Toše Proeski

Elulugu

Toše Proeski pani oma karjäärile aluse, osaledes kaks korda festivalil "Melfest", kus ta 1996. ja 1997. aastal võitis. Saades toetust üha suurenevast fännide hulgast, osales ta järgnevatel aastatel festivalidel "SkopjeFest" ja "OhridFest". Olles tõestanud ennast nendel festivalidel, sai alguse Toše ja Grigor Koprovi, Makedoonia ühe armastatuima helilooja, koostöö. Koostööst sündisid Toše esimesed hitid "Usni na Usni" ja "Sonce vo Tvoite Rusi Kosi". 1999. aastal jõudis Toše oma esimese albumini. Kogumik "Nekade vo Nokta" sisaldas 11 lugu. Sama aasta suvel andis Toše Proeski Skopjes oma esimese soolokontserdi.
2000. aastal osales laulja Eurovisiooni lauluvõistluse Makedoonia eelvoorus, SkopjeFest. Oma looga "Solzi Pravat Zlaten Prsten" võitis ta telefonihääletuse, kuid üldarvestuses sai kolmanda koha, jäädes alla teise koha saavutanud Karolina Gočevale ning bändile XXL, kes võitis. Pärast võistlust keskendus Toše peamiselt oma uuele albumile "Sinot Božji", mis ilmus 2000. aasta juunis. Albumilt pärinevad Toše armastatud hitid "Nemir", "Vo Kosi da ti Spijam", "Izlazi me Ušte Ednaš" ja "Tajno Moja".
2003. aastal võitis ta Belgradis Beovizija festivali looga "Čija si", mis hiljem tõusis suureks hitiks tema kodumaal Makedoonias ja teisteski Balkani maades.
Oma lauluoskust täiendas Toše New Yorgis maestro William Riley käe all. 2003. aastal andis ta mitu heategevuskontserti oma kodumaal ning sai pärjatud Ema Theresa Heateo auhinnaga.
2004. aastal valis MKTV Toše esindama Makedooniat Eurovisiooni lauluvõistlusele İstanbulis. Veebruaris 2004 esitas ta 8 lugu, mille hulgast žürii ja televaatajad valisid välja oma lemmikud, sama tegi ka Toše ise. Võitjaks osutus lugu "Angel Si Ti", mis sai Eurovisiooni lauluvõistluseks ingliskeelsed sõnad ning uueks pealkirjaks "Life". Laul sai İstanbulis toimunud Eurovisiooni lauluvõistluse finaalis 14. koha.
2004. aastal sai Toše Proeski UNICEF-i hea tahte saadikuks ja tema lugu "This World" sai UNICEF-i hümniks.

Heliloojana

Toše Proeski on ennast tõestanud ka suurepärase heliloojana. Ta on kirjutanud ise mitmedki oma hitid nagu "Ima Li Den Za Nas", "Slusas Li", "Malecka" ja "Polsko Cvjeke". 2004. aastal kirjutas ta loo "Muza", millest sai Martin Vucici hitt. Ühes intervjuus väitis Proeski, et ta on kirjutanud üle 100 loo, kuid nende avaldamiseks ootab ta õiget hetke.

Surm

Toše Proeski hukkus varahommikul kell 6.20 16. oktoobril 2007 liiklusõnnetuses Zagrebi-Lipovaci kiirteel Horvaatias, kus Georgij Georgijevski juhitud Volkswagen Touareg sõitis tagant sisse ees liikunud veokile. Toše magas sel ajal. Kokkupõrge purustas Toše kolmanda selgroolüli kaelal, tappes ta silmapilkselt. Autos oli veel Toše mänedžer Lilijana Petrović, kes pääses suuremate vigastusteta, autojuht sai peatrauma.
Proeski põrm toodi südaööl Skopjesse helikopteriga. Makedoonia sõjavägi transportis Toše põrmu autoga tema kodulinna Kruševosse. Leinavad inimesed näitasid oma viimast austust lennujaamas ja ka Makedoonia väljakul. 
Järgnev päev, 17. oktoober kuulutati Makedoonias üleriigiliseks leinapäevaks.
Õnnetusele eelneval õhtul oli Toše Proeski andnud oma viimase intervjuu Makedoonia telekanalile Kanal 5. Ta oli rääkinud kavatsusest viia lõpule õpingud muusikaakadeemias ja leida elukaaslane. Samuti oli ta maininud oma uut albumit, mille kallal ta tegeles. See oli ka tema reisi põhjuseks sel hommikul.

Pildid

Kohe pärast Toše Proeski surma hakkasid skopjelased ja inimesed mujalt Makedooniast, ka välismaalased, tooma Makedoonia väljakule küünlaid, lilli ja tekste tema mälestuseks. Niisugused kogunemised olid ka paljudes teistes Makedoonia, aga ka teistes Balkani linnades. Leinatseremoonia organiseeriti Sarajevo lähedal Skenderijas, kuhu üle 2000 inimese tõid küünlaid Toše Proeski mälestuseks.