google/wiki40b huggingface dataset:
Madridi Reali mängija riietuse ajalugu

Leeds United

Kui Madridi Real vahetas ühel aastal välja oma varustuse austuse märgiks inglise Corinthian FC vastu, siis Inglismaal toimus midagi sarnast Madridi klubi riietusega.  Leeds United muutis oma mängija riietuse värvi 1960. aastal pärast UEFA Meistrite Liiga finaalmängu, milles Madridi Real vaimustas maailma, kui võideti Frankfurdi Eintrachti 7-3. Seda mängu nägi Glasgow Hampden Park tribüünilt Don Revie, Leedsi mänedžer. Madridistade mängu mõju oli niivõrd suur, et Revie otsustas, et Elland Roadi meeskond jätab oma senise sinise särgi üleni valge särgi kasuks. Puskáse ja Di Stéfano löödud väravad muutsid Leedsi riietust nõnda nagu Real muutis enda riietust tahtes imiteerida Corinthiansi.

Madridi Real punases

1970ndatel pani Madridi Real selga üleni punased riided kolmes Euroopas peetud võistlusmängudel. Esimene kord oli Cardiffis (Walesis, Ühendkuningriigis) 10. märtsil 1971. aastal Euroopa karikavõitjate karikas veerandfinaalis Cardiff City Football Clubi vastu, mis kaotati 1-0.  Teine kord leidis aset sama aasta 14. aprillil sama võistluse poolfinaalis Eindhovenis (Madalmaades) PSV Eindhoveni vastu ja seekord jäi lõpptulemuseks väravateta viik. Kolmas ja viimane kord, kui Real riietus punasesse, kuigi seekord kasutati valgeid sokke, toimus 7. märtsil 1973. aastal Euroopa karika (1972–1973) veerandfinaalis Odessas (Nõukogude Liidus, tänapäeva Ukrainas) Kiievi Dünamo vastu. See mäng lõppes 0-0 viigiga tänu väravavaht Mariano García Remóni suurepärasele tööle, mistõttu anti talle hüüdnimi "El gato de Odesa", ja ühtlasi võimaldas ta nõnda meeskonna edasipääsemise poolfinaali.    
Hooajal 2011/12 võttis Madridi Real taas kasutusele punase värvi, seekord lisaks särgile muudeti punaseks ka püksid ja sokid, ja sellest sai meeskonna teine mängija riietus UEFA Meistrite liigas ja kolmas riietus La Ligas ja Copa del Reys.

Madridi Real rohelises

Ainus kord, kui Madridi Real kasutas rohelist värvi, leidis aset 25. augustil 1965. aastal sõpruskohtumises Lõuna-Ameerikas peetud tuuril. Sellel päeval astuti vastu meeskonnale River Plate, kuid mõlema meeskonna riietuse sarnasuse tõttu ja ka selle pärast, et madriidlased kasutasid vaid valget riietust, pidid nad mängima rohelist värvi laenatud särkides. Kohtumine lõppes 1-1 viigiga. 
Hooajal 2012/13 võeti roheline riietus kasutusele kui kolmas varuriietus, millest sai teine riietus Meistrite liigas aga ka mõnedes La Liga mängudes, nagu toimus eelmisel aastal punasega.
Jan Tinbergen

