Otaku

Tunnused

Otaku'sid kujutatakse tihti kui endassetõmbunud meessoost isikuid, kes on sotsiaalselt oskamatud – kirjeldus, mida nad ka ise eneseirooniliselt kasutavad – ning kes erinevad konformistlikest, sotsiaalsete standarditega kohanenud Jaapani inimestest. Sellistele inimestele vaadatakse Jaapanis ülevalt alla, mistõttu leidub neid, kes eitavad, et on otaku'd, kuigi külastavad neile mõeldud asutusi Akihabaras. Välismaalastele, kes külastavad Jaapanit, ei pruugita  ekstsentrilist käitumist ette heita, kuid Jaapanis on esinenud juhtumeid, kus otaku-laadse käitumisega välismaalased on sattunud rünnaku ohvriks. 
Otaku kirjeldus vastab tavaliselt hoolitsemata juuste, moest väljas riiete ja suure seljakotiga mehele, kes on hilises teismeeas või 20. eluaastates. Tüüpiline otaku on meessoost, kuid on ka naissoost esindajaid. Otaku'sid kujutatakse eakaaslastega vähese kokkupuute tõttu antisotsiaalsetena. Otaku'tega seostuvad terminid nagu moe (mis kirjeldab nii tärkamist kui ka leegitsemist ja mida kasutatakse kujundlikult tugeva kiindumuse näitamiseks) ja rorikon (Lolita kompleks), millest viimane on rorikon'ile teiste antud nimetus ning kannab endas negatiivset konnotatsiooni huvist seksuaalse alatooniga kujutatud noorte tüdrukute, manga tegelaste vastu.
1990. aastate alguses ajalehes Asahi Shimbun avaldatud artiklites kirjeldati otaku'sid "noorte, entusiastlike anime, koomiksite ja videomängude austajatena, kes ei soovi suhelda inimestega ja kes ei jaga nende huve".
Otaku-kultuuriga seotud kauplused ja asutused Tōkyōs asuvad Akihabaras ning Ōsakas Nipponbashis. Mõlemad on ka populaarsed turistiatraktsioonid. Akihabarat peetakse otaku'te "Pühaks Maaks".

Negatiivne kuvand

"Miyazaki juhtum", mis leidis aset 1988. ja 1989. aastal, tõi otaku nähtusele negatiivse kuvandi. Tsutomu Miyazaki röövis, mõrvas ja kasutas seksuaalselt ära nelja tüdrukut vanuses 4-7 eluaastat. Vahistamisjärgse uurimise järel leiti Tsutomu kodust hulgaliselt anime't, pornograafiat ja õudusfilme, mille tõttu seostati tema teguviisi otaku elustiiliga ning ta märgistati "otakumõrvariks".
2008. aastal toimus Akihabaras juhtum, kus mees sõitis veokiga rahva hulka ning väljudes pussitas 12 kõrvalseisjat, vigastades kümmet ja tappes kaks.

Otaku'te kuvandi paranemine ja "Densha otoko"

2004. aastal avaldati kirjandusteos "Densha otoko" (電車男, otsetõlkes 'rongimees'), mis põhineb päris postitustel internetifoorumis 2channel, kus nimitegelasest anime-otaku, kes ei olnud kunagi olnud romantilises suhtes, postitas temaga juhtunust. Sõites rongiga koju, sekkus ta olukorda, kus joobnud mees ahistas paari naisreisijat. Kaks päeva hiljem saabus talle pakk ühelt naistest tänukirja ja kalli teetassiga, mis tundus mehele tähistavat rohkemat kui lihtsalt tänu. Ta pöördus foorumisse ja küsis, mida selles olukorras ette võtta. Lugu kogus tohutult populaarsust ning sellest tehti edukas film, teledraama ning neli mangaadaptsiooni. See lugu muutis otaku'te kuvandit silmnähtavalt paremaks.

Äriline kasum otaku subkultuurist

21. sajandi algusest on otaku-kultuuriga seotud kaup toonud Jaapanis märgatavat tulu. 2004. aasta augustis avaldas Nomura Ülduuringuinstituut eeldatava otaku'te arvu, kes toetavad anime, videomängude, manga ja popkultuuri iidolite turgu, ning selleks arvatakse olevat ligi 2,8 miljonit inimest. Aastane sissetulek nende nelja kategooria siseselt on keskmiselt 260 miljardit jeeni (1,93 miljardit eurot 9. jaanuaril 2018 arvestatud kursiga).