google/wiki40b huggingface dataset:
Securitas AB

Securitas AB on rahvusvaheline turvateenuseid pakkuv firma, mille peakorter asub Rootsi pealinnas Stockholmis.
Securitas on oma valdkonna üks suurimaid ettevõtteid, millel on 30 riigis kokku üle 250 000 töötaja. Pakutakse tehnilist ja mehitatud valvet, turvakonsultatsioone, sularahatranspordi- ja detektiiviteenuseid.
Ettevõte asutati 1934. aastal Helsingborgis nime all AB Hälsingorgs Nattvakt. Samal aastal võttis selle üle Erik Philip-Sörensen ja muutis järgmisel aastal ettevõtte nime: selleks sai Förenade Svenska Vakt AB. Ettevõte laienes mitme väikese turvafirma ülevõtmise kaudu, esialgu Lõuna-Rootsis. 1949 asutati ettevõttele turvaseadmeid pakkuv tütarettevõte AB Securitas Alarm. 1950. aastatel hakkas ettevõte laienema ka välismaale.
1972 kujundati ettevõte ümber ja tema nimeks sai vanarooma julgeoleku- ja stabiilsusejumalanna Securitase järgi Securitas AB. Ühtlasi võeti kasutusele logo, mis sisaldab kolme punast täppi ja sõna "Securitas". Need täpid sümboliseerivad ettevõtte püsiväärtusi: terviklikkust, valvsust ja abivalmidust.
1976 müüs Erik Philip-Sörensen ettevõtte oma poegadele Järgen ja Sven Philip-Sörensenile. 1981 jagati ettevõte kahe poja vahel nii, et ettevõte jäi Rootsis tegutsema nime Securitas all, aga välismaal hakati tegutsema nime Group 4 (tänapäeval osa turvakontsernist G4S) all. 1983 müüdi Securitas investeerimisettevõttele Skrinet.
Tänapäeval on selle suuromanikud krahv Gustaf Douglas ja ettevõtja Melker Schörling, kes on alates 1993. aastast ka ettevõtte tegevjuht. Douglase kontrollitav Investment AB Latour, mis oli asutatud aasta varem, omandas Securitase 1985. 1989 laienes Securitas taas välismaale, võttes üle Norras, Taanis ja Portugalis tegutsevaid ettevõtteid ning hakates tegutsema ka Ungaris. 1991 noteeriti Securitas Stockholmi börsil. 1990. aastatel laienes Securitas 11 Euroopa riiki. 1999 omandas Securitas Pinkertoni ja teisigi USA piirkondlikke turvaettevõtteid.
Eestis tegutseb 100-protsendiliselt emafirmale kuuluv tütarettevõte Securitas Eesti, mille ajalugu ulatub 1996. aastasse.
2009. aasta seisuga oli Securitase ülemaailmne turuosa turvateenuste pakkumises 11%. Euroopas koos Türgiga oli see 18%, Põhja-Ameerikas (USA, Kanada ja Mehhiko) 16%, ülejäänud Ladina-Ameerikas 3% ja mujal maailmas alla 1%. 2011. aastal tegutses ettevõte 45 riigis, sealhulgas Aasias 8 riigis, aga Aafrikas üksnes LAV-is.
Eesti lugu (raamatusari)

"Eesti lugu" on aastatel 2008–2009 ilmunud raamatusari.
Sarjas ilmus 50 raamatut ja sarja eesmärgiks on püüd vastata küsimusele: missugused on eestlased, milline on meie kujunemislugu? Raamat ilmus laupäeviti, selle hind koos ajalehega Eesti Päevaleht oli 74 krooni.
Jokioineni vald

Külad

Haapaniemi, Jokioinen, Jänhijoki, Kiipu, Lammi, Latovainio, Minkiö, Minkiö raudteejaam, Niemi, Ojainen, Pellilä, Rehtijärvi, Saari, Vaulammi
Mihkel Pikner

