google/wiki40b huggingface dataset:
Seitseteist provintsi

Majandus

16. sajandi keskpaigaks oli Antwerpeni markkrahvkond (Brabanti hertsogkond) saanud Madalmaade majanduslikuks, poliitiliseks ja kultuuriliseks keskuseks, pärast mida viidi pealinn lähedalasuvasse Mecheleni isandkonda Brüsseli linna.
Brugge (Flandria krahvkond) oli juba kaotanud oma silmapaistva seisundi Põhja-Euroopa majandusvedurina. Ja Holland kogus 15. ja 16. sajandil järk-järgult tähtsust.
Siiski, pärast seitsme põhjapoolse provintsi mässu (1568), Antwerpeni rüüstamist (1576), Antwerpeni langemist (1584–1585) ja seetõttu Schelde sulgemist laevaliiklusele, kolis suur hulk inimesi lõunapoolsetest provintsidest põhja, uude vabariiki. Õitsengu keskus liikus lõunapoolsetest linnadest nagu Brugge, Antwerpen, Gent ja Brüssel põhjapoolsetesse, peamiselt Hollandi linnadesse, sealhulgas Amsterdam, Haag ja Rotterdam.

Holland ja Madalmaad

Et eristada vanemaid ja suuremaid Madalmaid tänapäevasest Hollandi riigist, loobuvad hollandikeelsed viimase puhul tavaliselt mitmusest. Nad ütlevad Nederland ainsuses praeguse riigi kohta ja de Nederlanden mitmuses Karl V valduste kohta. Teistes keeltes pole see üldiselt levinud.
Ruuter

Ruuteri tööpõhimõte

Andmeside kahe arvutivõrgu vahel toimib pakettidena. Iga pakett sisaldab informatsiooni selle kohta, millisest võrgust see tuleb ja millisesse võrku see minema peab. Nende aadresside järgi saab ruuter otsustada, kas paketi saatja ja vastuvõtja on ühes võrgus või on vastuvõtja saatjast erinevas võrgus. Kui alamvõrgust (nt koduarvutist) on soov saavutada ühendus ülemvõrguga (nt internet), siis ruuter otsib oma marsruutimistabelist (ruuterisisene tabel, kus on kirjas ruuteriga ühendatud arvutite ja võrkude aadressid), kas ülemvõrgu aadress on tabelis olemas. Juhul, kui aadressi seal ei ole, siis saadab ruuter paketi modemi aadressile, mis omakorda loob ühenduse soovitud internetiserveriga, ning saadab saadud paketi tagasi ruuterile. Ruuter saadab omakorda paketi tagasi päringu teinud seadmele. Juhul, kui alamvõrgu seade soovib ühendust saada teise alamvõrgu seadmega, siis leiab ruuter soovitud seadme aadressi marsruutimistabelist ja edastab paketi otse õigele seadmele, ilma modemit läbimata.