Pere

Tema vend oli etoloog Niko Tinbergen ning teine vend Luuk Tinbergen (1915–1955) ornitoloog ja etoloog.
Nobeli majandusauhinna laureaadid
1969 Frisch, Tinbergen • 1970 Samuelson • 1971 Kuznets • 1972 Hicks, Arrow • 1973 Leontief • 1974 Myrdal, Hayek • 1975 Kantorovitš, Koopmans • 1976 Friedman • 1977 Ohlin, Meade • 1978 Simon • 1979 Schultz, Lewis • 1980 Klein • 1981 Tobin • 1982 Stigler • 1983 Debreu • 1984 Stone • 1985 Modigliani • 1986 Buchanan • 1987 Solow • 1988 Allais • 1989 Haavelmo • 1990 Markowitz, Miller, Sharpe • 1991 Coase • 1992 Becker • 1993 Fogel, North • 1994 Selten, Nash, Harsanyi • 1995 Lucas • 1996 Mirrlees, Vickrey • 1997 Merton, Scholes • 1998 Sen • 1999 Mundell • 2000 Heckman, McFadden • 2001 Akerlof, Spence, Stiglitz • 2002 Kahneman, Smith • 2003 Engle, Granger • 2004 Kydland, Prescott • 2005 Aumann, Schelling • 2006 Phelps • 2007 Hurwicz, Maskin, Myerson • 2008 Krugman • 2009 Ostrom, Williamson • 2010 Diamond, Mortensen, Pissarides • 2011 Sargent, Sims • 2012 Roth, Shapley • 2013 Fama, Hansen, Shiller • 2014 Tirole • 2015 Deaton • 2016 Hart, Holmström • 2017 Thaler • 2018 Nordhaus, Romer
Väinameri

Väinameri (varasema nimega Muhu väin) on käärulise rannajoonega madal saarterikas Läänemere osa, mis paikneb Lääne-Eesti saarte (Saaremaa, Hiiumaa, Muhu, Vormsi) ning mandri vahel.
Väinamere pindala on umbes 2200 km². Saari ja mandrit eraldavad üksteisest väinad: Voosi kurk eraldab mandrit ja Vormsit, Hari kurk Vormsit ja Hiiumaad, Soela väin Hiiumaad ja Saaremaad, Väike väin Saaremaad ja Muhut ning Suur väin Muhut ja mandrit. Üle Väikese väina ehitati 1894-1896 Saaremaad ja Muhu saart ühendav 3,6 km pikkune tammtee. Läbi Väinamere idaosa, mida tunti Moonsundi nime all, kulges varem tähtis, kuid keeruline meretee Soome lahe ja Liivi lahe vahel. Selle ohtlikkusele viitab Suure väina sissepääsu juures asuva Viirelaiu saare keskajast pärinev nimi Paternoster (Meieisapalve algussõnad ladina keeles).
Madala ja väikese veeväljaga Väinamere hüdroloogilised tingimused erinevad tunduvalt saartest läände jääva mere omadest. Siin on nõrgem lainetus, suurem veetemperatuuri aastane kõikumine, väiksem vee soolsus ja läbipaistvus ning paksem ja püsivam jääkate kui avameres.
Sõjasadama rajamise tõttu Rohukülla süvendati Esimese maailmasõja eel läbi väinade kulgevaid laevateid. Need tööd olid mahult suurimad taolised Tsaari-Venemaal üldse. Suurematele laevadele on Väinameri liiga madal, keskmine sügavus on ainult viis meetrit. Vaid Kesselaiu ja Muhu vahel ulatub sügavus 24 meetrini. Üle Väinamere kulgevad parvlaevaliinid, mis ühendavad suuremaid saari nii mandriga kui ka omavahel. Keerulised navigatsioonitingimused ja vahelduv maastikupilt on teinud Väinamere populaarseks purjetajate seas (Muhu väina regatt). Väinamere peamine püügikala on räim, teatud tähtsus on veel ahvenal ja tuulehaugil.
Kristinebergi loss

