google/wiki40b huggingface dataset:
Columbia Records

Columbia Records on Ameerika Ühendriikide plaadifirma, mis kuulub Sony Music Entertainmentile.
Columbia Records loodi 1887. aastal, selle eelkäijateks olid Volta Graphophone Company (asutati 1886. aasta alguses) ja American Graphophone Company (asutati 1887. aasta märtsis). Columbia Records on helisalvestiste äris vanim seni tegutsev kaubamärk.
Teiste hulgas on Columbia Recordsi alt plaate avaldanud AC/DC, Adele, Louis Armstrong, Beyoncé, Johnny Cash, Mariah Carey, The Chainsmokers, The Clash, Miles Davis, Celine Dion, Bob Dylan, 50 Cent, Janis Joplin, George Michael, Pink Floyd, Santana, Frank Sinatra, Simon and Garfunkel, Bruce Springsteen, Barbra Streisand ja Andy Williams.
Aurik

Aurik ehk aurulaev on laev, mille jõuallikateks on üks või mitu aurumasinat või -turbiini. 
Aurikute auru tootvad katlad on tänapäeval sageli õliküttega. 
Auruturbiinid on tänapäeval ühed kõige võimsamad laevajõuseadmed. Neid kasutatakse nt tankeritel, kiiretel konteinerlaevadel jpt.
Fraser's Edition of the Works of George Berkeley

"Fraser's Edition of The Works of George Berkeley" on Charles Sanders Peirce'i 1871. aastal ilmunud artikkel, milles ta andis ülevaate George Berkeley filosoofiast enda tõlgenduses, arvustades Alexander Campbell Fraseri samal aastal avaldatud Berkeley neljaköitelist teostekogu. Peirce'i käsitlus lähtub tugevalt tema isiklikest filosoofilistest vaadetest (mida selles kontekstis on iseloomustatud "skolastilise realismina"), kuid on sellisena silmapaistev ja tänini ohtralt tsiteeritav. Artikkel ilmus ajakirja North American Review oktoobrikuises numbris 113 (1871), lk 449–472. Fraseri väljaanne Berkeley teostest, mida hiljem täiendas ka Fraseri kirjutatud üheköiteline Berkeley biograafia (1881) ja millest 1901. aastal ilmus laiendatud trükk, jäi pikaks ajaks standardväljaandeks, kuni uue ja seni viimase, A. A. Luce'i ja T. E. Jessopi toimetatud väljaande ilmumiseni 1948-57.
Tänapäevase teadusliku toimetustöö tavade taustal paistab silma ka Peirce'i arvamus, et ehkki Fraseri väljaanne sisaldab varasematesse kogumikesse kaasamata teoseid ning toimetaja on olnud algteksti suhtes tähelepanelikum kui paljud teised, rikuvad arvukad joonealused märkused teksti väljanägemist.
Romeškalnsi mõis

Romeškalnsi mõis, ka Auguli mõis (saksa keeles Romeskaln, läti keeles Romeškalna muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Valga kreisis Apekalnsi kihelkonnas. Tänapäeval asub Lätis Alūksne piirkonnas Veclaicene vallas Romeškalnsi külas.

Mõisa suurus

Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 2 ja 1/3 adramaad, sellele allus 45 mees- ja 46 naishinge.
Liivimaa

Liivimaa (ladina Livonia, läti Vidzeme (tänapäeval kasutatakse peamiselt Läti territooriumile jääva Liivimaa kohta), Livonija (kasutusel peamiselt Vana-Liivimaa kohta), Līvzeme (kasutusel liivlaste asuala kohta), saksa Livland, liivi Līvõmō, poola Inflanty, vene Лифляндия, Ливония) on ajalooline territoorium nüüdisaegse Eesti ja Läti alal.

