google/wiki40b huggingface dataset:
Araabia maad

Araabia maade all võib mõista nii araabia, araablaste maid kui ka Araabia (poolsaare) maid.
Araabia maad on araablaste enamusega ja araabiakeelsed maad Põhja-Aafrikas ja Edela-Aasias.
Araablaste enamusega maad on:
a) Edela-Aasias: Süüria, Liibanon, Palestiina, Iraak, Jordaania, Saudi Araabia, Jeemen, Omaan, Araabia Ühendemiraadid, Katar, Bahrein, Kuveit
b) Põhja-Aafrikas: Egiptus, Liibüa, Tuneesia, Alžeeria, Maroko, Lääne-Sahara, ka Sahara-tagusesse Aafrikasse ulatuvad Mauritaania ja Sudaan
Araabia maad on Araabias, st Araabia poolsaarel asuvad maad: Saudi Araabia, Jeemen, Omaan, Araabia Ühendemiraadid, Katar, Kuveit. Araabia maade hulka kuuluvad ka Pärsia lahe saareriik Bahrein ning osaliselt ka Jordaania ja Iraak (kõrbealad nende lõunaosas).
Longi maakond

Ajalugu

Maakond moodustati 1920. aastal.
Piiskopkond

Piiskopkond ehk diötsees (ladina keeles diœcesis, kreeka keeles dioikesis) on kiriku haldusüksus, ühe piiskopi jurisdiktsiooni all olev territoorium ja kogudused.
Toivo Tammik

Toivo Tammik (sündinud 6. juulil 1968 Tallinnas) on eesti arhitekt, publitsist ja õppejõud.

Elulugu

Arhitektuurialase kõrghariduse omandas Toivo Tammik Tallinna Kunstiülikooli arhitektuuriosakonnas aastatel 1986–1993.
1991–1992 töötas ta projekteerimisinstituudis Eesti Projekt, aastatel 1993–1995 arhitektuuribüroos AS Künnapu & Padrik, aastatel 1995–1997 AS Harminis ning 1997–1998 arhitektuuribüroos OÜ Raivo Puusepp. Alates aastast 1998 omab Tammik arhitektuuribürood AB Ansambel OÜ.
Olnud õppejõud ja diplomitööde juhendaja Eesti Kunstiakadeemias ja Tallinna Tehnikakõrgkoolis.

Looming

Tammiku tuntumad tööd on Jaani Seegi näitusepaviljon, Lohusalu lasteaed-algkool, Keila Gümnaasium ja Ämari lennubaasi 5 hoonet. Suure osa tema loomingust moodustavad erinevad korter- ja ühepereelamud ning haridusasutused. Jaani Seegi paviljoniga on ta kandideerinud Mies van der Rohe auhinnale.

Filmistsenaarium

Kirjutanud stsenaariume arhitektuurifilmidele ("Ehituskunstnik Toomas Rein" 2011 koos Peeter Brambatiga jm).
Uugla mõis

Uugla mõis (saksa keeles Udenküll) oli rüütlimõis Lääne-Nigula kihelkonnas Läänemaal. Nüüdisajal jääb mõis Lääne maakonda Lääne-Nigula valda.
Mõisat mainiti esimest korda 1323. Mõisa peahoone ehitati mitmes etapis arvatavasti 18. sajandil. Peahoone oli barokne ühekorruseline, keskmine osa aga erandlikult kolmekorruseline. Tänapäeval on peahoone varemetes.
Grotesk (ornament)

