google/wiki40b huggingface dataset:
Ari Þorgilsson

Ari Þorgilsson (vanaislandi Ari inn fróði Þorgilsson) ka Ari Thorgilsson (1067 või 1068 – 9. november 1148) oli Islandi ajaloolane ja preester (Ari Õpetatu, Ari Kirjatark, vms).
Ari elust on teada väga vähe. Tema isa Þorgils suri, kui Ari oli laps, ja Ari kasvas üles Haukadalris, kus tema õpetajaks oli piiskop Ísleifri poeg Teitr. Ari sai väga hea hariduse, muuhulgas õppis ta ladina keelt, teoloogiat ja ajalugu. Ta jäi Haukadalri 21-aastaseks saamiseni. Arvatavasti kolis ta seejärel tagasi Snæfellsnesi Lääne-Islandil, kus oli elanud tema isa. Ari oli pühitsetud preestriks. Ta oli abielus ja tal oli poeg, kellest sai samuti preester. Ari poja lapselaps oli abielus Snorri Sturlusoni vennaga. Ari suri 1148. aastal 80 või 81 aasta vanuses.
Ari on kirjutanud ühe olulisema Islandi varasemat ajalugu kirjeldava teose, Íslendingabók ("Islandlaste raamat"). Allikad räägivad alati "Ari raamatutest", nii et arvatavasti ei olnud "Islandlaste raamat" tema ainus teos. Võimalik, et Ari osales ka Islandi koloniseerimist kirjeldava "Maa asustamise raamatu" (Landnámabók) koostamisel. Ari oli esimene Islandi ajaloolane, kes kirjutas islandi, mitte ladina keeles.
Arile viidatakse Islandi ajalooteostes kui suurele autoriteedile ja tema andmeid peetakse siiamaani küllaltki usaldusväärseteks. Ta viitas oma allikatele ja suhtus materjali kriitiliselt.   
Ari oli juba oma eluajal väga lugupeetud mees. Tema sõprade hulka kuulusid oma aja kõige haritumad islandlased, sealhulgas ametis olevad piiskopid ja ajaloolane Sæmundr Õpetatu.
Nepali kuningas

Nepali kuningas (rāja [r'ádža]) oli Nepali monarh aastatel 1768–2008. 2008. aastal monarhia kaotati ja Nepalist sai vabariik.
Franz Augsberger

