google/wiki40b huggingface dataset:
Cato Noorem

Marcus Porcius Cato Uticensis (95 eKr Rooma – aprill 46 eKr Utica), üldtuntud kui Cato Noorem (ladina keeles Cato Minor) eristamaks teda tema vanavanaisast Cato Vanemast, oli Rooma Vabariigi lõpp-perioodil elanud riigimees ja stoik.
Jälgides oma vanavanaisa eeskuju, nõudis Cato järjekindlalt esivanemate kommente (Mos maiorum) jälgimist, eriti äraostmatuse, seaduskuulekuse ja vabariikliku korra osas. Ta oli juhtiv tegelane konservatiivses, aristokraatidest koosnevas Optimaatide parteis, mille eesmärgiks oli senati autoriteedi kaitsmine.
Algselt astus Cato välja nii Caesari kui Pompeiusse vastu, kes mõlemad soovisid saavutada riigis domineeriva rolli. Caesari algatatud kodusõja puhkemisele asus ta koos optimaatidega Pompeiuse poolele, kes lubas vabariiki Caesari eest kaitsta. Pärast Pompeiuse kaotust Pharsaluse lahingus taganes Cato koos Metellus Scipio ja ülejäänud vabariigile lojaalsete vägedega Põhja-Aafrikasse. Seal organiseeris ta aktiivselt vastupanu Caesarile, kuid keeldus ise vägede juhtimist üle võtmast. 6. aprillil 46 eKr toimunud Thapsuse lahingus said vabariiklaselt Caesarilt hävitavalt lüüa, ning Cato, kes ise lahingus ei osalenud, tegi enesetapu, sest ei soovinud elada Caesari poolt valitsetavas maailmas.
Notice and takedown

Notice and takedown (eesti keeles "teatamine ja kõrvaldamine", "märka ja eemalda", "märka ja võta maha") on illegaalse sisu teadetele reageerimise protseduur veebiteenustes, mis on kasutusel USA-s ja Euroopa Liidus. Selles süsteemis eemaldab veebiteenuse pakkuja enda majutatavalt veebiplatvormilt sisu, mille illegaalsuse kohta on talle tulnud teade.
Notice and takedown on laialdaselt kasutusel autoriõiguse rikkumiste korral, kuid ka muu illegaalse veebisisu puhul nagu laim. USA ja ELi õiguses kuulub see protseduur veebiteenuste pakkujate piiratud vastutuse garantiide paketti (nn safe harbor), mille USAs kehtestas Digital Millennium Copyright Act 1998. aastal ja ELis elektroonilise kaubanduse direktiiv 2000. aastal. Piiratud vastutuse üks tingimusi on, et veebiteenuste pakkujad peavad kiirelt veebist eemaldama või tõkestama ligipääsu sellisele veebisisule, mille väidetavast ebaseaduslikkusest neid on teavitatud.

Alternatiivid

Autoriõiguse eri osapoolte hinnangul on notice and takedown-protseduuril mitmeid nõrkusi: kasutajate poolelt vaadatuna tähendab illegaalsusest teataja tõenduskoormise puudumine, et sageli võetakse sisu veebist maha ekslikult või isegi pahatahtliku valesüüdistuse alusel, autoriõiguste valdajate seisukohalt kaasneb selle süsteemiga aga neile hulk tööd illegaalse sisu tuvastamisel. Seepärast on püütud töötada välja alternatiivseid süsteeme. Nii on Kanadas kasutusel mõnevõrra leebem notice and notice-protseduur, kus veebiteenuse pakkuja saadab sisu illegaalsusteate korral omakorda teate sisu üleslaadinud kasutajale, kuid sisu eemaldamise kohustus lasub kasutajal, mitte teenusepakkujal. Euroopa Liidus kavandatavas direktiivis autoriõiguste kohta digitaalsel ühtsel turul aga pakutakse välja rangem süsteem, mis paneb veebiteenuste pakkujatele eelfiltreerimise kohustuse (nn robotfiltrid).
Kiievi vürstiriik

