google/wiki40b huggingface dataset:
Maastikusõiduk

Keskkonnaprobleemid

Enamus maastikusõidukitest on meelelahutuslikuks kasutamiseks, see tekitab looduslikku kulumist, eriti muldadel ja kividel, samuti kahjustab see ka puid. Keskmiselt on maastikusõidukite tahkete osakeste heitekogused 15 korda suuremad võrreldes krossiratastega.
Maastiksõidukite sügavad rehvid on väga efektiivsed kivise, porise ning juurikatega kaetud maastiku läbimisel, kuid need rehvid suudavad ka kaevata kanaleid, mis võivad rabad tühjendada, tõsta setteid vees ja kahjustada hoolitsetud teid. Nõuetekohased maastikuteed võivad neid probleeme leevendada.

Ohutus

Vigastused ja surmajuhtumid on üks ühed suuremaid maastikusõidukite probleeme, sest maastikusõiduk pakub minimaalset kaitset. 
1970-ndate alguses võeti kasutusele moodne maastikusõiduk, mis sattus kohe kriitika alla, sest lastel ja noortel tekkis selle tõttu palju vigastusi. Riikliku traumaandmebaasi analüüsi põhjal on maastikusõidukid ohtlikumad kui mootorrattad, ilmselt sõiduki raskuse ja ohutusvahendite, näiteks kiivrite mittekasutamise tõttu. 
Suremuse ja vigastuste statistika põhjal on maastikusõidukid sama ohtlikud kui mootorrattad. 
Vigastada saab ka rohkem naisi ja lapsi, kes kasutavad kiivreid vähem.
Kuid kaitsevahendeid kasutades on võimalik vältida enamikku vigastusi. Enamik maastikusõidukite tootjaid soovitab DOT poolt heaks kiidetud kiivrit, kaitseprille, kindaid ja sobivaid jalatseid. Nõuetekohased rehvid mängivad samuti olulist rolli vigastuste vältimisel. Surmaga lõppevad õnnetused esinevad tavaliselt siis, kui sõiduk veereb ümber.

Ajalugu

Royal Enfield ehitas ja müüs esimese mootoriga neljarattalise sõiduki aastal 1893. Sellel oli palju jalgratta komponente, seashulgas juhtraud ja pedaalid. Royal Enfield sarnaneb stiililt tänapäevase ATV-ga, kuid sel ajal oli see hobuseta vanker, mis oli ette nähtud teedel kasutamiseks. 
Esimese modernse neljarattalise ATV ehitas ja tõi turule Suzuki. See oli 1982. aasta Quadrunner LT125 – vabaajasõiduk algajatele. Pärast selle mudeli edu töötas Suzuki välja ja tõi turule esimese mini-ATV, LT50, aastatel 1984–1987. Pärast seda müüs Suzuki esimese ATV koos CVT käigukastiga.
Bruyni mõis

Bruyni mõis (Broina muižiņa) oli suvemõis Lätis Riia linnas Sarkandaugava asumis. Mõisa peahoone asus praegusel Tvaika tänaval, Raawe mõisast natuke maad põhja pool. Saksa keeles Bruyn's Gelegenheit.
Mõis rajati XVIII sajandi teisel poolel. Mõisa esimeseks omanikuks oli Hollandist pärit ja XVII sajandi lõpus Lätimaale kolima sunnitud ettevõtja Jacob de Bruyn.
Mõisa kõrval asus Bruyni suhkruvabrik, mida ta pidas koos oma väimehe Heinrich Strauchiga. Kui Strauch aastal 1794 suri, siis suhkruvabrik suleti ja de Bruynid hakkasid mõisa juures õlut pruulima.
XIX sajandi algudel oli Bruyni mõis vendade Hlebnikovide valduses. Nemad alustasid taas suhkru tootmisega, kuigi nende tootmishoone asus mõisa peahoonest veidi maad eemal. Tänapäevaks on Bruyni mõisa hooned hävinud.
Marko Reikop

Marko Reikop (sündinud 19. juunil 1969) on eesti tele- ja raadioajakirjanik.

