Jacques Villeneuve

Perekond

Jacques'i isa Gilles Villeneuve oli samuti vormelisõitja, kes kogu oma 1977–1982 kestnud karjääri, välja arvatud esimese vormelietapi, sõitis Ferraris. Ta võitis kokku 6 F1-etappi ja tema parimaks tulemuseks jäi 1979 oma meeskonnakaaslase Jody Scheckteri järel saadud teine koht. Ta hukkus 1982. aasta Belgia Grand Prix' viimasel kvalifikatsioonisõidul Jochen Massiga toimunud kokkupõrke tagajärjel.
Jacques'i onu Jacques Villeneuve vanem osales 1981–1983 kolmel Vormel 1 etapil, kus ta küll kordagi ei suutnud kvalifikatsioonist edasi pääseda. 1982–1992 sõitis ta CART-sarjas ja võitis küll ainult 1 etapi, kuid sai ometi 1985 läbi aegade esimeseks kanadalaseks, kes võitnud CART-sarja etapi. Parimaks kohaks hooaja kokkuvõttes jäi sama aasta 8.
Kuigi Jacques sündis Kanadas, kasvas ta üles Monacos. Tal on õde Melanie ja poolõde Jessica.

Enne Vormel 1

1984 palus Jacques emalt luba hakaya kardiga sõitma. Ema lubas tingimusel, et poiss parandab oma hindeid matemaatikas, mis oli tema kõige nõrgem õppeaine. Jacques võttis end kätte ja sai järgmisel aastal Imola ringrajal hakata kardiga sõitma.
1988 soovis ta hakata vormeliga sõitma, aga ta polnud selleks piisavalt vana, et Kanadast või Itaaliast vormelilitsentsi saada. Sellepärast hankis ta selle litsentsi Andorrast.
1989–1991 sõitis ta Itaalia Vormel 3 sarjas. Esimesel aastal osales ta 6 sõidus ega saanud punkte. Teisel aastal sõitis ta 12 etappi, võitmata küll ühtki kvalifikatsiooni ega etappi. Kokku oli ta 10 punktiga 13. Kolmandal aastal osales ta 11 etapil ja võitis 3 kvalifikatsiooni, aga etappi ta võita ei suutnud. Ta kogus 20 punkti, millega oli 6.
1992 sõitis ta Jaapani Vormel 3 sarjas 11 etappi, võites 2 kvalifikatsiooni ja 3 etappi ning lõpetades 45 punkti ja 2. kohaga.
1993 osales ta Toyota Atlandi meistrivõistlustel, mille kõik etapid toimusid USA-s ja Kanadas ning enamik osavõtjaid olid kanadalased ja ameeriklased. Sealjuures kanadalased võitsid kõik etapid peale hooaja avaetapi ja said individuaalse kolmikvõidu. Villeneuve võitis 7 kvalifikatsiooni ja 5 etappi, kuid sarja võitja David Empringham võitis üksnes 1 kvalifikatsiooni ja 1 etapi.

1994–1995: IndyCar

1994 sõitis Villeneuve IndyCari sarjas. 16 etapist saavutas ta 1 võidu, 1 teise ja 1 kolmanda koha. Kokku saavutas ta 94 punktiga 6. koha, kuid sai kindlalt sarja parimaks uustulnukaks, sest selles arvestuses teine sportlane kogus ainult 14 punkti. Emerson Fittipaldi saavutas 2., Michael Andretti 4. ja Nigel Mansell 8. koha.
1995 võitis Villeneuve 17 etapist 4, lisaks 6 kvalifikatsiooni. 2 etapil sõitis ta välja kiireima ringi. Ta võitis kogu sarja ja kogus 172 punkti eelmise aasta võitja, samuti 4 etappi võitnud Al Unser, Jr. ees. Andretti saavutas 4. ja Fittipaldi 11. koha.