Territoorium

Kiievi vürstiriik eksisteeris pärast Mongolite invasiooni Vene aladele , Kuldhordi vasallina  kuni allutamiseni Leedu suurvürst  Algirdase poolt ja liitmiseni 1362. aastani, mil liideti  Vene Suurvürstiriigina Leedu, Vene ja Žemaitija suurvürstiriigiga ning moodustas osa  Leedu Suurvürstiriigi territooriumist oma lääne-slaavi päritolu elanikkonnaga.
Aastatel 1471–1654, kuulus ta Leedu, Vene ja Žemaitija Suurvürstiriigi koosseisu ning suurvürstiriigi liitumisel personaaluniooniga  Rzeczpospolitaga oli Rzeczpospolita koosseisus.
1654. aastal pärast Moskva tsaaririigi ja Rzeczpospolita sõda liideti Paremkalda-Ukraina territoorium Moskva tsaaririigiga.
Hrjaštšuvate

XXI sajand

2014. aasta Ukraina kriisi ajal võtsid Venemaa-meelsed separatistid asula oma kontrolli alla.
18. augustil tulistati Hrjaštšuvate-Novosvitlivka teel valgete lippude all sõitvat sõjapõgenike kolonni, hukkus palju tsiviilisikud, sealhulgas naisi ja lapsi.
29. augustil oli asula kaitsel olnud pataljon "Aidar" "tšetšeenia sõja taktikat" kasutanud Venemaa tankide ja väeüksuste survel sunnitud taganema.
TV1000

Märkused

Eesti kuulub Ida-Euroopa regiooni, kus edastatakse filmikanali versiooni TV1000 East.
Kasskoer

"Kasskoer" (ingl. "CatDog") on USA joonissari. Sarja looja on Peter Hannan.
Selle peategelane on Kasskoer, kes on kokku kasvanud kassist ja koerast, moodustades neljajalgse olendi, kelle ühes otsas on kassi, teises koera pea.
Eestis näitas sarja Kanal 2. Varem näidati "Kasskoera" Eestis TV1-s alguses 2000. aastal.
Mõjuagent

Ajaloost

Konkreetse termini "mõjuagent" võttis 1943. aastal kasutusele Saksamaa sõjaväeluure Abwehri ülem admiral Wilhelm Canaris.
Endises NSV Liidus ja Venemaa tänapäevases tähenduses kasutas seda terminit avalikkuse ees esmakordselt NSV Liidu RJK esimees Vladimir Krjutškov, kes esines NSV Liidu lagunemise ajal 17. juunil 1991 NSV Liidu Ülemnõukogu kinnisel istungil ja teatas: "Ameerika luure seab endale ülesandeks värvata Nõukogude kodanike seast mõjuagente."
Išili keel

Fonoloogia

Išili keeles on 5 vokaalfoneemi (a, e, i, o, u), mis võivad olla nii lühikesed kui pikad ja 27 konsonantfoneemi.
PKC Group

PKC Group Oyj on Soome päritolu tööstusettevõte, mis keskendub auto-, telekommunikatsiooni- ja elektroonikatööstuste jaoks juhtmeköidiste ja ühenduskaablite arendamisele ja valmistamisele.
2015. aastal teeniti müügitulu 908,0 miljonit eurot. Selle perioodi lõpul töötas ettevõttes 21 764 inimest.
PKC Group on noteeritud Helsingi börsil (PKC1V). Ettevõtte aktsionäride sekka kuulub ka Harju Elekter, kelle käes on ligi 4,6% aktsiatest.
Ettevõtte turukapitalisatsiooniks oli 2016. aasta oktoobri seisuga 413 miljonit eurot. Jaanuaris 2017 tegi India ettevõte Motherson Sumi Systems PKC Groupi aktsionäridele ülevõtupakkumise summas 571 miljonit eurot.
Lisaks Soomele tegutsetakse Eestis, Brasiilias, Hiinas, Saksamaal, Leedus, Mehhikos, Poolas, Venemaal, Serbias ja USA-s.
Park (hotell)

