google/wiki40b huggingface dataset:
Babingtoni vandenõu

Babingtoni vandenõu oli 1586. aasta vandenõu, mille eesmärgiks oli mõrvata protestandist Inglismaa kuninganna Elizabeth I, et troonile pääseks katoliiklasest Šotimaa kuninganna Mary Stuart. Vandenõu viis Mary ja suure osa teiste vandenõulaste hukkamiseni Elizabethi ja tema administratsiooni poolt. Hukkamise põhjuseks oli kiri, milles Mary kutsus üles Elizabethi mõrvamisele.
Pikas perspektiivis pidi vandenõu kulmineeruma Inglismaa vallutamisega Hispaania kuninga Felipe II ja Prantsusmaa Katoliikliku Liiga poolt ning katoliikluse taastamisega. Vandenõu avastas Elizabethi õukonnaspioon Sir Francis Walshingham ning ta kasutas vandenõud oma kuninganna kasuks, et takistada Mary püüdlusi hõivata Inglismaa troon.
Peamised vandenõulased olid Anthony Babington ja John Ballard. Anglikaani kirikust hoiduva Babingtoni värbas vandenõusse jesuiitlik preester Ballard, kelle eesmärgiks oli kuninganna Mary vabastada. Walsinghami heaks töötasid topeltagentidena Robert Poley, Gilbert Gifford ja Thomas Phelippes, kellest viimane oli krüptoloog. Katoliku diakon Gifford oli olnud Walsinghami teenistuses 1585. aasta lõpust kuni 1586. aasta alguseni. Gifford kopeeris kogu Mary ja Mary usaldusisiku Thomas Morgani vahelise kirjavahetuse ning andis selle Phelippesile dešifreerida. 

Ballard üritas Babingtoni värvata algjärgus vandenõusse, mille eesmärk oli päästa Mary ja tappa Elizabeth, mille tagajärjel oleks Mary Inglismaa uueks kuningannaks saanud. Babington saatis vangistuses olevale Maryle kodeeritud kirja, milles kutsus üles Elizabethi tapmisele, inkrimineerides seega enda kaasvandenõulased.  Phelippes dešifreeris Babingtoni saadetud kirja 1586. aasta 7. juulil. 17. juulil vastas Mary kirjale, käskides oma päästjatel Elizabeth mõrvata. Kiri sisaldas samuti fraase, mis indikeerisid, et Mary soovib päästmist. 1586. aasta oktoobris toimunud Fotheringay kohtuprotsessil kasutasid Elizabethi riigisekretär William Cecil ja Walsingham kirja asitõendina Mary vastu, kes keeldus end vandenõus süüdi tunnistamast. Lisaks kirjale reetsid Mary tema sekretärid Nau ja Curle, kes tunnistasid surve all, et kirja sisu vastas suures osas tõele.
Kiili Leht

Kiili Leht on aastast 1991 ilmuv ajaleht, mis vahendab Kiili valla uudiseid. Lehte annab välja Kiili vallavalitsus. 1994-1998 andis lehte välja AS Harel.
1991-1993 ilmus leht nime all Kiili. Lehe eelkäija oli Rahva Võit (ilmus 1988-1990).
Mologa

Mologa [mol'ooga] (vene keeles Молога) on jõgi Venemaal Tveri, Novgorodi ja Vologda oblastis, Volga vasakpoolne lisajõgi. 
Saab alguse Bežetski Verhi kõrgustikult Maksatihha lähedasest Kljutševoi külast. Suubub Rõbinski veehoidlasse. Jõe pikkus on 456 km, valgala 29 700 km².
Jõe ääres asuvad Bežetski, Pestovo ja Ustjužna linn ning Maksatihha alev. Mologa jõe suudmes asunud Mologa linn jäi pärast Rõbinski veehoidla loomist vee alla.
Mologa on laevatatav imeni Željabova külani.
Kuskuss

Etümoloogia

Kuskussi nimetus arvatakse tulevat berberite sõnast seksu, mis tähendab 'hästi ümardatud' või ümarat objekti.