Ajalooline ülevaade

Territoorium, mis kandis Liivimaa nime, on aja jooksul tunduvalt muutunud. Kuni 13. sajandini tähistas Liivimaa liivlaste asuala Liivi lahe rannikul ja Väina jõe ümbruses. 1206. aastaks kehtestus liivlaste aladel Riia piiskopi ja ristisõdijate võim. Hiljem kandus Liivimaa nimi ka teistele ristisõdijate vallutatud aladele, mistõttu 13. sajandi lõpuks hõlmas keskaegne ehk Vana-Liivimaa juba kogu tänase Eesti ja Läti territooriumi, kus eksisteerisid ristisõdijate riigid (Riia peapiiskopkond ja Liivi orduriik ning Tartu, Saare-Lääne ja Kuramaa piiskopkond). Erandiks võiks lugeda Taanile kuuluvat Põhja-Eestit (Eestimaad, kuid pärast 1346. aastat langes see Liivi ordu kätte ning oli pärast seda ühemõtteliselt Vana-Liivimaa osa.
16. sajandi keskel alanud Liivi sõja tagajärjel jagati keskaegne Liivimaa naaberriikide vahel ära. Liivimaa nime säilitas 1562. aastal Poola kätte langenud Vana-Liivimaa lõunaosa, mis koosnes Lätist ja Lõuna-Eestist, seda nimetati ka Üle-Väina hertsogkonnaks, mis alates 1566. aastast oli personaalunioonis Leeduga ning 1569. aastast Rzeczpospolitaga. Poolast vasallisõltuvuses olevat Kuramaa hertsogiriiki Liivimaa osaks enam ei loetud. 
1625. aastaks vallutas Lõuna-Eesti ja Põhja-Läti (kuni Väina jõeni) Rootsi, kes ametlikult sai need alad endale Altmargi vaherahuga 1629. aastal. Vastvallutatud aladel kujunes Liivimaa kubermang, mille keskuseks sai Riia. Poolale jäänud Latgalet nimetati seejärel ka Poola-Liivimaaks ehk Inflantyks. 
1710. aastaks vallutas Liivimaa kubermangu Rootsilt Venemaa (viimane sai selle ametlikult enda valdusse 1721. aastal), Poola-Liivimaa langes tema kätte 1772. aastal Esimese Poola jagamisega. Seejärel kadus nimi Poola-Liivimaa käibelt ja Latgale liideti Vitebski kubermanguga, nimi Liivimaa kinnistus aga üheselt Liivimaa kubermangule. Alates 1795. aastast oli Liivimaa üks kolmest Venemaa Läänemere ehk Balti kubermangust, teised kaks olid Eestimaa kubermang Liivimaast põhjas ning Kuramaa kubermang Liivimaast läänes ja lõunas. Liivimaa kubermang oli kolmest suurim ja olulisim ning Riias resideeris puhuti kindralkuberner, kes valitses kõiki kolme kubermangu. Mõnikord, eriti baltisakslaste kultuuriliste teemade puhul, kasutati terminit Liivimaa ka kõiki kolme kubermangu hõlmava üldmõistena.
1917. aastal liideti Liivimaa kubermangu põhjapoolne osa ehk Lõuna-Eesti Eestimaa kubermanguga, aasta hiljem lõppes kubermangu eksistents Saksa okupatsiooni tõttu. Lätis on mõiste Liivimaa (Vidzeme ehk Läti-Liivimaa) Põhja-Lätit hõlmava piirkonna nimena siiani kasutusel.
Johann Christian Moier

Johann Christian Moier (10. märts 1786 Tallinn – 1. aprill 1858 Bunino) oli baltisaksa arstiteadlane.
Johann Christian Moier oli vaimuliku poeg. Ta õppis Tartu Ülikoolis 1803–05, tudeeris ka Göttingeni ja Padua ülikoolis.
Ta töötas 1814–36 Tartu Ülikoolis kirurgia professorina. 1817–30 oli Moier neljal korral lühikest aega Tartu Ülikooli arstiteaduskonna dekaan. Ta oli 1834–36 Tartu Ülikooli rektor. Seejärel kolis Moier oma valdustesse Orjoli kubermangus Buninos, kuhu jäi elama surmani.
Tema õpilaste hulka kuulusid Nikolai Pirogov, Vladimir Dal, Fjodor Inozemtsev ja Aleksei Filomafitski. Pirogov võttis temalt üle kirurgia õppetooli juhtimise.
14. juulil 1814 abiellus Moier Maria Protassovaga, kes oli Vassili Žukovski õetütar. Moier õpetas oma naiselegi arstiteadust ja see käis Tartu naistevanglas vange ravimas. Abielust sündis pärast mitu aastat kestnud abielu tütar Jekaterina. 18. märtsil 1823 sünnitas Maria surnud poja ja suri ka ise samal päeval.
Leo Saluste

Leo Saluste (sündinud 29. mail 1930 Tudulinna vallas Virumaal) on Eesti põllumajandusteadlane.

