google/wiki40b huggingface dataset:
Kihelkonna Kool

Kihelkonna Kool on põhikool Saare maakonnas Saaremaa vallas Kihelkonna alevikus.

Ajalugu

Kooli otsene eelkäija on Rootsiküla Algkool, mis moodustati 1920 suletud Pajumõisa, Viki ja Rootsiküla külakooli baasil. Rootsiküla Algkooli alla liitusid veel Kihelkonna kihelkonnakool ja Eesti Noorsoo Kasvatuse Seltsi Kihelkonna osakonna algkool. 1932 (või 1933) nimetati kool Kihelkonna Algkooliks. 1944 nimetati kool Kihelkonna 7-klassiliseks Mittetäielikuks Keskkooliks.
1992 nimetati kool Kihelkonna Põhikooliks. 1. septembrist 2009 kannab kool nime Kihelkonna Kool.
Selli asundus

Selli asundus oli asundus Virumaal.
Asundus moodustati 1920. aastatel. 1977 liideti asundus Selli külaga.
Tartu Ülikooli bioloogia-geograafiateaduskond

Ajalugu

Aastal 1961 likvideeriti senine matemaatika-loodusteaduskond ja avati füüsika-matemaatika ning bioloogia-geograafiateaduskond 6 kateedriga (geograafia, geoloogia ja mineraloogia, geneetika ja darvinismi, taimefüsioloogia, taimesüstemaatika ja geobotaanika ning zooloogia).
1. septembril 1992. aastal kaotati kateedrid ja moodustati viis instituuti. Botaanika ja ökoloogia instituudi ning zooloogia ja hüdrobioloogia instituudi kõik kaheksa professuuri moodustati ühisprofessuuridena TA zooloogia ja botaanika instituudiga.
Padula (Sargvere)

Padula on paikkond (varem küla) Järva maakonnas Paide linnas Sargvere küla alal. Kihelkondlikult kuulus küla Peetri kihelkonda. Padulat on küla staatuses mainitud viimast korda 1945.
Padula-nimelisest kohast on teateid 1589 (Paddoll).
Luri Dini Ayu Safitri

Luri Dini Ayu Safitri (Luri AFI; 25. november 1985 Surabaya – 11. jaanuar 2009 Jakarta) oli Indoneesia näitlejatar ja lauljatar.
Ta sai 2005 lauljate televõistlusel "Akademi Fantasi Indosiar" neljanda koha.
Tal ilmus 2005 album "Funtastic" hittsingliga "Dengarlah".
Tiiu Paulus

Elulugu

Tiiu Paulus on talupoja tütar ja Olavi Pauluse abikaasa.
Lõpetas 1959 Tapa Keskkooli, 1964 TPI majandusteaduskonna, oli 1966–1969 Moskva Majandusstatistika Instituudi aspirant, majanduskandidaat (1969, samas), väitekiri "Вопросы механизированной обработки информации по учету и калкулированию себестоймости (на примере кабельной промышленности СССР". Täiendas end 1994 Islandis ja 1995, 1997 Rootsis. Oli 1964–1966 TPI raamatupidamise ja statistika kateedri vanemlaborant, 1969–1970 assistent, 1970–1975 NSV Liidu Rahandusministeeriumi Teadusliku Uurimise Instituudi (TUI) vanemteadur, 1975–1992 Eesti NSV Rahandusministeeriumi informaatika- ja arvutuskeskuse vanemteadur, 1992–1999 EV Rahandusministeeriumi talituse juhataja. Aastast 2000 pensionil.

Teadustöö

Uurimisvaldkond: riigiraamatupidamine ja andmetöötlus. 14 teadustrükist.
Wittmundi kreis

Geograafia

Kreisi kuulub osa Waddenzeest ja Alam-Saksi Wattenmeeri rahvuspargist. Maismaa rannikualad on tuntud ka kui Harlinger Land. Kreisi kuuluvad Langeoogi ja Spiekeroogi saared, mõlemad kuuluvad Ida-Friisi saarte hulka.

