google/wiki40b huggingface dataset:
Ago Saller

Ago Saller (õieti Sal-Saller; 23. jaanuar 1946 – 28. juuni 1980) oli eesti näitleja.
Õppis Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedris, mille lõpetas 1968. aastal (3. lend). Seejärel töötas Draamateatris. Esinenud ka paljudes telelavastustes. Kuulus raadio sarisaate "Meelejahutaja" esimesse truppi. Väiksemaid rolle on Ago Saller mänginud filmides "Viimne reliikvia" ja "Reigi õpetaja".

Isiklikku

Ago Saller oli Hendrik Sal-Salleri onu.
Urbo Vaarmann

Kohtuasi

Vaarmann on kohtu all süüdistatuna pettuse teel soodustuse saamises, samuti pistise korduvas andmises. 27. märtsil 2014 võttis Riigikogu talt saadikupuutumatuse, et kohtumenetlust jätkata. 4. mail 2015 nõustus ta sõlmima kokkuleppe, mille kohaselt jääb süüdi pistise andmises ja soodustuskelmuses, saab kahe aasta ja kuue kuu pikkuse tingimisi karistuse ning kohustub tasuma riigile 30 000 eurot. Ühtlasi lubas ta astuda välja ka Keskerakonnast.
Süüdistuse kohaselt taotles Vaarmann ühele osaühingule 2010. aasta septembrist 2014. aasta maini põllumajanduse registrite ja informatsiooni ametist (PRIA) pettuse teel toetust Jõgevamaal asuva hoone rekonstrueerimiseks ja kinnistule välisrajatiste ehitamiseks. Pettus seisnes omafinantseeringu mittetasumises ja ehituskulude suuremana näitamises. PRIA määras OÜ-le toetuse 283 623,79 eurot, millest maksti välja 95 731,97 eurot. Ülejäänud toetuse väljamaksmine peatati pettusekahtluse tõttu. Lisaks süüdistati Vaarmanni tuttavale PRIA ametnikule pistise andmises selle eest, et too uuriks, mille tõttu toetuse teise osa väljamaksmine venib, ning võimalusel kiirendaks toetuse väljamaksmist. Vastutasuna võimaldas Vaarmann ametnikule sünnipäevapeo korraldamise PRIA-lt saadud vahenditest renoveeritud hoonetes ning Vaarmanni lähedase korraldatava ürituse reklaami meediaväljaandes.

Isiklikku

Urbo Vaarmann on abielus, peres poeg ja tütar. Vaarmann on ka Eesti Kaitseliidu liige.
Vahvärkhoone

Vahvärkhoone (saksa keeles Fachwerkhaus) on hoone, mis on ehitatud vahvärk-stiilis.
2009. aasta Singapuri Grand Prix

2009. aasta Singapuri Grand Prix oli 2009. aasta Vormel 1 hooaja neljateistkümnes etapp, mis peeti Singapuris Singapuri tänavarajal 27. septembril 2009.
Võistlus peeti õhtul tehisvalgustuses.
Sõideti 61 ringi, võistluse kogupikkus oli 309,316 km. Ilm oli kuiv ja kuum.
Nii kvalifikatsioonisõidu kui ka võistluse võitis Lewis Hamilton.
Võistluse kiireima ringi sõitis Fernando Alonso (1.48,240).
Rantsna mõis

Ajalugu

Mõisat on omanud Siversid.

Mõisa suurus

Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 25 ja 1/2 adramaad, sellele allus  koos Fioreni nime kandva mõisaga (pindala 2 ja 3/8 adramaad) 457 mees- ning 596 naishinge.