Elulugu

Franz Augsberger sündis 10. oktoobril 1905 Viinis hotelliomaniku pojana. Pärast ehitustehnikumi lõpetamist õppis lühemat aega tehnikakõrgkoolis ja asus arhitektina tööle Viinis. Töö kõrval täiendas ta ennast fotokunsti akadeemias, õppis selgeks norra keele ning töötas poolteist aastat Norras ehitusinsenerina. 1927. aastal Austria Kodukaitsega (Heimatschütz) liitunud, astus Augsberger oktoobris 1930 SA liikmeks. 20. aprillil 1932 astus ta Natsionaalsotsialistlikusse Töölisparteisse ning viidi ta SA-st üle SS-i (liikmekaart nr. 139 528). Temast sai parteipiirkonna – Gau – esioraator ja propagandajuht.
1933. aasta augustis, mil NSDAP Austrias keelustati, asus Augsberger Saksamaale. 1934. aasta oktoobris võeti ta  teenistusse SS-i käsundusüksusesse SS-Untersturmführerina. Olles selle kõrvalt lõpetanud Braunschweigi SS-junkrukooli, ülendati Augsberger 1. juunil 1935 SS-Obersturmführeriks.
Edasi töötas ta Rassi- ja Asustusküsimuste Peaametis ning 1936. aasta maist Braunschweigi SS-junkrukooli maailmavaateõpetajana. 1. juulil 1937 ülendati ta SS-Hauptsturmführeriks.
30. jaanuaril 1939 saadeti Augsberger teenima Hitleri ihukaitserügemendi Der Führer reservpataljoni.
1. augustil 1939 ülendati Augsberger SS-Sturmbannführeriks millele järgnes 1. augustist 1940 teenistus SS-Tankidiviisi "Wiking" SS-rügemendi "Westland" ülemana. Hiljem SS-rügemendi "Nortland" ülemana komandeeritakse koos rügemendiga SS-Diviisi "Nord", kus osaleb lahingutes Soome rindel.
7. SS-jalaväerügemendi pataljonikomandörina sai temast 20. aprillil 1942 SS-Obersturmbannführer ja sama aasta 20. mail pälvis ta Saksa Risti Kullas.
1943. aasta veebruaris määrati Augsberger juhtima Eesti SS-leegioni 1. Rügementi.
1. juulil 1943 tehti temast SS-Standartenführer ja määrati ametlikult Eesti SS-Leegioni ülemaks.
Eesti leegioni lahinguformeeringuks oli Eesti SS-vabatahtlike brigaad, mis 5. mail 1944 nimetati ümber 3. Eesti SS-vabatahtlike brigaadiks.
24. jaanuaril 1944 alustati 20. Eesti Vabatahtlike SS-Grenaderidiviisi moodustamist 3. Eesti SS-Brigaadi baasil.
Augsberger oli vahepeal ülendatud SS-Oberführeriks ning 21. juunil 1944 ülendati SS-Brigadeführeriks (kindralmajor).
Peale eesti kaitselahinguid formeeriti 20. Eesti diviis Saksamaal Neuhammeris uuesti ja läks Sileesias lahingusse.
Augsberger oli esimene Braunschweigi SS-junkrukooli kasvandik, kellest sai Relva-SS-i kindral.
3. märtsil 1945 autasustati teda Raudristi Rüütliristiga
20. Eesti Relvagrenaderide SS-diviisi komandör Franz Augsberger langes 19. märtsil 1945 Prudnik. Piiramisrõngast koos 20. Eesti diviisiga väljamurdmisel sai tema auto mürsu otsetabamuse. 31. märtsil 1945 autasustati teda postuumselt Tammelehtedega Raudristi Rüütliristi juurde.
Algonkini keeled

Algonkini keeled on Algi keelkonna suurim haru, kuhu ei kuulu sama keelkonna keeled, mida räägiti California rannikul: juroki keel ja vijoti keel. Algonkini keelte levila ulatus Kaljumäestikust kuni Atlandi-Kanadani.
1935. aasta mäesuusatamise maailmameistrivõistlused

1935. aasta mäesuusatamise maailmameistrivõistlused olid 5. maailmameistrivõistlused mäesuusatamises, mis toimusid 22.–25. veebruarini Mürrenis Šveitsis. Võistlustel oli mängus 6 komplekti medaleid (kolm ala nii meestele, kui naistele).
Indulgents

