google/wiki40b huggingface dataset:
Macau

Pinnamood

Macau poolsaar koosneb peamiselt hiljuti jõemudast tekkinud tasasest maast. Algsel saarel on arvukalt järske mägesid.
Macau kõrgeim tipp on Alto de Coloane (170,6 m).
Kõrge hoonestuse tõttu ei ole pinnamood hästi jälgitav.

Maakasutus

Macaus on linnamaastik. Haritavat maad, karjamaad ega metsa ei ole.

Loodusvarad

Meres on palju kala.

Enne portugallaste saabumist

Macau poolsaarelt on leitud tõendeid 4000–6000 aasta tagusest inimasustusest, Coloane'i saarelt 5000 aasta vanusest.
Macau ajalugu ulatub tagasi Qini dünastia aega (221–206 eKr), mil Macau ala läks Guangdongi provintsi Nanhai ringkonna Panyu maakonna koosseisu. Jini dünastia (265–420 pKr) ajal kuulus see Dongguani ringkonda ning järgnevate dünastiate ajal kord Nanhai, kord Dongquani ringkonda. Songi dünastia (960–1279 pKr) ajal aastal 1152 kuulus see uude Xiangshani maakonda.
Alates 5. sajandist kasutasid Kagu-Aasia ja Guangzhou vahet sõitvad laevad piirkonda sadamana peavarju, joogivee ja toidu saamiseks. Piirkonna esimesed teadaolevad elanikud olid Lõuna-Songi dünastia aegsed 50 000 põgenikku, kes otsisid 1277 kaitset mongolite sissetungi eest. Nad suutsid oma asulat kaitsta ja jäid sinna elama. Hiinlaste keskus Macaus oli pikka aega Mong Há Macau poolsaare põhjaosas; seal oli piirkonna vanim tempel, Guanyinile pühendatud budistlik tempel. Mingi dünastia (1368–1644 pKr) ajal tulid piirkonda elama kalurid mitmelt poolt Guangdongi ja Fujiani provintsist. Nad rajasid A-Má templi, kus palvetati meresõidu ohutuse pärast. Hoklod hakkasid esimesena huvi tundma Macau kui võimaliku lõunaprovintside kaubanduse keskuse vastu.
Iwan Thomas

Iwan Gwyn Thomas (sündinud 5. jaanuaril 1974) on Suurbritanniat esindanud Walesi kergejõustiklane (400 m ja 4×400 m jooksja).

Olümpiamängudel

1996 hõbemedal 4×400 m teatejooksus (2.56,60)

Maailmameistrivõistlustel

1997 maailmameister  4×400 m teatejooksus (2.56,65)

Euroopa meistrivõistlustel

1998 Euroopa meister 400 m jooksus (44,52) ja 4×400 m teatejooksus (2.58,68)
Eritrea

Poliitiline olukord

Eritrea on üheparteiriik, mida valitseb Rahvarinne Demokraatia ja Õigluse Eest. Ehkki 1997. aastal vastu võetud põhiseaduse järgi on Eritrea presidentaalne vabariik ühekojalise parlamendiga, ei ole seda süsteemi veel rakendatud. Valimisi on regulaarselt välja kuulutatud ning tühistatud; põhiseadus lubab luua parteisid, kuid poliitilist organiseerumist takistatakse. 150-kohalises parlamendis kuulub Rahvarindele 75 kohta. 
2001. aasta septembris sulges valitsus kogu erameedia. Valitsuse kritiseerijaid on vahistatud ja kinni peetud ilma kohtuta. 2004. aastal arvas USA Riigidepartemang Eritrea erilist tähelepanu pälvivate riikide sekka sealse usulise tagakiusamise pärast. 2010. aastal paigutas organisatsioon Piirideta Reporterid Eritrea pressivabaduse indeksis 178. ehk viimasele kohale (177. kohale jäi Põhja-Korea).
Riigipea on 1993. aastal parlamendis valitud president Isaias Afewerki.

