google/wiki40b huggingface dataset:
Grigori Potjomkin

Vürst Grigori Aleksandrovitš Potjomkin (13.vkj/24. september 1739– 5./16. oktoober 1791) oli Venemaa riigitegelane, sõjaväelane ja Katariina Suure favoriit. Teenis välja kindralfeldmarssali aukraadi.

Noorus

Grigori Potjomkin sündis mitte jõukas aadliperekonnas, tema erupolkovnikust isa suri, kui Grigori oli seitsmeaastane. Teda kasvatas esialgu ema, aga kui pere kolis Moskvasse sugulaste juurde, saadeti poiss erapansioni. 1755. aastal, kui Grigori oli 15-aastane, pandi ta kirja ratsakaardiväkke, aga juba järgmisel aastal astus ta gümnaasiumi, mis tegutses äsja (1755) asutatud Moskva ülikooli juures. Potjomkinit, kes näitas üles erilist võimekust teadustes, eriti teoloogias, kirjanduses ja ajaloos, esitleti 1757. aastal koos teiste tublimate üliõpilastega keisrinna Jelizaveta Petrovnale, kuid 1760. aastal eksmatrikuleeriti ta loengutest puudumise tõttu ülikoolist. Pärast ülikoolist välja heitmist asus ta teenistusse ratsakaardiväepolku, kus ta alustas sõjaväelase karjääri vahtmeistrina ning keiser Peeter III onu, Holsteini printsi Georgi adjutandina.

Osalus poliitikas

Potjomkin osales 1762. aasta riigipöördes, mis tõi võimule Katariina II.
Mõningatel andmetel sõlmisid Katariina ja Potjomkin 1774. aastal salaja abielu ja Potjomkin oli Katariina noorima lapse Jelizaveta Tjomkina isa.
Potjomkin oli Vene armee ülemjuhataja Vene-Türgi sõjas 1787–1792. Suri pisut enne sõja lõppu.
Henn Treial

Henn Treial (Herbert Treial; 15. oktoober 1905 Haaslava vald – 19. november 1941 Tartu) oli eesti ajakirjanik ja poliitik.
Ta oli Rahvuskogu ja I Riigivolikogu liige. 20. aprillil 1940 valiti ta Tartu Tööstuse Panga esimeheks.
Ta hukati Saksa okupatsioonivõimude poolt.
24. veebruaril 1938 anti talle Kotkaristi V klassi teenetemärk.
NSV Liidu Üldise Masinaehituse Ministeerium

Samanimeline rahvakomissariaat

Aastatel 1939–1941 eksisteeris NSV Liidu Üldise Masinaehituse Rahvakomissariaat (rahvakomissar Pjotr Paršin), mis kujundati 1941. aasta novembris ümber NSV Liidu Miinipildujarelvastuse Rahvakomissariaadiks. Viimase baasil loodi Paršini juhtimisel 1946. aasta veebruaris NSV Liidu Masina- ja Aparaadiehituse Rahvakomissariaat.
Hesi Siimets-Gross

Hesi Siimets-Gross (kuni 2000. aastani Hesi Siimets; sündinud 17. mail 1976) on Eesti õigusajaloolane.

Elulugu

Hesi Siimets-Gross õppis 1983–1994 Johannes Semperi nimelises Tartu 8. Keskkoolis. Ta on lõpetanud Tartu Ülikooli õigusteaduskonna (bakalaureusekraad 1999, magistrikraad 2002 ja PhD 2011). Tema magistritöö teemaks oli "Asja mõiste ja liigitus klassikalise ajastu Rooma õiguses Gaiuse Institutsioonide näitel" (juhendaja Marju Luts-Sootak) ja doktoritööks "Das "Liv-, Est- und Curlaendisches Privatrecht" (1864/65) and das römische Recht im Baltikum" ("Balti Eraseadus (1864/65) ja Rooma õigus Balti provintsides", juhendaja Marju Luts-Sootak). Ta on Tartu Ülikooli õigusteaduskonna õiguse ajaloo ja Rooma õiguse dotsent.
1996-1997 töötas ta hotelli Tartu juristina. 2004-2007 ja taas 2016. aastast on ta Euroopa Liidu Kohtu keelejurist.