Grotesk (itaalia keeles grottesca sõnast grotta 'koobas'), ka raffaelesk on arhitektuuris ja dekoratiivkunstis kasutatud fantaasiaküllane ornament, mis moodustub arabeskist ja sellesse põimunud erisugustest motiividest, nagu looma-, inim- ja taimekujud, maskid ja mütoloogilised olendid.
Ornamendimotiiv on pärit Vana-Rooma kunstist, see taaselustati renessansis. Nimetus viitab päritolule – 16. sajandi algul välja kaevatud Rooma majades, näiteks Nero Domus Aurea, nähti esmakordselt pärast antiikaega seda ehismotiivi. Kunstis hakkas groteskimotiivi esmakordselt kasutama Raffael, maalides seda Vatikani stanza'dele, seepärast nimetatakse ornamenti mõnikord ka raffaeleskiks. Ornament muutus 16. sajandi Itaalias suurmoeks ja levis sealt üle kogu Euroopa. Dekoorina kasutati seda 19. sajandini, eriti freskodes, kuid ka raamatukujunduses, mööblikunstis ja mujal. Grotesk kombineeris üksikuid figuraalseid elemente puhtdekoratiivse sihiga, hoolimata sellest, et kasutatud motiividel võib mõnes muus kontekstis olla tähendus, näiteks heraldiline.
Eesti kunsti jõudis renessanslik groteskornament umbes 1530. aastatel mitmesuguste mustriraamatute vahendusel.
Władysław Ludwik Evert

Władysław Ludwik Evert, ka Władysław Ludwik Ewert, (1890 – 28. mai 1965) oli poola kirjanik, luuletaja, ajakirjanik.
Ta oli aastatel 1927–1934 ajakirja sõjandusajakirja Polska Zbrojna toimetaja.
1931. aastal anti talle Kotkaristi III klassi teenetemärk ja 1932. aastal Eesti Punase Risti mälestusmärgi II järgu I aste.
Ingeborg Bachmanni auhind

Ingeborg Bachmanni nimeline auhind (saksa keeles Ingeborg-Bachmann-Preis) on auhind, mida antakse välja saksakeelse kirjanduse eest. Auhinnasaaja otsustatakse Austrias Klagenfurti linnas toimuval iga-aastasel mitmepäevasel saksakeelse kirjanduse festivalil (Tage der deutschsprachigen Literatur), mis toimub alates 1977. aastast. Auhind on saanud nime Austria ühe tuntuma kirjaniku Ingeborg Bachmanni järgi.
Võitja määratakse kolmepäevase kirjandusmaratoni käigus, kus eelnevalt valitud kandidaadid esitavad oma avaldamata teoseid üheksaliikmelisele elukutselisele žüriile ja publikule. Teosed peavad olema saksakeelsed algupärandid. Esinemisega peavad kirjanikud veenma kuulajaid oma teoste headuses. Festivalil antakse välja veel 3–5 auhinda. 2008. aastal vähendati žüriiliikmete arvu seitsmeni ja võistlejate arvu 18-lt 14-le.
2006. aastast saab võitja auhinnaks 25 000 eurot. 2009. aastal said kõik osalejad kokku 56 500 eurot.
Enn Kippel

Looming

1935. aastal ilmus tema esikromaan "Ahnitsejad" (2 köites), 1936. aastast avaldas ta ajaloolisi romaane (esimesena "Suure nutu ajal"). 1939. aastal avaldati romaan "Kuldvasikas".
Enn Kippeli tuntuim teos on aastal 1941 raamatuna ilmunud noorsoojutustus "Meelis", sest Eesti NSV ajal oli enamik tema teisi teoseid keelatud nendes kirjeldatud võitluste tõttu venelastega ja Karl XII positiivse kirjeldamise pärast.
Kippel hakkas varakult ajaloo vastu huvi tundma. Romaanides on ta käsitlenud Läänemere maades olnud sõdu ja ülestõuse, alates liivlaste võitudest saksa vallutajate vastu 13. sajandi alguses. Tema teoste tegelased mõjuvad puiselt ja kohmakalt, tsiteerivad peast vanasõnu. Väärtuslikuks osaks on asjatundlikud ja detailsed relvade (Enn Kippel oli tuntud vanade relvade kollektsionäär) ja sõjatehniliste võtete kirjeldused. Ilmse mõnu ja detailsusega on kirjeldatud ka piinamisi ja hukkamisi, milliseid kirjeldusi kaasaegne kriitika nimetas kippelismideks.
Erandina käsitlevad romaanid "Ahnitsejad" ja "Kuldvasikas" autori kaasaega. "Kuldvasika" sündmused toimuvad romaanis Mõigu aleviks nimetatud Jõgeval. "Ahnitsejate" tegelaskujud pärinevat Tartust.