Ajalugu

Vanaajal oli Eritrea tõenäoliselt osa alast, mida egiptlased nimetasid Puntiks. Hiljem oli see oma maavarade ning strateegilise asukoha tõttu mereteedel korduvalt võõrvallutajate võimu all, kelle seas olid tänapäeva Jeemenist pärinevad lõunaaraablased, Osmani impeerium, Goa portugallased, egiptlased, britid ning 19. sajandil, pärast Suessi kanali rajamist Egiptuses, itaallased.
1. jaanuaril 1890 sai Eritreast ametlikult Itaalia koloonia ning 1936. aastal Itaalia Ida-Aafrika provints koos Etioopia ja Somaalimaaga. 1941. aastal oli Eritreas 760 000 elanikku, neist 70 000 itaallast.
1941 tõrjusid Etioopia ja Briti väed Itaalia armee Eritreast välja. Britid valitsesid maad ÜRO mandaadi alusel 1951. aastani, mil Eritrea liideti Etioopiaga ÜRO resolutsiooni alusel, mille algatas USA. Etioopia annekteeris Eritrea oma 14. provintsina 1952. 1959 kehtestati kõigis kohalikes koolides kohustuslik amharikeelne õpetus. 
Etiopiseerimise mõjul tekkis Eritreas 1960. aastatel iseseisvusliikumine. Sellest sai alguse 30-aastane Eritrea iseseisvussõda, mis lõppes alles 1991. ÜRO järelevalve all korraldatud referendumil hääletasid eritrealased ülekaalukalt iseseisvuse poolt. Eritrea Riik kuulutas välja iseseisvuse ning saavutas rahvusvahelise tunnustuse 1993.
Cassi maakond (Nebraska)

Ajalugu

Maakond moodustati 1854. aastal.
Kampflied der Nationalsozialisten

"Kampflied der Nationalsozialisten" oli Kleo Pleyeri kirjutatud laul, mida NSDAP ja SA kasutasid  natsionaalsotsialistlikul Saksamaal võitluslauluna.

"Kampflied der Nationalsozialisten"

Ingliskeelne toortõlge:

We are the army of the swastika,

Raise high the red Flags!

For the German labour we want

to clear the path to freedom!

Wir sind das Heer vom Hakenkreuz,
Hebt hoch die roten Fahnen!
Der deutschen Arbeit wollen wir,
Den Weg zur Freiheit bahnen!
Herbei zum Kampf, ihr Knechte der Maschinen.
Nun Front gemacht der Sklavenkolonie.
Hört ihr denn nicht die Stimme des Gewissens,
den Sturm, der euch es in die Ohren schrie?
Ja, aufwärts der Sonne entgegen.
Mit uns zeiht die neue Zeit.
Wenn alle verzagen, die Fäuste geballt,
wir sind ja zum Letzten bereit!
Und höher und höher und höher,
wir steigen trotz Hass und Verbot.
Und jeder SA ruft mutig: "Heil Hitler!"
Wir stürzen den jüdischen Thron!
Tadeusz Hołówko

Tadeusz Ludwik Hołówko (kirjanduses ebatäpselt Thadée Holówko; 17. september 1889 – 29. august 1931) oli Poola poliitik, publitsist.
1931 anti talle Kotkaristi II klassi teenetemärk.
Tartu Ülikooli füüsika-keemiateaduskond

Tartu Ülikooli füüsika-keemiateaduskond oli Tartu Ülikooli teaduskond, mis tegeles keemia ja füüsika õpetamisega ning rahvusvahelise teadustööga. 1. jaanuaril 2008 läks see loodus- ja tehnoloogiateaduskonna koosseisu.
Teaduskonna dekanaat asus Tartus Tähe 4, kus asub ka füüsikaosakond (nn füüsikum). Keemiaosakond asus aadressil Jakobi 2. 2009. aastal avati uus keemiahoone Chemicum Ravila tänaval, Jakobi 2 hoone läks pärast remonti filosoofiateaduskonna käsutusse.

