google/wiki40b huggingface dataset:
Alfred Praks

1922 ja 1923

Praks tuli mõlemal aastal Eesti meistriks Kreeka-Rooma maadluse kergekaalus.

1924

Eesti võitis Tallinnas maavõistluses Läti 21:15.
1924. aasta suveolümpiamängudel Pariisis saavutas võitis Praks Kreeka-Rooma maadluse kergekaalus esimeses ringis Holger Askehave (Taani) ja teises Leon Ręnkaweki (Poola), aga siis kaotas Rūdolfs Ronisele (Läti) ja pronksmedali pälvinud Karl Westerlundile (Soome) ning langes välja, jagades 10.–12. kohta.
Vabamaadluse kergekaalus alistas Praks esimeses voorus Perry Martteri (USA), aga kaotas siis pronksmedali võitnud Arvo Haavistole ja langes välja. Ta jagas 5.–8. kohta.

1925

Praks tuli Eesti meistriks Kreeka-Rooma maadluse kergekaalus.

1926

Eesti võitis Tallinnas maavõistluses Läti 28:8.

1927

Praks tuli Eesti meistriks vabamaadluse kergekeskkaalus.

1928

Praks tuli Eesti meistriks Kreeka-Rooma maadluse keskkaalus.
Eesti võitis Riias maavõistluses Läti 4:2 ja Praks alistas oma vastase.
1928. aasta suveolümpiamängudel Amsterdamis osales Praks vabamaadluse kergekeskkaalus. Esimeses ringis võitis ta punktidega T. Doumazose (Kreeka), aga siis kaotas L. Appletonile (USA) ja R. Cookile (Suurbritannia) ning langes välja.

Hilisem sportlaskarjäär

Praks tuli Eesti meistriks 1930 vabamaadluse kergekeskkaalus, 1931 vabamaadluse keskkaalus ja 1935 vabamaadluse kergekeskkaalus.
Henry III

Abielu

Henry III oli abielus Aix-en-Provence'is Provence'i krahvi Ramon Berenguer IV ja Savoia Beatrice'i tütre Provence'i Eleanoriga ning selle liidu kaudu tõusid paljud Henry Prantsusmaal elavad sugulased kõrgematele positsioonidele.
Weyhe

Ajalugu

Esmamaining aastast 860, kui haige tüdruk "Wegest" reisis Püha Willehadi hauale Bremenis. Legendi kohaselt raviti teda imega. Siiski alles 1. märtsil 1974 sai valla nimeks ametlikult "Weyhe". Sel päeval ühinesid 9 väiksemat valda: Kirchweyhe, Leeste, Lahausen, Sudweyhe, Erichshof, Melchiorshausen, Dreye, Jeebel ja Ahausen.

Haridus

Lääneosas on KGS Leeste, idaosas on KGS Kirchweyhe. Need koolid on osa üldhariduskooli (Gesamtschule) süsteemist, mis kasutab kõiki kolme traditsioonilist astet Saksamaa hariduses: Hauptschule, Realschule ja gümnaasium.
X86-64

x86-64 (muud nimetused: AMD64, x64) on Inteli x86-käsustiku 64-bitine variant.
Selle käsustiku peamised eelised võrreldes 32-bitisega on registrite suurem hulk ja maht ning võimalus adresseerida suuremat hulka mälu (2⁶⁴ baiti ehk u 16 eksabaiti).
Stockholm

Ametlik nimi

1971. aasta haldusreformiga sai Stockholmi linnast Stockholmi vald. Stockholmile tehti erireeglid, mille järgi vast valitud Stockholmi vallavolikogu volitused algasid juba 1. oktoobril 1970 (teistel vallavolikogudel 1. jaanuaril 1971. 
1980ndatel otsustas Stockholmi vallavolikogu kasutada ametliku nime "Stockholmi vald" asemel nime "Stockholmi linn" juhtudel, kui "puudub omavalitsusõiguslik tähtsus". Teatud kontekstides, näiteks juriidilistes dokumentides, peab siiski kasutama ametlikku nime "Stockholmi vald".
Erika Hendsel