Teadustöö

Tema peamised uurimisvaldkonnad on Rooma õigus ja selle retseptsioon nii Baltimaades kui ka Euroopas ning põhiõigused 1920.–1940. aastatel. Hesi Siimets-Gross oli üks 2005. aastal ilmunud ladina-eesti õigussõnastiku koostajaist. 2019. aastal ilmus TÜ kirjastuses Siimets-Grossi ja Merike Ristikivi tõlkes "Fontes iuris Romani: Rooma õiguse allikate kogumik".
Triigi mõis (Kose)

Triigi mõis ehk Kõue mõis (saksa keeles Kau) oli rüütlimõis Kose kihelkonnas Harjumaal. Tänapäeval jääb kunagine mõis Kose valda Harju maakonnas.

Ajalugu

Kõue mõisa on esmakordselt mainitud 1319, mis teeb sellest ühe vanima mõisa Harjumaal. Esialgu asus mõisakeskuse praeguses asukohas vasallilinnus. Keskajal kuulus mõis Dückeritele. 17. sajandil läks aga Saltzade valdusse. 
Põhjasõja järel kuulus mõis Strykide aadlisuguvõsale, ning peale neid Mellinitele ja Reuternitele. 
Strykide nimest on tulnud ka mõisa eestikeelne nimi.
1779. aastal sai mõisa omanikuks Hermann von Brevern. 
1832 ostis mõisa maadeavastaja Otto von Kotzebue, kelle järeltulijaile jäi mõis 1906. aastani. 
1906–1919 kuulus Kõue mõis Hagemeisteritele ja oli Paunküla kõrvalmõis. 
1922. aastal sai mõisa teenete eest Vabadussõjas kolonel Karl-Johann Laurits, VR II/2, VR II/3. Laurits müüs mõisa 1939. aastal.
1943. aastal paigutati mõisa kool, mis jäi hoonesse kuni 1975. aastani. Sealt alates seisis hoone tühjana ja lagunes.
1992. aastal müüs kohalik omavalitsus mõisa eraisikule. 2006. aastal omandas mõisa Eerik-Niiles Kross, kes alustas renoveerimistöid, mis lõppesid 2012. aastal.
Mõisa saksakeelsest nimest Hof Kau tulenes 1992–2013 eksisteerinud Kõue valla nimi.

Mõisakompleks

Mõisa peahoone vanimad osad võivad pärineda keskaegsest kindlustatud mõisahoonest, millele viitavad paksud ebakorrapärased müürid. 
17.–18. sajandil rajati ühekorruseline barokne peahoone.
Hoone klassitsistlik kujundus pärineb 1817. aasta ümberehitustest, mil härrastemaja ühele otsale ehitati teine korrus, kujundati fassaadid klassitsistlikeks ning lisati kolm neljasambalist portaali. Samas säilis varasem barokne kelpkatus.
Hoone esise suure väljaku ääres paiknesid viie kaaravaga ait ja tall-tõllakuur. Eraldi sissesõidu tee ääres paikneb tööhobuste-tall.
Ülejäänud abihooned asusid härrastemajast eemal ning on nüüd valdavalt hävinud või varemeis.
Tänapäeval on mõisasüda eravalduses. 2010. aasta kevadel alustati Kõue mõisa mahukaid taastamistöid, mis lõpetati 2012. aastal.
Mõisas pakutakse kvaliteetset kultuurikava, eeskätt kontserte ja teatrietendusi.
Vaimne kultuuripärand

Vaimne kultuuripärand (ka vaimne pärand, immateriaalne pärand, mittemateriaalne pärand või elav pärand) on kultuuri elava kontekstiga seotud kultuuripärand. Vaimse kultuuripärandi alla kuuluvad kogukonna või rühma teadmised, oskused, kombed ja tavad, mida antakse põlvest põlve edasi ja mis on kogukonnale või rühmale omased ja olulised ka olevikus. 
Vaimsele kultuuripärandile vastandub aineline kultuuripärand.
Kogu maailma vaimse kultuuripärandi selgitamiseks koostatakse vaimse kultuuripärandi nimistut.  
Vaimse kultuuripärandi kaitsmiseks on koostatud UNESCO vaimse kultuuripärandi kaitse konventsioon.

