google/wiki40b huggingface dataset:
Białyničy

Ajalugu

Esimene asustus tekkis linna aladele mesoliitikumis. Kümnendaks sajandiks olid selle aladele elama asunud dregoovitšid.
Legendi kohaselt asutasid asula Ukrainast Kiievist tulnud mungad peale seda, kui Batu-khaan nende kodulinna laastas. Põhja poole rännanud munki pannud imestama valged suveööd, sellest olevat asula ka nime saanud (algselt siis Белыночы). Aastal 1900 ilmus aga uurimus, kus näidati, et nende maade esimene omanik oli Białyna nimeline talunik, kelle järglastele see ala kuuluma hakkas.
Białyničyt mainitakse esimest korda XVI sajandil. Aastal 1577 kuulus küla Ciacieryni mõisale, mille omanikeks olid Zbaraskid. Administratiivselt kuulus see Viciebski vojevoodkonda ja Orša maakonda. Stefan Zbaraski rajas sinna kindluse ja andis külale alevi staatuse. Peale tema surma läks alev Sapiehade valdusesse. Aastal 1620 oli seal 331 tavalist  väljakut ja 16 turuplatsi.
Aastal 1624 asutas Lew Sapieha alevisse karmeliitide kloostri, kuhu toodi Kiievist imettegev Jumalaema kujutisega ikoon. Ta asutas alevisse ka trükikoja. Aastal 1627 rajati Białyničy mõis.
Uputuse ajal toimus alevi lähistel lahing, mille võitsid Vene väed. Sõja ajal kaotas alev 2/3 oma elanikkonnast. Aastal 1685 läks alev Radziwillide valdusesse. Aastal 1733 said Białyničy omanikeks Ogińskid.  XVIII sajandi keskel rajasid nad alevisse uhke pargiga mõisakompleksi. Aastal 1744 hävisid suures tulekahjus alevi puidust hooned; maha põles ka kloostrikompleks. Peale seda alustati uue kivist katoliku kiriku rajamist, mis valmis aastaks 1762. Lisaks karmeliitidele rajasid toona alevisse oma kloostri ka mariaviidid. Alevit läbis suur kaubatee; seal asus ka tollipunkt.
Poola jagamisel läks Białyničy aastal 1772 Venemaa koosseisu. Seal kuulus alev algselt Valgevene ja hiljem Mogiljovi kubermangu. Toona oli seal veski, alevis peeti neli korda aastas laata. Aastail 1803-1832 käisid sealsed elanikud võimudega oma varasemate privileegide säilitamiseks kohut. Lõpuks tunnistasid Vene võimud alevi privileegid võltsituteks, aga kaks aktiivsemat kohtuskäijat piitsutati läbi ning saadeti Siberisse sunnitööle.
1812. aasta sõjas vabastasid alevi Deniss Davõdovi juhitud väed.  Aastal 1859 põles alev taas maha. Aastal 1876 suleti katoliku kirik ja anti see koos ikooniga Moskva patriarhaadi alluvusse. Mõningatel andmetel valmistati selle ootuses ikoonist koopia ja viidi originaal Poolasse, jäädes hoiule Wola Gutowskasse, üldiselt peetakse aga nii sealset kui Varssavis asuvat versiooni koopiateks.
Aastaks 1880 oli alevisse jäänud kolm õigeusu kirikut. Białyničys asusid haigla ja apteek. Tööstusettevõtetest asusid seal telliselööv, veski ja viinavabrik (aastast 1895 töötas seal aurumasin). Kohalikud elanikud kasvatasid lina ja kanepit, valmistasid tikandeid. Osa elanikest olid sepad ja sadulsepad.
Aastal 1924 hakkas Białyničy kuuluma Valgevene NSV koosseisu. kus sellest sai rajoonikeskus. Teise maailmasõja ajal viidi sealne ikoon Mahiloŭ linna ajaloomuuseumi. XX sajandi teisel poolel hävitasid nõukogude võimud vana kivist kirikuhoone, kus ikoon oli olnud hoiul. 23.detsembril 2009 liideti aleviga kõrval asunud Michajłoŭ küla. 26. veebruaril 2016 sai  Białyničyst linn.
Progress (mootorpaat)

Progress (Прогресс) on Nõukogude Liidus toodetud alumiiniumkerega mootorpaatide seeria. On siiani laialdaselt kasutusel.

