google/wiki40b huggingface dataset:
Delaware

Ajalugu

Delaware on Ameerika Ühendriikide osariik alates 1787. aastast. 7. detsembril 1787 ratifitseeris Delaware esimesena USA põhiseaduse ja sellepärast nimetatakse teda esimeseks osariigiks.

Nimi

Osariik sai nime Delaware'i lahe järgi, mis omakorda nimetati Virginia esimese kuberneri, 3. parun De La Warri Thomas Westi järgi.

Kliima

Delaware'is on lähistroopiline kliima, ehkki tema põhjapiir ulatub parasvöötme piirile. Atlandi ookeani läheduse tõttu on kliima mereline. Aastas sajab üle 1000 mm. Hoolimata väikestest mõõtmetest (põhjast lõunasse 160 km) on osariigi põhja- ja lõunaosa vahel märkimisväärne erinevus keskmises temperatuuris ja sadava lume koguses. Siiski on Delaware'i kõrgeim ja madalaim temperatuur mõõdetud samas kohas, Millsboros. 27. juulil 1930 registreeriti seal absoluutne maksimum +43 °C ja 17. jaanuaril 1893 absoluutne miinimum –27 °C.

Haldusjaotus

Delaware jaguneb 3 maakonnaks: Kent, New Castle ja Sussex.

Rahvastik

2010. aastal elas Delaware'is 897 934 inimest.

Majandus

Delaware'i 2008. aasta SKP oli 62 miljardit USA dollarit. 2005. aastal oli keskmine nädalapalk 937 dollarit, millega Delaware oli USA-s 7. kohal.
Delaware'is puudub ettevõtte tulumaks ettevõtetelt, mis on Delaware'is registreeritud, kuid ei tegutse seal. Seevastu kapitalimaks ettevõtete varadelt Delaware'i territooriumil on suhteliselt suur. Osariigi väiksuse tõttu peetakse seda pangandussektoris mittetegutsevatele ettevõtetele heaks lahenduseks. Pankadele kehtivad Delaware'is seevastu eriti ranged piirangud.
Rohkem kui pooled USA börsiettevõtetest ja 63% Fortune 500 ettevõtetest on registreeritud Delaware'is. Kapitalimaks annab 20% osariigi sissetulekust. Delaware'i peetakse USA kõige ettevõtjasõbralikumaks osariigiks. Seal on registreeritud üle miljoni ettevõtte, mis tähendab, et ettevõtteid on seal rohkem kui elanikke.
Töötus oli 1. jaanuari 2011 seisuga 8,5%.
Alkoholi müük on Delaware'is lubatud ainult vastavat litsentsi omavates ettevõtetes ja ainult kella 9–13. Kuni 2003. aastani oli alkoholi müük pühapäeviti keelatud.
Pühajärve valla lipp

Pühajärve valla lipp oli Valga maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Pühajärve valla lipp.
Lipp oli kasutusel 14. aprillist 1996 kuni 1999. aastani, mil vald ühines Otepää linna ja vallaga ühtseks Otepää vallaks.

Lipu kirjeldus

Pühajärve valla lipp oli ruudukujuline vapilipp.
TNC-konnektor

TNC-konnektor (lühend sõnadest Threaded Neill-Concelman) konnektor on BNC-konnektori keermestatud versioon ja loodud raadiosagedustel (kuni 11 GHz) ühenduste loomiseks läbi 50 Ω koaksiaalkaabli (RG-316, RD-316, RG-142, RG-178, Belden 9913 ja RG-58). Võrreldes BNC-konnektoriga tagab TNC-konnektormikrolainete  parema ja mehaaniliselt kindlama ühenduse.
TNC- konnektori töötasid1950. aastate lõpus välja insenerid Paul Neill firmast Bell Labs ja Carl Concelman Amphenoli firmast.

Pööratud TNC-konnektor

Tavalisest TNC konnektorist on olemas nn pööratud variant RP-TNC ehk RTNC (Reverse polarity TNC). See pistikühendus on omadustelt sama kui tavaline TNC-konnektor, kuid tema pistiku ja pesa keskkontaktid on omavahel vahetatud (ümber pööratud) ‒ pistikul on metalltihvti asemel metalltoru ja pesal vastupidi. Selliseid RP-TNC-konnektoreid on kasutatud WiFi seadmete antennidel.