Vaimne kultuuripärand Eestis

Eestis tegutseb kultuuriministeeriumi juures 2009. aastast vaimse kultuuripärandi nõukogu.
Eestis koostatakse Eesti vaimse kultuuripärandi nimistut.
"Sült on kahtlemata vaimne kultuuripärand – tuttav kõigile ja põlvkondadeüleselt hinnatud. ... Keskusele saatis vastused 210 tubli eesti süldisõpra. Valminud sissekandes peegeldub süldi roll eesti inimese toidulaual nii hetkel, minevikus kui ka tulevikus. Asjaolu, et nii rohkelt inimesi süldi teema kõnetab näitab, et seda toitu peetakse omaseks ja heaks, vaimseks kultuuripärandiks," on süldi Eesti vaimse kultuuripärandi nimistusse kandmise puhul öelnud Rahvakultuuri Keskuse vaimse kultuuripärandi peaspetsialist Epp Tamm.
Endocronartium pini

Levila

Seeneliiki Endocronartium pini võib kohata Põhja-Euroopas.

Metsapuude haigustekitajatena

Seeneliik Endocronartium pini on tuntud metsa seenpatogeen, mis nakatab okaspuid tõenäoliselt okaste kaudu männi-koorepõletikku. Peamiselt nakatub mänd.
Seen põhjustab tõsist kahju peamiselt istandikes.  
Vaheperemeesteks võivad olla ka erinevad rohttaimed nagu pojeng, vaheperemeestel peetakse haigustekitajaks vahel Cronartium flaccidum'i.
II liiga 2008

II liiga on Eesti jalgpalli tugevuselt kolmas liiga mis jaguneb kaheks tsooniks - ida/põhi ja lõuna/lääs.
Rodrigo Gomes dos Santos

Rodrigo Gomes dos Santos (enam tuntud kui Rodrigão; sündinud 13. oktoobril 1993 Belmontes) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib ründajana Brasiilia esiliiga klubis Coritiba.
Ta alustas karjääri Minas Geraisi osariigi klubis Democrata. 2015. aasta märtsis liitus ta Brasiilia esiliiga klubiga Boa, kuid juba sama aasta juunis siirdus ta Brasiilia tugevuselt nelja liiga klubisse Campinense. 2016. aasta alguses lõi ta Campinense meeskonnas 26 mänguga 18 väravat ning tuli klubiga Paraíba osariigi meistriks.
30. mail 2016 sõlmis ta viieaastase lepingu Brasiilia kõrgliiga klubiga Santos. Brasiilia kõrgliigas tegi ta debüüdi sama aasta 22. juunil mängus Fluminense vastu ja lõi selles mängus ka värava. Kokku jäi Rodrigão arvele sel hooajal kõrgliigas kolm väravat.
2017. aasta juulis suundus ta laenule Brasiilia kõrgliiga klubisse Bahia. Ta lõi sel hooajal Brasiilia kõrgliigas viis väravat. 2018. aastal naasis ta Santosesse, mängides klubi meeskonnas São Paulo osariigi meistrivõistlustel. 2018. aasta aprillis suundus ta laenule Brasiilia esiliiga klubisse Avaí. Ta lõi sel hooajal liigas seitse väravat ja aitas klubil tagasi Brasiilia kõrgliigasse tõusta.
2019. aasta veebruaris liitus ta laenulepingu alusel Coritibaga. 2019. aasta Paraná osariigi meistrivõistlustel lõi ta seitse väravat ja oli sellega suurim väravakütt.
2Pacalypse Now

