Jaan Künnap

Elulugu

Kooliaastad möödusid Kosel ja Tallinnas. 1969. aastast alates on Tallinn ka elukohaks.
Koolinoorena tegeles Künnap aktiivselt spordiga. Ta oli mitmekordne Harju rajooni ja Tallinna noortemeister maadluses ja kergejõustikus. Kolmas koht vabariigi noorte Kreeka-Rooma maadluses.
Künnap töötas 23 aastat päästelaeva tuukrina (1971–1994). Selle aja jooksul viibis ta vee all üle kolme tuhande tunni ja saavutas sügavusrekordina 80 meetrit. Päästepuksiiriks oli koondise Eesti Kalatööstus alus "Sulev".
1972. aastast on hobideks alpinism ja fotograafia. 1975. aastast on tegelenud ka alpinismialase koolitamisega. 1983–1988 oli Tallinna Alpinismiklubi president. 1999. aastast juhib Jaan Künnapi Alpinismiklubi. Alates 1998. aastast on ta töötanud Tallinna Linnamuuseumi fotograafina.
Künnap on vallutanud Euroopa, Aafrika ja Ameerika kõrgemad mäed. On tõusnud 14 korda üle 7000 meetri kõrgustele mägedele ja 8000 meetri kõrgusele Cho Oyu'l. Ta kordas 1986. aastal Eesti kõrgtõusude rekordit, tõustes Pamiiris Ismoili Somoni mäetippu (7495 m). Esmavallutused on Tartu Ülikooli (1982) ja Tallinna-nimeline mäetipp (1984). Vallutatud tippe on tänaseks kokku üle saja viiekümne.
1987. aastal anti Künnapile alpinistide austav nimetus "Lumeleopard", mille saamiseks oli vaja tõusta neljale seitsme tuhandestele mäele (Lenini mäetipp, Korženevskaja, Ismoili Somoni mäetipp (tol ajal tuntud Kommunismi mäetipuna) ja Han-Tengri).
Jaan Künnap on lõpetanud Alpinismi Instruktorite (1984) ja Mägipäästjate Kooli (1985) ning on mitmekordne vabariigi meister matkatehnikas. Ta on Jaan Künnapi Alpinismiklubi IV taseme treener.
Eesti Fotokunstiühingu asutajaliige (1987).

Alpinism

Ta on alpinismiga tegelenud 1972. aastast.

Kuuetuhandeliste esmavallutused

1982. aastal võttis ta osa Tartu Ülikooli 350. aastapäeva tähistamiseks ekspeditsiooni Kesk-Pamiiri Tanõmasi mäeahelikule. Selle käigus esmavallutati Nõukogude Liidu tolle aja kõrgeim vallutamata mägi (sai nimeks Tartu ülikool 350 (tipu kõrgus 6350 m)). Tippu jõudsid Kalev Muru juhtimisel kuus alpinisti, nende seas ka Jaan Künnap.
1984. aastal käisid eestlased jälle Pamiiris mäetippe esmavallutamas. 6047 meetri kõrgusele nimeta tippu tõusti kolme grupiga erinevatel marsruutidel. Tõusugrupp, mida juhtis Jaan Künnap, jõudis tippu 18. augustil (päev varem jõudis tippu Ilmar Priimetsa juhitud grupp). Tipp nimetati Tallinna mäetipuks.

Neli seitsmetuhandelist kahe aastaga

1986. aastal töötas ta Rahvusvahelises alpilaagris Pamir treener-konsultandi ja mägipäästjana. Koos Alfred Lõhmuse ja Kalev Muruga tegid nad 6 nädalaga 3 kõrgtippu (Korženevskaja (7105 m), Kommunismi (7495 m) ja Lenini mäetipp (7134 m)).
1986. aastal olid Künnap, Lõhmu ja Muru giidideks ka kahele prantslasele (Emmanuel Chombot ja Christophe Revěret), kes laskusid Lenini mäetipul 7000 meetri kõrguselt langevarjudega.
1987. aastal korraldati ametiühingute üleliiduline alpinistide ekspeditsioon Tian Shani Han-Tengrile (7010 m). Selle koosseisus tõusid tippu 8. augustil esimeste eestlastena Kalev Muru ja Jaan Künnap.

