google/wiki40b huggingface dataset:
Peeter Jalakas

Haridus

Peeter Jalakas lõpetas Tallinna 42. Keskkooli (1979) ja Tallinna Pedagoogilise Instituudi näitejuhtimise eriala (1987).

Teatritöö

Aastatel 1988–1990 õppis ja töötas ta Taanis (Odin Teatret) ja Saksamaal (Theater an der Ruhr).
Jalakas asutas VAT Teatri (1987), trupi Ruto Killakund (1989) ja Von Krahli Teatri (1992). Ta oli 2015. aastani Von Krahli teatri tegevjuht,  aastatel 1994–1996 oli ühtlasi Rakvere Teatri peanäitejuht. Aastal 1990 pani ta alguse rahvusvahelisele teatrifestivalile "Baltoscandal" ning oli selle kunstiline juht kuni aastani 2002.
Mais 2007 allkirjastas Jalakas Von Krahli Teatri juhina Viljandi Kultuuriakadeemia ja Teatrilaboriga koostöölepingu, mille järgi teater hakkas sügisest kureerima Viljandis õppima hakkavate näitlejate ja lavastajate lennu õpet.
Oli üks Kultuurikatla loojaid ning 2009. aasta juulist 2011. aastani oli ta ka selle juht.

Äritegevus

Peeter Jalakas on asutanud mitu restorani Tallinnas. Praegu on ta seotud peamiselt restoranidega F-hoone, Aed ja Vanaema Juures, veganrestoran V ning Von Krahli Baariga. Ta on ka ökotooteid vahendava kauplus-lao Ökosahver asutaja ja osanik.

Ühiskondlik tegevus

Peeter Jalakas on osalenud (tihti asutajana) mitmetes kodumaistes ja rahvusvahelistes ühingutes ja seltsides. Ta on osalenud erinevatel teatri- ja ühiskonnateemalistel rahvusvahelistel seminaridel ja konverentsidel. 
Ta oli Reformierakonna liige kuni 2006. aastani, Erakonna Eestimaa Rohelised asutajaliige ja üks kõneisikuist 2006/2007, juhatuse liige ning esimene eestkõneleja alates 2009. aastast. Pärast Tallinnas 28.–29. mail 2010 peetud Erakonna Eestimaa Rohelised üldkogu teatas otsusest erakonnast välja astuda.

Autasud

2005 sai Jalakas lavastuse "Eesti ballaadid" eest kultuuri aastapreemia. Aastapreemiaid anti välja 5, igaüks 150 000 krooni suurune. Ülejäänud auhinnad läksid ühele inimesele, aga "Eesti ballaadidele" määratud auhind jagunes 6 kaasautori vahel: Veljo Tormis, Tõnu Kaljuste, Peeter Jalakas, Aki Suzuki, Reet Aus ja Enar Tarmo.
2015. aastal andis Eesti Vabariigi president Jalakale Valgetähe IV klassi teenetemärgi.
Nikolai Neustrojev

Nikolai Denissovitš Neustrojev (jakuudi keeles Николай Денисович Неустроев; 15. detsember (vkj 3. detsember) 1895 Bajagaidanski uluss, Jakuudi oblast – 21. juuli 1929 Jakutsk) oli jakuudi kirjanik (näitekirjanik ja prosaist), jakuudi kirjanduse rajajaid.
Ta õppis aastatel 1910–1913 neljaklassilises Jakutski linnakoolis. Samal ajal õppisid seal Platon Sleptsov ja Maksim Ammossov. Neustrojev huvitus kirjandusest ja teatrist. 1916. aastal tõlkis ta koos Sleptsoviga jakuudi keelde Nikolai Gogoli komöödia "Revident".
1919. aastal võttis ta aktiivselt osa nõukogude võimu kehtestamisest Jakuutias – ta kuulus naslegi revolutsioonikomitee koosseisu. Aastatel 1922–1924 töötas ta kooliõpetajana. 1925. aastal oli ta IV Jakuudi Nõukogude Kongressi delegaat. 1925–1926 töötas ta ajakirja toimetuses.
1927. aastal asus ta õppima Brjussovi-nimelisse Moskva kirjandusinstituuti, kuid tervislikel põhjustel jättis õpingud pooleli. Neustrojev suri Jakutskis 1929. aastal.