"2Pacalypse Now" oli Tupac Shakuri debüütalbum, mis ilmus 1991. aasta novembris.
Kuigi see album oli tema hilisemate albumitega võrreldes vähem viimistletud, oli see tugevalt poliitilise sisuga. Albumi lood puudutasid selliseid sotsiaalseid probleeme nagu rassism, politsei brutaalsus, vaesus, teismeliste rasedus ja narkootikumide kasutamine, mis iseloomustasid mustanahalise noormehe elu Ameerika Ühendriikides. Paljud kriitikud ja fännid leiavad, et sellel on underground'i hõng juures, ja paljud räpparid (näiteks Nas ja Talib Kweli) on tunnistanud, et on leidnud sellest albumist inspiratsiooni.
Kuigi algselt avaldas albumi Interscope, sai õigused hiljem Amaru Entertainment, Tupac Shakuri ema plaadifirma.
Album tekitas märkimisväärseid vastuolusid. Tolleaegne USA asepresident Dan Quale kritiseeris albumit, kuna üks noor mustanahaline mees oli tulistanud Texases politseinikku ja hiljem väitnud, et teda oli mõjutanud album "2Pacalypse Now". Quale märkis: "Pole mingit põhjust, miks sellist albumit avaldada. Sellel pole meie ühiskonnas kohta."
Album ei pälvinud sellist edu nagu Shakuri hilisemad albumid, kuid oli tähtis näide Shakuri poliitilistest vaadetest ja sõnaseadmisandest.
Albumilt ilmus kolm singlit: "Brenda's Got A Baby", "Trapped" ja "If My Homie Calls".
Kalju (eesnimi)

Kalju on mehenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis populaarsuselt 97. mehenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Kalju 1756 mehel, 1. jaanuaril 2019 aga 1656 mehel.
Kalju oli keskmiselt 70 aasta vanune (mediaanvanus oli 71). Kõige populaarsem oli eesnimi Kalju vanuserühmas 80–84, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 60,32.
Santovi mõis

Santovi mõis (ka Santhofi mõis, Sandhofi mõis, saksa keeles Sandhof) oli Preedi mõisa karjamõis Koeru kihelkonnas Järvamaal.
Saken Seifullin

Saken Seifullin (kasahhi keeles Сәкен Сейфуллин; 15. oktoober 1894 – 28. veebruar 1939) oli kasahhi poeet.
Michael Copper

Michael Copper (Michael Kittrell; sündinud 1993 Georgia osariigis Graysonis) on USA internetivideode tegija. Tema kasutajanimi Youtube'is on CopperCab.
1962. aasta NSV Liidu meistrivõistlused kiiruisutamises

1962. aasta  NSV Liidu meistrivõistlused kiiruisutamises  toimusid meestele 20.-21. jaanuaril Gorkis, naistele 27.-28. sama kuu päeval Almatõs Medeu kiiruisutamisringil.
Tants

Ajalugu

Tants on vanimaid kunstiliike, see kuulus algselt maagiliste kombetalituste juurde. Praeguseni on tantsul tihe seos rütmimuusika, laulu, pantomiimi ja teatrikunstiga. Vanimad tantsud matkivad tegelikkust (tööliigutusi, loomi ja muud seesugust).
Algul esitas tantsu selle looja, alles hiljem eristusid elukutselised tantsijad. Euroopa varaseim tantsukunst on teada Vana-Kreekast, kus see kaasnes jumalakultusega, näiteks Apolloni pidustustega. Keskajal kirik põlgas tantsu, kuid ei suutnud selle arengut pidurdada, õitsele puhkes rahvatants. 15. sajandil tekkis rahvatantsu kõrvale seltskonnatants. See oli algul kõrgseltskonna harrastus, arenes 19. sajandil rahvalikumaks (kadrill, polka, valss) ja on 20. sajandil üldrahvalikuks muutudes jätnud rahvatantsu varju. Praegu on rahvatants taandunud peamiselt tantsuringide harrastuseks. Klassikaline tants kujunes 16.–17. sajandil. 19. ja 20. sajandi vahetuses sündinud vabavormilisem plastika on mõjutanud ka klassikalist balletti.