75 Ω TNC-konnektor

TNC-konnektorid on loodud peamiselt 50-oomisele kaablile, kuid neid on ka 75-oomisele koaksiaalkaablile (TV-kaablile).
Ardi Paul

Ardi Paul (sündinud 16. märtsil 1963) on eesti õpetaja ja koolijuht.
Paul on lõpetanud Pärnu Koidula Gümnaasiumi ja Tallinna Ülikooli.
Ta oli 1993–2003 Püünsi Põhikooli direktor.
Alates 2004. aastast on ta Tallinna Nõmme Põhikooli direktor.
Heino Pedusaar

Heino Pedusaar (sündinud 7. märtsil 1931 Tallinnas) on Eesti ajakirjanik ja publitsist.
Heino Pedusaar omandas keskhariduse Tallinna 7. Keskkoolis, mille ta lõpetas 1949. aastal cum laude. Seejärel jätkas õpinguid Tallinna Polütehnilises Instituudis elektrivõrkude erialal. Esimeseks töökohaks oli Tallinna Jaan Tombi nimeline kultuurihoone, kus ta tegutses aastatel 1947–1954 helitehniku ja raadioringi juhatajana.
1954–1997 töötas Pedusaar Eesti Raadios ja Eesti Televisioonis heliinsenerina ja helirežissöörina. Ajavahemikus 1955-59 projekteeris ja valmistas ta koos Anatol Sügisega unikaalse elektroonse muusikainstrumendi "Varioola".
Ta on kirjutanud elektro- ja raadiotehnika õpikuid algajaile ja raamatuid amatöörhelitehnikast.
1948. aastast on Heino Pedusaar olnud mitme ajalehe ja ajakirja kaastööline. Avaldanud artikleid järgmiste pseudonüümide all: A. Raudsep, Ed. Sarapu, Edur Paas, A. Saar, E. Saar, P. Saar, Arvo Kiiver, V. Pilve.
Autori, tõlkija, koostaja või eritoimetajana on Pedusaar avaldanud 99 raamatut mitmest muusika ja tehnika valdkonnast, lisaks mahuka uurimuse Teise maailmasõja eelsest heliplaadisalvestusest koos kõiki vajalikke otsinguvõimalusi pakkuva elektroonilise loendiga "Eesti heliplaatide koondkataloog 1901–1939".
Pedusaar on 1969. aastast Eesti Kinoliidu, 1976. aastast Eesti Ajakirjanike Liidu ja 1987. aastast Eesti Teatriliidu liige.

Isiklikku

Tema isa oli tunnustatud arst Konstantin Pedusaar (1883–1972).
Ljubljana

Geograafia

Linn asub Kesk-Sloveenias Ljubljanica jõe ääres, Sava jõe ülemisel valgalal Ljubljana nõos. Südalinna kõrgus merepinnast on 298 meetrit, Ljubljana kindlus asub kõrgendikul (Grajski grič) 366 meetri kõrgusel, ja kõrgeim punkt (Grmada) 676 meetri kõrgusel.

Kliima

Ljubljanas on vähemalt 29-kraadist sooja esinenud igas kuus aprillist kuni oktoobrini. Absoluutne maksimum, +39 °C, on mõõdetud juulis. Kõige külmem kuu on jaanuar, kuid jaanuariski on mõõdetud 14 kraadi sooja. Keskmiselt 90 päeval aastas tõuseb õhusoojus üle 30 kraadi.
Absoluutne miinimum on mõõdetud veebruaris (−28 °C). Ka jaanuaris on mõõdetud −27 °C. Juunist septembrini pole kunagi öökülma täheldatud. Keskmiselt on öökülmi 90 päeval aastas ja lumikate püsib keskmiselt 65 päeva.
Sademed jaotuvad aasta lõikes üsna ühtlaselt. Kõige märjemad kuud on oktoober (keskmiselt 151 mm) ja september (142 mm). Kõige kuivemad kuud on märts (76 mm) ja jaanuar (88 mm). Kokku on aastas sademeid keskmiselt 1383 mm ja selletõttu on Ljubljana üks Euroopa kõige märjemaid pealinnu. Maist kuni septembrini on piksetormid tavalised ja võivad vahel olla rängad.
Ljubljana on tuntud udude poolest, mida täheldatakse keskmiselt 121 päeval aastas, peamiselt sügiseti ja talviti.