Elulugu

Mihkel Pikner oli külasepa poeg.
Lõpetas 1955 Tallinna Kommunaal-Ehitustehnikumi, 1960 Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) mehaanikateaduskonna masinaehitustehnoloogia erialal, 1964–67 oli Baumani-nimelise Moskva Kõrgema Tehnikakooli aspirant, tehnikakandidaat (1970, samas); väitekiri käsitles automaatseadmeid elektrovaakum- ja pooljuhitööstuses. Täiendas end 1975 Moskva Tööpinkide ja Instrumentide Instituudis, 1992 Helsingi Tehnikaülikoolis. Oli 1958–60 Tallinna Ekskavaatoritehase konstruktor, 1960 tehase "Volta" konstruktor, 1960–64 Elektrotehnika Teadusliku Uurimise Instituudi konstruktor ja grupijuht, 1968–70 TPI assistent, 1970–72 vanemõpetaja, 1972–86 masinaehitustehnoloogia kateedri dotsent, 1986–92 tööpinkide ja instrumentide kateedri dotsent, 1992–2002 masinaehituse instituudi masinate projekteerimise (hiljem tootmistehnika) õppetooli dotsent; 1972–76, 2001–02 ühtlasi mehaanikateaduskonna prodekaan ja 1976–94 dekaan, 1994–2001 mehaanikaõpikonna juhataja.

Teadustöö

Uurimisvaldkonnad: tööpinkide tootlikkus ja töökindlus, pneumoautomaatika, tehnilise kõrghariduse ajalugu. 1992–93 riikliku aktsiaseltsi Tallinna Masinatehase juhatuse liige. Eesti Masinatööstuse Liidu president (1995–2000). 15 teadustrükist.
Kõvernokk-rüdi

Kõvernokk-rüdi ehk kõvernokk-risla (Calidris ferruginea) on kurvitslaste sugukonda kuuluv lind.
Eestis on ta väikesearvuline läbirändaja.
Sänna koopad

Sänna koopad (ka: Purlaku koopad, Liivhavva koopad) on koopad Pärlijõe orus; halduslikult Võru maakonnas Rõuge vallas. Koopa koos Sänna paljandiga on arvele võetud ürglooduse objektidena.
Tartu Kreisikool

Tartu Kreisikool (saksa keeles Dorpater Kreisschule) oli 1804. aastal Liivimaa kubermangu Tartu kreisi kreisilinnas Tartus avatud saksakeelne õppeasutus.

Eellugu

1803. aastal kinnitati Venemaa keisri Aleksander I poolt Venemaa Keisririigi "Rahvahariduse esialgsed eeskirjad", mille kohaselt moodustati Venemaa keisririigis kolmeastmeline haridusasutuste süsteem: kihelkonnakoolid ehk elementaarkoolid või rahvakoolid maapiirkondades; maakonna- ehk kreisikoolid maakonnalinnades ja kubermangugümnaasiumid kubermangulinnades. Avalike koolide kõrval olid lubatud ka elementaarkooli-, kreisikooli- või gümnaasiumikursusega eraõppeasutused.

Kreisikooli avamine

Tartu Kreisikool avati Tartus 1804. aastal, samal ajal Tartu Kubermangugümnaasiumiga.
Algselt asus kubermangugümnaasium Oskar Lutsu tänaval, 1828. aastal kolis kool Riia tänava ja Karlova tänava nurgal asuvasse hoonesse.
Kreisikooli ja elementaarkooli ning tütarlastekooli tegevust juhtis inspektor: aastatel 1807–1820 Karl Samuel Anders, 1820–1824 Johann Samuel Boubrig, 1824–1841 Michael Gerhard Schwan, 1841–1846 Theodor Liborius, 1846–1872 Carl Oettel ja 1873–1880 Andreas Bruttan.