Mälestuse jäädvustamine

15. veebruaril 1967 avati Enn Kippeli 25. surma-aastapäeva puhul Jõgeval, toonase V. Kingissepa ja Ristiku tänava nurgal, majal V. Kingissepa 26 kirjaniku mälestustahvel.
Reopä mõis

Reopä mõis (saksa keeles Reopa; ka Rõuma mõis) oli Koluvere mõisa karjamõis Kullamaa kihelkonnas Läänemaal.
Saare tänav (Tartu)

Saare tänav on tänav Tartus Annelinnas.
Ta algab Sõpruse puiestee ja Männi tänava ristmiku juurest ning kulgeb ca 110 meetrit edela suunas, kus lõpeb umbtänavana.
Sophia Loren

Biograafia

Hariduse sai Sophia Loren Pozzuolist. Tema perekond oli väga vaene. 12-aastaselt astus ta kohalikku õpetajate instituuti, lootes õppimise ajaks saada ka elukoha. Loren on meenutanud, et sel ajal oli ta pikk, inetu ja sünge. Järgnevatel aastatel ta kosus ning pärast teise koha võitu iludusvõistlusel asus elama Rooma, kus lootis saada filmistaariks. Tema läbimurre toimus 1950. aastal, kui ta tutvus filmiprodutsendi Carlo Pontiga, kellega hiljem ka abiellus.
Ponti toetas Loreni näitekunstiõpinguid ning andis talle esimese filmirolli. Kolmel järgmisel aastal tegi Sophia kaasa 20 filmis. Mõnikord osales ta isegi kolme eri filmi võtetel korraga. Ta sai populaarseks kogu Euroopas. 1955. aastal mängis ta esimest korda USA filmis "The Pride and the Passion", kus astusid üles ka Cary Grant ja Frank Sinatra.
Aastal 1961 võitis Sophia Loren briljantse osatäitmise eest Itaalia filmis "La ciociara" ("Ciociaralanna") Oscari parima naisnäitleja kategoorias.
1960ndate keskel sai Loren Prantsuse kodakondsuse.
Sõlm (kiirusühik)

Sõlm on merenduses kasutatav mittesüsteemne kiirusühik. Kiirusega 1 sõlm liikuv alus läbib tunniga ühe meremiili. 1 sõlm = 1,852 km/h = 0,51444 m/s.
Kiirusühik on pärit omaaegsete purjelaevade kiiruse mõõtmise viisist. Logiliini moodustas iga 47 jala ja 3 tolli (14,40 m) tagant tehtud sõlmedega köis, mille otsa kinnitati veepinnal ankruna toimiv ujuk, halg (inglise keeles log), tünn või muu sarnane objekt. Ujuk koos selle külge kinnitatud liiniotsaga visati liikuvalt aluselt vette ja loendati sõlmi, mida logi laeva tekilt 28 sekundi (standardse liivakella aeg) jooksul vette sikutas. See meetod annab sõlme definitsiooniks 20,25 tolli sekundis ehk 1,85166 km/h, mis erineb tänapäeval kasutatavast definitsioonist vähem kui 0,2‰.
Kuigi sõlm ei ole SI-süsteemi ühik, kasutatakse seda tänapäevalgi laialdaselt. Nimelt on standardsed merekaardid valmistatud Mercatori projektsioonis, millel skaala muutub koos laiuskraadiga. Näiteks Atlandi ookeanil on skaala erinevus Florida ja Gröönimaa vahel kahekordne. Sellise kaardi jaoks ei saa anda ühtset lineaarset skaalat. Küll aga on skaala muutumatu pikkuskraadi mööda sõites: meremiil on defineeritud niisugusena, et see praktiliselt võrdub pikkuskraadi kaareminutiga.
Mõnikord öeldaks kiirusühikuks ekslikult "sõlm tunnis". Selline väljend on ebakorrektne: sõlm tunnis pole kiiruse, vaid kiirenduse ühik.
Kuressaare merepäevad

Kuressaare merepäevad on aastast 1996 Kuressaares igal aastal toimuvad merekultuurile pühendatud sündmused.
Merepäevade raames toimub muu hulgas käsitöölaat, avatud on messiala, Arensburgi veinitelk, töötoad, tutvustatakse rahvakultuuri.
Merepäevi korraldab Kuressaare Kultuurivara.
Merepäevad kestavad mitu päeva, näitteks 2017. aasta Kuressaare merepäevad toimusid 10.–12. augustil.
Ust-Orda

Rahvastik

2002. aasta rahvaloenduse andmetel elas ringkonnas 135 327 inimest, kellest 54,4% on venelased, 39,6% burjaadid, 3% tatarlased ja 1% ukrainlased. Suurimad asulad olid Ust-Ordõnski, Bohani ja Kutuliki alevik.