Rauaaeg

Tänapäeva Ljubljana ala asustasid eelajaloolisel ajal veneedid, pärast keltide ja illüürlaste segunemisel tekkinud rahvas ja 3. sajandil eKr keldi hõim tauriskid.

Rooma-aeg

50. aasta paiku rajati linna kohale Vana-Rooma sõjaväelaager, mis hiljem muutus alaliseks asulaks nimega Iulia Aemona ehk lühidalt Emona. Emonas elas 5000–6000 elanikku, eri värvi telliskivimajad ja kanalisatsioon.

Keskaeg

Esimest korda mainiti Ljubljanat 1144 Luwigana nime all. Ljubljana sai linna õigused 1220, kaasa arvatud õiguse müntida raha.
1270 vallutas linna Ottokar II Přemysl. Seejärel võitis Rudolf von Habsburg Ottokari ja hõivas linna 1278. Ljubljana jäi kuni 1797 Habsburgide võimu alla. Sellest sai katoliiklik slaavlaste linn.

Tänapäev

Sloveenia iseseisvus 1991 ja sellest ajast peale on Ljubljana olnud riigi pealinn.

Sport

Linnas asub jalgpallistaadion Stožice staadion, mis on jalgpalliklubi NK Olimpija Ljubljana kodustaadion.
Vanad ja kobedad saavad jalad alla (heliriba)

"Vanad ja kobedad saavad jalad alla" on ansambli Genialistid 2003. aastal ilmunud heliriba samanimelisele filmile.
JK Eesti Fosforiit

JK Eesti Fosforiit (ka Tallinna Fosforiit) oli Tallinnas asuv endine Eesti jalgpalliklubi.
Klubi võitis Eesti meistrivõistlustel 1991. 4. koha.
Palermo punase terrori ohvrite mälestuskivi

Palermo punase terrori ohvrite mälestuskivi; ka Rakvere terroriohvrite mälestussammas on punase terrori ohvritele pühendatud mälestusmärk Lääne-Virumaal Rakveres. See asub Palermo metsas, kohal kus 1918. aasta detsembris tapsid bolševikud 82 süütut inimest, nende seas õigeusu vaimuliku Sergi Florinski (vt Palermo metsa massimõrv). 
Mälestuskivi geograafilised koordinaadid on 59° 19′ 50″ N, 26° 21′ 31″ E.
Algupärase mälestuskivi autor oli kujur August Vomm ja see avati pidulikult 12. jaanuaril 1935. Saaremaa dolomiidist mitmekordset risti kujutava mälestusmärgi esiküljel oli pronksbareljeef hukkamisstseeni kujutisega ja kiri "NÕNDA OLI/1919". Tagaküljel oli plaat kirjaga "Siin tapeti enamlike hirmuvalitsejate poolt enne Rakverest lahkumist 82 süütut inimest". 
Septembris 1940 lasti mälestussammas õhku ja kogu plats tehti maatasa. 
Praegune sammas on taastatud koopiana, bareljeefi tegi kujur Lembit Palm ja tagakülg on jäetud tühjaks. 
Mälestusmärk taasavati 23. juunil 1995. See on kantud Eesti kultuurimälestiste registrisse.
Heimtali muuseum

Heimtali muuseum on aastal 1991 asutatud muuseum, mis asub Viljandi vallas Heimtali külas. Muuseumi omanik Anu Raud kinkis muuseumi 2009. aastal Eesti Rahva Muuseumile (ERM) ja 1. juunist 2010 on Heimtali muuseum ERM-i struktuuriüksus – ERM-i Heimtali muuseum.
Aastal 1991 rajas Anu Raud oma isa (Mart Raud) tallu muuseumitoa, kus eksponeeris tekstiilesemeid.
Graciela Agudela

