google/wiki40b huggingface dataset:
Aberdeen (Lõuna-Dakota)

Rahvastik

94,61% elanikest on valgenahalised, 3,17% indiaanlased, 0,54% Aasia päritolu ja 0,37% afroameeriklased.

Fischeri viisikud

14. detsembril 1963 sündis Mary Ann Fischeril neli tütart ja üks poeg, kes olid USA esimesed ellujäänud viisikud.

Majandus

Aberdeen on hulgikaubanduskeskus, Lõuna-Dakota põhjaosa rahandus- ja kaubanduskeskus. Seal on  toiduainete töötlemise ja masinaehitusettevõtteid.
Aastal 1908 oli Aberdeenis viis panka ja hulk hulgiladusid.

Raudtee

Aberdeen on raudteesõlm. 
Aastal 1911 teenindasid Aberdeeni Chicago, Milwaukee ja Saint Pauli raudtee, Suur Põhjaraudtee, Minneapolise ja St. Louise raudtee ning Chicago ja looderaudtee.

Haridus ja kultuur

Linnas on osariiklik ülikool Northern State University (asutatud 1901). 
Seal on ka Carnegie raamatukogu. 
Tähtsamad hooned on kohtuhoone ja valitsushooned.

Ajalugu

Aberdeen tekkis koos raudteede tulekuga. Ta asutati 1880 ning sai linnaks 1883.
Aberdeeni asus elama raamatu "Võlur  Oz" autor L. Frank Baum. Ta rajas kohaliku lehe The Aberdeen Saturday Pioneer, kuid oli sunnitud selle hiljem sulgema.
Sündinud 1979

Sellel leheküljel on loetletud 1979. aastal sündinud tuntud inimesi.
Heino Relvik

Elulugu

Heino Relvik on puusepa poeg.
Lõpetas 1943 Tallinna Õpetajate Seminari, 1953 Tallinna Polütehnilise Instituudi masinaehituse tehnoloogia erialal ja 1957 samas aspirantuuri; füüsika-matemaatikakandidaat (1975, Leningradi RÜ), väitekiri "Некоторые вопросы динамики неколономных систем". 1943–44 osales II maailmasõjas Soome mereväes. Oli 1958–59 TTÜ teoreetilise mehaanika kateedri laborant, 1959–65 assistent, 1965–76 vanemõpetaja, 1976–92 dotsent.

Teadustöö

Uurimisvaldkond: analüütiline mehaanika, kõrgemat järku liikumisvõrrandid. Umbes 30 teadustrükist.
Speedlink

Ajalugu

Speedlinki tooteid valmistab ettevõte Jöllenbeck GmbH  . Jöllenbeck GmbH asutati aastal 1974 ja selle üle 200 töötajaga peakontor asub Saksamaal .
Soodla mõis

Soodla mõis (saksa keeles Neu-Pigast) oli rüütlimõis Kanepi kihelkonnas Võrumaal.
Mõis asutati 1801 Vana-Piigaste mõisast eraldatud alast.
Gianfranco Fini

Gianfranco Fini (sündinud 3. jaanuaril 1952 Bolognas) on Itaalia poliitik, Itaalia parlamendi alamkoja esimees alates 2008. aastast.
Aastatel 1995 kuni 2008 juhtis Fini parteid nimega Rahvuslik Allianss. 2007. aastal anti teada kavatsusest liita Rahvuslik Allianss ja Silvio Berlusconi juhitav Forza Italia. 2008. aasta valimistele läksid parteid ühise nimekirjaga, milles kolmanda suurema osapoolena osales Põhja Liiga. Koalitsioon saavutas valimisvõidu (344 alamkoja 630 kohast). Fini valiti parlamendi alamkoja esimeheks ja ta loobus parteijuhi kohast. 2009. aastal ühinesid Fini ja Rahvuslik Allianss ametlikult Forza Italiaga uueks parteiks, mille nimeks sai Il Popolo della Libertà (Vabaduse Rahvas, lühendatult PdL).
2010. aasta 29. juulil visati Berlusconiga tülli läinud Fini PdList välja. Järgmisel päeval rajast ta koos liitlastega uue 33-liikmelise alamkoja fraktsiooni Futuro e Libertà per l'Italia (FLI). Fraktsiooni kuulub ka valitsuse ministreid. Ka Senatis loodi 10-liikmeline FLI fraktsioon. Economisti andmetel oli Berlusconi eeldanud, et Finil on alamkojas vaid 26 toetajat, mis jätnuks nende lahkulöömisel Berlusconile kontrolli parlamendi üle. Fini ise jäi nominaalselt PdLi fraktsiooni liikmeks. Alamkoja esimehe ametis ta üldiselt hääletustel osaleda ei saa. 
Aastatel 2001 kuni 2006 oli Fini Berlusconi valitsuses asepeaminister ja välisminister.
Olav Aaraas