Ajalugu

Ringkond moodustati 26. detsembril 1937 burjaatidega asustatud Ees-Baikalimaa aimakkidest (rajoonidest).
11. oktoobril 2005 kirjutati alla kokkulepe, mille kohaselt Irkutski oblast ja Ust-Orda Burjaadi autonoomne ringkond pidid ühinema uueks föderatsiooni subjektiks – Irkutski oblastiks. Ust-Orda Burjaadi AR pidi muutuma Ust-Orda Burjaadi ringkonnaks Irkutski oblasti koosseisus. Referendum selles küsimuses toimus 16. aprillil 2006. Referendumi tulemusel liideti ringkond 1. jaanuaril 2008 Irkutski oblastiga.
UEFA staadionikategooriad

Üldine

Kui staadionil on eemaldatav katus, siis selle kasutamise üle otsustavad UEFA delegaat ja määratud peakohtunik.
Kuigi minimaalne staadioni mahutavus neljandas kategoorias on 8000 pealtvaatajakohta, siis alates 2006. aastast ei ole ühtki alla 30 000 pealtvaatajat mahutavat staadioni valitud UEFA Euroopa Liiga finaali võõrustama ning staadione 60 000 kohast väiksema mahutavusega pole valitud UEFA Meistrite Liiga finaali võõrustama.
Pärast 2007. aasta UEFA Meistrite Liiga finaali ütles UEFA president Michel Platini, et Euroopa karikavõistluste finaalid peaksid toimuma staadionidel keskmise mahutavusega 70 000 pealtvaatajat, et lahendada turvalisuse probleemid.
2009–2013 finaalide võõrustajatel (Stadio Olimpico, Santiago Bernabéu, Wembley staadion ja Allianz Arena) oli kõigil mahutavus vähemalt 70 000 kohta, kuid 2014. aasta võõrustaja (Estádio da Luz) läks selle "reegliga" vastuollu, kuna see staadion mahutab umbes 65 000 pealtvaatajat. See tegi finaaliks pakutavate staadionide mahutavuse nõuded ebaselgeks.
Uss (programm)

Heatahtlikud ussid

Alustades esimese uurimistööga usside kohta Xerox PARC-is on üritatud teha kasulikke usse. Näiteks Nachi perekonna ussid üritasid Microsofti lehelt Windowsi värskendusi alla laadida ja installida. Tegelikkuses võib see küll teha Windowsi turvalisemaks, kuid tekitas palju võrguliiklust, taaskäivitas arvuti installimise käigus ette teatamata ja tegi kogu oma töö ilma kasutajalt luba küsimata.
Mõned ussid, näiteks XSS ussid, on loodud uurimaks usside levikut, näiteks suhtlusvõrkudes. Teised ussid on mõeldud pigem naljana, nagu uss, mis saatis arvuti printimisjärjekorda öökulli pildi repliigiga: "O RLY?".
ESATAp

Kirjeldus

On kahte sorti eSATAp pistikuid: 5-voldised 11 kontaktiga pistikud, mis on tavaliselt sülearvutitel ja 12-voldised 13 kontaktiga pistikud, mis leiduvad lauaarvutitel. Esimesed neli allpool asuvat kontakti (1–4) on USB jaoks, mis jagavad 5 V toidet. Järgnevad seitse kontakti (5–11) asuvad ülalpool ja on eSATA jaoks. Lauaarvutitel on eSATAp-i pistikul külgede peal lisaks 12. ja 13. kontakt 12 V toite jaoks. Sõltuvalt emaplaadist töötavad eSATA ja eSATAp seadmed ametlikult 1,5 Gbit/s (SATA 1.0), 3 Gbit/s (SATA 2.0) või 6 Gbit/s kiirusega (SATA 3.0), USB seadmed 480 Mbit/s (USB 2.0) või 5 Gbit/s (USB 3.0). Reaalsed kiirused on väiksemad.