1996–1998: Williams

Eelmisel aastal olid WilliamsF1 sõitjad Damon Hill ja David Coulthard saavutanud individuaalselt 2. ja 3. koha ning meeskondlikult olid nad Bennettoni järel teised. Sellegipoolest lahkus Coulthard Mika Häkkise kõrvale McLarenisse ja Villeneuve pidi teda asendama.
1996. aastal olid Williamsi autod väga võimsad, võites kõik etapid peale nelja. Hill võitis 8 ja Villeneuve 4 etappi, Hill 9 ja Villeneuve 3 kvalifikatsiooni ning Hill saavutas 5 ja Villeneuve 6 kiireimat ringi. Kokku võitis Hill 97 punktiga Villeneuve'i (78) ja Michael Schumacheri (59) ees. Meeskondlikult sai Williams ülikindla võidu 175 punktiga Schumacheri juhitud Ferrari ees (70 punkti).
1997. aastal lahkus Hill üllatuslikult äsjamoodustatud Arrowsisse ja tuli seal 12. kohale. Tema asemele palgati Heinz-Harald Frentzen. Villeneuve võitis 17 etapist 10 kvalifikatsiooni, sõitis 3 kiireimat ringi ja võitis 7 etappi ning tuli 81 punktiga maailmameistriks. Kuid ometi oli ta veel enne viimast etappi punktiga taga 5 etappi võitnud Schumacherist. Viimasel etapil püüdis Villeneuve Schumacherist mööda sõita, mispeale Schumacher põhjustas nendevahelise kokkupõrke, lootes, et kui mõlemad katkestavad, tuleb ta maailmameistriks. Kuid katkestama pidi üksnes Schumacher, Villeneuve jätkas ja saavutas 3. koha. Schumacheri hooaja tulemus tühistati karistuseks üldse ja teiseks kuulutati 42 punkti kogunud Frentzen. Meeskondlikult võitis Williams (123 punkti) Ferrari (102) ees.
1998. aasta läks Williamsil hoopis halvemini. Mõlema sõitja parimaks kohaks jäi kolmas. Villeneuve saavutas 21 punktiga 5. ja Frentzen 17 punktiga 7. koha. Meeskondlikult oli Williams 38 punktiga McLareni (156) ja Ferrari (133) järel kolmas.

1999–2003: BAR

1999. aastaks tegi Williams muudatusi. Villeneuve'i ja Frentzeni asemele võeti Alessandro Zanardi ja Jordanist Ralf Schumacher. Frentzen läks ise Schumacheri asemele Jordanisse, Villeneuve äsjamoodustatud BARi, kus tema partner oli Ricardo Zonta. Nendest vahetustest sai kasu eeskätt Frentzen, kes saavutas 3. koha, pisut ka Ralf Schumacher, kes tuli 6. kohale. Kuid Zanardi, Villeneuve ja Zonta ei saanud ainsatki punkti. Sealjuures katkestas Villeneuve hooaja 11 esimest etappi. BAR jäi meeskondlikult viimaseks.
2000. aastal sõitis BAR märksa paremini. Juba hooaja avaetapil Austraalia Grand Prix'l sõitsid mõlemad punktikohale: Villeneuve oli 4. ja Zonta 6. Kuid see jäigi nende parimaks tulemuseks, kuigi mõlemad suutsid seda kohta veel mitu korda korrata, USA Grand Prix'l isegi korraga. Kokkuvõttes saavutas Villeneuve 17 punktiga 7. ja Zonta 3 punktiga 14. koha. Meeskondlikult oli BAR 20 punktiga 5.
2001. aastaks ei pikendanud BAR Zontaga lepingut ning see sai koha Jordanisse testisõitjana, sai ka ise 2 etapil kaasa lüüa ja lõpetas hooaja 19. kohaga. Villeneuve'i kõrvale palgati Olivier Panis. BAR nägi meeskonna liidrina kogenud Panis'd, aga läks teistpidi: Panis sai 5 punktiga 14. koha, Villeneuve sai 2 kolmandat kohta ja oli kokkuvõttes 12 punktiga 7. Meeskondlikult oli BAR 17 punktiga 6.
2002. aastaks sai Villeneuve BARi esisõitja koha tagasi. Seda ta ka kinnitas, kuigi napilt: ta saavutas 4 punktiga 12. koha, Panis 3 punktiga 14. koha. Panis oli ka ebastabiilsem, katkestades enam kui pooled etapid, sealjuures hooaja 7 esimest etappi. Meeskondlikult oli BAR 11 meeskonna seas 7 punktiga 8.
2003. aastaks palgati Panis' asemele Jenson Button. Panis läks Toyota F1 esisõitjaks, kuigi jäi oma meeskonnakaaslase Cristiano da Matta varju. Villeneuve oli mõeldud BARi liidriks, kuid ta ei saanud kaugeltki nii palju punkte kui loodeti. Ta kogus kõigest 6 punkti Buttoni 17 vastu. Enne viimast etappi katkestati Villeneuve'i leping ja viimasel etapil sõitiski tema asemel senine testisõitja Takuma Sato, kes koguski 3 punkti. Hooaja kokkuvõttes oli Button 9., Villeneuve 16. ja Sato 18., võrdluseks da Matta 13. ja Panis 15. Meeskondlikult saavutas BAR 26 punktiga 5. koha.