Indulgents ehk patukustutuskiri (ladina keeles indulgentia) on katoliku kirikus patu ajaliku karistuse andestamine kiriku poolt seatud tingimustel. Mõistet on enamasti seostatud keskajal paavsti nimel raha või teiste kirikule osutatud teenete eest müüdud patukaristuse kustutamise kirjaga (patukustutuskiri).
Indulgents pole patu enese, vaid sellele järgneva karistuse kustutamine. Enamasti on selle karistusena nähtud hinge puhastustules viibimise aega, mida indulgents ehk andestus saab lühendada. Katoliku kiriku teoloogia järgi ei ole indulgentsi saanud kunagi lihtsalt raha eest osta, andestuse saamise nõudeks on inimese kahetsemine ja kahetsustegude sooritamine. Sellistena nähti keskajal ette kas raha maksmist kirikule või palverännakule või ka ristisõtta minekut. Kirik on Jumala nimel pattude andestamist põhjendanud sellega, et tal on kasutada "kiriku varandus" ehk pühakute ja teiste vagameeste heade tegude "ülejääk", mis jäi üle nende endi lunastamisest. Nendest tegudest lähtuvat armu võib kirik jagada aga patustele, kes oma tegusid kahetsevad ja heastada püüavad.
Pärast 13. sajandit muutus indulgentsidega rahategemine aga üha valdavamaks ja sagenesid nende kuritarvitamise juhtumid. Katoliku kirik püüdis neid puhuti küll reguleerida, kuid 16. sajandi alguseks oli paavsti poolt antavatest indulgentside jutlustamise lubadest saanud rahateenimise vahend. Kiriku poolt antavat lunastuse määra oli pidevalt ka laiendatud, nii et selleks ajaks sai indulgentside eest lunastada ka juba surnute patte, keda arvati puhastustules vaevlevat. Jutlustajatele, nagu Johann Tetzel, on omistatud ka väiteid, et indulgentsidega saab lunastada ka veel tegemata patte, mis läks kiriku doktriiniga juba otsesesse vastuollu. Indulgentside väärkasutamise mõistis karmilt hukka Martin Luther ja indulgentside problemaatikat on peetud ka üheks peamiseks põhjuseks, miks tema ja ta järgijad katoliku kirikust eemaldusid.
Indulgentsikorralduse reformimise vajadust mõistis ka katoliku kirik, mis Trento kirikukogul (1545–1563) allutas indulgentsikorralduse kardinalidest järelevalvajate hoole alla ja 1567. aastal likvideeris paavst võimalused teenida indulgentsidega rahalist kasumit. Indulgentside jagamine usklikele on jäänud aga katoliku kiriku praktikasse tänaseni.
Tallinna vapimärk

Tallinna vapimärk on Tallinna linna autasu, mis antakse füüsilistele isikutele linnapoolse erilise austusavaldusena. Tallinna vapimärgi kavalerid kuuluvad Tallinna Aukodanike Kogusse.

Ajalugu

Tallinna vapimärki antakse alates 1997. aastast. Selle on kujundanud Priit Herodes.

Teenetemärgi kirjeldus

Vapimärk koosneb kahest teineteise peale paigutatud käppristist. Alumine rist on sinine, pealmine pikem ja kitsam rist on valge ja selle keskmes asub valge vääriskivi (teemandi asendaja). Risti kohal on Tallinna täisvapp.
Vapimärgi tagaküljele on graveeritud märgi number ja märgi andmise aasta. Märk on valmistatud hõbedast, viimistletud kulla ja kuumemailiga.

Teenetemärgi andmine

Vapimärk võidakse anda Eesti kodanikele või välismaalastele. Välismaalaste all mõeldakse nii välisriigi kodanikke kui ka kodakondsuseta isikuid. Vapimärgi andmise otsustab linnavolikogu. 
Vapimärgi annab autasustatavale kätte linnapea üldjuhul Tallinna Raekojas.

Teenetemärgi kandmine

Vapimärgi kandmise õigust tõendab vastav tunnistus, mis kirjutatakse alla linnapea poolt ja antakse kätte koos vapimärgiga. Autasustatute nimed kantakse Tallinna vapimärkide kavaleride raamatusse.
Vapimärki kantakse linnalipu värvides muareesiidist õlalindi küljes vasakul puusal. Meeste õlalindi laius on 105 mm ja naiste õlalindi laius on 64 mm. Originaalsuuruses vapimärgi asemel võib kanda vapimärgi miniatuuri, rosetti või lindilõiget.
Coosa maakond

Ajalugu

Maakond moodustati 1832. aastal.

Rahvastik

Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 11 539.
Angela Ivask

Angela Ivask (sündinud 25. oktoobril 1975) on eesti toksikoloog, kes uurib nanomaterjalide toksikoloogiat.
Angela Ivask kaitses oma doktorikraadi geenitehnoloogias aastal 2006 Tallinna Tehnikaülikoolis. Teadustööd on ta teinud Eestis Keemilise ja Bioloogilise Füüsika Instituudis In vitro ja ökotoksikoloogia uurimisrühmas, mis koosneb ökotoksikoloogia, ökoloogia, keskkonnakeemia, molekulaarbioloogia ja mikroobifüsioloogia alal kompetentsetest teadlastest. Seal uuris ta ainete ja nanosuuruses osakeste toksilisuse mehhanisme.
Alates aastast 2010 töötab ta Californias Nanotehnoloogia Keskkonna Efektide Uurimise Keskuses.
Keskkonnajuhtimise ja -auditeerimise süsteem