Mõisaansambel

Mõisakompleks, sealhulgas vana häärber ja park, on muinsusmälestistena riikliku kaitse all.
Keele Infoleht

Keele Infoleht on eesti keelekorralduse teemasid kajastav kvartalileht.
Keele Infoleht on ilmumist alustanud kahel korral: esmalt Eesti keelenõukogu teatajana ja siis selle väljaandena 31. oktoobril 2006. Teist korda hakkas Keele Infoleht ilmuma 21. septembril 2007, kui ilmus Sirbi lisalehena numbri all 1(3). Väljaandjaks on sealtpeale SA Kultuurileht, kuid lehe aluseks on jätkuvalt Eesti keelenõukogu avanumbri sedastus, et keeleküsimustega seoses räägitakse sageli "vaid ebamäärasest eesti keele ja selle puhtuse säilitamise vajadusest, omamata ülevaadet, mis vahenditega seda tegelikult on võimalik teha ja mis projektid-programmid-tegemised meie riigis selle nimel juba käimas on".  
Paberkujul ilmub leht HTMi rahastatuna neljal leheküljel neli korda aastas sama kuupäeva Sirbi vahel, elektrooniliselt leiab selle Sirbi kodulehelt. Lehe toimetaja on Aili Künstler, kujundaja Piia Ruber. Adressaadina on silmas peetud laia silmaringiga lugejat, kes huvitub eesti kultuurist, mille põhikandja on põhiseaduse järgi eesti keel.
Kaljo Kivi

Kaljo Kivi (publikatsioonide autorina Kalju Kivi; 21. veebruar 1934 Juuru vald (Juuru kihelkond) – 29. september 1974) oli Eesti fütopatoloog.
Ta õppis Härgla 7-klassilises koolis.
Ta on põllukultuuride haiguste spetsialist. Ta töötas Eesti Põllumajanduse Akadeemias kateedrijuhatajana.
Estlands-nytt

Estlands-nytt (enne 1996 Norsk-Estisk kulturnytt) on Norra eestlaste ajakiri, mis ilmub aastast 1991 Norras Oslos. Ajakirja annab välja Norra-Eesti Ühing (norra keeles Norsk-estisk forening), 1991-1995 andis ajakirja välja Norsk-Estisk Kulturlag.
Raudmees (film, 1981)

Süžee

Filmi tegevus toimub 1980. aasta augusti lõpus ja septembri algul. Kommunistlikud võimuesindajad saadavad nõrga iseloomuga ja alkoholisõltlasest raadioajakirjaniku Winkeli Gdańskisse, et ta koguks kompromiteerivat materjali töölisaktivisti Maciek Tomczyki kohta. Winkel intervjueerib Tomczyki tuttavaid ja tema vanglas viibivat naist Agnieszkat. Filmis tehakse ka tagasivaateid minevikku, kujutatakse 1968. aasta märtsi üliõpilasdemonstratsioone ja 1970. aasta detsembri töölisrahutusi Gdańskis. Vähehaaval lööb ka Winkeli truudus režiimile vankuma ja ta ei saa kompromiteerivat saadet tehtud. Film lõpeb Solidaarsuse ja Poola valitsuse vahel sõlmitud lepinguga, millega võimud tunnistasid sõltumatuid ametiühinguid.
Hermann von Benckendorff

Gustav Hermann Christoph von Benckendorff (vene: Ермолай Павлович Бенкендорф; 4. veebruar (vkj 23. jaanuar) 1815 Kiltsi mõis – 18. november (vkj 6. november) 1883 Liigvalla mõis) oli Eestimaa poliitik ja mõisnik.
Hermann von Benckendorff sündis Eestimaa rüütelkonna peamehe ja Kiltsi mõisniku Paul von Benckendorffi ja Dorothea Elisabeth Margarethe Elisabeth von Rehbinderi pojana.
Benckendorff teenis Venemaa ratsakaardiväes, kus sai staabirittmeistri auastme.
1851–1854 oli ta Eestimaa rüütelkonna peamees ja hiljem Eestimaa maanõunik.
Talle kuulusid Liigvalla, Varangu ja Jäneda mõis.
Cluj-Napoca

Ajalugu

Linnas sündis 1443. aastal Ungari kuningas Mátyás I.
Oli Ungari kuningriigis suuruselt teine linn Budapesti järel. Pärast Esimest maailmasõda läks koos Transilvaaniaga Rumeeniale.
1974. aastani kandis nime Cluj.
Aastatel 2004–2008 oli Cluj-Napoca linnapea Emil Boc, kes oli Rumeenia peaminister 2008–2012.