Üldiseloomustus

Paat projekteeriti 1966 ja neid valmistati Kuibõševi lennukitehases alates 1960. aastate lõpust. Oli Nõukogude Liidus laialdaselt kasutusel kalapüügiks, lõbusõitudeks ja ametifunktsioonideks. 1975. aastal maksis Progress-4 800 rubla. Müügil on neid sageli ka tänapäeval. Kere hind ilma päramootorita on sõltuvalt seisukorrast vahemikus 500–1000 EUR.
Lihtsa ja robustse üldehitusega Progress on sobiv sõitmiseks siseveekogudel ja merel maksimaalselt 3 km kauguseni kaldast. Lubatav laine kõrgus on 0,75 m. Siledal veel kiireks sõiduks on paat väga hea, kuid tugevas lainetuses kipub peksma ja alumiiniumplaatide vahelt immitsema sisse vett.

Ehitus

Progressi glisseeriv kere on needitud duralumiiniumist, paksusega 2 mm põhja all ning 1,5 mm parrastel ja tekil. Paadi külgedele on võimalik kinnitada veorattad ning ninasse veoais pukseerimiseks lühikestele vahemaadele kiirusel kuni 40 km/h. Kere koosneb 4 sektsioonist. 
Vööriotsas on väike hermeetiline uppumatuse tagamise õhukindel sektsioon, mille taga pagasiruum ehk vöörpiik tekiluugiga. Varustuses on aerud, millega on võimalik sõuda, istudes avatud luugi serval. 
Põhiosa moodustab keskel asuv 1,3 x 2,5 m kokpit, milles on istmed ja esiosas tuuleklaasi taga juhtimisagregaadid, sh rool. Võib olla ka väike laud. 
Ahtris on mootorisektsioon päramootorile. Esmaversioonil oli mootorisektsiooni võimalik hoiustada-lukustada seisu ajal eemaldatud päramootor (Vihr), võttes samast eest ära kütusepaagid. Hilisematel mudelitel on võimalus asendatud sektsiooni veest isetühjeneva omadusega.  
Üldjuhul kuulub varustusse presentkate koos raamiga. Originaalpresendi omadusi loetakse viletsaks. Uuemal mudelil on tagaosa kajutiks kinni ehitatud, kuid 30 kg katteosa on eemaldatav.
Epp Ojamaa

Epp Ojamaa (ka Epp Kuhn, Epp Kuhn-Ojamaa; sündinud 11. märtsil 1938 Tallinnas) on Ameerika Ühendriikides elav eesti kunstnik.
Kunstikriitik Jüri Haini hinnangul on Ojamaa teosed Ameerika Ühendriikide kunstis tavalise, kuid "pagulaseesti kultuurikeskkonna silmis radikaalse vormikõnega", milles on nähtud ka erootikat. Ilmar Laaban on tõmmanud paralleele tema kunsti ja Marie Underi luule vahel: "Mul on mulje, et juba meie Siuru nii sõnas kui pildis omal viisil kohtas neid teelahkmeid elava meelelisuse ja kunstniku dekoratiivsuse, sügava tabamise ja pinnalise ülelibisemise vahel. Epp Ojamaa problemaatika hakkab tunduma vähem võõrana, kui mõtleme hetke näiteks varase Underi omale."
Eesti Rahvusraamatukogu kunstikollektsiooni kuuluvad tema neli suuremõõtmelist graafilist lehte sarjast "Legendid" (1969).
Udeva soo

Udeva soo on soo Järva maakonnas Järva vallas Udeva küla lähedal. Udeva soo piirneb põhjast Vao sooga.
Kolloid