Ajalugu

Kreis loodi Preisi kuningriigi poolt 1885. aastal Amt Wittmundist, Amt Esensist ja Esensi linnast. Kõik kuulusid eelnevalt Aurichi kreisi. 1977. aastal liideti kreis Frieslandi kreisiga; kuid liitmine ei olnud populaarne. Liitmine kuulutati 1979. aastal põhiseaduse vastaseks, kuna see riivas endise Oldenburgi osariigi õigusi, kuhu Friesland oli kuulunud, ja mõlemad kreisid taastati vanades piirides.
Ivo Raudjärv

Ivo Raudjärv (sündinud 1976) on Eesti jurist ja maksunõustaja. Teda märgivad maksunõustajana rahvusvahelised väljaanded Best Lawyers ja Guide to the World's Leading Tax Advisers.
Ta lõpetas aastal 2000 Tartu Ülikooli õigusteaduskonna.
Töötanud juristibüroos Raudjärv & Ko, AS-is IMG Konsultant, advokaadibüroos CASUS.
Raudjärv on olnud esindajaks Eesti üheks keerukaimaks ja suuremahulisemaks peetud, nn Sylvesteri maksuvaidluses.

Ühiskondlik tegevus

Ivo Raudjärv on Eesti Maksumaksjate Liidu juhatuse liige alates 2005. aastast (juhatuse esimees 2006–2007).
Lõokesed traadil

Sisu

Filmi tegevus toimub 1950. aastate algul. Kodanlike klasside ja intelligentsi esindajad on saadetud tööle vanaraua ümbertöötamise tehasesse, et neid sotsialismi vaimus ümber kasvatada.
Riiklik julgeolek

Militaarne julgeolek

Militaarse julgeoleku all mõeldakse riigi võimet ennast kaitsta ning ära hoida sõjalist agressiooni. Militaarne julgeolek on endiselt riikliku julgeoleku võtmeelemente, ent selle tähtsus on viimastel aastakümnetel vähenenud teiste julgeolekuvaldkondade esilekerkimise tõttu. Enamik maailma riikidest on rahuarmastavad ning ei ähvarda teisi riike. Sellegipoolest leidub ka vaenulikke ja agressiivseid riike, mistõttu on enamiku riikide käsutuses ka relvajõud. Sõjaliste jõudude olemasolu peetakse paratamatuseks ning seeläbi saavad riigid koos eksisteerida ilma, et peaksid muretsema sõjalise heidutamise või allutamise pärast. Paljud riigid astuvad ka sõjalistesse liitudesse teiste riikidega, et tugevdada enda riiklikku julgeolekut. Rahvusvahelises plaanis on tähtis saavutada militaarse jõu tasakaal, selleks et võim ei koonduks ühe tegutseja kätte: püütakse vältida hegemoonilist domineerimist, mis kujutaks endast sunni, allutamise ja heidutamise rakendamist teiste tegutsejate suhtes.

Massihävitusrelvad

Militaarvaldkonnas on pärast Teise maailmasõja lõppu domineerinud massihävitusrelvade olemasolu. Viimaste alla kuuluvad tuumarelvad, keemiarelvad ja biorelvad. Nendele relvadele on omane põhjustada laiaulatuslikke purustusi ja täielikku hävingut.
Tuumarelvade-problemaatika on rahvusvaheliste suhete alastes diskussioonides aktuaalne olnud alates külma sõja perioodist, tänapäevaks on see pisut vaibunud kahaneva ohu tõttu. Tuumarelvade kasutuselevõtt on traditsioonilist strateegide huviala – kuidas sõdu võita – nihutanud lähenemise suunas, mille keskmes on küsimus sellest, kuidas sõdu ära hoida. Püsib hirm, et tuumarelva võib endale hankida ja nende abil teisi ähvardada aina enam riike.