Haridus

Ta on õppinud Tallinna 54. Keskkoolis ning lõpetas 1991. aastal raamatukogunduse ja bibliograafia erialal Tallinna Pedagoogikaülikooli.

Ajakirjandustöö

Ta alustas ajakirjanikukarjääri saadetega Eesti Raadios. Ta oli saatejuht nii Raadio 2-s (hommikuprogramm "Et R2 maa", päevasaade "Kahega lõunal" jm) kui ka Vikerraadios. Raadiost suundus Reikop Eesti Televisiooni, kus tema tuntumad telesaated on olnud "Paar", "Terevisioon", "Klaver põõsas", "Eurolaul" ja "Eesti laul".
Ta on korduvalt olnud Eurovisiooni lauluvõistluse kommentaator, algul Eesti Raadios ning alates aastast 1998 Eesti Televisioonis.
Ta  on palju koostööd teinud Anu Välbaga (sarisaated "Paar", "Terevisioon", "Ringvaade" jpm).
Hitleri-tervitus

Karikatuuridel

Tolleaegne karikaturist Herbert Marxen on avaldanud tervitusteemalise karikatuuri.

Anekdootides

Ühes anekdoodis küsitakse: "Miks puhkab füüreri vasak käsi Hitleri-tervituse ajal alati püksiaugul? Vastus: "See kaitseb töötut!" (Leutheusser 2003:175).
Vasalemma jaama tee

Vasalemma jaama tee (registrinumbriga 11173) on kõrvalmaantee Lääne-Harju vallas Vasalemma alevikus.
Tee pikkuseks on 1,4 km. Tee saab alguse Keila–Haapsalu maantee neljateistkümnendal kilomeetril ning lõppeb Vasalemma raudteejaama juures. Tee ei ületa ühtegi silda ega ühtegi truupi. Teele ei jää ühtegi bussipeatust.
Tee on mustkattega. Tee on klassita. Liiklussagedus teel on 500-1000 autot ööpäevas. Vasalemma aleviku tiheasustusega alal on kiiruspiirang 40 km/h. Samas on ka tee valgustatud.
Martin Dorbek

Martin Dorbek (sündinud 21. jaanuaril 1991) on Eesti korvpallur.
Aastast 2014 mängib ta klubis BC Kalev/Cramo.
Ta mängib Eesti korvpallikoondises.
Lincolni katedraal