Rahvuslik koosseis

Elanikest on 80% rumeenlased ja 16% ungarlased.

Ülikoolid Cluj-Napocas

Linnas asuvad Babeș-Bolyai Ülikool, Cluj-Napoca Tehnikaülikool, Cluj-Napoca Põllumajandusteaduse ja Veterinaariaülikool ning Iuliu Hațieganu Meditsiini- ja Farmakoloogiaülikool.
XII üldlaulupidu

Laulupidu Läänes

Viite sellele, et samal perioodil, täpsemini suvel 1948 toimus eestlaste rongkäik ja laulupidu Stockholmi vabaõhumuuseumis Skansenis ning sellest tehti dokumentaalfilm, võib leida Voldemar Kurese päevaraamatust.
Petseri maakonna vapp

Petseri maakonna vapp on Petserimaa vapp, mis kinnitati riigivanem Konstantin Pätsi otsusega 5. veebruaril 1937 järgmisel kujul: vapil on sinisel väljal kuldne kannel viie keelega.
Vapi varasema kuju kinnitas Petseri maavolikogu 1929. aasta 29. oktoobri otsuse alusel Vabariigi Valitsus 12. veebruaril 1930, sellel on ka Petserile nime andnud koobas. Selle kirjeldus oli järgmine: Petserimaa vapp kujutab kahte ossa jagatud kilpi, mille vasakul pool kuld koobas sinisel põhjal ja paremal poolel – kannel hõbedasel põhjal.
Praegu on vapp tarvitusel liiklusmärkidel, mis tähistavad Setumaa piire maanteedel.
Volkswagen T-Roc

Volkswagen T-Roc on Volkswageni viisukseline väike linnamaastur. See on Volkswageni vastus Nissan Juke'ile. T-Roc on umbes Volkswagen Polo suurune ja sellel on 180-hj diiselmootor ja nelikvedu.
Aksel Mei

Aksel Mei (8. veebruar 1896 Rõngu vald, Tartumaa – 26. juuni 1964 New York, USA) oli Eesti riigiametnik. 
Aastatel 1919–1940 töötas Riigikontrollis. 1935–1939 Nõmme Linnavolikogu esimees. 
Eestist lahkus 1944. aastal Saksamaale, kust 1949 siirdus Ameerika Ühendriikidesse.

Ühiskondlik tegevus

Aksel Mei oli E.E.L.K. New Yorgi Pauluse Koguduse nõukogu liige ja revisjonikomisjoni esimees. Eesti Majaomanike Koja ja New Yorgi Eesti Haridusseltsi juhatuse liige. Vaba Euroopa Eesti Nõuandev Kogu (ka laekur), Korporatsioon Sakala ning Vaba Eesti Komitee liige.
Maade vahetus

Maade vahetus on maakasutuspuuduste (nt maavalduste tükeldatus) vähendamiseks või kõrvaldamiseks, maakasutustingimuste parandamiseks ja maa tulukuse suurendamiseks tehtavad maakorraldustööd .
Eesti ajaloos on maade vahetust tehtud nt 19. sajandil talude kruntimise ajal .
Wrighti maakond (Minnesota)

Ajalugu

Maakond moodustati 1855. aastal.
Jam

Diskograafia

Esimene CD ilmus 12. detsembril 1994. Kuuendat sünnipäeva tähistas CD "The Greatest Hits" 2000. aastal, mis lisaks tuntud lugudele sisaldas kaks uut lugu.
Nvidia Tegra