Park oli hotell Tartus Toomemäe pargis aadressiga Vallikraavi tänav 23, hooneni viivad juurdepääsud Juhan Liivi ja Vallikraavi tänavalt.
Hoone ehitati Tartu linnaarhitekti Arnold Matteuse 1940. aastal valminud projekti järgi Noorte Meeste Kristlikule Ühingule matkakoduks, sõja tõttu valmis see alles 1943. aastal. Hoone paikneb küll miljööväärtuslikul alal, kuid pole muinsuskaitse all.
Matteus valis ka hotelli kaunistanud kunstiteosed. Nende seas oli mitme tuntud kunstniku loomingut, nagu Elmar Kitse maal "Tartu vaade Toomelt" (1957), Aleksander Vardi maal "Tartu vaade" (1957), Anton Starkopfi marmorkuju "Naine vaasiga" (1957) ning Varmo Pirgi maal "Tartu motiivil" (1943). Hoone esisel haljasalal asub Juhan Paberiti skulptuur "Õppiv tütarlaps".
Hotell suleti 1. oktoobrist 2015. Park hotell oli Tartu vanim järjepidevalt töötanud majutusasutus, selles oli sulgemise eel üheksateist numbrituba ja töötas seitse inimest. Hotelli viimane pikaajaline juhataja oli Eve Veede.
Hotelli Park on oma teostes kirjeldanud Jüri Aarma, Hellar Grabbi, Kärt Hellerma, Jaak Juske, Jaan Kross, Mihkel Mutt, Karl Martin Sinijärv, Vaino Vahing ja Enn Vetemaa. Kuna teiste tuntud kultuuritegelaste seas peatus hotellis ka Vene kirjanik Aleksandr Solženitsõn, on Tartu linna kaasava eelarve raames soovitud Pargi hotelli juurde Solženitsõni mälestuskivi paigaldamist. 1964. aastal peatus hotellis Soome Vabariigi president Urho Kaleva Kekkonen, kelle järgi anti nimi ta numbritoale.
Kahhel

Kahhel (ka kahhelkivi, kahhelplaat) on värviline või reljeefne plaat või kivi, mille üks pool on glaseeritud. Kahlit kasutatakse nt ahjude (kahhelahi), põrandate, seinte vm katmiseks. Kahlit tuntakse vähemalt alates keskajast.
Eestifoto

Eestifoto (juriidilise nimega Eestifoto kool Mittetulundusühing) on Tallinnas aadressil A. Lauteri tänav 7c tegutsev asutus, mis koosneb fotostuudiost ja fotokoolist.
Asutus asutati 2001.
Tuntud õpetajaid: Kaupo Kikkas.
Lucas Pratto