Kirjanduslik tegevus

1915. aastal avaldati ajakirjas Sibirskije ogni ("Сибирские огни") Neustrojevi esimene jutustus "Dikaja žizn" ("Дикая жизнь"), mis oli kirjutatud vene keeles. Neustrojev oli esimene jakuudi näitekirjanik, kes viljeles komöödiažanrit. Tema näidend "Куһаҕан тыын" ('Kuri vaim') esietendus 17. oktoobril 1925. Seda kuupäeva loetakse Jakuudi rahvusteatri sünniajaks.
1926. aastal ilmus Neustrojevi esimene raamat "Sahha komedijalara" ("Саха комедиялара", 'Jakuudi komöödiad').
Tema kirjanduspärandit on uurinud teiste seas ajaloodoktor Georgi Bašarin.
Paistu vald (1939)

Paistu vald oli vald Viljandimaal aastail 1939–1950.
Vald moodustati senise Paistu valla maa-alast, välja arvatud Rahetsema veski maa-ala.
1939. aastal oli vallas 2157 elanikku.
Esimene vallavanem oli Hans Ulk (valiti tagasi 6. detsembril 1939, kinnitatud 19. jaanuaril 1940).
Vald kuulus Riigivolikogu 62. valimisringkonda, kust oli valitud Tõnis Kint.
Vana Testament

Vana Testamendi koosseis

Protestantlik Vana Testament koosneb samadest raamatutest mis Tanah, kuid raamatute järjekord ja numeratsioon on teistsugused. Protestantide Vanas Testamendis on 39 raamatut, Tanahis aga moodustavad samad tekstid 24 raamatut.     Asi on selles, et Tanahis arvatakse Saamueli raamatud üheks raamatuks, Kuningate raamatud üheks raamatuks ja Ajaraamatud üheks raamatuks, 12 väiksemat prohvetit on pandud kokku üheks raamatuks ning ka Esra ja Nehemja on liidetud üheks raamatuks.  
Katoliku kirik, õigeusu kirik ja vanad oriendikirikud arvavad Vana Testamendi koosseisu täiendavaid raamatuid, mida nad nimetavad deuterokanoonilisteks raamatuteks. Protestandid arvavad need raamatud kaanonist välja, pidades neid apokrüüfideks. Need raamatud põhinevad Septuagintal, heebrea Piibli tõlkel kreeka keelde, mis oli varakristlaste seas laialt käibel ja mida Uues Testamendis isegi tsiteeritakse.

Vana Testamendi keel

Vana Testament on kirjutatud heebrea keeles, üksikud osad (Jr 10:11; Es 4:8–6:18, 7:12,26; Tn 2:4–7:28) on kirjutatud aramea keeles. Heebrea keel oli Palestiinas vanal ajal laialdaselt kasutusel, hiljem asendus see pikkamisi aramea keelega. Jeesuse eluajal oligi aramea keel igapäevaseks kõnekeeleks, tõenäoliselt ka Jeesuse emakeeleks.

Vana Testamendi ajaloolisus

Vana Testament on tähtis ajalooallikas Vana-Idamaade kultuuride ajaloo- ja keeleteadlastele.
Mitmed arheoloogid väidavad, et paljud Vana Testamendi jutustused, sealhulgas tähtsad kroonikad Aabrahami, Moosese, Saalomoni ja teiste kohta, on tegelikult koostatud kirjutajate poolt alles 7. sajandil eKr, et õigustada monoteistlikku usku Jahvesse. 
Arheoloogid pole naabermaadest Egiptusest ja Assüüriast, kus on palju kirjalikke allikaid, mingeid kirjutisi Piibli jutustustest ega selle peategelastest, mis pärineksid ajast enne 650 eKr. Teised arheoloogid on leidnud tõendeid, mis kinnitavad Piibli jutustusi, kuigi puuduvad kirjutised, mis juutide lugusid otseselt ümber jutustaksid.