Ajalugu

Esimese Tegra APX 2500 kiibi väljalase tehti avalikuks 12. veebruaril 2008 ja kogu APX-seeriat esitleti 2. juunil 2008 Computexi näitusel. APX seeria oli mõeldud nutitelefonide jaoks. Enne APX-seeriaga turuletulemist oli Nvidia 2007. aastal ostnud ettevõtte PortalPlayer. PortalPlayer tegeles meediaprotsessorite arendamise ja turule toomisega Apple iPodi jaoks.
8. septembril 2009 esitlesid Nvidia ja Opera Software Opera 9.5 brauserit, mis oli optimeeritud Tegra kiipide jaoks.
Lisaks APX seeriale tutvustati 12. veebruaril 2008 ka uut Tegra 6xx seeriat, mis töötati välja tahvelarvutite ja teiste mobiilsete internetiseadmete jaoks.
Tegra APX 2600 tuli turule 2009. aasta veebruaris. Näitusel "Mobile World Congress (MWC) 2009" demonstreeris NVIDIA Android porti Tegra seadmetele.
Esimene Tegra APX 2600 kiibistikuga seade oli mobiilne meediapleier Microsoft Zune HD, mis avalikustati 15. septembril 2009.
Esimesed Nvidia Tegra kiibistikud seeriatest APX ja 6xx polnud eriti konkurentsivõimelised ja mobiilsete seadmete tootjad kasutasid pigem konkurentide kiibistike.
Järgmist kiibistike põlvkonda – Tegra 2 – esitles Nvidia avalikult juba 7. jaanuaril 2010 näitusel "Consumer Electronics Show" (CES). Esimene kiibistik seerias oli Tegra 250.
3. jaanuaril 2010 esitleti Nvidia arendajate foorumil Tegra 2 ühildumisvõimalusi Ubuntu ОС GNU/Linuxiga.
15. jaanuaril 2011 esitles Nvidia "MVC" näitusel Barcelonas uut SOC kiibistiku seeriat koodinimega Kal-El, mille tootmine ja müük kavandati 2011. aasta teise poolde. Kal-El on mõeldud tahvelarvutite jaoks ja on varustatud 5-tuumalise Keskprotsessoriga Cortex A9. Neli neist on ülitootlikud, viies on mõeldud lihtsamate lahenduste jaoks. Kal-El'i nimetatakse Apple A5 protsessori peakonkurendiks.

Tehnilised andmed

Kuna Nvidia ei avalda Tegra seeriate kiibistikute tehnilisi andmeid, võivad mõned andmed olla ligikaudsed.
Kuri kalmistu

Kuri kalmistu on kalmistu Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas Kuri külas.
Kalmistu jääb Kuri õigeusu kirikust 200 m kaugusele Hellamaa suunas. Kalmistu pindala on 0,97 ha.
Kuusalu kolhoos

Kuusalu kolhoos oli kolhoos Harju rajoonis Kuusalu külanõukogus. Kolhoosi keskus asus Kiius.
1980. aastatel kuulus kolhoosile Elektroonikatehas Estron (Estron-100) ja näidisabiettevõte Bioestron (söödavalk).
Vibroakustiline teraapia

Vibroakustiline teraapia on üks muusikateraapia liike, mida rakendatakse peamiselt eripedagoogikas. Vibroakustilise teraapia ajal klient lamab voodil või toolil, mille sisse on ehitatud kõlarid. Nende abil tekitatakse helivibratsiooni, mida inimene tajub massaažina.
Ravimeetodi rajajaks on Norra muusikaterapeut ja eripedagoog Olav Skille, kes kasutas seda töös vaimupuudega lastega. Teraapia rahustab, vähendab ärrituvust ja masendust ning ennastkahjustavat käitumist, lõõgastab ja parandab enesetunnet.
Penobscot Building

Greater Penobscot Building on 172,2-meetri kõrgune (202,4 meetrit koos antenniga) ja 47-korruseline kõrghoone, mis asub Detroiti kesklinnas. Arhitekt Wirt C. Rowlandi projekteeritud ehitis valmis art déco stiilis aastatel 1927–1928.
Agenda 21

Agenda 21 (inglise Agenda 21) on maailma jätkusuutlikkuse programm, mille algatas ÜRO. Agenda 21-s on kirjas tegevused, mis peaksid toimuma nii globaalsel, rahvuslikul kui ka kohalikul tasandil. Number "21" tähistab 21. sajandit. Ka Eesti on ühinenud Agenda 21-ga.
Agenda 21 täielik sisu avaldati ÜRO keskkonna- ja arengukonverentsi (UNCED) poolt 14. juunil 1992 Rio de Janeiro konverentsil, kus programmi kiitsid heaks 179 riigi valitsused. Programm sisaldab valitsuste, rahvusvaheliste arendusinstitutsioonide, ÜRO ja sõltumatute gruppide tegevuskava keskkonna degradeerumise vältimiseks. Agenda 21 peamine sisu on keskkonna- ja arenguküsimuste sidus käsitlemine ning vastavate strateegiate sõnastamine säästva arengu saavutamiseks maailmas.
Agenda 21 koostamise algatas Brundtlandi aruanne.