Olav Aaraas (sündinud 10. juulil 1950 Fredrikstadis) on norra muuseumitegelane ja kirjanik.
Alates 2001. aastast on ta Norsk Folkemuseumi direktor.
Ta on kirjutanud laste- ja noorsooraamatuid.
Aygöl Iźrisova

Aygöl Iźrisova (baškiiri keeles Иҙрисова Айгөл Илдус ҡыҙы, vene keeles Айгуль Ильдусовна Идрисова Aigul Ildussovna Idrissova; sündinud 11. juulil 1995) on Baškiiria kabetaja, rahvusvaheline suurmeister. Ta on 2016. aasta naiste Euroopa meister. 2017. aasta maailmameistrivõistlustel Tallinnas saavutas ta kolmanda koha. Välkkabes on ta kahekordne maailmameister (2012 ja 2016), samuti on ta tulnud juunioride maailmameistriks (2013) ja Euroopa meistriks (2014).
Pseudoferania

Levila

Pseudoferania polylepis'e levila asub Indoneesias Lääne-Paapua provintsi, Paapua Uus-Guinea ning Austraalias Põhjaterritooriumi ja Queenslandi veekogude ääres.
Parila vald

Parila vald (saksa keeles Pargel) oli vald Läänemaal Ridala kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1890 ja siis liideti Parila vald Sinalepa vallaga.
Valla alal asus Parila mõis.
Arbi järv

Elustik

Arbi järv on taimestikurikas, eriti palju on veesiseseid taimi, sealhulgas vesikuppe ja vesiroose. Idakaldal kasvab iiriseid, samuti leidub järve soistel kallastel orhideid: soo-neiuvaip, suur-käopõll, kahkjaspunane sõrmkäpp ja balti sõrmkäpp.
Kaladest leidub Arbi järves ohtralt linaskit, ka ahvenat, roosärge, haugi, latikat, särge, nurgu, kokre, luukaritsat ja karpkala. Sisse on lastud hõbekokre. Järve põhja- ja läänekaldal pesitsevad naerukajakad, kunagine sinikael-partide koloonia ei ole pärast aastatetagust katlamaja reostust täielikult taastunud. Kohatud on ka vesipappi, jäälindu, tuttpütti, taita jt.

Ümbrus

Lääne- ja lõunakaldal asuvad väikesed paadisillad. Aare Mäemetsa 1977. aastal ilmunud raamatu "Eesti NSV järved ja nende kaitse" väitel on parim supluskoht "idakaldal spordikooli läheduses" ning see on endistviisi nõnda, ehkki spordikooli hoonetki pole enam ammu. Talvel kasutatakse järvejääd idakalda ääres liuväljana.
Järve ümbritsevad valgustatud rajad. Lõunakülge jääb Elva kesklinn, Elva Noortekeskus, kultuurimaja Sinilind ning mänguväljak. Läänekülje nõlvale koolihoone, mis on nähtav üle järve. Kaugele paistab ka järve loodenurga lähedal asuv Elva lauluväljak. Idakaldale jäävad Nõukogude aja lõpus pooleli jäänud mitmekorruselise kultuurimaja varemed. 1890. aastatel ehitas Meeri mõisnik Oscar Aleksander Carl Maria von Seidlitz Arbi järve põhjakaldale 11 suvilat, mõni neist majadest on säilinud Kalda tänaval tänaseni.
Meelike Saarna