Lucas David Pratto (sündinud 4. juunil 1988 La Platas) on Argentina jalgpallur. Ta mängib ründajana Argentina kõrgliiga klubis River Plate.
Pratto alustas klubikarjääri 2006. aastal kodumaal Boca Juniorsis. 2007. aastal läks ta laenule teise Argentina kõrgliiga klubisse, Tigre. 2008. aasta augustis liitus ta laenulepingu alusel Norra kõrgliiga klubiga Lyn. Hooajal 2009–10 oli ta veel laenul Argentina esiliiga klubis Santa Fe ja aastatel 2010–2011 Tšiili kõrgliiga klubis Universidad Católica, kellega tuli 2010. aastal Tšiili meistriks. 2011. aasta Lõuna-Ameerika klubide meistrivõistlustel Copa Libertadores lõi ta kuus väravat ning jõudis Universidad Católicaga veerandfinaali.
2011. aasta juunis liitus Pratto Itaalia kõrgliiga klubiga Genoa. Debüüdi Itaalia kõrgliigas tegi ta 11. septembril mängus Atalanta vastu. Esimese värava lõi ta liigas 18. detsembril mängus Bologna vastu, kuid see jäi ka tema ainsaks väravaks Itaalia kõrgliigas.
2012. aasta veebruaris suundus ta laenule Argentina kõrgliiga klubisse Vélez Sarsfield. Hooajal 2012–13 võitis ta klubiga Argentina meistrivõistluste turniiri Torneo Inicial ja tuli lisaks hooaja lõplikuks meistriks, kui Vélez Sarsfield alistas finaalmängus Pratto väravast Newell's Old Boysi tulemusega 1:0. 2014. aastal valiti ta parimaks Argentina liiga mängijaks.
2014. aasta detsembris sõlmis Pratto nelja aasta pikkuse lepingu Brasiilia kõrgliiga klubiga Atlético Mineiro. 2015. aastal võitis ta klubiga Minas Geraisi osariigi meistrivõistlused Campeonato Mineiro. Sama aasta Brasiilia meistrivõistlustel lõi ta 13 väravat ning oli sellega klubi suurim väravakütt. Atlético Mineiro sai sel hooajal Brasiilia kõrgliigas teise koha. Kokku lõi ta klubi meeskonnas 41 väravat, millega on ta klubi ajaloo resultatiivseim mittebrasiilasest väravalööja.
2017. aasta veebruaris sõlmis ta lepingu teise Brasiilia kõrgliiga klubiga, São Paulo. Sama aasta Brasiilia kõrgliiga hooajal lõi ta seitse väravat.
2018. aasta jaanuaris müüs São Paulo Pratto 11,5 miljoni euro eest River Plate'ile.
2018. aasta Copa Libertadorese finaalis kohtus River Plate Pratto kunagise koduklubi Boca Juniorsiga. Finaalseeria esimene mäng oli lõppenud 2:2 viigiga. Otsustavas mängus läks Boca Juniors esimese poolajal juhtima, kuid River Plate viigistas teisel poolajal Pratto väravat. Mäng läks lisaajale, kus River Plate vormistas 3:1 võidu ja võitis oma ajaloo neljanda Copa Libertadorese tiitli.
Debüüdi Argentina jalgpallikoondises tegi Pratto 1. septembril 2016 MM-i valikmängus Uruguay vastu. Esimese värava lõi ta juba oma teises koondisemängus 6. septembril Venezuela vastu.
Justin Petrone

Justin Carroll Petrone (sündinud 20. novembril 1979 New Yorgis) on Ameerika-Eesti ajakirjanik, kirjanik, blogija ja muusik. 
Ta on lõpetanud George Washingtoni Ülikooli ajakirjandusosakonna.
Georg Kuphaldt

Georg Friedrich Ferdinand Kuphaldt (läti: Georgs Frīdrihs Ferdinands Kūfalts; 6. juuni 1853 Plön – 14. aprill 1938 Berliin) oli saksa maastikuarhitekt ja dendroloog. Tegutses enne Esimest maailmasõda Venemaa Keisririigis, põhiliselt töötas Riia linnaaednikuna.
Eestis kujundas Kehtna, Lohu, Olustvere, Visusti ja Polli mõisapargi, Oru lossipargi ning Kadrioru pargi Kadrioru lossi juurde. Lätis on ta kujundanud Riia Metsakalmistu.
Uno Meikas

Uno Meikas (9. märts 1931 Rakvere – 19. jaanuar 2012 Tallinn) oli eesti poksija, arst ja tervishoiutegelane.

Poksijana

Ta tuli 1949. aastal poksi kergekaalus (kuni 62 kg) Eesti NSV koolinoorte (17–18-aastaste) meistriks.

