google/wiki40b huggingface dataset:
Priit Lomp

Priit Lomp (sündinud 9. juulil 1984) on muusik ja poliitik. 
Novembrist 2009 kuni novembrini 2017 oli ta Haaslava vallavanem. Novembrist 2017 on ta Kastre vallavanem. 
Priit Lomp on Sotsiaaldemokraatliku Erakonna liige ja erakonna juhatuse liige, samuti Tartumaa piirkonna esimees. 2014. aasta aprillist on ta valitud Eesti Maaomavalitsuste Liidu juhatusse, peale üleriigilise omavalitsusliidu Eesti Linnade ja Valdade liidu tekkimist osaleb ta juhatuse liikmena organisatsiooni töös. 2015. aastast alates kuulub ta MTÜ Tartumaa Arendusseltsi juhatusse, alates 2018. aastatst juhatuse esimehena.
Priit Lomp kuulub SA Tartumaa Turism ja SA Hooldekodu Härmalõng nõukogudesse. Varem on ta kaasa löönud AS-i Tallinna Lennujaam nõukogu ja AS-i Teede Tehnokeskus nõukogu töös. Ta on olnud laulja mitmes muusikakollektiivis ning ürituste läbiviija ja õhtujuht, samuti pulmaisa.

Haridus

Priit Lomp lõpetas 2003. aastal Tartu Mart Reiniku Gümnaasiumi. Ta õppis Tartu Ülikooli haridus- ja sotsiaalinstituudis sotsioloogia, sotsiaaltöö ja sotsiaalpoliitika erialal. Lisaks on ta lõpetanud Tartu 2. Muusikakooli laulu eriala. Praegu õpib Tallinna Ülikooli sotsiaaltöö erialal.

Isiklikku

Priit Lomp on vabaabielus ja tütre isa.
Andres Laisk

Andres Laisk (sündinud 24. septembril 1970 Tartus) on Eesti poliitik.
Ta lõpetas 1988. aastal Tartu 1. Keskkooli ja aastal 1993 Tartu Ülikooli majandusteaduskonna rahanduse ja krediidi erialal. Finants- ja juhtimisalast haridust on täiendanud Stockholm School of Economicsi juures. 
Töötanud Tallinna Väärtpaberibörsil ja Finantsinspektsioonis. Ta on alates 2009. aastast Saue vallavanem. 
Alates 2014. aastast kuulub Isamaa ja Res Publica Liitu.

Isiklikku

Tema isa on akadeemik Agu Laisk ning tal on kaks venda: Tõnis Laisk ja psühholoog Mart Laisk.
Timo Maran

Timo Maran (sündinud 13. aprillil 1975) on eesti semiootik ja luuletaja.
Ta sai keskhariduse Tallinna Lilleküla Keskkoolis, mille lõpetas 1993. Aastal 1998 kaitses ta Tartu Ülikoolis bakalaureusekraadi zooloogia alal tööga "Lindude ja liblikate toitumissuhe – nokajälgede tähenduslikkusest liblikatiibadel". 2000. aastal kaitses ta teadusmagistrikraadi semiootika ja kulturoloogia alal (cum laude) tööga "Bioloogiliste mimikrinähtuste semiootika", 2005. aastal doktorikraadi tööga "Mimikri kui kommunikatsioonisemiootiline fenomen".
Timo Maran on uurinud bioloogilise mimikri teooriat ja semiootikat. Ta on kirjeldanud mimikrit kui kolmest osapoolest - mimeedist, modellist ja vastuvõtjast - koosnevat struktuuri, mis on ühtaegu kommunikatsiooniline ja ökoloogiline. Tema uurimisvaldkondadeks on ka zoosemiootika, ökosemiootika, ökokriitika ja keskkonnakommunikatsiooni uuringud. Tema teadustöö lähtub biosemiootika teoreetilistest alustest (omailma mõiste, laskuv põhjuslikkus, keskkonna võimaldused) ning Tartu semiootikakoolkonna traditsioonist (modelleerimine, dialoogilisus). Oma kirjutustes on ta toetanud multikonstruktivismi, mille kohaselt tähendused tekkivad erineva keerukusastmega semiootilistes protsessides ning avalduvad sageli nende koosmõjus. Uurides inimkultuuri piiridel olevaid märginähtusi on Maran oluliseks pidanud avatud metoodikaid ja juhtumipõhiseid (ad-hoc) lähenemisi, samuti konteksti ja mitteverbaalse semioosi rolli.
Timo Maran töötab semiootika vanemteadurina Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna filosoofia ja semiootika instituudis, alates 2018. aastast on ta semiootika osakonna juhataja. Timo Maran on ajakirja Biosemiotics kaaspeatoimetaja.
Timo Maran kirjutab filosoofilise kallakuga loodusluulet. Ta kuulub kirjandusrühmitusse Erakkond ja on Eesti Kirjanike Liidu liige.
Timo Maran on Eesti Looduseuurijate Seltsi, Eesti Semiootika Seltsi, Eesti Kirjanduse Seltsi liige. Ta kuulub ka Rahvusvahelisse Biosemiootika Ühingusse, Põhjamaade Semiootika Assotsiatsiooni ja organisatsiooni European Association for the Study of Literature, Culture and Environment.
Timo Marani isa on filmirežisöör ja operaator Rein Maran, tema vend on zooloog Tiit Maran.
Arne Merilai