Erika Hendsel (sündinud 7. novembril 1997 Tallinnas) on eesti tennisist.
7. oktoobril 2013 oli ta naiste üksikmängu WTA tabelis 1101. kohal.
Ta on mänginud Fed Cupi Eesti koondises, kus tema võitude-kaotuste suhe on 0:2.
Pioneerilaager

Pioneerilaager oli kollektiivne suvine puhkepaik 7–15-aastastele lastele, peamisi lastelaagrite tüüpe Nõukogude Liidus ja teistes sotsialismimaades.
Pioneerilaagrid asusid enamasti selleks ehitatud või kohandatud alalistes hoonetes. Pioneerilaagrite tuusikuid jaotati töötajate ametiühingute kaudu.
Suurim eliitpioneerilaager Artek asus Krimmis.
Julia Gorbatšova

Julia Gorbatšova (21. juuni 1974 Tallinn – 25. november 2004 Tallinn) oli Eesti politsei kiirreageerimistalituse konstaabel, kes hukkus, kui hullunud kurjategija võttis ta pantvangi ja lasi ennast õhku. Ta on esimene Eesti naispolitseinik, kes hukkus tööülesannete täitmisel.

Haridus

Ta õppis aastatel 1979–1991 Tallinna 40. Keskkoolis ja lõpetas 2000. aastal Eesti Põllumajandusülikooli veterinaarmeditsiini erialal.

Hukkumine

22. novembril 2004 kell 2:48 kutsuti politsei Õismäele, Õismäe tee 23 maja juurde. Üks naine teatas, et keegi mees tungis rõdu kaudu tema korterisse ja ähvardas end õhku lasta. Politseinikud meelitasid mehe õue, lootes ta seal kinni pidada, aga kui politseinikud üritasid teda õues kinni pidada, pääses mees pimedas põgenema. Samal ajal saabusid maja juurde lisaüksused. Politseinikele ootamatult ilmus mees uuesti välja. Pimedust ära kasutades, lähenes mees ühele politseiautole, milles istunud politseinikud meest ei märganud ja hõivas selle, võttes Gorbatšova pantvangi. 
Politsei piiras auto kiiresti sisse ja nõudis, et mees autost väljuks. Mees omakorda nõudis politseinikelt relvade maha panekut. Kell 3:22 õhkis mees pommi, tappes enda, politseiniku ja taga kongis olnud politsei teenistuskoera. Auto juures olnud politseinikest said kaks raskelt ja üks eluohtlikult vigastada, lööklaine lennutas teised eemale. Kõige raskemalt sai vigastada Gorbatšova 39-aastane paarimees, kelle elu suutsid arstid päästa. Hiljem selgus, et tapja oli 1954. aastal sündinud kodakondsuseta Jevgeni. Hiljem arvas politsei, et mees tahtiski politseinikke rünnata.
Hans Möldermann

Hans Möldermann (31. august/12. september 1876 Märjamaa vald, Tolli küla – 28. märts 1914 Märjamaa) oli eesti kunstnik, raamatute illustreerija ja karikaturist.

Elulugu

Hans Möldermann oli kunstnikuna iseõppinu. Ta sündis kooliõpetaja peres. Pärast kooli lõpetamist sooritas ta eksamid rahvakooliõpetaja kutse saamiseks ning töötas aastatel 1897–1898 Valgas kooliõpetaja abina. 1899. aastal oli ta kooliõpetaja Ridalas, Mäe vallas. Kuna kool suleti ajutiselt, jäi ta jälle ilma tööta. 1903. aastal sai ta töökoha Tallinnas, O. Thomsoni foto- ja tsinkograafiatöökojas. Sel ajal hakkas ta saama ka esimesi tellimusi raamatute illustratsioonidele, neid tuli pidevalt juurde. Alates 1903. aastast hakkas ta avaldama karikatuure Tallinna naljalehtedes. 1905. aasta revolutsiooni ajal tegi Möldermann joonistusi mõisa rüüstamisest Märjamaal ning sellele järgnenud Vladimir Bezobrazovi karistussalga tegevusest Märjamaal. Joonistused ilmusid Juhan Lilienbachi satiiriväljaandes Tapper 1918. aasta veebruaris pärast kunstniku surma. Möldermanni joonistusi ja karikatuure avaldati väljaannetes Meie Mats, Tapper, Tiiu Tasane, Rahva Leht, Rahwa Lõbu-leht, Vali Tali ja mujalgi. Pseudonüümina kasutas ta oma nimetähti H. M.
Hans Möldermann haigestus kopsutuberkuloosi ja suri Märjamaal Kõrvetaguse talus. Ta on maetud Märjamaa kiriku juurde.
Wolfgang Ischinger