Kolloid (kreeka kolla 'liim' + eidos 'kuju') on kolloidsüsteemis dispersse ehk pihustunud faasina esinev aine. Kolloidsüsteemis olevaid aineosakesi nimetatakse kolloidosakesteks.
Nikolai Gurjanov

Nikolai Gurjanov (9. mai 1898 – ?) VR II/3 oli Eesti sõjaväelane (nooremleitnant) ja Nõukogude Liidu luuraja.
Ta osales Vene sõjaväes esimeses maailmasõjas, sõjavang 1917–1919. Tuli Vabadussõja ajal koos suurtükipatareiga Eesti poole üle, teenis seejärel Sakala partisanide pataljonis ja Katšanovi pataljonis.
1923. aastal kandideeris ta Riigikogu valimistel, nõudes ametnike arvu vähendamist, Petserimaa valdadeks jagamise küsimuse uuesti läbivaatamist ja lubas õigeusku ja kirikut kaitsta ametnike vahelesegamise eest.
Ta elas sel ajal Rootova vallas ja oli Peterburi sõjaväeringkonna staabi luurevalitsuse Pihkva rajooni voliniku resident (varjunimi Bõstrõi). 10. augustil 1923 jõudis ta vahistamise eest põgeneda.
Ruslana

Ruslana (ukraina Русла́на Степа́нівна Лижи́чко; Ruslana Lõžõtško; sündinud 24. mail 1973 Lvivis Ukrainas) on ukraina laulja, kelle esitatud laul "Wild Dances" võitis 2004. aastal Eurovisiooni lauluvõistluse.
Ruslana osales Ukraina revolutsioonilistes sündmustes 2013. aasta novembris – 2014. aasta veebruaris, olles Euromaidani üks juhtfiguure.
Meningokokk

Meningokokk (Neisseria meningitidis) on gramnegatiivne kaksikkerabakter, mis tekitab inimestel meningiiti.
Antigeense struktuuri järgi jaguneb bakter 12 (teistel andmetel 13) seroloogilisse rühma (A, B, C, 29-E, H, I, K, L, X, Y, Z ja W135), millest osadele on omane epideemiline levik ja osade vastu on välja töötatud vaktsiinid.
Wrangelli – St. Eliase rahvuspark

Wrangelli – St. Eliase rahvuspark (inglise keeles Wrangell–St. Elias National Park and Preserve) on rahvuspark USAs Alaskal. Rahvuspargi pindala on 53 321 km². Rahvuspark moodustati 2. detsembril 1980. Rahvuspark on kantud UNESCO maailmapärandi nimistusse.
2007 külastas rahvusparki 61 085 inimest.
3. aastatuhat eKr

3. aastatuhat eKr ehk kolmas aastatuhat eKr on ajavahemik, mis algas 1. jaanuaril 3000 eKr ja lõppes 31. detsembril 2001 eKr.
(4. aastatuhat eKr – 3. aastatuhat eKr – 2. aastatuhat eKr – Sajandid)
Heteroliodon

Levila

Neid madusid võib kohata Madagaskaril.
Alpha Camelopardalis

Alpha Camelopardalis (ka Alpha Cam, α Camelopardalis, α Cam) on O-klassi ülihiid, mis asub Kaelkirjaku tähtkujus.
Tähe näiv tähesuurus on 4,3 ja see on tähtkuju heleduselt kolmas täht. Alpha Camelopardalis on tähtkuju kaugeim täht, asudes Maast umbes 6272 valgusaasta kaugusel. Tähe mass on 31 Päikese massi ja selle raadius on Päikesest 37 korda suurem. Alpha Camelopardalis eraldab Päikesest 530 000 korda rohkem valgust ja eraldab nõrka röntgenkiirgust.
Saiakopli mõis

Saiakopli mõis (saksa keeles Neuhof) oli rüütlimõis Ambla kihelkonnas Järvamaal. Tänapäeval jäävad kunagise mõisa maad Tapa valda Lääne-Viru maakonnas.

Ajalugu

Saiakopli mõis eraldati 1787. aastal Nõmmküla mõisast.
Enne 1919. aasta võõrandamist kuulus mõis eestlastest Kurbergide perekonnale. Neile kuulus ka naabermõis Moe oma viinavabrikuga.