Graciela Agudela (sündinud 1945) on Mehhiko pianist ja helilooja.
Õunvili

Õunvili on rüüsvili, mis areneb alumise sigimikuga õitest. Õunvilja sisemuses on palju seemneid, mis on koondunud vilja keskel asuvatesse seemnekambritesse.
Morfogeneetiliselt moodustub õunvili apokarpsest ehk lahkviljalisest emakkonnast, täpsemalt öeldes sigimiku alumisest osast. Õiepõhi kasvab kokku viljalehtedega ja katab need täielikult, harvem osaliselt, nii et viljalehed on suletud moodustuvasse viljalihasse. Nende kahe omavaheline piir hägustub ja on paljudel õunviljadel märkamatu, mõnel siiski ka silmaga märgatav. Tavaliselt ümbritseb õunvilja veel väliskiht ehk koor, millel on vahel, näiteks õunal, näha tupplehtede ja tolmukate kokkukasvanud jäänuseid.
Õunvilju esineb paljudel roosõielistel taimedel, näiteks astelpihlakal, harilikul küdoonial, pihlakal, tuhkpuul, valgel pihlakal ja viirpuul. Eestis kasvatatavatest liikidest on õunviljalised õunapuu, pirnipuu ja ebaküdoonia.
Eduard Friedrich Poeppig

Eduard Friedrich Poeppig (16. juuli 1798 Plauen – 4. september 1868 Leipzig) oli saksa botaanik, zooloog, geograaf ja maadeavastaja. Botaaniline nimelühend on POEPP.

Elukäik

Poeppig sündis Plauenis Leipzigi kaupmehe peres. Ta õppis Leipzigi Thomase koolis, jätkates hiljem õpinguid Grimmas. Aastail 1815–1822 õppis ta Leipzigi ülikoolis meditsiini ja loodusteadusi. Ülikooli ajal rändas ta proove kogudes jalgsi läbi Reini-äärsete maade, Prantsusmaa (seal jõudis ta Püreneedeni), Austria (aastal 1822 tõusis ta seal Großglockneri  tippu) ja Ungari.
Arst Poeppig rändas aastail 1822–1832 Ameerikas ringi, külastades Kuubat, Tšiilit, Brasiiliat, Peruud ja Pennsylvaniat. Põhiliselt uuris ta Ande ja Amazonase jõgikonda, keskendudes loodusele, aga ta tegi ka etnograafilisi märkmeid. Tema reis on selle ajastu kohta tavatu, kuna seda ei finantseerinud mitte metseenid, vaid teadusasutused, seetõttu pidi Poeppig reisi ajal arstina lisaraha teenima. Tšiili aladel koostas ta esimese Patagoonia teadusliku kirjelduse, kirjeldas araukaariat ja Andide floorat. Viimased kaks aastat rändas ta ringi Brasiilia vihmametsades, olles kolmas eurooplane (Francisco de Orellana ja Charles Marie de la Condamine järel), kes jõe täies pikkuses läbis. Teel kirjeldas ta mitmeid nüüdseks kadunud indiaanlaste suguharusid (yameod, urarinad).
Pärast naasmist sai temast Leipzigi ülikooli juures zooloogiaprofessor. Aastal 1834 abiellus ta Isidora Hassega, kes sünnitas talle kolm tütart. Ühtlasi keskendus ta koos Austria botaaniku Stephan Ladislaus Endlicheriga kogutud materjali läbitöötamisele. Aastal 1834 valiti ta Saksa Loodusuurijate Akadeemia Leopoldina liikmeks. Pärast oma Ameerika reisi hakkas ta oma nime kirjutama kujul "Pöppig".
Poeppigi põhitööks oli andmete kogumine. Oma ekspeditsioonidel kogus ta 17 000 taime ja valmistas sadu topiseid, kirjeldas kolme tuhandet uut taimeliiki, nende seas ka Amasoonase viktooriat.
Poeppig oli teose "Allgemeine Encyclopädie der Wissenschaften und Künste" Ameerika etnoloogiat, loodust ja geograafiat käsitlevate artiklite koostaja.

