google/wiki40b huggingface dataset:
Naledi Pandor

Grace Naledi Mandisa Pandor (neiuna Matthews; sündinud 7. detsembril 1953 Durbanis) on Lõuna-Aafrika Vabariigi poliitik (Aafrika Rahvuskongress).
Naledi Pandori isa oli apartheidi-vastane aktivist ja poliitik Joe Matthews. Alates 1961. aastast elasid nad eksiilis. Naledi Pandor pöördus eksiilist tagasi 1984. aastal. 1972. aastal lõpetas ta keskkooli Botswanas Gaborones. 1977. aastal sai ta Botswana Ülikoolist bakalaureusekraadi ajaloo ja inglise keele alal. Magistrikraadi sai ta Londoni Ülikoolist. Magistrikraadi keeleteaduse alal sai ta Stellenboschi Ülikoolis 1997. aastal.
1980. aastal oli ta Londonis Ernest Bevini Koolis õpetaja. 1981–1984 töötas ta õpetajana Gaborones. 1984–1986 oli ta lektor Taungi Hariduskolledžis. 1986–1989 töötas ta õppejõuna Bophuthatswana Ülikoolis, 1989–1994 oli õppejõud Kaplinna Ülikoolis.
Alates 1994. aastast oli ta Lõuna-Aafrika Vabariigi parlamendi liige, aastatel 1999–2004 Lõuna-Aafrika Vabariigi parlamendi ülemkoja juhataja.
2004–2009 oli ta Lõuna-Aafrika Vabariigi haridusminister ja 2009–2012 teaduse ja tehnoloogiaminister.
2. oktoobrist 2012 kuni 26. maini 2014 oli ta Lõuna-Aafrika Vabariigi siseasjade minister.
2014–2018 oli ta Lõuna-Aafrika Vabariigi teaduse ja tehnoloogia minister. 2018–2019 Lõuna-Aafrika Vabariigi kõrgema hariduse ja kutseõppe minister.
Alates 29. maist 2019 on Naledi Pandor Lõuna-Aafrika Vabariigi rahvusvaheliste suhete ja koostöö minister.

Isiklikku

Naledi Pandor on abielus Sharif Joseph Pandoriga, neil on viis last. Naledi Pandor pöördus enne abiellumist islami usku.
Metskits (skulptuur)

Metskits on Jaan Koorti 1929. aastal valminud pronksist skulptuur Tallinnas Nunne tänava haljasalal.
Aastal 1929 valas skulptor Jaan Koort kolm metskitse skulptuuri. Üks kuju asub Moskvas, teine Eesti Kunstimuuseumis ning üle 60 aasta väljas seisnud skulptuuri hoitakse varjul Tallinna linnamuuseumis. Nunne tänaval on koopia, sest originaal langes korduvalt varguse ohvriks.
Rutsiro

Rutsiro on asula Rwanda Lääneprovintsis, Rutsiro ringkonna keskus.
Rutsiro geograafilised koordinaadid on 1° 57′ 27″ S, 29° 23′ 3″ E. Rutsiro asub umbes 7 km kaugusel Kivu järve idakaldast.
Umbes 15 km Rutsirost ida pool on Mukura metsakaitseala.
Massimiliano Blardone

Massimiliano Blardone (sündinud 26. novembril 1979 Domodossolas) on Itaalia mäesuusataja, kes on spetsialiseerunud suurslaalomile.
Blardone võitis 1999. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel Pra-Loupis kuldmedali slaalomis. 2001. aasta maailmameistrivõistlustel St. Antonis sai ta suurslaalomis 5. koha. 2002. aasta taliolümpiamängudel Salt Lake Citys oli ta suurslaalomis kaheksas ja 2006. aasta OM-il Torinos üheteistkümnes. 2009. aasta maailmameistrivõistlustel Val-d'Isère'is jäi ta suurslaalomis viiendaks. 2010. aasta OM-il sai Blardone suurslaalomis 11. koha.
Maailma karikavõistlustel osales Blardone esimest korda Söldenis 29. oktoobril 2000 suurslaalomis, kus ta sai 20. koha. Esimest korda jõudis ta poodiumile Flachaus 3. jaanuaril 2004 suurslaalomis, kui ta oli Benjamin Raichi järel teine. Esimest korda võitis Blardone MK-etapi Adelbodens 11. jaanuaril 2005 suurslaalomis.
Dublini rahvusvaheline kirjandusauhind