Õppetegevus

Kreisikooli võeti õppima poeglapsi, kes olid lõpetanud elementaarkooli või omandanud lugemis-, kirjutamis- või arvutamisoskuse muul viisil. Õppekava kohaselt oli õppeprogrammis: usu- ja kõlblusõpetus, saksa keel, vene keel, ladina keel, aritmeetika, geograafia, füüsika, looduslugu ja tehnoloogia, ajalugu, geograafia, antropoloogia, ülevaade kodumaa seadustest, ilukiri ja joonistamine. Fakultatiivselt sai õppida ka prantsuse keelt.
Kuni 1821. aastani oli kreisikoolis 3 klassi, seejärel kreisikoolid reorganiseeriti ning Tartu Kreisikool muudeti 2-klassiliseks, 1864. aastal aga muudeti kool 4-klassiliseks. 1880. aastal muudeti kool Tartu Reaalkooliks ning 1881. aastal moodustati uus Tartu linna kreisikool (Dorpater Städtische Kreisschule) (1881–1889), vastukaaluks linnas venestamisajal moodustatud venekeelsele Tartu linnakoolile.
Regina Pällin

Elulugu

Regina Pällin on tööliste tütar ja Vello Pällini abikaasa.
Lõpetas 1961 Tartu 8. Keskkooli, 1968 TÜ füüsika-matemaatika-teaduskonna orgaanilise keemia erialal, 1971 TÜ-s aspirantuuri, keemiakandidaat (1979, Eesti NSV TA Geoloogia Instituut), väitekiri "Orgaaniliste solventide mõju α-kümotrüpsiini reaktsioonile fosfororgaaniliste inhibiitoritega". Oli 1971–73 TÜ keemiateaduskonna nooremteadur, 1973–80 Eesti NSV TA Keemilise ja Bioloogilise Füüsika Instituudi nooremteadur, 1980–82 EPA keemia kateedri vanemteadur, 1982–86 assistent, 1986–89 vanemõpetaja, 1989–94 dotsendi kohusetäitja, 1994–2005 EPMÜ loomakasvatuse instituudi keemia osakonna dotsent, 2005– Eesti Maaülikooli veterinaarmeditsiini ja loomakasvatuse instituudi toiduteaduse osakonna dotsent. Lugenud üldise, anorgaanilise, analüütilise, orgaanilise ja biokeemia kursusi.

Teadustöö

Uurimisvaldkonnad: orgaaniline ja biokeemia; toidutehnoloogia füüsikalis-keemilised ja bioloogilised alused. Töid ensüümireaktsioonide kineetikast ja looduslike ühendite analüüsi alalt. Toitumisteadlaste Seltsi (1994–) liige. Üle 20 teadustrükise.
Tiiu Aareleid

Tiiu Aareleid (sündinud 3. novembril 1946) on eesti onkoloog.
Aastatel 1965–1971 õppis ta Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonnas ja lõpetas cum laude.
Ta on töötanud Tartu Vabariiklikus Kliinilises Haiglas, Tervishoiu Ministeeriumi Arvutuskeskuses, Eksperimentaalse ja Kliinilise Meditsiini Instituudis, Eesti Onkoloogiakeskuses. Alates 2003. aastast töötab ta Tervise Arengu Instituudis.
Vändra raamatukogu

Vändra raamatukogu on raamatukogu Pärnu maakonnas Põhja-Pärnumaa vallas Vändra asulas. Raamatukogu juhataja kohusetäitja on Laine Adamsoo.
Ahmed Abdallah Mohamed Sambi

Varasem elu

Ta on õppinud islamiuuringute erialal Sudaanis, Saudi Araabias ja Iraanis.
Pärast välismaalt õpingutelt naasmist asutas ta partei Rahvusrinne Õigluse Eest, kuid loobus varsti poliitikast, keskendudes ärile.
Sambi omab vabrikuid, mis toodavad madratseid, pudelivett ja parfüümi, mis on Komooride tähtis ekspordiartikkel.
Ta on rajanud ka telekanali Ulezi ('Haridus') ning raadiojaama.
Kui Komooride valitsus ähvardas saata väed Ndzwani separatistlikku likumist maha suruma, läks Sambi omal käel riigi pealinna Moronisse meelt avaldama.

