Jõgeva

Nime päritolu

Jõgeva nime etümoloogia kohta on mitu võimalikku selgitust. Lauri Kettunen pidas seda v-tuletiseks sõnast jõgi, Andrus Saareste lühenenud vormiks nimest Jõgedevahe. Vähemalt 16. sajandi lõpust pole nimi muutunud. Wiedemanni sõnaraamatus leidub sõna jõgev (omastav jõgeva), mis tähendab kiirevoolulist.

Ajalugu

Muinasajal kuulus Jõgeva Vaiga maakonda. On tõenäoline, et Jõgeva küla oli olemas juba enne sakslaste tulekut. Sellele viitab küla soodne asend jõe ääres, mis andis olulise osa toidusest kala näol ning oli ühtlasi liiklustee.
Jõgeva küla ja mõisa on esimest korda mainitud 1601. aastal Poola revisjonikirjas kujul Hoff Jagiwa. Jõgeva mõis oli ehitatud alles hiljuti Jõgeva küla maadele ning haldusjaotuslikult kuulus Laiuse lossi staarostkonda. Jõgevast on juttu ka kõigis järgnevais Rootsi revisjonides.
Põhjasõja ajal, 1701. aasta kevadtalvel, kui Rootsi kuningas Karl XII talvitus Laiusel, ehitas Jõgeva mõisa majutatud väeosa väljale täismõõdulise lumekindluse ja peeti maha suurejooneline sõjamäng: kindluse kaitsmine ja vallutamine kõigi sõjakunsti reeglite kohaselt. Tulistati pappkuulidega.
1756. aastal omandas Jõgeva mõisa maanõunik krahv Gotthard Johann von Manteuffel (1690–1763). Jõgeva kuulus krahv Manteuffelitele kuni mõisa võõrandamiseni 1919. aastal. Mõisakeskus asus Pedja jõe saarel, millest ka mõisa saksakeelne nimi Laisholm. Tänapäeval kuulub kunagine mõisa keskus Jõgeva aleviku territooriumile.
Jõgeva linn tekkis kohale, kus varem asus Jõgeva küla. Linna tekkimise ajendiks sai Jõgeva raudteejaama asutamine 1876. aastal Tapa–Tartu raudtee äärde. Mõisa järgi sai ka jaam saksakeelse nime Laisholm. 20. sajandi algul hakkas tollane Jõgeva mõisa omanik krahv Ernst von Manteuffel (1844–1922) jaama ümber krunte välja rentima.
Jõgeva sai aleviks 13. oktoobril 1919 (esimene alevivanem oli Villem Sikk) ja nimetati ümber kolmanda astme linnaks alates 1. maist 1938. Esimene linnavanem oli senine alevivanem Johannes Võsu.
4. septembril 1939 külastas Jõgevat Vabariigi President Konstantin Päts, kellele linnavalitsus kinkis albumi linna vaadetega.
Jõgevalt valitud Rahvuskogu liige oli Jaan Järve ja I Riigivolikogu liige Karl Roomet.
Jõgeval asus Jõgeva põllumeeste konvent.
1940. aastal paigutati Tartust Jõgevale 2. Lennuväedivisjon, mille ülem, major Evald Döring sai Jõgeva garnisoni ülemaks.
Eesti lipp heisati Jõgeva tuletõrjehoonel pärast punaarmee lahkumist 23. juulil 1941, järgmisel päeval saabus Saksa sõjavägi.
30. oktoobril 1942 külastas Jõgevat kindralkomissar Karl Siegmund Litzmann.
Teises maailmasõjas hävis ligi 60% linnast. Väidetavasti hukati Saksa okupatsiooni ajal Jõgeva kruusaaugus ligi 80 nõukogude aktivisti ja sõjavangi. Selles arvus on kaheldud, kuna Jõgeval ega ümberkaudsetes valdades polnud kindlasti nii palju kollaborante ja massihukkamine linna külje all pole ka loogiline. Otseselt kruusaaugus hukkamine on teada vaid ühe mehe puhul. Võimalik, et kruusaaugus maeti mujal toimunud lahingute ajal hukkunud punaarmeelasi.
Teine Nõukogude Liidu okupatsioon Jõgeval leidis aset 19. septembril 1944.
Nõukogude ajal sai Jõgevast rajoonikeskus, põllumajandusrajooni juhtiv linn. Tartu-lähedus ja põllumajanduskesksus peegeldusid ka ettevõtluses: Jõgeval asusid Tartu Piimatoodete kombinaadi võitsehh, Tartu Naha- ja Jalatsikombinaadi nahavabrik, ETKVL-i tööstuskoondisse kuuluv Jõgeva Leivakombinaat, tootmiskoondis Jõgeva, trükikoda jm. Suured tööandjad olid Jõgeva KEK ja MEK. Alates 1960. aastatest on linna kerkinud hulgaliselt teenindushooneid ja suurelamuid (Pae linnaosa ja Tähe-Rohu kvartal).
1979. aastal laiendati linna Ellakvere ja Õuna külade suunas.
2009. aastal valmis Jõgeva bussijaam.

Asend

Jõgeva linn asub Vooremaa maastikurajoonis kahel loode–kagusuunalisel voorel ja nendevahelistes nõgudes ning 200–300 meetri laiuse Pedja jõe oru kallastel. Linn on piiritletud Jõgeva–Mustvee maanteega põhjas, Pedja jõega idas, Painküla ja Õuna küladega lõunas ja läänes. Linn paikneb 51 km kaugusel Tartust ja 154 km kaugusel Tallinnast. Põhja–lõunasuunaliselt läbib linna Tartu–Tapa raudtee.

Jõgeva kultuuriloos

Linna on satiirilises võtmes kujutanud Jõgevalt pärit kirjanik Enn Kippel romaanis "Kuldvasikas", kus ta nimetas asukohta küll Mõigu aleviks.
2011. aastal avaldas noorpoeet Siim Pauklin luuleraamatu "Aheldatud Jõgeva. Haikud".