Hariduskäik

Ta lõpetas 1950. aastal Rakvere Eesti Keskkooli. Ta lõpetas 1956. aastal Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna dermatoloogina.
Vader (perekonnanimi)

Vader on perekonnanimi.
Broadway (teater)

Broadway on teatrikompleks USA-s New Yorgis Manhattanil. Enamik teatreid paikneb samanimelise tänava ääres.
Broadway hakkas teatritootjaid meelitama alates 19. sajandi keskpaigast. 1925. aastal paiknes Broadway tänava ääres umbes 80 teatrit, kuid 1980. aastateks oli neid alles ainult 40.
Teatrites etendatakse peamiselt muusikale ja komöödiaid. 1950. ja 1960. aastatel tekkisid neile vastukaaluks väikesed Off-Broadway ja üliväikesed Off-Off-Broadway teatrid, kus antakse tõsisemaid, kunstiväärtuslikumaid ja eksperimentaalseid etendusi.
Pedikuloos

Pedikuloos ehk täitõbi on täide esinemine peas, kehal, riietel või kubemes.
Pedikuloos võib esineda peaaegu kõigil soojaverelistel loomaliikidel (näiteks imetajatel ja lindudel), sh inimesel.
Inimese puhul mõeldakse täitõve all mõnikord kitsamalt peatäitõbe (ladina keeles pediculosis capitis) ehk peatäide esinemist peas ja juustes. Peale selle eristatakse riidetäitõbe (pediculosis corporis) ja kubemetäitõbe (pediculosis pubis).
Koduloomadest on pedikuloos kõige sagedasem veistel.
Hirmuste hoiuala

Hirmuste hoiuala asub Hiiu maakonna Kõrgessaare vallas Kõpu poolsaare loodeosas.
Hoiuala suuruseks on 38,6 hektarit ja hõlmab Hirmuste küla mosaiikse struktuuriga põllumajanduslikke maid. Ala on nõrgalt lainja reljeefiga. Küla põllud ja kuivemad rohumaad paiknevad glatsiaalsetel kõrgendikel, mida lõuna poolt ümbritsevad mereliiva tasandikud.
Külas on valdav traditsiooniline maakasutus – arurohumaad vahelduvad põldude, puisniitude, puiskarjamaade ja metsaga. Alal tervikuna on suur ajaloolis-kultuuriline väärtus. Tegemist on hästisäilinud traditsioonilise külamaastikuga, mida on järjepidevalt kasutatud. Kõik alal esinevad kõrge looduskaitselise väärtusega elupaigad on poollooduslikud kooslused: kuivad lubjarikkad niidud, liigirikkad aruniidud, madalikuniidud, puisniidud ja puiskarjamaad.
Hoiuala on kaitse all alates 1. oktoobrist 2005. aastast Vabariigi Valitsuse määrusega. 2008. aasta kevadel kinnitati ka Hirmuste hoiuala kaitsekorralduskava aastateks 2008–2016.
Peng Dehuai

Peng Dehuai (hiina 彭德怀, pinyin'is Péng Déhuái; 24. oktoober 1898 Shixiang, Hunan – 29. november 1974 Peking) oli Hiina Rahvavabariigi sõjaväelane ja riigitegelane.
8. oktoobril 1950 määrati Peng Dehuai Hiina Rahvavabastusarmee ülemjuhatajaks. Sellele ametikohale jäi ta kuni Korea sõja lõpuni 1953. aastal.
28. septembrist 1954 kuni 17. septembrini 1959 oli Peng Dehuai Hiina Rahvavabariigi kaitseminister.
Peng Dehuai kritiseeris Mao Zedongi Suure hüppe poliitikat, mille eest ta sattus ebasoosingusse ja vabastati ministriametist. Kultuurirevolutsiooni ajal 1966. aastal ta vahistati ja anti hungveipingide kätte, kes teda peksid ja piinasid.
Ta rehabiliteeriti postuumselt 1978. aastal.
Kazbek

