google/wiki40b huggingface dataset:
Thea Normet

Thea Normet (aastani 1968 Thea Heinrichson; sündinud 24. oktoobril 1942 Tartus) on Eesti bioloog.

Elulugu

Thea Normet on trükitöölise tütar.
1961. aastal lõpetas ta Ahja Keskkooli, 1967 TRÜ. 1994. aastal kaitses ta EPMÜ-s loodusteaduse magistri kraadi väitekirjaga "Tallinna puittaimede lehtede parasiitseened".
Normet oli 1968–91 Tallinna Botaanikaaia botaanik, 1991–2000 nooremteadur.

Teadustöö

Thea Normeti uurimisvaldkond on puittaimede seenhaigused ja saastekahjustused. Üle 50 teadustrükise ja aimeartikli.
Kurt Ferdinand Hoffmann

Kurt Ferdinand Hoffmann (1. august 1892 Rakvere – 30. september 1980 Rosenheim) oli baltisaksa päritolu Eesti arst.
Ta õppis Tallinna toomkoolis ja lõpetas aastal 1916 Tartu Ülikooli arstiteaduskonna arsti astme väärilisena.
Tema töökäik enne aastat 1920 pole teada, kuid aastatel 1920–1939 töötas ta Narvas Kreenholmi Haiglas ja eraarstina kirurgia ja kõrva-nina-kurguhaiguste alal.
Aastal 1939 repatrieerus ta koos abikaasaga Saksamaale Brombergi (praegu Bydgoszcz, Kujawy-Pomorze vojevoodkonnas, Poolas). Aastatel 1939–1945 oli ta ülemarstiks dr. Stemmleri Brombergis ja Erfurdis. Aastatel 1945–1947 oli ta ülemarstiks Bethesta kliinikus Erfurdis ja aastatel 1947–1950 praktiseerivaks kirurgiks dr. Eunike kliinikus Wuppertal-Elberfeldis, aastast 1950 oli ta erapraktiseerivaks arstiks Wuppertal-Vohwinkelis.
Ta suri aastal 1980 Rosenheimis.

Isiklikku

Tema isa Eduard Theodor Hoffmann oli arstiks Rakveres; arstid olid ka tema onud Ferdinand Hoffmann (1853–1912), August Nikolai Christfried Hoffmann (1862–1928) ja Hugo Daniel Ernst Hoffmann (1873–1943). Tema vanaisa Heinrich Ferdinand Hoffmann kui ka vanavanaisa Dietrich Georg Mickwitz oli Koeru koguduse õpetajad, vaimulikud olid ka tema onud Heinrich Richard Hoffmann ja Arthur Friedrich Wilhelm Hoffmann; onu Otto Konrad Ernst Hoffmann oli arhitekt.
Westmorelandi maakond (Virginia)

Ajalugu

Westmorelandi maakond moodustati 1653. aastal Northumberlandi osast. Westmorelandi maakonnas on sündinud USA esimene president George Washington.
MTÜ La Colonia

Moto

Nuestra colonia, nuestras reglas.
Motoga väljendatakse seda, et ühing ei sekku riigi poliitikasse, ja eeldab, et ka riik ei sekku ühingu tegemistesse.

Liikmed

Liikmete hulgas on eestlasi ja soomlasi. Ühing on kinnine, liikmeksvõtmist ei taotleta, vaid ühingusse kutsutakse.

Tegevus

Ühenduse liikmetele suunatud tegevus koosneb peamiselt ajaloo tähtpäevade tähistamisest (Wannsee konverentsi aastapäev, Adolf Hitleri sünniaastapäev, 9. novembri riigipöörekatse), suvepäevadest jne.
Ühiskonnale nähtavam osa on MTÜ kirjastustegevus. La Colonia annab välja raamatuid ja müüb ka teiste kirjastamisel ilmunud kirjandust. Raamatute esitlemine toimub suures osas MTÜ avaliku veebilehe kaudu.
Banana Republic

Banana Republic on Ameerika rõiva- ja aksessuaaride jaemüüja, mis kuulub Ameerika rahvusvahelisele korporatsioonile Gap Inc.
Selle asutasid 1978. aastal Mel ja Patricia Ziegler, kes nimetasid algselt ettevõtet "Banana Republic Travel & Safari Clothing Company". Ettevõtte algne idee oli müüa safari teemaga sobivaid esemeid.1983. aastal ostis Gap ettevõtte, muutis selle nimeks "Banana Republic" ja muutis kauplusi ümber, et saavutada kallimat mainet
Erkki Meronen

Erkki Meronen (sündinud 4. septembril 1952) on soome poksikohtunik ja endine poksija. 
Meronen oli Soome meister kergekaalus (kuni 60 kg) 1971. aastal.
Meronen poksis oktoobrist 1971 kuni veebruarini 1978 elukutselisena. Ta pidas kokku 39 kohtumist, millest võitis 36 (neist 13 nokaudiga) ning kaotas 3 (need kõik nokaudiga) kohtumist.
Meronen tegutseb praeguseni poksikohtunikuna.