Väljend "Vana Testament"

Väljend "Vana testament" on tõlge ladinakeelsest väljendist Vetus Testamentum, mis omakorda on tõlge kreeka väljendist  hē Palaia Diathēkē 'Vana Leping (Testament)'. Kristlased nimetavad nende raamatute kogumit Vanaks Testamendiks, sest nad usuvad Heebrea kirja põhjal, et alates Jeesuse Kristuse tulemisest kehtib  Jumala ja inimkonna vahel   uus leping. 
Judaistid ei tunnista Uut Testamenti ega Tanahi nimetamist Vanaks Testamendiks, kuigi paljud neist peavad Jeesust ajalooliseks isikuks ning isegi ühe tanna õpilaseks.
Troadi Lango

Troadi Lango (kuni 1924. aastani Troadi Loom; 28. märts 1896 Võrumaa – 27. juuni 1942 Norilsk) oli Eesti sõjaväelane (kolonel).
Õppis 1923–1930 Kõrgemas Sõjakoolis ja 1934–1937 Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas.
Osales Esimeses maailmasõjas ja Vabadussõjas. Alates 1935. aastast oli ta Sõjavägede Staabi 5. osakonna ülem.
Arreteeriti 14. juunil 1941. Hukati Norillagis.
Trollitalv

"Trollitalv" (rootsi Trollvinter) on kuues Tove Janssoni muumilugude raamat, mis on kirjutatud 1957. aastal. 
Selles raamatus on tunda Janssoni kirjutamisstiili tumedamat poolt, kui võrrelda seda eelnenud teostega. Enamiku ajast on raamatu peategelane Muumitroll üksildane, kurb, vihane või hirmul ning see on ähvardava ja ohtliku maailma pärast, millesse ta tunneb end mitte kuuluvat.
Aparallactinae

Levila

Nad elavad Sahara-taguses Aafrikas.

Kirjeldus

Alamsugukonda liigitatud madude pikkus on 20–110 cm.
Nende hulgas leidub nii munejaid kui ka elussünnitajaid, kuid pesakonnad on väiksevõitu, ligikaudu 10 muna või 10 poega.
Tüdruk, kes mängis tulega (film)

Sisu

Lisbeth Salander naaseb Rootsi. Ta teeb viisakusvisiite sõprade juurde, aga väldib kohtumist Mikael Blomkvistiga. Samal ajal palub inimkaubandust uurinud Mikaeli töökaaslane Dag tulla tema poolt läbi, et ta saaks talle mõned asjad anda. Kui Mikael jõuab Dagi juurde, avastab ta, et nii Dag kui ka tema tüdruksõber Mia on maha lastud. Mõrvarelva omanikuks osutub Nils Bjurman, Salanderi endine eestkostja, kes on samuti maha lastud. Politsei kuulutab mõrvadega seoses tagaotsitavaks Salanderi, aga Blomkvist hakkab kahtlustama, et mõrvadega võis olla seotud keegi salapärane Zalatšenko. Ta hakkab otsima tõendeid, et tõestada Salanderi süütust, samal ajal kui tagaotsitav Lisbeth hakkab samaga tegelema.
Vasila mõis

Vasila mõis (saksa keeles Wasila) oli Holstre mõisa kõrvalmõis Paistu kihelkonnas Viljandimaal. Nüüdisajal jääb mõis Viljandi maakonda Viljandi valda.
Soojusülekanne

Ülevaade

Füüsikaliselt on soojuse definitsioon termilise energia kandumine ühelt kehalt teisele kogu termodünaamilises süsteemis. Töö kogust, mida termodünaamiline süsteem saab teha, nimetatakse vabaenergiaks. Entalpia (H) on termodünaamiline potentsiaal, mis on süsteemi siseenergia (U) ja rõhuenergia (p*V) summa. Energia, töö või soojushulga mõõtühik on džaul.
Soojusülekanne on protsessifunktsioon, mis tähendab, et vastupidi olekufunktsioonile sõltub ülekantava soojuse hulk soojusülekande toimumise viisist, mitte ainult protsessi alg- ja lõppoleku vahest.
Termodünaamilist ja mehaanilist soojust arvutatakse soojusjuhtivusteguriga.