Ajalugu

17. sajandil tegutses Tartus küll Rootsi Academia Gustaviana, kuid siis oli tänapäevane füüsika alles kujunemas. Esimesena tutvustas ülikoolis uusaegset füüsikat Sven Dimberg. Rootsi-aegse ülikooli tööle järgnes pikem vaheaeg. Järjepidevalt viljeletakse füüsikat Tartu Ülikoolis pärast selle taasavamist Keiserliku Vene riigi ülikoolina 1802. aastal.
Kirjurahu madal

Kirjurahu madal on madalik Liivi lahes, 14,5 km Leeltseninast itta. Madala geograafilised koordinaadid on 58° 4′ N, 22° 30′ E.  
Veepeegli pindala on umbes 1,8 km². Vähim sügavus on 3,9 m. Madalast 4 km kirde poole jääb Kerju saar. 
Kirjurahu madala keskkonnaregistri kood on VEE3407000.
Bryant Park

Bryant Park on 38 860 m² suurune eraõiguslik avalik park, mis asub New Yorgi Manhattani linnaosas. See asub Midtown Manhattani Viienda ja Kuuenda avenüü ning 40. ja 42. tänava vahel. Kuigi tehniliselt asub New Yorgi Avaliku Raamatukogu peaharu pargi sees, moodustab see praktiliselt pargi rohelise ruumi idapiiri, muutes Kuuenda avenüü pargi peamiseks sissepääsuks. Bryant Park asub täielikult üle maa-aluse struktuuri, kus asub raamatukogu korstnad, mis ehitati 1980. aastatel, kui park avalikkusele suleti ja välja kaevati; uued raamatukogu rajatised ehitati maapinnast allapoole, samal ajal kui park oli taastatud.
Anelema kihistu

Anelema kihistu (inglise Anelema Formation) on siluri ajastu Jaani lademe kihistu. Kihistut hakkas esimesena määratlema Dmitri Kaljo aastal 1990.
Kihistu stratotüüp on Anelema paekarjäär. Kihistule on nime andnud Anelema küla.
Biešankovičy

Ajalugu

Esimest korda mainitud kas aastal 1447 või 1460. Asula kuulus Drutski-Sakolinskitele, Jazerskitele ja Orša marssalile Andravonžile. Aastast 1630 sattus Biešankovičy Kazimierz Leon Sapieha valdusse ja aastal 1634 muutis kuningas Władysław IV Waza asula aleviks. Aastal 1650 ehitas Sapieha linna katoliku kiriku. Sajandi lõpus said asula omanikeks Ogińskid, alevisse hakati ehitama kivimaju. Suur Põhjasõda tõi alevisse Vene väed, kohalikus kloostris ööbis Peeter I. XVIII sajandil sai Biešankovičyst 6000 elanikuga linn. Linn oli seebivalmistamise ja keraamikatööstuse keskus, seal peeti ka laatasid, mis olid Valgevene aladel ühed rahvarohkemad. Aastal 1770 rajas Michał Kazimierz Ogiński linna juurde lossi ja eksootiliste taimedega pargi. Aastal 1772, Poola esimesel jagamisel, sattus linna Daugava jõe põhjakaldal asunud 600 majaga osa Vene riigi koosseisu ja sellest ajast peale asub Biešankovičy ainult jõe lõunakaldal. Kui Ignacy Ogiński suri, läks linn üle Chreptowiczite suguvõsale. Aastal 1793 liideti Venemaaga Polal teisel jagamisel ka ülejäänud Biešankovičy ja linnast sai taas alev. Enamik rahvastikust tegeles nüüd põllumajandusega.
Aastal 1812 peatus alevis Napoleon I. Sellest ajast pärines aastani 2010 alevi üheks vaatamisväärsuseks olnud Napoleoni tamm. Aastal 1821 peatus alevis aga Aleksander I. Aastal 1881 hakkas Daugava jõel Uła ja Viciebski vahel regulaarselt käima praam, mis peatus ka Biešankovičys. Esimene maailmasõda muutis Biešankovičy rindelinnaks. Aastast 1924 on see Valgevene NSV koosseisus. Teises maailmasõjas kaotas linnas ja selle ümbruskonnas elu 10 276 inimest, nende seas 2900 juuti. Aastal 1987 tähistas Biešankovičys oma sünnipäeva Monica Lewinsky.
Pühalepa kirikuaed