Isiklikku

Ka Erkki Merose vennad Kari ja Risto olid tuntud Soome poksijad.
Kihlevere–Aaspere tee

Kihlevere–Aaspere tee (registrinumbriga 17154) on kõrvalmaantee Lääne-Viru maakonnas. Tee pikkus on 9,7 km.
Tee läbib Kihlevere, Võipere ja Aaspere asulat. Tee lõppeb Tallinna–Narva maanteega ristumisel.
Piz Badile

Asukoht ja kõrgus

Halduslikult asub mäetipp Šveitsi ja Itaalia piiril, jäädes Graubündeni kantoni (Šveits) ja Sondrio provintsi (Itaalia) aladele.
Piz Badile'i kõrgus on 3308 m.
Piz Badile'ist 1,2 km ida suunas asub Piz Cengalo (3367 m).

Tipputõusud

Esmatõusu mäetippu tegid 27. juulil 1867 lõunaribi kaudu USA mägironija William Augustus Brevoort Coolidge koos prantslastest teejuhtide François Devouassoud' ja Henri Devouassoud'ga.
Tänapäeval on Piz Badile'i tippu kaks klassikalist marsruuti: põhjaharja mööda ja nn Cassini marsruut Piz Badile'i kirdeseinal.

Tõusud tippu kirdeseina kaudu

Esmatõusu kirdeseina kaudu tegid 14.–16. juulil 1937 kaks itaallaste gruppi: Riccardo Cassini kolmeliikmeline grupp (Cassin, Gino Esposito, Vittorio Ratti) ja varem startinud Como meeskond (Mario Molteni ja Giuseppe Valsecchi), kes tõusuteel ühendasid oma jõupingutused. Esmatõus kirdeseinal lõppes traagiliselt: Molteni suri tippu jõudes kurnatusest ja Valsecchi hukkus laskumisel lõunaharja mööda. Läbitud marsruut nimetati Cassini marsruudiks.
6. juulil 1952 tegi austerlane Hermann Buhl esimese alpinistina soolotõusu Piz Badile'i kirdeseinal. Cassini marsruudi läbis ta 4 tunni ja 30 minutiga.
1953. aasta augustis läbisid kirdeseina uuel marsruudil Claudio Corti ja Felice Battaglia. Viimane hukkus pikseöögist. Marsruut nimetati Corti-Battaglia marsruudiks.
Angerja Issanda Taevaminemise kogudus

Angerja Issanda Taevaminemise kogudus on õigeusu kogudus Rapla maakonnas Kohilas, mis kasutab Angerja Issanda Taevaminemise kirikut.
Kogudus tegutses 1894–1950 ja alustas taas tegutsemist 1993.
Koguduse esimene preester oli Vassili Olter.
1933 oli kogudusel 242 liiget.
Viini raekojaplats

Viini raekojaplats (saksa keeles Wiener Rathausplatz) on Viini raekoja ees asuv esindusväljak.
Whispering Forest

Whispering Forest on Eesti metal'i ansambel. See asutati 1995 Tallinnas.
Kreisivaba linn