Soojusülekande liigid

Põhilised soojusülekande liigid on järgmised.
Bitia

Levila

Bitia hydroides levila asub Birma, Tai ja Malaisia poolsaare rannikuala vetes.
Arkady Fiedler

Arkady Fiedler  (28. november 1894 Poznań – 7. märts 1985) oli poola rändur ja kirjanik.

Elukäik ja looming

Tema isa oli Poznańi kirjastaja Antoni Fiedler, kes äratas temas huvi looduse vastu ning õpetas armastama "selliseid asju, millesse teised inimesed suhtuvad ükskõiksusega", nagu Arkady hiljem meenutas.   
Pärast reaalgümnaasiumi lõpetamist Poznańis õppis ta Krakówis Jagiełło ülikoolis filosoofiat ja loodusteadusi. Esimese maailmasõja tõttu jäi õppimine pooleli. Aastatel 1918–1920 osales ta Poznańi ülestõusus ja Polska Organizacja Wojskowa loomises. Pärast sõda lõpetas ta Jagiełło ülikooli filosoofiateaduskonna. Seejärel õppis ta Berliini ja Poznańi ülikoolis loodusteadusi. Ta lõpetas Lipskis Graafiliste Kunstide Akadeemia, saades kemigraafiameistri kutse. 
Aastal 1917 debüteeris ta luuletsükliga "Czerwone światło ogniska" (Punane koldevalgus) ajakirja Zdrój veergudel. 
Aastal 1926 ilmus tema esimene raamat, reisikiri "Przez wiry i porohy Dniestru", mille ta trükkis isalt päranduseks saadud trükikojas. 
Aastal 1928 suundus ta oma esimesele suurele reisile Lõuna-Brasiiliasse. Sealt tõi ta kaasa rikkalikud zooloogilised ja botaanilised kogud ning andis need tasuta Poznańi loodusmuuseumi ja teiste linna teadusasutuste käsutuste. Reisimuljed avaldas ta raamatutes "Bichos, moi brazylijscy przyjaciele" ja "Wśród Indian Koroadów". 
Aastal 1933 tegi ta teoks oma suurima unistuse ning suundus Amazonase lisajõe Ucayali äärsetesse ürgmetsadesse. Sellest reisist sündis raamat "Kalad laulavad Ucayalis" ("Ryby śpiewają w Ukajali"), mis tõi autorile suure populaarsuse ja lugejate tunnustuse. 
Aastal 1936 ilmus raamat "Vaigust lõhnav Kanada" ("Kanada pachnąca żywicą"). Samal aastal sai ta Poznańi linna kirjandusauhinna ja Poola Kirjandusakadeemia hõbedase loorberipärja. 
Teise maailmasõja puhkemise ajal oli Arkady Tahiti saarel. Ta lahkus sealt ning oli 1942. aastani poola vägede (Polskie Siły Zbrojne) koosseisus läänes. Prantsusmaa kaudu jõudis ta Suurbritanniasse ning ühines poola lenduritega, kes võitlesid Suurbritannia eest. Sellest kirjutas ta raamatu "Dywizjon 303". Seda levitati okupeeritud Poolas põranda all, kus ta kinnitas poolakate vastupanuvaimu. Samuti sõitis ta kaasa poola meremeestega kaubalaevadel. Poola meremeestest sõja ajal kirjutas ta raamatus "Dziękuję ci, kapitanie". Aastal 1946 naasis Fiedler kodumaale.