Rio+5

Aastal 1997 toimus ÜRO Rahvusassamblee erakorraline kokkutulek, kus hinnati Agenda 21 viie aasta tulemusi. Rahvusassamblee andis programmile hinde "ebavõrdne", kuna identifitseeriti jätkuvat globaliseerumist, suurenenud ebavõrdsusi sissetulekutes ja ülemaailmse keskkonnaolukorra halvenemise.
Kärla valla vapp

Vapi kirjeldus

Kärla valla vapil on kujutatud hõbedasel kilbil roheline mänd, mille hõbedane juurestik on sinisel langetatud palgil.
Kütimäe kalmistu

Asukoht

Kalmistu asub tänapäeval Järvamaal paiknevast Rutikvere mõisa keskusest linnulennult 3 km kaugusel idas Jõgevamaal. Mõisa tollased omanikud Pistohlkorsid olevat rajanud 1872. aastal oma kalmistu, kuna Põltsamaa saksa kalmistul olevat olnud ruumipuudus. Hiljem olevat Põltsamaa saksa kalmistult ka teised sinna maetud Pistohlkorside suguvõsa liikmed ümber maetud Kütimäele.
Kalmistule rajati 1873. aastal piirdeaed, kolmeosaline värav ja tagaossa uusgooti stiilis kabel, mille esikülje viilu ehib Pistohlkorside raidvapp. Kalmistule maetud inimeste arv pole teada. Praegu hooldab kalmistut Põltsamaa vald.

Rajamine

Kabeli laskis rajada Otto Friedrich von Pistohlkorsi poeg Alexander von Pistohlkors. Pistohlkorside perekonnakalmistu asutati Rutikvere mõisa maadele. Hiljem hakatud seda kohta kutsuma Kütimäeks. 
Kalmistu rajamise põhjus oli Alexander von Pistohlkorsi venna surm 1872. aastal. Pistohlkors oli sunnitud asutama erakalmistu, sest matmiseks Põltsamaa sakste surnuaial kabelivõlvistikus polnud enam ruumi. Selleks laskis ta talumeestel Kütimäele talgute korras rajada kunstliku künka. Pärimuse järgi ehitatud seda mäekest kaks aastat ning muld veetud kohale hobustega. Esimene surnu maeti 1872. aastal. Pärast kalmistumäe valmimist rajati sinna suur uusgooti stiilis kabel ja ehitati surnuaiale ümber põllukividest müür koos uhke väravaga. Nii kabeli välisseinas kui ka kalmistuväravas on Pistohlkorside vapp. 
Kütimäe kalmistu on Põltsamaa kihelkonna surnuaedadest erinev oma ristide ja surnuaia värava poolest. Ristidel on otsad laiemad kui harude ühtivad kohad, tuletades meelde endises Vene sõjaväes kantud Georgi risti.

Kabel

Pistohlkorsid käivad Kütimäel sageli, nendega soovitakse nõu pidada ka kabeliümbruse haljastamise ja taimevaliku osas. Raamatus "Läbi paeselt halli argipäeva II: Pajusi valla lood" (toimetanud Rutt Tänav, Merike Kask) kirjeldatakse kabeli remonti. Kabeli katuse vahetus läks maksma ligikaudu 25 000 krooni, millest poole finantseeris välismaal elav Pistohlkorside suguvõsa ja teise poole kuludest kattis muinsuskaitse. Tulevikus plaanitakse korrastada ka surnuaia väravkaared (samuti uusgooti stiilis).
Sirge sihina kujundatud tee Rutikvere mõisast Kütimäele ja sealt edasi Pajusi suunas on pooleteise kilomeetri pikkune ja suunatud täpselt peahoone keskteljele. Teele jääb ka tänini kasutusel olev Põltsamaa jõe sild.
Henry Cromwell

Henry Cromwell (20. jaanuar 1628 Huntingdon – 23. märts 1674 Wicken, Cambridgeshire) oli Oliver Cromwelli ja Elizabeth Bourchier neljas poeg, tähtis poliitikategelane Inglise kodusõja järgsel Iirimaal.