Ajalugu

Esimene seade, mis omas tänapäeva ruuteriga sarnast funktsionaalsust, oli IMP (Interface Message Processor), mis ühendas 1960ndate lõpust kuni 1989. aastani arvutivõrke ja moodustas interneti eelkäija ARPANETi. Ruuteri idee töötati esialgselt välja INWG (International Network Working Group) poolt ning siis kandis see nimetust lüüs (gateway). INWG alustas tegevust 1972. aastal mitteametliku organisatsioonina, mis keskendus erinevate võrkude omavahelisel ühendamisel kerkivatele probleemidele. Sama aasta lõpus sai INWG IFIPi (International Federation for Information Processing) alamkomiteeks.
Lüüsid erinesid varasematest pakette vahetavatest seadmetest kahel viisil. Esiteks ühendasid lüüsid eri tüüpi võrke, näiteks jadaliini ja kohtvõrku. Teiseks olid lüüsid ühenduseta võrguseadmed, mis tähendas, et info liikus pakettidena, millel kõigil oli määratud paketi saaja ja saatja IP-aadress, ning kahe seadme vahel polnud pakettide saatmiseks vaja luua ühendust kogu sideseansi ajaks. 
Lüüside ideed uuris edasi DARPA (Defence Advanced Research Projects Agency) ja 1970ndatel tulenes sellest tänapäeval kasutatav TCP/IP ehk Interneti mudel.
Esimene IP-protokolliga ruuter töötati samuti välja DARPA initsiatiivil aastatel 1975–1976.
Esimesed multiprotokolliga (mitme protokolli toega) ruuterid loodi 1981. aastal MITis (Massachusettsi tehnoloogiainstituut) Noel Chiappa ja Stanfordi ülikoolis William Yeageri poolt.
Kuigi multiprotokolliga ruuterid on praeguseks peaaegu välja surnud (OSI mudeli võrgukihis on hetkel kasutuses peaaegu eranditult IP-protokoll) olid need väga tähtsad arvutivõrkude algusaegadel, mil kasutuses polnud ainult TCP/IP-, vaid ka mitmed muud protokollid.
1970–1980ndateni täitsid ruuteri ülesandeid selleks määratud tavaarvutid. Kuigi tavaarvutid saavad ruuteri ülesannetega hakkama, on tänapäeva ruuterid ülimalt spetsialiseeritud oma funktsioonide täitmiseks: on lisatud riistvara ja tarkvara, mis kiirendab pakettide edastamist ja krüpteerimist.
Maputo

Kliima

Maputos on troopiline kliima.
Igas kuus on mõõdetud õhusooja üle 30 °C. Absoluutne maksimum on mõõdetud septembris (46 °C) ja oktoobris (45 °C). Ka kõige külmematel kuudel juunis on mõõdetud 34 °C ja juulis 36 °C.
Öökülma pole Maputos iialgi olnud. Absoluutne miinimum +7 °C on mõõdetud juulis ja augustis. Seevastu veebruari absoluutne miinimum on 17 °C, jaanuaris ja märtsis 16 °C.
Võrreldes ülejäänud Mosambiigiga, on Maputo võrdlemisi kuiv: aastane keskmine sademete hulk on 761 mm. Vihmaperiood on jaanuaris (130 mm), veebruaris ja märtsis (mõlemad 125 mm), aga ka kuivaperiood ei ole täiesti kuiv: kõige kuivematel kuudel juulis ja augustis on kuu keskmine sademete hulk 13 mm.
Széchenyi ravitermid

Széchenyi ravitermid (ungari keeles Széchenyi-gyógyfürdő), mis asuvad Ungari pealinna Budapesti linnapargis, on Euroopa suurim vesiravilast rajatis. Selle vesi pärineb kahest kuumaveeallikast, mille temperatuurid on vastavalt 74°C ja 77°C. 1913. aastal valminud hoonekompleks on projekteeritud uusbarokses stiilis arhitekt Győző Czigleri kavandite järgi.
Margapuu

Margapuu ehk päsmer (ka pässül võru keeles) on vanapärane mõõteriist asjade kaalumiseks. Margapuu on levinud Skandinaavias ja ka Eestis. Ehkki Eesti majapidamistes neid veel tänini leidub, ei ole margapuud suuremalt jaolt enam kasutusel, enamasti on neid asendanud majapidamiskaalud.
Margapuu põhineb kangi tasakaalustamisel, nagu paljud kaalud. Margapuu kangi õlad pole püsivad, et tasakaalustada seda vihtide kaalu muutmisega, vaid margapuul on püsiva pikkusega kang, mille ühes otsas on püsiva kaaluga vasturaskus. Kaalutav raskus tasakaalustatakse hoopis kangi õlgade muutmisega toetuspunkti nihutades. Kaaluühikud on märgitud kangile.
Inglismaal ja mujal kasutatakse teistsuguseid kaale (inglise keeles steelyard), mille toetuspunkt on kangil fikseeritud ja kaalutava raskuse asukoht ka, aga kang tasakaalustatakse vasturaskuse nihutamise teel.
Rúben Neves