Teosed eesti keeles

Eesti keeles on ilmunud kolm Fiedleri raamatut, kõik sarjas "Maailm ja mõnda": "Küla Madagaskaril" (anonüümne tõlge saksa keelest, poola algupärand "Gorąca wieś Ambinanitelo") Eesti Riiklikus Kirjastuses 1957, "Vaigust lõhnav Kanada" Aleksander Raidi otsetõlkes samas 1965 ja "Kalad laulavad Ucayalis" samuti Aleksander Raidi tõlkes, ent juba kirjastuses Eesti Raamat 1965.
Kärkna–Korbatu maantee

Kärkna–Korbatu maantee (registrinumbriga 42) on üks Eesti tugimaanteedest. 
See saab alguse Tartu–Jõgeva–Aravete maantee 6. kilomeetril Maramaa ja Vasula külade piiril. Tee pikkus on 7,1 km. Tee lõpeb Jõhvi–Tartu–Valga maantee 121. kilomeetril Haava külas.

Asulad Kärkna–Korbatu maanteel

Vasula küla, Haava küla.
Rahvusvaheline konverents, teaduslik konverents

"Rahvusvaheline konverents, teaduslik konverents" on 2009. aastast Tartus iga-aastaselt toimuv üritus, mis ühendab teaduse ja kunsti.
Konverentsi ettekanded peavad kas: 1) olema kunsti ja teaduse piiripealsed, 2) esitlema kunsti teadusliku konverentsi formaadis, 3) töötlema teadust või teaduslikku esitust nii, et see väljuks tead(v)use piirest või 4) esitlema teadlaste erakordseid ideid, millega nad tavapärases formaadis ja kanalites välja tulla ei taha, ei julge või ei saa.
2009. aastal toimus konverents Tartu Ülikooli peahoone aulas. Esitatud ettekannete seas olid U. Visnapuu "Kuidas levitada head tava ja eetilisi väärtusi?", Erkki Luugi ja S. S. Fabrique'i "Mõningatest seaduspärasustest rahvatantsijate rindkere temperatuuris", Taavi Noveki "Sanctuary – vana-egiptlaste hauakambriplaani osa", Seimo Pargi "Vaarao(de) mõtlemisest", Rauno Thomas Mossi "The Artist Depicted: the codes of recognition of an artist", J. Kivaste "Mõningaid aspekte töö tähendusest", M. A. Hentzi "The loss of holy", Sven Vabari "Sinise koera silmad: ettekanne sellest, miks praegu on maailmas elada parem kui eales varem ja miks aina paremaks läheb" ning J. Lüsi "MEIE. Kolmsus – inimene, sõna ja keskkond". TÜ IT õppetehnika talitus andis konverentsist välja DVD. Konverentsiga avati Tartu kunstikuu.
Neljas "Rahvusvaheline konverents, teaduslik konverents" toimus 30. novembril 2012 Tartu Ülikooli raamatukogus. Ettekannete seas olid Taavi Noveki "Experimental study of sleep", Vahur Murase "Minu laulu lipp", Meelis Kaldalu "Manywelt in semiolysis: living pass the edge and behind", Rasmus Rebase "Näopoolte väljenduslik asümmeetria: inaktiivse kulmu juhtum", T. Tee, L. Luu ja R. Kreatiivi "Kuidas särada põhja-hääbu valguses?" ning Erkki Luugi "Uued meetodid teaduse efektiivsuse tõestamise meetodid". Konverentsi kanti üle Tartu Ülikooli kodulehel UTTV-s.
Konverentside põhiorganisaatorid on olnud Kaisa Eiche ja Erkki Luuk.
Arnold-Ferdinand Tammik

Arnold-Ferdinand Tammik (31. jaanuar 1893 Ämbra – 5. november 1970) oli eesti vaimulik.
Ta lõpetas aastal 1913 Hugo Treffneri Gümnaasiumi. Aastatel 1914–1916 ja 1920–1924 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Aastatel 1916–1918 võttis ta osa Esimesest maailmasõjast, aastatel 1918–1920 Vabadussõjast. Ta töötas aastatel 1920–1924 Tartu maavalitsuse haridusosakonna sekretärina ja aastatel 1922–1923 Hugo Treffneri Gümnaasiumis õpetajana. Prooviaastal oli ta Tartu Peetri koguduses. Ordineeriti 28. detsembril 1924 õpetajaks.
Ta oli aastatel 1924–1945 Valga Peetri koguduse ja Valga Luke koguduse õpetaja, aastatel 1941–1945 ka Valga Jaani koguduse õpetaja. Samuti oli ta Valga gümnaasiumide usuõpetaja ja aastast 1935 Valga garnisoni pastor. Aastal 1945 ta arreteeriti NKVD poolt, kuid aastal 1950 oli ta Eestis tagasi. Aastatel 1950–1962 ta raamatupidajana. Aastatel 1960–1964 oli ta Torma Maarja koguduse õpetaja, hooldades aastatel 1960–1963 Mustvee kogudust.
I Wear* Experiment