Elulugu

Henry Cromwell sündis Huntingdonis ning sai hariduse Emmanuel College'is Cambridge'is. Inglise kodusõja lõpul teenis ta oma isa armees. Oma elu aktiivsema osa veetis ta aga Iirimaal, kuhu ta 1650. aastal mõned väeüksused Oliverile appi viis. 1653–1654 oli ta saadik Väikeses Parlamendis. Samal aastal abiellus Henry Chippenhami 2. baroneti Sir Francis Russelli tütre Elizabethiga (surnud 1687), kellega sai hiljem viis poega ja kaks tütart.
1653–1660 oli Henry Cromwell Dublinis Trinity College'i seitsmes kantsler.
1654 oli ta tagasi Iirimaal ning pärast oma isa, nüüd juba lordprotektori mõningast nõustamist Iirimaa valitsemise asjus sai Henryst Iirimaal paiknevate vägede kindralmajor ning 1655. aasta juulist Iiri riiginõukogu liige. Nime poolest allus Henry lordasemikule (lord-deputy) Charles Fleetwoodile, kuid pärast Fleetwoodi lahkumist Inglismaale septembris 1655 jäi Cromwell praktiliselt Iirimaa valitsejaks. Ta mahendas lordasemiku iirlaste deporteerimise poliitikat ning erinevalt temast pööras ka mõningat tähelepanu inglise asunike huvidele. Erinevalt Fleetwoodist hoidis ta ka tasakaalu mitmesuguste protestantlike sektide vahel ning tema vaieldamatut populaarsust Iirimaal kinnitab Edward Hyde, 1. Clarendoni krahv.
Novembris 1657 sai Henryst endast lordasemik. Enne seda oli ta keeldunud 1500 naela aastas sisse toovast kinnisvarast, mida talle taheti kinkida; põhjenduseks tõi ta riigi vaesuse, mis polnud küll ta kõige suurem mure. 1657. aastal soovitas ta isal mitte võtta vastu kuningatrooni, ehkki oli ise 1654. aastal samasugust algatust toetanud. Pärast seda, kui Oliver Cromwell 1658. aasta veebruari teise parlamendi laiali saatis, avaldas Henry murelikult arvamust, et lordprotektor peaks toimima mõõdukalt ja põhiseadusega kooskõlas. Oliveri surma järel tervitas ta innukalt oma venna Richardi asumist lordprotektori ametisse. Ehkki Henry määrati siis Iirimaa lordleitnandiks ja kindralkuberneriks, jäi ta sellele maale siiski suure vastumeelsusega.
Ehkki Henry Cromwell ütles ära ettepanekutest aidata kaasa Charles II restauratsioonile, kutsuti ta kohe pärast Richardi võimult langemist juunis 1659 tagasi Inglismaale. Vaikselt käsku täites pani ta kohe ameti maha. Ehkki Stuartite restauratsiooni käigus kaotas Henry osa oma kinnisvarast, lubas kuningas tal jätta endale mõisa, mille too oli Iirimaal ostnud.
Henry Cromwelli elu viimased aastad möödusid rahulikult, algul lühemat aega Chippenhamis ja seejärel Wickeni külas Cambridgeshire'is. Seal elas ta endises kloostris Spinney Abbeys, mis kuulus talle aastatel 1659–1673. Valitsus teda ei tülitanud ning kinnitamata andmetel külastas teda seal septembris 1671 isegi kuningas Charles II. Henry Cromwell suri Wickenis ning maeti kihelkonnakirikusse, nagu hiljem ka tema naine.
Ameerika Betooniinstituut