Ajalugu

Kuskussi päritolu ei ole täpselt teada, kuid arvatakse, et see on pärit berberitelt. Lucie Bolens kinnitas, et berberid olid kuskussi valmistanud juba aastatel 238–149 eKr, kuna oli leidnud kausse kuskussi jäänustega juba berberite kuninga Massinissa aegadest.
Esimene kirjalik viide kuskussile oli 13. sajandi Põhja-Aafrika kokaraamatus "Kitāb al-tabǐkh fǐ al-Maghrib wa'l-Andalus" ('Magribi ja Andaluusia kokaraamat'), mis sisaldas kuskussi valmistamise retsepti, mis oli "tuntud üle maailma". Tänapäevani on kuskuss tuntud põhja-aafriklaste rahvustoiduna.

Valmistamine

Värskelt jahvatatud manna pritsitakse veega üle ning rullitakse kätega, et moodustada väikesed pallikesed. Need puistatakse üle jahuga, et pallid püsiks eraldi, seejärel pallid sõelutakse, et liigne jahu eemaldada. Kõik liiga väikesed pallikesed kukuvad läbi sõela ning need rullitakse rohkema mannaga kokku, et teha suuremaid. See protsess jätkub niikaua, kuni kogu manna on voolitud väikesteks kuskussipallikesteks.
Lea Kivi

Lea Kivi (varem Lea Kalm, sündinud 1952) on Eesti jurist, endine riigikohtunik (kriminaalkolleegiumi liige).
Lea Kivi lõpetas Tartu Ülikooli õigusteaduskonna 1976, misjärel töötas prokuratuuris Põlvas ja Tartus.
Lea Kivi nimetati Riigikohtu liikmeks Riigikogu poolt 25. veebruaril 1993. Selle otsuse poolt olid 65 Riigikogu liiget, vastu 7 ja erapooletuks jäid 8. Ta andis ametivande 20. mail 1993. Ta on olnud Riigikohtu põhiseaduslikkuse järelevalve kolleegiumi liige.
3. veebruaril 2003 andis president Arnold Rüütel talle Valgetähe III klassi teenemärgi.
Riigikogu vabastas Lea Kivi kohtunikuametist alates 1. novembrist 2018 tema enda soovil.
Pavlo Lazarenko

Pavlo Lazarenko (ukraina: Павло Лазаренко; sündinud 23. jaanuaril 1953) on endine Ukraina poliitik, peaminister aastatel 1996 kuni 1997.
2006. aastal mõisteti Lazarenko Ameerika Ühendriikides vangi rahapesu, finantspettuse ja väljapressimise eest. ÜRO andmetel toimetas ta valitsusjuhi ametis olles kõrvale umbes 200 miljonit dollarit. Ta vabanes vanglast 1. novembril 2012.
Väidetavasti tegeles Lazarenko peaministriametis olles ka ulatusliku isikliku äriga ja kontrollis gaasikvootide jagamist eraettevõtetele.
Antsla Gümnaasium

Antsla Gümnaasium on gümnaasium Antslas.
Kool avati Antsla Keskkooli nime all 1945. aastal.
Kool asub aadressil Kooli tee 14. Koolis on 17 õppekabinetti, võimla, aula ja koolimuuseum (Antsla Gümnaasiumi muuseum).
Kooli direktor on Katrin Martinfeld.
Septembris 2011 oli koolis 377 õpilast ja 55 õpetajat. Tegutseb 23 klassikomplekti.
Salme Rubel

Salme Rubel (aastani 1930 Salme Kõiv; 7. august 1908 Võru – 16. aprill 1988 Tartu) oli eesti entomoloog.