Diskograafia

"Crickets Empire I" ja "Crickets Empire II" (EP-d, 2013)
Voroneži oblasti lipp

Lipu kirjeldus

Voroneži oblasti lipuks on vapilipp, ristkülikukujulise punase kanga vardapoolsel küljel on kujutatud kollastest kividest mäge ning mäe nõlvalt langev kann, millest väljub vesi. Vesi ja kann on valged.
Lipu pikkuse ja laiuse suhe on 2:3.

Sümbolite tähendused

Lipul olevad sümbolid - mägi, kann ja vesi pärinevad ajalooliselt Voroneži kubermangu vapilt. Punane lipuväli sümboliseerib vaprust, mehisust, verd, elujõudu ning langenuid võitluses isamaa eest.

Voroneži oblasti lipp aastatel 1997–2005

1997. aasta 7. juulil kinnitati Voroneži oblasti lipuks punane kangas, mille vardapoolses osas oli sinine vertikaalne laid. Lipp oli oma kujunduselt väga sarnane Vene NFSV lipuga, puudusid vaid sirp ja vasar ning täht vardapoolses ülanurgas. Ka lipu proportsioonid erinesid, oblasti lipul olid need 2:3.
Kui 1998. aastal kinnitati oblasti vapp, lisati see lipu punase välja keskele. Vapi laiuseks lipul oli 2/5 lipu laiust. See lipp oli kasutusel 2005. aastani.
Ingemund Bröms

Ingemund Bröms (1669–1722) oli Eestis tegutsenud Rootsi teoloog ja vaimulik, Tartu Ülikooli rektor 1707–1708 ja Turu Ülikooli rektor 1713.
1718–1722 oli ta Karlstadi stifti superintendent.
Pidapa vana mänd

Pidapa vana mänd on looduskaitsealune mänd Järva maakonnas Türi vallas.
Keskkonnaregistri kirjelduse järgi asub puu Käru metskonna kvartali nr 254 eraldisel nr 3 (1994. a). Männi ümbermõõt on 2,8 m, puu on kaitse all alates 22. veebruarist 1941.

Ajalugu

1941. aastal võeti selles piirkonnas kaitse alla kokku neli vana mändi. Toonase Pidapa metskonna kvartalis nr 182 kolm puud. Kvartali põhjaosas 25 m kõrgune ja 2,45 m ümbermõõduga puu, läänepoolses osas 24 m kõrgune ja 2,27 m ümbermõõduga puu, idapoolses osas 29 m kõrgune ja 2,52 m ümbermõõduga puu. Kvartali nr 200 põhjapoolses osas üks 25 m kõrgune ja 2,12 m ümbermõõduga puu. Milline neist on praegu kaitse all olev puu, vajab veel selgitamist.
Väinö Immanuel Melin

Väinö Immanuel Melin (26. märts 1874 Helsingi – 8. veebruar 1945 Hammarlandi vald) oli Eesti ja Soome vaimulik.
Melin õppis aastatel 1884–1892 Helsingi rootsi lütseumis. Aastatel 1892–1897 õppis ta Helsingi Ülikooli usuteaduskonnas. Ordineeriti 9. juunil 1897 Porvoos õpetajaks.
Ta oli aastal 1897 Tuusulas kaplaniks. 28. oktoobril 1897 saadeti ta Eestisse. Ta oli aastatel 1897–1900 Noarootsi ja Vormsi Püha Olavi koguduse adjunktõpetaja. 1. juunil 1900 sai ta Porvoo toompraosti adjunktiks. 8. augustill 1901 saadeti ta Eestisse, ta oli aastatel 1902–1917 Vormsi Püha Olavi koguduse õpetaja. Aastast 1917 oli ta Hammarlandi koguduse (asub Ahvenamaal), teenides lühiajaliselt ka Eckerö kogudust.
Võrumaa vapp

