2015 tulistati Venemaa sõjalaevalt Kaspia merelt 26 tiibraketti 1500 km kaugusele Süüria aladele sealse sõjategevuse piirkonna sihtmärkide pihta.
Len Väljas

Len (Lennard) Väljas (sündinud 21. novembril 1988 Torontos) on eesti päritolu Kanada murdmaasuusataja. Tema vanavanematest on 3 eestlased ja 1 rootslane.
Väljas on võistelnud maailma karikavõistlustel alates 2011. aastast.
2011. aasta põhja suusaalade maailmameistrivõistlustel Oslos saavutas ta sprindis 15. koha.
7. märtsil 2012 saavutas ta maailma karikaetapil Drammenis sprindis 2. koha.
Sotši olümpiamängudel saavutas ta vabatehnikasprindis 36. koha.

Isiklikku

Tema õde on rannavõrkpallur Kristina Väljas. Nende isa vanemad sündisid Hiiumaal ja emapoolne vanaema Saaremaal.
Salavat Julajev

Salavat Julajev (baškiiri Салауат Юлаев; 16. juuni 1752 – 8. oktoober 1800 Paldiski) oli baškiiri rahvuskangelane. Ta võttis osa Jemeljan Pugatšovi ülestõusust. Ta oli ka luuletaja.
Tema isa oli baškiiri riigitegelane Julai Aznalin.
Pärast vahistamist saadeti ta koos isaga sunnitööle Paldiskisse.

Mälestuse jäädvustamine

Tema järgi on nimetatud Salavati linn, Salavati rajoon, Ufa jäähokiklubi, tänavaid mitmetes linnades jne. Baškortostani vapil on Ufas paikneva Salavat Julajevi ratsamonumendi kujutis.
Paldiskis on talle pühendatud mälestussammas, oma nurk Paldiski Linnamuuseumis ning tema järgi on saanud nime Salavat Julajevi tee.
Tallinna Baškiiri Kultuuri Ühendus "Agizel" on korraldanud juubeliüritusi tema sünniaastapäeval. Tema 255. sünniaastapäevale pühendati Eestis baškiiri ja tatari rahvuspidu sabantui.
Lilyan Kaiv

Lilyan Kaiv (sündinud 17. juuni 1974) on eesti koori- ja orkestridirigent.
Ta lõpetas H.Elleri nim. Tartu Muusikakooli kooridirigeerimise erialal (õp Alo Ritsing) 1993. aastal ja 1998. aastal Eesti Muusikaakadeemia prof. Toomas Kapteni klassis. 
2005. aastal lõpetas Kaiv Eesti Muusikaakadeemia sümfooniaorkestri dirigeerimise erialal (dots. Jüri Alperten).
Lisaks on ta osalenud Neeme Järvi, Paavo Järvi,  Eri Klasi, Neil Thomsoni, Jorma Panula, Alexander Dmitrijevi ja Vladimir Ponkini meistrikursustel. Saavutanud paljudel rahvusvahelistel konkursitel kõrgeid tulemusi.
Alates 2009. aastast on Lilyan Kaiv H. Elleri nim. Tartu Muusikakooli kooridirigeerimisosakonna juhataja.
Valged ööd

Valgete ööde geograafia

Valged ööd esinevad järgmistes piirkondades: Soomes, Islandil, Gröönimaal ja Antarktisel; Venemaa, Kanada, Alaska, Rootsi ja Norra suuremas osas; Eestis, Lätis, Leedu põhjaosas ja Suurbritannias Shetlandi ja Lõuna-Orkney saartel. Polaarjoonte taga esinevad valged ööd enne ja pärast polaarpäeva.
Lõuna-Orkney saared

Lõuna-Orkney saared asuvad Atlandi ookeani lõunaosas Lõuna-Ameerikast edela pool ja Antarktika poolsaarest kirde pool.
Saarte pindala on 621 km². Saared on mägised, kõrgus kuni 1266 meetrit. Valitseb lähisarktiline kliima, suurem osa saartest on kaetud liustikega.
Heidenreich von Walgarden

Heidenreich von Walgarden (surnud 1493) oli Liivi ordu liige ja Pärnu komtuur aastatel 1482–1488.
Tema vanemaid pole teada, kuid ta sündis Marki krahvkonnas Kamenis. Tema suguvõsa pärines Münsteri kandist, kuid hiljem said nad Marki rüütelkonna liikmeteks. Mitmed tema sugulased elasid alates 15. sajandi teisest poolest orduvasallidena Põhja-Eestis ja Karksi lähedal. Ordumeister Heidenreich Vincke von Overberg oli tema onu, seetõttu on arvatud, et ta tuli tolle valitsusajal Liivimaale ja astus ordusse.
1451 on Walgardenit mainitud rüütelvennana Kuldīgas, 1463 aga ordu majandusülemana (Schäffer) Riias. Sel ajal kuulus ta Liivi ordu maamarssali Goddert von Plettenbergi lähikonda, hiljem hakkas toetama aga Johann Wolthus von Herset ja tolle reformipüüdlusi. Tänu sellele sai ta 1469. või 1470. aastal Narva foogtiks ja suutis Virumaa sugulaste abil selle ametikoha ka pärast Herse kukutamist säilitada. 1482. aastal nimetati ta Pärnu komtuuriks, sellele ametikohale jäi ta veel kuueks aastaks, misjärel saadeti ilmselt erru. 1491. aastal on mainitud, et tal oli elatisvaldus Pärnus, ilmselt sealsamas ta ka suri 1493. aasta alguses, enne aprilli.
Konstantin Hunnius

Konstantin Hunnius (ka Constantin Hunnius; 22. jaanuar 1807 Tallinn – 3. veebruar 1868 Narva) oli Eesti vaimulik.
Õppis Tallinna Toomkoolis ja Tallinna gümnaasiumis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1827–1830. Oli seejärel koduõpetajaks Põhja-Eestis. Ordineeriti õpetajaks aastal 1831.
Oli aastatel 1831–1868 Narva Johannese koguduse õpetaja, teenides pastorina ka filiaalkogudustes Oudovas (alates 1856) ja Jamburgis. Oli Narva kõrgema kreiskooli õpetaja, samuti erakooli ja pansioni eestseisja.