Mõisakompleks

Tõenäoliselt 19. sajandi keskel rajatud Saiakopli mõisa härrastemaja oli hilisklassitsistlikus stiilis kivihoone. Ehitis oli peamiselt ühekorruseline, välja arvatud keskosa, mis oli kahekorruseline ning mida kaunistasid kaaraknad ja segmentkaarne frontoon. 
1960. aastatel ehitati hoone ümber täiskahekorruseliseks ehitiseks. Muuhulgas muudeti akende kuju ning ka korruste kõrgust. Ka hoone segmentfrontoon asendati lameda kolmnurkfrontooniga.
Dreimani kihistu

Dreimani kihistu (inglise Dreimani Formation) on ordoviitsiumi ladestu Kukruse lademe  kihistu. Seda hakkas esimesena eristama T. Springis aastal 1974.
Kihistu stratotüüp on Dreimaņi-11 puurauk. Neostratotüübiks on Salduse 5PM puurauk. Eestis esineb see riigi lõunaosas, kõige paksem on see Arumetsas Häädemeeste 172 puuraugus (15.5 m). Leedus eristatakse kihistut maa loodeosas; selle suurim paksus on Leedus 7 meetrit.

Kihistu koosneb hallist lubjakivist, mis sisaldab alumises osas lubjarikka mergli vahekihte ja läätsesid. Leedus sisaldab see ka savikat merglit.
Balti turniir 1929

Balti turniir 1929 oli 2. Balti turniir jalgpallis, mis toimus 14.–16. augustini 1929 Lätis Riias. 
Turniiri võitis Eesti jalgpallikoondis. Läti koondis jäi teiseks ja Leedu koondis kolmandaks.
Norra keel

Norra tähestik

Tähtesid c, q, w, x ja z kasutatakse ainult laensõnades.

Bokmål ja nynorsk

Norra keelel on kaks ametlikku kirjakeelt (keelekuju): bokmål [b'ukmool] ('raamatukeel') ja nynorsk [n'üünošk] ('uusnorra keel'). Bokmål on tavalisem variant; uusnorra keelt kasutab kirjas 10...15% elanikest, eriti Lääne-Norras. Rahvusvahelised dokumendid tõlgitakse bokmål'i.
Alates 1951. aastast on riiklik keelekomitee (Norsk Språknemnd) püüdnud kaht keelekuju lähendada. Juhtiv kirjakeel on endiselt riksmål, millele anti 1929 ametlikult uus nimi bokmål. Lähendamiskatsed on andnud hübriidseid keelevorme, mis on keelelist segadust veelgi suurendanud. Keelekujud on siiski vastastikku arusaadavad. 
Kummalgi keelevormil on "radikaalne" ja "konservatiivne" variant. Mõlemad on ametlikud keeled, kuigi valdav osa norralasi kõneleb mõnd bokmål'i varianti. Kogu riigis peavad õpilased kirjandeid kirjutama mõlemas keeles.

Foneetika ja fonoloogia

Mõlemas norra kirjakeeles on 9 täishäälikut, millele vastavad tähed a, e, i, o, u, y, æ, ø ja å. Igaüks neist võib olla pikk või lühike. Omasõnades esinevad diftongid au, ei ja øy ning laensõnades veel ai ning harvem oi ja ui.
Ajalootund

"Ajalootund" oli raadiosaade, milles Hillar Palamets kõneles ajaloo teemadel.
Esimest korda oli saade eetris  1. novembril 1993. Saade oli tunniajane ja Raadio 2 eetris laupäeviti kell 9:00.
16. juunil 2003 läks eetrisse 500. saade. Peaaegu kõik saated on Palamets teinud Tartust, kahasse Allan Roosilehega.
 15. novembril 2008 läks eetrisse 750. saade. Sünnipäevasaate puhul valmistas Palamets ette mälumängu kõigi varasemate saadete kohta.
Viimase, 888. saate luges Palamets linti 20. märtsil 2012.
David Johann Bidberg

David Johann Bidberg (1747 Harju-Jaani – ? Peterburi) oli Eesti vaimulik ja Venemaa riiginõunik.
Ta õppis usuteadust (immatrikuleeriti 8. augustil 1767) Leipzigi ülikoolis. Ordineeriti 29. juulil/9. augustil 1778 õpetajaks.
Ta oli aastatel 1778–1781 (kutsuti 20. mail/31. mail 1778) Vigala Maarja koguduse õpetaja. Hiljem töötas mäeametis ja tõusis Venemaal riiginõuniku ametiastmesse.