Wolfgang Ischinger (sündinud 6. aprillil 1946 Beurenis Eslingeni kreisis Baden-Württembergi liidumaal) on Saksamaa jurist, diplomaat ja ühiskonnategelane.
Ta on olnud Saksamaa välisministeeriumi riigisekretär (asevälisminister), Saksamaa suursaadik Ameerika Ühendriikides ja Suurbritannias.
7. novembril 2000 anti talle Maarjamaa Risti II klassi teenetemärk, tunnustades tema tööd Saksamaa välisministeeriumi riigisekretärina.
Klapa

Klapa on traditsioonilise a cappella laulmise vorm Horvaatias Dalmaatsia piirkonnas. Sõna klapa tähendab sõpruskonda ja selle juured on pärit rannikuäärsest kirikulaulust. Motiivid tähistavad üldiselt armastust, veini (viinamarju), maad (kodumaad) ja merd. Muusika põhielementideks on harmoonia ja meloodia, rütm pole aga enamasti kuigi tähtsal kohal. 2012. aastal lisati klapa UNESCO inimkonna vaimse kultuuripärandi nimekirja.
Klapa-ansambli koosseisu kuuluvad esimene tenor, teine tenor, bariton ja bass. Kõiki hääli peale esimese tenori võib olla ka topelt. Tavaliselt moodustatakse grupp kuni kaheteistkümnest meeslauljast. Viimasel ajal on populaarsed olnud naisvokaalansamblid, kuid tavaliselt mees- ja naiskoosseisud koos ei laula.
Kuigi klapa on a cappella-muusika, võib vahepeal õrna saatena lisada ka kitarri või mandoliini (instrument, mis on välimuselt ja kõlalt sarnane tamburitzaga). Klapa saateks võib olla ka süntesaator, mida tavaliselt kasutatakse rütmipillide imiteerimiseks.
Klapa traditsioon on endiselt täies elujõus, luuakse uusi laule ja korraldatakse festivale. Dalmaatsia Klapa Festival Omišis on tuntuim muusikafestival ning hoiab pikaaegset klapa muusika traditsiooni. Üks kõige edukamatest seal üles astunud gruppidest on Klapa Šufit, kes võitis festivali kolm aastat järjest (2006–2008). Paljud Dalmaatsia noored väärtustavad klapat ja laulavad seda alati välja sööma või jooma minnes. Ei ole sugugi ebatavaline kuulda harrastajaid õhtustel tänavatel toidu ja veini kõrvale klapat laulmas.
Aastal 2013 valis Horvaatia klapa esindama oma riiki Eurovisiooni lauluvõistlusel 2013. Kollektiiv Klapa s Mora esitas loo "Mižerja". Klapa s Mora on kuuest lauljast koosnev "superklapaansambel", mille liikmed maestro Mojmir Čačija viie olemasoleva klapaansambli hulgast välja valis: kaks Kampanelist ning üks Sinjist, Crikvenicast, Šibenikist ja Grdelinist. Klapa s Mora astus üles Eurovisiooni esimeses poolfinaalis ja pälvis 16 riigi seas 13. koha, mis paraku pääsu finaalvõistlusele ei taganud.
Munandid

Munandid ehk testised (ladina keeles ainsuses testis, mitmuses testes, vanakreeka keeles όρχις orchis, inglise keeles mitmuses testicles) on paljude selgroogsete isasloomade endokriinsüsteemi sugunäärmed ja kuse-suguelundkonna paarilised suguelundid.
Munandite areng, anatoomia, asend, närvid, sooned (arterid, veenid, lümfisooned), morfoloogia, funktsioonid, hormoonid ja histoloogia ning patoloogia võivad erineda nii liigiti kui ka indiviiditi.