Dublini rahvusvaheline kirjandusauhind (inglise keeles Dublin Literary Award, iiri keeles Duais Liteartha Idirnáisiúnta Bhaile Átha Chliath; varasema nimega IMPAC Dublini kirjandusauhind) on igal aastal välja antav rahvusvaheline kirjandusauhind.
Kirjandusauhind loodi 1996. aastal Dublinis, et tunnustada inglise keeles kirjutatud või sellesse keelde tõlgitud "kõrge kirjandusliku väärtusega" ilukirjandusteoste autoreid. Sponsoriks oli kuni 2015. aastani konsultatsioonikompanii IMPAC. Praegu rahastab auhinda Dublini linnavolikogu. Auhinna suurus on 100 000 eurot, seega on Dublini kirjandusauhind üks maailma suurimaid. Kui auhinna saab tõlketeos, saab autor 75 000 eurot ja tõlkija 25 000 eurot. Lisaks auhinnarahale antakse üle kristallkujuke.
Auhinnale võivad kandideerida ükskõik millises keeles kirjutatud raamatud, mis on tõlgitud inglise keelde ja ilmunud kahel auhinna andmisele eelnenud aastal, tõlke puhul kuni kuus aastat enne auhinna väljaandmist. Nominente võivad välja pakkuda pealinnade ja teiste suuremate linnade raamatukogud üle maailma, kokku üle 400 raamatukogu 177 riigist. Osalevad raamatukogud võivad igal aastal välja pakkuda kuni kolm raamatut. 2019. aasta auhinnale kandideerivate teoste nominente võib esitada alates märtsist 2018. Lõpliku otsuse teeb viieliikmeline rahvusvaheline žürii. Finalistid kuulutatakse välja aprillis ning auhinnasaaja juunis.
2017. aastal osales auhinna valimisel esimest korda Tartu Linnaraamatukogu. Tartu Linnaraamatukogu esitas 2018. aasta auhinnale Julian Barnesi "The Noise of Times" ja Martha Hall Kelly "Lilac Girls".
Rakvere lade

Rakvere lade on ordoviitsiumi ajastiku regionaalne kronostratigraafiline üksus (lade). Rakvere lademe all lamab Oandu lade ja temal lasub Nabala lade. Koos Oandu lademega kuuluvad nad Viru ladestiku Vinni alamladestikku. Üleilmses standardis vastab sellele Katy lade.
Ladet hakkas esimesena eristama Friedrich Schmidt aastal 1858. Lademe stratotüüp asub Rägavere paemurrus, lademe laiendatud stratotüüp on pärit Tõrma puuraugust number 5. Lade on oma nime saanud Rakvere linna järgi.
Lademe vanus on 453,2...452 miljonit aastat. Lademe paksus Eestis on 1–28 m. Litostratigraafiliselt vastavad sellele Rägavere kihistu Piilse, Tudu ja Kiideva kihistikud. Leedus eristatakse selles veel Keklysi kihistut ja Strusto kihistut.  Ka Leedus asuvat Jakšiai kihistut loetakse Rakvere lademesse kuuluvaks.
Lademe avamusala algab Hiiumaal Tahkuna poolsaarelt. Mandri-Eestis ulatub see Lääne maakonnas asuvast Riguldist Narva jõe juures asuva Kuningakülani, kulgedes läbi Kiisa, Aegviidu, Kadrina, Piilse ja Mäetaguse. Narva jõe lähistel katab Rakvere ladet Narva lademe liivakivi. Lade on avamusalast lõunas esindatud üle kogu Eesti, puududes üksnes Valmiera-Mõniste-Lokno kerkealal. Rootsi Siljani meteoriidikraatris esindab seda Slandromi kihistu lubjakivi. 
Lade paljandub näiteks Paeknal, Voorel ja Rägaveres.
Lademe kivimkoosseisus on palju savikat ja peitkristalset lubjakivi. Lademes on ka õhukesi kukersiidi vahekihte, lõunapoolsetel aladel asendab lubjakivi mergel. Fossiilide poolest on lade vaene, levinuimad on ostrakoodid. Rakvere lademe tekkimise ajal hakkasid domineerima lubiskeletiga vetikad, mis moodustasid ladet moodustava lubjakivi põhimassi ja jäid levinuimaks lubjakivi tekkeallikaks kuni ordoviitsiumi lõpuni. Makrofossiilide vähesuse tõttu satuvad nad harva puursüdamikesse, mis muudab lademe eristamise väljaspool avandumisala raskeks.
Järgneva Nabala lademe kivististe koosseisus on võrreldes Rakvere lademega suuri muudatusi - sellest lademest leitud ligi 150 fossiililiigist on Rakvere lademega ühiseid vaid kolmandiku jagu.
Allianss

