google/wiki40b huggingface dataset:
Lame Maa

Lame Maa on ettekujutus Maast või Maa mudel, mille järgi Maa pind on tasapinnaline.
Paljud vanad kultuurid kujutlesid Maad lamedana. Vanimates kirjalikes ülestähendustes on Maad kirjeldatud lamedana.
Olenemata Maa tegelikust kujust võib enamiku ülesannete lahendamisel Maa pinna väikest piirkonda pidada lamedaks. Suures mastaabis on Maa kuju oluline ainult suurte vahemaade puhul. Vanaajal oli Maa kuju oluline ainult meremeestele, astronoomidele, filosoofidele ja teoloogidele.

Ettekujutus lamedast Maast keskajal

Kuigi keskaja Lääne-Euroopas olid haritlased osalt Aristotelesele toetudes üldiselt veendunud Maa kerakujulisuses, säilis siiski ka Jeruusalemma lameda Maa keskpunktiks pidava ettekujutuse mõju. Vastuolu lahendamiseks kasutati kompromisse, näiteks paigutati lame maa saarekesena maakerale, mida katab valdavalt ookean. Maa kerakujulisus ei sobinud ka ettekujutusega, et all on kuri, üleval hea; maailma keskpunktiks osutus Jeruusalemma asemel Maa keskpunkt, mis tundus sobivat pigem põrgu asupaigaks.
Ka 15. sajandi kunstnikud kujutasid Maad lamedana, näiteks Hieronymus Bosch triptühhoni "Lõbude aed" välispaneelidel, millel on kujutatud maailma loomise kolmandat päeva. Lame Maa on paigutatud kristallsfääri sisse. Üldine maailmapilt muutus alles pärast Christoph Kolumbuse ja Fernão de Magalhãesi reise.

Ettekujutus lamedast Maast tänapäeval

Flat Earth Society pooldab õpetust lamedast Maast kui ainsat, mis on piibliga kooskõlas. Maa keskpunktiks peetakse põhjapoolust ja perifeeriaks Antarktikat. Tõendeid Maa kerakujulisuse kasuks peetakse fabritseerituiks.
Eestis on lameda Maa teooriast kirjutanud portaal Telegram, samuti pälvis 2015. aastal meedia tähelepanu Facebookis loodud selleteemaline eestikeelne grupp.
Fabio Rovazzi

Fabio Rovazzi (sündinud 8. jaanuaril 1994 Itaalias Milanos) on itaalia räppar, koomik, näitleja, filmirežissöör ja saatejuht.
Steve Nash

Stephen John Nash (sündinud 7. novembril 1974 Johannesburgis) on Lõuna-Aafrika Vabariigis sündinud Kanada korvpallur.
Steve Nash alustas karjääri klubis Phoenix Suns, mis valis ta 1996. aastal viieteistkümnenda valikuna. Aastatel 1998–2004 mängis Steve Nash klubis Dallas Mavericks. Aastal 2004 naasis ta mängima koduklubisse Phoenix Suns. Aastast 2012 kuni karjääri lõpuni aastani 2015 mängis Nash klubis Los Angeles Lakers. Steve Nash oli mängujuht. Aastatel 2005 ja 2006 nimetati ta liiga kõige väärtuslikumaks mängijaks.
Andreja Katič

Andreja Katič (sündinud 22. detsembril 1969 Slovenj Gradeces) on Sloveenia poliitik (Sotsiaaldemokraadid).
Ta lõpetas 1996. aastal Maribori Ülikooli õigusteaduste bakalaureuse kraadiga. Seejärel töötas ta Velenje linnavalitsuses ja oli hiljem lisaks ka Sloveenia Omavalitsusjuhtide Liidu president. 2014. aastal valiti ta Sloveenia parlamenti.
Alates 13. maist 2015 kuni 13. septembrini 2018 oli Andreja Katič Sloveenia kaitseminister. Alates 13. septembrist 2018 on ta Sloveenia justiitsminister.
Muhu-Suuremõisa mõis