Lincolni katedraal (inglise Lincoln's Cathedral) on gooti stiilis anglikaani katedraal Inglismaal Lincolnis. Lincolni katedraal on Lincolni piiskopkonna peakirik.
Lincolni piiskopkonna lõi esimene normanni päritolu Dorchesteri piiskop Remigius de Fécamp. Lincolni piiskopkond asendas varasema Dorchesteri piiskopkonna. See piiskopkond oli Inglismaa suurim, ulatudes Thamesi jõest Humberi laheni. Piiskopkonna keskus Dorchester seevastu asus selle ühes servas tänapäeva Oxfordshire'is, mis tekitas transpordiprobleeme. Fécamp viis piiskopi asupaiga Lincolni, mis asus piiskopkonna keskel, muutes sellega Dorchesteri piiskopkonna Lincolni piiskopkonnaks. Ta käskis ka kohe Lincolni katedraali ehitama hakata. Piiskop suri 7. mail 1092, 2 päeva enne katedraali sisseõnnistamist, ja oli esimene, kes sellesse katedraali maeti. Tema hauaplaat on tänapäevalgi katedraalis näha.
Esialgu oli katedraali katus puust. 1141 hävis see tulekahjus. Kolmas piiskop Alexander laskis katedraali taastada ja seda laiendada. 1185 hävis katedraal maavärinas. Seepeale määrati uus, seitsmes piiskop Hugh of Avalon, kes alustas laiaulatuslikke taastamis- ja laiendustöid. Tema eestvõttel rajati katedraal enam-vähem tänapäevani säilinud kujul. Hugh suri 1200 ja kuulutati aastal 1220 pühakuks Lincolni püha Hugh' nime all.
Katedraal on gooti stiilis. Ta on põrandapindalalt Suurbritannia suuruselt kolmas katedraal: 148 meetrit pikk ja 83 meetrit lai. Tänapäeval on katedraalil kell Great Tom of Lincoln, mis lööb igal veerandtunnil, aga see paigaldati alles 19. sajandil. Kokku on katedraali edelatornis 13 kella, kirdetornis 2 kella ja kesktornis 5 kella, sealhulgas Great Tom.
Aastail 1300–1549 oli Lincolni katedraal maailma kõrgeim ehitis, mil ta keskmine torn oli arvatavalt 160 m kõrgune, möödudes sellega Cheopsi püramiidist. 1549. aastal varises kõrgeim tornikiiver ja seda enam sellisel kõrgusel ei taastatud. Maailma kõrgemaiks ehitiseks sai seejärel Oleviste kirik Tallinnas.
31. juulil 1255 läks Lincolnis kaduma 8-aastane poiss Hugh, kelle surnukeha leiti 29. augustil kaevust ja kelle surmapäevaks hinnati 27. august. Tema surmas süüdistatuna vahistati umbes 90 kohalikku juuti, neist 18 mõisteti surma rituaalmõrva eest ja hukati. Mõned kuud varem oli kuningas Henry III võtnud vastu seaduse, mis lubas tal konfiskeerida kuriteos süüdimõistetud juutide vara, mistõttu tema huvides oli paljude rikaste juutide süüdimõistmine. Sellest juhtumist sai Lincolni katedraal palju kasu, sest seda poissi hakati kutsuma Väikeseks Pühaks Hugh'ks, temaga seostati mitmesuguseid imesid ja Lincolni hakkasid tema pärast tulema palverändurid. Hugh' 700. surma-aastapäeval paigaldati Lincolni katedraali selle sündmuse mälestustahvel, aga 20. sajandil on Väikese Püha Hugh' kultus praktiliselt lõppenud.
Tauno Toompuu

Tauno Toompuu (sündinud 2. jaanuaril 1979 Laekveres) on eesti vaimulik. 
Ta lõpetas aastal 1997 Rakvere Reaalgümnaasiumi. Aastatel 1998–2007 õppis ta Tartu Teoloogia Akadeemias usuteadust. Ta ordineeriti 25. juulil 2003 diakoniks ja 5. juunil 2007 õpetajaks.
Ta oli aastatel 2003–2007 Simuna koguduse diakon ja on aastast 2007 Rakvere koguduse õpetaja. Alates 2009 oli ta Viru abipraost ja on alates 2015 EELK Konsistooriumi assessor. Lisaks on ta aastast 2010 EELK liturgiakomisjoni liige. Aastal 2015 valiti ta EELK Viru praostkonna praostiks.
Gardamas

Ajalugu

Aastal 1304 hävitas Gardamase Saksa ordu. Taas mainitakse Gardamase küla aastal 1561. Aastal 1651 sai Gardamasest alev.
Aastal 1636 mainiti esmakordselt sealset kabelit, kirik ehitati Gardamase alevisse aastal 1706. XIX sajandil kujunes alev raamatute salakaubaveo keskuseks, tähtsamad salakaubavedajad olid Juozas Freitakas ja pastor P. Grigaliūnavičius.
Harri Russak

Harri Russak (12. august 1927 Tartu – 11. september 2000 Tartu) oli Eesti korvpallur ja treener.
Ta võitis Nõukogude Liidu meistrivõistlustel 1949. aastal kulla, 1950. aastal hõbeda ja 1951. aastal pronksi.
1984–1997 oli ta Tartu korvpallikooli treener.