Isiklikku

Tema isa Johann Bidberg oli Jõelähtme ja Harju-Jaani koguduse õpetaja.
Tapa malevkond

Tapa malevkond oli Kaitseliidu Järva maleva malevkond.
Enne 1940. aastat kuulus Tapa malevkonda Tapa kompanii, Lehtse kompanii, Ambla kompanii, Nõmmküla kompanii, Aegviidu kompanii ja Albu kompanii.
Praegu kuulub Kaitseliidu Tapa üksikkompanii Viru maleva koosseisu.
Gerhard von Rosen

Vabahärra Gerhard von Rosen; ka Paul Gerhard von Rosen ja Gerhard Paul von Rosen (9. oktoober (27. september vkj) 1856 Rakvere – 23. jaanuar 1927 Berliin) oli baltisaksa maalikunstnik.
Nooruses elas Tallinnas.
Ta õppis 1870. aastatel Peterburi Kunstide Akadeemias, seejärel Düsseldorfi Kunstiakadeemias Eugen Dückeri juures.
Aastail 1906–1909 oli ta Riia linna kunstikooli direktor. Aastail 1911–1919 oli ta Riia Polütehnilise Instituudi professor.
Rosen on jäädvustanud arvukalt motiive Eestist.
Brīvzemnieki vald

Ajalugu

Aastal 1945 moodustati endise Ozoli valla aladele Brīvzemnieki külanõukogu, Aastal 1950 liideti sellega likvideeritav Ozoli külanõukogu, aastal 1954 liideti sellega ka Puikule külanõukogu. Aastal 1977 liideti osa külanõukogu aladest Aloja linnaga, osa aga Katvari külanõukoguga. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. 2009. aastast kuulub Brīvzemnieki vald Aloja piirkonda.
Valla aladel asusid Puikule ja Ozolmuiža mõisad.

Kaitstavad objektid

Ozolmuiža mõisa park ja häärber on riikliku kaitse all olevad muinsusmälestised. Kunstimälestistena on riikliku kaitse all veel viis selle mõisa ahju, kaks lage ja ühe saali interjöör.
Valla aladele jääb kolm järve - Suur ja Väike Ozolmuiža järv ning Muļķezers. Looduskaitse all on Pauži pajud, Vekteri haab, Alkšņi tamm, Dreimaņi pärn, Dreimaņi saar, Pauži elupuu, Puikule park, Virķi pärn, Dūņi tamm, Melkalējase tamm, Dūņi pajud, Bunde pajud, Koklejase pärn, Rezgaļi paju, Virķi paju, Baidiņi tammed, Melngārši tamm, Ozolmuiža allee pärnad, Ozolmuiža tammed, Ozolmuiža saared, Ozolmuiža künnapuu, Ozolmuiža lehis, Ozolmuiža mänd, Jaanitule aseme lehis ja Valmieriņi paju.
Tartu Ülikooli Kirjastus