Muhu-Suuremõisa mõis (saksa keeles Mohn-Großenhof) oli riigimõis Muhu kihelkonnas Saaremaal.
Mõis rajati 16. sajandi keskpaigas.
Alates 1869. aastast korraldas Muhu-Suuremõis koos Tumala mõisaga Suure väina laevaliiklust.
Saadjärve (sihtasutus)

Sihtasutus Saadjärve (varasema nimega  Sihtasutus Saadjärve Looduskeskus) on Tartu maakonnas Tartu vallas tegutsev sihtasutus. Sihtasutus haldab Jääaja Keskust ja Saadjärve looduskooli. Sihtasutus asutati 2005.
Dzerbene kihistu

Dzerbene kihistu (inglise Dzerbene Formation) on ordoviitsiumi ladestu Nabala lademe kihistu. Seda hakkas esimesena eristama Algimantas Grigelis aastal 1978.
Kihistu stratotüüp on Dzerbene 100 puurauk. Kihistu on oma nime saanud Dzērbene küla järgi.
Kihistu koosneb helehallist kaltsilutiidist.
Henri II (Prantsusmaa)

Henri II [anr'ii teine] (31. märts 1519 –  10. juuli 1559) oli Prantsusmaa kuningas ja Orléansi hertsog 1547–1559.  
Henri de Valois oli Prantsusmaa kuninga (1515–1547) François I poeg, Katariina di Medici abikaasa ja Prantsusmaa kuningate François II, Charles IX ja Henri III isa.
Šēnheida mõis

Šēnheida mõis (Šēnheidas muiža) on mõis Lätis Daugavpilsi piirkonnas Skrudaliena vallas Šengeidas. Saksa keeles Schönheyde.
Šēnheida mõis kuulus aastast 1749 kuni võõrandamiseni aastal 1920 von Engelhardtide perekonnale. Uusgooti stiilis punastest tellistest peahoone ehitati aastal 1870. Hoone jäi Engelhardtide kätte ka pärast võõrandamist, kuuludes neile aastani 1939. Vahepeal viljalaona kasutatud hoones asuvad praegu korterid.
Mõisa juurde kuulub ka Engelhardtide perekonna rahula. Rahulat ümbritseb metallist tara, rahula keskel on nelja meetri kõrgune tammepuust rist. Rahula juurde viib peahoone juurest pärnaallee.
Sotsiaalne märgis

Sotsiaalne märgis (inglise social label) on tarbijate ostuotsuste mõjutamisele suunatud märgis või teatis tootel, mis iseloomustab ettevõtte tegevuse sotsiaalset ja eetilist mõju huvirühmadele.
Osvald Moks

Osvald Moks (1900–1978) oli Eesti laulja ja Põltsamaa Kultuurikeskuse direktor.
Osvald Moks õppis laulmist Riias ja Pariisis. Ta oli tenor.
Oli aastatel 1945–1952 ja 1954 Põltsamaa Kultuurikeskuse direktor ja 1953. aastal keskuse kunstiline juht. Aastatel 1962–1978 juhtis Osvald Moks Põltsamaa Pensionäride Ühendust.
Tallinna Tehnikaülikooli Tartu Kolledž

Tallinna Tehnikaülikooli Tartu Kolledž on Tallinna Tehnikaülikooli koosseisu kuuluv kõrgkool, mis asub Tartus aadressil Puiestee tänav 78 ning selle juht on professor Lembit Nei.
Tartu Kolledž paikneb ajaloolistes koolihoonetes, kus haridust on jagatud juba aastast 1878.

Ajalugu

15. veebruaril 2005. avas Tallinna Tehnikaülikool Tartu oma Lõuna-Eesti esinduse, mis algselt kandis Säästva Tehnoloogia Instituudi nimetust. Õppe- ja teadusasutuse käivitamine tähendas kolmanda avalik-õigusliku ülikooli tulekut Tartusse. Kohe alustas tööd keskkonnakaitse, maastikuplaneerimise ja säästva tehnoloogia õppetool. 1. septembrist 2007. tegutsetakse juba kolledžina.
Kärgula mõis