Isiklikku

Tema abikaasa oli Aime Russak.
Karl Mööl

Koondisekarjäär

A-koondise debüüdi tegi Mööl Eesti koondises 8. novembril 2012 sõprusmängus Omaani vastu. Samas mängus tegid oma debüüdi veel Ken Kallaste, Ilja Antonov, Andre Frolov ja Stanislav Prins.
Aleksander Mänd

Aleksander Mänd (14. juuni 1893 Anija, Harjumaa – 24. aprill 1942 Sevurallagi vangilaager, Sverdlovski oblast) oli Eesti sporditegelane.
Ta oli esimesi Eesti jalgpallureid (1909) ja mitu mängu osales ta Tallinna Jalgpalliklubi (TJK) rivistuses. Hiljem tegeles ta laskespordi ja teiste harrastustega.
Aino Ostrat

Aino Ostrat (sündinud 16. oktoobril 1935 Tallinnas) on Eesti arstiteadlane ja reumatoloog.

Elulugu

Aino Ostrati isa on arhitekt Johann Ostrat.
Lõpetas 1958 Tallinna Meditsiinikooli, 1964 Leningradi Pediaatria Meditsiiniinstituudi, meditsiinikandidaat (1986, Jaroslavli Riiklik Meditsiiniinstituut), väitekiri "О роли санаторной школы в реабилитации детей, больных ревматизмом". Oli 1967–1981 Eksperimentaalse ja Kliinilise Meditsiini Instituudi (EKMI) laborant ja nooremteadur, 1981–1987 EMHI (aastast 1988 PMI) nooremteadur, 1987–1997 vanemteadur.

Teadustöö

Uurimisvalkond: laste reumatoloogia, reumahaigete laste ja noorukite rehabilitatsioon sanatoorsetes koolides; laste tervisliku seisundi sõltuvus füüsilisest koormusest. Korraldanud skriininguuringute ekspeditsioone üle Eesti. Aktiivne matkasportlane. Pidanud loenguid matkameditsiinist Tallinna Turismiklubi matkakoolis. Eesti Reumatoloogide Seltsi asutajaliige (1979), Hügienistide Seltsi liige. Üle 50 teadustrükise.
Elmore'i maakond

Ajalugu

Elmore'i maakond moodustati 7. veebruaril 1889. aastal ning maakonna halduskeskuseks sai Rocky Bar. Maakond sai nime Ida Elmore'i kaevanduste järgi, mis asusid Silver City lähedal Owyhee maakonnas. 4. veebruaril 1891 viidi maakonna halduskeskus üle Mountain Home'i.
Marje Rahnu

Marje Rahnu (alates 2005 Olsen, sündinud 7. jaanuaril 1971 Viljandis) on Eesti maakorraldusinsener.

Elulugu

Lõpetas 1989 Viljandi 1. Keskkooli ja 1993 EPMÜ; magister (maakorralduse erialal) (2001, EPMÜ), väitekiri "Valla maainfosüsteemi loomise alused"; magister (land management) (2003, Stockholmi Kuninglik Tehnikaülikool), väitekiri "Land Reforms during 17th and 20th Century in Estonia". Oli 1993–1995 Eesti Maaülikooli maakorralduse õppetooli magistrant, 1994–2000, 2004–2005 maamõõduinstituudi assistent.

Teadustöö

Uurimisvaldkonnad: maakorraldus, katastrimõõdistamine ja topograafiline joonestamine, maainfosüsteemid.
Kazaa

Kazaa on failijagamisprogramm.
Rootslased Niklas Zennström ja Janus Friis ning eestlased Ahti Heinla, Priit Kasesalu ning Jaan Tallinn valmistasid 2000. aastal failijagamisprogrammi Kazaa lähtekoodi. See oli ajal, kui Napster oli sulgemisohus ning failijagajad otsisid uusi võimalusi.
Värvus