Tartu Ülikooli Kirjastus (inglise keeles varem Tartu University Press, alates 2012. aastast University of Tartu Press) on Tartu Ülikooli juures tegutsev kirjastus.
Kirjastus loeb oma asutamisajaks aastat 1632, mil tööd alustas Tartu Ülikooli trükikoda, kus trükitud 8-leheküljeline disputatsioon oli arvatavasti esimene Eesti alal trükitud raamat.
Nõukogude okupatsiooni ajal tegutseti järgmiste nimede all: TRÜ kirjastusgrupp (alates 1959), TRÜ kirjastus- ja trükiosakond (alates 1971), hiljem TRÜ Kirjastus. 1999. aastal sai kirjastusest omaette eelarvega ülikooli asutus, alates 2001. aastast on Tartu Ülikooli Kirjastus 100% ülikoolile kuuluv osaühing.
Kirjastuse direktorid on olnud Mart Orav ja Vaiko Tigane, alates 2013. aastast on selle tegevjuht Ülle Ergma. Kirjastuse peatoimetaja on alates 1. märtsist 2012 Ivo Volt.
Kirjastus kirjastab dissertatsioone, teaduskirjandust ja õppekirjandust, samuti teaduslikke sariväljaandeid ja ajakirju. Alates 2012. aastast ilmuvad Tartu Ülikooli Kirjastuse kaubamärgi all ainult eelretsenseeritud õppe- ja teaduspublikatsioonid.
Tartu Ülikooli Kirjastus on Eesti Kirjastuste Liidu liige ning kuulub organisatsioonidesse Association of European University Presses (AEUP), CrossRef ja OAPEN (Open Access Publishing in European Networks).
Sergei Štšukin

Sergei Vadimovitš Štšukin (vene keeles Сергей Вадимович Щукин; sündinud 4. oktoobril 1951) on vene mustkunstnik ja teatrilavastaja, Venemaa Föderatsiooni teeneline kunstnik.
Ta on Saratovi mustkunstiteatri Samokat kunstiline juht. Ta lõpetas Saratovi pedagoogilise instituudi saksa ja inglise filoloogia erialal ning seejärel Moskvas Boriss Štšukini nimelise teatrikooli draamateatri režii erialal. Ta on töötanud lavastajana Saratovi riiklikus akadeemilises teatris ja Tobolski riiklikus draamateatris.
1987. aastal asutas ta Saratovis esimese munitsipaalteatri – mustkunstiteatri Samokat. Ta on 1999. aastast Venemaa Tsirkusetegelaste Liidu liige.
2008. aastal võttis ta osa Venemaa telekanali Rossija telesaatest "Fenomen" (peakülaline Uri Geller), kus võistlesid mustkunstnikud.

Isiklikku

Mustkunstnikud on ka tema abikaasa Margarita Štšukina ja poeg Artjom Štšukin.
Tallinna Keskraamatukogu võõrkeelse kirjanduse osakond

Võõrkeelse kirjanduse osakond on Tallinna Keskraamatukogu osakond, mis asub Tallinnas Kesklinna linnaosas Keldrimäe asumis aadressil Liivalaia tänav 40. Siin asub osakond alates 1999. aastast. 
Võõrkeelse kirjanduse osakond paikneb endise Sotsiaalpanga ruumides. Osakond koosneb järgnevatest teenindusüksustest: kojulaenutus, laste- ja noorteteenindus, lugemissaal ja internetisaal. Osakonnas on umbes 143 000 teavikut ning seal on võimalik kasutada WiFi't.
Tallinna Keskraamatukogu osakondades ja haruraamatukogudes kehtib ühtne lugejakaart.
Raul Kilgas

Raul Kilgas (sündinud 2. detsembril 1951) on eesti kirjastaja ja tõlkija.
1992 aastal oli ajakirja Sina ja Mina toimetaja. 1999-2002 aastatel töötas Eesti Entsüklopeediakirjastuse peatoimetajana. 2008. aastast on olnud TEA entsüklopeedia üks peatoimetajatest koos Linda Pooli, Toomas Schvaki, Toomas Tamla ja Ahti Tomingaga.
Raul Kilgas on tegelenud karikatuuriga. 1971. aastal Tartus oli ta üks asutajaliige rühmituse NAKS (Noorte Andekate Karikaturistide Sõpruskond) loomisel. Asutajaliikmeteks olid veel Heiki Raudla, Viljar Ansko ja Andres Ader. 
1972. aastast alates osales rühmituse NAKS karikatuurinäitustel, kümne aasta jooksul korraldati kokku 8 ühisnäitust.