Ühilduvus

eSATAp porti saab kasutada nii eSATA, eSATAp kui ka USB seadmetega, kuigi üks seade korraga. Selles liideses on kasutatud kahte juba eksisteerivat ühendustehnoloogiat, seega pole uut tarkvara vaja installeerida, et neid kahte kasutada. Välised USB ja eSATAp seadmed saavad selle kaudu voolu nii, et välist toiteallikat pole vaja. eSATA seadmed vajavad ikkagi välist toiteallikat või vastavat eSATAp kaablit. 
SATA ja USB kiirused on tagasiühilduvad. See tähendab, et vanemad SATA 2.0, SATA 1.0 ja USB 2.0 seadmed töötavad läbi eSATAp pistiku ka arvutil, millel on SATA 3.0 ja USB 3.0 toetatud. Samuti lauaarvutitel, millel on 12 V eSATAp pistik, on ka 5 V seadmete ühendamine lubatud.

Kasutamine

5 V eSATAp konnektoritesse saab ühendada 2,5-tolliseid kõvakettaid. 12 V konnektoritesse saab ühendada ka 3,5-tolliseid kõvakettaid ja 5,2-tolliseid optilisi seadmeid. Tänapäeval on eSATAp port sisse ehitatud paljudele sülearvutitele. Lauaarvuitele, millel on sisemine SATA ja USB funktsionaalsus juba olemas, saab kronsteini (inglise keeles bracket-i) abil eSATAp port juurde lisada. On olemas ka eSATAp adaptereid arvutitele, millel on USB 3.0 funktsionaalsus. Samuti eksisteerivad kaablid, mille abil saab sisemiseks kasutuseks mõeldud SATA kõvakettaid ühendada ajutiselt väliselt eSATAp porti. Vastav lahendus sobib hästi, kui on vaja kiirelt andmeid kõvakettalt kätte saada ilma, et peaks vastavat ketast arvuti sisse paigaldama. Vastava PCI Express lisa abil (port multiplier) on võimalik ühe kaabliga ühte eSATAp porti lisada mitu kõvaketast NAS süsteemi abil. Sülearvutitele saab eSATAp pordi lisada ExpressCard-i abil.
Kiriku vandenõud

Kiriku vandenõud on rida vandenõuteooriaid, mille kohaselt kirik (eriti katoliku kirik) varjab paljusid saladusi (nt oma tekkimise saladus, katarite hävitamine jms) või on seotud mingite teiste vandenõudega.

Jeesuse küsimus

Esimesel sajandil pKr polnud Iisraelis Flavius Josephuse järgi asulat nimega Naatsaret. Et varjata Jeesuse päritolu, hakati Jeesus Natsoraid (või Jeesus Natsareeni) nimetama hiljem Jeesuseks Naatsaretist. Toomas Paul selgitab: "algteksti sõna natsoraios seostamine kohanimega Naatsaret on vaieldav" (UT1989:46).

Jeesuse vereliin

Religioossetes tõdedes kahtlemine on läbi ajaloo tavapärane. Viimasel ajal on tähelepanu (ja müügiedu) pälvinud autorite Michael Baigenti, Richard Leigh', Henfy Lincolni "Püha veri ja Püha Graal" (1982) ja Dan Browni "Da Vinci kood" (2003).
Kuigi D. Browni teoses on palju ajaloolisi ja teoloogilisi valeväiteid (nt Maarja põgenemisest Prantsusmaale), on tema peateema Jeesuse ja Magdala Maarja lähedaste suhete kohta leidnud toetust Maarja evangeeliumi ja Nag Hammadist leitud Filippose evangeeliumi alusel.
Teemaga on seotud ka Siioni prioraat.