Energeetiline julgeolek

Energeetilise julgeoleku all mõistetakse riigi võimalusi ja suutlikkust kasutada ja varustada elanikkonda ja majandust selle toimimiseks vajalike energiaressurssidega (elektrienergia, kütus jne) ning neid ohustavate tegurite kohta informatsiooni kogumist, arvestamist, hindamist ning adekvaatsete vastumeetmete kasutamist ohtude elimineerimiseks ning oma ülesannete täitmiseks.
Energeetilisest julgeolekust rääkides peetakse enamasti silmas haavatavust, mis tuleneb võimalikust ohust, et sidemed energiat varustava piirkonnaga võivad katkeda. See omakorda toob kaasa pingestatuse majandus- ja sotsiaalvaldkonnas. Energeetilise julgeoleku tagamiseks on tarvis kindlustada usaldusväärne energiaga varustatus mõistliku hinna eest. Oluline on see, et seda tehes ei seataks ohtu peamisi riiklikke väärtusi ja eesmärke.
Fossiilkütuste põletamine on üks peamisi globaalset soojenemist põhjustavaid tegureid.
Heino Elleri nimeline Tartu Muusikakool

Heino Elleri nimeline Tartu Muusikakool on riiklik kutseõppeasutus Tartus aadressil Lossi tänav 15.
Tänane Elleri-nimeline muusikakool on 1919. aastal asutatud Eesti Helikunsti Seltsi Tartu Kõrgema Muusikakooli järglane. Praegu annab kool kutsekeskharidust põhi- ja keskkooli baasil. Õppeaeg on põhikooli baasil neli aastat, keskkooli baasil kolm aastat.
Pärast kooli lõpetamist on võimalik haridusteed jätkata nii eesti kui välismaa muusikakõrgkoolides.

Vilistlasi

Tartu muusikakoolis on teiste seas õppinud: Eduard Tubin, Eduard Oja, Leonid Milk, Olav Roots, Wilhelm Tilting, August Metsa, Aleksandra Sarv, Johannes Bleive, Alfred Karindi, Karl Leichter, Leonhard Virkhaus, Voldemar Kliimand, Mall Sarv, Laine Mets, Eugen Kelder, Jaan Koha, Jaan Rääts, Peeter Lokk, Aare Allikvee, Johannes Jürisson, Margarita Miglau, Udo Kolk, Raimond Lätte, Imbi Kull, Hans Trass, Kaupo Antzon, Ants Sööt, Ants Üleoja, Vaike Uibopuu, Lennart Jõela, Tõnu Tarum, Imbi Tarum, Ivo Kuusk, Voldemar Kuslap, Illart Orav, Alo Ritsing, Alo Põldmäe, Tiina Vabrit, Raili Sule, Raimo Kangro, Peeter Lilje, Nata-Ly Sakkos, Vello Sakkos, Kalle Kauksi, Aavo Ots, Urmas Taniloo, Väino Puura, Sirje Medell, Nadia Kurem, Peeter Vähi, Mare Põldmäe, Laine Jänes, Janika Päll, Heli Vahing, Anneli Remme, Saari Tamm, Mati Turi, Tanel Joamets, Karmen Puis, Külli Kudu, Taavi Kerikmäe, Lilyan Kaiv, Triin Koch, Ursula Chillaud, Helen Lokuta, Priit Volmer, Kristo Matson.
Piret Lõhmus

Piret Lõhmus (sündinud 1. juulil 1974) on eesti bioloog, lihhenoloog.
Ta kaitses doktoritöö Tartu Ülikoolis 2005. aastal teemal "Forest lichens and their substrata in Estonia".
Ta töötab Tartu Ülikooli ökoloogia ja maateaduste instituudis vanemteadurina.
Frank Harary