Meelike Saarna (sündinud 23. juunil 1959) on eesti pereterapeut ja kirjanik.
Meelike Saarna on lõpetanud Tallinna 32. Keskkooli, õppis teatriklassis. 1983. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli filoloogiateaduskonna. Aastal 2003 asus õppima psühholoogiat: omandas suhtlemistreeneri kutse aastal 2006 ning lõpetas Professionaalse Psühholoogia Erakooli psühholoogilise nõustajana aastal 2007. Aastal 2008. asus õppima Psühhoteraapia Kooli perekonnapsühhoteraapiat, läbis täieliku väljaõppe aastaks 2013. On ennast täiendanud Rooma Pereteraapia Akadeemias (Accademia di Psicoterapia della Famiglia) 2011. aastal.
Meelike Saarna omab Gordon Training International koolitajasertifikaati (PET trainer) 2006. aastast. Alates psühholoogiaõpingute algusest on ta ennast pidevalt täiendanud erinevate psühhoteraapia meetodite ja tehnikate osas ning vanemluse teemadel.
Meelike Saarna omab pereterapeudi erapraksist alates aastast 2005. Talle kuulub koolitus- ja nõustamisfirma Parem Elu, mis on loodud aastal 2006. Saarna lektori- ja koolitajatöö oluline koostööpartner on Perekoolitusühing Sina ja Mina. Meelike Saarna on kuulunud nii Eesti Suhtlemistreenerite Ühingu kui ka Perekoolitusühingu Sina ja Mina juhatusse. Ta on Eesti Pereteraapia Ühingu liige.
Meelike Saarna on kirjutanud rohkesti psühholoogiaalaseid artikleid (ajakirjades Eesti Naine, TervisPluss, Kodutohter ja mujal), andnud intervjuusid ja kommentaare lastekasvatuse ja paarisuhteteemadel (Postimees, Õhtuleht, Pere ja Kodu ja mujal). Meelike Saarna koostas ja toimetas kogupereraamatu „Nõuanded kogu perele“ (Tammerraamat 2011), olles ka ise üks raamatu autoreid.
Meelike Saarna on Tallinna Rahvaülikooli loovkirjutamise kursuse lektor 2012. aastast.
Alates aastast 2006 on Meelike Saarnalt ilmunud seitse raamatut, neist kolm romaani ja neli lasteraamatut.
Reaktiivlennuk

Reaktiivlennuk on lennuk, mille jõuallikaks on nii öelda "õhku hingav" reaktiivmootor.
Reaktiivlennuk saavutab maksimaalse lennuefektiivsuse helikiiruse lähedal Mach 0,8 (981 km/h ehk 273 m/s), 10 000 – 15 000 meetri kõrgusel. Kolbmootoriga propeller-lennukid lendavad maksimaalse efektiivsusega märksa väiksematel kiirustel, 300 km/h kuni 650 km/h, lennukõrgusteni 5 kuni 6 km. Turboülelaadimisega kolbmootorlennukitega on saavutanud püsivaid lennukõrgusi ka 11 - 12 km.
Estadio Centenario

Estadio Centenario on Uruguays Montevideos  asuv jalgpallistaadion. Estadio Centenario on Uruguay jalgpallikoondise kodustaadion.
Staadion sai valmis 1929. ja 1930. aastate vahel. Estadio Centenario oli 1930. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste peamine staadion, millel toimusid nii alagruppide kohtumised kui ka poolfinaalid ja finaalmäng.
Joaoru

Joaoru (ka Joaorg) on Narva linnaosa, mis paikneb linna idaosas. Selle piirideks on Raja tänav põhjas, Aleksander Puškini tänav läänes, Narva jõe kaldajoon idas ja Tallinna–Peterburi raudtee lõunas.
Joaoru linnaosa piirneb põhjas Vanalinna, läänes Kalevi ja lõunas Kreenholmi linnaosaga.
Linnaosas tegutses 2006. aastani Narva Juhkentali Kool.
Elisabeth Hasselbeck

Elisabeth Hasselbeck (neiupõlvenimi Filarski; sündinud 28. mail 1977) on Emmy auhinna võitnud Ameerika Ühendriikide saatejuht.
Ta võistles telesaates "Survivor: The Australian Outback" (2001) ning oli 2003. aastast vestlussaate "The View" kaassaatejuht.
Los desastres de la guerra

"Los Desastres de la Guerra" (eesti keeles "Sõjakoledused") on sari kaheksakümnest akvatinta tehnikas graafikateosest. Seeria autoriks on Francisco Goya.
Graafikateoste sari loodi 1810ndatel ja avaldati 1863. aastal (35 aastat pärast Francisco Goya surma).
Õigusteadus