Looming

Arne Merilai on käsitlenud kirjandust, filosoofiat ja teatrit. Tema peamised uurimisteemad on olnud eesti luule, poeetika ja pragmapoeetika ning kirjandusfilosoofia. Silmapaistev on Merilai töö ballaadiuuringute vallas, sh eesti ballaadiantoloogiate koostaja ning toimetajana. Ta on avaldanud kaks luulekogu ("Merlini aare: Luulemärss 1994–1998", 1998; "Tolmutort", 2001), ühe romaani ("Türann Oidipus", 2009) ja kirjutanud ka näidendeid.
Massu mõis

Hooned

1840ndate algul valmis ühekorruseline kivist klassitsistlik peahoone. Kõrvalhoonetest on säilinud klassitsistlik ait. Aida lähedale ehitati maakividest tall-tõllakuur (nüüdisajal osaliselt ümber ehitatud). Mõisasüdamest umbes 700 meetrit kirdesse ehitati maakividest magasiait, mis on tänapäevaks tundmatuseni ümber ehitatud.
Baška tahvel

Baška tahvel (horvaadi keeles Bašćanska ploča) on horvaadikeelne raidkirjatahvel 1100. aastast, horvaadi keele ja glagoolitsa kirja vanimaid ja tähtsamaid mälestusmärke.
Tahvel avastati arheoloogilistel kaevamistel 1851. aastal keskaegse vararomaani stiilis püha Lucia kiriku sillutises Jurandvori külas Baška sadama lähedal Krki saarel, algselt oli see olnud osa altariruumi vaheseinast. Alates 1934. aastast hoitakse seda Horvaatia Teaduste ja Kunstide Akadeemias Zagrebis. Püha Lucia kirikusse on vaatamiseks välja pandud tahvli koopia.

Kirjeldus

Kivist mälestustahvlil, mille mõõtmed on 99,5 cm × 199 × 7,5–9 cm, on raidkiri, milles abt Držiha annab teada, et Horvaatia kuningas Zvonimir on annetanud tüki maad pühale Luciale, see tähendab benediktlaste kloostrile. Raidkirja teises pooles annab abt Dobrovit omakorda teada, et tema ehitas selle kiriku koos üheksa mungaga. Tahvli ülaserv on kaunistatud viinapuuväätidest ornamendiga.
Tahvlil on 13 raidkirjarida. Tekst on kirjutatud glagoolitsas ja on hästi säilinud. Glagoolitsa kirjamärkide seas esineb ka üksikuid ladina ja kirillitsa tähti. Kirja keel on segu horvaadi keele vana-tšakavština murdest ja kirikuslaavi keelest. Tahvel on ainus säilinud näidis glagoolitsa tähestiku üleminekuvormist "ümaralt" (bulgaaria-makedoonia) tähestikult "nurgelisele" (horvaatia) tähestikule.