Pühalepa kirikuaed on Pühalepa kirikut ümbritsev ala, mida osaliselt piirab kirikuaia piirdemüür. Kirikuaia pindala on 0,9 ha.
Kirikuaias paikneb Pühalepa kirikuaia kabel. Nii kirikuaed, kirikuaia piirdemüür kui kabel on arvele võetud kultuurimälestistena.
5S ribosomaalne RNA

5S ribosomaalne RNA (5S rRNA) on nii prokarüootide (50S) kui ka eukarüootide (60S) suurte ribosomaalsete alaühikute komponent. 5S rRNA on ligikaudu 120 nukleotiidi pikk, mis on küllaltki lühike võrreldes teiste ribosomaalsete RNA-dega. 5S rRNA-d ei leidu seente mitokondriaalsetes ribosoomides.
Eukarüootset 5S rRNA-d sünteesib RNA polümeraas III, samas kui enamik teisi eukaroüootseid rRNA-sid toodetakse 45S prekursorilt, mida transkribeerib RNA polümeraas I. On näidatud, et   Xenopus'e ootsüütidel üheksa tsink-sõrmelise transkriptsiooni faktori TFIIIA sõrmed 4–7 võivad seonduda 5S RNA tsentraalse piirkonnaga. Seondumine 5S rRNA ja TFIIIA vahele aitab nii represseerida edasist 5S RNA geeni transkriptsioon kui ka stabiliseerida 5S RNA transkripti nii kaua kui seda on vaja ribosoomi moodustumisel.

Interaktsioonid valkudega

5S rRNA seondub prokarüootidel ribosomaalsete valkudega L5, L18 ja L25. Eukarüootidel seondub 5S rRNA ainult ribosomaalse valgu L5-ga.

Avastamine

5S ribosomaalse RNA esmaleidjate sekka kuulub Artur Lind Tartu Riiklikust Ülikoolist.
Volita Paklar

Volita Paklar (12. september 1937 Vitebsk, Valgevene NSV – 27. juuli 2015 Tartu) oli eesti muusikapedagoog.
Ta tuli 1949. aastal koos perekonnaga Eestisse. Ta lõpetas aastal 1957 klaverierialal Tartu Muusikakooli (Aleksandra Sarve õpilasena) ja aastal 1967 kaugõppe teel Tallinna Riikliku Konservatooriumi (Laine Metsa klassis).
Ta oli aastatel 1957–1966 Võru Lastemuusikakoolis klaveriõpetaja ja aastatel 1966–2004 Heino Elleri nimelises Tartu Muusikakoolis klaveriõpetaja ja metoodiliste ainete lektor. Tema õpilasteks on olnud Kalle Kauksi, Nadia Kurem, Maia Lilje, Sirje Lääne, Enno Mikkelsaar, Valli Ilvik ja teised.
Ta oli tunnustatud eluloolise materjali kogujana Eesti Kirjandusmuuseumi biograafilisele arhiivile. Ta on avaldanud artikleid ajakirjanduses, näiteks ajakirjas Tallinn, ajalehtedes Russkaja Gazeta ja Tartu Postimees. Ta oli ühingu "Eesti Elulood" liige.

Isiklikku

Tema isa oli ajaloolane ja etnoloog Ernst Paklar.
Peeter Jalakas (1942)

Peeter Jalakas (sündinud 26. juulil 1942 Kuressaares) on eesti poliitik.
Ta on lõpetanud 1967. aastal Leningradi Mereakadeemia raadioinseneri erialal. 1967–1973 töötas Jalakas Kamtšatka Merelaevanduse sideameti raadioinsenerina. 1973–1983 oli ta Tallinna Kalatööstusliku Merekooli õppejõud. 1983–1991 töötas ta kalurikolhoosis Saare Kalur, kus ta tõusis osakonnajuhatajast juhatuse esimeheks.
1989. aastal valiti ta NSV Liidu Rahvasaadikute Kongressi saadikuks.
Alates 1991. aastast oli Jalakas AS-i Saare Kalur juhatuse liige. Ta on olnud ka ettevõtte nõukogu esimees.
1999–2005 oli ta Kuressaare linnavolikogu esimees.
Euroopa Liidu äärmuspunktid