Allianss ehk liitkond tähendab harilikult riikide liitu, harvem ka inimeste või rühmituste ühendust, mis taotlevad omavahel vastastikuse kasu saavutamist või ühise eesmärgi täitmist. Tulusus ei olene sellest, kas nende vahel on otsustatud selgesõnalist kokkulepet. Liitkonna liikmed on liitlased (inglise keeles allies). Liidustamist moodustatakse mitmetes tingimustes, näiteks: poliitilised liidud, sõjalised liidud, äriliidud, arsti-patsiendi liidud. Kui seda terminit kasutatakse sõja või relvastatud võitluse kontekstis, võidakse selliseid assotsiatsioone nimetada ka liitlasvägedeks, eriti kui arutatakse nii Esimese maailmasõja, Teise maailmasõja kui ka Põhja-Atlandi Lepingu Organisatsiooni üle.
Siiski ei ole formaalne sõjaline allianss vajalik mõne riigi liitlaseks pidamiseks – arvestatakse võimalusega, et kaassõdivusest võib sõjalise rünnaku korral lepingu asemel piisata.

Kokkuvõte

Liitlassuhete sõlmimine iseloomustas algselt angloameerika ja lääneeuroopa diplomaatiat ning vene kaasatust, kaitstes ennast saksa ekspansiooni ja 19. sajandi lõpuks kogunenud (keisri)riikide vaheliste probleemide eest. Hiljem kujunes selle roll ümber atlandi-ülesteks suheteks. Aluse saanud Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni eesmärk on tänagi maailmarahu hoidmine ja kaasnevate probleemide lahendamine.
Vaskjala sild

Vaskjala sild on sild Harju maakonnas Rae vallas Vaskjala külas Jüri-Aruküla teel üle Pirita jõe.
Varem oli praeguse Vaskjala silla kohal ajutine sild, mis ehitati vaid suveks. Esimene püsiv sild ehitati 1920. aastate alguses.
Praegune sild on 34 m pikk ja 9 m lai.
2009 valmis silla kõrval uus kergliiklustee sild.
1944. aasta 22. septembri hommikul toimus Vaskjala silla juures väiksem lahing Eesti iseseisvuslaste ja Punaarmee vahel. Tulevahetuses hukkus 1 punaväelane ja 4 Eesti poolel sõdinut.
Vaskjala silla kohta on legend Vaskjala silla piigast.
Abegondo kihelkond

Abegondo kihelkond ehk Santaia de Abegondo on kihelkond Hispaanias Galicias A Coruña provintsis A Coruña maakonnas Abegondo vallas.
Aastal 2006 oli kihelkonnas 709 elanikku (361 naissoost ja 348 meessoost. Aastal 2004 (rahvaloendus) oli elanike arv 685 (353 naissoost ja 332 meessoost) aastal 1999 oli see 588.
Kihelkonna kirik on Abegondo Santa Eulalia kirik, mis asub O Adros.
Kihelkonna asula San Marco on Abegondo valla keskus.
Cirrus radiatus