Elulugu

Salme Rubel oli eesti põllumajandusteadlase Peter Heinrich Rubeli abikaasa ja paleontoloog Madis Rubeli ema.
Rubel lõpetas 1926 Võru Tütarlaste Gümnaasiumi ja 1945 Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonna agronoomina. 1961 kaitses ta TÜs bioloogiakandidaadi kraadi väitekirjaga "Eesti NSV-s esinevad naksurlased ja nende tähtsus põllumajanduslike kultuuride kahjuritena". 1945–1951 oli ta TÜ rakenduszooloogia ja entomoloogia kateedri assistent, 1951–1955 Eesti Põllumajanduse Akadeemia zooloogia ja entomoloogia kateedri juhataja, 1956–1964 entomoloogia ja aianduse kateedri vanemõpetaja, 1964–1971 dotsent.

Teadustöö

Salme Rubeli peamised uurimisvaldkonnad olid põllumajandus- ja metsaentomoloogia, tiigikalandus ja taimekaitse. Ta uuris Eesti naksurlasi ja ürasklasi.
Vöötkakk (perekond)

Vöötkakk (Surnia) on lindude perekond kaklaste sugukonnast.
Perekonda kirjeldas esimesena André Marie Constant Duméril (1806).
Tänapäeval elab üks liik – Surnia ulula (vöötkakk). Perekonna fossiilsetest liikidest on teada Surnia robusta (Pliotseeni lõpust Pleistotseeni alguseni) ja Surnia capeki (Pleistotseeni algus).
Pascal (mikroarhitektuur)

Pascal on Nvidia graafikaprotsessori arhitektuuri koondnimi, mida peetakse Maxwelli arhitektuuri järeltulijaks. Pascali mikroarhitektuuri tutvustati esmalt 2016. aasta aprillis koos GP100 kiibiga. Arhitektuur on nime saanud Blaise Pascali järgi, kes oli 17. sajandi matemaatik. Kõik Pascali arhitektuuri kiibid toodetakse TSMC 16 nm FinFET tootmisprotsessiga.

Graafikaprotsessori klastrid

Kiip on liigendatud graafikaprotsessori klastriteks (Graphics Processor Clusters – GPCs). GP104 kiibi puhul sisaldab graafikaprotsessori klaster viit voogedastusprotsessorit.

Polymorph-Engine 4.0

Polümorf mootor on üksus, mis vastutab ruutmosaiigi eest. See vastab funktsionaalsuse poolest AMD geomeetrilisele protsessorile. Pascali arhitektuur sisaldab versiooni 4.0. See on liigutatud varjutaja mooduli alt tekstuuritöötlemisklastri (TPC) alla, et lubada ühel polümorfi mootoril suunata ühele või mitmele voogedastusprotsessorile informatsiooni tekstuuritöötlemisklastri sees.

Jõudlus

Pascali graafikaprotsessori teoreetilist ühekordse täpsusega töötlemisvõimsust tuhandetes ujukomatehetes sekundites (GFLOPS) arvutatakse järgmiselt: 2 * CUDA tuumade arv * tuuma taktsagedus (GHz).
Pascali graafikaprotsessori teoreetiline topelttäpsusega töötlemisvõimsus on 1/2 ühekordse täpsusega jõudlusest GP100 kiibil ning 1/32 GP102 ja GP104 kiipidel.
Pascali graafikaprotsessori teoreetiline poole täpsusega töötlemisvõimsus on kaks korda suurem kui GP100 kiibil ning 1/64 GP104 kiibiga võrreldes.