Maolistel

Isastel madudel on kaks munandit: parem ja vasak munand, mille asend võib erineda olenedes neerude asendist, kuid harilikult neerupealiste läheduses. Munandeid varustavad verega munandiarterid ja vere äravoolu tagavad munandiveenid. Munanditest toimub lümfi äravool. Kummastki munandist väljub seemnejuha.

Siseehitus

Munand koosneb stroomast ja munandiparenhüümist.

Mehel

Mehel on munandid paarilised sisesuguelundid (harilikult kaks), mis paiknevad munandikotis ja on teineteisest eraldatud munandikoti-vaheseinaga. Munandist tuleb välja seemnejuha, mille eesmärk on sperma transportimine. 
Munandisagarikes paiknevad seemnetorukeste vahemikes leidub hulgaliselt meessuguhormoone (androgeenid) ja väheses koguses emassuguhormoone komplekteerivaid näärmerakke.

Patoloogia

Munanditega seotult ja elundi talitluses võib esineda mõningaid häireid ja haiguslikke seisundeid või väärarenguid, mille diagnoosiks võivad olla näiteks kõhuõõnde pidama jäänud munand, ektoopiline munand, munandikeerdumus, munandilaskumatus, munandipõletik, munandikasvaja jt.
Johan Olsson

Johan Olsson (sündinud 19. märtsil 1980 Västerås) on Rootsi endine murdmaasuusataja. 
Olsson on osalenud kolmedel taliolümpiamängudel. 2006. aasta taliolümpiamängudel Torinos osales ta kolmel alal. Parima koha sai ta 15 km klassikasõidus, kus ta sai 6. koha. Lisaks oli ta 30 km suusavahetusega sõidus kahekümnekolmas ja 50 km ühisstardiga vabasõidus kahekümneviies. 2010. aasta OM-il Vancouveris võistles ta neljal alal ja tuli 4×10 km teatesõidus koos Daniel Rickardssoni, Anders Södergreni ja Marcus Hellneriga olümpiavõitjaks. Lisaks sai ta kaks pronksmedalit 30 km jälitussõidus ja 50 km ühisstardiga vabasõidus. 15 km vabasõidus sai ta 11. koha. 2014. aasta taliolümpiamängudel võitis ta teatesõidus kuldmedali ja 15 km klassikas hõbemedali.
Olsson on osalenud kuutel maailmameistrivõistlustel. 2005. aasta MM-il oli tema parimaks kohaks 30 km suusavahetusega sõidus saadud 21. koht. 2007. aasta MM-il Sapporos oli ta 15 km klassikasõidus seitsmes. 2009. aasta MM-il Liberecis oli ta 15 km klassikas üheksas. 2011. aasta maailmameistrivõistlustel Oslos võitis ta võitis ta teatesõidus hõbemedali. 2013. aasta maailmameistrivõistlustel võitis ta kuldmedali 50 km klassikas ning hõbemedali 15 km vabatehnika sõidus ja 4×10 km teatesõidus.
2015. aasta maailmameistrivõistlustel Falunis tuli ta maailmameistriks 15 km vabatehnikasõidus ning võitis teatesõidus hõbemedali ja 50 km klassikas pronksmedali. Teatesõidus sõitis ta teist vahetust kiireima ajaga.
2017. aasta maailmameistrivõistlustel Lahtis võitis ta teatesõidus pronksmedali. Individuaalalal jäi parimaks kohaks üheksas 15 km klassikas.
Esimest korda osales Olsson maailma karikavõistlustel 8. detsembril 2001 Cognes 10 km klassikasõidus ja sai 100 startinu seas 54. koha. Esimese võidu sai ta MK-etapil Davos 13. detsembril 2008 15 km klassikasõidus. Olsson osales MK-sarjas võrdlemisi harva, startides individuaalselt 15 hooaja jooksul 101 etapil. Poodiumile jõudis ta seitsmel korral, millest koguni viiel korral poodiumi kõrgemale astmele. Teatesõidus osales ta 22 korral ning tuli Rootsi võistkonnaga esikohale vaid ühel korral: 21. novembril 2010 etapil Gällivares. Ühelgi sprindidistantsil ta poodiumile ei jõudnud. Ainsal korral sõitis ta Tour de Ski lõpuni 2012–2013, mil sai kokkuvõttes üheksanda koha.
2017. aasta aprillis teatas, et lõpetab tippsportlaskarjääri.