Cirrus radiatus (Ci radiatus ehk Ci rad) on kiudpilvede vorm. Pilved moodustavad ribasid, mis näivad koonduvat horisondil ühte punkti või kahte punkti teineteise vastas. Tavaliselt ulatuvad Cirrus radiatuse vöödid kõrgemale kui 45 kraadi; kõrgemal nad tihenevad.
Vanarahva poolt sai see pilvenähtus nime Noalaev.
Cirrus radiatuse ilmumine taevasse näitab, et läheneb tsüklon ja lähiajal hakkab sadama.
Pikker (vahilaev)

Pikker oli Eesti Merejõudude vahilaev. On suurim Eesti esimese iseseisvuse ajal kohapeal ehitatud sõja- ja piirivalvelaevadest. Punalaevastikus oli hiljem kasutusel juhtkonna mootorjahina ja pärast sõda riigitegelaste mootorjahina.

Eesti Vabariigi teenistuses

Pikker ehitati Tallinnas Riigi Sadamatehastes. Ehitust alustati 1938 ja laev lasti vette 1939. Teenistusse võeti tegelikult siiski alles 1940. Pikker määrati ühte divisjoni kahe allveelaevaga (vt Allveelaevade Divisjon). Laev sobis ka piirivalveks ning riigijuhtide esindusfunktsioonideks. Pikkeri komandör oli kaptenmajor Alfred Pupp.

Punalaevastikus

Pärast Eesti okupeerimist 1940. aasta suvel võeti Pikker punalaevastiku koosseisu. Küllap avastasid punaväe ohvitserid peagi laeva mugavad esindusruumid ja juunist 1941 sai Pikkerist Punalipulise Balti laevastiku sõjanõukogu staabilaev. Laevale asus admiral Vladimir Tributs koos oma staabiga. 
Pikker tegi peajõudude koosseisus edukalt läbi evakueerimisoperatsiooni Tallinnast Leningradi, mille käigus 28. juuni 1941 õhtul päästis miinile sattunud liidrilt Minsk hulga haavatuid. 2. detsembril 1941 nimetati alus Kieviks, 15. märtsil 1943 aga Lugaks ja vahepeal mõningatel andmetel veel Ilmeniks.

Riigijuhtide jahina

Pärast Teist maailmasõda toodi laev jälle Tallinna, kus eemaldati relvastus, kohendati ja värviti valgeks. Pärast seda sõitis laev ümber Euroopa Mustale merele Sevastopolisse, kus läbis veel mõned vajalikud ümberehitused ja alates 21. juunist 1948 sai riigijuhtide esindusjahiks Rion. Laeva kasutasid lõbusõitudeks peamiselt Jossif Stalin, Vjatšeslav Molotov ja Nikita Hruštšov.

Moskva ülikooli laevana

1961. aastal anti Rion edasi Moskva Ülikoolile, läbis veel mõned ümberehitused ja sai viimaseks nimeks Moskovski Universitet. Laev toimis üliõpilaste praktikakohana, kus õpiti kasutama näiteks hüdroloogilisi või meteoroloogilisi mõõte- ja vaatlusseadmeid. Laev teenis ülikooli aktiivselt vähemalt kuni 1972. aastani, misjärel jäi ilmselt seisma. 1978. aastal kanti teenekas laev pea 40 aastase teenistuse järel maha ja arvatavasti lammutati. 
Ühe väheusutava versiooni järgi laev lammutusse ei jõudnud, vaid müüdi kuhugi Kaukaasiasse rannaäärseks maapealseks restoraniks. Igatahes pole õnnestunud laevast hiljem jälgi leida.