Keskkonnajuhtimise ja -auditeerimise süsteem (sageli kasutatud ingliskeelset akronüümi EMAS, Eco-Management and Audit Scheme) on Euroopa Liidu välja töötatud vabatahtlikele organisatsioonidele mõeldud keskkonnajuhtimissüsteem. EMASi abil saab organisatsioon süsteemselt hinnata organisatsiooni tulemuslikkust, täiustada juhtimist ja anda avalikkusele keskkonnaaruande kaudu asjakohast infot.
EMASi rakendamise ja administreerimise eeskirjad ja nõuded on kehtestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 2001. aasta määrusega nr 761.
EMASi põhiseisukohad ühtivad suuresti keskkonnajuhtimisstandardi ISO 14001 nõuetega.
Juhan Liivi tänav (Viljandi)

Juhan Liivi tänav on tänav Viljandis Kesklinna linnaosas.
Tänav asub Posti ja Carl Robert Jakobsoni tänava vahel. Tänava ääres asub Sõbrapark. Tänava pikkus on 87 m.
Tänav sai nime 1987 (tollal eesnimeta, see tähendab Liivi tänav) ja koos eesnimega 28. augustil 2004.
Hammersmith

Hammersmith on piirkond Londoni lääneosas, Inglismaas, mis asub 6,3 km kaugusel Charing Crossist lääne-edela pool. See on Hammersmithi and Fulhami linnaosa halduskeskus ning Londoni plaanis on see üks 35 suurest keskusest Suur-Londonis.
Håkan Nesser

Elulugu

Håkan Nesser sündis Kumla lähistel Elvesta talus. Tema isa Sven August oli talupidaja, ema Mary sekretär. 1953. aastal müüdi elamine maal maha ja koliti linna elama. Põhikooli lõpetas Hallsbergis. Aastatel 1969–1974 õppis Nesser Uppsala Ülikoolis humanitaaraineid: inglise ja skandinaavia keeli, kirjandust, ajalugu ning filosoofia. Töötas õpetajana Märstas ja Uppsalas. Alates 1998. aastast vabakutseline kirjanik.
Proksiserver

Prokside liike

Kasutusel on mitut liiki proksisid. Harilikult on proksi paigaldatud mitmel eesmärgil ja seega vastab mitmele liigile korraga.

Pöördproksi

Pöördproksi (ingl. reverse proxy) on proksi, mis paistab klientidele kui harilik server. Pöördproksi võtab vastu päringud klientidelt, edastab need serveri(te)le ja vahendab serveri poolt saadud päringuvastused klientidele tagasi. Pöördproksi paigaldatakse reeglina serveri(te) lähedale ning see vahendab paljude klientide päringuid kindlatele enda poolt teenindatavatele serverirakendustele ja/või veebisaitidele.

Puhverserver

Puhverserver (ingl. caching proxy server) ehk salvestav proksi kiirendab päringutele vastamist ning vähendab sidekanalite koormust seeläbi, et salvestab teatud ajaks kõigi klientide päringuvastused ning kui selle aja jooksul päritakse uuesti sama infot, siis saadab vastuse oma vahemälust, serveri poole pöördumata.

Veebiproksi

Veebiproksi on eriotstarbeline proksi veebiliikluse (HTTP-liikluse) vahendamiseks. Veebiproksi täidab tüüpiliselt mitut funktsiooni, millest peamised on puhverdamine ja filtreerimine.