Kärgula mõis (saksa keeles Kerjel) oli rüütlimõis Urvaste kihelkonnas Võrumaal.
Mõisa omanikud olid Wahlid.
Lääne-Ghatid

Lääne-Ghatid on mäestik Aasias Hindustani poolsaarel. Kulgeb põhja-lõuna suunas. Läänenõlvad laskuvad järsult Araabia mere rannikule, idanõlvad laugelt Dekkani kiltmaale.
Mäestiku pikkus põhjast lõunasse on 1600 km ja laius 100 km.
Kõrgus kuni 2698 meetrit.
Mäestiku piirkond on tuntud suure bioloogilise mitmekesisuse poolest, seal on palju rahvusparke ja looduskaitsealasid. Ala kuulub loodusobjektina UNESCO maailmapärandi nimistusse.
Brasiilia lipp

Brasiilia lipp on Brasiilia Liitvabariigi ametlik lipp.

Riigi- ja rahvuslipp

Riigi- ja rahvuslipp võeti kasutusele 19. novembril 1889, kuid viimane muudatus tehti 11. mail 1992, kui lipule lisati neli tähte (Amapá, Tocantins, Roraima ja Rondônia osariike tähistavad tähed). Plagu on roheline, millele on paigutatud kollane romb, sellele aga omakorda lõunapoolkera taevalaotust kujutav ketas tähtedega. Üle taevakaare lookleb valge lint tekstiga "Ordem e progresso" (kord ja progress).
Roheline (PMS 356CV) sümboliseeribmaa ääretuid vihmametsasid.
Kollane (PMS 3945CV) romb kujutab maavarasid, eriti kulda ja teemante.
Sinisel (PMS 286CV) kettal olev tähekujund kujutab tähistaevast Rio de Janeiro kohal 15. novembril 1889. Lipul kehtib põhimõte, et tähtede arv vastab osariikide arvule, kuid tähti ei lisata automaatselt. Praegused 27 tähte tähistavad 26 osariiki ja pealinna Brasíliat, igal osariigil on oma täht. Tähtede kaart kujutab tähtede, mida on viies suuruses, tegelikku suurust ja asukohta taevavõlvil. Tähekaardi keskel on lõunataeva tuntuim tähtkuju, "Lõunarist", mis sümboliseerib Brasiilia rahvaste vabadustahet.
Sinine ja valge pärinevad kunagiselt Portugali Kuningriigi lipult.

Riigipeade lipud

Presidendi lipp on roheline plagu, mille keskele on paigutatud Brasiilia vapp. Lipu proportsioonid on 2:3
Asepresidendi lipp on aga kollane, mille jaotab keskelt neljaks sinistest viisnurkadest moodustatud rist, horisontaalselt on 15 ja vertikaalselt 9 viisnurkset tähte. Vardapoolsele ülemisele väljale on paigutatud riigi vapp. Lipu mõõtmed on 2:3 või 3:4.

Brasiilia ajaloolised lipud

1822. aastal kui Brasiilia kuulutati iseseisvaks keisririigiks võeti kasutusele praeguse lipuga sarnane lipp, kuid taevaketast asendas keisri vapp.
Aastal 1889 kuulutati Brasiilia vabariigiks, ajutiselt (15 - 19. november 1889) oli kasutusel USA lipu kollastes ja rohelistes värvides koopia. Juba samal aastal mindi tagasi vana lipu juurde, kuid vapp asendati taevakaardiga.
Vanamõisa Tammemägi

Vanamõisa Tammemägi on hiiemägi Viljandi maakonnas Vanamõisa külas.

Ajalugu

Tammemägi on alates II aastatuhande algusest olnud oluliseks ohverdamiskohaks. Tänapäeval on mägi pühakohaks ning 1217. aastal Madisepäeva lahingus langenud Leole vanema ja eestlaste väepealiku Lembitu mälestuspaigaks, mille tähistamiseks on mäel mälestusmärk. 1936. aastal raius Viljandi kodu-uurija Jaan Vellema mäel asuvasse suurimasse kivisse teksti «Lembitu 1217». 1987. aastast on Tammemäel kohalike meeste tehtud puust kilp ja mõõk.