Kreisivaba linn (kreisfreie Stadt) on Saksamaa Liitvabariigis 3. järgu haldusüksus, kreisiga võrdsustatud linn.
Baden-Württembergis nimetatakse neid linnkreisideks (Stadtkreis).
Kreisivaba linn on kommunaalne territoriaalne korporatsioon, millel on Saksamaa omavalitsusõiguse järgi kindlad pädevused.
Enamik kreisivabu linnu on suurlinnad (üle 100 000 elanikuga linnad) või suuremad keskmise suurusega linnad. Ent Baden-Württembergis, Alam-Saksis ja Nordrhein-Westfalenis on ka suurlinnu, mis ei ole kreisivabad, näiteks Hildesheim, Moers, Neuss, Recklinghausen, Reutlingen ja Witten. Teiselt poolt on Baieris ja Rheinland-Pfalzis kreisivabasid linnu, kus on alla 50 000 elaniku.
Kõige väiksem kreisivaba linn on Rheinland-Pfalzis asuv Zweibrücken, kus 2008. aasta lõpus oli umbes 34 500 elanikku. Suurim kreisivaba linn on Baieri liidumaa pealinn München (1,3 miljonit elanikku). Berliin ja Hamburg on küll suuremad linnad, kuid nad ei ole kreisivabad linnad, vaid linn-liidumaad. Linn-liidumaa Bremen koosneb koguni kahest linnkreisist, nimelt Bremeni linn ja umbes 60 km põhja pool asuv mereäärne linn Bremerhaven.
Lüchow-Dannenbergi kreisis on kaalutud tolle 17 vallaga kreisi muutmist kreisivabaks vallaks. Sellist haldusüksust ei ole Saksamaa Liitvabariigis seni olnud.
Liis Haab

Liis Haab (sünninimi Liis Proode; sündinud 29. oktoobril 1987 Jõhvis) on eesti näitleja. 
Ta lõpetas aastal 2006 Jõhvi Gümnaasiumi ja aastal 2010 Eesti Muusikaakadeemia kõrgema lavakunstikooli XXIV lennu.
Ta on eelkõige tuntud osatäitmisega Eesti telesarjas "Pilvede all", kus ta mängib alates 2010. aastast.

Isiklikku

Ta abiellus aastal 2010. Tema abikaasa on Daniel Haab, kes töötab panganduses ja on kaitseväelane. Peres kasvab kaks last. 
Tema poolõde on näitleja Inga Lunge.
Jumal

Juma ja Jumala

Sõna "jumal" ja selle kognaadid pärinevad soome-ugri ühisajast (M.Derenko et al.: 10 tuhat ja enam aastat tagasi) ning tähistavad taevast üliolendit. Algselt on sõnad 'juma' ja 'jumala' (juma asupaik) tähendanud üliolendit ja taevalaotust (ingl. god, sky, sks. Gott, Himmel), hiljem üksnes taevaasukat. Lähedane mõistele Ilma.
Jumast tulenevad soome jumala, eesti jumal, saami ibmel, jubmel, jimmel, jummel, ersa jondol, mokša jondul, mari jumo, vepsa gumal, jumal (S.Starostin, Uralic etymology). 
Eestlaste ristimisel kasutasid mungad arusaadavuse tarvis kohaliku taevase üliolendi nime kristlaste jumala (Meie Isa, kes sa oled taevas) vastena.
Nüüdses eesti keeles on sõna "jumal" üldmõiste, mis tähistab mistahes usundi poolt tunnistatavat ja kummardatavat olemust. 
Kui "Jumal" kirjutatakse suure algustähega, siis sellega on mõeldud juudiusu JHVH (keelatud hääldada, teisiti Adonai – Isand) ja sellest tuletatud kristlaste Jehoovat-Jahvet (Seda, Kes Kehastub, häälda Jööve) või islami Allahi (Ainsat Kummardamisväärset).

Jumal(ad) polüteismis

Polüteistlikes usundites tuntakse ja austatakse paljusid jumalaid, kes võivad moodustada keeruka panteoni. Variandina (henoteism) võidakse küll tunnistada  paljude jumalate olemasolu, kuid konkreetses teenistuses kummardada ja teenida ikka vaid ühte jumalat. Polüteistlikud jumalused võivad olla igaüks mingi kindla loodusnähtuse, eluvaldkonna või piirkonna valitsejad ning oma isiksusejoonte poolest võivad nad olla küllalt inimtaolised, kuigi suurte üleloomulike võimetega.

Jumal monoteismis

Monoteistlikud religioonid defineerivad ainujumalat selliste mõistete kaudu nagu (ülim või kõrgeim) looja, isand, valitseja, karjane, kohtumõistja jne ning selliste omaduste  kaudu nagu ülim, lõpmatu, igavene, täiuslik, kõikvõimas, kõiketeadev jne. On ka seisukoht, et Jumalat ei saagi defineerida ega tõeselt kirjeldada, kuna ta seisab väljaspool inimese mõistusega hõlmatavat ala. Mõnede arusaamade järgi on Jumal paratamatult hea (summum bonum), mõned aga peavad Jumalat teispool moraali asetsevaks. Üldiselt usutakse, et Jumalaga on võimalik kontakteeruda ja suhelda ning Jumal võib end ja oma tahet erineval viisil inimestele ilmutada. Mõned peavad aga Jumalat inimestele täiesti mõistetamatuks ning Jumalaga suhtlemist võimatuks.