Euroopa Liidu äärmuspunktid on nimekiri Euroopa Liidu territooriumi kõige põhja-, lõuna-, ida- ja läänepoolsematest punktidest.
Mingi dünastia

Mingi dünastia valitses Hiinat aastail 1368–1644.
Mingi dünastiale pani aluse endine talupoeg ja buda munk Zhu Yuanzhang. Ta sai võimule pärast põua, üleujutuste ja rahandussüsteemi kokkuvarisemise põhjustatud laiade rahvahulkade mässe, mis kukutasid Mongoli dünastia. 
Püüdes vähendada talupoegade viletsust, tugevdas Zhu (keiser Hongwu) keiserlikku autokraatiat ja vähendas päritavaid ametikohti. 
Hongwu jaotas rahva päritavateks seisusteks: talupoegadeks, sõduriteks ja käsitöölisteks. Mongolite dünastia oli viinud Hiina rahvusvahelise kaubanduse ja diplomaatiliste suhete maailma teiste riikidega võrdseks, Ming aga püüdis restaureerida Tangi-aegset Hiina-keskset maailma.
Dashiell Hammett

Elulugu

Esimese maailmasõja ajal armees teenides haigestus Dashiell Hammett Hispaania grippi. Hiljem põdes ka tuberkuloosi. Ameerika Ühendriikides haiglas olles tutvus ta Josephine Dolaniga, kellega hiljem abiellus. Aastatel 1915–1921 töötas mees Pinkertoni eradetektiivibüroos (Pinkerton National Detective Agency). Hammett oli vasakpoolsete vaadetega ja pooldas kommunistlikku liikumist, kuuludes aastatel 1930–1937 Ameerika Ühendriikide Kommunistlikku Parteisse. Teise maailmasõja ajal elas üle rünnaku Pearl Harborile. Sõja lõpuni teenis aga Aleuudidi saarestikus. 1950. aastatel sattus kirjanik Joseph McCarthy kommunistide jälitamise kampaania ohvriks, viibides viis kuud vanglas. Tema raamatud kõrvaldati raamatukogudest. Elu viimased 10 aastat veetis Dashiell Hammett erakuna.
4. aastatuhat eKr

4. aastatuhat eKr ehk neljas aastatuhat eKr on ajavahemik, mis algas 1. jaanuaril 4000 eKr ja lõppes 31. detsembril 3001 eKr.
(5. aastatuhat eKr – 4. aastatuhat eKr – 3. aastatuhat eKr – Sajandid)
Pae tänav (Rakvere)

Pae tänav on tänav Rakvere linna kaguosas, Paemurru linnaosas .
Edela-kirdesuunaline Pae tänav on 243 m pikkune. Ta saab alguse Rägavere teelt, ristub Killustiku tänavaga ja lõpeb Paemurru tänava ristmikul. Kaugus Rakvere keskväljakust – Turu platsist, on linnulennul mõõdetuna ca 1,7 km. 
Tänava on äärde rajatud põhiliselt katusekorrusega ühepereelamud, mis on ehitatud 20. sajandi teises pooles.
Indus

Nimi

Tiibeti keeles ཧིན་དའུ (Hindau), hindi keeles सिंध (Sińdh), urdu keeles سندھ (Sindh).
Sanskriti keeles sapta sindharas 'seitse jõge (jõgikond)', vanakreeka keeles ᾽Ινδός (Indos).
ZDF

ZDF (akronüüm saksa sõnadest Zweites Deutsches Fernsehen, stiliseeritud lühend aastast 2001 2DF) on Saksamaa avalik-õiguslik televisiooniettevõte, mis haldab samanimelist telekanalit. 
Ettevõtte peakontor asub Mainzis. 
Kanali tuntuimad saated on uudisteprogramm "heute" ja oli meelelahutusprogramm "Wetten, dass..?".
Aastast 2012 on ettevõtte direktor Thomas Bellut.
ZDF alustas tegevust 1. aprillil 1963.
Korporatsioon Fraternitas Dorpatensis