2004: Renault

2004. aastal sõitsid BARis Button ja Sato, kes saavutasid vastavalt 3. ja 8. koha. Villeneuve sai koos Franck Montagnyga koha Renault' testisõitjaks. Põhisõitjad olid Jarno Trulli ja Fernando Alonso, kes said vastavalt 6. ja 4. koha. Trulli suhted meeskonna pealiku Flavio Briatorega jahenesid pärast seda, kui Breatore oli Trullile selgeks teinud, et uuel hooajal talle Renault's kohta ei ole. Trulli otsustas kohe, 3 etappi enne hooaja lõppu meeskonnast lahkuda ja sõitis 2 viimast etappi Toyota eest. Nii sai Villeneuve'gi hooaja 3 viimast etappi sõita, kuid 10. kohast ta paremat ei saanud, mis tähendas, et Trulli asendajaks pole tal lootust saada. Villeneuve sai hooaja kokkuvõttes 21. koha.

2005–2006: Sauber

2005. aastaks sai Renault'sse Alonso kõrvale koha Giancarlo Fisichella, kes tuli Sauberist. Alonso tuli maailmameistriks, Fisichella 5. kohale, Renault võitis ka meeskondlikult. Seevastu Villeneuve suutis Sauberis Fisichella koha endale saada. Tema meeskonnakaaslane oli Felipe Massa. Kummagi parimaks kohaks hooajal jäi 4. Kokkuvõttes saavutas Massa 11 punktiga 13. koha ja Villeneuve 9 punktiga 14. koha. Meeskondlikult oli Sauber 10 meeskonna seas 20 punktiga 8.
2006. aastaks palgati Massa Michael Schumacheri kõrvale Ferrarisse Rubens Barrichello asemele. Tema asemele palgati Sauberisse Tiago Monteiro, kes aga ei saanud ainsatki punkti. Meeskonna testisõitjad olid Robert Kubica ja Sebastian Vettel. Villeneuve'i parimaks kohaks jäi 6. ja hooaja kokkuvõttes saavutas ta 7 punktiga 15. koha. Kuid Saksamaa Grand Prix'l Villeneuve katkestas avarii tõttu ja kuigi ta õnnetuspaigalt ise ära kõndis, olid vigastused raskemad kui esialgu paistsid. Järgmisel etapil, Ungari Grand Prix'l sõitis tema asemel Kubica ja lõpetas 7. kohaga. Kuigi Kubica pärast sõitu diskvalifitseeriti auto alakaalu tõttu, palus Villeneuve järgmisel päeval oma lepingu viivitamatult katkestada. Hiljem tunnistas ta, et kartis, et ei saa oma kohta sõitjana tagasi, kui terveks saab. Samal hooajal saavutaski Kubica Itaalia Grand Prix'l 3. koha. Meeskondlikult sai Sauber 36 punktiga 5. koha.

Eraelu

1990. aastate lõpul oli Villeneuve kihlatud Dannii Minogue'iga ja seejärel ameerika baleriini Ellen Greeniga. 29. mail 2006 abiellus ta Pariisist pärit Johanna Martineziga. Abielust sündis kaks last: 14. novembril 2006 poeg Jules ja 23. detsembril 2007 poeg Jonas. Abielu lahutati 2009. aasta juulis.
Villeneuve'ile kuulus kuni 2009. aastani Montréalis ööklubi ja restoran Newtown. Restorani nimi on tema enese perekonnanimi tõlgituna prantsuse keelest inglise keelde.