Sponsor

Sponsor ehk toetaja on osaline, kes pakub raha, tooteid ja/või teenuseid, et soodustada mingit ettevõtmist või toetada mõne isiku või organisatsiooni tegevust. Tavaliselt tähendab sponsorlus, et toetaja aitab kaasa selliste teadus-, kultuuri- ja spordiürituste korraldamisele, mis ei ole tema tegevuse ega selle tulemusega otseselt seotud. Sponsorluse üks põhiline eesmärk on kanda toetatava ettevõtmise, organisatsiooni või üksikisiku positiivne kuvand ja head emotsioonid üle sponsori brändile.
Sponsorlus (inglise sponsorship) on eraettevõtte ja kunstniku, kunstiprojekti või kultuuriasutuse vaheline ärisuhe, millest võidavad mõlemad osapooled. Ettevõtte eesmärk on parandada toodete või teenuste müüki ja üldist mainet. Tavaliselt spondeeritakse reklaami ostmise, toote- ja üritusturunduse või muude turundusvahenditega. Sponsorsummad on osa ettevõtte müügiedenduskuludest.

Soovitused sponsorluse küsijatele

Tänapäeval on nii kodu- kui ka välismaal võimalik eri fondide poole pöörduda, kuid alati oleks kasulik enne tutvuda potentsiaalsete finantseerimisallikatega. Enamikul on väga kindel suunitlus ja nende eraldatav toetus on ühekordne.
Tuleb mõelda, kes on ettevõtmise sihtrühm, millist kogemust soovitakse pakkuda ja millised on ürituse arenguvõimalused. Võiks leida brändid, kellel on ettevõtmisega sarnane sihtrühm ja väärtused ning kelle igapäevane äritegevus seostub korraldatava üritusega. Ettevõtmise kohta tuleks koostada lühike ja lööv tutvustus piltide või videotega. Ühele brändile tuleks teha konkreetne pakkumine, kus selguks, millised väärtused ja emotsioonid kanduksid sellest ettevõtmisest brändile üle, kuidas on seotud sihtrühmad, milline on seos brändi tegevusalaga ning millised reklaami- ja müügivõimalused tekivad. Mõelda võiks ka sellele, kas on võimalusi, kuidas bränd saaks ettevõtmise toetamise tulemuslikkust hinnata. Kui pakkumine on teele pandud, võib paari päeva pärast üle helistada. Kohtumisel tuleks vestluspartnerit hoolega kuulata ning olla paindlik ja avatud.
Kui sponsorid on välja valitud ning olulised koostööpunktid edukalt välja selgitanud, on vaja sponsorite poole pöörduda. Sponsoritega tuleks kontakteeruda võimalikult vara, sest ettevõtted kinnitavad oma eelarved eri aegadel. Ettevõtted eraldavad kindla hulga vabu vahendeid igaks aastaks ning kui raha on juba ära planeeritud, on raske huvipakkuvat projekti toetada, isegi kui soov on suur.

Kommunikatsioon ja järeltegevused sponsoritega

Eesti tasandil toimib sponsoritega suhtlemisel eelkõige sirgjooneline ja professionaalne suhtlemisviis, mis ei võta palju aega ega ole liiga ülevoolav. Kasulik on tutvusringkonnalt abi paluda ja teha vajaduse korral lobitööd, et leida kontaktisik potentsiaalsest sponsorfirmast. Infomeilile kirjutamine ei too tihtipeale soovitavat tulemust ning otsekontakt on alati efektiivsem ja aegasäästvam. Olulisel kohal sponsorite kommunikatsiooni korraldamisel on sponsorite logode ja muude materjalide kasutamine, nende meelespidamine ning tänamine. Kogenud korraldaja pildistab sponsori reklaammaterjale ja tooteid, mida on ürituse käigus kasutatud. Lisaks on soovituslik teha sponsoritele mõeldud lühike kokkuvõte üritusest.

Sponsorlus ja heategevuslik toetamine Eestis

Üldine keskkond on viimastel aastatel Eestis paranenud. Riik on üht-teist teinud, et eraettevõtjad rohkem toetaksid, eraldi on esile tõstetud avalikes huvides tegutsevate organisatsioonide maksusoodustusi. Eesti üldine majandusolukord mõjutab sponsorlust enim. Riik ja eraettevõtted on väikesed ning neil ei ole vahendeid heategevusliku toetamise jaoks. Enamik firmasid reinvesteerib kasumi ja kuna see tegevus on maksuvaba, siis ei stimuleeri see ka toetama. Sama kehtib eraisikute kohta: inimestel ei ole veel tekkinud kapitali, mida heategevusse panustada.
Ettevõtete juhid on märkinud, et ühiskond üldiselt ei väärtusta ei sponsorlust ega heategevust. Kritiseeritud on meediat, mis otsib vaid halba ja kajastab skandaale. Tarbijauuringud näitavad, et inimesed ei arvesta ostude tegemisel seda, kas tootjafirma on kunagi kedagi toetanud. Toetuse saajate ja firmade vahel on vähe koostööd ning on märgitud, et kolmanda sektori organisatsioonid ei ole piisavalt tugevad ega oska projekte hästi juhtida.
Üldiselt toetatakse organisatsioone otse, mitte fondide kaudu, kuigi firmad on aidanud ka eri fonde. Firma saab otse toetades suuremat tähelepanu ja mõju mainele on tugevam. Fonde kui vahendajaid kasutatakse rohkem üksikisikute toetamisel.
On ka põhjuseid, miks koostööd ei teki või see võib ebaõnnestuda. Hoolimata rohketest koolitustest ei osata projekti paberile panna, ettepanekutega pöördutakse firmade poole liiga hilja, ei mõelda sellele, mida firma toetuse eest vastu saab. Samuti ei arvestata ettevõtete suurust, mis tähendab, et pöördutakse kas väikeste firmade poole liiga suurte taotlustega või suurettevõtete poole liialt väikeste ettevõtmistega. Tihti jäetakse toetajad täiesti tähelepanuta, kokkulepped ei kehti. Eestis puudub ka tava koostööd pärast ürituse lõppu analüüsida. Kõik väljatoodud puudused näitavad, et firmad ootavad koostöösuhet, mitte ei soovi pelgalt raha anda. Toetuse saajad ei oska tihti toetuse eest tänada ning paljud firmajuhid on öelnud, et ei ootagi seda enam.