Kazbek (gruusia მყინვარწვერი 'Mkinvartsveri', osseedi Урсхох, vene Казбек) on mägi Suur-Kaukasuses, Gruusia kõrguselt kolmas mäetipp, asub Põhja-Osseetia piiri lähedal. Kazbek on kustunud kihtvulkaan, mis viimati purskas umbes 750 eKr.
Kazbeki kõrgus merepinnast on 5047 m. Esimest korda tõusti tippu 1868. aastal.
Mäe jalamilt kulgeb Darieli kuru kaudu Gruusia sõjatee.
Legendi järgi oli Kazbeki külge aheldatud Prometheus (Gruusia versioonis Amirani).
Edmond Debeaumarché

Edmond Debeaumarché (15. detsember 1906 Dijon – 28. märts 1959 Suresnes, Hauts-de-Seine) oli Teise maailmasõja aegse Prantsuse vastupanuliikumise üks juhtidest.
Auleegioni rüütel 1945, ohvitser 1947, komandör 1951, suurohvitser 1957.
Detroidi Eesti Haridusselts "Kodu"

Detroidi Eesti Haridusselts "Kodu" on Ameerika eestlaste haridusselts, mis tegutseb aastast 1926 USAs Michigani osariigis Detroitis. Seltsi eesmärk on ühendada piirkonna eestlasi, hoida alal eestlust ja viljeleda eesti kultuuri.
Seltsi asutasid 17. oktoobril 1926 kakskümmend viis eestlasest asutajaliiget.
Seltsil oli oluline roll 1944. aasta suure põgenemisega USAsse jõudnud eestlaste abistamisel.
Seltsi esinaine on Ingrid Peil.
Gostiņi

Gostiņi on Lätis asuva Pļaviņase linna osa; 1933–1956 oli linna staatuses.
Asulat on mainitud alates 18. sajandist. Aastal 1830 oli see alev, kus elasid põhiliselt juutidest kaupmehed ja käsitöölised. Ajalooliselt kuulus asula Vitebski kubermangu ja ühtlasi jäi Liivimaa ja Kuramaa kubermangu piiriala vahetusse lähedusse. 1920 läks asula Läti vabariigile. Asula sai linnaõigused 1933. Aastal 1956 linn kaotati ja läks Pļaviņase linna koosseisu.
ISU-122

ISU-122 oli Nõukogude Liidu liikursuurtüki 122 mm A-19 tankikahuriga variant ISU-152-st.

Eellugu

Iseliikuva suurtüki ISU-152 töötas välja J. J. Kotin Tšeljabinski tehases "Nr.100" juunist septembrini 1943. Väljatöötatav masin sai tehasenimetuseks "Objekt 241" (vene "Объект 241") ning oli ehitatud samaaegselt väljatöötatud tanki IS-1 šassiile (hiljem kasutati ka IS-2-e ja IS-2 mudel 1944 šassiisid). Esimene katsemasin valmis 1943. aasta oktoobris ning oktoobris-novembris toimusid masina tehase- ja polügoonikatsetused. 6. detsembril võeti masin relvastusse ning lasti seeriatootmisse.
Uus liikursuurtükk sarnanes oma eelkäija SU-152-ga, kuid omas tunduvalt kõrgemat soomustorni. Kinnises liikumatus soomustornis asusid nii juhtimis-, kui ka lahingusektsioon koos pearelvaga. Mootor ja transmissioon paiknesid korpuse tagaosas. ISU-152 erines oma eelkäijast SU-152-st paksema soomuse ning tunduvalt töökindlamate seadmete, veermiku, transmissiooni ja jõuseadmete poolest. ISU-122 loodi 1944. aastal, kui Tšeljabinskis ei jõutud teha nii palju ML-20 haubitsaid kui tehti veermikke, ja selle asemele kohandati 122 mm korpusekahur A-19. See oli hea valik, sest selle kahuri mürsk sai algkiiruseks 789 m/s. Hiljem pandi ISU-122 peale kahur D-25S ja siis sai tank nimeks ISU-122S. ISU-122 oli kasutusel kuni 1970. aastateni.
Mart Koldits