Tähtsus

Baška tahvlit peetakse horvaatide sünnitunnistuseks, sest see on vanim säilinud kirjalik allikas, kus mainitakse nime Horvaatia (tuletise kujul) horvaadi keeles: teksti kolmandas reas on kirjutatud ZЪVЪNIMIRЪ KRALЪ HRЪVATЪSKЪÏ (Zvonimir, Horvaatia kuningas). Varem oli seda ette tulnud vaid teistes keeltes, nagu ladina ja kreeka.
Vaatamata sellele, et Baška tahvel ei ole vanim horvaatia glagoolitsa mälestusmärk (Plomini tahvel, Valuni tahvel, Krki raidkiri on vanemad, olles pärit 11. sajandist) ning ei ole kirjutatud puhtas horvaadi keeles, nimetatakse teda ometigi "horvaadi keele kalliskiviks" ja "horvaadi kirjanduse sünnitunnistuseks".
Baška tahvlit on kujutatud Horvaatia 100 kunase rahatähe aversil 1993. ja 2002. aasta väljalaskel.
Verna Aardema

Verna Norberg Aardema Vugteveen (6. juuni 1911 New Era, Michigan – 11. mai 2000) oli USA lastekirjanik.
Inemuri

Inemuri (jaapani keeles 居眠り, いねむり) on Jaapani kultuuriruumis laialdaselt levinud nähtus, mis tähendab üleväsimuse tõttu igal võimalikul ajahetkel tukastamist.
Jaapanlased eristavad väga selgelt inemuri't tavalisest magamisest või pärastlõunasest lühikesest jõudu taastavast unest (nn powernap'ist). Vihje nähtuse olemusse võib anda sõna enda tähenduse lahtimõtestamine. Väljend koosneb kahest osast, millest "i" tähendab 'kohal viibima' ja "nemuri" tähendab 'magama'. Seega inemuri sooritaja on teiste inimeste silmis justkui kohal, sest teatud tõlgenduse järgi on inimene oma kohalolekuga igas olukorras mingil alateadlikul viisil esindatud. Oluline on silmas pidada, et tukastaja ei segaks oma tegevusega ümbritseva toimimist. Inimese uinumist tööpostil võetakse kui kindlat märki, et ta teeb palju tööd ja on seetõttu väsinud, olukord mille leevendamist inemuri abil võetakse elu loomuliku osana.

Ajalooline taust

Ehkki inemuri on Jaapani kultuuris peaaegu 1000-aastane nähtus, siis nähtavalt ja massiliselt kerkis see ühiskonnas esile Teise maailmasõja järgse Jaapani kiire majanduskasvu ajal 1960.–1980. aastatel (nn Jaapani majandusime). Töötajate tööpäevad olid intensiivsed ja venisid tihti hiliste õhtu- ja öötundideni, millele järgnesid ka eraeluga seotud kohtumised ja tegevused. See kõik tuli aga öö- ja puhketundide arvelt. Jaapanlased ise on oma töökultuuri üle äärmiselt uhked, kuid inimvõimetel on siiski piirid. Seetõttu on täiesti tavaline, et inimesed tukastavad keset tööpäeva, kus iganes nad seda teha saavad – ühissõidukis, tänavapinkidel, aga ka koosolekutel või loengutes. Oluline on, et ühiskond ei tauni seda, vaid tööandjad võimalusel soosivad inemuri't. Töötamisest tulenevat üleväsimust peetakse auasjaks ning pigem tunnustatakse seda, kui inimene tuleb rampväsinuna kas koosolekule või ka vabaajaüritusele ja jääb seal magama, kui et ta jätab kohale tulemata.
Vicki Viidikas

Vicki Viidikas (25. september 1948 – 27. november 1998) oli eesti päritolu Austraalia poetess ja kirjanik.
Vicki Viidika isa oli rahvuselt eestlane ja ema austraallane. Ta jättis kooli pooleli 15-aastaselt ning töötas seejärel erinevatel tööaladel. Kirjanduslikku loomingut alustas 16-aastaselt. Ta reisis palju Indias ja teistes Aasia riikides ning oli huvitatud sealsest kultuurist ja elust.
Pärnumaa