Tunnustused

Tema auks on nimetatud Poeppigia perekond liblikõieliste sugukonnas, samuti arvukalt Lõuna- ning Kesk-Ameerika taime- ja loomaliike.
Egge Kulbok-Lattik

Haridus

Pärast Võru I keskkooli lõpetamist asus õppima Tallinna Pedagoogilise Instituudi kultuuriteaduskonda, mille lõpetas näitejuhtimise erialal (1988, BA). 
1999. aastal omandas rahvusvahelises kultuurijuhtimise magistriprogrammis Burgundia Ülikooli Dijoni Kõrgemas Kommertskoolis magistrikraadi Euroopa kultuuriettevõtete majandamises ja juhtimises (MA). https://www.bsb-education.com/
Dmitri Pevtsov

Dmitri Anatoljevitš Pevtsov (vene keeles Дмитрий Анатольевич Певцов; sündinud 8. juulil 1963 Moskvas) on vene näitleja (teatri- ja filminäitleja), Venemaa rahvakunstnik.
Ta lõpetas 1985. aastal Moskvas GITIS-e näitekunsti teaduskonna. Pärast sõjaväeteenistust Nõukogude Armee teatris (1986–1987) töötas ta näitlejana Taganka teatris. Alates 1991. aastast on ta Lenkomi näitleja.
Ta on mänginud enam kui 60 mängufilmis.

Isiklikku

Tema isa Anatoli Pevtsov oli moodsa viievõistluse treener. Dmitri Pevtsovi abikaasa on 1994. aastast näitleja Olga Drozdova (hilisem Venemaa rahvakunstnik).
Suvi (Luts)

"Suvi" on Oskar Lutsu lühiromaan, "Kevade" järg, mis ilmus esmatrükis 1918-1919.
Raamatu põhjal valmis 1976. aastal Arvo Kruusemendi film, mis kannab samuti pealkirja "Suvi".

Sisu

"Kevade" lõpust on möödunud 6–7 aastat. Tuttavad tegelased on jõudnud mehelemineku- või naisevõtuikka. Teose põhiraskus koondub Joosep Tootsi ümber, kes saabub pärast pikka teenistust Venemaalt tagasi kodutallu Ülesoole ning hakkab mahajäänud talu üles ehitama. Tootsi ning endise kooliõe Raja Teele vahel tärkab armuleek, ent Teelet ihaldab võluda ka rätsepmeister Kiir. Ta on valmis senise elukutse nurka viskama ning põllumeheks hakkama, kuna see on Teele tingimus. Asjast ei tule aga midagi välja ning pärast vastastikuseid vingerpusse väljub "duellist" võitjana Toots.
Pandas

Kasutusala

Vaatamata sellele, et Pythonit kasutatakse edukalt andmete korrastamiseks ja töötlemiseelseks ettevalmistamiseks, on selle kasutamine andmeanalüüsiks ja modelleerimiseks raskendatud. Tihti tuleb osa ülesannete täitmiseks kasutada vahendeid, mis peegeldavad konkreetse valdkonna iseärasusi, näiteks programmeerimiskeel R. Pandas likvideerib selle puuduse ja võimaldab sooritada kõik andmeanalüüsi etapid Pythonis.
Hetkeseisuga on Pandases teostatud vaid väike osa modelleerimisfunktsioonidest, kuid töö selles vallas jätkub ning on prioriteediks. Arendajad soovitavad uurida selliseid mooduleid nagu statsmodels ja Scikit-learn.