Rúben Diogo da Silva Neves (sündinud 13. märtsil 1997 Mozeloses) on Portugali jalgpallur. Ta mängib poolkaitsjana Premier League'i klubis Wolverhampton Wanderers ja Portugali jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri kodumaal FC Portos, mille noortesüsteemiga liitus ta 2005. aastal. Klubi põhimeeskonnas tegi ta debüüdi 2014. aastal. Portoga mängis ta Portugali kõrgliigas kokku kolm hooaega.
2017. aasta juulis liitus ta Inglismaa esiliigas mängiva klubiga Wolverhampton Wanderers. Üleminekusumma oli umbes 15,8 miljonit naelsterlingit. See oli klubi ja liiga suurim üleminek. Hooajal 2017–18 tuli Wolverhampton Wanderers esiliiga võitjaks, millega kindlustati pääs kõrgliigasse. Neves lõi sel hooajal liigas kuus väravat ning valiti liiga hooaja sümboolsesse koosseisu. 2018. aastal valiti ta Wolverhampton Wanderersi aasta mängijaks.
2015. aastal võitis ta Portugali kuni 21-aastaste koondisega omavanuseliste Euroopa meistrivõistlustel hõbemedali. Portugali jalgpallikoondises tegi Neves debüüdi 10. novembril 2015 sõprusmängus Venemaa vastu.
Nikolai von Bünting

Nikolai von Bünting (Николай Георгиевич фон Бюнтинг; 15. juuli 1861 Peterburi – 2. märts 1917 Tver) oli Venemaa riigitegelane. 
Ta oli keiser Nikolai II aegne tseremooniameister (1896), Kurski asekuberner 26. septembrist 1897 kuni 15. veebruarini 1903, kammerjunkur (1898), tõeline salanõunik (1902), Arhangelski kuberner 10. maist 1904 kuni 8. novembrini 1905, Eestimaa kuberner 8. novembrist 1905 kuni 21. jaanuarini 1906 ning viimane Venemaa Keisririigi Tveri kubermangu tsiviilkuberner 15. aprillist 1906 kuni mõrvamiseni veebruarirevolutsiooni esimestel päevadel Tveris 1917. aastal. 
Talle kuulus Petserimaal Irboska juures asunud Halahalnja (Усадьба "Халахальня") mõis.
Alakonnu järv

Alakonnu järv (ka Kuajärv, Alakonu järv, Alakunnu järv, Jussi järv) on järv Antsla vallas. 
Selle pindala on 4,5 ha.
Kati Kraaving

Kati Kraaving (sündinud 1. juulil 1980 Tallinnas) on eesti sulgpallur ja squash'i-mängija.
1996 ja 1998 võitis ta Eesti meistrivõistlustel sulgpallis naispaaris- ja 2005 segapaarismängus.
18. sajand eKr

18. sajand eKr
(19. sajand eKr - 18. sajand eKr - 17. sajand eKr - teised sajandid)
(3. aastatuhat eKr - 2. aastatuhat eKr - 1. aastatuhat eKr)
Sean Penn

Tegevus aktivistina

Penn oli äge George W. Bushi vastane. 18. oktoobril 2002 avaldas ta ajalehes Washington Post kuulutuse, milles palus presidendil lõpetada vägivallatsükkel. See oli kirjutatud avaliku kirjana ning selles astus Penn välja plaanitava Iraagi sõja ja terrorismivastase sõja vastu. Ta kritiseeris Bushi administratsiooni kodanikuvabaduste piiramist ning nende hea ja kurja lihtsustatud käsitlemist. Varsti pärast seda tegi ta 2002. aasta detsembris lühivisiidi Iraani.
Venezuela president Hugo Chávez luges Penni kirja televisioonis täies pikkuses ette, kiitis Penni ja julgustas ameeriklasi Bushi tagandama. Augustis 2007 külastas Penn Venezuelat ning vestles Chávezega kaks tundi, kuid ei teinud ühtegi avaldust. Cháveze surma järel avaldas ta kindlat veendumust, et "Venezuela ja tema revolutsioon jäävad kestma asepresident Nicolas Maduro läbiproovitud juhtimise all".
2005. aastal külastas Penn ajalehe San Francisco Chronicle korrespondendina Iraani.
Augustis 2008 protestis Penn USA-s levinud kombe vastu kutsuda presidendivalimiste ajal kohale ainult kahe suurima erakonna esindajad. Ta nõudis väitluste avamist ka ülejäänud erakondade kandidaatidele.
Oktoobris 2008 külastas Penn Kuubat ning intervjueeris president Raúl Castrot.