Teised käsitlused

Panteism on usuline hoiak, mille järgi Jumal ja kõiksus on üks ja seesama. 
Jumalale on antud ka filosoofilisi tõlgendusi ning püütud jumala mõistele leida ekvivalenti füüsilisest universumist. Jumala all on mõistetud näiteks ülima hüve ideed või hoopis energiavälja, mis täidab universumit ja mille olemasolu teeb universumi võimalikuks. Ühe seisukoha järgi on jumal see, mida pole üldse võimalik mõista ega defineerida.

Jumal võrdlevas religiooniloos

Enamik uurijaid on arvamusel, et usundilised kujutelmad on arenenud animismilt polüteismile ja sealt monoteismile. Samas on eriti Hiina ja India usundeid polüteismi ja monoteismi skaalal raske määratleda.
Tasuline käimla

Tasuline käimla on avalikus ruumis asuv käimla, mille kasutamine on tasuline.
Puise nina

Puise nina on neem Lääne-Eestis Puise poolsaarel; administratiivselt asub Lääne maakonnas Haapsalu linnas.
Neemest läände jääb Kakrarahu ja selle juures on veel mitu väikest saarekest.
Puise ninal asub sadam, Nina talu ja veel mitu maja, sealhulgas elumaju.
Puise ninale viib Tuuru–Puise tee.
1974. aastal hukkus Puise nina lähedal tormisel merel Sven Onno, kelle auks on püstitatud mälestuskivi.
Mälestuskivi lähedal on Eesti geodeetilise põhivõrgu punkt.
Linda-Mari Väli

Linda-Mari Väli (sündinud 3. augustil 1988) on Eesti ajakirjanik ja keskkonnaaktivist. 
Avaldanud ka ilukirjandust ja kirjanduskriitikat. 
2011. aastal avaldatud romaan "Eikeegi eikunagi eikusagil" oli Betti Alveri debüüdipreemia nominent ja Eesti Kultuurikapitali laste- ja noorsookirjanduse aastapreemia nominent. 
2015. aastal sai Väli Värske Rõhu aastapreemia novelli "Vanaema tuba" eest.
2016. aastal tunnustas Eestimaa Looduse Fond (ELF) Välit noore looduskaitsja eriauhinnaga tema panuse eest metsateemalise diskussiooni õhutamisel ühiskonnas ning metsade kaitseks loodud kodanikuliikumise Eesti Metsa Abiks (EMA) algatamisel. 2017. novembris valiti ta sama tegevuse eest Ekspress Meedia EESTI MÕJUKAD 2017 maaelu edendajate Top 20 kahekümnendale kohale.

Isiklikku

Ta on Hasso Krulli ja Kirsti Oidekivi tütar.
Maiskondade konflikt

Maiskondade konflikt oli sisetüli Saksa ordus 15. sajandi keskel.
Konflikt puhkes seetõttu, et Saksa ordu Preisimaal harus ülekaalus olevad reinimaalased eesotsas kõrgmeister Paul Berlitzer von Russdorfiga püüdsid Liivi ordumeistriks teha Reinimaalt pärit Järva foogt Heinrich von Notlebenit.
Liivimaa ordus olid aga ülekaalus vestfaallased, kes sellega ei nõustunud, valides 1438. aastal enda viitsemeistriks Vestfaalist pärineva Heidenreich Vincke von Overbergi. Esialgu ei soovinud Saksa ordu kõrgmeister Vincket tunnistada ja püüdis ka sõjalisel teel sekkuda. Kuid Järva foogt taandas end ise ja Liivimaal puudus Russdorfi-meelsetel igasugune toetus. Nii pidi kõrgmeister 1440. aastal lõpuks liivimaalaste valikut aktsepteerima ning järgmisel aastal tagandatigi ta suuresti seoses Liivimaa-Preisi konfliktiga.
NIO

Autosport

NIO osaleb alates 2014. aastast tehasetiimiga FIA elektrivormelite meistrivõistlustel Vormel E.
Valner Valme

