Claude Monet

Lapsepõlv ja noorus

Monet sündis 1840. aastal Pariisis vürtspoodnike Adolphe ja Louise-Justine Monet' peres. Ta ristiti Notre-Dame-de-Lorette'i kirikus Oscar-Claude'iks. Kuue-aastaseks saanud, kolis Monet oma perega Põhja-Prantsusmaale Le Havre'isse, mis on ka paljude tema maalide teemaks.  
Tema kunstianne avaldus väga noorelt, alguses küll karikaturistina. Varsti hakkas ta aga huvi tundma maalikunsti vastu ning 1858. aastal võeti üks tema maal vastu kohalikule näitusele, millest tal tekkis plaan saada elukutseliseks kunstnikuks. 
Ta asus õppima Pariisi vabameelse õhkkonnaga kunstikooli Académie Suisse'i, kus tutvus ka mitme kuulsa kunstnikuga.
Aastatel 1861–1862 oli Monet sõjaväeteenistuses Alžeerias. Alžeerias pidi ta algul teenima seitse aastat, kuid haigestus kõhutüüfusse ja demobiliseeriti.  
1862. aastal suundus ta õppima Pariisi kuulsa kunstniku Charles Gleyere ateljeesse.

Le Havre'i aastad

Pärast ateljee sulgemist pöördus Monet tagasi Le Havre'isse ja pühendus maalimisele. 
Ta huvitus eelkõige suurtest vabaõhustseenidest ja õppis hindama päikesevalgust. 
Selleks, et päikeselise päeva meeleolu ja valgust jäädvustada, pidi ta töötama kiiresti, mistõttu nägid tema teosed välja rutakad ja lõpetamata.
Le Havre'is maalis ta ka ühe oma tuntuima teose, maali Le Havre'i sadama kohal kumavast tõusvast päikesest, mille ta nimetas "Impressioon. Tõusev päike", mis tõi tõelise pöörde kunstiajaloos. Alguse sai uus kunstivool – impressionism, mis muutis inimeste arusaamu kunsti kujutamise võimalustest

Camille Doncieux

1860. aastatel kohtus Monet Camille Doncieux'ga, keda ta kasutas oma modellina. Kui nad koos elama hakkasid, tekitas see palju pahameelt ja Adolphe Monet loobus oma poja rahalisest toetamisest. Monet suutis maha müüa vaid üksikuid maale, isegi impressionismile aluse pannud maal "Impressioon. Tõusev päike" ei olnud menukas. Perekond võitles pidevalt vaesusega, mis viis Monet isegi nii kaugele, et ta üritas 1868. aastal enesetappu sooritada, hüpates Seine'i jõkke.
Aastal 1866 valminud "Camille (Naine rohelises kleidis)" ("La femme à la robe verte") oli üks paljudest maalidest, mis kujutasid tema tulevast abikaasat Camille'i. Aastal 1867 sündis neil esimene poeg, kes sai nimeks Jean, ning 1870. aastal nad abiellusid. Poeg Michael sündis 1878. aastal. Aastal 1875 jäi Camille haigeks ning 1879. aastal suri tuberkuloosi. Pärast seda vajus Monet masendusse ega suutnud veidi aega enam maalida. 
Aasta hiljem Monet armus oma sõbra naisesse Alice Hoschedésse, hakkas uuesti maalima ning tema maale saatis suur menu.

Viimased eluaastad

Oma elu lõpuni üritas Monet järjest paremini jäädvustada meeleolu, eriti valgusefekte ja värve. 
Tema elu viimasteks teosteks jäid pärast naise surma 1911. aastal maalitud vesiroosimaalid, mis moodustavad sarja. 
Oma eluajal jõudis Monet maalida umbes 2500 maali, vanemaks saades muutusid tema maalid järjest huvitavamaks, sest ta hakkas rohkem eksperimenteerima vee- ja valgusefektidega. 
Ta armastas maalida valguse peegeldamist vee pealt, tihtipeale maalides sama objekti mitu korda eri kellaaegadel, et saavutada erinevaid valgusefekte. 
1926. aasta detsembris suri Monet 86-aastaselt kopsuvähki, jäädes ajalukku impressionismi algatajana, paljude erakordsete maalide autorina ja ka 20. sajandi kunsti teerajajana.

Tuntumad teosed

Monet' tuntumateks teoseks peetakse maale "Eine vabas looduses", mille ta maalis 1866. aastal, "Impressioon. Tõusev päike" 1872. aastal, "Moonipõld" umbes aastal 1880 ja "Udu Londonis" 1903. aastal.
2019. aasta mais müüdi kunstniku teos sarjast „Heinakuhjad“ („Les Meules“) oksjonil rekordilise 110 miljoni dollari eest. 1986. aastal oli sama maal müüdud oksjonil 2,5 miljoni dollari eest.