Kristinebergi loss on malmgård-tüüpi härrastemaja Kungsholmeni saarel Stockholmis Kristinebergi linnaosas.
Lossi laskis 1750. aasta paiku ehitada kaupmees R. Schröder. Arvatavasti hõlmas tema valdus ka Fredhälli talu. Hoone projekteeris arvatavasti Carl Hårleman. Lossi ümber olid suured iluaiad, inglise park ja kahekordne pärnaallee, mis viis Ulvsundasjönini.
Aastal 1864 ostsid lossi Rootsi vabamüürlased oma lastekodu (Frimurarbarnhuset) jaoks ning lasid teha ümber- ja juurdeehitusi. Tiibhoonetes elas 120 poissi ja 50 tüdrukut. Aastal 1907 ehitati krundile veel hooneid.
Aastal 1920 ostis Stockholmi linn lossile kuulunud maad, kuhu hakati rajama Kristinebergi linnaosa. Aastal 1921 ostis Stockholmi linn ka lossihoone, kuid lastekodu jäi sinna edasi aastani 1928, mil see kolis Blackebergi.
Peahoones on praegu korterid. Tiibhoonetes on koolid Stefanskolan ja Andreasgymnasiet.
Pühapäeviti on tiibhoonetes Stockholm Vineyardi jumalateenistused.
Moodle

E-õpe

E-õpe on õppevorm, mida viiakse täielikult või osaliselt läbi veebi vahendusel. Täieliku veebipõhise õppe puhul toimub kogu õppetöö veebi kaudu. Veebipõhise õpikeskkonna kaudu laaditakse üles õppematerjalid, suheldakse õpetajaga ning toimub hindamine. Osaliselt veebipõhise õppe puhul toimub alla 25% õppest auditoorselt. Auditoorne õpe veebipõhise toega eeldab üle 25% auditoorset õpet, kuid muu toimub siiski veebipõhiselt (koduste tööde esitamine, õppematerjalide üleslaadimine). Auditoorses õppes, mida toetavad e-õppe vahendid, on e-õppe osakaal väga väike, enamus õppest toimub auditoorselt. Üks e-õppe vorme on näiteks see, kui õppejpud kasutab loengus tehnoloogilisi abivahendeid.

E-õpe Eestis

Eestis võeti e-õpe esialgu kasutusele ülikoolides, kuid tänapäeval on see aktiivselt kasutatav juba ka gümnaasiumites ning põhikoolides.

Moodle Eestis

Moodle võeti Eesti ülikoolides kasutusele 2000. aastal. Tartu Ülikoolis kasutatakse oma ülikooli keskset Moodle'i keskkonda. Sellest ajast on Moodle'i kasutamine järjest suurenenud. 2000. aastal oli Moodle'i keskkonnas kõigest 28 kursust, 2016. aastaks kasvas see arv peaaegu 4000 kursuseni.
Tõeväärtustabel

Tõeväärtustabel on lauseloogikas tabel, milles on kirjas mingi loogilise tehte tulemi tõeväärtused sõltuvalt argumentide tõeväärtustest.
Tõeväärtustabeli meetodi abil on võimalik kontrollida lauseloogika abil väljendatavate arutluste kehtivust.
Paadenurme

Ajalugu

Paadenurmet on esmakordselt mainitud 18. sajandi lõpul Mellini atlase kaardil (Padenorm). Naaberküladeks olid Kiissa (Kisa), Liiva (Liiwa) ja Laurissaare (Laurisaar) külad.
Esimesed andmed hingeloendusest on 1811. aastast.
1977. aastal liideti Paadenurmega Laurissaare küla.
Puise sadam

Puise sadam (ka Puise kalasadam) on väikesadam Lääne maakonnas Haapsalu linnas Puise külas Puise ninal.
Sadama geograafilised koordinaadid on 58° 45′ 53″ N, 23° 27′ 20″ E. Sadama juures on Tuuru–Puise tee üks otspunktidest.
Puise külas asub ka Jugassaare sadam, mis asub Tauksi saare vastas.
Maksimaalne süvis sadamasse sisenemiseks on 0,7 meetrit. Sadamasse tohib siseneda ainult Matsalu rahvuspargi administratsiooni loal.
2011–2013 rekonstrueeriti sadam 602 000 euro eest. Sadam süvendati 2 meetrini.
Kurtna mootorrattamuuseum