Maailma karikavõistlustel

John Olsson osales karjääri jooksul individuaalselt kokku 101 MK-etapil ja jõudis poodiumile 7 korral, millest viiel korral kõige kõrgemale astmele.

Isiklikku

2008. aastal abiellus ta endise suusataja Anna Olssoniga (neiupõlvenimega Dahlberg). Neil on tütar Molly.
Anti Toplaan

Isiklikku

Anti Toplaan on abielus, tal on neli tütart ja kolm poega.
Mehmed VI

Mehmed VI (14. jaanuar 1861 – 16. mai 1926) oli Osmanite riigi viimane sultan aastatel 1918–1922. Ta oli Abdülmecid I ja Gülüstü Hanımi poeg.
Satyajit Ray

Satyajit Ray (bengali সত্যজিত রায় või সত্যজিৎ রায়) (2. mai 1921 Kolkata – 23. aprill 1992 Kolkata) oli bengali päritolu India filmilavastaja ja -stsenarist, kirjanik ja helilooja, keda peetakse üheks 20. sajandi olulisemaks filmilavastajaks.

Elulugu

Satyajit Ray oli pärit haritlaste perekonnast. Tema vanaisa Upendrakishore Ray oli tuntud kirjanik, kunstnik ja helilooja. Tema isa Sukumar Ray oli tuntud nonsenssluuletuste autorina. Satyajit lõpetas Kolkata ülikooli majandusteaduse erialal. 1940 asus ta ema pealekäimisel õppima kunsti Rabindranath Tagore asutatud Visva-Bharati ülikooli. Tema õpetajateks olid bengali kunsti suurkujud Nandalal Bose ja Benode Behari Mukherjee. 1947 oli ta üks Kolkata Filmiklubi asutajatest. Ta alustas karjääri raamatukujundajana, kuid pärast kohtumist prantsuse filmilavastaja Jean Renoiriga ja Vittorio De Sica neorealistliku filmi "Jalgrattavargad" nägemist Londonis otsustas ta sõltumatuks filmilavastajkas hakata. Ta arendas välja isikupärase humanistliku stiili. Tema mängufilmid tuginevad ilukirjanduslikele teostele.
Juba 1955. aastal valminud esimene film "Pather Pā̃calī" (Tänava laul) pälvis ülemaailmselt tunnustust. Film sai üle 10 auhinna, sealhulgas 1956. aasta Cannes'i filmifestivali žürii eriauhinna. Filmi aluseks oli Bibhutibhusan Bandopadhyay samanimeline romaan, mis ilmus 1928. aastal. See oli esimene film triloogiast, mille teised filmid olid "Alistamatu" (1956) ja "Apu maailm" (1959).
Satyajit Ray kirjutas ka mitmeid lasteraamatuid, ulmet ja novelle.
Ta oli tuntud ka disainerina. Satyajit Ray loodud on mitu kirjafonti. Neist Ray Roman ja Ray Bizarr võitsid rahvusvahelise konkursi.
1983. aastal sai ta infarkti, mis piiras tema edasist tegevust filmilavastajana.