Anonümiseeriv proksi

Sellist proksit kasutatakse peamiselt anonüümseks veebilehitsemiseks, s.t vältimaks seda, et veebiserveri ja/või sidekanalite haldajad saaksid jälgida, milline kasutaja vaatab milliseid veebilehti. Sellise proksi kasutamisel on liiklus proksi ja kliendi vahel tüüpiliselt krüpteeritud ning ei ole pealtkuulatav, samuti ei näe serverite haldajad, millised kliendid tegelikult päringuid saadavad. Kogu see info on siiski olemas proksi haldajal.

Avatud proksi

Avatud proksi (ingl. open proxy) on proksi, millel puuduvad juurdepääsupiirangud. Sellist proksit on võimalik kasutada igal interneti kasutajal.

Sundproksi

Sundproksiks (ingl. intercepting proxy või forced proxy) nimetatakse sellist proksi kasutamise viisi, mille puhul lüüsi või tulemüüri vahenditega suunatakse kasutajate päringud läbi proksi ilma, et kasutaja arvutis oleks vaja midagi seadistada. Kasutaja arvutile näib sellisel juhul, et ta suhtleb serveriga otse. Sundproksit kasutatakse sageli selleks, et tagada kogu teatud tüüpi liikluse (nt veebiliikluse) allutamine sisukontrollile.

Sufiks-proksi

Sufiks-proksi võimaldab kasutajal kasutada proksiserveri teenust, lisades selle nime soovitava veebilehel URL-ile (nt "en.wikipedia.org.6a.nl"). Sufiks-serverite kasutamise eelis on selles, et iga veebilehe puhul saab kasutaja valida, kas vaadata seda läbi proksi või otse. Vastav kontseptsioon tekkis aastatel 2003-2004 (IPv6Gate ja Coral Content Distribution Network), kuid termin "sufiks-proksi" kinnistus alles hiljem.
Aleksandr Rodzjanko

Aleksander Rodzjanko (vene keeles Александр Павлович Родзянко; 18. august 1879 – 6. mai 1970 New York) oli Venemaa sõjaväelane, Loodearmee tegelane.
Ta juhatas aprillist 1919 Loodearmeed.

Isiklikku

Tema vend Mihhail Rodzjanko oli poliitik, III Riigiduuma esimees.
Viimsi poolsaar

Viimsi poolsaar on Põhja-Eestis asuv poolsaar, mis piirneb läänes Tallinna ja idas Muuga lahega. Poolsaare pindala on ligikaudu 50 km², pikkus umbes 10 ja keskmine laius 5 km.
Koos Naissaare, Prangli, Aksi, Keri, Kräsuli, Seinakari, Kumbli ja Pandju saarega moodustab Viimsi poolsaar Viimsi valla.
Viimsi poolsaare vanimad arheoloogilised leiud, mis leiti muinaskalmete väljakaevamistel Pärnamäel, pärinevad 3. ja 4. sajandist.
Poolsaare põhjatipus asub Rohuneem. Poolsaare keskosas asub Lubjamägi.
Messier 81

Messier 81 (ka M81 ja NGC 3031) on spiraalgalaktika, mis asub Suure Vankri tähtkujus.
Galaktika avastas 31. detsembril 1774 Saksa astronoom Johann Elert Bode. 1779. aastal vaatlesid seda Prantsuse astronoomid Pierre Méchain ja Charles Messier ning Messier lisas selle 9. veebruaril 1779 oma kataloogi. Galaktikat on laialdaselt uuritud, sest see asub Maale üsna lähedal, on suur ning sellel on aktiivne keskosa kus asub ülimassiivne must auk, mille mass on 70 miljonit Päikese massi.  
Galaktika asub Maast 12 miljoni valgusaasta kaugusel ja selle diameeter on 90 000 valgusaastat. Galaktika tähesuurus on 6,9 ja see sisaldab üle 250 miljardi tähe.
Jõeelustik