Järeltulija

Pascali arhitektuuri järeltuleva arhitektuuri koodnimeks on Volta. Nvidia on teatanud, et Volta graafikaprotsessor sisaldab lairiba mälu, ühendatud mälu ja NVLinki.
Pvpj 1110

Ajalugu

Relv loodi 1950. aastal ja võeti kasutusele Rootsi kaitseväes 1959. Kokku toodeti seda 1600 tükki. Relva konstruktsioon on tänapäeval sama, aga laskemoona on modifitseeritud. Tüüpiliselt kasutati kahurit järelveetavana Volvo L3314-ga või selle peale paigutatult. Alates 1970. aastate lõpust paigutati kahureid ka veokitele Tgb 1111 või Bv 2062. Külma sõja ajal olid ainsad kasutajad Rootsi ja Iirimaa. Iiri armee katsetas kahurit ka lahtiselt ühe Comet tanki peale torni asemele paigutatult. Mõlemad on selle teenistusest maha kandnud (Rootsi 1990. aastate lõpus). Lisaks anti 300 kahurit Eestile, Lätile ja Leedule, kus neid siiani kasutatakse.

Kirjeldus

90 mm suurtükk on tagasilöögita mitmeotstarbeline ründe- ja kaitserelv soomukite, raudbetoonkindlustuste ja nende sisse varjunud elavjõu hävitamiseks. Relv on konstrueeritud jalaväerelvana tulistamiseks nii maapinnalt kui ka maasturilt.
Kahuril on optiline sihik ja varuvariandina ka mehaaniline sihik. Lisaks on kahuril 7,62 mm märkimispüss (salves kümme padrunit). Talvetingimustes saab kahuri paigutada ka spetsiaalsele kelgule (pulka) või suuskadele.
90 mm tankitõrjekahuri meeskonda kuulub 5 meest: relvaülem, sihtur, laadur, abilaadur, abilaadur-maasturijuht. Juhul kui meeskonnal puudub maastur, siis maasturijuht täidab meeskonnas abilaaduri kohuseid ja enamasti ka julgestaja ülesandeid.
Relv on konstrueeritud tagant väljuvate gaaside tööpõhimõttel, seepärast on raud avatud mõlemast otsast. Et kahur on tagasilöögita, puudub sel tagasilööki summutav konstruktsioon.
Relvaraud on riputatud munaka abil, mis võimaldab raua liigutamist nii horisontaalselt kui ka vertikaalselt. Rauda liigutatakse sihtimise ajal kahe käepideme abil. Eesmine käepide on varustatud pidurdushoovaga, mille abil saab munakat pidurdada ning rauda fikseerida. Tagumine on püstolkäepide, kus paikneb päästemehhanism ja on võimalik relvi kaitseriivistada.
Prosymna stuhlmanni

Levila

Neid võib kohata roomamas Somaalias, Keenias, Tansaanias, Mosambiigis, Malawis, Lõuna-Aafrika Vabariigis, Sambias ja Zimbabwes.
Rait-Riivo Laane

Rait-Riivo Laane (sündinud 24. mail 1993) on Eesti korvpallur.
Aastast 2010 mängib ta klubis KK Rapla.
Ta mängib aastast 2014 Eesti korvpallikoondises.
Albert Hofmann

Albert Hofmann (11. jaanuar 1906 – 29. aprill 2008) oli Šveitsi keemik, kes on tuntud eelkõige LSD sünteesimisega 1938. aastal Baselis Sandoze laboratooriumis.
Valgesoo maastikukaitseala

Valgesoo maastikukaitseala asub Põlvamaal Põlva vallas. Valgesoo maastikukaitseala moodustati 1981. aastal, kandes tollal nime Valgesoo sookaitseala.
Maastikukaitseala sisu moodustab Valgesoo raba. Kaitseala serval on 24 m kõrgune vaatetorn, mis annab ülevaate maastikust. Rabasse on ehitatud matkarada.
Panama dokumendid