Tunnustused

Satyajit Ray pälvis elu jooksul hulgaliselt auhindu, teiste seas 32 India riiklikku filmiauhinda. Ta võitis 1956 Veneetsia filmifestivali Kuldlõvi. 1982 sai ta samas Elutöö Kuldlõvi. 1964 ja 1965 pälvis Berliini filmifestivali Hõbekaru auhinna. Veidi enne surma 1992 pälvis ta India kõrgeima tsiviilautasu Bharat Ratna ja elutöö eest Oscari. Ta oli ka Oxfordi ülikooli audoktor.
Energia jäävuse seadus

Energia jäävuse seadus on olulisemaid jäävusseadusi füüsikas, mis väidab, et isoleeritud süsteemi energia on ajas muutumatu suurus (energia on jääv). Sellest seadusest järeldub, et energia ei teki ega kao, ta võib vaid muunduda ühest liigist teise ning kanduda ühelt kehalt teisele.

Kvantfüüsika

Kvantmehaanikas on energia proportsionaalne lainefunktsiooni ajalise tuletisega. Asjaolu, et aja operaator ja ajalise tuletise võtmise operaator ei kommuteeru, põhjustab matemaatiliselt järgmise määramatuse relatsiooni: mida pikema aja jooksul süsteemi on võimalik jälgida, seda täpsemalt võib määrata süsteemi energia. Vastupidi: mida lühema aja jooksul meil süsteemi on võimalik jälgida (näiteks süsteem on ebastabiilne ja laguneb lühikese aja jooksul), seda halvemini on määratud süsteemi energia. Täpsemalt öeldes: energia ja aeg moodustavad Fourier' paari.
Jääpall

Reeglid

Rahvusvahelised jääpallireeglid jagunevad 18 paragrahviks. Mõningatele gruppidele – näiteks noortele, seenioridele või naistele – on lubatud teha erandeid.

Mängijad ja meeskond

Meeskond koosneb maksimaalselt 11 mängijast, kellest üks peab olema väravavaht. Vähem kui 8 mängijaga meeskonnal ei lubata mängu alustada.

Väravavaht

Väravavaht on ainuke mängija, kellel on lubatud puutuda palli kätega, aga ainult värava ees asuvas penaltialas. Väravavahil pole jääpallikeppi.

Varustus

Jääpalluri põhivarustuses on jääpalliuisud, jääpallikepp, kiiver, suukaitse ja väravavahil näokaitse. Muude kaitsmete hulka kuuluvad ka põlve-, küünarnuki- ja kaelakaitsmed.
Kahe meeskonna vormid peavad olema lihtsasti eristatavad. Uisud ja kepid peavad olema mängus kasutatavast pallist erinevat värvi.

Jääpallikepp

Jääpallikepp valmistatakse puidust või sellega sarnanevast materjalist. See ei tohi sisaldada metallosakesi ega teravaid osi, sest need võivad kaasmängijaid vigastada. Kepp ei tohi olla palliga sama värvi (oranž või roosa); see ei tohi olla pikem kui 127 cm.

Väljak

Jääpalliväljaku suurus jääb vahemikku 4050–7150 ruutmeetrit (45–65 m lai ja 90–110 m pikk). Jääpalliväljak on umbes sama suur kui jalgpalliväljak ja märgatavalt suurem kui jäähokiväljak.

Jääpall Eestis

Eestis on jääpalli mängitud aastast 1912. Alates 1921. aastast toimusid Eesti meistrivõistlused jääpallis. 1920. aastatel tegi esimesed mängud Eesti jääpallikoondis.
Eestis tegutseb Eesti Jääpalliliit.

Jääpall maailmas

Rahvusvahelisel Jääpalliliidul (FIB) on 27 liikmesriiki.

Maailmameistrivõistlused

Esimesed meeste jääpalli maailmameistrivõistlused toimusid 1957. aastal. Alates 1961. aastast toimusid need üle aasta ning alates 2003. aastast igal aastal. Kõige rohkem on osalenud 17 maad (2014). 
Aastal 2004 pälvis meistritiitli Soome. Kõik ülejäänud võistlused on võitnud kas Nõukogude Liit, Venemaa või Rootsi.
Esimesed naiste jääpalli maailmameistrivõistlused võitis 2004. aastal Rootsi.