Liigitus

Tantsitakse üksi, paaris või hulgakesi.
Eristatakse rahvatantsu, seltskonna- ehk peotantsu ja lavatantsu. 
Euroopa lavatants jaguneb klassikaliseks ja balletiks, karaktertantsuks ehk lavaliseks rahvatantsuks, plastiliseks tantsuks ja estraaditantsuks. 
Peotantsust on väljakujunenud kindlatele reeglitele vastav võistlustants. Võisteldakse standardtantsude (aeglane valss, fokstrott, tango jne) ja ladina-ameerika tantsude kategoorias (samba, rumba, džaiv jne) kategoorias. 
Eesti rahvatantsu saab jagada folkloorseks (näiteks tantsuansambli Leigarid repertuaar) ja folklooril põhinevaks autoritantsuks (näiteks tantsuansambli Sõprus repertuaar).
Puhtu sõrmkäpp

Ajalugu

Puhtu sõrmkäppa korjati esmakordselt Virtsu lähedalt 1952. aastal, kuid tema liigilisel määramisel eksiti. Aastal 1972 määras Vilma Kuusk selle Ruthe sõrmkäpaks. Aastal 2005 uurisid Puhtus Ruthe sõrmkäpa populatsiooni Pierre Delforge ja Carolus Adrianus Johannes Kreutz, kellest viimane kirjeldas Puhtus kasvavat sõrmkäppa eraldi liigina 2007. aastal, andes talle nimeks Dactylorhiza vironii. Hilisemad uuringud on puhtu sõrmkäpa iseseisvat liigistaatust kinnistanud.

Levik

Puhtu sõrmkäpp kasvab Eestis ainult ühes kohas Puhtu-Laelatu ja Nehatu looduskaitsealal Virtsu lähedal.

Botaanilised tunnused

Puhtu sõrmkäpp on 20–40 cm pikkuse varrega hübriidse päritoluga orhidee. Lehed on enam-vähem ühelaiused, lamedad ja lühidalt aheneva tipuga, täppideta. Õitseb juunis. Õied on heleroosakaslillad ja õrna mustriga, suhteliselt suured ning pikkade kandelehtedega. Huule keskmine hõlm on teravatipuline.

Kasvukoht

Kasvab niiskel rannaniidul valgusrikkas kohas.

Kaitse

Eestis on Puhtu sõrmkäpp arvatud I kaitsekategooria kaitstavate liikide hulka. Kaitse alla võeti Ruthe sõrmkäpp 1983. aastal.
Andrej Kaścicyn

Andrej Alehavič Kaścicyn (valgevene keeles Андрэй Алегавiч Касціцын; sündinud 3. veebruaril 1985 Navapołackis) on Valgevene jäähokimängija, paremäär Ta mängib KHL-i klubis Minski Dünamo.
Ta alustas karjääri kodumaa klubis Polimir Novopolotsk. 2002. aastal sõlmis ta lepingu Venemaa kõrgliiga klubiga Moskva CSKA.
2003. aastal valiti ta NHL-i draft '​is Montreal Canadiensi poolt 10. valikuna. Hooajal 2004–05 suundus ta Põhja-Ameerikasse, mängides esmalt American Hockey League'i klubis Hamilton Bulldogs. NHL-is tegi ta Canadiensi meeskonnas debüüdi 2005. aasta detsembris. Canadiensis mängis ta kokku seitsmel hooajal. Hooajal 2011–12 mängis ta veel teises NHL-i klubis, Nashville Predatorsis.
Hooajal 2012–13suundus ta KHL-i, liitudes Tšeljabinski Traktoriga, kus mängis kolm hooaega. Seejärel mängis ta veel Sotši, Nižni Novgorodi Torpedo ja Kunluni Red Stari ridades. Minski Dünamos mängib ta alates hooajast 2018–19.
Kaścicyn on kuulunud regulaarselt Valgevene jäähokikoondisse. Ta on kuulunud Valgevene koondise meeskonda kümnetel maailmameistrivõistlustel ning 2010. aasta taliolümpiamängudel.
2008. aastal valiti ta Valgevene aasta jäähokimängijaks.
Tema hüüdnimi on AK-46, mis tuleneb tema nime initsiaalidest ja tema särginumbrist ning on viide käsitulirelvale AK-47.
Ka tema noorem vend Siarhiej Kaścicyn on jäähokimängija.
Tõstamaa valla vapp

Tõstamaa valla vapp on Pärnu maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Tõstamaa valla vapp.
Vapp kinnitati 21. mail 1997. Pühaliku õnnistuse said lipp ja vapp esimestel valla päevadel Tõstamaa kirikus.