Valner Valme (sündinud 1970 Paides) on eesti kultuuriajakirjanik ja kolumnist, alates 2013 ERR kultuuriportaali vastutav toimetaja. Raadio 2 saate "Lift" juht ning R2 "Muusikanõukogu" kriitik. 
Ta on Viljandi Paalalinna Gümnaasiumi ja Tallinna Ülikooli Eesti Humanitaarinstituudi vilistlane.
Koljo Adam

Koljo Adam (u 1683 Urvaste – 6. juuli 1759 Urvaste) oli Urvaste köster, kirjamees, illustraator ja vennastekoguduse edendaja Lõuna-Eestis.
Oli Johann Christian Quandti peamine abiline vennastekoguduse töös. Alates 1732 Urvaste koolmeister ja alates 1752 Urvaste köster.
Saksakeelse Uue Testamendi varal õppis iseseisvalt ära saksa keele, nii et hiljem tõlkis eesti keelde Johann Arndti (1555–1621) "Tõelise kristluse" ning John Bunyani "Ristiinimese teekonna" ja "Püha sõja". Ka on ta saksa keelest tõlkinud jutlusi ja piiblilugusid ning luuletanud hulga laule.
Koljo kopeeris sulega iga peatüki ees asunud kunstipärased vaselõiked, mistõttu teda peetakse esimeseks eesti raamatuillustreerijaks.
Õppis omal käel noodilugemist ja pani hiljem lauluviise kirja.
Iseseisvalt õppis ära kellade parandamise ja valmistas hiljem seinakelli.

Isiklikku

Koljo Adami väimees oli köster ja kirjamees Mango Hans.
Koljo Adami tütrepoeg oli köster ja orelimeister Carl Johann Thal.
Koljo Adami tütre pojapoeg oli orelimeister Carl Georg Thal.
Koljo Adami väimees oli köster ja kirjamees Michael Ignatius.
Koljo Adami tütrepoeg oli Hageri koguduse õpetaja David Friedrich Ignatius.
Peetri aedlinna kõrgemate ametnike elamu

Peetri aedlinna kõrgemate ametnike elamu on Tallinnas Nõmme linnaosas aadressil Pärnu maantee 492 asuv elamu. Varasema haldusjaotuse järgi jäi elamu Peetri aedlinna. Elamu on arvele võetud ehitismälestisena.
Väidetavalt toodi see maja lahtimonteeritult vahemikus 1913–1915 Narva-Jõesuust Tallinna.
Tuigo kalmistu

Tuigo metsakalmistu on kalmistu Kambja kihelkonnas, tänapäevase haldusjaotuse järgi Mõra külas Kastre vallas.
Tuigo kalmistu asub männimetsas ja selle pindala on 32 ha. See rajati 1994. aastal, et vähendada ruumipõuda Tartu linna kalmistutel.
Gupo sild

Gupo sild on sild Lõuna-Koreas Naktongi jõel, Busani linna territooriumil Gangseo linnarajoonis. 
Sild valmis 7. märtsil 1932, kandis siis nime 계루바식판향교 (Gyero Basikpan Hyang-gyo) ja tal oli 56 sammast. Sel ajal oli see Korea pikim sild ja talle anti hüüdnimi Nakdong Janggyo. Hiljem lülitati sild Gupo liiklussüsteemi ja ka silla nimi muudeti.
Sild ühendab Kyŏngnami regiooni ja Souli–Busani liiklusteed. Sild on nii majanduslikult kui ka kultuurilis-poliitiliselt väga tähtis ühendustee.
Korea sõja ajal oli sild tähtis sõjavarustuse transportimisel Busani.
Rutka mäed

Rutka mäed (ka Tapa-Pikassaare oosistu, Pikkmägi) on oosistu Lääne-Viru maakonna Kadrina valla ja Harju maakonna Kuusalu valla piiril, Tapa linnast põhjapool. Oosistu jääb Ohepalu looduskaitsealale.
See radiaalne oosistu saab alguse Tapa linna lähedalt Valgejõe oru lammilt, ulatudes loodes Pikasaare sooni. See kujutab endast ooside ahelikku, milles on raske eristada üksikuid pinnavorme, kuna oosid on tihedalt üksteisega liitunud. Ooside laed kerkivad tasandikust 15–18 m kõrgusele, kõrgeima oosi hari ulatub Ohepalu järve lähedal 109,5 m üle merepinna.
Škłoŭ