Kirjeldus

Pikker oli oma ajastu kohta moodne ja esinduslik ning võrdlemisi kiirekäiguline laev. Laeva üldkuju meenutas natuke selleaegseid Nõukogude Liidu miinitraalereid ja ka vanemaid hävitajaid. Oli mõeldud ühtlasi presidendi ametisõitudeks ja selleks olid laeval vastavalt mugavad kajutid. Pikkeril oli pardal ka väike kuulipildujatega relvastatud kaater. Puuduseks oli sonari puudumine, mida teadaolevalt ei jõutud hankida. 
Võib mõelda, kas väiksearvuliste merejõudude uuele sõjalaevale olnuksid maailmasõja eelõhtul vajalikud presidendi ruumide mugavused või oleks saanud ressursse kasutada efektiivsemalt, aga selline oli aeg. Siiski tagasid need mugavused laevale võrdlemisi pika ea. Laeva kutsuti hiljem veel vene kasutajate poolt ka "Eesti iluduseks" (Эстонская красавица).
Paul Teesalu

Paul Teesalu (sündinud 24. veebruaril 1975) on Eesti diplomaat.
Ta lõpetas 1997. aastal Tartu Ülikooli ja Kõrgema Usuteadusliku Seminari usuteaduse erialal. 1998. aastal lõpetas Eesti Diplomaatide Kooli. Hiljem on end täiendanud Saksamaa Liitvabariigi Diplomaatide Koolis.
Alates 1998. aastast töötab ta Eesti välisministeeriumis. Aastatel 1998–2001 töötas ta välisministeeriumi poliitikaosakonnas. Aastatel 2001–2004 töötas ta Eesti alalises esinduses OSCE juures Viinis ja aastatel 2004–2007 Eesti alalises esinduses NATO juures Brüsselis. Aastatel 2007–2009 oli ta välisministeeriumi rahvusvaheliste organisatsioonide büroo direktor ning 2009–2010 välisministeeriumi julgeolekupoliitika büroo direktor. 2010–2014 oli ta Eesti suursaadik Egiptuses, 2011–2014 ka Araabia Liiga juures ning aastatel 2013–2015 Eesti esimene suursaadik Aafrika Liidu juures. Aastatel 2014-2017 oli ta välisministeeriumi poliitikaosakonna peadirektor. Alates 2018 on ta välisministeeriumi poliitikaküsimuste asekantsler. Alates 2018. aasta detsembrist on ta Eesti suursaadik Püha Tooli juures, resideerimisega Tallinnas.
Arula

Ajalugu

Arula küla mainiti esmakordselt 15. jaanuaril 1419. 
Arula külas asub endine Arula (Arrol) mõisa süda.

Loodus

Arula suurimaks järveks on Peräjärv. Küla lõunaosas paiknevad ka Arula tehisjärv ja Koljaku järv ning nende vahel väike Kängsepa järv. Küla põhjaosas asub Äidu järv, kust voolab välja Voki oja, kulgedes osaliselt juba naaberküla piiridesse jäävasse Saagjärve. Pooleldi jääb naaberküla territooriumile ka Arula põhjapiiril asub Kaanjärv. Peräjärvest kagusse jääb Vahejärv, läbi mille voolab Peräjärve Arula oja.
Peräjärvest põhja jääb Rebaste soo ja lõunasse muistne asulakoht. Peräjärvest läänes ja Vahejärvest põhjas paikneb Kõllimägi, mille tipp asub 191,8 meetri kõrgusel merepinnast. Küla kõrgeim punkt asub aga Arula tehisjärvest põhja jääval Kuutsemäel (217,4 m).
Küla lõunaosast saab alguse Laatre jõgi.

Kultuurimälestised

Kultuurimälestisena on arvele võetud Arula põhjapiiril asuv Palupera ja Arula valla piiripost.

Arulaga seotud silmapaistvad isikud

Arulas Uibolaane talus sündis eesti tehnikateadlane Aleksander Kink. Kuutse talus on sündinud kirjanik ja luuletaja Mats Traat ning Madsa talus skulptor Ferdi Sannamees. Arulast pärineb ka Eesti hüdroloogia rajaja August Velner.
Eesti Hüpoteegipank

Eesti Hüpoteegipank (varasema nimega Liivimaa Linna-Hüpoteegi Selts; saksa keeles Livländischer Stadt-Hypotheken Verein, vene keeles Лифляндское городское ипотeчное общество) oli pank (hüpoteegipank) Liivimaa kubermangus. Panga peamine tegevusvaldkond oli anda laenusid ja tagatiseks võeti kinnisvara.
6. märtsil 1884 kinnitati Tartus tegutsema hakkava Liivimaa Linna-Hüpoteegi Seltsi põhikiri.
1922 nimetati selts ümber Eesti Hüpoteegipangaks.
1940 pank natsionaliseeriti. 1941 pank suleti, ent Saksa okupatsiooni ajal jätkas pank tegevust. Augustis 1944 suleti pank jäädavalt.
Almagest