Eraelu

Sean Penn on agnostik.
Sean Penn abiellus Madonnaga 1985. aastal, kuid lahutasid 1989. aastal.
Abielu ajal paistis Penn silma vägivaldsusega kõmupiltnike vastu. Ühe kõmupiltniku löömise eest mõisteti talle 60-päevane vanglakaristus, millest ta istus ära 33 päeva. Räägitakse, et kui ta Hongkongis enda ja Madonna hotellitoast kõmupiltniku avastas, riputas ta selle üheksanda korruse aknast välja, hoides teda kandupidi kinni, ja lubanud ta alla visata.
1996. aastal abiellus Penn Robin Wrightiga. Nende esimene laps Dylan Frances sündis 1991 ja teine Hopper Jack 1993. 27. juulil 2010 lõpetasid nad oma 14 aastat kestnud abielu lahutusega.
Aurora Semper

Aurora Felicitas Veronika Semper (aastani 1920 Adamson; 13. juuli 1899 Tartu – 29. juuni 1982 Tallinn) oli eesti muusikakriitik ja -pedagoog.
Ta õppis aastatel 1919–1920 Tartu Kõrgemas Muusikakoolis klaverit (Adele Brosse klassis), lisaks mõnda aega Leenart Neumani juhendamisel laulmist.
Aastal 1920 siirdus ta koos abikaasaga Saksamaale, kus jätkas aastatel 1920–1924 eraviisiliselt klaveriõpinguid Egon Petri juhendamisel ja Artur Schnabeli meistrikursustel ning kuulas aastatel 1922–1923 Berliini Ülikoolis loenguid muusikaajaloost ja -teooriast. Asunud aastal 1925 Pariisi, õppis ta seal Lazar Levy juhendamisel ja Alfred Cortot' interpretatsioonikursustel.
Naasnud aastal 1928 Eestisse, töötas ta aastani 1938 Tartus eraviisilise muusikaõpetajana. Aastatel 1938–1940 oli ta Postimehe muusikaarvustaja.
Pärast teist maailmasõda sai temast Tallinna Riikliku Konservatooriumi muusikaajaloo õppejõud. 1950. aastate teisel poolel hakkas jälle ilmuma tema muusikaarvustusi.

Isiklikku

Tema isa oli riidekaupmees Jaan Adamson (1860-1930), vend oli kunstnik Adamson-Eric, õe Renate mees oli skulptor Ernst Jõesaar.
Ta oli aastast 1920 abielus kirjanik Johannes Semperiga, nende tütar Lilian Semper oli pianist ja muusikapedagoog.
Rektifikatsioonikolonn