Olümpiamängud

Jääpall oli olümpiamängudel demonstratsioonispordialana kavas 1952. aasta taliolümpiamänguddel. Näidisturniirist võttis osa kolm riiki: Norra, Rootsi ja Soome.
2010. aastal teatati, et jääpall on kavas 2014. aasta taliolümpiamängudel Sotšis. Seda aga ei juhtunud.
Jõnn

Jõnn on Kihnu Veeteede parvlaev.
Laev on ehitatud 1955. aastal Rootsis. Laeva eelmine nimi oli Dalaröström 93.
Laev on 38 meetrit pikk ja 8 meetrit lai. Laev võtab peale 62 reisijat ja 10 autot.
Eesti suursaadik Indoneesias

Eesti suursaadik Indoneesias on Eesti volitatud suursaadik Indoneesias. Suursaadik resideerib Canberra.
E-sport

Sarnasused ja erinevused tavaspordiga

E-sport on pidevalt arenenud, ning sarnastunud konventsionaalse spordiga. Näiteks on e-spordi vaatajaskond 2015. aasta märtsi seisuga eeldatavalt võrdne võrkpalli vaatajaskonnaga, ning eeldatakse, et 2017. aastaks on see võrdne ameerika jalgpalli vaatajaskonnaga. Lisaks on alates 2015. aasta teisest poolest kehtestatud kohustuslik dopinguproov suurematel turniiridel, kuna üks USA Counter Strike: Global Offensive-i profesionaane tiim "Cloud 9" leiti süüdi olevat Adderalli kasutamises turniiril. 
Adderall on narkolepsia ja hüperaktiivsuse vastu kasutatav ravim, mis on ühtlasi tõhus stimulant ja nootroopikum. Peale keemilise dopingu on e-spordis ka omaette fenomen nn „Häkkimine.“ Häkkimine on mängija eneseteadlik mängu modifitseerimine programmi abil, mis annab temale, või tema tiimile eeliseid, mida vastastiim ei saa. Häkkimisega vahele jäänud e-sportlane saab enamusjuhtudel võistluskeelu, koos tema mängu konto sulgemisega. Tuntumad karistatud häkkerid on: Hovik „KQLY“ Tovmassien (Titan), Joel „Emilio“ Mako (TeamProperty), ning Gordon „Sf“ Giry (Epsilon Gaming). League of Legendsi E-spordi kategoorias pole häkkimine tuntud, ent seal on ebaviisaka käitumise eest võistluskeelu saanud paljud professionaalsed mängurid.

Turniirid ja üritused Eestis

Ka Eestis korraldatakse e-spordi teemalisi üritusi. Neist seni suurim on „TTÜ E-sport“, mis sai alguse juba 2007. aastal. Kuigi 2007. aastal oli üritusel vaid käputäis külastajaid, on see tänaseks kasvanud juba 300 osavõtjani. „TTÜ E-sporti“ on seni korraldatud 2 korda aastas, kevadel ja sügisel. Traditsiooniliselt on tavaks olnud, et „TTÜ E-sport Sügis“ on mõeldud tudengitele, pakkumaks neile meelelahutust ja puhkust õppetööst, ent „TTÜ E-sport Kevad“ on avatud kõigile, kes aga kohale tulla soovivad.
Eesti suurimaks CS:GO võrgupeoks on interLAN, mis toimub 2007 aastal 7. korda 8.-10. detsembril 2017. Võrgupeo interLAN eesmärgiks on pakkuda lisaks mängurite ühismängimisele ka hariduslikku programmi, mille raames pakutakse praktikakogemust IT-st huvituvatele noortele.
Juhus (film)