Mägigiid ja tõusude juht (1984–1997)

Aastatel 1989–1991 korraldasid Tallinna alpinistid mitu ekspeditsiooni Pamiiri ja Tian Shani seitsmetuhandelistele, kus Jaan Künnap tegutses kas mägigiidi või tipputõusu juhina: 1989. aastal Lenini mäele Mihhail Sobelmani juhtimisel (tippu jõudis 11 alpinisti), 1990. aastal Vladimir Vladimirov-Meema juhtimisel Leninile (tipus käis 15 inimest) ja Han-Tengrile (tippu jõudis 7 inimest), 1991. aastal Vladimir Vladimirov-Meema juhtimisel Korženevskajale (tippu jõudis 5 inimest) ning Kommunismile (tippu tõusis 7 inimest).
1993. juhtis ta Eestist lähetatud esimese alpinismigrupi (ekspeditsiooni juht Vladimir Vladimirov-Meema) tipputõusu Alpide kõrgeima mäe Mont Blanci tippu. Prantsusmaa poolelt lähtunud marsruudil jõudis tipus ära käia 11 alpinisti. 1994. aastal suundus esimene eestlaste grupp (ekspeditsiooni juht Vladimir Vladimirov-Meema) Aafrika kõrgeimale mäele. Tõusu Kilimanjaro (5895 m) tippu juhtis Jaan Künnap.
1997. aasta jaanuaris juhtis Künnap eestlaste grupi Lõuna-Ameerika kõrgeimale mäele Aconcagua (6960 m), mille käigus tõusis ta 6. veebruaril koos Enn Nõmmiku ja Üllar Põlluga tippu.

Isiklik kõrgusrekord (1998)

1998. aastal lähetati Eestist esimene ekspeditsioon Himaalajasse kaheksatuhandelist mäetippu vallutama. Edukalt lõppenud ekspeditsiooni käigus, kus viis alpinisti Cho Oyu (8188 m) tippu jõudsid, tõusis Jaan Künnap nõlval 8000 meetri kõrgusele (Tõivo Sarmeti andmetel 7900 m), püstitades isikliku kõrgusrekordi.

Tõusud 2000. aastatel

2002. aastal tõusis Jaan Künnap taas seitsmetuhandelisele. JKA järjekordse Pamiiri ekspeditsiooni käigus juhtis ta Lenini mäetippu 4 kaaslast.
2004. aasta juulis–augustis juhtis ta Eesti ekspeditsiooni Han-Tengrile, kus 5. augustil 2004 toimunud maavärin põhjustas jää- ja lumelaviini. Hukkus 11 alpinisti. Laviini puhkemise ajal jäid Eesti ekspeditsiooni liikmed laviini alumisse ossa, kuid pääsesid õnnelikult ja organiseerisid laviinijäänute päästmistöid. Nad päästsid kahe alpinisti elu ning aitasid päästetööle tõhusalt kaasa. 
21. juulil 2007 tõusis Jaan Künnapi juhtimisel rekordarv eesti alpiniste, 62 alpinisti, Elbruse läänetippu (5642 m). Neist kaks vallutasid ka idatipu (5621 m).
2009. aastal osales ta mägimatkal Türgis, mille käigus tähistati 180 aasta möödumist Ararati (5165 m) mäe vallutamisest J. F. Parroti poolt tõusuga selle mäe tippu.

Looming

Üle neljasaja Jaan Künnapi foto on jõudnud Vikipeedia pildipanka Wikimedia Commonsisse.

Näitused

Künnapil olnud üle viiekümne isikunäituse.