"Almagest" on Aleksandria astronoomi Ptolemaiose ja kogu vanakreeka astronoomia peateos, antiikastronoomia tähtsaim allikas. See on antiikaja matemaatilise astronoomia ning geotsentrilise maailmasüsteemi kanooniline esitus, mis jäi astronoomia aluseks kuni Kopernikuni.
Raamatu algne pealkiri oli Μαθηματικὴ σύνταξις (Mathēmatikē syntaxis ('matemaatiline traktaat', ladina keeles Syntaxis mathematica). Hiljem hakati seda nimetama Hē megalē syntaxis ('suur traktaat'). Araabiakeelne pealkiri "Al-majisţī" (المجسطي) pärineb ülivõrdest μεγίστη (megistē, 'suurim'). Araabiakeelsest pealkirjast on saanud "Almagest".
Raamat on kirjutatud 2. sajandi keskpaiku pKr. Araabia keelde tõlgiti see 827. Trükis anti "Almagest" esimest korda välja ladina keeles Veneetsias 1515 ning kreeka keeles Baselis 1538.
"Almagest" on jaotatud 13 raamatuks. Need sisaldavad trigonomeetriat koos kõõlude tabeliga, sfäärilist astronoomiat, Päikese näiva liikumise teooriat, Kuu liikumise teooriat, tähtede ekliptilisi koordinaate, planeetide näiva liikumise teooriat pikkuse ja laiuse järgi, ning Hipparchose tähekataloogi, mille Ptolemaios laiendas 1022 täheni. Ära toodud oli iga tähe asend ja tähesuurus. Kirjeldatud oli 48 tähtkuju.
"Almagest" võimaldas planeetide asendit ette välja arvutada täpsusega kuni 10', mis oli omal ajal enneolematu.
Koperniku peateost "De revolutionibus orbium coelestium" on nimetatud Koperniku Almagestiks.
Humaansus

Humaansus on altruistlikust eetikast ehk heast tahtest ja kaastundest kantud voorus, mis väärtustab abivalmit inimsust: inimsõbralikkust, inimväärikust kui ka kogu inimkonna austamist. See tähendab tsiviliseeritud koostoimet ja kaastööd inimeste seas, pooldades ühiseid inimõiguseid, eesmärke ja arenguid.
Kärsaklased

Kirjeldus

Enamikus on kärsaklased väikesed 1-11, harva kuni 24 millimeetrit pikad. Kärsaklased on liikide arvult teine mardikasugukond Eestis ja nad on meil esindatud umbes 450 liigiga. Sellesse kuulub mitmeid aia-, põllu-, metsa- ja laokahjureid, näiteks hernekärsakas, ristikunirplane, õunapuu-õielõikaja, latipihklane ja männipihklane, pähklikärsakas. Toiduainete ladudes tuntakse paari-kolme millimeetri pikkust terakärsakat (Calandra granaria) ja riisikärsakat. Meil suudavad nad paljuneda vaid ruumides, kus nad toituvad jahust, jahusaadustest ning viljateradest.
Surju sovhoos

Surju sovhoos oli sovhoos Pärnu rajoonis Surju külanõukogus. Sovhoosi keskus oli Surju asulas. Sovhoosi pindala oli 4400 ha.
Taak

Taak on eesti ansambel, mis viljeleb eestikeelset doom metal'it. Ise nimetavad nad oma stiili ugri-doom'iks. Bänd tegutseb alates 2005. aasta novembrist.
Taaga esimene koosseis oli identne 1993. aastal loodud bändi Dawn of Gehenna viimase koosseisuga, ka selle esimesed lood olid samad, ainult et Taaga puhul on laulusõnad eesti keeles. Mõlema bändi otseseks eelkäijaks on doom metal'i bänd Mystique, mis alustas tegevust 1989. aastal.
Aruba Dushi Tera

"Aruba Dushi Tera" on Aruba ametlik hümn.
Laulu sõnad kirjutas Juan Chabaya Lampe ning selle viisistas Rufo Wever. Meloodia on valsitaktis.
18. märtsil 1976 võeti see ametlikult hümnina kasutusele ja kanti ette. Samal päeval heisati esmakordselt Aruba lipp. 18. märts on rahvuspüha lipu- ja hümnipäev.