Ajalugu

Tartu Veterinaariakooli juures 5. aprillil 1854 asutatud Fraternitas Dorpatensis oli esimene väljaspool Tartu Ülikooli tegutsev korporatsioon Tartus. Korporatsioonina õnnestus registreeruda alles 1877. aasta jaanuaris. Et loomaarstikursuste läbimiseks ei olnud nõutud keskharidust, siis ei pidanud teised korporatsioonid Fraternitas Dorpatensise liikmeid endaga samaväärseteks, mis tekitas ka sagedasi konflikte. See muutus alles siis, kui Veterinaariinstituut muudeti 1919 üheks Tartu Ülikooli teaduskonnaks.
Saksakeelsete loomaarstitudengite vähesuse tõttu hakkas korporatsioon oma vastuvõtutingimusi vabamaks muutma. Näiteks 1922. aastast hakati vastu võtma tegevliikmete ja vilistlaste vendi ning poegi olenemata nende erialast. 1931. aastast lubati liikmeks astuda kõigil meestudengitel. Kui eestlastest liikmetel ei õnnestunud muuta korporatsiooni siseelu eestikeelseks, asutasid nad 1929. aastal korporatsioon Fraternitas Tartuensise. 9. veebruaril 1933. aastal lõpetati liikmete vähesuse tõttu korporatsioon Fraternitas Dorpatensise tegevus.
Michael S. Pritchard

Michael S. Pritchard on USA filosoof.
Ta õpetab alates 1968. aastast filosoofiat Lääne-Michigani Ülikoolis, kus ta on Willard A. Browni filosoofiaprofessor.
Tiina Tuvikene

Tiina Tuvikene (14. juuni 1924 – 2. november 1999) oli eesti kirjanik.
Tiina Tuvikene sündis Tartus pangaametniku perekonnas. Kooliteed alustas Viljandis, lõpetas 1943. aastal Tallinnas erakolledži, õppis aastatel 1942–1944 Tallinnas teatrikoolis. Põgenes 1944. aastal Rootsi, õppis aastatel 1948–1950 Stockholmi rakenduskunstikoolis. 1951. aastal asus ta elama Kanadasse Torontosse, kus töötas pangaametnikuna.
Kirjanduslikku tegevust alustas luuletustega ajakirjanduses. Tiina Tuvikene avaldas neli romaani. "Aegadesse raiutud näod" (Toronto, 1960 ja selle järg "Neli inspiratsiooni" (Toronto, 1964) käsitlevad Michelangelo elu ja kujutavad renessansiaegset Itaaliat. "Urikivist ristimisastjani" (1961) kujutab muistsete eestlaste elu ja vabadusvõitlust 13. sajandil. "Emajõe ööbik" (Toronto, 1965) on Lydia Koidula elulooromaan.
Tiina Tuvikene avaldas ingliskeelsed luulekogud "Laurels of a life" (Toronto, 1968) ja "A wreath of the twinking stars" (Toronto, 1969).
2002. aastal ilmus Tiina Tuvikese luule valikkogu "Elu ja usk" (2. trükk 2003).
Conrad Elvehjem