Gnostiline algkristlus

Kõik kristlikud organisatsioonid varjavad (salastavad) algkristluse uuringuid, sest olemasolev müüt ja ajalooline olukord esimesel sajandil pKr pole vastavuses. 
Karl Deschner kirjutab oma saksakeelse teose "Abermals krähte der Hahn" (Stuttgart 1961) 21. peatükis, kuidas Paulus võitles apostlite vastu. Järgmises 22. peatükis kirjeldab ta, kuidas Paulus kujundas prohvet Jeesusest hellenistlikule maailmale müüdi Jeesus Kristusest.

Paavstikiriku tekkimine

Adolf von Harnack oletas, et kristlik organisatsioon on rajatud Markioni kirikule, mitte algkristlusele, sest Vatikani arhiivi vanim dokument on markionlaste oma.

Katarite hävitamine

Katarite vastu suunatud ristisõda oli esimene, mida paavstlus pidas kaaskristlaste vastu Euroopa pinnal. Katarid olid 13. sajandini säilitanud gnostilised õpetused, budistliku ümbersünniõpetuse ja vägivaldsusetuse, ning heatahtliku (võrdse) suhtumise naisesse. Naised olid preestrid ja õpetajad. 15. märtsil 1244 põletati tuleriidal need katarid, kellel ei õnnestunud põgeneda. See oli keskaegse Euroopa kohutavaim julmus. Põgenenud katarid võtsid kaasa mingi aarde. Selle kohta, mis see olla võis, pole vähematki teavet. Seda on püütud seostada "tarkade kivi" ja Püha Graaliga.
Maasai keel

Keenia

Keenias räägitakse maasai keelt Rift Valley provintsis Kajiado maakonnas ja Naroki maakonnas. Kõneldavad dialektid on Arusa (Arusha), Damat, Iloodokilani, Kaputiei, Keekonyokie, Kisonko, Kore, Laitokitok, Loitai, Matapo, Moitanik (Wuasinkishu), Parakuyo (Baraguyu, Kwavi), Purko (suurim dialekt Keenias), Siria.
Kirjaoskuse määr esimese keelena rääkijate seas on 10%, teise keelena rääkijate seas 30%. Keelt õpetatakse algkoolides ning on maasaikeelseid raadioprogramme. On olemas maasai sõnaraamat, Piibli tõlge (1991. aastast) ja veel mõned väljaanded (nt grammatika), aga üldiselt ei kasutata seda keelt väga palju kirjalikult.

Tansaania

Tansaanias räägitakse maasai keelt põhjapoolses osas Kesk-Tansaaniast Keenia piiri ääres Serengeti rahvuspargi idaosas. Baraguyu murret kõneldakse India ookeanist peaaegu Malawini. Muud dialektid on Arusha (Il-arusha, L-arusha), Kisonko. Tansaanias on maasai keel väga elujõuline, seda antakse edasi lastele, isegi kui elatakse linnas või ollakse segunenud teiste keelerühmadega. Kasutatakse ka suahiili keelt.

Morfoloogia

Kõik maasai keele nimisõnad (mõne erandiga) näitavad grammatilist sugu, arvu ja käänet. Omadussõnad muudavad arvu ja käänet, aga mitte sugu.

Nimisõnade sugu

Maasai keele grammatiline sugu viitab sellele, kas nimisõna kuulub "maskuliinumi," "feminiinumi," või (väga harva) "koha" sõnade hulka. Meessugu kasutatakse tavaliselt asjade kohta, mis on bioloogiliselt maskuliinsed või suured, nagu ¾l-ɔ́r¾ 'tema(meessoost)-kits,' ol-dóínyó 'mägi,' või ¾l-abáànì 'ravitseja, arst,' mida võib mõnes erilises kontekstis kasutada ka viitamaks 'Jumalale.' Naissugu kasutatakse tüüpiliselt bioloogiliselt feminiinsete või väikeste asjade kohta, või mõnikord siis, kui taotletakse pejoratiivset (halvustavat) tähendust, nagu en-kíné 'kits' või 'naine kui kits,' en-dóínyó 'väike mägi, kõrgendik, küngas,' või ɛnk-abáànì 'naisarst, väike meesarst, posija.' Mõned nimisõnad võtavad ainult ühe soo prefiksi (Enk-áí 'Jumal'), ja mõned nimisõnad ei võta ühegi soo prefiksit (k¥lɛ́ 'piim'). Maasai keele lõunapoolsetes dialektides osutab sugu näitava prefiksi vokaal arvule, ɛn(k)- 'naissoo ainsus,' ʟn(k)- 'naissoo mitmus';  ¾l- 'meessoo ainsus, 'ʟl- 'meessoo mitmus'); samal ajal, kui põhjapoolsetes dialektides ei ilmne arvu näitav vokaal. Kui määraja nagu ɛná 'see (feminiin) ' või ɛldɛ́  'too (maskuliin)' esineb koos nimisõnaga, siis soo prefiks ei esine samuti koos.