Isiklikku

Tema isa oli näitleja, lavastaja ja draamakirjanik Paul Kilgas, onu näitleja ja lavastaja Gunnar Kilgas.
Hariliku rästiku mürk

Keemiline koostis

Rästiku süljenäärmete nõres (vedelikuna) on tuvastatud mitmeid ensüüme (pole teada, kas on uuritud ka rünnaku ehk normaalse jahi käigus eritatava nõre keemilist koostist): proteaase, fosfolipaase, nukleotidaase, hüaluronidaase, metalloproteinaase (75% hariliku rästiku mürgi proteolüütilisest toimest omistatakse just nimetatud proteinaasidele) jt.
Peamine toimeaine on viperotoksiin.

Hariliku rästiku mürk loomade vereringes

Rästikud kasutavad eesmürgihambaid väikeste saakloomade surmamiseks aga ka enesekaitsel. Kokkupuutel (sisenemine vereringesse) teiste bioloogiliste organismidega nagu röövloomad ja vaenlased (näiteks inimene) võib toksiin põhjustada eri raskusastmega mürgistusseisundeid ka surma.
Rästikutelt laboratooriumides kogutud mürgi keskmine surmav annus laborihiir(t)ele manustatuna on naha alla süstituna 6,45 mg/kg, kõhuõõnde süstituna 0,80 mg/kg ja veeni süstituna 0,55 mg/kg.
Samanimeline helistik

Samanimeline helistik on ühesugust toonikat omav helistik. Mažoor (C-duur) või minoor (c-moll).
Toonika kolmkõla C-duuris  kuula  ja c-mollis  kuula .
Jaan Kitzberg

Jaan Kitzberg (ka Jaan August Oskar Kitzberg; 25. august 1904 Tartu – 12. september 1988 Worcester) oli eesti ajakirjanik.
Ta lõpetas aastal 1923 Hugo Treffneri Gümnaasiumi ja aastal 1932 Tartu Ülikooli õigusteaduskonna. Akadeemiliselt kuulus ta Eesti Üliõpilaste Seltsi.
Postimehe peatoimetaja, põgenes 1944 Saksamaale, kust lahkus aastal 1949 USA-sse. Oli Ameerika Hääle eestikeelsete saadete juhataja.

Isiklikku

Tema isa oli August Kitzberg.
Drake'i väin

Drake'i väin ühendab Atlandi ja Vaikset ookeani ning eraldab Tulemaa saarestikku Lõuna-Shetlandi saartest. 
Väina laius on umbes 1000 km. Väinas on jahe kliima. Puhuvad tugevad tormid, peamiselt läänest, väina läbib Läänetuulte hoovus. Talvel väina lõunaosa jäätub, esineb jäämägesid.
Livingstoni vald

Ajalugu

Vald moodustati 1832. aastal.
Lihula raudteejaam

Lihula raudteejaam oli raudteejaam Läänemaal Lihulas, Rapla–Virtsu raudteel. Jaam asus Rapla raudteejaamast 72,4 km kaugusel.
Lihula naaberjaam Rapla suunal oli Kirbla (pooljaam) ja Virtsu suunal Tuudi raudteejaam.
Lihula jaam oli üks raudteeliini suurimaid. Jaamahoone ehitati 1930. aastatel ja suleti pärast Rapla–Virtsu raudteeliikluse sulgemist 1968. aastal.
Fosby

Fosby on asula Norras, Østfoldi maakonna Aremarki valla keskus. Geograafilised koordinaadid on 59° 13′ 25″ N, 11° 41′ 45″ E.
Pindala on 0,31 km².
Elanike arv on 301 (1. jaanuar 2008).
Mineri reegel

Mineri reegel on meetod tugevusõpetuses, mis põhineb vigastuste summeerimise printsiibil arvesse võtmaks astmelist koormusrežiimi väsimusarvutustes.
Merlot

"Merlot" [merl'oo] on Bordeaux'st pärit punase viinamarja sort, mis võistleb tuntuselt "Cabernet Sauvignoniga". 
Bordeaux' regioonis on "Merlot" selgelt kõige rohkem kasvatatav viinamari. Seda kasvatatakse laialdaselt ka mujal maailmas.