Elulugu

Leo Saluste on talupidaja poeg. Ta lõpetas 1949 Jäneda Põllumajandustehnikumi, 1959 Eesti Põllumajanduse Akadeemia agronoomiateaduskonna, põllumajanduskandidaat (1972, EPA), väitekiri "О хранении и использовании травяной муки для кормления молочных коров в условиях Эстонской ССР", põllumajandusdoktor (1991, Läti Teaduste Akadeemia Põllumajandusakadeemia, Jelgava), väitekiri "Технология промышленного производства и использования высокопитательных кормосмесей, баланссирующих кормовые рационы сельскохозяйственных животных".
Oli 1949–54 mitmes majandis agronoom ja peaagronoom, 1954–58 põllumajanduskoolides õpetaja ja asedirektor, 1958–61 Kurtna Linnukasvatuse Katsejaama vanemagronoom, 1961–66 Vabariikliku Kolhooside ja Sovhooside Juhtiva Kaadri Ettevalmistamise Aastase Kooli õppeala asedirektor, 1967–90 Vinni Näidissovhoostehnikumi teadusdirektor ja ühtlasi 1966–67 Eesti NSV TA Loomakasvatuse ja Veterinaaria Instituudi nooremteadur, 1967–77 mittekoosseisuline teadur; 1977–92 söötade tootmise tehnoloogia osakonna (sektori) juhataja, 1990–97 Teadus- ja Tootmiskoondise VIREKO direktor, 1997–2005 EPMÜ vanemteadur ja Virumaa-Vinni teadusinfokeskuse juhataja, ühtlasi aastast 2006 MTÜ "Virumaa Biogaas" juhatuse esimees. Leo Saluste on Eesti Rooma Klubi liige.

Teadustöö

Uurimisvaldkonnad: rohujahu säilitamine, suure söödaväärtusega söödasegude tootmise tehnoloogia ja nende kasutamine põllumajandusloomade tasakaalustatud söödaratsioonides. Vinni Näidissovhoostehnikumi jõusöödatehase rajamise algataja. Aastast 1992 kogunud ja töödelnud põllumajandusalast teadusinfot, tegelenud bioenergia kasutamise ning teadusinfo vahetamise probleemidega. Koondanud virtuaalsesse raamatukogusse ligi 5000 innovaatilist infoallikat 10 teemal, sh 500 allikat teemal "Agraarsektori bioenergia kasutamine" (käsiraamatu makett ilmumas). Esinenud teaduskonverentsidel kodu- ja välismaal ning aastast 2003 Akadeemilise Põllumajanduse Seltsi aastakoosolekutel. Gesellschaft für Informatik in der Land-, Forst- und Ernährungswirtscahft'i (GIL) (aastast 1996), Deutsche Gesellschaft für Informationswissenschaft und Informatsionspraxis'e (2005–) ja Regionet-Europe EWIV/EEIG'i liige (2006–). Üle 70 teadustrükise, 1 kasulik mudel.
Inimese T-lümfotroopne viirus 2

Inimese T-lümfotroopne viirus 2 (HTLV-2) on retroviirus, mis on lähedases suguluses ja 70% sarnane inimese T-lümfrotroopse viirusega 1 (HTLV-1).
Viirus on levinud Ladina-Ameerikas ja narkosõltlastel Euroopas ja Ameerikas.