Rahvapärimus

Rahvapärimuse järgi käisid künkal nõu pidamas eestlaste suured mehed ja kivil süüdatud tuli. Dr. Juhan Luiga on 1921. aastal oletanud, et Lembitu on maetud Tammemäele: Määratu ärevus valdas mind, kui astusin “Tammemäe” kalmekünka päitsile Rattama koplis /.../. Juurdlemisest tekkinud, kahtlusi väärav aimdus ütles: siin on Lembitu 1217. aasta lahinguväli, need kolm hauaküngast on Lembitu maleva hauad, kus uinuvad tuhande neljasaja sõduri luud, varisenud mulda ühes Lembituga. Luiga oletusest on välja kasvanud nn. sekundaarne rahvajutt.

Looduslik kirjeldus

Tammemägi on pikliku kujuga paari meetri kõrgune puudega kaetud looduslik moreenküngas soisel heinamaal. Künka pikkus loodest kagusse on 54,5 m ja laius edelast kirdesse kuni 15 m. Künka pinnal asuvad mõned raudkivid. Loodeotsas seisab teistest suurem, kuni 1 m läbimõõduga raudkivi. Künka loodeotsal asuv kivilasu on pärit väljakaevamiste perioodist .

Tammemäe tammed

Tammemäel kasvavad iidsed tammed, mis on võetud riikliku kaitse alla. 1999. aastal istutasid Viljandimaa omavalitsustegelased mäele noori tammesid lisaks.

Uurimislugu

Rahvapärimuses on Tammemäge peetud Lembitu matmispaigaks, kuid arheoloogilised väljakaevamised pole sellele kinnitust andnud. 1921. a kaevas künka kaguotsa väikese prooviaugu arheoloogiaprofessor Aarne Michael Tallgren, 1925. a uuris arheoloog Harri Moora künka loodeotsa jäänud suure kivi ümbrust ja 1930. aastal tegi mäel täiendavaid kaevamisi geograaf August Mieler. Uuringute tulemusel inimtekkelist kihti mäel ei tuvastatud ja oletus Lembitu kalmu asupaiga kohta ei leidnud kinnitust.
Andres Oper

Klubikarjäär

Alustas klubikarjääri 1994. aastal FC Floras, oli 1996. aastal lühiajaliselt laenul Pärnu Tervises. Sõlmis 1999. aastal esimese välislepingu Taani meistriliiga meeskonna Aalborg BK-ga, 2003. aastal siirdus mängima Moskva Torpedosse ja 2005. aastal Roda JC-sse.

Roda JC

Rodas langes hooajal 2008/09 varumeheks ning klubi teatas, et ei kavatse eestlastega juunis 2009 aeguvat töölepingut pikendada. Operi enda sõnul on talle tehtud mitu üleminekupakkumist, teiste seas Kreeka meistriliiga klubi Saloniki Iraklis, ja hollandlaste ADO Den Haag ja Hiina kõrgliiga meeskond Shanghai Shenhua.

Shanghai Shenhua

Oper ise ja tema agent kinnitasid 16. juulil 2009, et eestlane peab veel läbima arstliku kontrolli ja on sõlmimas Shanghaiga pooleaastase lepingu. Mõned päevad hiljem kinnitasid hiinlased Operi palkamist. Leping lõppes 2009. aasta lõpus, Oper sai paari kuu jooksul väljakule kuues liigamängus, kuid ei löönud ühtegi väravat.

ADO Den Haag

Oper naasis 2010. aasta jaanuaris Hollandi kõrgliigasse, sõlmides esialgu pooleaastase lepingu ADO Den Haagga.

AEK Larnaca FC

9. septembril 2010 sõlmis Andres Oper aastase lepingu Küprose kõrgliigaklubi AEK Larnacaga. Debüütmängus Ethnikos Achna vastu lõi ta värava.

Néa Salamís Famagusta FC

Jaanuaris 2012 liitus Oper teise Küprose kõrgliiga klubiga Néa Salamís Famagusta FC.