Ameerika Betooniinstituut (inglise keeles American Concrete Institute, lühendatult ACI) on tehniline ühing, mis arendab standardeid ja mille peakorter asub USAs Michiganis Farmington Hills'is. 
ACI asutati 1904. aastal. Betooniinstituudi loomise tingis asjaolu, et 20. sajandi alguses betoonplokkide tootmises standardite puudumine mõjus ehitusele negatiivselt. Standardite loomise käivitamiseks rajatigi betooniinstituut. 
Üksikisikuid hakati ACI liikmeks (ACI Fellow) valima alates 1973. aastast. Üldjuhul eeldatakse potentsiaalselt liikmekandidaadilt väljapaistvat panust hariduse, teadusuuringute, toodete evitamise, projekteerimise, ehituse või juhtimise valdkonnas konkreetsete materjalide, toodete ja konstruktsioonide tootmisel või kasutamisel. Samuti peab liikmekandidaat eelnevalt töötanud olema ACI komiteedes.
ACI annab välja mitmeid auhindu, sealhulgas Wason Medal for Most Meritorious Paper.
Borherti mõis

Borherti mõis, vanasti ka Grāve mõis (Borherta muiža, Grāves muiža, Vites muiža, Līvena muiža või Fītinghofa muižiņa, saksa keeles Lievenhof, Wittenhof või Vitinghof) on mõis Lätis Riia linnas Bieriņi asumis peahoone aadressiga Zvārdes iela 1.
Borherti mõis tekkis ilmselt 16. sajandil. Mõisal on olnud palju omanikke, nende seas Lievenid ja Vietinghoffid. Aastal 1782 asus mõisa maadel ka Jeruzaleme kõrts, millest sai hiljem Altona mõis. Mõisa puidust peahoone püstitati 18. sajandi viiekümnendatel ja kuuekümnendatel aastatel, baroksel hoonel on ka rokokooajastule omaseid elemente. Teine hoone on pärit 19. sajandist. Lisaks neile kahele hoonele on osaliselt säilinud ka mõisa allee ja park.
Sven Antson

Sven Antson (sündinud 1964) on eesti näitleja, muusik ja kunstnik.
Ta lõpetas 1989. aastal Eesti Teatriliidu draamastuudio ning asus tööle Tartu Lasteteatris.
Ta on laulnud ja mänginud kitarri ansamblites Guruhark ja Radio Libertad.
Antson on koostanud ajakirja Kodukiri lastele mõeldud lehekülgi. 
2009. aastal hakkas ta maalima. 2010. aasta mais oli tema näitus "Kuu-uudised" Tartu Linnaraamatukogus.
Senno vald

Senno vald oli vald Petserimaal aastail 1920–1945.
1934 oli vallas 8860 elanikku. 1. aprillil 1939 oli vallas 10 078 elanikku. Valla pindala oli 215 km².
Vald kuulus Riigivolikogu 29. valimisringkonda, kust valiti Vladimir Roslavlev.
Vallas oli Senno küla.
Eesti Tervishoiukoda

Eesti Tervishoiukoda oli Saksa okupatsiooni ajal 1943–1944 tegutsenud tervishoiuorganisatsioon, mille ülesannete seas oli riiklik tervishoiukorraldus. Koja juhataja oli Theodor Asu.
Tervishoiukoda jagunes kutserühmitusteks, mille juhatajad ja Tervishoiukoja nõukogu liikmed olid: kutserühmitus I (arstidekoda), juhataja Theodor Asu; kutserühmitus II (hambaarstidekoda), juhataja Henn Unt; kutserühmitus III (rohuteadlastekoda), juhataja Erich Tõnisson; kutserühmitus IV (õdedekoda), juhataja Anna Erma; kutserühmitus V (ämmaemandatekoda), juhataja Marta-Luise Pardu. Peale nende kuulus Tervishoiukoja nõukogusse Sisedirektooriumi tervishoiuvalitsuse esindaja Eduard Pihlak.
Ernst Tamberg