Elukäik

Harary oli Süüriast ja Palestiinast pärit juudi immigrantide vanim poeg. Ta sündis kohas, kuhu 1930. aastatel ehitati Empire State Building. Bakalaureuse- ja magistrikraadi sai Brooklyni kolledžis aastatel 1941 ja 1945, doktorikraadi California Berkeley ülikoolis (University of California at Berkeley) aastal 1948.
Aastatel 1948–1986 töötas Michigani ülikoolis (University of Michigan). Aastast 1987 kuni surmani oli New Mexico osariigi ülikooli (New Mexico State University, Las Cruses) arvutiteaduse teaduskonna professor ja emeriitprofessor. Ta oli baasajakirjade Journal of Combinatorial Theory ja Journal of Graph Theory üks asutajaid.
Frank Harary oli Aberdeeni (1972), Lundi (1978), Exeteri (1992) ja Makedoonia (Kreeka) ülikooli audoktor.

Harary Eestis

Harary sai Eestis tuntuks pärast tema monograafia venekeelse tõlke ilmumist aastal 1973 (muid publikatsioone oli tollal raske kätte saada). Tänu tema austajate initsiatiivile õnnestus korraldada Frank Harary külaskäik Eestisse 1989. aasta kevadel. Tema ametlik vastvõtt ja avaloeng toimusid Tallinna Botaanikaaias, kuhu oli kokku tulnud graafiteoreetikuid Eestist, Lätist, Leedust, Valgevenest ja Ukrainast.
Eestit külastas ta loengutega kolm korda. Esines esimesel Eesti graafide ja rakenduste konverentsil Käärikul 1991. aasta kevadel. See konverents oli pühendatud Frank Harary 70. sünnipäevale. Viimased külastusloengud toimusid 1993. aastal Tartus ja Tallinnas, lisaks osales ta festivalil Aegna saarel. Teine Eesti graafide ja rakenduste konverents Tallinnas 2006. aastal oli pühendatud Frank Harary mälestusele .
Cádizi provints

Kliima

Cádizi aastane keskmine temperatuur on +16,1 °C, jaanuaris +12,7 °C, augustis +24,5 °C.
Aastas sajab keskmiselt 120 mm, sealhulgas jaanuaris 92 mm ja augustis 3 mm. Aastas paistab päike keskmiselt 3016 tundi, sealhulgas jaanuaris 174 ja augustis 343 tundi.
Jeff Dunham

Jeffrey "Jeff" Dunham (sündinud 18. aprillil 1962 Dallases Texases) on Ameerika Ühendriikide näitleja.
Norwegian Long Haul

Norwegian Long Haul on Norra lennufirma, mille tütarettevõtteks on Norwegian Air Shuttle. Norwegian Long Haul opereerib pikkade lende Norwegian Air Shuttle'i eest. 
Norwegian Long Haul-i lennukipark koosneb 20 lennukist ja Norwegian Long Haul opereerib 22 sihtkohta.
Sini-Must-Valge

Sini-Must-Valge (SMV) on Tartus aastatel 1946–1950 tegutsenud põrandaalune koolinoorte vastupanuorganisatsioon. Organisatsioonile panid 1946. aastal aluse kuus Tartu 6. Keskkooli õpilast: Vello Illiste, Karl Piir, Ants Zovo, Tõnis Jõgiaas, Ülo Raidma ja Ivar Kurg. Pärast Vello Illiste haigestumist ja surma 1949. aastal asus organisatsiooni tegevust juhtima Karl Piir. Organisatsiooni liikmete arv kasvas umbes 40 liikmeni, valdavalt oli tegu Tartu erinevate koolide õpilastega. 1949. aasta oktoobripühadeks valmistati Nõukogude võimu ja Stalinit pilkavad lendlehed, mida levitati Tartu linnas.