Sümptomid

95% nakatunutest ei tunne sümptomeid. Viirus tekitab vähki.
Heino Liimets

Uurimistöö

Liimets tegeles kasvatusteooria, didaktika, kasvatusfilosoofia ja sotsiaalpedagoogikaga.   
1950. ja 1960. aastatel esitas ta raskestikasvatatavate lastega tegeldes esitas ta koos L. I. Novikova ja A. T. Kurakiniga kasvatuse ja õpetamise süsteemse ja kompleksse käsituse idee.
Eduka õppetegevuse eeldus on Liimetsa järgi õpetaja ja õpilase vastastikune mõju ja vastastikune rikastamine (1967). Kasvatus on kasvandiku ja kasvataja vaheline vastastikune toime, mis loob soodsad tingimused õpilase isiksuse juhtimiseks. 
Kogu elutegevust tuleb uurida inimese arengu kontekstis. Lähtudes sellest tehti 1970. ja 1980. aastatel Eesti vanemate klasside õpilaste representatiivne uuring. 
Pedagoogika on Liimetsa järgi integratiivne teadus, mis põhineb psühholoogial, sotsioloogial, füsioloogial ja teistel teadmisvaldkondadel.  
Ta töötas välja rühmatöö kontseptsiooni, mis on suunatud iga õpilase isiksuse arengule. Ta püüdis orienteerida õpetajat isiksuslikule lähenemisele. Ta töötas välja integraalse didaktika kontseptsiooni. Ainult intellektuaalsele arengule orienteeritud didaktikateooria ei peegelda tervikliku isiksuse kujunemise protsessi täielikult. Ainult õppetegevus loob tingimused ellu lülitumist võimaldavate integraalsete isiksuseomaduste kujunemiseks. 
Liimets korraldas psühholoogide, pedagoogide, filosoofide ja meedikute sümpoosiume ja suvekoole. Ta oli 1972. aastast kuni elu lõpuni Ühiskondliku Pedagoogika Uurimise Instituudi direktor. Ta oli ka NSV Liidu Psühholoogide Seltsi Eesti osakonna kauaaegne esimees.

Isiklikku

Airi Liimets on tema tütar.
Enn Koemets oli tema onu.
Be'er-Sheva

Kõrgharidus

Linnas asub Ben-Guriyyoni ülikool.

Sport

Jalgpalliklubi HaPo'el Be'er-Sheva mängib Iisraeli kõrgliigas.
Meemesilane

Teaduslik uurimine

Apidoloogia ehk mesindusteadus uurib mesilasi, eriti nende rolli kasulike taimede tolmeldamisel ning nende kasutamist mee saamiseks.
Lake'i maakond (Florida)

Ajalugu

Lake'i maakond moodustati 27. mail 1887. aastal Sumteri ja Orange'i maakonna osadest. Maakond sai nime järvede järgi: maakonnas asub umbes 1400 järve.
Sergei Mihnov

Sergei Dmitrijevitš Mihnov (8. oktoober 1860 Kiiev – 3. august 1924 Voronež) oli arstiteadlane.
Ametniku poeg, aadlik. Õppis Peterburi Ülikoolis ja Sõjalis-Meditsiinilises Akadeemias, kus ka töötas. Oli Tartu Ülikoolis sünnitusabi ja naistehaiguste professor 1903–1918, seejärel kolis Voroneži.
Seksuaalvähemus

Seksuaalvähemus ja bioloogia

Bioloogia vaatevinklist vaadatuna tuleb seksuaalvähemusi (aga ka mittevähemusi) tunnistada hälbeks juhul, kui nad ei täida ühte elusolendite põhieesmärki – paljunemist. Paljunemise eesmärgi ignoreerimisel on liik määratud järglaskonna puudumise tõttu hukule. Samas, kuni seksuaalvähemus jääb populatsioonis vähemuseks, ei kujuta ta liigi püsimisele ohtu. On teooriaid, mis väidavad, et näiteks homoseksuaalsus on üks evolutsioonilisi populatsiooni arvukuse isereguleerimise vahendeid. Samas aga tuleks kindlasti rõhutada, et erinev seksuaalne sättumus ei tähenda, et inimene ei sooviks või ei suudaks paljuneda. Seega on põhimõtteliselt erinevuse aspekt vaid selles, et samasoolise paari suguühe ei ole viljakas – muus osas ei saa paljunemise aspekti "hälbelisena" mõista.

Seksuaalvähemus ja meditsiin

Tänapäeval pole paljud seksuaalvähemuste hulka kuuluvad seksuaalsed omadused või seksuaalne sättumus meditsiinilisest seisukohast patoloogiline nähtus oma seksuaalsuse tõttu. Kui lugeda seksuaalvähemuste hulka ka sünnipäraselt anatoomilisest normist kõrvalekalduvate sugutunnustega indiviidid (näiteks hermafrodism), on nende patoloogia just sellest, mitte nende seksuaalsetest eelistustest tingitud. Parafiiliaid loetakse teatud juhtudel psüühikahäirete hulka kuuluvaks, kuigi nii mõnigi (aga mitte kõigi) parafiilia võib olla ka normaalse seksuaalkäitumise variatsioon. Nii homo- kui ka heteroseksuaalsust peetakse meditsiiniliselt normaalseks, patoloogiline seisund on egodüstooniline seksuaalsättumus, mis tähendab, et inimene ise ei ole rahul oma seksuaalse sättumusega.