Ernst Tamberg (7. aprill 1902 Tallinn – 6. detsember 1925 Tallinn) oli eesti poksija ja kaitsepolitseinik. 
Ta võttis vabatahtlikuna osa Vabadussõjast. Ta alustas poksimist pärast Vabadussõda 1921. aastal Arkadi Harlampijevi juures Tallinna Kalevis.
Ta osales kaitsepolitseinikuna 1. detsembri mässu mahasurumises. Ta sai 5. detsembril 1924 Iru vallas Suur-Tupsa talu juures toimunud tulevahetuses mässajatega vasakust käest haavata, kuid paranes ja tuli poksiringi tagasi.
Tamberg oli kokku kolmekordne Eesti meister poolraskekaalus (kuni 175 naela ehk 79,4 kg) aastatel 1923–1925.
Ta osales ühe korra Eesti ja Läti maavõistlusel poksis. Et 1924. aasta maavõistlus toimus turniirisüsteemis ja mõlemal riigil oli eri kaalukategooriates mitu esindajat, sattusid võistluse absoluutkaalu kohtumises vastamisi Tamberg ja Erwin Klausner. Tamberg võitis selle kohtumise nokaudiga.

Isiklikku

Ernst Tamberg hukkus õnnetuse läbi 6. detsembril 1925 ja maeti 10. detsembril Tallinna Rahumäe kalmistule.
Annely Ojastu

Annely Ojastu (sündinud 10. augustil 1960 Tartus) on Eesti kergejõustiklane ja invasportlane, kes võitis 1996. aasta paraolümpiamängudel kuldmedali. 1976–1991 võistles ta Nõukogude Liidu koondises.
Ojastu lõpetas 1979. aastal Porkuni eriinternaatkooli, 1982. aastal Tallinna kaugõppe erikeskkooli ja 1996. aastal Tallinna Pedagoogilise Seminari.

Sportlaskarjäär

Sportimist alustas ta 1972. aastal ema Linda Ojastu suunamisel. 1979. aastast oli tema treener Tiina Torop, 1987. aastast Tallinna Kalevis Harry Seinberg.
1989 võitis ta kurtide maailmamängudel kõrgushüppe kurtide maailmarekordiga 1,74 m ja kaugushüppe (5,70 m). Kurtide kõrgushüpperekord püsis Ojastu nimel 24 aastat, selle purustas alles 2013. aastal Marharyta Hralko.
1992. aasta paraolümpiamängudel Barcelonas saavutas ta naiste 100 meetri jooksus hõbemedali. 1996. aasta paraolümpiamängudel Atlantas pälvis ta samal alal kuldmedali (tulemus 12,7 s) ning ka kaks hõbemedalit: naiste 200 m jooksus ja naiste kaugushüppes.
1993 võitis Annely Ojastu kurtide maailmamängudel kõrgushüppe tulemusega 1,71 m, 1997 tulemusega 1,65 m.
1999. aastast töötab Ojastu kurtide ja vaegkuuljate laste kergejõustikutreenerina (edukaim õpilane Anette Ojastu), 2006. aastast on ta Tartu Maarja Tugikeskuse pedagoog-juhendaja.
1996. aasta olümpiavõidu järel nentis Annely Ojastu, et tal polnud ühtki sponsorit. 2000. aastal keeldus Eesti Kurtide Spordiliit teda Sydney paraolümpiale saatmast, kuigi Ojastu oli samal aastal võitnud EKSL-i ja Invaspordiliidu meistrivõistlustel 100 m jooksu ning püstitanud hooaja alguses sprindis isikliku rekordi.

Tunnustus ja liikmesus

1989. aastast on Annely Ojastu Tallinna Kalevi auliige, samal aastal anti talle Eesti NSV Spordikomitee aukiri. 1996. aastal valis Eesti Ettevõtlike Naiste Assotsiatsioon Ojastu aasta naiseks. 2005. aastal pälvis ta treenerina Tartu Kultuurkapitali Neinar Seli sihtkapitali stipendiumi.
2000. aastast on ta Tartu Kurtide Spordiseltsi Kaar esimees, 2008. aastast Eesti Kurtide Spordiliidu juhatuse liige (2008–12 president).

Isiklikku

Annely Ojastu on kergejõustiklaste Linda ja Eino Ojastu tütar, Aivar Ojastu õde.