Õigusteadus on teadus, mis selgitab kehtivate õigusnormide sisu. Tavakasutuses jäävad tagaplaanile küsimused õigusteaduse teaduslikkusest ja õigusnormide kehtivusest, mida lihtsalt eeldatakse, ja keskendutakse õigusnormide sisu küsimustele.
Rooma Klubi

Rooma Klubi on 1968. aastal Roomas asutatud mõttekoda. Kirjeldab end kui "mõttetalgute keskkond ning uurimiskeskus, mis keskendub loovusele ja algatusvõimele". See on grupp teadlasi, ökonoomikuid, majandusinimesi, kõrgetasemelisi avaliku sektori töötajaid, valitsusjuhte ja endisi valitsusjuhte üle maailma. Rooma Klubi on asutatud itaalia ärimehe Aurelio Peccei poolt eesmärgiga tegeleda suuremate probleemidega, kui suudavad tegeleda praegused liiga kitsa valdkonna uurimiskeskused või valitsused, mis on liialt osakondadeks jagatud. 
Rooma Klubi uurib tänaseid globaalseid probleeme ja võimalikke tulevikutsenaariume, mõistmaks mis on toimumas, ning soovitamaks tegutsemist mitmetel tasanditel - indiviidist kuni valitsusteni. Klubi liikmed jagavad usku, et iga inimene on võimeline andma oma panuse ühiskondade parandamiseks.
Klubi tellib globaalprobleemide teemal raporteid teadlastelt. Nende põhjal on ilmunud seeria mõjukaid raamatuid.
"Kasvu piirid" ("Limits to Growth") on Rooma Klubi tuntuim raamat aastast 1972. Selle uuendatud versioon "Limits to Growth: the 30 year update" ilmus 2004. aastal.
Viimane aastakokkusaamine toimus 11–12. oktoobril 2004 Helsingis. Konverents kandis nime Limits of Ignorance: The Challenge of Informed Humanity.
2001. aasta 9. jaanuaril asutati ka Eesti Rooma Klubi.

Organisatsioon

Kaaspresidendid septembrist 2007: Ashok Khosla, Eberhard von Koerber
Teisi aktiivseid liikmeid: Benjamin Bassin, Hollandi kuninganna Beatrix, Juan Luis Cebrian, Orio Giarini, Talal Halman, Fernando Henrique Cardoso, José Sarney, Javier Solana, Manmohan Singh, Kamal Hossain, Esko Kalimo, Martin Lees, Roberto Peccei, Maria Ramirez Ribes, Viktor Sadovnitši, Keith Suter, Majid Tehranian, Raoul Weiler, Anders Wijkman ja Mihhail Gorbatšov.

Kriitika

Rooma klubi seisukohtades on leitud uusmaltusiaanlikke väiteid. Klubi on süüdistatud ka liigses elitaarsuses ja Euroopa-kesksuses, samuti poliitilises pahempoolsuses. 
Mitmed vandenõuteooriad on pidanud Rooma klubi salajaseks võimukeskuseks.

Eesti Rooma Klubi

Eesti Rooma Klubi (ERK) asutati 9. jaanuaril 2001, praegu kuulub sinna 46 mõjukat teadlast, majandus- ja ühiskonnategelast. Klubi esimees on alates 28. novembrist 2011 Andres Tarand. ERK liikmeks valitakse juhatuse otsusega, liikmed kajastatakse kodulehel.
Ilmjärve Jumalailmumise kogudus

Ilmjärve Jumalailmumise kogudus on EAÕK haldusalas olev õigeusu kogudus, mis asub Valga maakonnas Otepää vallas Ilmjärve külas.

Ajaloost

1846. aastal asutati Ilmjärve lähedal Sangastes õigeusu kogudus, mis 1848. aastal jaotati Ilmjärve ja Laatre kogudusteks. Koguduse liikmeid oli selleks ajaks 3000 ringis. Ilmjärve kogudust teenisid aastatel 1846–1874 Pihkva Vaimuliku Seminari lõpetanud ja alates 1874. aastast Riia Vaimuliku Seminari lõpetanud venelastest preestrid. Esimeseks eestlasest vaimulikuks oli preester Aleksander Eller aastatel 1918–1936. 1938. aastal oli annetajaliikmeid 2296. Aastatel 1937–1949 preestriks olnud Johannes Värk küüditati ja kogudus jäi ilma oma preestrita. Nõukogude ajal hoolitsesid koguduse eest teiste koguduste vaimulikud. Tänapäeval toimuvad Ilmjärve kirikus jumalateenistused, kuid kogudust endisel kujul taastatud ei ole.