Vapi kirjeldus

Sinisel kilbil kuldne rõngas ja kaheteraline vasakult kaldu allapoole pööratud kuldse käepidemega hõbedane mõõk.
Leedu Teaduste Akadeemia

Leedu Teaduste Akadeemia (leedu keeles Lietuvos mokslų akademija, lühendatult LMA) on Leedu riiklik teadusasutus. Akadeemia asub Vilniuses.
Akadeemia asutati 16. jaanuaril 1941 Vincas Krėvė-Mickevičiuse eestvõttel. Krėvė-Mickevičius oli ka akadeemia esimene president.
Akadeemia on Euroopa akadeemiate ühendus ALLEA liige.
Stevie Wonder

Stevie Wonder (sünninimi Stevland Hardaway Judkins, praegune ametlik nimi Stevland Hardaway Morris; sündinud 13. mail 1950) on USA laulja.
Ta sündis pimedana.
B13-vitamiin

Saamine ja omandamine

Toiduga saadud oroothape lõhustub seedekulglas. Oroothapet sünteesib inimorganism pidevalt ise aspartaadi ja karbomüülfosfaadi baasil. Seetõttu ei saa teda lugeda klassikaliseks vitamiiniks, ta on vitamiinilaadne ühend.

Biofunktsioonid

Orotidiinmonofosfaat on vajalik kui eelühend pürimidiinnukleotiidide sünteesis. Oroothape mõjub ka mõnede ensüümide (nt ksantiini oksüdaas) aktiivsusele ning soodustab regeneratsiooniprotsesse. Oroothape aitab paremini vastu pidada tugevale füüsilisele koormusele ja tõhusamalt taastuda ning parandab maksafunktsioone. Soodustab ka naha regeneratsiooni.

Defitsiit

Oroothappedefitsiidi kohta usaldusväärsed andmed puuduvad, kuna seda sünteesib inimorganism pidevalt ka ise.

Manustamine ja toksilisus

Oroothapet saab kasutada süstevormidena. Regeneratsiooniprotsesside soodustajana on seda kasutatud lihaste düstroofia puhul. Ilmselt sobib oroothapet kasutada ka nende eakate inimeste puhul, kellel on probleeme regeneratsiooniprotsessidega.
Oroothappe väga vähese kasutamise tõttu puuduvad kindlad andmed tema toksilise toime kohta. Mitte mingil juhul ei või seda manustada aga meelevaldselt ja suvalistes annustes. Tema megadoosid võivad põhjustada sügava hüpotoonia ja muid probleeme (nt palavik).
Friisid

Friisid ehk friislased (endanimetus Friezen) on läänegermaani rahvas, kes praegu elab Kirde-Hollandis ja Loode-Saksamaal  ning kes on minevikus  asustanud väga suurt osa Põhjamere lõuna- ja idaranniku äärsetest aladest. 
Friiside ligikaudne arv Hollandis on 600 000 ja Saksamaal 6000 (1995). Kogu maailmas võib friisi päritolu inimesi olla kuni 1,5 miljonit.
Kõige enam kasutatakse Friisimaa tähistamiseks läänefriisi murde terminit Fryslân, millega kitsamalt tähistatakse Friisimaa provintsi Hollandis.
Friisi keel kuulub läänegermaani keelte inglise-friisi alarühma. Tänapäeval kõneleb seda keelt 410 000 inimest, peamiselt Friisimaa ja Groningeni provintsis.
Tarawa South