Liivimaa sõda

16. sajandil Liivimaa sõja algetapi, Vene-Liivi sõja ja Liivimaa ordu lagunemise järel, moodustasid rootslased 1562. aastal Pärnu lossilääni, mis haaras mõlemal pool Pärnu jõge paiknevad Pärnu lahe ümbruse maad. Järgmistel aastatel, 1565–1575 oli Pärnu Poola valduses.
Aastatel 1575–1582 oli Pärnumaa Moskva tsaaririigi valduses. Pärnumaa, jagunes linnusepiirkondadeks: Haapsalu, Lihula, Koluvere ja Padise linnusepiirkond. Moskva tsaaririigi valduses olid Vene-Liivi sõjas vägede poolt 1558. aastal vallutatud Tartu linn, Tartu piiskopilinnus ja Tartu piiskopkond ning osa endise Liivi ordu territooriumist: Narva ordulinnus (1558–1581) ja Pärnu (1575–1582), Haapsalu (1576–1581), Karksi ordulinnus (1579–1582), Kirumpää piiskopilinnus (1558–1579), Laiuse ordulinnus (1558–1582), Lihula linnus (1576–1581), Koluvere loss (1576–1581), Vasknarva ordulinnus (1558–1582), Padise klooster (1576–1580), Tarvastu ordulinnus (1570–1582) ja Toolse ordulinnus (1558–1581) ja ümberkaudsed alad.

Rootsi aeg

17. sajandi algusest kuulus Pärnumaa, Rootsi kuningriigile, Idamereprovintside Liivimaa koosseisus. Poola-Rootsi sõja ajal vallutasid linna mõnepäevase piiramise järel, 11. augustil Rootsi väed ja Rootsi väed okupeerisid Liivimaa ranniku, Grobinast Pärnuni. Raske majandusliku olukorra ja toiduainete puuduse tõttu, kuna maa oli aga ülimalt suures ulatuses rüüstatud, muutus sõjavägede toitlustamine raskeks aga ka poolakatele ning nad tõmbusid Eestimaalt tagasi Liivimaale. Aastatel 1617–1710 oli Pärnumaa taas Rootsi valitsemise all, kus taastati Pärnu lään, mis jagunes mõisaläänideks. Pärnu lääni arvati Koonga, Tõstamaa, Audru ja Tori riigimõisad.
Pärnumaa eksisteeris halduslikult algselt läänina, seejärel 1627. aastast Pärnu krahvkonna ja hiljem Põhja-Liivimaa, Eesti distrikti haldusüksusena.
1630. aastal moodustati Pärnu kreis (maakond), mille koosseisu kuulusid ka endine Viljandi staarostkond ja osa Loode-Läti alasid. Pärnu kreis jagunes kihelkondadeks, 17. sajandil, Rootsi aja lõpus, eraldati Läti distrikti Pärnu kreisist 5 läti asustusega kihelkonda, kui 1694. aastal moodustati Liivimaa kubermangus kaks distrikti. Liivimaa kindralkuberner Jacob Johann Hastferi korraldusega 4. oktoobrist 1693 fikseeriti Põhja-Liivimaa maakondade piirid arvestades rahvuslikke printsiipe, eraldades Pärnu maakonnast Salatsi (läti Salacgrīva), Väike-Salatsi (läti Mazsalaca), Ruhja (läti Rūjiena), Härgmäe (läti Ērģeme), Luke ja Valga ning ühendades nad Riia kohtukonnaga. Alūksne, Gulbene ja Läti osa Adsele kihelkonnast liideti Võnnu või Koknese maakohtukonda. Karl XI korraldusel tõmmati nende piirid vastavalt kahe põlisrahva – eestlaste ja lätlaste – elualale. Vene aja alguses distriktid kaotati.
Kunstialaseid mõisteid

A

Abbozzo
- abstraktsionism
- aerograaf
- anarhofuturism
- arhitektuur
- akvarell
- akvarellvärvid
- akvatinta
- akrüülvärv
- autoportree
- avangardism