Ilmjärve Jumalailmumise kirik

Ilmjärve kroonumõisa maa-alale ehitati 1848. aastal Pühima Valitseva Sinodi raha eest väike viie torniga puust kirik. 1873. aastal eraldas sinod raha ka uue maakivist tellisääristega kiriku ehitamiseks Baltimaade kindralkuberneri, kindral-adjutant Albedinski eestkostmisel. Kirik valmis insener-arhitekt Jānis Frīdrichs Baumanise kavandi järgi. Venemaa keiser Aleksander II kinkis kirikule 1873. aastal kaks suurt kella ja üks Peterburi kaupmees kujuseina (ikonostaas). Ilmjärve Jumalailmumise kiriku pühitses Riia ja Miitavi ülempiiskop Veniamin 6. jaanuaril 1873 Jumalailmumise auks. Kirikus oli 1925. aastal restaureeritud kujusein. 1944. aasta sõjategevuses kannatas kiriku katus, osa torne ja sisustust. Nõukogude ajal on kirikut mitu korda rüüstatud ja kiriku vara röövitud. 1979. aastal rööviti armulauateenistuse hõbeesemeid ja kümneid ikoone. Riiklikust pühakodade programmist saadud rahaga renoveeriti 2006. aastal kiriku katus.

Õigeusu koolid

Juba usuliikumise algusjärgus 25. aprillil 1845 kinnitas Venemaa keiser määruse (ukaasi), mis nägi ette õigeusu kirikute juures kihelkonnakoolide asutamist. Konfessionaalne koolikorraldus kinnitati 1849. aasta talurahvaseadusega. Ilmjärve Jumalailmumise koguduse juures avati kihelkonnakool ja 8 abikooli 1849. aastal. Koolid suleti sellisel kujul 1918. aastal.

Kalmistud

Ilmjärve õigeusu kalmistu rajati kroonumõisa maadele 1849. aastal. Kalmistule on maetud koguduse liikmeid ja mitmeid vaimulikke. Laatre õigeusu kalmistu on kasutusel ka tänapäeval.
Nõmmeveski paljand

Nõmmeveski paljand on paljand Valgejõe kaldal; halduslikult Harju maakonnas Kuusalu vallas. Paljand on arvele võetud ürglooduse objektina.
Paljand on Nõmmeveski kihistiku stratotüüp. Kaldal paljandub paas enam kui 100 meetri pikkusel lõigul, mis on kohati kuni 7 meetrit kõrge.  Ülemise osa moodustab Valgejõe kihistiku savikate vahekihtidega lubjakivi, selle all on Nõmmeveski kihistiku savikas muguljas lubjakivi. Nõmmeveski kihistiku all on 45 cm Voka kihistiku suure rauasisaldusega ooide sisaldavat lubjakivi, selle all aga 70 cm Kalvi kihistiku paksukihilist rohekashalli vähesel määral glaukoniiti sisaldavat lubjakivi. Paljandi alumine osa koosneb Tõlinõmme kihistiku hallist kuni rohekashallist veidi glaukoniiti sisaldavast õhukesekihilisest muguljst lubjakivist, milles on vahekihtidena mergel. Rusukaldes esineb ka Saka kihistiku rohekashalli lubjkivi.
Spokane'i maakond

Ajalugu

Spokane'i maakond moodustati 29. jaanuaril 1858. aastal. Maakond sai nime spokani (spokane) indiaani hõimu järgi.
Aleksandr Porhomovski

Aleksandr Porhomovski (sündinud 12. augustil 1972 Venemaal) on Venemaa ja Iisraeli sprinter.
Ta on osalenud kergejõustiku maailmameistrivõistlustel viiel korral; 1993 (poolfinalist), 1995 (veerandfinalist), 1997 (veerandfinalist), 1999 (veerandfinalist), 2001 (veerandfinalist).
Ta on Iisraeli rekordiomanik 60 ja 100 meetri jooksus ja ta on Venemaa endine U23 100 meetri jooksu rekordiomanik. 1999. aastal hakkas ta esindama Iisraeli. Tippspordist loobus 2003. aastal.
Yosemite rahvuspark