Vapi kirjeldus

Põigiti poolitatud sini - kuldsel kilbil kuld - must kaheksakodaraline ratas, mille ülemisel poolel on laevarooli käepidemed.

Põhjendus

Sinine tähistab merd, tõde ja lootust. Neitsi Maarja tunnusvärvidena viitab ta ka Tõstamaa kirikule. Kollane tähistab maad, Tõstamaa liivaluiteid ning märgib õnne ja heaolu. Kollane ja must on Pärnumaa vapivärvused. Ratas on päikese ja elu, liikumise ning arengu sümbol. Rooliratas osutab rannasõidule ja kalapüügile.
Mihhailov (perekonnanimi)

Mihhailov on venepärane perekonnanimi. Nime naissoost vorm Mihhailova.
Nimede eestistamisel määrati Mihhailovitele uueks perekonnanimeks Järvela, Kruusimäe, Lehis, Lehiste,Marrang, Mihkla, Mäeväli, Männi ja Männiste.
2018. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Mihhailov 637 inimesel: 637 mehel ja 28 naisel. Perekonnanimede levikult on Mihhailov meeste puhul 38. kohal.
2018. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Mihhailova 682 naisel. Perekonnanimede levikult on Mihhailova  41. kohal.
Viljandi Jaani kirik

Ajalugu

Liivi sõja (1558–1583) ajal purustati turuväljaku (praegune Johan Laidoneri plats) ääres asunud ning pühale Johannesele ja Klaarale pühitsetud Viljandi linnakirik. Koguduse tarbeks asuti taastama 1466–1472 rajatud Viljandi kloostri juures paiknenud kirikut või kabelit, mis koos frantsisklaste kloostriga oli 1560. aastal suletud ja sõjas purustatud.
17. sajandi esimestel kümnendeil ehitatud kirik pühitseti ristija Johannesele. Taas kannatas kirik Põhjasõjas.
18. sajandi teisel poolel sai kirik kõrge, vahegaleriiga barokse tornikiivri, mis põles 1811. aastal. 1815 valmis tänaseni säilinud tornikiiver.
Kirik suleti 1950. aastail ja muudeti kaubalaoks. 1986 hakati hoonet rekonstrueerima kontserdisaaliks ja 1989. aastal peeti juba kiriku taastamise plaane. Peaaegu valminud kirikus peeti 1991. aasta jõulude ajal jälle jumalateenistus ning 27. detsembri 1992 jõuti taas kiriku sissepühitsemiseni.
Konstantin Nahk

Klubikarjäär

Ta mängib Eesti Meistriliiga klubis FC Levadia.
Mart Viisitamm

Haridus

Keskhariduse omandas aastatel 1987–1998 Tallinna Väike-Õismäe Keskkoolis, kus ta oli 1997–1998 õpilasomavalitsuse president ja kooli ajalehe Studentum toimetaja. Pärast keskkooli lõpetamist jätkusid õpingud Õigusinstituudis, mille Viisitamm lõpetas 2002. aastal rahvusvahelise õiguse bakalaureusena.