Papiamentokeelsed sõnad

Aruba patria aprecia

nos cuna venera

chikito y simpel bo por ta

pero si respeta.
Refrään:

O, Aruba, dushi tera

nos baranca tan stimabo

nos amor p’abo t’asina grandi

cu n’tin nada pa kibre

cu n'tin nada pa kibre
Bo playanan tan admira

cu palma tur dorna

bo escudo y bandera ta

orguyo di nos tur!
Refrään
Grandeza di bo pueblo ta

su gran cordialidad

cu Dios por guia y conserva

su amor pa libertad!
Refrään

Mitteametlik eestikeelne tõlge

Aruba, armastatud kodu,

meie austatud häll,

olgu sa pealegi väike ja lihtne,

ikkagi oled austatud.
Refrään:

Aruba, meie kallis maa,

meie nõnda armastatud kalju,

meie armastus sinu vastu on nii tugev,

et miski ei saa seda hävitada,

et miski ei saa seda hävitada.
Sinu nõnda imetletud rannad,

mida kaunistavad palmipuud,

sinu vapp ja lipp,

meie uhkuse sümbolid.
Refrään
Meie rahva suurus

on suur südamlikkus

ning juhtigu ja hoidku Jumal

rahva vabadusarmastust.
Refrään
Reet Grosberg

Reet Grosberg (sündinud 31. jaanuaril 1960 Tallinnas) on eesti tõlkija ja toimetaja. 
Ta õppis aastail 1978–1993 Tallinna Pedagoogilises Instituudis inglise keele erialal. 
Ta on tõlkinud filmitekste. Ta on ajakirja Life in Estonia toimetaja.
Juhan Liivi Klubi

Juhan Liivi Klubi on Eestis tegutsev kirjandusklubi.
Klubi annab koos Liivi muuseumiga välja auhinda Eesti Kirjanik.
Walvis Bay

Ajalugu

8. detsembril 1487 jäi portugali meresõitja Bartolomeu Dias lahes ankrusse ja pani sellele nimeks O Golfo de Santa Maria da Conceição.
1840 sattus Walvis Bay taas eurooplaste huviorbiiti ning seismaks vastu Saksamaa ambitsioonidele regioonis annekteeris Suurbritannia linna ja ümbritseva piirkonna.
1910 sai Walvis Bayst osa äsja moodustatud Lõuna-Aafrika Liidust.
Walvis Bay enklaavi ning Saksa Edela-Aafrika piiride osas lepiti lõplikult kokku 1911, piirkonna territooriumiks sai 1124 km².
Kui Lõuna-Aafrika Vabariik andis 1990 Namiibiale iseseisvuse, jäi Walvis Bay esialgu LAV-i osaks. Piirkond anti Namiibiale üle alles 28. veebruaril 1994.
Da Vinci kood