Sisu

Filmi tegevus toimub Poolas 1970. aastate lõpul. Esitatakse kolm võimalikku varianti meditsiiniüliõpilase Witeki elust. Esimesel juhul jookseb ta viimasel hetkel raudteejaamas juba liikuma hakanud rongile. Ülikooli juhtkonna range liini kommunistid kutsuvad ta parteisse. Witek nõustub pakkumisega. Kui narkosõltlaste raviasutuses puhkeb vastuhakk, siis etendab ta läbirääkijana otsustavat rolli mässu mahasurumisel. Kuid ta läheb tülli oma tüdruksõbra Czuszkaga, kelle ametivõimud keelatud kirjanduse levitamise eest lühiajaliselt vahistavad. Lõpuks pettub ta valitud tees ja sattub vastuollu ülikooli kommunistliku juhtkonnaga.
Teisel juhul püüab Witek joosta raudteejaamas juba sõitvale rongile, kuid raudteeametnik peab ta kinni. Tekib kähmlus, kohale saabub politsei ja kohtus mõistetakse Witekile 30 päeva paranduslikke töid. Ta tutvub paranduslikke töid tehes ühe režiimivastasega ja ühineb põrandaaluse opositsiooniliikumisega. Varsti toimuvad aga läbiotsimised ja arreteerimised ning Witek sattub ebaõiglaselt kahtluse alla reetmises.
Kolmandal juhul jääb Witek rongist maha. Raudteejaamas kohtab ta oma kursusekaaslast Olgat, kellega nad varsti abielluvad. Witek lõpetab ülikooli ja asub tööle arstina, poliitiline tegevus ei huvita teda üldse.
Kõigil kolmel juhul peaks Witek erinevatel põhjustel lennukiga Pariisi sõitma. Kahel esimesel juhul jääb sõit ära. Kolmandal juhul istub Witek Pariisi sõitvale lennukile, mis varsti pärast õhkutõusmist plahvatab.
Valge Lootos

18. ja 19. sajandi ülestõusud

Neljasaja aasta jooksul oli "Valge Lootos" praktiliselt põranda alla surutud. Qingi dünastia keisri Qianlongi valitsemisaja lõpupoole muutus Hiina talupoegade olukord väga raskeks, sest nappis haritavat maad, koormised kasvasid, vaskraha devalveerus hõbeda suhtes ning maa koondus väheste suurmaaomanike kätte, mistõttu väiketalupoegadest said maatöölised. Puhkes mitu "Valge Lootose" ideedel põhinevat talupoegade ülestõusu, sealhulgas Wan Luni ülestõus 1774. Liikumine suruti maha alles 1803.
Juba 1811 puhkesid aga uued rahutused, mida juhtis "Valgest Lootosest" välja kasvanud Tianlijiao (taevaseaduse koolkond) ning mida salaja toetasid ka uue keisri Jiaqingi säästupoliitikaga rahulolematud õukonnaametnikud. Aastal 1813 tungisid vandenõulased Keelatud linna ning oleksid keisri äärepealt tapnud. Keisri pojal Daoguangil õnnestus isa viimasel hetkel päästa.
Ka arvukad järgnevad ülestõusud, mis Hiinat 19. sajandil vapustasid, olid ühel või teisel määral mõjutatud "Valge Lootose" ideedest. Nende seas oli 1851 puhkenud rahutused Shandongis, Henanis, Anhuis ja Jiangsus (taipingide ülestõus) ning bokserite ülestõus (1900).
Qing-ide dünastia (1644-1911) sattus raske löögi alla "Valge Lootose" poolt ja need pyydsid sala-taolasi hävitada ,kuid "Valge Lootos" kadus pöranda alla ja sponsoreeris nii ideoloogiliselt kui materiaalselt Hiina kodanliku revolutsiooni ,mis paiskas Hiina viimase imperatrissi troonilt .
Imperatriss Cixi-l (or Tz'u-hsi samuti Hsiao-ch'in) oli kaks isiklikku Valge Lootose sekti taolast kes aitasid ta nooruses troonile peale Hsien-feng (Xianfeng) surma , enne oli iludus yks tuhandest imperaatori liignaistest . Neist taolastest ja imelisest imperatrissist kirjutab pikalt tolle aegne Briti Impeeriumi saadik enda mälestuses