Panama dokumendid ehk Panama paberid (inglise keeles Panama Papers) on Panama õigusabifirmas Mossack Fonseca toimunud andmelekke tinglik nimetus. 
Ajakirjanike kätte jõudnud 11,5 miljoni dokumendi (2,6 terabaiti) uurimisel selgus, et paljud riigipead, poliitikud, ärimehed, rahvusvaheliselt tuntud kurjategijad ja sportlased on Mossack Fonseca abil varjanud oma varasid maksuparadiisides. Dokumendid olid õigusabifirmas koostatud ajavahemikus 1970. aastatest kuni 2016. aasta alguseni. Mossack Fonsecat on ajakirjanduses nimetatud "suuruselt maailma neljandaks offshore-õigusabifirmaks".
2015. aastal jõudsid dokumendid anonüümse allika kaudu Saksa ajalehe Süddeutsche Zeitung ajakirjanike valdusse, kes jagasid neid seejärel uurivate ajakirjanike rahvusvahelise koondisega International Consortium of Investigative Journalists (ICIJ). Esialgne dokumendikogum avaldati 3. aprillil 2016. Neid on uurinud sajad ajakirjanikud 78 riigist ning ajakirjanike hinnangul on tegu maailma seni suurima andmelekkega.
Avaldatud dokumendid inkrimineerivad ka mitmeid endise Nõukogude Liidu aladel asuvate riikide juhte.
Valga nõgu

Valga nõgu on Eesti maastikurajoon, mille pindala on 764 km². Varasemates käsitlustes on maastikurajooni nimetatud ka kui: Valga nõo ja Väikese Emajõe orund. Halduslikult jääb madalik Valga- ja Võru maakonda.
Valga nõgu on ümbritsetud kolme kõrgustikuga: idast-kirdest Otepää, idast-lõunast Karula ja läänest Sakala kõrgustikuga. Edelast voolab nõkku Pedeli jõgi, loodest voolab aga välja Väike Emajõgi.
Ruila külanõukogu

Ruila külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954.  
Külanõukogu moodustati 1945 augustis Harjumaal Kernu vallas. Külanõukogu keskus asus Ruila külas.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Ruila külanõukogu 1950 septembris Keila rajooni koosseisu.
1954 juunis Ruila külanõukogu likvideeriti ja selle territoorium liideti Nissi külanõukoguga.
Spordialaliit

Spordialaliit on mingi spordiala edendamiseks loodud spordiorganisatsioon. 
Eesti "Spordiseaduse" järgi on spordialaliit spordiala harrastavate spordiklubide üleriigiline ühendus, kes spordiala rahvusvahelise spordialaliidu ning rahvusliku olümpiakomitee liikmena spordiala esindab ja kellel on ainuõigus korraldada üleriigilisi meistrivõistlusi ning anda vastavaid tiitleid. Samas aga on Eestiski spordialaliite, mis ühendavad füüsilisi isikuid ja mitte klubisid.
Strenči

Ajalugu

Strenči kohale tekkis asustus XVII sajandil, mil avati Tartu ja Riia vaheline postimaantee. Aastal 1889 avati Riia ja Pihkva vahelisel raudteel Stackelni raudteejaam, tänapäevane Strenči raudteejaam  Valga–Riia raudteeliinil. Aastal 1905 sai Strenčist alev. Aastal 1899 hakati Liivimaa rüütelkonna eestvedamisel raudtee ja maantee vahelisele metsasele alale ehitama Liivimaa kubermangu psühhoneuroloogiahaiglat, mis valmides (aastal 1907) oli oma aja kohta üks moodsamaid. Ka sealne luteri kirik valmis aastal 1907.
Eesti vabadussõja ajal toimusid alevi all ägedad lahingud Eesti soomusronglaste ja punaarmee sõdurite vahel. Strenči lähedal asub seal langenud Eesti soomusrongide divisjoni ülemale kapten Anton Irvele püstitatud mälestusmärk.
Linn aastast 1928. Aastal 1941 hukkasid nõukogude repressiivorganid sarnaselt Kuressaare massimõrvaga ilma õigusliku aluseta 24 linna elanikku. Aastal 1943 hukkasid saksa okupatsioonivõimud kõik psühhoneuroloogiahaigla patsiendid. Aastal 1949 küüditati 20 linna elanikku. 2009. aastani kuulus Valka rajooni.
Willy Caballero