Koondisekarjäär

Debüteeris Eesti koondises 19. mail 1995 Balti turniiri mängus Läti vastu, olles sel hetkel 17-aastane. Oma 100. kohtumise pidas ta 2. septembril 2006 Iisraeli vastu.

Treenerikarjäär

Septembris 2016 asus Oper Eesti jalgpallikoondise abitreeneriks.

Kotka tänava staadion ja poliitiline karjäär

4. septembril 2006 astus ta Eesti Keskerakonda ja annetas enne 2007. aasta riigikogu valimisi erakonnale 1,5 miljonit krooni. Hiljem on seda sammu seostatud sellega, et augustis 2007 andis Tallinna linn, mida valitses Keskerakond, hoonestusõiguse korras Lillekülas asuva neljahektarilise maatüki 50 aastaks Andres Operi jalgpallikooli käsutusse. Selle eest tasub Oper linnale järgmise 50 aasta jooksul 2141 krooni kuus. Eesti Jalgpalli Liit teatas augustis 2009, et on omandanud kõik osakud osaühingus Oper FC, millele kuulub hoonestusõigus treeningkeskuse ehitamiseks Kotka tänaval.
Oper kandideeris 2007. aasta riigikogu valimistel ka ise ning kogus Haabersti, Põhja-Tallinna ja Kristiine linnaosas 308 häält, millega ta riigikokku ei pääsenud.
Märtsis 2012 astus Oper Keskerakonnast välja.

Isiklikku

Andres Oper abiellus 2011. aastal Merle Johnsoniga. Tal on poeg Marcus ja tütar Emma.
Keri tuletorn

Keri tuletorn (varem ka Kokskäri tuletorn) on Soome lahes Keri saarel asuv tuletorn.
Selle geograafilised koordinaadid on 59° 41′ 55″ N, 25° 1′ 22″ E.
Tuli on merepinnast umbes 31 meetri kõrgusel. Tuletorn ise on 28 meetri kõrgune.

Ajalugu

Praegune tuletorn rajati 1858. aastal. See on laternaruumi ja kõrgel asetsevat rõduga punane silindriline metalltorn kivist silindrilisel alusel, niinimetatud karahvinil. Tänapäeval kindlustab tuletorni plinkimist päikesepatareidest saadav energia. Tule tööd juhib arvuti. 
Esimene, puidust tuletorn alustas Keri saarel tööd 1719. 1803 ehitati tuletorni tänapäevani säilinud kivialus ja sellele tuleruumiga puittorn. Metallist pealisehitis paigaldati 1857.
 
1906–1912 kasutati esimest korda maailmas kohalikku maagaasi valguse tekitamiseks tuletornis.
Aastal 1990 varises kokku tuletorni põhjasein. 1996 kindlustati varisenud torn edaspidiste varingute vastu terasvitstega.
2007. aasta juulist töötab tornis avalik veebikaamera ja juulis 2009 lisandus ilmajaam, mis saadab oma andmed samuti veebi.

Tule omadused

Tuletorni tipus põleb pimedal ajal aastaringselt valge tuli järgmise tsükliga: 13 sekundit pime ja 2 sekundit valge. 
Tuli ei ole sektoriteks jagatud, vaid paistab igas suunas. Tuli on näha 11 meremiili kaugusele.

Postmargid ja esimese päeva ümbrik

1983. aastal andis NSV Liit välja Keri tuletorniga postmargi. Eesti Post andis 15. jaanuaril 2003 välja Keri tuletorniga postmargi ja esimese päeva ümbriku.
O'G3NE

O'G3NE on Hollandi kolmeliikmeline tüdrukuteansambel, kuhu kuuluvad kolm õde: Lisa, Amy ja Shelley Vol.
2007. aastal esindas ansambel Hollandit juunioride Eurovisiooni lauluvõistlusel, saavutades seal lauluga "Adem in, adem uit" 11. koha.
2014. aastal võitis ansambel telesaate "The Voice of Holland" viiendal hooajal esikoha, saades sellega plaadilepingu EMI-ga.
Ansambel saavutas 2017. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Kiievis Hollandi esindajana lauluga "Lights and Shadows" finaalkontserdil 150 punktiga 11. koha.
Mäetaguse valla lipp

Mäetaguse valla lipp on endise Eesti haldusüksuse Mäetaguse valla lipp.