"Merlot'st" valmistatud veinide omadused

"Merlot" on maitselt pehmem ja täidlasem kui "Cabernet Sauvignon" ning sisaldab vähem parkhapet. 
Aroomis on musta sõstart ja ploomi.
Saline'i maakond (Kansas)

Ajalugu

Maakond moodustati 1860. aastal.
Maarja Kaaristo

Maarja Kaaristo (sündinud 24. detsembril 1980) on eesti etnoloog, tõlkija ja toimetaja.
Ta lõpetas 2004. aastal Tartu Ülikooli ajaloo erialal ja kaitses 2008. aastal sealsamas teadusmagistri kraadi etnoloogia alal tööga "Kodulooma käsitlemine eesti etnoloogias 20. sajandi algusest tänapäevani".
Aastail 2010–2014 oli Ta Tartu Ülikooli doktorant, kuid katkestas õpingud. Alates 2014. aastast on ta turismiuuringute kraadiõppes Suurbritannias Manchester Metropolitan University juures.
Aastail 2004–2007 oli ta kirjastuse Varrak toimetuse assistent, aastail 2007–2014 toimetaja.
2008. aastast on ta Tartu Ülikooli kultuuriteaduste ja kunstide instituudi etnoloogia osakonna teadur.
Palk (metsandus)

Palk on langetatud ja laasitud puutüve järkamisel saadud ümarpuit. 
Palgiks nimetatakse tavaliselt sellist osa tüvest, mille omadused lubavad temast toota saematerjali, vineeri või ehituspuitu. Üldkeeles nimetatakse palgiks igasugust enam-vähem silindrilist vähemalt umbes kolme meetri pikkust ja paarikümne cm jämedust puittooret.
Ümarpuitu kasutatakse materjalina suhteliselt vähe. Kooritud palki kasutatakse näiteks palkmajade ehitamisel. Ümarpuitu kasutatakse immutatuna või ilma ka mitmesuguste postide valmistamisel. Ümarmaterjali esmatöötlus toimub tavaliselt saeveskis, kus lõigatakse saepalgid saekaatri abil saematerjaliks (prussideks ja laudadeks).
Tüvest saadava puidu kogust mõõdetakse tihumeetrites. Palgi täpse mahu arvutamiseks tuleb mõõta selle pikkus ja mõlema otsa läbimõõt. Üldjuhul piisab sellest, kui mõõdetakse ümbermõõt palgi keskelt ning ruumala leitakse selleks otstarbeks koostatud tabelist.
Proflaviin

Proflaviin ehk diaminoakridiin ehk 3,6-diaminoakridiin ehk akridiin-3,6-diamiin on akridiinvärvide hulka kuuluv keemiline aine, akriflaviini derivaat, millel on desinfitseeriv bakteriostaatiline toime paljude grampositiivsete bakterite vastu.
Ta moodustab punakaspruunid vees lahustuvad kristallid.
Teda on kasutatud dihüdrokloriidi (akridiin-3,6-diamiindihüdrokloriid) või hemisulfaadi kujul toopilise antiseptikumina. Teise maailmasõja ajal kasutati seda haavade ravimisel. Mõju oli kiirem kui antibiootikumidel, ning erinevalt viimastest ei nõrgestanud ta immuunsüsteemi. Praegu aga eelistatakse antibiootikume, sest proflaviinil on leitud mutageenne toime: ta interkaleerub nukleiinhapete aluspaaride vahele.
Margus Ader

Muid tähtsamaid võistlusi

Esindanud Eestit täiskasvanute laskesuusatamise koondises maailmameistrivõistlustel aastatel 1999, 2000, 2001, 2004 ja 2005.
Osales Salt Lake'i olümpiamängudel 2002. aastal.
Teenis aastatel 1996-2005 Eesti Kaitseväes, auastmelt seersant. Aastatel 1996–2005 osales 10 korda Eesti koondises sõjaväelaste maailmameistrivõistlustel.