Koondisekarjäär

2001. aasta tuli ta Argentina alla 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks.
Ta kuulus Argentina olümpiameeskonda 2004. aasta suveolümpiamängudel Ateenas. Argentina meeskond tuli turniiril olümpiavõitjaks.
Caballero valiti Argentina koondisse 2005. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiriks, kuid üheski mängus ta platsile ei pääsenud. Argentina sai turniiril teise koha.
Argentina rahvuskoondises tegi Caballero debüüdi alles 36-aastasena 23. märtsil 2018 sõprusmängus Itaalia vastu.
Ta valiti Argentina koondisse 2018. aasta maailmameistrivõistlusteks.
Axel de Vries

Axel de Vries (16. juuni 1892 Adila – 24. jaanuar 1963 Bonn) oli Eesti ja Saksa poliitik ning ajakirjanik.
Ta oli abielus Werner Zoege von Manteuffeli tütre Elisabethiga.
Axel de Vries oli II Riigikogu liige ja Balti kaasmaalaskonna esimees 1962. aastast kuni surmani ja Saksa Liidupäeva liige.
Raudondvarise mõis

Raudondvarise mõis (leedu Raudondvario dvaras) on endine mõis Leedus Kaunase rajoonis Raudondvarise vallas Raudondvarises. Mõisakompleks asub Nevėžise jõe kaldal, aadressil Pilies takas 1. Mõisakompleks on aastast 2008 kultuurimälestisena kaitse all.
Raudondvarises asus varem ristisõdijate linnus. Pärast sai sellest Poola kuningate valdus. Legendi kohaselt olevat Zygmunt II August andnud selle oma abikaasale Barbara Radziwiłłówna, kes olevat ka alustanud mõisa praeguse peahoone ehitamist. Ajaloolistes ürikutes on mõisa esimest korda eravaldusena mainitud siiski alles aastal 1615. Esimesed teadaolevad omanikud olid Gintowt-Dziewałtowskid. Aastal 1652 läks see Kossakowskite valdusest Radziwillide omandisse. Nemad rajasid ka mõisa praeguse peahoone. Aastal 1662 omandasid selle Worłowskid, XVIII sajandil läks see Zabiełłode valdusse ja aastal 1819 said selle omanikuks Tyszkiewiczid. Suurem osa praegusest mõisakompleksist on just selle suguvõsa rajatud, ka rajasid nad mõisa juurde pargi.
Aastal 1831 põles mõisa peahoone ja nii tuli Tyszkiewiczitel see taastada. Töid juhtisid Cesare Anichini, leedulane Jonas Margevičius ja Saksamaalt pärit arhitekt Voler. Aastal 1837–1839 valmis kasvuhoone, aastal 1839 rajasid nad lõunapoolsele kontorihoonele teise korruse, aastal 1840 valmis põhjapoolne kontorihoone. Sajandi keskpaiku valmis tall-tõllakuur. Aastaks 1855 olid taastamistööd lõppenud. Tyszkiewiczitele kuulus mõis kuni aastani 1915.
Mõisakompleksi kuuluvad renessanss-stiilis peahoone, kaks kontorihoonet, kaks aita, tall, kasvuhoone, kus kasvatati ka sidrunipuid, mõisavalitseja maja, jääkelder ja väravad, mis pärinevad XIX sajandist. Peahoone muutus Tyszkiewiczite ajal kultuurikeskuseks, hoones asusid kunstigalerii ja 20 000 raamatuga raamatukogu, kus asusid ka paljud XVI ja XVII sajandist pärinevad käsikirjad. Galeriis olid Leonardo da Vinci, Rubensi, Caravaggio ja Jan Matejko maalid. I maailmasõja ajal asus mõisa peahoones Ober Osti peavalitsus. Selle juures töötas mõnda aega ka Arnold Zweig, kes kirjeldas hiljem lossi ja selle raamatukogu oma romaanis "Einsetzung eines Königs". Sõja järel asus hoones Leedu emade organisatsiooni asutatud lastekodu. Aastal 1944 süütasid taganevad saksa väed peahoone ja kasvuhoone põlema.
Aastal 1958 hakkas mõisas tegutsema Leedu põllumajanduse mehhaniseerimise ja elektrifitseerimise instituut. Aastail 1959–1973 mõisakompleks restaureeriti. Hiljem hakkas mõisas tegutsema Põllumajandusinstituut, mis allub aastast 1996 Aleksandras Stulginskise ülikoolile. Aastal 1994 rajati mõisa peahoonesse Raudondvarise ja Tyszkiewiczite ajalugu tutvustav näitus, aastast 2002 asub seal ka helilooja Juozas Naujalis memoriaalmuuseum.
Jääkeldris asub Kaunase rajooni turismiinfokeskus. Kasvuhoonesse on tänapäeval rajatud restoran. Tallis asub 500-kohaline kontserdi- ja teatrisaal; ka on sinna rajatud kunstiinkubaator.
Park rajati aastal 1938, selle pindala on 3,8 hektarit. Põhjaosas läheb see üle metsaks. Pargis kasvavad punane vaher, valge mänd ja läänepärn.
Heinrich Laul