Laenud maasai keelest teistesse keeltesse

Maasai keel on olnud laenude allikaks teistesse keeltesse. Paljud tuntud kohanimed tänapäeva Keenias ja Tansaanias vastavad tavasõnadele ja –fraasidele maasai keeles, näit Nairobi ('See koht, mis on külm')
Foma Akimov

Foma Akimov (sündinud Foma Joakimov; 16. juuli 1902 Laura vald, Petserimaa – 1982 Petseri) oli Eesti arst.
Ta õppis 1923–1929 Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas, mille lõpetas cum laude.
Ta töötas kuni 1934. aastani Pankjavitsa, seejärel Laura jaoskonnaarstina. 1940. aastal asus ta Petserisse ja töötas seal pensionile siirdumiseni.
1930. aastal abiellus Foma Akimov kolleeg Klaudia Naidenkoviga.
Endel John Orav

Endel John Orav (sündinud 17. veebruaril 1955 New Jerseys USA-s) on eesti päritolu USA matemaatik ja biostatistik.

Elulugu

Lõpetas 1977 Princetoni Ülikooli matemaatika erialal, Ph.D. (statistika, 1984, Stanfordi Ülikool), väitekiri "Discrete time alternating processes and effects due to noise"; 1984–1985 Harvardi Ülikooli järeldoktorant biostatistikas. Oli 1982–1984 Naval Postgraduate Schooli (Monterey, California) adj-professor, 1985–1990 Harvardi Tervisekooli biostatistika abiprofessor, alates 1990. aastast dotsent, ühtlasi aastast 1995 Harvardi meditsiinikooli biostatistika dotsent. Õpetanud mitmeid aineid biostatistika alal.

Teadustöö

Uurimisvaldkond: stohhastiline modelleerimine, statistika rakendused meditsiinis. Osalenud juhtiva statistikuna paljudes kliinilistes meditsiinilistes uurimustes (HIV, toitumine, kliinilised katsed kardioloogias, neuroloogias, psühhiaatrias jne), koostanud statistilise simuleerimise ja andmetöötluspaketi (1986, 2. versioon 1989). Belgia Limburgi Ülikooli külalisprofessorina kontakteerus 1992 TÜ statistikutega, pani aluse regulaarsele Eesti biostatistikute koolitamisele Limburgi Ülikoolis. Rahvusvahelise Biomeetriaühingu liige, sh 1989–1991 ühingu piirkondliku nõustamiskeskuse juhatuse liige. Üle 160 teadustrükise, monograafia (kaasautor), tarkvarapakettide kirjeldused.
Kokora raamatukogu

Kokora raamatukogu on raamatukogu Tartu maakonnas Peipsiääre vallas Kokora külas. Raamatukoguhoidja on Maret Rätsep.
Kim Källström

Kim Källström (sündinud 24. augustil 1982 Sandvikenis) on Rootsi jalgpallikoondise endine poolkaitsja.
Rootsi rahvuskoondises mängis Källström aastatel 2001–2016 131 korda ja lõi 16 väravat. Debüüt koondises toimus veebruaris 2001, kui mängiti Soomega.
Tegevusjäljed

Tegevusjäljed ehk tegutsemisjäljed on enamasti loodusesse loomade elutegevusega tekkinud märgid (jalajälg, toitumisjäänus, lamamisase vms).
Kabimüts

Kabimüts on kabjakujuline kõval pappalusel müts, mida kandsid Saaremaa ja Lääne-Eesti naised.