Ajalugu

Wes McKinney on Ameerika statistik, andmeteadlane, tarkvaraarendaja ja ettevõtja. Juba kooliposina näitas ta välja huvi matemaatika ja tehnoloogia vastu. Keskkooli lõpetamise järel asus ta Massachusettsi Tehnoloogiainstituudis matemaatikat õppima. Kooli lõpetamise järel 2007. aastal asus ta tööle ettevõttesse AQR Capital Management, kus töötas 2010. aastani. Nüüd töötab ta tarkvarainsenerina ettevõttes Two Sigma Investments.
McKinney alustas Pandase mooduli loomist AQR Capital Managementis 2008. aastal. Tema eesmärk oli luua kiire ja paindlik tööriist majandusalase kvantitatiivse analüüsi tarbeks. Talle ei meeldinud, et nii teadlased kui ka teised andmetega tegelevad spetsialistid raiskasid hädise tarkvara tõttu oma väärtuslikku aega. Samuti oli tema eesmärgiks luua tarkvaravahend, mille kasutus ja tundmaõppimine oleks lihtsam ka vähem vilunud arvutikasutaja jaoks. Enne firmast lahkumist 2010. aastal õnnestus tal veenda AQR-i juhtkonda ja saada luba loodud koodi avaldamiseks vaba litsentsiga.
Lorenzo di Tito Aicardi

Lorenzo di Tito Aicardi oli Eesti aukonsul Baris.
Ta määrati konsuliks ja anti patent 19. juulil 1930, eksekvatuur 18. novembril 1930 ja konsulaat avati 15. detsembril 1930.
Lorenzo di Tito Aicardi oli veel Kreeka aukonsul. Elukutselt oli ta laevaäri kaasomanik.
9. jaanuaril 1939 anti talle Valgetähe IV klassi teenetemärk.
Sacha Pfeiffer

Sacha Pfeiffer (sündinud 7. septembril 1971) on USA naisajakirjanik.
Ta lõpetas 1994 Bostoni Ülikooli inglise filoloogia ning ajaloo alal.
Ta töötab ajalehes The Boston Globe uuriva ajakirjanikuna. Ta on saanud Pulitzeri auhinna artiklite sarja eest, mis ta koos Michael Rezendesi ja Stephen Kurkjianiga kirjutas katoliku preestrite seksuaalsete kuritarvituste kohta.
Alkaloidid

Ravi

Alkaloidimürgistuste korral antakse teadvusel inimestele esmaabina veega segatud sütt: täiskasvanule 50–100 g ja lapsele 1–2 g/kg (3 spl 10 kg kohta).
Kui tekivad krambid ja haige kaotab teadvuse, ei tohi patsiendile sütt joogiga manustada. Tuleb jälgida, et haige hingamine ei seiskuks. Vajadusel teha kunstliku hingamist. Kohe kutsuda kiirabi.

Ravi ajaloost

Süsi on tugev absorbent ja imab endasse suure osa mürkainest. Absorbeeriva toimega on ka kaoliin.
Kaoliini kasutati mürgistuste raviks juba antiikajal. Vana-Kreekas nimetati kaoliini Lemnose mullaks, kuna seda leidus Limnose saarel. Kaoliini segati kitseverega, sellest veeretati väikesed kuulid, vajutati neile kitsepead kujutav tempel ja kuivatati. Ravimikuule nimetati sphragis aigos, hiljem capra sigillum ning nad olid universaalvahendiks paljude mürgistuste puhul (kaasaarvatud alkaloidimürgistuste korral). Samasuguseid ravimikuulikesi valmistati ka Maltal, kus neile anti nimeks terra sigillata.

Nimetus

Alkaloididele pani nimetuse 1819. aastal Saksa apteeker Carl Friedrich Meiβner (1792–1853).
Alkaloidide nimetus tuleb araabia keelest al-qālī 'leelis' ja kreeka keelest kus eidos tähendab 'sarnast' ehk siis 'leelisesarnased ained'.
Luunja sovhoos

Luunja sovhoos oli sovhoos Tartu rajoonis Luunja külanõukogus. Sovhoosi keskus asus Luunjas. Kolhoosi pindala oli 6200 ha (seisuga 1978). Sovhoos oli Aianduse Peavalitsuse majand. Sovhoos asutati 1940. aastal.
Sovhoos kasutas hoonetena mitmeid Luunja mõisa hooneid.
Trimetopon

Levila

Need maod elavad Costa Ricas ja Panamas.
Marja (eesnimi)

Marja on naisenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 691. naisenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Marja 118 naisel.
Vahhid

Vahhid on vahhi keelt kõnelev on pamiiri keelerühma rahvas Pakistanis, Afganistanis, Hiinas ja Tadžikistanis.