Seksuaalvähemus ja ühiskond

Ühiskonna suhtumine seksuaalvähemustesse on ajaloos olnud erinev. Nõukogude Liidus olid seksuaalvähemused põranda all, mitteheteroseksuaalne seksuaalsuhe oli seadusega keelatud ja karistatav. Viimasel ajal hakkab ka eesti ühiskonda jõudma seisukoht, et seksuaalvähemuse esindajad on samasugused inimesed nagu kõik teised ja nende eripärisid seksuaalelu vallas võib tolereerida.
Ühiskonnas levinud stereotüüpide kohaselt on seksuaalvähemused promiskuiteetsed, neil on rohkem partnereid kui heteroseksuaalsetel inimestel. Paljude uuringute kohaselt on see ka osaliselt tõsi, kuigi homoseksuaalsuse kohta on näidatud, et see peab rohkem paika ühiskondades, kus homoseksuaalsust ei tolereerita. Sobiva rollimudeli keelamise läbi võib ühiskond ise stigmatiseerida teatud gruppe.

Seksuaalvähemus ja poliitika

Päris mitmed mõjukad poliitikategelased on tunnistanud end seksuaalvähemuse hulka kuuluvaks ja püüdnud oma autoriteediga kujundada suhtumist seksuaalvähemustesse. Välistatud pole ka sarnaselt reklaamitööstusega nn häältepüüdmine, kuna mõningate arvamuste kohaselt on seksuaalvähemusi umbes 5% populatsioonist, mis on arvestatav kogus hääli valimiskampaanias.
Vallavanem

Vallavanem (vananenud terminiga vallatalitaja) on valla kõrgeim ametiisik. Vallavanema valib vallavolikogu. Vallavanem moodustab vallavalitsuse, juhib selle tööd ja vastutab vallavolikogu ees.

Tegevuspiirangud

Tegevuspiirangutega piiratakse suuremas või vähemas ulatuses vallavanema õigust teostada järelevalvet teatud valdkonnas, osaleda ettevõtluses (mõnel pool ka passiivse osaniku või aktsionärina) ja tegutseda teisel töökohal. Tegevuspiirangud ei pruugi piirduda nende isikute ametis oleku perioodiga, vaid võivad jääda kehtima ka määratud ajaks pärast isiku ametist lahkumist. KOKS näeb vallavanemale, linnapeale ja teistele valitsuse liikmetele ette mitmeid tegevuspiirangud. 
Näiteks kui sellises ametis olev isik tegeleb või soovib tegeleda väljaspool ametikohustusi töölepingu või teenuste osutamise lepingu alusel mõnel muul töö- või ametikohal, siis peab ta sellest viivitamatult kirjalikult ka volikogule teada andma. Lisaks ei tohi vallavanem võtta osa valitsuse sellise üksikakti arutamisest ja otsustamisest, mille suhtes talle laieneb toimingupiirang korruptsioonivastase seaduse kohaselt.
Eraldiseisvate piirangutena vallavanemale on KOKS-is toodud välja, et sellisel positsioonil töötav isik ei tohi töötada väljaspool ametikohustusi ühelgi muul valitaval või nimetataval riigi või sama kohaliku omavalitsuse ametikohal ega tohi  kuuluda samal ajal vallavolikogusse ega olla volikogu esimees. Ta on omavalitsusüksuse ja valla- või linnavalitsuse esindaja ning seda vastavalt seadusega, valla või linna põhimäärusega või volikogu poolt antud pädevusele ning täidab seda kohustust kuni 4 aastat. Vallavanemal on valitsuse moodustamise pädevus, kuid seda tehes ei tohi ta kalduda kõrvale valla või linna põhimääruses sätestatud üksikasjadest.
Volikogu liige, kes on valitud samas vallas või linnas vallavanemaks või linnapeaks või on kinnitatud valla- või linnavalitsuse liikmeks või nimetatud ametisse valitsuse palgaliseks liikmeks, ei tohi alates valituks osutumise, liikmeks kinnitamise või ametisse nimetamise hetkest osaleda sellise volikogu üksikakti arutamisel ega otsustamisel, millega määratakse talle töötasu või hüvitis.
Ungursi järv