Ajalugu

Värvus on olnud pika osa inimkonna ajaloost valdavalt interpreteeritav ja subjektiivne nähtus, millel puudus teaduslik alus. Esmakordselt loodi värvusi käsitlev teooria ligi 2300. aastat tagasi Antiik-Kreekas, kuulsa filosoofi ja matemaatiku Aristotelese poolt. Aristoteles arvas, et kõik värvid on moodustunud 4 põhivärvi/elemendi baasilt: maa (must), tuli (valge), õhk (punane) ja vesi (kollane). Tema, kui autoriteetse ning tunnustatud isiku õpetust järgisid ja pidasid tõeseks väga paljud inimesed, kuni Inglismaa teadlane Isaac Newton tõestas teaduslikult vastupidist. 
1666. aastal avastas Newton juhuslikult, et teatud nurga all lahutab prisma talle peale langeva valge valguse 7 eri värviks: violetseks, indigoks, siniseks, roheliseks, kollaseks, oranžiks ja punaseks. Tänapäeval nimetatakse neid värvusi kromaatilisteks värvusteks ehk värvilisteks värvusteks. Värvituid värvusi ehk valget, halli ja musta nimetatakse akromaatilisteks värvusteks. Newton järeldas oma eksperimendi tulemustest, et kõik värvused, mis pole kaetud valguse spektriga on moodustunud nende värvuste põhjal. Osaliselt oli tal ka õigus. Põhivärve (sinine, punane ja kollane) segades on võimalik saada kõiki teisi värve; teiste värvide segamisel põhivärve saada pole võimalik.
Newtoni avastuse tähtsus seisnes ka selles, et ta mõistis värvuse eripära - inimene ise tõlgendab teatud omadustega valguskiiri mingi värvusena ehk värvus pole absoluutne suurus (nagu nt valguse kiirus c) kindlate omadustega valguskiirtel. 
Kaasajal tegeleb valguse värvusega seotud omaduste uurimisega nähtava valguse piirkonnas peamiselt optika alamvaldkond kolorimeetria.
Margareta Eriksdotter (Vasa)

Margareta Eriksdotter (1497 – 31. detsember 1536 Tallinn) oli Rootsi aadlidaam, Rootsi kuninga Gustav I õde.
Margareta Eriksdotter sündis Erik Johanssoni ja Cecilia Månsdotteri tütrena.
30. märtsil 1516 abiellus ta Joakim Brahega.
1520. aastal hukati tema abikaasa ja isa Stockholmi veresauna käigus. Margareta ja tema ema, õed, vanaema ja tädi Christina Gyllenstierna võeti vangi ning viidi Kopenhaagenisse, kus neid Sinises tornis vangistuses hoiti. Mitmed neist, muuhulgas Margareta ema ja õed, surid katku.
1524. aastal ta vabastati ning ta naasis Rootsi, kus tema vend Gustav oli kuningaks saanud. 15. jaanuaril 1525 abiellus Margareta Hoya ja Brockenhuseni krahvi Johanniga. Oma isalt oli Margareta pärinud Rydboholmi linnuse.
1528–1529 külastas ta Saksamaad ja Lübeckit. Jönköpingi linnapea Nils Arvidsson lasi Rootsi naasnud Margareta parasjagu käimasoleva mässu tõttu vangistada.
Hiljem Margareta ja tema abikaasa suhted kuningas Gustaviga halvenesid. 1534. aastal lahkusid Margreta ja Johann Rootsist Saksamaale.
1535. aastal sai Johann Krahvisõjas surma. Hoolimata kuninga saadetud palvekirjadest, ei naasnud Margareta Rootsi, kartes, et Gustav I võib teha viga tema lastele. Margareta suri 1536. aastal Tallinnas ja maeti Tallinna toomkirikusse.
Salajõe mõis

Salajõe mõis (saksa keeles Sallajöggi) oli rüütlimõis Lääne-Nigula kihelkonnas Läänemaal. Nüüdisajal jääb mõis Lääne maakonda Lääne-Nigula valda.
Mõis rajati 17. sajandil. 1760. aastatel ehitati kahekorruseline barokne peahoone. 1950. aastatest alatest seisab peahoone varemetes.
Paul (kaheksajalg)