Kurtna mootorrattamuuseum (ka: Mootorrattamuuseum) on Kurtna mõisa abihoones asuv muuseum, kus on ekspositsioonid mootorratastest ja sellega seotust. Ekspositsioon põhineb Urmas Teearu erakollektsioonil.
Jules et Jim

"Jules et Jim" ("Jules ja Jim") on prantsuse filmirežissööri François Truffaut' 1962. aastal valminud mängufilm, olles üks prantsuse uue laine säravamaid esindajaid.
"Jules ja Jim" on võrratu, unustamatu film tänu erakordselt huvitavate väljendusvahendite kasutusele, mis samas ei mõju aga sugugi kunstliku ja formalistlikuna, vaid otse vastupidi, loob poeetiliselt kujundliku filmikeele, kus eri vaatevinklitest jutustatud loos segunevad dokumentaalsed kaadrid mängulistega, ajas ja ajaga võitlevad karakterid aga üritavad pääseda välja raamidest, mille on loonud autor. Filmi on võrreldud muusikalise eleegiaga ajas. Kunstikriitikud on määratlenud seda kui kubismi filmikunstis. Igal juhul mõjub ta täna niisama värskena nagu ligi 50 aastat tagasi.
Filmi tegevus toimub enne Esimest maailmasõda, sõja ajal ja pärast sõda. Alguses olid kaks sõpra Jules (Oskar Werner) ja Jim (Henri Serre), siis tuli Catherine (Jeanne Moreau), kes kuulutas liivaterade filosoofiat. Ja siis tuli sõda, mis omakorda purustas ja lõi segamini kõik, kus eri pooltele võitlema sattunud Jules'i ja Jimi kõige suuremaks hirmuks oli kogemata tulistada üksteise pihta.... Sõjale järgneb rahu. Kas kildudeks purunenud maailma/maailmu on võimalik kokku lappida? Kas on võimalik kaitsta maailma destruktueerumise eest? 
Film on armastusest, vihkamisest, sõprusest ja nagu enamikus heades filmides, on ka siin üheks peategelaseks aeg, ajastus, hetked, mis annab meile võimaluse armuda, armastada, lahutada, ajada tülli parimad sõbrad, et siis leppida taas ja nii seni, kuni tekib katkestus, kildudeks purunemine. Kuidas ja kas on võimalik näidata inimesi ja maailma kunstis nii, et see ei häviks? Või just vastupidi, ongi kunst see, mis ainsana suudab kaitsta inimesi ja elu maapeal hävingu eest, kui mitte muud moodi, siis vähemalt jäädvustades selle endas, oma erinevates osades, vormides?
Seda filmi on peetud Truffaut' armastuskirjaks kinole.
Poloda nulk

Poloda nulk on üks kaheteistkümnest Setumaa nulgast; ühtlasi nulkadest kõige suurem.
Poloda nulga külad: Võõpsu, Pedäjäalostõ, Varõsmäe, Haudjasaarõ, Käre, Mäeussaia, Laosina, Liiva-Laosina, Töganitsa, Rainova, Rääsolaanõ, Mikitämäe, Kotelniki, Puugnitsa, Soelaanõ, Suurõ-Usinitsa, Väiko-Usinitsa, Igrisõ, Kito, Selise, Järvepää, Ts'olgo, Suurõ-Rõsna, Karisilla, Ton'a, Lobotka, Õrsava, Suurõ-Treski, Väiko-Treski, Suurõ-Nedsäjä, Väiko-Nedsäjä.
Ament