Jõeelustik ehk potamobios on vooluveekogude taimestik ja loomastik.
Jõe osad (ülem-, alam-, keskjooks) on tavaliselt voolukiiruse ja muude elutingimuste poolest erinevad, sellepärast on vastavalt teistsugune ka jõeelustik. Jõe ülemjooksul (mägijõgedel ja -ojadel nimetatakse seda ka ritraaliks) on vool sageli kiire ja vesi külm ning planktoniorganisme on seal väga vähe, fütobentost esindavad peamiselt kividele kinnitunud (litofiilsed) vetikad ja samblad, zoobentoses on ülekaalus krenobiondid ja kaladest võib seal kohata eriti jõeforelli ja harjust. Kesk- ja alamjooksul (potamaalis) on vool aeglasem ja vesi soojem ning nii planktonikooslused kui ka füto- ja zoobentos on rikkalikum, kaladest on seal enim karplasi.
Rivo Kingi

Rivo Kingi (sündinud 14. märtsil 1987) on laulja.
Kingi oli üks telesaate "Eesti otsib superstaari" esimese hooaja üheksast finalistist.
Rivo on olnud bändi Paingreed solist. 2010. aastast mängib ta süntesaatorit ansamblis Epordwerk, mille solist on tema vend Karl-Kristjan Kingi.
Ta on näidelnud krimisarjas "Ohtlik lend".
Jan Fischer

Jan Fischer (sündinud 2. jaanuaril 1951 Prahas) on juudi päritolu Tšehhi poliitik.
8. maist 2009 kuni 28. juunini 2010 oli ta Tšehhi peaminister.
Tema Holokaustist eluga pääsenud isa oli matemaatik ning ema statistik.
Jan Fischer lõpetas 1974. aastal Praha majandusinstituudi statistika ja ökonomeetria erialal; 1985. aastal sai kandidaadikraadi majandusstatistika alal.
Aastatel 1980–1989 kuulus ta Tšehhoslovakkia Kommunistlikku Parteisse; seejärel olnud parteitu.
Alates 1990. aastast on ta töötanud Tšehhi Statistikaametis; alates 2003. aastast olnud selle juht.
Pärast seda, kui Mirek Topoláneki valitsus oli sunnitud umbusaldushääletuse kaotamise tõttu märtsis 2009 tagasi astuma, sai Jan Fischerist Tšehhi peaminister. Lepiti kokku, et ta jääb ametisse kuni erakorraliste parlamendivalimisteni, mis pidid toimuma oktoobris 2009. Jan Fischer teatas, et pärast valimisi ta poliitikuna ei jätka. Valimisseaduse vaidlustamise tõttu jäid aga erakorralised valimised ära ning korralised valimised toimusid mais 2010.
Sergei Zenjov

Klubikarjäär

Zenjov jooksis esimest korda Meistriliigas väljakule 2006. aastal, kui mängis esmalt Pärnu Vapruse ja seejärel FC TVMK ridades. Veebruaris 2008 sõlmis oma esimese välislepingu Ukraina kõrgliiga klubiga Lvivi Karpatõ.
3. juulil 2014 sõlmis ta lepingu Inglismaa esiliiga klubiga  Blackpool. Debüüdi klubi eest tegi ta 9. augustil 0:2 kaotusmängus Nottingham Forestiga. 2. detsembril lõpetati tema leping poolte kokkuleppel.
Pärast Blackpoolist lahkumist sõlmis ta 2017. aasta suveks lepingu Venemaa klubiga Moskva Torpedo.

Koondisekarjäär

Zenjov debüteeris Eesti koondises 20. augustil 2008 sõprusmängus Maltaga. Oma esimese värava lõi ta sama aasta 6. septembril maailmameistrivõistluste valikmängus Belgia vastu. Kokku on osalenud 64 koondisemängus ja löönud 13 väravat.
Tumala – Orissaare – Väikese väina maantee

Tumala – Orissaare – Väikese väina maantee (registrinumbriga 75) on üks Eesti tugimaanteedest. 
See saab alguse Mehama külas Risti–Virtsu–Kuivastu–Kuressaare maantee 96. kilomeetril. Tee pikkus on 8,3 km. Tee lõpeb Põripõllu külas Risti–Virtsu–Kuivastu–Kuressaare maantee 89. kilomeetril. Orissaare alevikus kannab nime Kuivastu maantee.