D

Dadaism
- disain

E

Ekspressionism

F

Filmikunst
- fresko
- fotokunst
- fovism
- futurism

G

Giclée
- graafik
- graafika
- grafiti

H

Happening

I

Illustratsioon
- impressionism
- informalism

J

Juugend

K

Kehakunst
- keraamika
- kirjandus
- klassitsism
- kollaaž
- koloriit
- kompositsioon
- kontseptuaalkunst
- koopiatrükk
- krunt
- kuivnõel
- kujutav kunst
- kõrgtrükk
- küberpunk
- külmnõel

L

Lametrükk
- linoollõige
- litograafia
- litokivi
- loomamaal
- lõuend

M

Maagiline realism
- maal
- maalikunst
- maaližanr
- maastikumaal
- meremaal
- metafüüsiline maal
- metsotinto
- modernism
- moekunst
- moodne kunst
- monumentaalskulptuur
- mosaiik
- motiiv
- muralismo
- muusika

N

Natüürmort
- neoimpressionism

O

Ofort
- orfism

P

Pastell
- pea
- pehmelakk
- performance
- perspektiiv
- plastika
- pintsel
- plenäär
- plastiliin
- pliiats
- popkunst
- portree
- postimpressionism
- proportsioon
- punk
- purism
- puulõige

R

Raidkunst
- realism
- reljeef
- reservaaž
- romantism

S

Siluett
- skulptuur
- sotsialistlik realism
- sügavtrükk
- sürrealism
- sümbolism
- süžee

Ž

Žanr

T

Tahvelkunst
- tantsukunst
- tarbekunst
- teater
- teema
- tempera
- temperavärv
- triptühhon
- tätoveering

U

Uusasjalikkus
- uusromantism

V

Vabad kunstid
- Vabaplastika
- vabaõhumaal
- vasegravüür
- värvikompositsioon

Õ

Õlimaal
- õlivärv
Põldrõigas

Kirjeldus

Põldrõigas on on Eestis tavaline umbrohi, kes kasvab ühe- või kaheaastase taimena. Tal on üksik peajuur, mis sarnaneb redise omaga, kuid mitte samal määral paksenenud.  
Lehed on piklik-elliptilised, juurekaelalt sulgjalt lõhestunud, varrel olevad lehed on lühemad ja terveservalised.
Vars on karvakestega, harunev ning kasvab 20–80 cm pikkuseks.  
Õied sarnanevad merikapsa omadega (merikapsas kasvab Ameerikas samal alal, kuid tema vars on peenem ning vars ja lehed ei ole sukulentsed). Õiel on neli kroonlehte, 3–4 cm, värvus varieerub valgest lillakani (valkjaskollane violetsete soontega), harva heleoranžist kollaseni, sageli värvivarjunditega ühel kroonlehel. Tupplehed püstised, õiekrooni ligi hoidvad. Õitseb Eestis juunist oktoobrini, Inglismaal maist septembrini, Ameerikas juunist augustini.
Vili on lülikõder – kuni 8 omavahel ühenduses olevat kambrikest, igaühes 1 ümar või ovaalne seeme.

Levila

Põldrõigast leidub Põhja-Aafrikas, Makaroneesias, Madeira saartel, Kanaari saartel, Alžeerias, Egiptuses, Liibüas, Marokos ja Tuneesias . Lääne-Aasias leidub teda Kaukaasias, Armeenias, Aserbaidžaanis, Küprosel, Gruusias, Iraanis, Iraagis, Iisraelis, Jordaanias, Liibanonis, Süürias ja Türgis. Ida-Euroopas leidub teda Valgevenes, Eestis, Lätis, Leedus, Moldovas ja Ukrainas. Kesk-Euroopas kasvab ta Austrias, Belgias, Tšehhi Vabariigis, Saksamaal, Ungaris, Hollandis, Poolas, Slovakkias ja Šveitsis, Põhja-Euroopas Taanis, Soomes, Iirimaal, Norras, Rootsis ja Suurbritannias, Kagu-Euroopas Albaanias, Bosnias ja Hertsegoviinas, Bulgaarias, Horvaatias, Kreekas, Itaalias, Montenegros, Põhja-Makedoonias, Rumeenias, Serbias ja Sloveenias, Edela-Euroopas Prantsusmaal, Portugalis ja Hispaanias.