South Tarawa (gilberti ja inglise keeles Teinainano Urban Council või TUC) on ametlik Kiribati Vabariigi pealinn. Linn asub Tarawa atollil. Teinainano tähendab "masti alumine osa", mis viitab atolli purjelaevaga sarnasele kujule. Geograafilised koordinaadid on 1°19' N 172°58' E.
South Tarawa rahvaarv on 40 311 inimest (2005).
South Tarawa koosseisu kuulub neli omavalitsust, kus asuvad erinevad riigiasutused ja peamised ettevõtted. Need omavalitsused on: Betio, Bairiki, Bonriki, Bikenibeu (nad kõik asuvad samanimelistel saartel).
Kõige lõunapoolsemas Betio omavalitsuses asub riigi peamine sadam, atolli peamine elektrijaam, mitu riigiasutust, Mereinstituut (The Maritime Training Institute) jm.
Bairiki omavalitsuses asuvad Presidendi residents, Riigikogu (Ambo saarel), mitu ministeeriumi, Kiribati Riigikohus, postkontor ja linnaturg.
Bonriki omavalitsuses asub South Tarawa suurim 60-kohaline hotell, Haridusministeerium, Õpetajate seminar (The Teachers Training College), riiklik haigla.
Bikenibeu omavalitsuses asub lennujaam ja Keskkonnaministeerium.
Bonriki ühendavad Betioga palju tamme.
Mõnikord nimetatakse Kiribati pealinnaks Bairiki, kus varem asusid Presidendi residents ja Riigikogu.

Bairiki

Bairiki on küla ja saar ning nad on praegu South Tarawa osa. Varem oli ta ise Valitsuse asukoht ja niimoodi Kiribati pealinn. Külas asub üks kolmest Kiribati postkontorist.
Bairiki saar on Tarawa Atolli kõige lõunapoolsem saar. Umbes 9 saart Kiribati territooriumil on suuremad kui Bairiki.
Ondes Martenot

Ondes Martenot [oo(n)d martön'oo] (prantsuse keeles "Martenot' lained"; tuntud ka kui ondium Martenot, Martenot ja ondes musicales) on 1928. aastal Maurice Martenot' leiutatud varajane elektrooniline pill. 
Muusikariist toob kuuldavale lainjalt voogavaid hääli, mida tekitab ostsilleerimise sageduse muutumine elektronlampides. Hiljem laiendati selle helitekitamise võimet tämbrimuutmisseadise ja lülitatavate valjuhääldite lisamisega.
Helipildi poolest sarnaneb ondes Martenot väga tereminiga, kuid erinevalt tereminist puudutatakse seda pilli mängimisel.
Ondes Martenot'le on muusikat kirjutanud paljud heliloojad. Eriti on selle poolest tuntud Olivier Messiaen. Neist teostest esimene ilmus 1937. Enamik ondes Martenot'le muusikat kirjutanutest on prantslased, kuid seda on teinud ka näiteks Frank Zappa.
Maurice Martenot' noorem õde Ginette Martenot oli tuntud ondes Martenot' mängija.
Esimene film, kus ondes Martenot'd kasutati, oli 1931. aastal NSV Liidus valminud film "Üksi", mille helilooja oli Dmitri Šostakovitš. Seda kasutati ka 1930 valminud Berthold Bartoschi filmis "Idee", kuid heli lisati sellele alles 1934. Selle filmi helilooja oli Arthur Honegger.
Hiljem on ondes Martenot'd kasutatud paljudes tuntud filmides, mille hulka kuuluvad "Araabia Lawrence" (1962), "Tondipüüdjad" (1984), "Must pada" (1985) ja "Amélie" (2001).
Maurice Martenot suri 1980 ja 1988 lõpetati ondes Martenot'de tootmine. Sellegipoolest õpetatakse seda muusikariista mitmes Prantsusmaa konservatooriumis tänapäevani.
1997 hakati analoogilise muusikariista tootmist uuesti kavandama. Martenot' nimi oli kaubamärk, mistõttu seda ei saanud kasutada. Uue pilli nimeks sai Ondéa, kuid selle tööpõhimõte ja mängimisviis olid analoogilised ondes Martenot'le. Ondéa valmis ja seda kasutati esimest korda kontserdil 2001 ning alates 2005 on see seeriatootmises.