Poliitikukarjäär

Sambi on olnud riigi parlamendi saadik.
16. aprillil 2006 osales Sambi sõltumatu kandidaadina presidendivalimiste eelvoorus Ndzwani saarel ning tuli 13 kandidaadi seas esimeseks, saades 23,70% häältest.
Sambi on karismaatiline oraator. Ta lubas võidelda korruptsiooniga, luua uusi töökohti ning ehitada paremaid maju komoorlaste enamikule, kes elab vaesuses. Et ta on poliitikas suhteliselt uus inimene, siis peeti teda korruptsioonbist puutumatuks. Ekspresident Ahmed Abdallah on teda nimetanud uueks prohvetiks. Sambi kasutas valimispropagandaks ka oma raadiojaama ja telekanalit.
Pärast valimiste lõppvooru 14. mail kuulutas Komooride riigisekretär Ali Abdallah 15. mail Sambi võitjaks. Tema rivaalid olid Prantsusmaa õhujõudude eruohvitser Mohamed Djaanfari (sai 14% häältest) ja kauaaegne poliitik Ibrahim Halidi (sai 28% häältest), kelle kandidatuuri toetas senine president Azali Assoumani.
Kuigi Sambi on islami vaimulik, on ta öelnud, et Komoorid ei ole valmis saama islamiriigiks ning presidendina ei hakka ta kedagi sundima loori (ḩijāb) kandma ega pead katma. Samuti lubas ta, et ei keela ära Komooridel tavaks olevaid pillavaid pulmapidusid.
Sambi on ka esimene president Ndzwani saarelt. Pärast seda, kui 2001. aastal lepiti kokku, et Ndzwani loobub eraldumispüüetest, hakkas presidendiamet Komooride kolme saare vahel roteeruma (ka Sambi rivaalid olid Ndzwani saarelt).

Isiklikku

Sambi on seitsme lapse isa.
Ta elab Ndzwani keskuses Mutsamudus majas, mille allkorrusel on pood nimega Madratsimaja.
Sambi armastab korvpalli.
Juhan-Kaspar Jürna

Juhan-Kaspar Jürna (27. detsember 1931 Tartu – 24. oktoober 1982) oli Eesti NSV ajakirjanik, partei- ja riigiaparaadi tegelane.
Aastal 1941 evakueerus ta koos vanematega Tšeljabinskisse ja hiljem Moskva oblastisse Jegorjevskisse, kus jätkas kooliteed. Aastal 1944 naasis Tallinna, kus astus Tallinna Õpetajate Seminari ja lõpetas selle aastal 1949. 
Ta oli aastast 1945 ÜLKNÜ liige, aastatel 1947–1949 oli ta Õpetajate Instituudi komsomolisekretär. Aastal 1949 oli ta ELKNÜ Keskkomitee propaganda- ja agitatsiooniosakonna instruktor, aastatel 1949–1950 ELKNÜ Tallinna Mererajooni Komitee I sekretär. Aastatel 1950–1952 oli ta ÜLKNÜ Keskkomitee juures asuva Keskkomsomolikooli kuulaja (Moskva oblasti Vešnjaki asulas).
Aastatel 1950–1952 oli ta ELKNÜ Keskkomitee propaganda- ja agitatsioonisekretär; 1953–1955 ajalehe Säde toimetaja; 1955–1959 ELKNÜ Keskkomitee õppiva noorsoo ja pioneeride osakonna sekretär-juhataja. Aastatel 1959–1961 oli ta ajalehe Noorte Hääl toimetaja ja 1961–1971 ajalehe Sovetskaja Estonija toimetaja. Ta oli 28. septembrist 1971 kuni 5. juunini 1973 EKP Keskkomitee välissidemete osakonna juhataja; aastatel 1973–1978 oli ta Eesti NSV kultuuriminister. Siirdus aastal 1978 tervislikel põhjustel pensionile, aastatel 1979–1982 oli Eesti NSV Rahukaitsekomitee vastutav sekretär. Ta oli aastatel 1961–1981 EKP Keskkomitee liige ja 1967–1980 Eesti NSV Ülemnõukogu liige.