Elukäik

Paul koorus munast 2008. aastal Inglismaal Weymouthis sealses Sea Life Centre's ning seejärel sai tema uueks elupaigaks Oberhausen. Nime sai ta saksa lastekirjanik Boy Lornseni luuletuse "Der Tintenfisch Paul Oktopus" järgi. 
PETA on öelnud, et on julm looma suhtes, kui teda hoida alalises vangistuses. Seal Life Centre vastas, et oleks ohtlik ta vabadusse lasta, kuna ta sündis vangistuses ega oska ise endale süüa hankida. Austraalia peajalgsete spetsialist Dr Mark Norman väidab, et kaheksajalg Paulil võisid tõesti olla erakordsed võimed ning mollusk suutiski tulevikku ennustada. 2010. aasta augustis toimus väikeses Loode-Hispaania külas Carballinos kulinaariafestival, mis keskendus kalmaaridele. Pauli abil loodeti rohkem külastajaid kohale meelitada ning oraakli kasutamise eest pakuti 30 000 eurot. Paul suri 26. oktoobril 2010.

Valiku tegemine

Pauli akvaariumi asetati kaks söödaga kasti. Kumbki kast olid märgistatud neist ühe riigi lipuga, kelle vahel jalgpallimäng toimub. Paul valis Saksamaa lipuga kasti 2008. aasta Euroopa meistrivõistluste kuuel korral, millest neljal korral ennustas õigesti. 2010. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste ajal ennustas ta kõik seitse mängu õigesti. Tema ennustused on olnud kokku 86% täpsed.

Mälestusmärk

3 kuud pärast Pauli surma rajati Oberhauseni akvaariumisse mälestusmärk, mis koosneb teda kujutavast kujust ja pallist, mille sees on kuldne tuhaurn.
Tosna

Tosna (vene Тосна, soome Tusinajoki, Tuusnanjoki) on jõgi Euroopas Venemaa Leningradi oblastis.
Voolab valdavalt põhja, suubub vasakult Neevasse. Pikkus 127 km.
Jõe lähedal asub Krasnõi Bori asula.
Maximilian I (Saksa-Rooma keiser)

Maximilian I (22. märts 1459 – 12. jaanuar 1519) oli Saksa-Rooma keiser 1493–1519.
Maximilian sündis Saksa-Rooma keisri (1440–1493) Friedrich III ja Portugali Leonori pojana.
Ta abiellus Burgundia hertsogkonna pärijanna Mariega ning sai nõnda Habsburgide valdusse Madalmaad. Maximilian I tegeles edukalt nii sõja, poliitika kui ka rüütliromantikaga, mistõttu teda kutsuti ka Viimaseks Rüütliks. Ta pani aluse Habsburgide hegemooniale Euroopas.

Ungari-Böömi troonipärimine

Maximilian I sõlmis 1512 abielulepped Jagelloonidega, mistõttu 1526 õnnestus Habsburgidel asuda Ungari ja Böömimaa troonidele. Vastavalt Böömimaa ja Ungari kuninga Ulászló II (Vladislav II) ja Maximilliani kokkuleppele pidi Lajos II abielluma Burgundia hertsogi Philipp Ilusa ja Kastiilia printsessi Juana tütre Maria von Habsburgiga (lepe oli sõlmitud juba enne tema sündi), kes oli keiser Maximilian I pojatütar, ning tema õde Anna naituma Maria venna Ferdinandiga. 1516, kui Ulászló suri, sai 10-aastase Lajose hooldajaks Maximilian.
Elu lõpupoolel langes Maximilian letargiasse ning lasi alates 1514. aastast oma reisidel kirstu kaasas vedada.
Kuningliku Astronoomiaseltsi kuldmedal

Kuningliku Astronoomiaseltsi kuldmedal (inglise keeles Gold Medal of the Royal Astronomical Society) on Kuningliku Astronoomiaseltsi kõrgeim autasu. 
Medalil on kujutatud William Herscheli konstrueeritud ja 1789. aastal valminud teleskoop, mis omal ajal oli poole sajandi vältel maailma suurim.