Lipu kirjeldus

Roheline kangas on jaotatud Y-kujulise kollase joonega nii, et vardapoolsesse osasse tekib roheline võrdhaarne kolmnurk.
Mõkola Avilov

Mõkola Avilov (venepäraselt Nikolai Avilov; sündinud 6. augustil 1948 Odessas) on endine Nõukogude Liidu kergejõustiklane (kümnevõistleja). Olümpiavõitja (1972).
Tarvo

Tarvo on mehenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis populaarsuselt 234. mehenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Tarvo 637 mehel.
Edgars Jundzis

Edgars Jundzis (19. jaanuar 1907 Oomuli, Härgmäe kihelkond – 21. oktoober 1986 Jaunpiebalga) oli läti usuteadlane ja vaimulik, kes pidas Riias eestikeelseid jumalateenistusi.
Kooliteed alustas Oomuli vallakoolis (1913–1918). Pärast seda õppis Eesti Valgas Valga Gümnaasiumis ja Valga riigireaalkoolis (1918–1922). 1922–1925 õppis ta Riias Noorsooühingu keskkoolis ja Riigi täiskasvanute keskkoolis.
Pärast keskkooli lõpetamist õppis Edgars Jundzis Läti Ülikoolis 1925–1929. Stuudiumi ajal pühendas ta ennast Jeesuse elu uurimisele. 1928 sai ta üliõpilastöö "Albert Schweitzeri eshatoloogiline vaatepilt Jeesuse elule" eest auhinna. Ta ordineeriti 9. novembril 1929 piiskop Kārlis Irbe poolt pastoriks. 
Aastatel 1929–1941 oli ta Valga saksa-läti Jaani koguduse õpetaja. Valgas asutas ta lätikeelse gümnaasiumi, samuti kirikuajakirja Gara Līdumnieks. Aastal 1932 sai ta Läti Ülikooli teoloogia kandidaadi kraadi.
1937–1938 täiendas Edgars Jundzis end Baseli ja Zürichi ülikoolides Šveitsis, valmistudes saama Läti Ülikooli õppejõuks.
Riia eesti koguduse õpetajana tegutses ta 1941–1944 ja 1959–1986.
1944–1945 oli ta Piltene koguduse õpetaja. 1945–1951 Gulbene ja Jaungulbene koguduste õpetaja, lisaks teenis Edgars Jundzis sel ajal veel Lejasciema ja Lubāna kogudusi.
Aastatel 1951–1956 oli ta represseeritud, viibis Vorkutas.
Pärast külmalt maalt tagasitulekut oli ta Jaunpiebalga, Vecpiebalga, Ērgļi, Drusti ja Riia eesti koguduse õpetaja.

Isiklikku

Edgars Jundzis oli ühe tütre ja kolme poja isa. Noorim poeg Tālavs Jundzis on poliitik, 1991–1993 ja 1997–1998 oli ta Läti kaitseminister.
Rusthavi

Rahvastik

2002. aasta rahvaloenduse andmetel oli Rusthavi elanikest grusiine 87,77%, asereid 4,29%, venelasi 3,06%, armeenlasi 2,41% osseete 1,21% ja muudest rahvustest inimesi 1,26%.

Ajalugu

Linn oli tänase Rusthavi kohal juba 4.–3. sajandil eKr. 12.–13. sajandil oli ta Gruusia oluline poliitiline ja majanduskeskus. Hiljem purustasid selle mongolid.

Majandus

Nõukogude ajal oli Rusthavi tänu 1941. rajatud metallurgiatehasele Gruusia üks suuremaid rasketööstuskeskusi.

Sport

Rusthavis asub Rusthavi ringrada.
Nižni Tagil

Majandus

Nižni Tagilis toodetakse rauda ja terast (Nižni Tagili metallurgiakombinaat). 
Suur Uralvagonzavod toodab kaubavaguneid, tanke (2008. aastal 175 tanki) ja muid masinaid.