Isiklikku

Tema isa Mihkel Jürna oli kirjanik ja tõlkija.
1956. aasta NSV Liidu meistrivõistlused kergejõustikus

1956. aasta  NSV Liidu meistrivõistlused kergejõustikus  toimusid 5.–16. augustini Moskvas, osana I spartakiaadist.
Tom Parker Bowles

Thomas Henry Parker Bowles (s. 18. detsembril 1974) on Cornwalli krahvinna ja tema esimese abikaasa, Andrew Parker Bowlesi poeg. Tomil on ka noorem õde Laura. Tema ristiisa ja nüüdne kasuisa on Walesi prints Charles.
Tom on õppinud Etoni Kolledžis ja Oxfordi ülikoolis ning on praegu väljaannete Mail On Sunday ja Tatler kokandusrubriigi autor. Tema esimene kokandusraamat, "E Is For Eating - An Alphabet Of Greed", avaldati 2004.
10. septembril 2005 abiellus Tom St. Nicholase kirikus Sara Buysi, Harpers & Queeni moetoimetajaga. Laulatusel olid kohal Andrew ja Rosemary Parker Bowles (Tomi isa ja kasuema), tema ema, kasuisa ja viimase pojad, prints William ning prints Harry.
Tomi ja Sara esimene laps, tütar Lola Rosalind Parker Bowles sündis 9. oktoobril 2007.
Eesti Kunstnikkude Rühm

Liikmed

1932. aastal kuulus Eesti Kunstnikkude Rühma 23 kunstnikku: Märt Laarman, Arnold Akberg, Eduard Ole (kuulus ka EKKKÜ-sse), Edmond Arnold Blumenfeldt, Feliks Johansen (Randel), Ferdi Sannamees, Jaan Koort, Kuno Veeber, Roman Espenberg, Ella Kingo-Espenberg, Anna Triik-Põllusaar, Aleksander Krims, Aleksander Tuurand, Ferdinand Kask, Gori, Arkadio Laigo, Anna Lukats-Laigo, Lydia Mei, Otto Krusten, Juhan Raudsepp, Nikolai Triik, Friedrich Hist ja Henrik Olvi.
Gerhard Pahnsch

Gerhard Pahnsch (19. jaanuar 1842, Tallinn – 26. märts 1880, Tallinn) oli Eesti botaanik.

Elulugu

Gerhard Pahnsch oli baltisakslane.
Õppis 1860–65 ja 1866–68 TÜ-s meditsiini. Oli 1866–68 koduõpetaja Tallinnas ja Nissi kihelkonnas Vardis, õpetaja Viljandis. Kogus gümnaasiumiõpilasena koos E. Russowiga taimi Tallinna ümbruses. Tema kogutud taimede nimestiku (790 nime) avaldasid trükis A. Üksip ja Th. Nenjukov LUS-i aruannetes.
Usuline vägivald

Kristlik vägivald

415 m.a.j. Aleksandrias nais-matemaatiku ja filosoofi Hüpatia tapmine munkade poolt.
Augustinus soovib vägivalla kasutamist montanistide vastu ja põhjendab oma teostes vägivalda. Ohvritega samastumise usund muutus sellest alates ühiskondliku korra tagamise vahendiks. Vägivalla kasutamise kõrgaeg olid ristisõjad.

Tänapäevane usuvägivald

Usulise vägivalla peamiseks osaks sai usuline enesetaputerrorism, milles on aktiivsed islami organisatsioonid.

Usulise vägivalla organisatsioonid

Iisrael: 1971. aastal rajatud Kach-liikumine.
Jaapan: Aum Shinrikyo sekt, korraldas1995. aastal Tokio metroos närvigaasi rünnaku.
Elmar Pettai

Elmar Pettai (5. november 1912 Karulaane talu, Reinse küla, Vana-Kariste vald, Pärnumaa – 24. mai 2008 Stockholm) oli eesti luuletaja, kultuuriloolane ja kalandusajaloolane.