Isiklikku

Tema vend oli baltisaksa arst Karl Abraham Hunnius. Konstantin Hunnius oli kaks korda abielus. Esimene naine oli Henriette Dorothea (neiuna Hesse), kelle üks vend Conrad Eduard Hesse oli Saaremaa superintendent, teine vend Carl Hermann Hesse oli Paide kreisiarst ja poeg Fromhold Hermann Hunnius oli Viru-Nigula koguduse õpetaja. Teine naine oli Jenny (neiuna Müller), poeg Carl Benoni Justinus Hunnius oli baltisaksa luuletaja, vaimulik ja ajakirjanik; tütar Monika Hunnius oli laulupedagoog, kes kirjutas mälestusteraamatu "Minu onu Hermann", mis on tema isa esimese abikaasa vennast Carl Hermann Hessest ja suvedest tema juures Paides.
Courtney Love

Courtney Love Cobain (sünninimega Courtney Michelle Harrison; sündinud 9. juulil 1964 San Franciscos California osariigis) on USA muusik, laulja alternatiiv-rock'i ansamblis Hole ja näitlejatar, Kurt Cobaini lesk.
Põld-lehmalill

Levila

Põld-lehmalille levila hõlmab suurema osa Euraasiast: Euroopa, Vahemere maad, Väike-Aasia, Taga-Kaukaasia, Iraani, Kesk-Aasia, Lõuna-Siberi, Kaug-Ida lõunaosa, Mongoolia, Jaapani ja Hiina kuni Himaalaja lõunanõlvadeni. Võõrliigina kasvab ta Põhja-Ameerikas, Austraalias, Uus-Meremaal ja mõnel pool Põhja-Aafrikas.
Eestis on põld-lehmalill haruldane võõrliik. Esineb juhusliku tulnukana raudteede ja maanteede ääres ning põldudel.

Kirjeldus

Põld-lehmalill on üheaastane rohttaim.
Tema juur on peenike ja harunenud.
Vars on 2–6 dm kõrge, püstine, sile ja ülalt tugevasti harunenud.
Vars on kaetud hallikasroheliste terve servaga vastakuti paiknevate lehtedega. Lehel on tavaliselt 3 roodu. Alumised lehed on 3–6 cm pikad ja 1–3 cm laiad, süstjad, tipust teravad ja ka varre poolt ahenenud. Keskmised ja ülemised lehed on väiksemad: 2–3 cm pikad ja 0,3–3 cm laiad, süstjad või munajad, ilma rootsuta ja alusel ümbritsevad vart.
Õisikuks on kohev nutt või pööris, millel on pikk (kuni 6 cm) õieraag. Kandelehed on 2–3 mm pikad ja 0,5–0,8 mm laiad, süstjad ja valge äärega. Õietupp on õitsemise alguses 10–12 mm pikk ja 2½–3 mm lai, silindriline ja 5 rohelise tiivasarnase väljakasvuga servadel. Need hambakesed on 1½–2 mm pikad, kolmnurksed, valge äärisega ja teravad. Viljade valmides laieneb õietupp oluliselt ja muutub munajaks või laimunajaks. Kroonlehed on 15–18 m pikad, tavaliselt roosad või punased, harvem valged. Kroonlehe serv on terve või saagjas. Tolmukaid on 10, emakaid 2. Lill õitseb juunis-juulis ja viljub juulis-augustis.
Lehmalille vili on munajas kupar, mis on 8–9 mm pikk ja 5–6 mm lai. Kupar on kahepesaline ja kaetud 4 hambakesega. Seemned on tumepruunid, kerajad ja kaetud väikeste nüride kühmukestega, läbimõõdus umbes 2 mm.

Majanduslik tähtsus ja kasutamine

Põld-lehmalill on taliviljade seas kasvav umbrohi. Eriti sageli kohtab teda lina ja hirsi hulgas, sest nende seemned valmivad umbes korraga ja seetõttu satuvad lehmalille seemned külvatavate seemnete hulka.
Põld-lehmalilles leidub triterpeenseid saponiine. Seemnetes leidub vakarosiidi, mis saigi oma nime lehmalille ladinakeelse nime järgi, B- ja C-vaksegosiidi ning selliseid flavonoide nagu isosaponariini ja vakariini, mis samuti sai nime lehmalille teadusliku nime järgi.
Põld-lehmalill on mürktaim. Temas sisalduvad saponiinid on üldrakumürgid, mis tekitavad verejooksu ja nekroosi.
Sellegipoolest kasvatatakse põld-lehmalille ilutaimena. Aretatud on hulk sorte, mis erinevad peamiselt õie värvuse poolest: see võib ulatuda puhasvalgest tumeda purpurpunaseni.
Antirabakivi

Antirabakivi (inglise antirapakivi või anti-rapakivi, laen soome keelest) on graniidi erim.
Antirabakivi meenutab rabakivi, kuid on sellest pisut erinev. Kui rabakivile, täpsemalt viiburgiidile, on omane suurte plagioklassi ääristega ümbritsetud kaaliumpäevakivi ovoidide esinemine, siis antirabakivi puhul on asi vastupidi: esinevad plagioklassi ovoidid, mis on ümbritsetud kaaliumpäevakivi ääristest.