Punaarmee monumendi õhkimine Raadi pargis

5. novembril 1949 aastal lasid SMV liikmed Tartus Raadi pargis õhku seal asunud Punaarmee monumendi. Operatsioonis osalesid SMV liikmed Tõnis Jõgiaas, Heiki Vaibla, Riita Vint, Miia Saviauk ja Ellen Rander.
1950. aasta maipühade ajal levitas SMV Tartus ja Viljandis taas lendlehti. Samal aastal 36 organisatsiooni liiget arreteeriti ja mõisteti erinõupidamise otsusega süüdi nõukogudevastases tegevuses. SMV liikmetele määrati vabaduskaotust 5 kuni 15 aastani.
2001. aastal võtsid SMV endised liikmed Tartus osa KGB Kongide muuseumi rajamisest.
Afootne vöönd

Afootne vöönd (ka afoot(ili)ne sügavusvöönd, valguseta sügavusvöönd) on see osa veemassiivist, kuhu päikesekiirgust ei jõua või jõuab seda üliväikestes kogustes.
Kokkuleppeliselt loetakse afootseks kihiks seda osa veesambast, kuhu langeb vähem kui 1% päikesekiirgusest. Järelikult on selles veekihis ainsaks valguseks bioluminestsents. Afootse kihi sügavus oleneb suuresti vee läbipaistvusest ja aastaajast.
Afootset vööndit eraldab eufootsest vööndist vahekiht – düsfootne vöönd.
Reidi tee

Reidi tee on ehitatav pooleliolev tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Kadrioru ja Sadama asumis. Reidi tee algab Ahtri, Jõe, Lootsi ja Tuukri tänava ristmikult ning kulgeb edasi kirdesse ristudes Petrooleumi ja Pikksilma tänavaga, seejärel suundub Tallinna lahe kallast mööda kagu suunas kuni Narva maanteeni, millega ühineb enne Russalka monumenti.
Reidi tee sai nime 28. oktoobril 2009. Tänav on saanud nime Tallinna reidi ehk laevade sadamaeelse ankrukoha järgi.
Teed planeeritakse 1,9 kilomeetrit ja see peaks valmima 550 päevaga .
Oskar Plaan

Elulugu

Oskar Plaan oli talupidaja poeg.
Lõpetas 1930 Tartu Tehnika Ühisgümnaasiumi, õppis Tartu Pedagoogiumis, lõpetas 1947 TÜ loomaarstiteaduskonna, 1948–1950 Eesti NSV TA Loomakasvatuse ja Veterinaaria Instituudi (ELVI) aspirant, veterinaariakandidaat (1951, TÜ), väitekiri "Tibude koktsidioosi tõrje". Oli 1945–1946 TÜ loomaarstiteaduskonna patoloogilise anatoomia, histoloogia ja parasitoloogia kateedri assistent, 1951–1952 ELVI nooremteadur, 1952–1965 veterinaariaosakonna juhataja, 1965–1983 parasitoloogia labori vanemteadur ja aastast 1983 mittekoosseisuline vanemteadur. Õpetanud patoloogilist anatoomiat.

Teadustöö

Uurimisvaldkonnad: peamiselt parasitoloogia, ka veterinaariline sigimisbioloogia ja günekoloogia. Üle 130 teadustrükise.
Lobi neeme hiidrahn

Lobi neeme hiidrahn  on hiidrahn Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas; üks Lobi neeme kivikülvi rahnudest.
Kivi mõõtmed on järgmised: pikkus 11,1 m, laius 9,6 m, kõrgus 2,9 m, ümbermõõt 29,2 m, maht 135 m³.
Paljassaare