Parteikarjäär

Keskerakonna ja selle noortekoguga liitus Mart Viisitamm 19. jaanuaril 1999. Sama aasta sügisest juhtis ta Keskerakonna Noortekogu Haabersti klubi tegevust ja kuulus Keskerakonna Haabersti osakonna juhatusse.
Aastal 2000 valiti Viisitamm Keskerakonna Noortekogu ja erakonna Haabersti osakonna abiesimeheks. Noortekogus kujunes tema põhitööks liikumise välissuhete korraldamine ja esindamine välisriikides. 
Aastal 2002 nimetati Mart Viisitamm Keskerakonna Noortekogu välissekretäriks ja volikogu esimeheks. Samuti oli ta erakonna aukohtu liige. Sama aasta algusest septembrini töötas ta Tallinna Kristiine Linnaosa Valitsuse avalike suhete nõunikuna ning nimetati septembris 2002 Keskerakonna büroo juhatajaks.
Viisitamm oli kuni 2005. aastani Keskerakonna tegevsekretär.
2013. aasta kohalike omavalitsuste volikogude valimistel kandideeris Viisitamm valimisliidus "Südame ja Mõistusega". Selle peale arvas Keskerakond oktoobris 2013 Mart Viisitamme erakonnast välja, viidates erakonna põhikirja punktile 2.4.5, milles seisab erakonna liikmetele kohustus toetada partei valimiskampaaniat.

Osalemine valimistel

Ta kandideeris 2004. aasta Euroopa Parlamendi valimistel, kogudes valimiskampaania päevil tuntust arvutimänguga, milles sai lömastada Urmas Reinsalu peaga putukaid. Viisitamm sai üle Eesti 259 häält.
2017. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel kandideerib ta Savisaare valimisliidu ja Tegusa Tallinna nimekirjas.

Pärnu linnavalitsuses

28. aprillist 1. novembrini 2005 oli Viisitamm Pärnu abilinnapea, seejärel kuni 19. novembrini 2009 töötas ta Pärnu linnapeana.
Viisitamme tegevust on meedias laialdaselt kritiseeritud, eriti tema otsust võtta Pärnu Moodsa Kunsti Muuseumilt ära selle hoone. Muuseumi juht Mark Soosaar on selle taga näinud isiklikku kättemaksu Keskerakonnast lahkumise eest. Viisitamm põhjendas aga maja äravõtmist sellega, et maja ei ole mõeldud muuseumihooneks ning seda maha müües saab linn sellest
tunduvalt suuremat kasu.
Mart Viisitamme tegevust kajastas tihti ka pilasaade "Ärapanija".

Kohtumenetlus

Kaitsepolitsei kahtlustas teda riigihanke nõuete rikkumise katses, ametisaladuse lekitamises ja altkäemaksu võtmises.
19. aprillil 2010 tegi Pärnu maakohus otsuse, mille kohaselt mõisteti Viisitamm süüdi ametitegevuse käigus teatavaks saanud saladuse hoidmise kohustuse rikkumises ja määras talle rahalise karistuse 306 950 krooni. Altkäemaksu võtmises ja usalduse kuritarvitamises mõisteti Viisitamm õigeks.
14. detsembril 2010 mõistis ringkonnakohus Viisitamme õigeks ka saladuse hoidmise süüdistuses.

Isiklikku

2005. aasta veebruaris abiellus Viisitamm ajalehe "Kesknädala" keeletoimetaja Hilvi Bergmaniga. Pulmapidu toimus Pärnus Ammende villas ja kohal oli ka erakonna esimees Edgar Savisaar.
Kessoontõbi

Kessoontõbi ehk dekompressioontõbi on haiguslik seisund, mis tekib kiirel siirdumisel kõrgema õhurõhuga keskkonnast madalama õhurõhuga keskkonda. Selle tagajärjel võivad veres ja kudedes moodustuda gaasi- (peamiselt lämmastiku-) mullikesed, mis rõhu äkilisel langemisel hakkavad kiiresti vabanema.
Kessoontõbi võib tekkida tuukritel või kessoonitöölistel.
Mikołaj Radziwiłł Must

Mikołaj Radziwiłł Must (poola Mikołaj Krzysztof Radziwiłł Czarny; 4. veebruar 1515 – 29. mai 1565 Vilnius) oli Rzeczpospolita riigitegelane.
1553–1566 oli ta Leedu suurhetman.
1561–1562 oli ta Liivimaa kuberner.