Sisu

Sisu tänapäevane osa hõlmab 24 tunni jooksul toimuvaid sündmusi, peamiselt Pariisis, Londonis ja Šotimaal. Harvardi Ülikooli professor Robert Langdon ja Sophie Neveu (koodide salasõnumite analüüsile spetsialiseerunud detektiiv) aitavad lahendada Jacques Saunière'i, Pariisi Louvre'i muuseumi kuraatori kummalise mõrva saladust.
Nad avastavad, et Saunière mõrvati, sest ta oli Siioni prioraadi suurmeister. Siioni prioraat on väidetavalt salaühing, mis asutati varjamaks “tõde”, et Jeesus abiellus Maarja Magdaleenaga, valmistades teda ette juhtima kirikut peale oma surma.
Selle salateadmise kohaselt oli Maarja Magdaleena Jeesuse ristilöömise ajal temast rase ja Prantsusmaal on tänaseni säilinud nende järeltulijatest alguse saanud kuninglik suguvõsa. Reaalse karika või peekri asemel oli “Püha Graal” Maarja Magdaleena ise – “anum”, kes hoidis oma üsas Jeesuse verd, kandes tema last.
Väidetavalt on Siioni prioraat peitnud Graali reliikvia - Maarja Magdaleena luud koos arvukate dokumentidega, mis tõendavad Jeesuse otsest vereliini. See avaldatakse maailmale kui selleks on saabunud õige aeg.
Loos on vandenõusse segatud katoliku preestriordu Opus Dei (ladina keeles “Jumala töö”) liikmed, et hoida tõde varjatuna, kuna selle ilmsikstulek ei õõnestaks mitte ainult patriarhaalset katoliku kirikut, mis on naisi alla surunud, vaid lükkaks ümber kogu kristluse alused.
Jõhvi maakond

Jõhvi maakond, pindalaga 2922 km², moodustati 25. veebruaril 1949 Eesti Vabariigi aegse Virumaa kaheks jagamisel. Idapoolset osa nimetati Jõhvi maakonnaks, läänepoolset Viru maakonnaks.
Jõhvi maakonda kuulusid kõik Virumaa idaosas olevad vallad (Alutaguse, Erra, Illuka, Jõhvi, Kohtla, Lüganuse, Maidla, Mäetaguse, Tudulinna, Tärivere ja Vaivara vald) koos neisse kuuluvate külanõukogudega, mis loodi 13. septembril 1945 Venemaa eeskujul. Samuti kuulusid maakonda Jõhvi ja Kiviõli linn ning Ahtme, Kohtla-Nõmme, Küttejõu, Narva-Jõesuu ja Sompa alev. Maakonda ei kuulunud vabariikliku alluvusega Kohtla-Järve ega Narva linn. Kõik töörahva saadikute täitevkomiteede esimehed olid kohale määratud, kuna esimesed valimised toimusid alles 1948 aastal. Maakonnakeskuseks sai Jõhvi linn.
1. oktoobril 1950 kehtestati Eestis uus administratiiv-territoriaalne jaotus, mis oli vastavuses NSV Liidus kehtivaga. Uue korraga kaotati kõik maakonnad ja vallad. Eestis kehtestati uuesti kaheastmeline halduskorraldus, mis oli 1945. aastal küla töörahva saadikute nõukogude moodustamisega muudetud kolmeastmeliseks.
Jõhvi maakond likvideeriti ja selle asemele moodustati Jõhvi ja Kiviõli rajoon. Maakondliku alluvusega linnad Jõhvi ja Kiviõli muudeti rajoonilise alluvusega linnadeks. Maakonna edelanurk läks Mustvee rajooni koosseisu ja kirdenurk (Viivikonna, Sillamäe, Narva-Jõesuu) Narva linnapiirkonna koosseisu.
Koit Pikaro

Koit Pikaro (sündinud 13. augustil 1949 Keilas) on Eesti poliitik ja endine politseiametnik.

Haridus

Koit Pikaro lõpetas aastal 1971 Tallinna 6. Õhtukeskkooli. Ta õppis Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonnas 1972–1979.

Töökäik

Pikaro on töötanud Tubakavabrikus Leek mehaanikuna 1967–1968 ja 1970–1971, Siseministeeriumis kriminaaljälituse ja kriminaalpolitsei töötajana 1971–1996 ja Keskkriminaalpolitsei abidirektorina 1994–1996, Tallinna Linnavolikogu Kantseleis korrakaitsenõunikuna 1997–1999 ning Ius Dicere OÜ-s analüütikuna 2003–2005.

Poliitiline tegevus

Koit Pikaro oli Pärnu Linnavolikogu liige 1999–2005, IX Riigikogu ja X Riigikogu liige.
Ta on Eesti Keskerakonna liige alates aastast 1998.

Isiklikku

Koit Pikaro on abielus, tal on kaks täiskasvanud last.