Mart Koldits (sündinud 19. jaanuaril 1979 Tallinnas) on eesti näitleja ja teatrilavastaja.
Mart Koldits lõpetas 2004. aastal EMA Kõrgema Lavakunstikooli XXI lennu lavastaja erialal. 
Alates 2004. aastast töötab lavastajana Linnateatris.
Alates 2008. aastast töötab näitleja ja lavastajana Von Krahli Teatris, ning aastast 2015 asus ta seda juhtima.
Mare Palgi

Mare Palgi (neiuna Mare Mägi; 10. november 1973 Tallinn –  3. november 2014) oli eesti vaimulik.
Ta lõpetas aastal 1991 Tallinnas Kopli Kunstikeskkooli. Aastatel 1992–1996 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas, mille lõpetas bakalaureuse astmega. Aastatel 1996–1997 oli ta Usuteaduse Instituudi pastoraalseminaris; ta oli praktikal Lääne-Nigula, Noarootsi ja Nõva kogudustes (Leevi Reinaru juhendamisel). Ordineeriti 20. oktoobril 1997 õpetajaks.
Ta oli aastatel 1997–2014 Kose Püha Nikolause koguduse õpetaja ja Tuhala Kaarli koguduse hooldajaõpetaja. Lisaks oli ta aastatel 2004–2007 Ida-Harju praostkonna abipraost; samuti on ta olnud Ida-Harju praostkonna praosti kohusetäitja.
Mare Palgi suri 3. novembril 2014 ja ta maeti 8. novembril 2014 (ärasaatmisega Kose kirikust) Kose kirikuaeda.

Isiklikku

Ta oli abielus ning poja ja tütre ema. Ta konfirmeeriti aastal 1989 Muhu koguduses; tema emapoolne vanaisa oli Muhu koguduse köster.
Kalle Voolaid

Kalle Voolaid (sündinud 10. aprillil 1969) on eesti spordiajaloolane.
Töötab alates 1993. aastast Eesti Spordi- ja Olümpiamuuseumis, on rahvusvahelise spordiajalooühingu ISHPES (International Society for the History of Physical Education and Sport), rahvusvahelise muuseumiühingu ICOM (International Council of Museums) ja Eesti Olümpiaakadeemia liige, alates 2001. aastast Eesti Olümpiaakadeemia peasekretär. Paljude spordiraamatute autor, koostaja ja toimetaja, olnud alates 2012. aastast ajakirja Sport&Muuseum peatoimetaja.
Süüteokoosseis

Süüteokoosseis on seaduses sätestatud keelatud ja karistatava teo (süütegu) kirjeldus objektiivsete ja subjektiivsete tunnuste kaudu. 
Süüteokoosseisus sätestub kaitstav õigushüve. Näiteks KarS § 113 sätestatud tapmise koosseisuga kaitstavaks õigushüveks on inimese elu.

Objektiivsed tunnused

Süüteokoosseis koosneb selle objektiivsetest ja subjektiivsetest tunnustest. Süüteokoosseisu objektiivsed tunnused on tegu, tegevusetus, tagajärg ning nendevaheline põhjuslik seos. Tegu peab olema põhjuslikus seoses tagajärjega st. teatud tegu pidi tooma kaasa teatava tagajärje ehk tegu avaldus välismaailmas tekitatud tagajärje kaudu. Samas kuuluvad süüteokooseisu objektiivsete tunnuste hulka veel teo välised asjaolud ehk teo modaliteedid, milleks on aeg, koht ja viis ning subjekti iseloomustavad eritunnused ja teo objekt. Teo modaliteedid kirjeldavad olukorda, milles koosseisupärane tegu toimus.
Ülo Peda