Ajalugu

Linn tekkis 1722. aastal rajama hakatud Demidovi rauatehase juurde ja kasvas Venemaa üheks tähtsamaks metallurgiakeskuseks.
1833. aastal valmis seal Venemaa esimene vedur. 
Linnaõigused sai 1919. aastal.
Jälle need naksitrallid. Esimene raamat

Sisu

Triumfiga lõppenud võitlus rottidega on naksitrallidest teinud kuulsused - autogrammikütid ja pilgud jälitavad neid kõikjal. Kolmik otsustab sõita puhkusele, linnakärast eemale mere äärde, ent lahkumispäevale eelnenud ööl varastab üksik lasteta daam Sammalhabeme, keda ta hakkab pidama lemmikloomana.
Muhv ja Kingpool hakkavad sõpra otsima ning juhused viivad nad haiglas kokku loomaaia töötaja Voldemariga, kellele on elevant peale astunud. Mees leiab eneses nii palju hingejõudu, et tõuseb haiglavoodist, toob öösel loomaaiast oma elevandi, kes londiga tõstab Sammalhabeme daami akna pealt alla (daam nimelt võimaldab Sammalhabemel magada värskes õhus, nagu viimane on harjunud).
Daam jätab Sammalhabemega hüvasti, lahkumine on kurb, ent seda aitab leevendada Voldemar, kellega daamil kohe hea klapp tekib. Naksitrallid lahkuvad linnast - mere poole, puhkusele.
H-paat

Kere

H-paadi kere on ehitatud klaaskiudmattidest, mis on liimitud ja tugevdatud tehisvaiguga.
Sarnase kujundusega samast ajajärgust on 5,5mR, Soling, Etchells. Monotüübi muudatusi tehti 1971 aastal Paul Elvstrømi ettepanekul. Põhjamaade purjetamisliit (Nordic Sailing Federation) tunnustas H-paati ühtsusklassina 1972. Tunnustus rahvusvahelise purjekaklassina saadi IYRU-lt novembris 1978 aastal. Nime esitähe H on jaht saanud vanakreeka mütoloogia kodurahujumalanna Hestia järgi. Teine väide on, et H on disaineri nime esitähest. Alates loomisest on ehitatud üle 5300 selle klassi jahi, seega on tegemist Euroopa suurima kiiljahiklassiga.

Võistlemine

Tegemist on aktiivse võistlusklassiga, milles peetakse ka maailmameistrivõistlusi, millest viimased purjetati 2019. aastal  Medemblikis, Lääne-Friisimaal, Ijsselmeeril, Hollandis. MM-il on lubatud võistkonna suurus 3–4 inimest (suurim kogukaal 300 kg), samas saab vähese kohandamisega purjetada nii üksi kuid ka kuni 5 inimese seltskonnaga, magamiskohti on neljale. Paat sobib ka kiiljahi esmaomanikule, nii matkamiseks kui ka võistlemiseks, nii merel ja siseveeteedel. Abimootorina kasutatakse ahtripeeglile kinnitatavat ripp-päramootorit.
Sarnasuse tõttu on H-paati nimetatud kajutiga või kaetud tekiga Solinguks.
2001. aastal ületasid Kerstin Schmider ja Philipp Heisig H-paat Elfie-ga Atlandi ookean.

Purjed

Purjed peavad olema valmistatud kootud kunstkiust kangast. 
Suur- ja eespurje kanga vähim lubatud erikaal on 200g/m².
Spinnakeri kanga vähim lubatud erikaal on 35g/m².
Alatskivi Kalevipoja säng

Alatskivi Kalevipoja säng ehk Peatskivi linnamägi on linnamägi Tartu maakonnas, Peipsiääre vallas, Peatskivi külas Saali 2

Mälestise kirjeldus

Linnamägi asub 10–15 m kõrgusel järsunõlvalisel seljakul. Selle kirdejalamil voolab Alatskivi jõgi. Linnuse tasase pinnaga õueala pindala on 2200 ruutmeetrit. Kagupoolse otsavalli kõrgus siseküljel on 1,8 m, loodepoolsel vallil 1,4 m.