Ajalugu

Vanimad andmed Paljassaare kohta pärinevad 1250. aastast, mil kohta on mainitud taanikeelses allikas Karlsø ehk Karli saare nime all. Paljassaare koosneb tegelikult kahest saarest, mida kutsuti Väike- ja Suur-Karli (Paljassaare) saareks. Saared kuulusid 13. sajandil tsistertslaste nunnakloostrile, kuid 1348. aastal läksid saared Tallinna linna omandusse. 1689. aastal anti saared Rootsi riigile, kuid 18. sajandil sai Tallinn need tagasi.
1824. aastal rajati Väikese Paljassaare tipu lähedale Valge torn, mida ümbritsesid veega täidetud vallikraavid. See ehitis pidi kaitsma linna mere poolt. Krimmi sõja ajal (1852–1856) torn lõhuti, sest kardeti selle langemist inglaste ja prantslaste kätte. Selle torni ümbrust hakati kasutama merelt märkilaskmiseks.
Saartele kolisid 20. sajandi algul kaluripered. 1912. aastal hakati sinnakanti rajama Peeter Suure merekindlust, mille kindlustustele käis nurgakivi panemas tsaar Nikolai II. Samal perioodil loodi Paljassaare kai, mis nimetati hiljem ümber Katariina kaiks. Rannakaitsepatarei nr 12 ja Katariina kai vahele ehitati Peeter Suure Merekindluse kitsarõõpmelise kindlusraudtee haruliin. Sõjasadama süvendamisel kaevati suures mahus üles pinnast, mida kasutati aastatel 1912–1917 Paljassaarte ja Tükipealse neeme vahelise väina täitmiseks. Selle tegevuse tulemusel moodustus Paljassaare poolsaar.
Pärast kindlustuste ehitajate lahkumist asusid saarele taas elama kaluripered. Paljassaarel oli enne 1940. aastat kaks kaluriküla. Poolsaare Kopli-poolses osas asus umbes 70 elumaja, kus elas 400 inimest. Selles piirkonnas asus ka mereväekordon ja merekarantiini hoone. Paljassaare tagumises osas oli kuue taluga Tagasaare küla.
1950ndatel rajati Paljassaare lõunaossa väike stalinistliku arhitektuuriga linnaosa. Paljassaare idarannikul valmis 1969. aastal Tallinna Merekalasadam, mis kuulub 1992. aastast AS Tallinna Sadamale. 1970. aastal rajati poolsaarele Eesti Kalatööstuse tootmiskoondis Ookean.

Olulisemad objektid

Asumi territooriumile jäävad Paljassaare sadam, Lahesuu sadam ja Katariina kai. Üheks olulisemaks rajatiseks on reoveepuhastusjaam, mida on mitu korda laiendatud ja rekonstrueeritud (viimati aastatel 2006–2007). Paljassaarel asub ka linnuvaatlustorn.

Loodus

Paljassaare poolsaare põhja- ja lääneosas paikneb Natura 2000 võrgustikku kuuluv Paljassaare hoiuala. See hoiuala on üleeuroopalise tähtsusega linnuala, kus on registreeritud 229 liiki linde (oktoober 2012). Paljassaare hoiuala moodustati 16. juuni 2005 Eesti Vabariigi valitsuse määrusega “Hoiualade kaitse alla võtmine Harju maakonnas” määruses nimetatud linnu- ja loomaliikide ning nende elupaikade kaitseks.
Paljassaare asumis asub Pikakari rand, mis on avalik supelrand. See rand avati 2007. aastal.

Paljassaare asumi tänavad

Paljassaarel asuvad Laevastiku tänav, Paagi tänav, Paljassaare tee ja Paljassaare põik.
Andranik Margarjan

Andranik Margarjan (armeenia keeles Անդրանիկ Մարգարյան; 12. juuni 1951 Jerevan – 25. märts 2007 Jerevan) oli Armeenia poliitik. Ta oli 12. maist 2000 kuni surmani Armeenia peaminister.
Ta lõpetas aastal 1972 Jerevani Polütehnilise Instituudi küberneetikateaduskonna arvutiinsenerina.
Ta töötas aastatel 1972–1974 vaneminseneri ja teadustöötajana Üleliidulise Gaasitööstuse Teadusliku Uurimise Instituudi Jerevani filiaalis. Ta oli aastast 1968 põrandaaluse Armeenia Rahvusliku Ühtsuse Partei liige; aastatel 1974–1976 kandis ta Armeenia Rahvusliku Ühtsuse Partei ideede levitamise tõttu vanglakaristust. Aastatel 1977–1978 oli ta Armeenia Energeetika Teadusliku Uurimise Instituudi peainsener, aastatel 1978–1979 oli ta Jerevani Elektrotehnika Tehase arvusmasinate osakonna juhataja, aastatel 1979–1990 oli ta Armeenia Kaubandusministeeriumi arvutuskeskuse elektroonika osakonna juhataja.
Aastast 1992 oli ta Armeenia Vabariikliku Partei liige. Ta oli aastast 1995 Rahvuskogu liige. 12. maist 2000 kuni surmani 25. märtsil 2007 oli ta Armeenia peaminister.
Andranik Margarjan suri 25. märtsil 2007 Jerevanis südameinfarkti tagajärjel. Ta on maetud Jerevanis Komitasi panteoni.