Rektifikatsioonikolonn (nimetatakse ka destillatsioonikolonn) on seade vedelate segude lahutamiseks rektifikatsiooni teel. Rektifikatsioonikolonn võib olla taldrik-, täidis-, kelme- jm kolonn, kus toimub auru ja vedeliku vaheline soojus- ja massivahetus. Rektifikatsioonikolonni ülaosast väljuv aur kondenseerub jahutis; see on rikastunud kergemini lenduvast komponendist. Põhiosa sellest kondensaadist juhitakse flegmana tagasi rektifikatsioonikolonni ülaossa ja väiksem osa võetakse välja kui saadus. Rektifikatsioonikolonni allosast (kuubist) eraldatakse vähem lenduva komponendiga rikastunud saadus (rektifikatsioonijääk ehk kuubijääk, distillation residue).
Rektifikatsioonikolonni efektiivsus sõltub selle pikkusest ja kolonni täidise võimest viia kontakti tõusev aurufaas ja allavalguv vedelfaas.
Tööstuslike seadmete juurde kuuluvad enamasti taldrikkolonnid, mille põhimõtteline ehitus on kujutatud joonisel. Taldrikkolonnides on vaheseinad, nn taldrikud, millel sunnitakse auru barboteeruma (mulistama) läbi vedelikukihi. Igal taldrikul toimub lihtdestillatsioon. Mida rohkem on kolonnis taldrikuid, seda suurem on ta lahutusvõime. Tegelikult iseloomustatakse kolonni teoreetiliste taldrikute arvuga (TT), kus lisaks taldrikute arvule on arvesse võetud ka nende kasutegurit.
Mitmekomponendiliste segude pidevaks rektifitseerimiseks kasutatakse tööstuses mitmest rektifikatsioonikolonnist koosnevaid süsteeme.
Mart Saare majamuuseum

Mart Saare majamuuseum on aastal 1964 avatud muuseum; Viljandi muuseumi filiaal. Muuseum asub Kibaru külas Hüpassaare talus.
Muuseumis saab tutvuda helilooja Mart Saare elukäigu ja loometööga. Praegune püsiekspositsioon pärineb aastast 1982, mil tähistati helilooja 100. sünniaastapäeva.
Muuseumil on kokku 512 säilikut, millest 153 on eksponeeritud, 117 on inventeeritud.
Smilers ETV Live

"Smilers ETV Live" (tuntud ka kui "ETV Live") on Smilersi kontsertalbum. Album ilmus 2008. aastal ja selle tootis Hendrik Sal-Saller ja Bulldozer.
Vilde tee (telesaade)

"Vilde tee" oli telesari, improvisatsioonikomöödia teatrilaval (Endlas) publiku ees. Saate formaat pärineb Saksamaalt ("Schillerstraße").
"Vilde tee" tootja oli Ruut Pictures. Sarja näitas TV3. Esimene osa oli eetris 2009. aasta sügisel, teine hooaeg 2010. aastal jäi viimaseks.
Mängujuhi rollis oli Artur Talvik, lavastaja Tiit Palu.
Giorgio Napolitano

Giorgio Napolitano [dž'ordžo napolit'aano] (sündinud 29. juunil 1925 Napolis) on Itaalia poliitik.
15. maist 2006 kuni 14. jaanuarini 2015 oli ta Itaalia 11. president.
Ta valiti presidendiks 10. mail 2006. 20. aprillil 2013 valiti ta teiseks ametiajaks presidendiks tagasi. 2014. aasta aastalõpukõnes teatas 89-aastane president kavast tagasi astuda. Ta täitis oma lubaduse 14. jaanuaril 2015.

Elulugu

Giorgio Napolitano astus 1942 Napoli Federico II Ülikooli, mille lõpetas juristina.
Teise maailmasõja ajal asutas ta antifašistliku rühmituse, millega osales võitluses Mussolini ja Saksa vägede vastu. 1945–1991 kuulus ta Itaalia Kommunistlikku Parteisse. IKP-s kuulus ta eurokommunistlikku suunda ehk eitas kommunismi kehtestamist revolutsiooni teel. 1953 valiti ta Saadikutekotta ja erakonna juhatusse. Ta juhtis erakonna Lõuna-Itaalia komisjoni, 1966–1969 erakonna keskbürood, hiljem vastutas erakonna majanduspoliitika ja välissuhete eest.
1970. aastate keskel kutsuti Napolitano Massachusettsi Tehnoloogiainstituuti külalisõppejõuks, ent USAei andnud talle kui aktiivsele kommunistile viisat. Tänu presidendi Giulio Andreotti toetusele ja heale läbisaamisele USA suursaadiku Richard Gardneriga sai ta 1980. aastate keskel USA viisa ning sellest ajast on ta korduvalt USA-s käinud, sealhulgas mitmes ülikoolis külalisõppejõuna.
Pärast IKP laialisaatmist 1991 kuulub ta sotsiaaldemokraatlikku Vasakdemokraatlikku Parteisse, mis 1998. aastal reorganiseeriti Vasakdemokraatideks.
1992–1994 oli ta Saadikutekoja eesistuja. 1996–1998 oli ta Itaalia esimene kommunistist siseminister, 1999–2004 Euroopa Parlamendi liige. Oktoobris 2005 nimetati ta eluaegseks senaatoriks.
Anders Eriksson Hästehufvud