Elulugu

Elmar Pettai oli talupidaja poeg.
Õppis Pärnu Haridussõprade Seltsi Kodukk-s ja Pärnu Kalanduskoolis. Töötas kalakaubanduse ja -tööstuse alal. Põgenes 1944 Rootsi. Oli pikemat aega Stockholmis L. M. Ericssoni telefonivabrikus töödejuhataja. Õppis töö kõrval Eesti Teadusliku Seltsi Instituudis ja 1978–80 Uppsala Ülikooli soome-ugri keelte instituudis. Oli 1962–77 Stockholmis Eesti Kultuuri Koondise büroojuhataja ja peasekretär. Olnud Eesti Kalurite Koondise jätkväljaande "Eesti Kalur" (Stockholm, 1980–93) toimetaja, mahuka 2-köitelise koguteose "Eesti kalanduse minevikust" I (Stockholm, 1984, 2. trükk 1986) ja II (samas, 1985) koostaja, toimetaja ja kaasautor. Avaldanud mitu luuleraamatut ("Jaanilill", 1964; "Illusioonid", 1988; "Rändaja kojuminek", 1992 jt) ning mälestusi (Kaks mälestuskirjutust. // Side (1927) 3–4; ilm. ka: Mulkide almanahh 11. Tartu, 2001). Külastanud korduvalt Eestit, nt võttis 2005 osa Tallinna Bibliofiilide Klubi 25. aastapäeva tähistamisest.
Ateroskleroos

Tekkemehhanismi kirjeldus

Kõrgenenud LDL-kolesterooli tase võib organismis, ebasoodsates tingimustes (arteri sisemine kiht on eelnevalt kahjustada saanud) arterite seinte sisekihi ehk endoteeli alla ladestuda, kus hakkavad moodustuma rasvajutid. Lipiidseid vööte ja plekke võib kohata juba 6-kuuste väikelaste ja 50% 10-aastate koolilaste mõningate veresoonte siseseintel. Rasvajuttide levik kutsub omakorda esile monotsüütide ja T-lümfotsüütide kogunemise ja nende aktiveerumise nimetatud piirkonnas. Aktiveerunud monotsüüdid muutuvad makrofaagideks ja hakkavad komplekteerima tsütokiine, vabu radikaale ja proteolüütilisi ensüüme. Lisaks eeltooduile, esinevad ateroskleroosi 'naastudes' autoantigeenid, autoantikehad, B-lümfotsüüdid, loomulikud tappurrakud, koesobivusantigeenid, jne. HDL-kolesterooli osakesed aga vabastavad makrofaagidest taas kolesterooli ja juhivad vereringesse.

Põhjustajad

Arterite põletikulisi protsesse võivad põhjustada ka mitmed bakterid ja viirused (näiteks Herpes simplex-viirus). Mitmed epidemioloogilised uuringud seostavad ateroskleroosi teket ka bakteri Helicobacter pylori infektsiooniga.

Klassifikatsioon

Aterosklerootilisi muutusi klassifitseeritakse käesoleval ajal naastude ulatuse ja tugevuse ning 'puhkemise' ja muude näitajate alusel tüüpideks I–VI.

Ravi

Kuna ateroskleroosi täpseid tekkemehhanisme ja päritolu ei tunta siis ei teata ka ravi selle progresseeruva seisundi ja selle sümptomaatika vastu. 
Ateroskleroos võib sõltuvalt veresoone sulgumise kohast arteris, põhjustada kas insulti, gangreeni, akuutset müokardi infarkti või seniilse dementsuse ilminguid. Ateroskleroosi diagnoosi kinnitamise korral võivad arstid aterosklerootilisele patsiendile määrata elukestva tabletiravi statiinidega.
Koos tavapäraste ravimitega võidakse aterosklerootilisele patsiendile soovitada ka eeldatavalt kasuliku toimega toidulisandeid nagu küüslauk, E-vitamiin, viirpuu (viljad, lehed, õied), koensüüm Q10 (CoQ10) (ubikinoonid), oomega-3-rasvhapped (kalamaksaõli), fütosteroolid, ja kaltsiumi, magneesiumi, kaaliumi, B-vitamiine, C-vitamiini sisaldavaid vitamiinipreparaate.
Ka India nonipuu lehtedes (Morindae citrifoliae folium) leiduva prokseroniiniga on seostatud ateroskleroosi vähenemist.

Rahvameditsiinis

Rahvameditsiinis on hariliku õlipuu lehti kasutatud kui ateroskleroosi leevendavat vahendit.