Isiklikku

Andranik Margarjan oli abielus, ta oli kahe tütre ja ühe poja isa, poeg Taron Margarjan on aastast 2011 Jerevani linnapea.
Vladimir Romanihhin

Vladimir Romanihhin (Владимир Степанович Романихин; 1942, Prohladnõi – 2. mai 2010, Narva) oli Eesti koorijuht, dirigent, helilooja, bajaanimängija, laulja.
Pärast Teist maailmasõda kaotas ta vanemad ning elas lastekodus ja õppis internaatkoolis. Lapsepõlvest alates tundis ta huvi muusika vastu ja õppis iseseisvalt bajaani, mandoliini ja balalaikat mängima. Alates 1959. aastast õpetas ta koolis muusikat.
Ta õppis Doni-äärse Rostovi kultuuriinstituudis dirigeerimisosakonnas ja Moskva Krupskaja nimelises kultuuriinstituudis. 1968. aastal kolis Vladimir Romanihhin Narvasse ja hakkas töötama koolis nr 8, hiljem keskkoolis nr 4.
1975. aastal sai Vladimir Romanihhinist Gerassimovi nimelise kultuurimaja segakoori liige ja koorijuht.
Elu lõpuni oli ta "Veteranõ Krengolma" koorijuht.
Zorni lemma

Ajalugu

Max Zorn sõnastas 1935 "maksimumiprintsiibi" , millele John Tukey pani nimeks "Zorni lemma". Sarnase oli varem sõnastanud Kazimierz Kuratowski aastal 1922 , mistõttu Zorni lemmat nimetatakse ka Kuratowski-Zorni lemmaks.
Zorn sõnastas oma maksimumiprintsiipi hulkade ahelate jaoks, mille järjestus on määratud sisalduvusseose kaudu. Ahel on definitsiooni järgi niisugune hulkade süsteem, mille igast kahest elemendist üks on teise alamhulk. Hulkade süsteem on definitsiooni järgi kinnine, kui iga selle elementide ahela ühend sisaldub selles süsteemis. Maksimumiprintsiip väidab, et igal kinnisel hulkade süsteemil leidub maksimaalne element, st hulk, mis ei ole selle hulkade süsteemi ühegi teise elemendi pärisalamhulk.
Seinapink

Seinapink on rehetoas piki seina paiknev 40–50 cm laiune ja suhteliselt pikk pink. Seinapinki kasutati peale istumise ka uinaku- ja magamiskohana. Rehetoas võis seinapinke olla üks või kaks.
Macoupini maakond

Ajalugu

Maakond moodustati 1829. aastal.
Pajusi vald (1939)

Pajusi vald oli vald Viljandimaal aastail 1939–1949 ja Jõgeva maakonnas aastail 1949–1950.
Vald kuulus Riigivolikogu 60. valimisringkonda, kust valiti August Laur.
1939. aastal oli vallas 2452 elanikku.
Esimene vallavanem oli Hans Kalep.

Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776)

10. Pajusi vald – maa-alaga, mis moodustub: a) senise Pajusi valla maa-alast; b) senise Rutikvere valla maa-alast, välja arvatud Pendimetsa küla ja Rutikvere asunduse piirkond.
Fuad Əbdürəhmanov

Fuad Həsən oğlu Əbdürəhmanov (venepäraselt Fuad Abdurahmanov (Фуад Гасан оглы Абдурахманов); 11. mai 1915 Nuxa (praegu Şəki) – 15. juuni 1971 Bakuu) oli aserbaidžaani skulptor, aserbaidžaani monumentaalskulptuuri rajaja.
Əbdürəhmanovi isa Hassan oli riigiametnik. 1929 kolis pere Yevlaxi ja pisut hiljem Bakuusse, kus üüris kahetoalise korteri.
1929 astus Fuad Bakuu maalikunstikooli. Hiljem õppis ta 1935–1940 Leningradi Kunstiakadeemias Matvei Manizeri juures.
1934 osales ta 19-aastasena poeedi Abu'l Kasim Firdausi 1000. sünniaastapäevale pühendatud näitusel väikese kompositsiooniga "Laskur", mis läks Rustam Mustafajevi nimelise kunstimuuseumi püsiekspositsiooni.
1938 hakkas Əbdürəhmanov töötama Məhəmməd Füzuli skulptuuri kallal. See oli esimene tema aseri poeetide ja kirjanike skulptuuride seeriast, mis hiljem paigaldati Bakuusse Nizami Gəncəvi muuseumi. Selle skulptuuriga võitis ta konkursi, mis korraldati Nizami 800. sünniaastapäeva tähistamiseks. Sünniaastapäev oli 1941. aastal, aga sõja tõttu ei saanud skulptuur valmis enne 1947. aastat. Skulptuur paigaldati tollasesse Kirovabadi (praegu Gəncə) ja Əbdürəhmanov sai selle eest Stalini preemia teise järgu. 1949 valmis Nez̧āmī monument Bakuus. See skulptuur avaldas suurt mõju nõukogude monumentaalkunstile, näiteks skulptuuri enese ja selle postamendi mõõtmete suhte osas.
Isikute hulka, kellest ta skulptuuri lõi, kuuluvad NSV Liidu kangelased Husseinbal Alijev ja Hõdõr Mustafajev, luuletaja Səməd Vurğun, heliloojad Üzeyir Hacıbəyov ja Asafa Zeinalla, 7. sajandi vürst Cavanşir ning 9. sajandi rahvaülestõusu juht Babək. Mongooliasse Ulaanbaatarisse paigaldati tema 1954 valminud rinnakujud Sühbaatarist ja Hörloogiin Tšoigalsanist. 1955 valmis tal marmorbüst Leninist. 1960 püstitati Bakuusse tema skulptuur "Vabastamine".
Əbdürəhmanov pälvis 1949 ja 1951 ordeni "Austuse märk" ja 1951 Stalini preemia kolmanda järgu. 1966 anti talle ka NSV Liidu Kunstiakadeemia kuldmedal. Ta oli esimene aser, kes sai NSV Liidu Teaduste Akadeemia korrespondentliikmeks.
Əbdürəhmanovi järgi on nimetatud tänav Bakuus ja Şəkis. Majadele, kus ta elas, on paigaldatud mälestustahvlid. Tema nime kannab laste maalikunstikool Şəkis.
Ingoda

Ingoda on jõgi Aasias.
Algab Hentij mägedest. Ülemjooksul voolab mägijõena põhja. Keskjooksul suundub laias orus kirdesse. Alamjooksul pöördub kakku ja itta. Ühinedes Ononiga, moodustab Šilka.
Pikkus 708 km, valgala 37 200 km².
Jõe ääres on Tšita linn. Sealt alates on jõgi allavoolu laevatatav. Novembri algusest aprilli lõpuni on jõgi külmunud.
Ansamblimuusika

Ansamblimuusika on muusika liik, mida esitavad ansamblid.
Ansamblimuusika võib olla kirjutatud (vastavalt esitajate arvule) duole või duetile, triole või tertsetile, kvartetile, kvintetile, sekstetile, septetile või oktetile.
Suurematele koosseisudele kirjutatud muusikat nimetatakse koori- või orkestrimuusikaks.