Anders Eriksson Hästehufvud (14. september 1577 Bolstad, Dalsland – 5. mai 1657 Stockholm) oli Rootsi sõjaväelane. 
Sündis Bolstadi kirikuhärra Ericus Olai ja Gertrud Erasmusdotteri pojana. Alustas sõjateenistust 1600. aastal Anders Lennartssoni (Torstensson) ja 1611 Jesper Kruusi alluvuses, ning oli 1612 Västgöta rüütlite rittmeister. 1614. aastal sai Rootsi aadlitiitli ja immatrikuleeriti 1627. aastal Rootsi rüütelkonda. 1614. aastal osales Novgorodi piiramisel ja määrati 7. oktoobril 1615 Narva lossipealikuks (komandandiks) ning pärast Stolbovo rahu ka 10. novembrist Jaanilinna ja Somarodsi lääni asehalduriks, ning 10. detsembrist ka Jaama asehalduriks. Seejärel oli 1620. aastast Soome armee ülem, osales Riia piiramisel, mille vallutamise järel oli 1621–1622 Kuramaal Miitavi asehaldur ja 22. augustist 1622 Narva, Jaanilinna, Jaama, Koporje, Nöteborgi ja nende läänide kindralasehaldur ning Ingeri maavanem (maapealik). Ta osales ka Tartu piiramisel ja pärast Tartu Poola garnisoni kapituleerumist 26. augustil 1625 teenis hiljem viitseadmiralina Rootsi sõjalaevastikus. 1626. aastal määrati Braunsbergi ja Ermlandi stifti kuberneriks ja 1627. aastal Marienburgi kuberneriks. 7. augustist 1628 kuni aastani 1645 oli ta Riia ja Riia lääni kuberner ja 18. aprillist 1635 ka Liivimaa kindralkomissar. 
Brömsebro rahu tulemusena nimetas kuninganna Kristiina ta 26. septembril (teistel andmetel 20. oktoobrist) 1645 Riia kubernerina ühtlasi ka Saaremaa, Kuressaare ja ümbruskonna saarte kuberneriks ning tegi talle ülesandeks saar 31. oktoobril taanlastelt üle võtta, vabastades ühtlasi rüütelkonna kõigist kohustustest ja sõnakuulmisest Taani kuningale. Ülevõtmine aga venis novembrisse, kuna vahepeal üritas ka Poola kuningas Władysław IV Saaremaad enda valdusse saada, mis siiski tal korda ei läinud.
9. juulil 1655 nimetas Karl X Gustav ta vastloodud Reduktsioonikolleegiumi juhtkonna 15 komissari hulka.
Ta on maetud Skara toomkirikusse Skara linnas, Västergötlandis.
Talle kuulus 1628. aastast Gustav II Adolfi poolt kingitud Vastseliina mõis (Nyhusen) Liivimaal, ning Ranåkeri (Ranaker, Ranakra), Sjöbergi (Siöbärg) ja Härlingstorpi mõisad Rootsis.