Ament, Amentet, Amentit, Imentet, Imentit ('läänemaalane') oli algselt Alam-Egiptuse lääneservas asunud liibüalastega asustatud provintsi jumalanna. Hiljem omistati talle surnute jumalanna roll. Teda kujutati poolenisti puulehest välja sirutatuna ulatamas maailma väravate juures, kõrbe serval, surnutele leiba ja vett. Kes seda leiba oli maitsnud sai "jumalate sõbraks" ja tal ei olnud enam tagasiteed elavate maailma. Amenti rollis on kujutatud ka Nuti, Maati ja Neithi. Uues-Kuningriigis (1570–1085 eKr) võttis tema rolli üle Hathor.
Kujutatakse naisena, kes kannab peas lääne hieroglüüfi, käes skeptrit ja eluristi. Lääne hieroglüüfiks oli poolkera, mis toetus kahele ebavõrdse pikkusega sambale. Poolkera peal kujutati kas jaanalinnusulge või pistrikku.
Anagramm

Anagramm on sõnamäng, kus tähed sõnas või lauses liigutatakse ümber, et saada uus sõna või lause, nt kaubamaja = kaubajaam, Saksamaa = maakassa, mother-in-law = woman Hitler. Sageli valitakse varjunimesid anagrammide abil, näiteks Margit Adorf = Fagira D. Morti.
Anagrammid on tuntud alates antiikajast, väga populaarsed olid nad keskajal.
O. Henry

O. Henry, pärisnimega William Sydney Porter (11. september 1862 Greensboro, Põhja-Carolina – 5. juuni 1910 New York) oli Ameerika Ühendriikide kirjanik.
Hans Ots

Elulugu

Hans Ots on ettevõtja poeg.
Lõpetas 1941 Tallinna Reaalkooli, õppis mehaanika tehnoloogiat 1941–1943 TTÜ-s, 1946–1948 Karlsruhe Tehnikaülikoolis ja 1950–1952 Melbourne'i Ülikoolis, sooritas 1959 inseneri kutseeksamid The Institution of Engineers, Australia juures, tehnikamag (1986, Melbourne'i Ülikool), väitekiri "Carbon producing volatile burner". Oli 1950–1981 Austraalias Victoria osariigi Riikliku Elektrikomisjoni teenistuses: 1950–1952 kõrgepingeseadmete operaator, 1952–1959 Richmondi elektrijaamas insener, aastast 1959 kütusevarustuse ning varustuspoliitika ja arendusosakonna insener ja peainseneri assistent. Hiljem tegutses peamiselt tehnilise nõustajana, oli ka Londoni Marine Tribunali ekspert.

Teadustöö

Uurimisvaldkond: tahkekütuste töötlemise tehnoloogia ja transport. Selgitanud solaarselt kuivatatud pruunsöelobri sobivust elektrijaamade kütteks, täiustanud tsemendiklinkri püstahjus põletamise tehnoloogiat, konstrueerinud söebriketi laadimisvahendeid, uurinud söebriketi isesüttimise vältimise võimalusi, arendanud pruunsöebriketi suuremahulise laevatamise põhimõtteid, osalenud söebriketi vedude korraldamisel Austraaliast ja Euroopast Jaapanisse ja Lõuna-Koreasse. The Institution of Engineers, Australia aastaauhind parimale mehaanikatehnika teadustrükisele (1966). 7 teadustrükist, 3 Austraalia patenti.
Halo Kirjastus

Halo Kirjastus on Eesti kirjastus, mis annab välja õpikuid, õppevahendeid, teaduspublikatsioone, monograafiaid, erialaajakirju, käsiraamatud, teatmeteoseid.
Teater ja Muusika

Teater ja Muusika oli 1941. aasta jaanuarist juunini Tallinnas ilmunud ajakiri. Ajakirja toimetaja oli Paul Rummo.
Ajakiri loodi seetõttu, et asendada Nõukogude võimu kinni pandud samateemalisi ajakirju Teater ja Muusikaleht.
Thomas Wassberg

Isiklikku

Õppis aastatel 1972-1975 Järpeni suusagümnaasiumis. Läbimurre rahvusvahelisele areenile toimus 1974. aasta juunioride Euroopa meistrivõistlustel, kus ta võitis kulla 15 km sõidus.Tippsporti tehes kuulus suusaklubisse Åsarna IK. Pikkus 184 cm, võistluskaal (1987) 73 kg
Governors Island