Heinrich Laul (5. august 1910 Tallinn – 16. aprill 1991 Tallinn) oli eesti tehnikateadlane, Tallinna Polütehnilise Instituudi professor, akadeemik.

Haridus

Lõpetas aastal 1930 Gustav Adolfi Gümnaasiumi, omandas Tallinna Tehnikumi tehnilistel kursustel ehitustehniku kutse. Aastatel 1934–1936 õppis Tartu Ülikooli tehnikateaduskonnas, aastal 1939 lõpetas cum laude Tallinna Tehnikaülikooli ehitus- ja mehaanikateaduskonna tööstuse- ja tsiviilehituse erialal, ta on täiendanud end matemaatika alal.
Aastal 1947 kaitses ta Tallinna Polütehnilises Instituudis tehnikakandidaadi väitekirja. Aastal 1955 kaitses Leningradi Raudteetranspordi Instituudis tehnikadoktori väitekirja.

Teaduskraad ja -kutse

tehnikakandidaat 1947 (TPI); dotsent 1948; tehnikadoktor 1955 (Leningradi Raudteetranspordi Inseneride Instituut); professor 1956.

Teenistuskäik

1930. aastail Kadrioru staadioni varikatuse, Pärnu rannakohviku seenrõdu kandekonstruktsioonide, Maardu fosforiiditehase ja elamute projekteerimisel.
Aastatel 1937–1940 Tallinna Tehnikaülikoolis tugevuse ja tehnilise mehaanika laboratooriumi vanemassistent ja instruktor-assistent. Aastatel 1940–1941 oli ta Tallinna Linna TS Nõukogu kommunaalmajanduse osakonna peainsener. 1941. aasta suvel oli ta Tallinna kindlustustööde juhte, mistõttu Saksa okupatsioonivõimud karistasid teda selle eest aastase koonduslaagriga. Aastatel 1944–1946 projekteeris ta Eesti NSV Maanteede Valitsuse insenerina sõjas purustatud sildade asemele uusi maantee- ja raudteesildu.
Aastast 1946 on ta seotud Tallinna Polütehnilise Instituudiga. Aastatel 1946–1948 ehitusmehaanika ja konstruktsioonide kateedri vanemõpetaja, aastatel 1948–1956 dotsent. Aastatel 1947–1958 TPI ehitusteaduskonna dekaan. Aastatel 1950–1975 TPI ehituskonstruktsioonide kateedri juhataja, aastatel 1956–1986 samas kateedris professor ning aastatel 1986–1991 konsultantprofessor.

Teadustöö põhisuunad

Raudbetoonkoorikute arvutamismeetodid, silindrilised raudbetoonkoorikud, õhukeseseinalised ja ruumkonstruktsioonid.
Avaldas üle 130 publikatsiooni, sealhulgas õpikuid (nt “Raudbetoon” I (1960) ja II (1962)). Tema juhendamisel on kaitstud 26 väitekirja. Avaldas trükisõnas mälestusi õpingu- ja tööaastatest TTÜs.