Maanteeäärsed asulad

Mehama küla, Ariste küla, Tumala küla, Maasi küla, Põripõllu küla, Orissaare alevik.
Idarahaskandaal

Idarahaskandaal oli poliitiline skandaal Eestis, mis sai alguse, kui 2010. aasta lõpus avalikustas ajaleht Postimees kaitsepolitsei ettekande, mille kohaselt olevat Keskerakonna esimees Edgar Savisaar Keskerakonnale raha Venemaalt.
Katse tõttu hankida Venemaalt poliitilist rahastust nimetati Savisaart kapo materjalides ja Eesti ajakirjanduses Venemaa mõjuagendiks. Samuti pidas kapo presidendile, peaministrile ja siseministrile tehtud suulistes ettekannetes Savisaare tegevust julgeolekuriskiks ning kahtlustas teda mõjuvõimuga kauplemises.
Edgar Savisaar ise on eitanud nii rahaküsimist kui ka Venemaa poliitilise mõju vahendamist Eesti poliitikas, süüdistades kaitsepolitseid ja ajakirjandust kallutatuses. 2013. aasta detsembris esitas Savisaar Postimehe vastu tsiviilhagi, nõudes Postimees AS-ilt ebaõigete faktiväidete ümberlükkamist või väärtushinnangute avaldamise õigusvastasuse tuvastamist ja mittevaralise kahju hüvitamist.
Keskerakonna liikme Enn Eesmaa hinnangul mõjutas skandaal Keskerakonna valimistulemusi 2011. aasta parlamendivalimistel, kui erakond kaotas parlamendis kolm kohta.
Isamaale ja Vabadusele/LNNK

Poliitilised vaated

Mõlemad 1997. aastal ühinenud erakonnad olid kasvanud välja Läti taasiseseisvumiseni viinud rahvaliikumise radikaalsemast osast, mis nõudis algusest peale mitte suuremat autonoomiat Nõukogude Liidu koosseisus, vaid iseseisvuse taastamist riikliku järjepidevuse alusel.
1990. aastatel propageeriti Läti keele- ja kodakondsuspoliitika karmistamist. Pärast nende küsimuste suuremalt jaolt lahenemist on ühenderakond keskendunud peamiselt majandusküsimustele, pooldades vaba turumajandust.
Mitmete politoloogide hinnangul on tegu paremäärmusliku parteiga.

Osalemine valimistel

Läti parlamendivalimistel sai see erakond 1998. aastal sajakohalises parlamendis 17 kohta (14,7% häältest), 2002. aastal 7 kohta (5,4% häältest) ja 2006. aastal 8 kohta (6,9% häältest). Suur tagasilöök 2002. aasta valimistel oli analüütikute hinnangul tingitud sellest, et erakond tegi Riia linnavolikogus koostööd Läti venekeelsete erakondadega ning see peletas eemale paljud senised toetajad.
Euroopa Parlamendi valimistel sai ühenderakond 2004. aastal 29,8% häältest, mis kindlustas Euroopa Parlamendis neli kohta. Lätist valiti Euroopa Parlamenti kokku üheksa saadikut.
Eesti Akadeemiline Sõjaajaloo Selts

Eesti Akadeemiline Sõjaajaloo Selts (lühend: EASS; ka Sõjaajaloo Selts) on aastal 1988 Tallinnas asutatud ühendus, mis koondab enda alla Eesti sõjandustegelasi, ohvitsere ja sõjaajaloolasi. 
EASSi eesmärk on nende kodulehe järgi "Eestiga seotud sõjasündmuste ja sellealase info jäädvustamine, säilitamine ning levitamine.
Miniseelik

Miniseelik on seelik, mille alumine äär on põlvedest tunduvalt kõrgemal.
Selle võtsid kasutusele 1960ndatel Mary Quant ja André Courrèges.
Maurice Béjart