Ungursi järv on järv Lätis Pārgauja piirkonnas Raiskumsi vallas. Järve pindala on 3,936 km². Järve suurim sügavus on 7 meetrit.
Kölni mark

Kölni mark (saksa keeles Kölner Mark või Kölnische Mark) oli endisaegne kaaluühik, mis oli võrdne 233,856 grammiga. Kölni mark oli hiliskeskaegses Euroopas üks enimkasutatud ja tunnustatumaid kaaluühikuid.
Buskerud

Geograafia

Buskerudi maakond paikneb Oslofjordi piirkonna Hurumi vallast kuni Hallingi mäestiku ja Hardangerini. Buskerud on jagatud piirkondadeks: Eiker, Ringerike, Numedal ja Hallingdal. Ringerike pealinnapiirkond on Hønefoss, mille lääneosa on mägise pinnamoega platoo metsadega kaetud orgudega ja kõrgete heinamaadega. Selle idaosa on madalik paljude järvede ja jõgedega. Suurimad järved on Tyrifjorden ja Krøderen. Hordalandis saab alguse Norra pikkuselt  kolmas, Numedalslågeni jõgi, mis voolab läbi Buskerudi Vestfoldini, kus suubub merre.
Agathenburg

Ajalugu

Lieth, nagu seda alguses nimetati, kuulus vürstlikku Bremeni peapiiskopkonda, 1180. aastal rajatud otse keisrile alluvasse territooriumisse. 16. sajandi keskpaigas võtsid Liethi elanikud omaks luterluse. Tilly juhitud Katoliikliku Liiga okupatsiooni ajal kannatas Lieth uuestikatoliseerimise katsete all.
1648. aastal muudeti vürstlik peapiiskopkond Bremeni hertsogkonnaks, mida valitseti esmalt personaalunioonis Rootsi krooniga – mille katkestas Taani okupatsioon (1712–1715) – ja 1715. aastast Hannoveri krooniga. 1807. aastal annekteeris hertsogkonna üürike Vestfaali kuningriik, 1810. aastal annekteeris selle Prantsusmaa. 1813. aastal anti hertsogkond tagasi Hannoveri kuurvürstkonnale, mis – pärast selle ülendamist Hannoveri kuningriigiks 1814. aastal – liidendas hertsogkonna reaaluniooni ja hertsogkonna territooriumist, sealhulgas Agathenburgist, sai 1823. aastal loodud Stade regiooni osa.

Vaatamisväärsused

1655. aastal püstitas Bremen-Verdeni hertsoglik kindralkuberner Hans Christoff von Königsmarck Liethis lossi ja nimetas selle oma naise Agathe von Leesteni järgi. Lossi nimest sai ka Liethi küla nimi.

Transport

Metroosüsteem S-Bahn Hamburg teenindab Agathenburgi raudteejaamast.
Positiiv (ajakiri)

Positiiv on Eesti fotoajakiri fotograafidele ja fotokunstnikele, harrastuspildistajatele ja fotohuvilistele.
Ajakiri ühendab erineva valdkonna ja põlvkonna fotograafe, fotograafiaga seotud organisatsioone, mäluasutusi ja ühendusi, kajastab fotoloomingut, fotoprojekte ja sündmusi. Positiiv on Tallinna Fotokuu ja Fotokunstimessi koostööpartner.
Positiiv ilmub neli korda aastas: märtsis, juunis, septembris ja detsembris.

Ajalugu

Positiiv ilmub alates 2010. aastast. Kui ajakirja esimestes numbrites domineerisid peamiselt pildid, siis alates 2012. aasta sügisest on muutunud oluliseks ka sõnaline osa.
Kultuuripärandi aasta raames 2013 ilmus ajakirjas ülevaade Eesti Rahva Muuseumi esimese kutselise fotograafi Johannes Pääsukese loomingust, pikem ülevaade teatrifotode eripärast ja fotod Eesti teatrite Shakespeare'i etendustest läbi aegade. Tutvustati Fotomuuseumi kogusid ja tegevust läbi mitme aastakümne ning vanafotograafiaga tegelejate loomingut. Vahendati Kumus toimunud fotonäitusi.