Loommudelid

Biomeditsiini uuringutes kasutatakse ateroskleroosi-loommudeli (biotest) loomadena tihti jäneseid. kuid katsete tulemused on varieeruvad, kuna alati ei õnnestu neil loomadel ateroskleroosi esile kutsuda.
Veebruari keskmine õhutemperatuur

Veebruari keskmine õhutemperatuur on kliimanäitaja, mis arvestatakse mingis kohas veebruaris tehtud mitmeaastaste vaatluste alusel.
Veebruari jooksul mõõdetud õhutemperatuuride alusel arvestatakse kuu keskmine temperatuur. Kogu vaatlusperioodi andmed liidetakse ja jagatakse aastate arvuga.
Veebruar on põhjapoolkera mõnes mereäärses kohas (sealhulgas Tallinnas) kõige külmem kuu.
Al-Qā‘idah

Ajaloost

Rühmitus sai alguse ajast mil toimus Nõukogude-Afganistani sõda, kus ühel pool sõdisid NSV Liit ja Afganistani marksistid ning teisel pool Mujahideenid, keda toetas USA. Samal ajal liitusid omavahel ka mitmed välismaal elanud araablastest mujahedeenid džihaadiks Afganistani Demokraatliku Vabariigi vastu, luues rahvusvahelisi muslimite organisatsioone nagu Maktab al-Khidamat, kes said aastas 600 miljonit dollarit Saudi Araabia valitsuselt ja ka rikkamatelt saudidest üksikisikutelt, keda vahendas Usāmah ibn Lādin. Maktab al-Khidamat loodi Abdullah Azzam ja bin Lādini poolt 1984. aastal Peshawaris, mis asub Pakistanis. Alates 1986 alustati värbamist keskusega Brooklyn Atlantic avenüül. Tuntud isikute hulgas töötas keskuses ka "topeltagent" Ali Mohamed, keda FBI eriagent Jack Cloonan kutsus "bin Ladeni esimeseks treeneriks" ja "Pime Šeik" Omar Abdel-Rahman, mujahideenide Afganistani värbamisjuht.
Al-Qā‘idah arenes välja rühmitusest Maktab al-Khidamat (Teenuste büroo), muslimite organisatsioonist, mis rajati 1980 selleks, et finantseerida ja värvata välismaiseid mujahadeene NSV Liidu vägede vastu Afganistani sõjas. Selle asutas Abdullah Yusuf Azzam, Palestiina islamist. Maktab al-Khadamat organiseeris majutust Peshawaris Pakistanis, mis on Afganistani piiri lähedal ja paramilitaarseid õppelaagreid Afganistanis. Azzam veenis bin Lādinit, et ta ühineks MAKiga ja finantseeriks tänu oma tutvustele Saudi kuningliku pere ja naftamiljardäridega mujahideene. Välismaised mujahedeeni vabatahtlikke oli kokku 43 riigist ning aastatel 1982–1992 osales neid 35 000 inimest.
NSV Liit väljus sõjast 1989. aastal. Pärast nõukogude vägede väljumist soovisid mõned mujahedeenid laiendada oma operatsioone ka mujale maailma, nagu Iisraeli ja Kašmiri. Loodi mitmesuguseid organisatsioone ja üks neist kandis nime Al-Qā‘idah, mille formeeris Usāmah ibn Lādin 11. augustil 1988. Usāmah ibn Lādin soovis mittesõjalisi operatsioone maailmas; Azzam eelistas sõjalisi. Kui Azzam 1989. aastal mõrvati, ühinesid paljud MAKi liikmed ibn Lādini organisatsiooniga.
Novembris 1989 Ali Mohamed, endine erijõudude seersant Fort Braggis Põhja-Carolinas, lahkus teenistusest ja kolis Santa Clarasse Californias. Ta läks Afganistani ja Pakistani ja "ühines bin Lādini plaanidega."

Al-Qā‘idah Iraagi sõjas

18. aprill 2010 tapeti Tikrises Ameerika Ühendriikide – Iraagi ühisoperatsiooni käigus Abu Ayyub al-Masri ja Abu Omar al-Baghdadi, al-Masri oli Al-Qā‘idah sõjaline juht Iraagis ja Omar al-Baghdadi Iraagis tegutsevate Al-Qā‘idah katusorganisatsiooni juht.