Kliima

Yosemites on vahemereline kliima. Suvi on kuum ja kuiv, talv on mõõdukalt külm ja niiske. Järgnevad andmed kehtivad Yosemite rahvuspargi peakorteri kohta, mis asub 1209 m kõrgusel merepinnast.
Juuli keskmine temperatuur on +22,8 °C, aga öösiti on see palju madalam. Jaanuari keskmine temperatuur on +3,4 °C. Keskmiselt 39,5 päeval aastas tõuseb temperatuur +32 kraadini või kõrgemale, aga 98 ööl langeb temperatuur alla nulli. Sealjuures on igal kuul registreeritud öökülma. Absoluutne soojarekord +46 °C registreeriti 20. juulil 1915, aga absoluutne külmarekord –21 °C 2. jaanuaril 1924.
Aastane keskmine sademete hulk on 916 mm. Kõige sajusemad kuud on jaanuar (165 mm) ja veebruar (163 mm), kõige kuivemad august (3 mm) ja juuli (12 mm). Lund sajab aastas keskmiselt 109 cm, neist kõige rohkem jaanuaris (45 cm) ja veebruaris (21 cm). Aastas on keskmiselt 64,8 sajupäeva, neist kõige rohkem märtsis (10) ja jaanuaris (8,9), kõige vähem augustis (0,9) ja juulis (1,2). Lund sajab keskmiselt 8,7 päeval aastas, kõige rohkem jaanuaris (2,8 päeva) ja märtsis (1,8 päeva).
Kõige sajusem oli 1983. aasta, mil sadas 1751 mm. Kõige kuivem oli 1976. aasta, mil sadas 377 mm. Kõige sajusem kuu oli 1955. aasta detsember, mil langes 752 mm sademeid ja kõige sajusem päev oli 23. detsember 1955, mil sadas 176 mm. Kõige rohkem lund sadas 1967. aastal (3,58 m) ja ühe kuu jooksul 1993. aasta jaanuaris (3,58 m).

Veestik

Yosemite rahvuspargis algavad Sierra Nevada nõlvadelt Tuolumne ja Mercedi jõgi. Rahvuspargist kuulub 1800 km² Tuolumne valglasse ja 1320 km² Mercedi valglasse. Nende kahe jõe valglasse kuuluvad kõik Yosemite'i rahvuspargi veekogud.
Yosemite rahvuspargis on umbes 3200 järve (järve piiriks loetakse siin pindala 100 m²). Rahvuspargis on 2 veehoidlat ja 2700 km vooluveekogusid.
Yosemite on kuulus selle poolest, et väikesele alale on koondunud palju jugasid. Osa nendest on ajutised. Kõik joad toituvad sademetest ja lumesulamisveest ning on sellepärast eriti veerohked aasta esimesel poolel. Yosemite juga on Põhja-Ameerika kõige kõrgem juga 739 meetriga, aga kui arvestada ainult katkematu langusega jugasid, siis on kõrgeim 491 m kõrgune Ribboni juga, mille vooluhulk on palju väiksem.
Rahvuspargis on palju liustikke. Need on suhteliselt väikesed ja asuvad aladel, mis on peaaegu kogu aeg varjus. Seetõttu on nad eriti iseloomulikud mägede põhja- ja kirdenõlvadele. Kõige suurem on Lyelli liustik (65 ha). Ükski Yosemite liustikest ei pärine jääajast, mil suur osa rahvuspargist oli liustikega kaetud. Kõik nad on tekkinud väikesel jääajal. Globaalse kliimamuutuse tulemusena on alates rahvuspargi liustike uurimise alustamisest 1871. aastal paljud liustikud kadunud ja ülejäänute, sealhulgas Lyelli liustiku pindala on vähenenud mitu korda.
Antaifasid

Antaifasid (malagassi keeles antaifasy 'liivaelanikud') on malagasside etniline rühm.
See on väike islamiseerimata metsatalupoegade hõim, kes elab Madagaskari saare kagurannikul Farafangana ümbruses.
Nad räägivad malagassi keele murret. 1996. aastal arvati nende hulgaks üle 140 000 inimese. Nad jagunevad kolme klanni, millest igal on oma kuningas.
Peamisteks elatusaladeks on riisikasvatus ja kalastus.
Kitš