Perekond

Abiellus 1608. aastal Agneta Ållonsköldiga (surnud 1641), kes oli Västergötlandi Härlingstorpist pärit Lars Jonsson Ållonsköldi (surnud 1618) tütar. 1642. aastal abiellus ta Brita Kaflega (surnud 1663), kes oli Kalmari lossi ja lääni asehalduri, Jönköpingi lääni maavanema Bengt Erlandsson Kafle (1580–1636) ja Malin Larsdotter Soopi (1596–1658) tütar.
Johann von Erwitte

Johann von Erwitte oli Liivi ordu liige, Narva ja Vasknarva foogt.
Tema vanemad olid Dietrich von Erwitte zu Welschenbeck ja Elisabeth von Landsberg. Ta sündis Welschenbeckis Arnsbergi lähedal. Tema suguvõsa oli üks mõjukamaid Vestfaalis.
Võimalik, et Johanni on märgitud ilmikuna juba aastatel 1480–1486, ent see pole päris kindel. 1524. aastal oli ta Narvas linnusekomtuuriks (Hauskomtur) ning 1533. aastal sai samas foogtiks. 1545. aastal nimetati ta aga Vasknarva foogtiks, kelleks ta oli järgmised viis aastat. Seejärel teated temast lõppevad.
Vecvāle mõis

Vecvāle mõis (saksa keeles Alt-Sackenhof, läti keeles Vecvāles muiža) oli riigimõis Liivimaal Valga kreisis Trikāta kihelkonnas. Praegu asub mõisasüda Lätis Beverīna piirkonnas Trikāta vallas Vāle külas.

Mõisa suurus

Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus aastal 1816 5 ja 7/8 adramaad, sellele allus 94 mees- ja 126 naishinge.
Ivo Nikkolo

Ivo Nikkolo (sündinud 17. detsembril 1958) on Eesti kunstnik ja moelooja.
Ta lõpetas aastal 1986 moekunstnikuna ERKI.
Ta on koos Eve Hansoniga loonud kaubamärgi Ivo Nikkolo. Nad arendasid kaubamärgi välja 1990ndatel. Esimene Ivo Nikkolo kaubamärgi all müünud pood avati 1994. aastal Tallinnas.
Vahur Kraft

Vahur Kraft (sündinud 11. märtsil 1961) on Eesti ärijuht ja pangandustegelane. Aastatel 1995–2005 oli ta Eesti Panga president.
Ta lõpetas 1984. aastal Tartu Ülikooli rahanduse ja krediidi erialal.
Kraft oli 2005–2015 Nordea Panga Eesti haru juht. 
2015. aastast on ta AS Sangar juhatuse esimees.
2009–2013 oli ta Luksemburgi aukonsul Eestis. 
Kuulub Tartu Ülikooli nõukokku.

Isiklikku

Tema onu Jüri Kraft oli Eesti NSV kergetööstuse minister.
Ferdinand Linnus

Ferdinand Linnus VR II/3 (kuni 1935 Ferdinand Leinbock, 8/20. mai 1895 Riidaja vald, Viljandimaa – 23. veebruar 1942 Suhhobezvodnoje, Gorki oblast) oli eesti etnoloog, esimene Eesti etnoloogiadoktor (1938) ja Eesti sõjaväelane (leitnant). Võttis osa Vabadussõjast.
Ta uuris muuhulgas Eesti vanemat mesinduse ajalugu (metsamesindust).

Pere

Tema poeg Jüri Linnus (19. jaanuar 1926 Tartu – 12. juuni 1995 Tartu) oli samuti etnoloog.
Monroe maakond (Iowa)

Ajalugu

Maakond moodustati 17. veebruaril 1843.
Meelis Luukas

Meelis Luukas (sündinud 26. juulil 1979) on eesti alpinist.
Ta on alpinistina tõusnud kolme seitsmetuhandelise mäe tippu.