Ökoloogia

Taim on külmakindel ja isegi kõvad külmad katkestavad õitsemise ainult ajutiselt. 
Austraalias peetakse teda paljudes piirkondades invasiivseks liigiks. Kanadas on ta naturaliseerunud liik ja ristub mõnikord hariliku redisega. Ta on osutunud vastupidavaks mitmele herbitsiidile. USA kaguosas on levinud kahvatukollane vorm ning mõnikord isegi talvel võtab põllud täielikult üle. Taim on märkimisväärne õietolmu ja nektari allikas mitmesugustele tolmeldajatele, eriti mesilastele varakevade alguses.
Boris Engelhardt (sõjaväelane, 1889–1941)

Boris Engelhardt (vene Борис Вадимович Энгельгардт; 12. märts 1889 Smolenski kubermang – 15. juuli 1941 Leningrad) oli Venemaa sõjaväelane (polkovnik). Ta oli valgekaartlane.
Ta võttis osa I maailmasõjast.
1921 emigreerus ta Eestisse.
Heldur Vatsel

Isiklikku

Tema tütar Pille Mark (s. 1943) on muusikaõpetaja, lapselaps Pille Kangur (1966–2013) oli helilooja.
Ökosüsteemi terviklikkus

Ökosüsteemi terviklikkust (inglise ecosystem integrity, ecological integrity) iseloomustab ökosüsteemi seisundi looduslikkus, vastavus piirkonnale iseloomulikele ja inimmõjust puutumata keskkonnatingimustele, funktsionaalsus ning ökoloogilise suhete loomulikkus.
Trollid

Trollid Põhjala muusikas, kunstis ja kirjanduses

Tuntud Norra 19. sajandi helilooja Edvard Grieg kirjutas trollidest mitu teost, kaasa arvatud muusika Henrik Ibseni draamale "Peer Gynt", millest on tuntud palad "Mäekuninga koopas" ja "Trollide tants".
Norra dirigent ja helilooja Johan Halvorsen kirjutas süidi "Norske eventyrbilder" ("Stseenid Norra muinasjuttudest"), op. 37, mille osadeks olid ka "Peik, prinsessen og stortrollet" ("Peik, printsess ja suur troll"), "Trollenes inntog i berget det blå" ("Trollide sisenemine sinisesse mäkke"), "Dans av småtroll" ("Väikeste trollide tants").
Norra rahvamuusikast ja Skandinaavia folkloorist oli tugevalt mõjutatud helilooja Geirr Tveitt, kes kirjutas süidi "Trollimeloodiad".
Trollidest sai inspiratsiooni Norra kunstnik Theodor Kittelsen, kelle loomingust on eriti tuntud illustratsioonid muinasjuttudele ja legendidele trollidest.
Rootsi lastekirjanduses ei ole trollid loomult õelad, vaid pigem primitiivsed ja vääriti mõistetud. Nende väärtegude põhjuseks on enamasti kombinatsioon tavalistest inimesele omastest iseloomujoontest nagu kadedus, uhkus, ahnus, naiivsus, rumalus ja ignorantsus. Mõnes 20. sajandi alguse Elsa Beskow muinasjutus kujutatakse trolle korilastena, kes põgenevad pealetungiva tsivilisatsiooni eest.
Tove Janssoni muumitrollide lood on tuntud üle maailma.
Rafinha

Koondisekarjäär

2005. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel võitis ta Brasiilia alla 20-aastaste koondisega pronksmedali.
Debüüdi Brasiilia rahvuskoondises tegi ta 26. märtsil 2008 sõprusmängus Rootsi vastu.
2008. aasta suveolümpiamängudel kuulus ta pronksmedali võitnud Brasiilia olümpiakoondisse.
Teheran

Rahvastik

Koos eeslinnadega elab Teheranis umbes 14 miljonit inimest. Umbes pool neist on pärslased ja veerand aserid. Väiksema osa moodustavad linnas elavad kurdid, gilakid, lurid ja armeenlased.