Ajalugu

Linna on esimest korda kirjalikult mainitud aastal 1520. Toona asus see praegusest asukohast loodes, tänapäeva Ryžkavičy külanõukogu aladel. Tänapäeval asuvad selle kohal Vialiki Stary Škłoŭ, Mały Stary Škłoŭ ja Chocimka küla. Linn kuulus Chodkiewiczite suguvõsale. Aastal 1530 rüüstasid linna Moskva väed. Liivi sõja ajal põletati linn maha aastatel 1562, 1564 ja 1581.
Aleksander Chodkiewicz rajas aastal 1619 linna dominiiklaste kloostri. Uputuse ajal alistus linn aastal 1654 Moskva vägedele. Aastal 1655 peatus seal Aleksei I Mihhailovitš. Aastal 1660 vabastasid Rzeczpospolita väed linna. Aastal 1666 rüüstasid linna taas Moskva väed, rikkamad linnaelanikud küüditati Kaasanisse.
Seoses pidevate rüüstamistega asusid osad linna elanikud juba aastast 1580 elama linna praegusse asukohta. Aastal 1708 laastasid linna nii Vene kui Rootsi väed. Aastaks 1731 oli uus asula saanud aleviks, mis läks Czartoryskite valdusse. Aastal 1739 oli alevis kaks õigeusu kirikut. Aastal 1762 sai see asula linnaõigused.
Aastal 1769 hävis vanas Škłoŭ linnas tulekahju läbi enam kui 300 maja. Seejärel asusid sealsed elanikud lõplikult uude kohta ümber.
Poola jagamisel läks linn aastal 1772 Venemaa koosseisu, kus hakkas kuuluma Mogiljovi kubermangu ja sellest sai maakonnalinn. Aastal 1777 muudeti linn aleviks ja see hakkas kuuluma Mogiljovi maakonda. Aastast 1778 hakkas alev kuuluma Semjon Zoritšile, kes rajas sinna muusikakooli. Alevis tegutses ka teater.
XIX sajandi alguses oli Škłoŭ tähtis kaubanduskeskus, kus peeti kaks korda aastas laata. Aastaks 1861 peeti seal laata kolm korda aastas. Alevis töötas ka mitu veskit, seal valmistati telliseid ja kahhelkive, põhiliseks tööstusharuks oli aga kergetööstus. Aastal 1898 hakati seal valmistama kartongi. Aastal 1902 avati Viciebski ja Žłobini vaheline raudtee, mis läbis ka alevit. Aastal 1906 valmis saekaater.
Aastal 1924 läks Škłoŭ Valgevene NSV koosseisu. Aastal 1925 sai alevist taas linn.
Teise maailmasõja ajal hõivasid Saksa väed linna 11. juulil 1941. Toona elas linnas 2132 juuti. Nad moodustasid linna elanikest 26,7%. Need, kes põgeneda ei jõudnud, sunniti getosse ja hävitati.
1983–1985 töötas Škłoŭ ehitusmaterjalide tehase direktori asetäitjana hilisem Valgevene president Alaksandr Łukašenka.
Robert Raudsepp

Robert Raudsepp (12. detsember 1928, Pihkva oblast – 28. august 1997, Tallinn) oli Eesti füüsik ja tehnikateadlane.

Elulugu

Robert Raudsepp oli pagari ja õmbleja poeg.
Lõpetas 1948 ETKVL Kooperatiivkaubanduskooli, 1950 Haapsalu Töölisnoorte Keskkooli ja 1962 Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) ehitusinsenerina; tehnikakandidaat (1969, TPI), väitekiri ehitusfüüsika alal. Oli 1963–68 Ehituse Teadusliku Uurimise Instituudi sektori peainsener, 1968–89 kõrg- ja keskerihariduse ministeeriumis juhtiv spetsialist ja 1989–97 TPÜ füüsika labori juhataja.

Teadustöö

Uurimisvaldkond: ehitusfüüsika, ehitusmaterjalid, detailid ja tooted.
Papüürus-lõikhein

Välimus

See pikk, tugev, lehitu veetaim võib kasvada 4–5 meetri kõrguseks. Jämedast, puitunud risoomist arenevad kolmnurkse läbilõike ja valge säsiga rohelised kõrred, mis moodustavad tiheda puhmiku. Iga kõrre tipus on tihe kimp õhukesi helerohelisi niitjaid, umbes 10–30 cm pikkusi õievarsi. Suve lõpuks ilmuvad õievarte tippu väikesed pruunid pähikud, millest arenevad pruunid pähklilaadsed viljad.
Risoomi nooremad osad on punakaspruunid ja kaetud paberjate kolmnurksete soomustega, mis katavad kõrre alumist osa. Soomuste näol on tegu redutseerunud lehtedega, nii et tegelikult ei ole päris õige nimetada papüürus-lõikheina "lehituks" taimeks.