Governors Island ('kuberneri saar') on 70-hektari suurune avaliku pargi ja ajalooliste hoonetega saar Upper New York Bay lahes, umbes 732 meetri kaugusel Manhattani saare lõunatipust. See on Long Islandi saarel asuvast Brooklyni linnaosast eraldatud Buttermilk Channel kanaliga, mille laius on umbes 366 meetrit. Siiski kuulub saar New Yorgi linna Manhattani linnaosa alla. Ühendust mõlema linnaosaga teenindavad parvlaevad.

Etümoloogia

Manhattani piirkonna indiaanlased nimetasid saart algupäraselt Paggank ("pähklisaar"), tõenäoliselt selle hikkori-, tamme- ja kastanipuude järgi. Hollandi maadeavastaja Adriaen Block kutsus saart Noten Eylant, mis hiljem muudeti inglispäraseks Nutten Island. Saare praegune nimi muudeti ametlikuks 1784. aastal ja see tuleneb Briti koloniaalajastust, kui koloonia nõukogu andis saare kasutamiseks üksnes New Yorgi kuberneridele.

Rajatised

Aastal 1776, Ameerika iseseisvussõja ajal, alustasid saarel Continental Army väed kaitserajatiste ehitamist, mida nad kasutasid Briti laevastiku ründamiseks enne nende alistamist. Aastatel 1783–1966 oli saarel USA armee tugipunkt ja aastatel 1966–1996 hõivas saart Ameerika Ühendriikide Rannavalve. Algupärase kujuga umbes 42-hektari suuruse saare kaldad täideti maaparandustööde käigus aastal 1912, andes saarele tänapäevase kuju ja suuruse.
Nino Metsar

Nino Metsar (sündinud 16. septembril 1987 Tallinnas) on Eesti endine naisujuja.
Ta lõpetas 2006. aastal Tallinna Kristiine Gümnaasiumi ja 2014. aastal ärijuhtimise magistrina California Ülikooli (USA). Pärast ülikooli lõpetamist on ta elanud USA-s.

Ujujana

Alustas ujumisega Tallinna Kalevi ujumiskoolis, aastatel 1995–2001 treenis ta Ülle Merisalu ja 2001–2006 Tõnu Meijeli juures. 
Sai lühiraja Euroopa meistrivõistlustel 2003. aastal 200 m liblikujumises 32. koha, Euroopa juunioride meistrivõistlustel tuli ta 2003. aastal 200 m liblikujumises 21. ning 4x100 m kombineeritud teateujumises 15. kohale. 
Tuli liblik- ja teateujumises aastatel 2000–2005 suvistel meistrivõistlustel 11 korda ja 2000–2004 lühiraja meistrivõistlustel 12 korda Eesti meistriks. Püstitas kolm Eesti rekordit, sh ühe korra teateujumises. Kuulus aastatel 2001–2006 Eesti koondisse.

Isklikku

Tema isa on endine korvpallur Andres Metsar.
Laeva viimne ohe

"Laeva viimne ohe" (ka "Hukkuva laeva viimne ohe") on Amandus Adamsoni 1899. aastal modelleeritud skulptuur. 
Skulptuuri mõõtmed on 81,2 × 41,8 × 40 cm. Kipskuju valmis 1899, biskviitportselanist kujud 1901–1902 ning 1926 marmorist autorikoopia. Teosed asuvad Peterburis Ermitaažis ning Tartu Kunstimuuseumis.