Al-Qā‘idah' allorganisatsioonid

Iraagi AQ, Araabia poolsaare AQ, Mahgrebi AQ, Sroupe Salafiste pour La Prédication et le Combat, Jema´ah Islamiyah, Abu Sayyafi rühmitus, jne. Rohkem kui 60 riigis.
Riina Jõesaar

Riina Jõesaar (enne 1971. aastat Valgmaa, 1971–1979 Kaarli, 1979–1994 Arulaane; sündinud 30. märtsil 1952 Tartus) on endine eesti sulgpallur. 
1967–1977 võitis ta Eesti meistrivõistlustel 12 kulda: 2 üksik-, 8 naispaaris- ja 2 segapaarismängus.
Maureen Connolly

Maureen Catherine Connolly (17. september 1934 San Diego – 21. juuni 1969 Dallas) oli USA tennisist.
Aastal 1951 võitis ta 16-aastaselt kõigi aegade noorimana USA lahtised meistrivõistlused tennises. 1953. aastal võitis ta esimese naisena kõik suure slämmi turniirid. Järgmisel aastal võitis ta 2 suure slämmi turniiri, kuid 20. juulil 1954 sattus ta autoavariisse ja oli sunnitud 19-aastasena oma sportlaskarjääri lõpetama.
Maureen Connolly suri 1969. aastal vähki.
Postkapitalism

Postkapitalism on hüpoteetiline tuleviku majandussüsteem, mis asendab praegu valitseva kapitalismi.

Postkapitalistlikud majandussüsteemid

On tehtud mitmeid oletusi kapitalismi asendava majandussüsteemi kohta. On võimalik, et kapitalism iganeb ja asendub parema süsteemiga. Osa majandusmudeleid on mõeldud kapitalismi asendamiseks. Märkimisväärseimad nende seas on:
Nikolai Puusepp

Nikolai Puusepp (23. veebruar 1905 Tveri kubermang – 22. veebruar 1965 Tallinn) oli Eesti NSV partei- ja riigitegelane.
Ta sündis aastal 1905 Tveri kubermangus Ostaškovi maakonnas keskmiktalupoja perekonnas. Aastal 1922 siirdus ta Omski oblasti Tatari rajooni, kus töötas põllumajanduslikus kommuunis "Aurora". Aastal 1923 tuli ta kodukohta tagasi ning töötas seal metsavarumistöödel, külakooperatiivis ja kohaliku lugemistoa juhatajana. Aastatel 1926–1931 õppis ta Lääne Vähemusrahvuste Kommunistlikus Ülikoolis.
Aastatel 1931–1934 töötas ta Leningradi oblasti parte-nõukogude koolis poliitökonoomiaõpetajana ja mõnda aega ka parteialgorganisatsiooni sekretärina; aastast 1934 töötas ta raudteede valve juhtiva ja tehnilise koosseisu täienduskoolis õppejõuna. Aastal 1937 suunati ta marksismi-leninismi vanemõpetajaks Raudteetranspordi Instituuti Leningradis. Aastal 1939 kutsuti ta Punaarmeesse, kus ta töötas Leningradi sõjaväeringkonna Poliitilises Valitsuses.
Aastal 1940 suunati ta tööle Eestisse, kus töötas Punaarmee poliittöötajana Tartus ja korpuse ajalehe toimetajana Tallinnas. Aastal 1941 võitles ta Looderindel sakslaste vastu. Aastal 1942 nimetati ta 249. Eesti Laskurdiviisi komissariks ja hiljem sama diviisi komandöri asetäitjaks poliitilisel alal, millisel ametikohal võttis osa Velikije Luki operatsioonist. Kevadest 1943 töötas ta EKP Keskkomitee sekretärina. 16. maist 1946 14. augustini 1950 töötas ta Eesti NSV Ministrite Nõukogu esimehe esimese asetäitjana; lisaks oli ta 15. juulist 1948 18. aprillini 1949 Eesti NSV põllumajandusminister. Hiljem on ta töötanud juhtival administratiivtööl.
Nikolai Puusepp suri 22. veebruaril 1965 Tallinnas ja ta maeti 25. veebruaril 1965 Metsakalmistule.