Transport

2001. aastal avati linnas metroo, mida oli aastakümneid planeeritud ja ehitatud. Teherani lennujaam on Mehrabadi rahvusvaheline lennujaam. Uus Imam Khomeini rahvusvaheline lennujaam avati 2004. aastal, kuid mitmesuguste probleemide tõttu pole see täismahus tööle hakanud.

Haridus

Teheranis asub üle 40 ülikooli ja kõrgema õppeasutuse.
Ferrara ülikool

Ferrara ülikool (Università degli Studi di Ferrara) on ülikool Ferrara linnas Itaalias, asutatud aastal 1391. 2007. aastal õppis ülikoolis 24 647 üliõpilast.
Tuntumad vilistlased on Mikołaj Kopernik ja Paracelsus.
Draft

Draft on termin, mida kasutatakse teatud spordiliigades kirjeldamaks mängijate värbamist klubidesse.
Draft toimub näiteks USA tippliigades NBA, NFL, NHL.
Ann Marksoo

Ann Marksoo (sündinud 20. septembril 1930 Tartus) on eesti geograaf, TÜ geograafia instituudi emeriitprofessor. 
Aastal 1954 lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli. Aastast 1954 oli ta samas õppejõud, hiljem dotsent ja 1984–1992 majandusgeograafia kateedri juhataja.
Ta on peamiselt uurinud Eesti asustuse süsteemset arengut ja linnastumist.
Aastail 1985–1990 oli ta Eesti Geograafia Seltsi asepresident.
Ta on Õpetatud Eesti Seltsi (ÕES) liige.

Pere

Ann Marksoo on Aliise Moora ja Harri Moora tütar.
1999. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimised

1999. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimised Eestis toimusid 17. oktoobril 1999.

Valimistulemus

Kokku osales 1999. aasta valimistel 524 453 inimest ehk 49,8% hääleõiguslikust elanikkonnast.
Vabaõhumuuseumi tee

Vabaõhumuuseumi tee on tänav Tallinnas Haabersti linnaosas.
Tänav algab Paldiski maanteelt ja kulgeb peaaegu rööbiti Kopli lahega, siis Nooda tee juures pöörab täisnurkselt Kakumäe tee suunas, millega ristudes ka lõppeb. Tänava pikkus on umbes 5 km.
Vabaõhumuuseumi tee sai nime 13. juunil 1958. Tänav on saanud nime Eesti Vabaõhumuuseumi järgi.
Nasima Razmyar

Nasima Razmyar (sündinud 13. septembril 1984 Kabulis) on Afganistani päritolu Soome poliitik, Helsingi abilinnapea 2017. aastast alates. 2015–2017 oli ta Eduskunna saadik.
Razmyar tuli Soome 8-aastasena.  Ta lõpetas Töölö Ühiskooli 2004. aastal. Ta on õppinud avatud ülikoolis riigiteadusi. Ta on töötanud pagulasorganisatsioonides ja  Eduskunna sotsiaaldemokraatide fraktsiooni pressisekretärina. 
Ta on Soome Sotsiaaldemokraatliku Partei liige. 2011. aasta Soome parlamendivalimistel sai ta 4295 häält, kuid valituks ei osutunud. 2012. aasta kohalike omavalitsuste volikogude valimistel valiti ta 1671 häälega Helsingi linnavolikokku. 2014. aasta Euroopa Parlamendi valimistel sai ta 12 312 häält. 2015. aasta Soome parlamendivalimistel osutus ta 5156 häälega valituks.
2010 valiti ta aasta pagulasnaiseks.
Ta osales 2010. aastal saates "Tanssii tähtien kanssa".
Razmyar oskab dari, soome, rootsi, inglise ja vene keelt.
Gjerstadi jaam

