Bruchhausen-Vilsen

Ajalugu

Bruchhausen-Vilsen pärineb 3 kogukonnast: Bruchhausen, Moor and Vilsen. Bruchhausenit on esmakordselt mainitud 1189. aastal ja Vilsenit 1227. aastal. 1870. aastal Moor ja Bruchhausen ühinesid. 1929. aastal liitusid Bruchhausen ja Vilsen Bruchhausen-Vilseniks. 1974. aastast saati on Bruchhausen-Vilsen olnud Samtgemeinde Bruchhausen-Vilseni halduskeskus. 1976. aastal tunnistati Bruchhausen-Vilsen tervisekeskuseks.

Raudteemuuseum

Esimene raudteemuuseum Saksamaal, mida juhib aastast 1966 Saksa raudteeliit (Deutscher Eisenbahn-Verein). Käitab turismiraudteed (pärandraudteed) Bruchhausen-Vilsenist Asendorfini nädalavahetustel ja puhkepäevadel maist septembrini. Muuseum esitleb väljapanekuid erinevatel rongiosadel ja sel on ulatuslik raudteeautode kogu (umbes 100 sõidukit).

Borgwardi teenindus

Väikelinnas tegutseb arvatavasti maailma ainuke säilinud Borgwardi teeninduskeskus. Seda juhivad isa ja poeg. Borgward oli autotootja lähedases Bremenis, mis lõpetas töö vastuolulistel asjaoludel 1961. aastal, kuid autod, eriti Isabella mudel, kujunesid Saksamaa majandusime ikooniliseks sümboliks ja tekitavad jätkuvalt kirgi, isegi kui maailmas oli 2014. aasta seisuga alles ainult kuskil 2000 kuni 3000 Borgwardi. Borgwardi teeninduskeskus Bruchhausen-Vilsenis tegutseb ruumides, mis teadlikult kuuluvad Borgwardi enda hiilguspäevadesse 1950. aastatel. Ettevõte väidab, et tal on 70 püsiklienti ja võib uhkelt kasutada "kogemust arvutipõhise diagnostikakeskuse asemel", osutades, et palju mehaanilist diagnoosimist saab teha lihtsalt mootori müra kuulamise teel ("Vieles kann man schon am Motorengeräusch hören").

Kirikud

St. Cyriakuse kirik Vilsenis on romaani stiilis kirik. Seda on esmakordselt mainitud 1227. aastal ja see kuulus Heiligenbergi kloostrile. Täna on see protestantlik kirik.
St. Bartholomew kirik Bruchhausenis valmis 1901. aastal. Tornis ripub pronkskell, mis valati Kolmekümneaastase sõja (1618–1648) ajal ja mida kasutati eelmises kirikus üle 200 aasta.

Veskid

Behlmeri veski: see on kaheksanurkne kahekorruseline hollandi stiilis ehitis, mille ehitas 1876. aastal möldermeister Heusmann. 1934. aastal ehitati see ümber pärast tõsiseid keeristormi kahjustusi ja 1988. aastal renoveeriti veski täielikult. Lisaks veskile on kudumismasin ja muud taluseadmed avalikkusele avatud.
Martfeldi veski: seda on esmakordselt mainitud 1583. aastal. 1840. aastal ehitati see ümber kolmekorruseliseks hollandi stiilis. Veski põles maha pärast pikselööki 1851. aastal ja ehitati samal aastal uuesti üles. Aastatel 1992 kuni 1999 renoveeriti veski täielikult. Veski on vanim tuulik piirkonnas.
Fehsenfeldsche veski: ehitatud 1871. aastal kolmekorruselisena hollandi stiilis, töötas veski kuni 1971. aastani. 1991. aastal veski restaureeriti ja kasutatakse nüüd pulmadeks.
Sprakeneri tuulik: püstitati 1856. aastal kolmekorruselisena hollandi stiilis ja tegutses kuni 1960. aastani. Väline restaureerimine toimus aastatel 1991 kuni 1994 ja kavas on restaureerida sisemust.
Heiligenbergi kloostri veski: esmamaining aastast 1370; veski ja klooster läksid riigi omandusse 1543. aastal. 1986. aastal veski restaureeriti ja ehitises avati 1996. aastal restoran ja hotell koos galeriiruumiga veskis.
Bruchmühleni vesiveski: oli Heiligenbergi kloostri alumine veski. See asub mõnisada meetrit ülemisest veskist. Esmamaining aastast 1532; 1749. aastal võeti ette suured mullatööd ja veskimaja remont. 1886. aastast oli veski Hüneke perekonna eraomanduses. Vesi taastati veskile 1990/1991. aastal ja alates 1996. aasta kevadest töödeldi umbes 3 tonni teravilja päevas.
Noltesche veski: veski Süstedter Bachil ehitati viljaveskina 1880. aastal ja kolm aastat hiljem varustati turbiiniga. 1997. aastal läks veski Süstedti valla omandusse ja restaureerimine lõpetati 1999. aastal. 1998. aastast kasutatakse turbiini elektri tootmiseks.