Teadus

Conrad Elvehjem koos Edwin Bret Hartiga katsetas noorte rottide peal, kuidas nende jootmine täispiimaga mõjutab toitumuslikku aneemiat. See uurimus viis vase osakaalu tähtsustamiseni hemoglobiini biosünteesil.
1930. aastatel oli toitumusliku vaeguse esilekutsumise levinud meetodiks laboriloomade toidu töötlemine kuumutamise teel, selleks, et häviksid vitamiinid. Kasvufaktorite väljaselgitamiseks kasutati allikatena pärmi, piima, maksa (maksa fraktsioonide kommertstootmise ülejääke) ja muid toiduaineid. Elvehjemi edu seostatakse asjaoluga, et tema ja tema õpilased töötasid laboris üheaegselt paljude kasvufaktorite ja erinevate laboriloomadega.
Joseph Goldbergeri väljatöötatud P-P faktori biotesti abil, mis põhines black tongue<nowoki/>'i ennetamiseks koertel, leidis Elvehjem, et nikotiinhape avaldas ravimilaadset toimet koerte black tongue<nowoki/>'i haigusliku seisundi korral, mis oli üsna sarnane inimeste esineva haigusliku seisundi pellagraga.
Elvehjem tõestas, et maisirikka toidu söömine võib tõenäoliselt pellagra esile kutsuda, kuna maisivalkudes trüptofaani sisaldus on tunduvalt madalam võrreldes teiste teraviljadega.
Elvehjem koostöös kolleegi Carl J. Koehniga avastas, et maksaekstrakti filtraadis leiduv faktor, mis nimetati Goldbergeri järgi G-vitamiini fraktsiooniks, võib kanadel toitumuslikku pellagrat ravida. Avastuse katsetamiseks viisid nad läbi biotesti koertega. Koertel kutsuti, enne G-vitamiini fraktsiooni lisamist toidule nn "Goldbergeri kollase maisi dieediga" esile black tongue.
1936. aastal Elvehjem avastas katseloomade toitumisalastes uuringutes, mida ta viis läbi koos G. O. Kohleri ja Edwin Bret Hartiga, nn Grass Juice Factori. Lisades talvisele mineraliseeritud piimaratsioonile värsket peenestatud muru või värsket murust pressitud mahla, on võimalik saavutada kasvunäitajad mis vastavad suvisele piimaratsiooni kasvunäitajatele (suvel sõid lehmad heinamaal, talvel aga kuivtoitu). 
1937. aastal avastas Elvehjem koostöös Frostiga spetsiaalselt ekstraheeritud maksaekstraktis rottide kasvufaktori, mille nad nimetasid W-faktoriks.
Samal aastal (1937) eraldas Elvehjem koos kolleegidega värskest maksast P-P faktori, see osutus nikotiinamiidiks ja nikotiinhappeks.

Isiklikku

Conrad Elvehjem abiellus 30. juunil 1926 Constance Waltziga. Peres oli kaks last.
Neff

Ajalugu

Suguvõsale pani aluse vallaslapsena sündinud akadeemik Carl Timoleon von Neff (1804–1876), kes tõsteti 1860. aastal Venemaa aadliseisusesse. Abielu kaudu Luise von Kaulbarsiga (1804−1882) langes suguvõsa kätte Muuga mõis. Tema poeg Reinhold Heinrich Gaston von Neff (1841–1906) immatrikuleeriti 15. jaanuaril (vkj) 1881 Eestimaa rüütelkonna aadlimatriklisse.
Saku vald (Keila kihelkond)

Saku vald (saksa keeles Sack) oli vald Harjumaal Keila kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891.
Valla alal asus Saku mõis.
Dümmer

Paiknemine

Dümmer paikneb 1,2 km² suurusel Dümmeri liivikul. 2,5 km läänes hakkab kerkima Dammer Berge, mis lõpuks jõuab kõrguseni 145 m. Järve ümber on sood (Niedermoore) ja rabad (Hochmoore). Järv asub Dümmeri looduspargis, mille pindala on veidi alla 500 km² ning kus Dammer Berge ja Stemweder Berg moodustavad maastiku kesksed elemendid.
Järve avavesi kuulub täielikult Diepholzi kreisi, kuid selle läänerannikul ulatub Vechta kreis kuni tammiotsani. Dümmerlohauseni juures tuleb kreisi piir mõne meetrini kaldajoonest. Hunte jõe suudmest edelas ulatub Osnabrücki kreisi territooriumi tipp poole kilomeetrini järvest. Kuigi Diepholzi kreis kuulus Hannoveri kuurvürstkonda 1585. aastast (Diepholzi krahvkond) ja 1582. aastast (Hoya krahvkond), kuulus Vechta kreisi territoorium sajandeid Münsteri piiskopkonda ja sai Oldenburgi osaks alles 1803. aastal pärast Saksamaa mediatisatsiooni. Seega loetakse seda Oldenburger Münsterlandi osaks.