Teose koopia Paldiski linnaskulptuurina

Paldiski projekti algatas rühmitus Johnson ja Johnson (Taavi Talve ja Indrek Köster) 2006. aastal.
2008. kevadel korraldati Paldiskis hääletus: milline Amandus Adamsoni skulptuur sobiks kaunistama Paldiskit ja meenutama skulptori sidet selle linnaga. Hääletuse võitis "Laeva viimne ohe".
19. oktoobril 2013 avati linna keskuses teose suurendatud koopia, mille valmistasid skulptorid Mare Mikof ja René Reinumäe. Skulptuuri valmimist toetasid Eesti Kultuurkapital, Kaasaegse Kunsti Eesti Keskus ja Paldiski Linnavalitsus, raha saadi ka Adamsoni skulptuuri suveniirkoopiate müügist. Kuju võeti aga juba samal aastal maha. Vahepeal mitu aastat laoruumis seisnud skulptuurile leiti uus koht Pakri poolsaarel Paldiski restorani Pakri Parun ja tuletorni läheduses. Skulptuur sallitati ja avati uuesti 2018. aastal Eesti Vabariigi sajandal aastapäeval. 
Skulptuuri kõrgus on 3,3 meetrit ning see on valmistatud klaaskiudplastist.
Punane sõstar

Morfoloogia

Põõsas kuni 1,5 m kõrge, püstine. Võrsed hallikad, paljad. Lehed 3- või 5-hõlmased, harva alumine pind karvane. Õied väikesed, rohekad või rohekaskollased, lookjalt rippuvates 8–10 cm pikkustes kobarates. Tupplehed laiad, nende laius ületab pikkuse. Tolmukad on tupplehtedest lühemad. Emakakael lühike, pooleni või vähem lõhestunud. Viljad ümarad, punased (kultuursortidel ka valged) hapukad.

Levik

Punase sõstra looduslik levikuala on Lääne-Euroopas – Prantsusmaal, Inglismaal, Belgias, Püreneedes ja Põhja-Itaalias. Kasvab peamiselt mägiojade ja -jõgede kallastel ning kaljudel.

Kasutamine

Üheks tähtsamaks lähteliigiks enamikule kultuursortidele ja hübriidliikidele. Süüakse tavaliselt toorelt, aga tehakse ka moosi, pannakse kookide sisse ja valmistatakse mahla.
Rafaila (Migatšjova)

Iguumenja Rafaila (kodanikunimi Paraskeva Migatšjova) (1883 Vasknarva – 28. veebruar 1961 Kuremäe) oli Vene Õigeusu Kiriku nunn, Pühtitsa Jumalaema Uinumise kloostri ülem.
Ta sündis Vasknarvas, õppis kohalikus kirikukoolis ja läks 18-aastaselt kloostrisse. 27. augustil 1902 rüütati ta apostolniku kandjaks, 1. veebruaril 1912 rjassakandjaks. Ta oli kuuletuja aednikuna, lauljana ja käärkambris. 1. märtsil 1925 sai ta nunnaks nimega Rafaila.
5. juulil 1946 määrati ema Rafaila iguumenja kohuseid täitma. 19. jaanuaril 1947 tõstis Leningradi ja Novgorodi metropoliit Grigori ta Jumalikul Liturgial Leningradi Püha Nikolause Imetegija ja Jumalailmumise katedraalis iguumenja seisusesse rinnal kantava ristiga ja sauaga.
Juunis 1955 vabastati ta  vastavalt tema enese palvele haiguse tõttu vanaduspuhkuseks. 28. veebruaril 1961 lahkus ta vaikselt Issandas, olles kloostris töötanud 60 aastat. Iguumenja Rafaila on maetud iguumenja Joanna kõrvale kloostrikalmistule.
Joaveski paljand

Joaveski paljand on paljand Loobu jõe ja Joaveski joastiku juures, halduslikult Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas Joaveski külas.
Paljand on arvele võetud ürglooduse objektina.
Loobu jõe põhjas, kallastel ja Joaveski joastiku juures paljanduvad mitmed ordoviitsiumi kihistud. Paljand on Loobu kihistu stratotüüp.  Ülemise osa moodustab Valgejõe kihistiku paksukihiline lubjakivi, selle all on Nõmmeveski kihistiku savikas lubjakivi.
Einar Soone