Leiud

Leiumaterjalis on esikohal savinõukillud, leiti ka kedral valmistatud nõude kilde. Samuti leiti luust nooleots, raust viskeodaots, noakatkeid. Ehitusjäänustest on märkimisväärsem linnuse hilisemasse kasutusperioodi kuuluva kividest ahju rusud. Leidudena saadi siit rauast noaots, noa katke ja savinõukilde.

Linnuse dateering

Linnuse varasem asustusjärk kuulub varasesse metalliaega, põhiliseks kasutusajaks on olnud aga I aastatuhande lõpusajandid ja II aastatuhande algus.
Uus Riia Teater

Teatri ajalugu ja tegevus

Teater asub ajaloolises hoones, mis on olnud koduks mitmele teatrile Riias. Aastatel 1908–1915 seal asus esimene Uus Riia teater, seejärel Läti Kunstiteater ning lõpuks nii kodumaal kui väljaspool seda tuntud lavastaja Adolf Šapiro juhitud ja vabas Lätis suletud Läti NSV Riiklik Noorsooteater.
Uue Riia Teatri asutas 1992. aastal väike grupp päris noori näitlejaid pakkudes oma vaatajatele kaasaegset tõlgendust ja nüüdisaegset vaadet Läti klassikalistele algupärastele lavastustele ja erinevate välisautorite teostele. Erinevalt Eestist tekkisid Lätis nüüdisaegsed teatritrupid märksa hiljem ning riigiteatrites oli mõtlemine pikka aega küllaltki vanamoodne, seetõttu saavutas URT suure populaarsuse eelkõige uue põlvkonna publiku hulgas tänu targale ja atraktiivsele ning ebatavalisele ja uuenduslikule repertuaarivalikule. Praegusel ajal URT on Läti külastatavamaid teatreid.
Teatri kasutuses on kaks statsionaarset lava suures (470 kohaga) ja väikses (100 kohaga) saalis, samuti kammer-, peaproovi- ja Minuti saal. Peale selle korraldatakse etendusi Teatrimuuseumi laval ja väljaspool teatrimaja.
Riia Uus Teater on Alvis Hermanise juhitav tippteater ja repertuaariteatritest hoiab juhtpositsiooni Euroopas.
Riia Uue teatri lavastusi kutsutakse välismaale festivalidele ja külalisetendusi andma. Samuti URT on esinenud kõikidel maailma suurematel festivalidel, sh rahvusvahelistel teatrifestivalidel Quebecis ja Edinburghis võitjalavastusega ”Pikk elu”, Avignonis, Viinis (Wiener Festwochen), Salzburgis (Salzburg Festspiele), Hollandis (Holland Festival), BITEFil ning on käinud üle 200 linnas 40 riigis nii Euroopas kui ka väljaspool seda. 
Teater on võtnud osa teatrifestivalidest Eestis, sh festivalist ”Talveöö unenägu” 2008. aastal Alvis Hermanise lavastusega "Sonja" (kunstnik: Kristīne Jurjāne; näitlejad: Gundars Āboliņš, Jevgeņis Isajevs). Eesti vaatajal oli võimalik näha Hermanise üht varasemat, 2003. aastal mänguplaani võetud lavastust „Pikk elu“ Tartu festivali "Draama 2006" aukülalisena. 2009. aastal Tartus korraldatud festivalinädala põnevaimaks teatrielamuseks oli Vanemuise kontserdimajas Alvis Hermanise ja festivali aukülalise Riia Uue Teatri etendus «Vaikuse hääl».
Aasta keskkonnategu (Eesti Keskkonnaühenduste Koda)

Aasta keskkonnategu on Eesti Keskkonnaühenduste Koja (EKO) välja antav tunnustus. 
EKO liikmed valivad alates 2004. aastast aasta keskkonnakirvest ja -tegu, mille väljaandmise eesmärk on juhtida avalikkuse tähelepanu keskkonnatemaatikale ning tuua välja eredaimaid näiteid Eesti ühiskonnast.