Iseloomustus

Dümmer on Steinhuder Meeri järel suuruselt teine järv Alam-Saksimaal. Oma 13,5 km² veepeegli pinnaga - pindala ringvalli sees, sealhulgas mudavöönd, on 16 km² - ja maksimaalse veesügavusega vaid 1,5 m on see hea ujumiseks ja veespordiks. Madal järv oma tasaste randadega lääne- ja idakaldal on põhjast lõunasse kuni 5 km pikk ja läänest itta kuni 3,4 km lai.
Järve läbib Hunte jõgi, mis lahkub järvest mitme haruna, millest suurim ei ole Hunte, vaid Lohne. Teised harud on Grawiede ning tehislikud Wätering, Dorflohne, Schoddenlohne ja Ompteda kanal. Vaid 13 km järvest põhjas ja 3 km Diepholzist põhjas kõik Hunte harud taasühinevad.
Kalarikkas järves, mis on ka lindude pesitsus- ja puhkepaigaks, on mitmesugust taimestikku ja loomastikku, mistõttu on järve lääne- ja lõunakallas kaitse alla võetud.
Kuigi järv on keskmiselt vaid umbes meeter sügav, kindlustavad väga rikkalikud allikad ja Hunte ise, et veetase on suhteliselt ühtlane. Varem põhjustasid need lätted koos tavaliste tugevate vihmasadudega üleujutusi, nii et 1940. aastatel algasid tööd kaitsevallide ehitamiseks järve ümber. Aastatel 1941-1945 kasutati selleks suuresti võõrast sunnitööd. Maaparandus ja sellele järgnenud iga-aastaste üleujutuste puudumine tõid kaasa vetikate vohamise järves ja seetõttu enamuse organismide hapnikupuuduse. Madal veetase oli tingitud raskest mudastumisest, mis oli ka järve vallitamise tulemus. Mitme luku abil oli võimalik kõrgveetaset kunstlikult kontrollida ilma loodust eriti häirimata. Sellest hoolimata kannatab Dümmer intensiivse põllumajanduse poolt põhjustatud toitainete rohkusest.
Dümmeri kallastelt on leitud neoliitikumi asustuse jälgi.
Ene Pars

Elukäik

Ene Pars õppis aastatel 1970–1975 Tallinna pedagoogilises instituudis joonistamist, joonestamist ja tööõpetust.
Aastatel 1979–1993 töötas ta kunstnikuna Tallinna Laustekstiili Teadus-Tootmiskoondises Mistra. 1991–2014 oli ta tegev Eesti Lapitöö Seltsis näituste kuraatorina. 1993–2007 oli Ene Pars Ene & Anni Lapitööde (1995. aastast MTÜ Katariina Gild lapitöökojas) juhataja. 2008. aastast alates jätkab ta samas gildis Ene Pars Disain OÜ juhatajana.

Liikmesus

Ene Pars kuulub Eesti Tekstiilikunstnike Liitu ja oli selle juhataja aastatel 2011–2013. Ta kuulub ka Eesti Kunstnike Liitu, Eesti Lapitöö Seltsi ja MTÜ-sse Katariina Gild.
Stügobiont

Stügobiont (kr Styx (vanakreeka mütoloogias allmaailma jõgi) + bios 'elu') on organism, kes alaliselt elab põhjavees või pimedates koopaveekogudes.
Stügobiontide alla kuuluvad ka need koopaorganismid (kavernikoolid ehk troglobiondid), kes elavad koopaveekogudes.
Hans Ryssenberg

Hans Ryssenberg (Ryssenberch) (suri 1499) oli Tallinna kullassepp.
Aastast 1450 oli ta Tallinna kodanik. 1450-1499 oli ta kullassepaameti meister, 1492-1496 vanem. 1467-1470 ja 499 oli ta Kanuti Gildi vanem. 1488-1492 töötas ta Moskvas suurvürsti Ivan III teenistuses.
Tema tuntuim teos on Niguliste kiriku kullatud hõbemonstrants (tehtud 1474-1477).
Väike-Aia tänav

Väike-Aia tänav on tänav Paides.
Kitsas tänav on umbes 330 meetrit pikk.
Tänav algab Pärnu tänavalt, kulgeb põhja ja ristub Laia tänavaga, kus ta ka lõppeb.
Väike-Aia tänav ristub Kitsa tänavaga.
Osa tänavast jääb Paide vanalinna muinsuskaitseala piiridesse.