Usk

Vahhid on ismailiidid.

Olme

Karjapidajad kasvatavad kitsi, lambaid, veisi, jakke ja kaameleid, põllumehed otra.
Emanuel Lepik

Emanuel Lepik (29. november 1911 Riia – 17. jaanuar 2001 Orangeville, Ontario) oli eesti õigeusu vaimulik.
Ta lõpetas aastal 1932 Saaremaa Ühisgümnaasiumi. Ta on lõpetanud ka Petseri vaimuliku seminari. Aastatel 1939–1940 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas.
Ta oli Tallinna Aleksander Nevski koguduses diakon, seejärel Tallinna Issanda Muutmise koguduse preester. Seejärel oli ta Kuressaare Püha Nikolai koguduse preester ja aastatel 1941–1944 Saaremaa praost.
Lahkus aastal 1944 Rootsi, oli aastatel 1944–1951 EAÕK Kesk-Rootsi preester. Lahkus aastal 1951 Rootsist Kanadasse. Oli seejärel EAÕK Kanada ja USA ülempreester.
Emanuel Lepik suri aastal 2001 Orangevilles, Ontario osariigis (Toronto lähistel).
Kersti Kreismann

Kersti Kreismann (sündinud 25. jaanuaril 1947 Tali külas) on eesti näitleja.
Ta lõpetas Kilingi-Nõmme Keskkooli 1965. aastal. 1965–1968 õppis ta Tartu Riiklikus Ülikoolis eesti filoloogiat. 
1972 lõpetas ta TRK Lavakunstikateedri V lennu ja töötab samast aastast Draamateatris näitlejana.
Kreismann on mänginud kuuldemängudes, telelavastustes ja teleseriaalides ("Salmonid" 1993–1995, "M Klubi" 1996–1998, "Kodu keset linna" alates 2003). Samuti on ta teinud filmirolle (näiteks "Jõulud Vigalas" 1980).
2014. aastal mängis ta inglise kriminaalsarja "Inspektor Banks" kahes osas eestlannat.
1980. aastal kirjutas Kersti Kreismann alla 40 kirjale.

Isiklikku

Tema poeg Andres Raag on samuti näitleja.
Tartu Maakohus

Tartu Maakohus on esimese astme kohus Eestis.
Tartu Maakohtu esimees on Liivi Loide ja kohtudirektori ülesandeid täidab Tiina Ereb.

Ajalugu

Esimene riiklik esimese astme maakohus loodi Tartusse 1630. aastal.
Nõukogude perioodil tegutses Tartu Linna ja Rajooni Rahvakohus. Aastal 1990 nimetati need ümber Tartu Linna- ja Tartu Maakohtuks. Aastal 2000 need kaks asutust ühendati ja moodustati Tartu Maakohus.
Hooki majakas

Hooki majakas (iiri keeles Teach Solais Rinn Duáin; inglise keeles Hook Lighthouse või Hook Head Lighthouse) on majakas, mis asub Hooki poolsaare tipus (Hook Head), Wexfordi maakonnas Iirimaal. See on üks vanimaid tuletorne maailmas, olles maailma teine vanim tegutsev tuletorn. Majaka sisemine struktuur pärineb 12. sajandist.
Kadi Polli

Kadi Polli (sündinud 16. septembril 1973 Tallinnas) on Eesti kunstiteadlane.

Elulugu

Kadi Polli on metsateadlase tütar.
Lõpetas 1991 Tallinna Õismäe Humanitaarkeskkooli, 1997 Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna kunstiajaloo erialal, oli 1999–2000 Kieli Ülikooli magistriõppes, M.A. (2002, Eesti Kunstiakadeemia), väitekiri "Valgustusajastu peegelpildis. Johann Wilhelm Krause joonistuslooming", aastast 2004 Helsingi Ülikooli doktorant. 
Oli 1997–1999 Mikkeli muuseumi teadur, 1999–2000 Eesti Kunstimuuseumi (EKM) maalikogu kuraator, 2000–2013 EKM-i Kadrioru kunstimuuseumi direktor. Aastast 2014 lektor Tartu Ülikooli kunstiajaloo osakonnas. Juunis 2016 valiti Kumu Kunstimuuseumi direktori ametikohale (tööleasumisega 1. oktoobrist 2016).