Autorid

Fotoloomingut vahendavad ajakirja lugejatele kunstiteadlased, ajakirjanikud, filmiinimesed, fotograafid ja kunstnikud:
Andres Tarto, Andres Toodo, Anneli Porri, Annika Toots, Daniel C. Blight, Gregor Taul, Kaarel Mikkin, Kadri Laas, Kristel Schwede, Kristian Saks, Kristjan-Jaak Tammsaar, Manfred Vainokivi, Margit Adorf, Margus Hendrikson, Merilin Talumaa, Märt Haamer, Oliver Moosus, Ove Maidla, Riina Varol, Sten Kauber, Sven Začek, Tanel Verk, Tiina Abel, Tristan Priimägi.
Positiivis on ilmunud järgmiste fotograafide ja kunstnike looming:
Aleksander Ivaškevitš, Andres Tarto, Andrey Kulpin, Ann Tenno, Anton Novožilov, Arne Maasik, Arvo Iho, Assar Jõepera, Danel Rinaldo, Dmitri Kotjuh, Erik Prozes, Flo Kasearu, Gabriela Liivamägi, Guido Kangur, Harri Rospu, Heikki Leis, Herkki-Erich Merila, Ingmar Muusikus, Iris Kivisalu, Jaak Põder, Jaak Sarv, Jaan Klõšeiko, Jaan Künnap, Jaan Pääsuke, Jaanus Samma, Kaarel Mikkin, Kai Herkel, Kaido Haagen, Kaisa-Madli Mäe, Kalju Suur, Karel Kravik, Karl Ander Adami, Kaspar Saaremets, Katrin Amos, Kaupo Kikkas, Kerly Ilves, Kadri Vaher, Kristian Saks, Kristina Õllek, Kristjan-Jaak Tammsaar, Kylli Sparre, Lasse Tur, Laura Kallasvee, Laura Põld, Lembit Michelson, Marge Monko, Marge Nelk, Margus Hendrikson, Margus Muts, Maris Ojasuu, Martin Lazarev, Martin Vällik, Mats Õun, Maxim Mjödov, Meelis Kivirand, Mihkel Uba, Mirjam Mölder-Mikfelt, Okeiko, Oliver Moosus, Ott Kadarik, Ove Maidla, Paul Kuimet, Peeter Langovits, Peeter Laurits, Priit Põder, Rait Tuulas, Remo Savisaar, Renee Altrov, Riina Varol, Rivo Tarum, Roman Neimann, Sergei Zjuganov, Sven Začek, Sven-Erik Mändmaa, Tanel Verk, Tarmo Mikussaar, Tarmo Virves, Tiiu Kirsipuu, Toomas Volkmann, Tõnu Noorits, Tõnu Tunnel, Urmas Kärdi, Urmas Tartes, Wim Lamboo.
OP (ettevõte)

OP on Soome suurim pankrühm, mis asutati aastal 1902.
Panga peakontor asub Helsingis. Eestis tegutseb Pohjola Pankki filiaal.
OP aktsiad on noteeritud Helsingi börsil alates aastast 1989. Ettevõttel on 30 000 aktsionäri.
Aktsia hind kuulub Helsingi börsi indeksi OMXH25 koosseisu.
Artikli kirjutamisel on kasutatud soomekeelset artiklit fi:OP-Pohjola seisuga 8.07.2011.
Helsingi börsi indeksi OMXH25 ettevõtted
Cargotec – Elisa Oyj – Fortum – Kemira – Kesko – Kone – Konecranes – Metso – Neste – Nokia – Nokian Tyres – Nordea AB – Orion – Outokumpu – Outotec – OP – Rautaruukki – Sampo Group – Sanoma – Stora Enso – Telia Company – Tieto – UPM – Wärtsilä – YIT  
(august 2010)
Honda Jazz

Honda Jazz on Honda väikeauto. Seda on toodetud 3 põlvkonda. 3. põlvkond tuleb müügile 2015. aastal. See peaks tulema sarnane Jaapanis müüdava 3. põlvkonna Honda Fitiga. Sellest tuleb arvatavasti ka DSG-käigukasti kasutav hübriidversioon. Telgede vahe on uuel mudelil pikem ja seega on ka sõitjateruum avaram. Mootorivalikusse on oodata uusi jõuallikaid.