Levila

Papüürus-lõikhein on levinud kõikjal Aafrika märgaladel, kuid muutunud haruldaseks Niiluse deltas. Papüürus kasvab ka Madagaskaril, Sitsiilias ja Palestiinas.

Kasvukoht

Papüürus-lõikhein kasvab suurte kogumitena soodes, madalates järvedes ja jõgede kallastel. Sügavamas vees moodustab papüürus ujuva massi, mida nimetatakse sudd'iks.

Ökoloogia

Sudaanis ja Egiptuses peetakse teda umbrohuks. Arvatakse, et Victoria ja Kioga järve papüürusetihnikutes kaob tänu aurumisele ja transpiratsioonile 50% Niiluse veest.

Kasutamine

Taime säsist saadakse paberisarnast kirjutusmaterjali papüürust. Lisaks papüürusele on taimest tehtud ka paate, korve, köisi, sandaale jpm. Papüüruse noored võsud on söödavad. Taime kasvatatakse ka ilutaimena.
Rootsiitsitaja

Levila

Rootsiitsitaja on mitme alamliigina laialt levinud Euraasias Atlandi ookeani rannikult läbi Siberi ja Hiina kuni Kamtšatka ja Hokkaidōni.
Eestis on rootsiitsitaja ebaühtlaselt levinud harilik haudelind ja haruldane talvituja, kelle pesitsusaegset arvukust on hinnatud 50 000 – 100 000 paarile, ning talvist arvukust 10 – 100 isendile. 
Rootsiitsitaja saabub Eestisse märtsis, lahkub septembris-oktoobris. Rändel esineb teda tavaliselt üksikult, harva väikeste salkadena.

Välimus ja käitumine

Üldpikkus 13,5–15,5 cm. Keskmise suurusega tsiitsitaja. Hundsulestikus isaslind kergesti eristatav musta pea ja kurgualuse ning valge kaeluse ja lahuriba järgi. Emaslinnu sulestik on rohkem varieeruv, tavaliselt laia musta lõuariba, pruunikirju põseala ja hallika külgkaelaga. Puhkesulestikus on isas- ja emaslind sarnased. Tihti tegutseb varjamatult, tehes roostiku või põõsastiku kohal lühikesi lende.  
Tüüpiline häälitsus on venitatud tsiiü. Kutsehüüd on venitatud tssii või tsiip. Laul on enamasti aeglane ja koosneb sirtsuvatest silpidest, näiteks tsri, tsri, tsüri, tsri. Laul varieerub isenditi.  Rootsiitsitaja laulab põõsa väljaulatuval oksal või roovarrel. Lauluperiood kestab kuni juuli keskpaigani. 
Rootsiitsitajaga võrdlemisi sarnane on lapi tsiitsitaja.

Elupaik

Asustab roostikke, veekogude kallaste ja märgalade põõsastikke (sealhulgas pajustikke), luhtasid.

Pesitsemine

Emaslind ehitab pesa maapinnale või selle ligi kulu sisse, mätta või põõsa varju. Pesa on poolkerajas ja koosneb väljastpoolt tarna- ja roovartest, vanadest roolehtedest ja muust jämedamast taimsest materjalist, seestpoolt on vooderdatud peenema rohuga.  Kurnas on 4–6 muna. Täiskurna leidub mai algul. Munad on valkjad kuni pruunikashallid, kirjatud tumedama mustriga. Pojad väljuvad pesast umbes kahe nädala vanustena.
Eestis pesitseb osa rootsiitsitajaid suve jooksul kaks korda.

Toitumine

Rootsiitsitaja toidu moodustavad seemned ja taimepungad, putukad ja teised selgrootud.

Nimi

Linnuvaatlejate slängis tuntakse teda ka rootsi itsitaja nime all.
Jesse Jane

Isiklikku

2000. aastal sünnitas ta poja. Ta ütles 2007. aastal, et on abielus pornotäht Rick Patrickiga. 2012. aastal teatas ta, et abielu on lahutatud.
Jane nimetab end biseksuaalseks.