Teadustöö

Uurimisvaldkonnad: Balti ja Lääne-Euroopa kunst Eesti kontekstis. Esinenud ettekannetega teaduskonverentsidel kodu- ja välismaal, kureerinud kunstinäitusi ja koostanud katalooge, esinenud kunsti populariseerijana Eesti Televisiooni kunstisaadetes.
Per Gunnar Evander

Per Gunnar Henning Evander (sündinud 25. aprillil 1933 Ovansjös) on rootsi kirjanik.
Evander lõpetas 1954. aastal Sandvikenis kooli ning sooritas 1958. aastal Gävles kooliõpetajate seminari eksami. Pärast seda töötas ta kooliõpetajana. Ta õppis edasi Uppsala ülikoolis, mille lõpetas 1963. aastal magistrikraadiga.
1966. aastal alustas ta tööd dramaturgina raadioteatris ning 1969. aastal Stockholmis Rootsi Televisiooni produtsendina.
Kirjanikuna debüteeris Evander 1965. aastal ning on praeguseks avaldanud üle 30 raamatu. 1969. aastal pälvis ta Svenska Dagbladeti kirjandusauhinna ning 1975. aastal suure romaanipreemia (Litteraturfrämjandets stora romanpris).
Positiivne arv

Matemaatikas nimetatakse positiivseks arvuks nullist suuremat reaalarvu. 
Asjaolu, et arv a on positiivne, tähistatakse: a > 0. Positiivsete arvude hulka tähistatakse sageli \mathbb{R}^{+}.
Kunn

Kunn on eesti perekonnanimi.
Perekonnanime Kunn (Kun) on pandud neljas mõisavallas Tartu-, Viru- ja Võrumaal.
Nimede eestistamisel määrati sellenimelistele isikutele uueks perekonnanimeks Arula (1935. aastal Tartus).
2018. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Kunn Eestis 5 mehel ja 7 naisel.
Kolga-Jaani kihelkond

Kihelkonna ajalugu

13. sajandil kuulus ala Nurmekunna ja Mõhu maakonna lõunaosa piiresse ning Liivi ordu võimu ajal Põltsamaa komtuurkonda.
Kihelkonda on esimest korda mainitud 1559. aastal Kõrve (Corper) nimega. Aastani 1639 oli Kolga-Jaani Põltsamaa abikogudus.
Naaberasualatest soode ja metsadega eraldatud Kolga-Jaanis oli 16.–19. sajandil kõrge iive ja suhteliselt tihe asustus. Hoogsasti tehti uudismaad ja rajati peamiselt vabadikukohti.
1773. aastal ühendati Tartu kreisist lahutatud Kolga-Jaani kihelkond, Pilistvere ja Põltsamaa kihelkond Pärnu kreisiga.
Kolga-Jaani elu edenemisele aitas kaasa Meleski-Rõika peeglivabriku rajamine. Peeglivabrik avati 1795. aastal.1860. aastate lõpus algas kihelkonnas talude päriseksostmine. Sellal toimus ka väljaränne Venemaale.
Kihelkonna keskuseks kujunes kiriku ümber tekkinud Kolga-Jaani alevik. Rahvastikust kuulus valdav enamik luteri kirikusse. Samas oli märkimisväärselt suur ka õigeusuliste osa ning 19. sajandi keskel siirdus ligi 26% elanikkonnast apostlikku õigeusku.

Kolga-Jaani kihelkonna pärand

Eesti Rahva Muuseumile käidi kihelkonnas vanavara korjamas esimest korda 1911. aastal.

Rahvarõivad

Rõivastel olid 19. sajandi keskpaiku järgmised iseloomulikud tunnused:

Kihelkonna alad tänapäeval

Kolga-Jaani kihelkond hõlmas ligikaudu endise Kolga-Jaani valla maad.