Elulugu

Ülo Peda on töölise poeg.
Lõpetas 1961 Tartu 1. Keskkooli, 1969 EPA veterinaariateaduskonna, veterinaariamagister (1997, EPMÜ), väitekiri "Maksa valgusünteesi ja ekskretoorse funktsiooni hindamine maksakahjustuste varajaseks diagnoosimiseks suuretoodangulistel lehmadel". Täiendas end 1991 Juhtimise Kõrgema Kooli kursustel konsulentteenistuse alal. Oli 1969 Tartu Lihakombinaadi veterinaararst, 1969–78 Jõgeva Näidissovhoosi peaveterinaararst, 1978–79 EPA sise- ja nakkushaiguste kateedri vanemteadur, 1979–81 Eesti NSV TA Loomakasvatuse ja Veterinaaria Instituudi (ELVI) ainevahetuse uurimise labori vanemveterinaararst, 1981–88 vanemteadur, 1988–90 teadur, 1990–99 labori juhataja, 1999– Taimetoodangu Inspektsiooni Tartu büroo peainspektor.

Teadustöö

Uurimisvaldkonnad: lüpsilehmade ainevahetus, maksakahjustuste diagnoosimine ja profülaktika. Üle 10 teadustrükise.
Munitsipaalettevõte

Munitsipaalettevõte ehk omavalitsusettevõte (inglise municipal enterprise) on omavalitsusele kuuluv ettevõte, mis on asutatud omavalitsuse raha eest.
Villem Tubin

Villem Tubin (16. august 1886 Kokora vald Tartumaa – 27. august 1955) oli eesti koolijuht ja vaimulik.
Ta lõpetas aastal 1907 Tartu Õpetajate Seminari. Ta töötas aastatel 1907–1919 õpetajana Viljandis, aastatel töötas ta 1920–1941 Tartu Ühiskommertsgümnaasiumi direktorina. Ta õppis töö kõrvalt aastatel 1933–1937 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Prooviaastal oli ta Tartu Ülikooli koguduses. 1943. aastal nimetati ta Tartu raehärraks. Ordineeriti 9. juunil 1946 õpetajaks.
Ta teenis aastatel 1946–1948 Nõo ja Kambja kogudust, aastatel 1948–1955 oli ta Tartu Maarja koguduse õpetaja.
Saldus

Ajalugu

Saldust on esimest korda kirjalikult mainitud aastal 1253 (Salden). Toona asus seal kuralaste linnus, mis asus Skrunda ja Zemgale vahelisel maal. XIV sajandil rajas ordu kuralaste linnamäele oma linnuse, mille juurde tekkis alev. Põhjasõja ajal hävisid nii linnus kui ka alev.
Saldus oli Venemaa keisririigi Kuramaa kubermangu Kuldīga kreisis Salduse kihelkonna keskus ja linn aastast 1917. Teise maailmasõja ajal toimusid linna pärast lahingud, kuid linn jäi sakslaste kätte kuni Saksamaa alistumiseni. Saldus oli 2009. aastani Salduse rajooni keskus.
1972. aasta taliolümpiamängud

1972. aasta taliolümpiamängud olid XI taliolümpiamängud. Need toimusid 3.–13. veebruaril 1972. aastal Jaapanis Sapporo linnas, Hokkaidō piirkonna halduskeskuses.
Sapporo kinnitati taliolümpiamängude linnaks ROK-i 64. istungil Roomas 1966. aastal. Teised kandideerinud linnad olid Banff (Kanada), Lahti (Soome) ja Salt Lake City (USA).
Mängudel osales 35 riiki 1006 sportlasega (neist 206 naist). Esmakordselt olid olümpial Filipiinid ja Taiwan.
Suurim võistkond oli USA-l – 138 sportlast.