Maurice Béjart [mor'iss bež'aar] (1. jaanuar 1927 Marseille – 22. november 2007) oli prantsuse päritolu Šveitsi koreograaf.
Toomas Sutt

Toomas Sutt (11. november 1938 Pärnu – 5. juuli 1994 Tartu) oli eesti teadusfilosoof ja bioloog-geneetik, kelle peamisteks valdkondadeks olid eluteaduste alused ja evolutsiooni suunalisuse probleem. Hiljem lisandus tugev huvi bioeetika küsimuste vastu, sealhulgas seoses antroopsusprintsiibiga. T. Sutt on avaldanud üle 70 teadusliku artikli ja sadakond esseed teoreetilise bioloogia, evolutsiooniteooria, bioloogia filosoofia, bioloogia ajaloo jateoreetilise ökoloogia alalt. Toomas Sutt oli ka teadusliku mõtteviisi ja uute teadussaavutuste populariseerija.
Ta osales aktiivselt K. E. von Baeri muuseumi loomises ning tema teaduspärandi tutvustamises; oli Baeri 200. sünniaastapäevale pühendatud rahvusvahelise konverentsi peakoordinaator. Ka oli ta juhtivalt tegev rea rahvusvaheliste ja kohalike teoreetilise bioloogia ja evolutsiooniteooria alaste teadusfoorumite korraldamisel ning vastavate publikatsioonide toimetamisel ja kirjastamisel.

Õpingud

Toomas Sutt õppis Pärnu I Keskkoolis, mille lõpetas 1957. aastal. Enne õpingute algust 1961. aastal Tartu Ülikoolis töötas ta Pärnu Tsentraal-Töö-Hoiukassa kontrolönina ja Eesti Põllumajandusprojektis tehnikuna.  
1966.aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli bioloog-geneetikuna. 
1970–1973 õppis Toomas Sutt paralleelselt Tartu ja Leningradi Ülikooli juures aspirantuuris.
1974. aastal kaitses ta Leningradis kandidaadikraadi (PhD) filosoofias väitekirjaga "Filosofskije aspekty problemy napravlennosti organicheskoj evoljucii". 
1979–1992 oli ta seotud Eesti Põllumajandusakadeemia (praegune Eesti Maaülikool) filosoofia kateedriga.

Töö bioloogia vallas

Aastast 1973 algas tema side Eesti TA Zooloogia ja Botaanika Instituudiga (1973–1974 vanemteadurina; 1974–1975 teadussekretärina; 1975–1990 töötas ta bioloogia ajaloo sektori ja evolutsiooniprobleemide labori juhatajana; 1990 vanemteaduri kohal ning K. E. von Baeri muuseumi juhatajana). Toomas Sutt oli Baeri muuseumi tegelik rajaja, esimene juht ja kogumike sarja Folia Baeriana eestvedajaid, autor ning toimetaja.
Aastail 1993–1994 oli Toomas Sutt Tartu Ülikooli loodusteaduste filosoofia dotsent. Selleks ajaks oli ta avaldanud 45 teadusartiklit ja 26 teaduslikku teesi. Ta on esinenud teaduslike ettekannetega Olomoucis, Ostravas (1986), Helsingis (1989), Jyvaskyläs, Oulus, Prahas (1990), Aachenis, Münsteris (1991). 
1992. aasta septembrist novembrini oli Münsteris külalisõppejõuks.

Tsitaat

"Eriline koht üldinimlike väärtuste hulgas kuulub kodule. Just selle väärtuse kaudu jõudis meie rahva teadvusse tõsiasi, et ökoloogiline globaalprobleem ei ole midagi abstraktset, Eestimaast eemal või kaugel olevat, vaid meie endi ja meie järglaste saatus, meie vahetut kodu ja kodumaad ning meie ürgkodu – loodust – puudutav ja ohustav fenomen. Ökoloogilise situatsiooni teadvustamise märksõnaks ei ole fosforiit, isegi mitte P₄O₁₀, vaid kodu."