Teadusorganisatoorne ja inseneritegevus

Koos akadeemik Nikolai Alumäega raudbetoonkoorikute-alase uurimissuuna rajaja Eestis; mitmete rahvusvaheliste ehituskonstruktsioonide-alaste assotsiatsioonide (IASS jt) liige; NSV Liidu Riikliku Ehituskomitee betoonialaste uuringute nõukogu liige; Eesti NSV TA Ehituse Teadusliku Uurimise Instituudi nõukogu liikmena ehituspoliitika suunajaid; Eesti NSV Riikliku Ehituskomitee raudbetoonikomisjoni esimees ja konsultant keerukate konstruktsioonide projekteerimisel ja ehitamisel; osales Estonia teatri taastamise tehniliste probleemide lahendamisel ja juhendas Tallinna laululava kõlaekraani projekteerimist ning mudelkatsetusi; Eesti Arhitektide Liidu liige; TTÜ õppejõudude ja ametnike kehalise kasvatuse ühingu kirjatoimetaja 1937–1940, Tallinna Teadlaste Maja liige.

Harrastused ja huvialad

Muusika, sport, kirjandus. EÜS Põhjala vilistlane.
Strobi

Strobi on männi alamperekonna Strobus sektsioon.

Kirjeldus

Sellesse sektsiooni kuuluvate männiliikide seemnesoomused on õhukesed, lõpevad apofüüsi tipuga. Seemned on väiksemad kui Cembrae esindajail, õhema kestaga ning tiivaga. Vaigukäigud on okastes epidermi all. Okaste kõigil kolmel tahul on õhulõheribad.
Andragoogika

Andragoogikat ehk täiskasvanupedagoogikat võidakse vaadelda kui iseseisvat teadusharu või ka kasvatusteaduste allharu, mille uurimisvadkondadeks on täiskasvanud inimeste õpetamise ja õppimisega seonduv. Andragooika hõlmab kõrgkoolipedagoogikat, tootmispedagoogikat, sõjaväepedagoogikat jm. Kokkuleppeline definitsioon puuduv. Andragoogika võib-olla ka mitmesugustes õppeasutustes läbiviidav loengukursus.
Täiskasvanute õpetaja või täiskasvanute õppimist-õpetamist uuriv inimene on andragoog.
Andragoogika rajajaks peetakse tšehhi õpetajat ja kirjanikku Jan Amos Komenskýt. Terminit "andragoogika" kasutas esimest korda saksa gümnaasiumiõpetaja Alexander Kapp 1833. aastal Platoni haridusteooriat kirjeldavas raamatus "Platon's Erziehungslehre: Als Pädagogik Für Die Einzelnen und Als Staatspädagogik. Oder Dessen Praktische Philosophie". Teooriat arendas edasi Eugen Rosenstock-Huessy.
Eestis loodi E. Vilde nimelise Tallinna Pedagoogilise Instituudi juurde andragoogika ja juhtimistöö kateeder 1986. aastal.
Sipe Kõivusaare kased

Sipe Kõivusaare kased on pühapuud Tartumaal Kambja kihelkonna Sipe külas.
Wola

Linnaosad

Wola jaguneb järgmisteks linnaosadeks: Ulrychów, Koło, Odolany, Nowolipki, Mirów, Młynów, Czyste ja Powązki.
Dea Oja

Dea Oja (sündinud 22. veebruaril 1979 Tallinnas) on eesti ujuja.
Ta lõpetas 2001. aastal informaatika erialal Põhja-Dakota ülikoolis Ameerika Ühendriikides.
Ta alustas ujumisega 1987. aastal Tallinna Kalevi ujumiskoolis Kristjan Vainomäe juhendamisel.