Gjerstadi jaam on raudteejaam Norras Aust-Agderi maakonnas Gjerstadi vallas 237,05 km kaugusel Oslost 36,6 m kõrgusel merepinnast Sørlandsbanenil, Gjerstadvatneti läänekaldal.
Jaam avati 1935, kui avati Sørlandsbaneni pikendus Neslandsvatni jaamast Nelaugi jaamani ning Kragerøbanenist sai kõrvaltee. 
Gjerstadi jaamahoonet peetakse üheks paremini säilinud uusklassitsistlikuks jaamahooneks  Sørlandsbanenil.
Jaamal on bussiühendus Risøri ja Tvedestrandiga. 
Jaamal ei ole personali. Platvorme on 2.
Naaberjaamad on Vegårshei jaam ja Neslandsvatni jaam. Jaama läbivad Kristiansandi ja Oslo vahelised kiirrongid. 
Jaama omanik on Jernbaneverket ja liine opereerib Norges Statsbaner.
Mis iganes, Aleksander!

"Mis iganes, Aleksander!" on 2007. aastal esilinastunud Eesti noortefilm.
Hüpertsütokineemia

Hüpertsütokineemia (ladina hypercytokinaemia), ka tsütokiinitorm (inglise cytokine storm, hispaania tormenta de citocinas, vene цитокиновый шторм), on immuunsüsteemi massiivne, potentsiaalselt letaalne süsteemne põletikuline reaktsioon patogeenile, mis seisneb immuunrakkude aktiveerimises tsütokiinide poolt ja põletikukolde tekkimises ja levimises. Immuunvastusena aktiveeritud immuunrakud, mis on füsioloogilistest piiridest väljunud, vallandavad omakorda uue tsütokiinide ja mitmete teiste biokeemiliste vahendajaainete hulga.
Hüpertsütokineemia täpseid mehhanisme siiani ei tunta. Arvatakse, et teatud põletiktsütokiinide komplekteerimisel mängib rolli reniin-angiotensiin süsteem, mõned patogeenid suudavad end immuunsüsteemi eest varjata ja teatud aja märkamatult paljuneda, teised aga on võimelised immuunsüsteemi hüperstimulatsiooni põhjustama.
Protsess ja sellega kaasnev ei allu teatud ajavahemikul homöostaasi seisundile ning loetakse, et sellisena ei täida peremeesorganismi kaitsefunktsioone – seetõttu seostatakse seda immunopatoloogiaga.
Erinevatel põhjustel (sh ravimid, kirurgilised operatsioonid, viirused, bakterid ja või patogeenide 'kooselu' Candida albicans ja Staphylococcus aureus jpt) käivitunud põletikku aktiveeriv reaktsioon põhjustab põletikukoldes kudede hävimise, ühtaegu kannavad biokeemilised signaalmolekulid põletikusignaalid naaberkudedele põhjustades elundite töö häirumise ja kiirelt edasi kandudes võtavad need süsteemse iseloomu, haarates kogu organismi ja olenevalt haigustekitajast võivad põhjustada kas sepsist või isegi surma.
Hüpertsütokineemia korral võib kliiniline pilt erinevate haiguslike seisundite korral erineda.
Hüpertsütokineemia korral vabastatakse peremeesorganismi erinevate rakkude poolt mitmeid biokeemilisi vahendajaid nagu vabad radikaalid, koagulatsiooni faktorid, tsütokiinid jpt. Nii täheldatakse patsientide vereseerumis nii põletikutsütokiinide (TNF-α, IL-1 ja IL-6) kui põletikuvastaste tsütokiinide (IL-10) hulga suurenemist.

A-gripiviiruse infektsioon

A-gripiviiruse infektsiooni korral on gripihaigete vereseerumis tuvastatud 
tsütokiinide ja glükoproteiinide taseme tõus, nagu IL-1β, IL-1Ra, IL-4, IL-5, IL-6, IL-7, IL-8, IL-10, IL-13, IL-17, G-CSF, GM-CSF, IFN-α, IFN-β, IFN-γ, TNF-α, IP-10, MCP-1, MIP-1α, MIP-1β jt.

Nimi

Termin võeti kasutusele aastal 1993 seoses peremehe siiriku vastase reaktsiooniga (graft-versus-host disease, GVDH).