Einar Soone (sündinud 26. septembril 1947 Raplas) on Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku (EELK) emeriitpiiskop.
Puksiir

Vedurlaev ehk pukser ehk puksiir (hollandi keeles boegseren) on abilaev, mis on mõeldud teiste laevade või muude ujuvvahendite välise veojõu abil liigutamiseks - kaasa vedamiseks ehk pukseerimiseks. Puksiir võib olla ka tõukurpuksiir.

Tegevus

Pukseerimine võib toimuda kas pukseeritavat alust tõmmates, lükates või tema parda külge kinnitudes. Suurte tankerite sildumisabiks kasutatakse sageli kuni nelja puksiiri. Osa laevanduses kasutatavaid ujuvvahendeid, näiteks ujuvkaid, pargased, ujuvdokid pole võimelised iseseisvalt liikuma ilma puksiirita või muu pukseeriva aluseta. Kuid vahel tuleb teisi laeva läbi jää pukseerida ka jäämurdjail.
Pukseerimisega tegelev laev (mitte ainult puksiirlaev) peab kandma pimedas vastavaid navigatsioonitulesid või päevamärki.

Muud seonduvat

Sadamates või kitsastel faarvaatritel on sageli vastavalt kohalikule eeskirjale alates teatud suurusega laevadest puksiiri kasutamine kohustuslik. 
Suurtel laevadel on puksiiridega tugevaks tõukamiseks sageli ehituslikult ette valmistatud ja tähistatud kohad parrastel.
Seoses puksiiride väga hea manööverdusvõimega ja kompaktsusega on neid kaasatud avalikele mereüritustel atraktiivsetesse etendustesse, mida nimetatakse ka "pukseritantsuks".
Letsitiin

Letsitiin ehk fosfatidüülkoliin (lecithinum, lüh PC) on koondnimetus fosfatiidide rühma kuuluvate koliini sisaldavate lipiidühendite kohta, mida esineb rakumembraanide välispinnal. Seda saadakse mitmetest taimsetest ja loomsetest toiduainetest, letsitiinipreparaatidest ja seda toodab ka organism ise.
Fosfatidüülkoliin reguleerib lipiidide liikumist organismis.
Sõna "letsitiin" on pärit kreeka keelest lekithos, tähendades munakollast. Letsitiini avastas 1850. aastal Prantsuse teadlane Maurice Gobley, kes eraldas selle munakollasest. Aastaid kasutatigi letsitiini allikana munakollast. 1930ndate keskel leiti letsitiini sojaubadest.
Letsitiin sarnaneb ehituselt rasvadega ning kujutab endast olulist rakumembraanide koostisosa. Ta aitab moodustada terviklikku rakumembraani ja kergendab vedelike liikumist rakusiseselt ja -väliselt. Letsitiin on tähtis närvirakkude toitaine, mistõttu ta soodustab mälu- ja kontsentreerumisprotsesse. Lisaks aitab letsitiin hoida vere normaalset kolesteroolitaset, parandab naha üldseisundit ja pidurdab isegi juuste väljalangemist. Letsitiin on samuti peakomponent ajukelmes, varustab lihaseid ja närvikudesid hapnikuga. Letsitiin aitab hoida maksa tervena, ennetades rasvade ladestumist maksas ja ta osaleb ka detoksikatsiooniprotsessis, taastades ühtlasi maksa funktsioone. Letsitiin on suureks abiks ateroskeloosi ennetamisel. Ta aitab ka ennetada sapikivide moodustumist.
Toiduainetööstuses kasutatakse letsitiini antioksüdandi ja emulgaatorina lastetoitudes, saiakestes, salatikastmetes, majoneesides, margariinis, jäätises, šokolaadis ja maiustustes.