Kitš on teatud liiki esteetiline väljenduslaad, millele on omane pealiskaudselt ja lihtsustatult mõistetud ilu ja tundekülluse taotlus ning rafineerimata laiatarbemaitsele ja müügiedule orienteeritus. Kitš on kunsti jäljendus. Termin pärineb 1870. aastatest saksa keelest (Kitsch) ning levis laiemalt 1930. aastatel, mil kunstiteoreetikud vastandasid kitši tõelisele kunstile. Kitši peetakse üldiselt kunstiliselt alaväärtuslikuks, kuid mõned uuemad suundumused kunstis on püüdnud kitšilikku esteetikat ümber mõtestada. Kitš on muuhulgas üks propaganda esteetilisi väljundusviise. Diktaatoreid Maod, Hitlerit, Stalinit, Pol Pothi, Kim Jong-uni jt lastega süles kujutavad propagandaplakatid on näited kitšist riikliku tarbekunstina.
Eesti Filharmoonia Kammerkoor

Eesti Filharmoonia Kammerkoor on kutseline eesti kammerkoor. Kõik koori lauljad on kõrgharidusega muusikud.
Eesti Filharmoonia Kammerkoori asutas aastal 1981 Tõnu Kaljuste, kes oli koori kunstiline juht ja peadirigent 20 aastat (1981–2001) ning tegi koori tuntuks ja hinnatuks kogu maailmas.
Aastal 1991 võitis koor Jaapanis Takarazuka kammerkooride konkursil kolm kuldmedalit ja Grand Prix. Pärast seda ei ole koor enam konkurssidel osalenud, tema põhitegevuseks on kontsertide andmine nii Eestis kui ka välismaal ning muusikasalvestiste tegemine plaadifirmadele ja ringhäälingutele. Kammerkoor annab hooaja jooksul 60–70 kontserti.
Koori repertuaar ulatub gregooriuse laulust hilisbaroki ja 20. sajandi muusikani. Juba aastaid on koori repertuaaris erilisel kohal olnud Veljo Tormise ja Arvo Pärdi teosed.
Eesti Filharmoonia Kammerkoor on teinud koostööd maailma väljapaistvate dirigentide ja orkestritega, aga muidugi ka Eesti Riikliku Sümfooniaorkestri ja Tallinna Kammerorkestriga.
Kontserdireisid on viinud Filharmoonia Kammerkoori Ameerika Ühendriikidesse, Kanadasse, Jaapanisse, Austraaliasse ja enamikku Euroopa riikidest.
Aastail 2001–2007 oli koori peadirigent ja kunstiline juht inglise muusik Paul Hillier. Aastatel 2008–2013 oli koori peadirigent ja kunstiline juht hollandlane Daniel Reuss. Alates hooajast 2014/2015 on koori kunstiline juht ja peadirigent Kaspars Putniņš.
Arvo Pärdi "Da Pacem" (2006) võitis Grammy auhinna 49. rahvusvahelisel plaadiauhinna Grammy jagamisel parima kooriesituse kategoorias. Salvestise on teinud Eesti Filharmoonia Kammerkooriga Paul Hillier ja plaadi on välja andnud firma Harmonia Mundi. Koor on olnud Grammy nominentide hulgas korduvalt varemgi, viimati 2011. aastal isegi kahe heliplaadiga – "Baltic Runes" ja Frank Martini "Golgotha".
Tom Jager

Tom Jager (sündinud 6. oktoobril 1964 East St. Louisis Illinoisis) on Ameerika Ühendriikide endine ujuja. Ta on viiekordne olümpiavõitja ja endine 50 m vabaujumise maailmarekordi omanik.
Jager võitis kõik oma olümpiakullad teateujumises: 1984. ja 1988. aastal 4×100 m vabaujumise ja 4×100 m kompleksujumises ning 1992. aastal 4×100 vabaujumises. Ta parandas 50 m vabaujumise maailmarekordit. Maailmameistrivõistlustel on Jager võitnud kaks kulda 50 meetri vabaujumises (1986, 1991) ja kaks kulda 4×100 m vabaujumises. Ta on 11-kordne Ameerika Ühendriikide meister.
1983. aasta suveuniversiaadil võitis Jager kolm hõbemedalit: 100 m liblikujumises, 100 m vabaujumises ja 4×100 m vabastiilis teateujumises.
1995. aasta Panameerika mängudel võitis ta 4×100 m vabastiilis teateujumises kuldmedali ja 50 m vabaujumises pronksmedali.
2001. aastal arvati Jager Ujumise kuulsuste halli.