Kõrgalpinism

2012. aastal käis eesti alpinistide grupp järjekordselt Lõuna-Ameerika mandri kõrgeimat mäge vallutamas. Ligi 7000 meetri kõrgusele Andides asuvale Aconcagua tippu tõusis Meelis Luukas 12. detsembril koos nelja kaaslasega.
2014. aastal tõusis ta koos Priit Joosu, Allan Valge ja Meelis Kurisega Tian Shani seitsmetuhandelise Han-Tengri tippu. Viimase 20 aasta jooksul oli sellega hakkama saanud vaid üks eesti mägironija (Urmas Peiker).
Järgmisel kahel aastal ronis ta Pamiiris: 2015. aastal tõusis tas koos kaaslastega Korženevskaja ja 2016. aastal Lenini tippu.
Leo Theodor von Rohland

Leo Theodor von Rohland (10/22. veebruar 1811 Tartu – 1. september 1877 Aakre) oli Riia arst (Dr. med.) ja alates 1862. aastast Aakre mõisnik.
Ta oli Tartu raehärra Ernst Johann Rohlandi poeg.
13/25. aprillil 1863 tõsteti ta aadliseisusse. Tema pojad Leo Ernst von Rohland ja Woldemar von Rohland immatrikuleeriti pärast tema surma, 1889. aastal, Liivimaa rüütelkonda.
Pajusi raamatukogu

Pajusi raamatukogu on raamatukogu Jõgeva maakonnas Põltsamaa vallas Pisisaare külas. Raamatukogu juhataja on Sirje Nurka.
Raamatukogu asutas 1927 Laulu- ja Mänguselts "Saturnus". Raamatukogu tegutses tollal Pisisaare kooli juures.
Rundāle loss

Rundāle loss (saksa: Schloss Ruhental, lühidalt ka Ruhenthal või Ruhendahl, vene: Рухенталь, läti: Rundāles pils) on barokkstiilis loss Lätis. Asub Rundāle piirkonnas Rundāle vallas Pilsrundāle külas.
Loss ehitati aastatel 1736 kuni 1740 Itaalia päritolu Vene arhitekti Bartolomeo Rastrelli projekti järgi Kuramaa hertsogi Ernst Johann Bironi suveresidentsiks, aga seisis tühjana 1760. aastateni kuni Rastrelli lõpetas lossi sisetööd. Lossi interjöör, eeskätt saalid on kujundatud rokokoostiilis. Lossis on 138 ruumi.
Pärast Kuramaa hertsogiriigi ja selle Zemgale osa ühendamist Venemaaga 1795. aastal anti loss keisrinna Katariina II armukese Platon Zubovi kasutusse. Pärast Zubovi surma 1822. aastal päris Rundāle lossi tema  noor lesk, kohaliku mõisniku tütar Thekla Walentinowicz (1801–1873), kes hiljem abiellus ülemõuemarssal krahv Andrei Šuvaloviga (1802–1873). Nii läks loss Šuvalovite suguvõsale ja oli viimaste omanduses kuni 1917. aastani.
Loss sai tugevasti kannatada Esimeses maailmasõjas ning Teises maailmasõjas.
Tänapäeval on Rundāle lossis muuseum ning see on koos lossi ümbritseva pargiga üks tähtsamaid Läti vaatamisväärsusi.
Mukri soo

Mukri soo (ka: Mukre soo) on soo Rapla maakonnas Kehtna vallas. Soo pindala on 1662 ha. Soo jääb Mukri maastikukaitsealale.
Soo turbakihi paksus on kuni 7 m.
Mukri rabas asub ka Eidapere järv.
Kroonprints Rupprechti medal

Kroonprints Rupprechti medal oli Baieri kuningliku perekonna teenetemedal, mis asutati Baieri kroonprintsi Rupprechti 56. sünnipäeval, 18. mail 1925.
Medalil on kolm järku: kuld-, hõbe- ja pronksmedal. Välja on antud 15 kuldmedalit, 252 hõbemedalit ja 1381 pronksmedalit.
Medali esikülg kujutab vasakule vaatavat Rupprechti pead, mille ümber on kiri "RUPPRECHT • MCMXXV". Medali läbimõõt on 32 mm. Kuld- ja hõbemedalit kantakse kaelas, pronksmedalit rinnas.
Kuldmedal on valmistatud kullatud hõbedast. On olemas ka kogemata tehtud 12 puhtast kullast medalit, sest ei teatud, et kuldmedali järku medalid peavad olema valmistatud kullatud hõbedast.