Isiklikku

Tal oli kaheksa last, nende seas Mikołaj Krzysztof Radziwiłł.
Meinhard Niglas

Saavutused

Ta on üheksakordne Eesti meister Kreeka-Rooma maadluses (1953, 1954, 1956, 1958, 1959, 1960, 1961, 1962, 1963)
Ta on võitnud Eesti meistrivõistlused sambomaadluses – 1954. aastal.
NSV Liidu meistersportlane Kreeka-Rooma maadluses – 1956. aastast.

Nõukogude Liidu meistrivõistlused

1957. aasta – 2. koht (3. koha – Nikolai Tšutšalov)
1959. aasta – 3. koht (Nõukogude Liidu meistrivõistlused peeti Nõukogude Liidu rahvaste spartakiaadi raames);
1960. aasta – 2. koht;
Georg Lurichi mälestusvõistlused 
1956. aasta – 1 koht;

Treeneritöö

Tema parimad õpilasted olid Henn Põlluste, Ants Nisu, Olev Kiirend, Heldur Roone, Juura Kallari, Valeri Nikitin.
Rui Patrício

Koondisekarjäär

Patrício kuulus varuväravahina Portugali koondisse 2008. aasta Euroopa meistrivõistlustel, kuid kordagi platsile ei pääsenud.
Debüüdi Portugali rahvuskoondises tegi Patrício 17. novembril 2010 mängus Hispaaniaga.
Patrício on olnud Portugali põhiväravavaht alates 2012. aasta Euroopa meistrivõistlustest.
2016. aastal tuli ta Portugali koondisega Euroopa meistriks. Patrício valiti ka turniiri sümboolsesse koosseisu.
Leisel Jones

Leisel Marie Jones (sündinud 30. augustil 1985 Katherine, Põhjaterritoorium) on Austraalia endine naisujuja.
Ta lõpetas aktiivse sportimise novembris 2012. Jaanuaris 2016 lõpetas ta kutsekooli Austraalia Fitnessi Instituut toitumusnõustajana.

Saavutused

Ta osales kokku neljadel olümpiamängudel: 2000, 2004, 2008 ja 2012.
2004. aasta suveolümpiamängudelt võitis ta kaks kuldmedalit ning 2008. aasta suveolümpiamängudelt võitis ta ühe kuldmedali. Kokku sai ta olümpiamängudelt 9 medalit.
2001. aastal sai ta maailmameistrivõistlustelt ühe kuld- ja kaks hõbemedalit. 2003. aastal sai ta maailmameistrivõistlustelt ühe hõbe- ja kaks pronksmedalit ning püstitas maailmameistrivõistlustel naiste 100 m rinnuliujumise maailmarekordi.
2002. aastal sai ta Vaikse ookeani meistrivõistlustelt ühe kuld- ja kaks hõbemedalit ning Rahvaste Ühenduse mängudelt kolm kuldmedalit.
Ta oli maailmarekordi omanik naiste 100 m rinnuliujumises (21. juuli 2003 Barcelona, maailmameistrivõistluste poolfinaal; 1.06,37) ja naiste 200 m rinnuliujumises (10. juuli 2004 Brisbane, maailmakarikavõistluste etapp; 2.22,96).
Tema treener oli Ken Wood Austraalia klubis Redcliffe Leagues Lawnton SC Inc.

Tunnustused

2006 - Austraalia aasta ujuja
2015 - Austraalia Spordi Kuulsuste Hall

Isiklikku

Tema pikkus on 172 või 173 cm ja kaal 66 kg.
Leiseli harrastus on fotograafia.
Koirohutee

Koirohutee on koirohust valmistatud jook.
Tee valmistamiseks võib kasutada nii värskeid, kuivatatud kui ka sügavkülmutatud lehti ja õitega ladvaoksi. Vajalik kogus ürti (paar lehte 250 ml vee kohta) panna email-, klaas- või savinõusse. Peale valada keeva või kuuma vett ja lasta kaane all seista 2–10 minutit. Seejärel kurnata ja juua. Seedehädade korral juua teed enne sööki.
Liigne koirohu tarvitamine võib põhjustada lihasekrampe ja peavalu. Seepärast oleks mõistlik enne tarvitama asumist või haigusnähtude püsimisel nõu pidada arstiga.