Ajalugu

Esimest korda anti kuldmedal välja 1824. aastal. Enne 1833. aastat autasustati kuldmedaliga 1 kuni 3 inimest aastas, alates 1833. aastast juurdus tava välja anda üks medal aastas.  
1846. aastal, pärast Neptuuni avastamist, tekkis astronoomiaseltsis vaidlus – kellele anda järgmise aasta kuldmedal?. Neptuuni asukoha arvutas välja prantsuse matemaatik Urbain Le Verrier. Le Verrier' poolt antud asukoha järgi avastas planeedi saksa astronoom Johann Galle 1846. aasta septembris. Le Verrier'st sõltumatult arvutas planeedi asukoha välja inglane John Couch Adams, kelle arvutuste järgi leidis selle üles teine inglane James Challis.  Adamsi ja Le Verrier' vahel tekkis rahvusvaheline vaidlus õiguse üle panna nimi uuele planeedile. Lõpuks otsustas Kuninglik Astronoomiaselts jätta nii sellel (1847) kui ka järgmisel 1848. aastal kuldmedal välja andmata.  Selle asemel anti aastal 1848 välja 12 mälestusmedalit.  Hiljem, 1860. aastatel,  pärjati neid mõlemaid – Adamsit ja Le Verrier'd – siiski kuldmedaliga.
Alates 1964. aastast antakse kuldmedalit välja igal aastal kaks medalit – üks väljapaistvate saavutuste eest astronoomias, teine geofüüsikas. 
Esimene naine, kes pälvis Kuningliku Astronoomiaseltsi kuldmedali, oli Caroline Herschel. Alles 1996. aastal autasustas selts kuldmedaliga järgmist naist – selle sai ameerika astronoom Vera Rubin.
Rahula–Saku tee

Rahula–Saku tee (registrinumbriga 11345) on kõrvalmaantee Saku vallas. Tee pikkus on 7,7 km.
Tee saab alguse Tallinn–Pärnu–Ikla maantee kahekümnendal kilomeetril Jõgisoo küla (Saue vald) ja Rahula küla (Saku vald) piiril ning lõpeb Saku–Tõdva tee esimesel kilomeetril  Saku alevikus. Tee kulgeb läbi Rahula ja Üksnurme külade ning Saku aleviku.
Tee ei ületa ühtegi silda, küll aga 6 truupi. Bussipeatusi teele ei jää.
Teega ristub kuuendal kilomeetril Kanama–Üksnurme tee.
Tee on peamiselt pinnatud kruusatee. Tee teisel kilomeetril on mustkattega teelõik, tee viimasel kilomeetril on asfaltkattega teelõik. Tee klassi kohta andmed puuduvad. Liiklussagedus on kuni Kanama–Üksnurme teeni 200-500 autot ööoäevas, edasi 1000-3000 autot ööoäevas. Kiiruspiirangute kohta andmed puuduvad. Saku alevikus on teevalgustus.
Merirahu tänav

Merirahu tänav on tänav Tallinnas Haabersti linnaosas.
Tänav sai nime 19. aprillil 2000.
Aadressil Merirahu tänav 55 asub Merirahu sadam.

Merirahu elamurajoon

Tänava Rocca al Mare klindiastangul olevad eriilmelised majad moodustavad Merirahu elamurajooni. Elamurajoonis on 75 elamukrunti suurusega 1130–3324 m².
Deltarannik

Deltarannik on rannikutüüp, kus madal mererannik on liigestatud paljude jõeharudega ehk deltadega 
Deltarannik on iseloomulik piirkondadele, kus suurte jõgede suudmetes on tekkinud deltad. Viljakate muldade tõttu on deltarannikutel soodsa kliima korral tihe asustus ja intensiivne põllumajandus. Kuna põllumajanduses kasutatakse väetisi ja tegevus toimub veekogude lähedal, siis on vetikate vohamise tõttu deltarannikud tihti kinnikasvanud.
Kõige tuntumad deltarannikud on Egiptuses (Niiluse delta), Brasiilias (Amazonase delta), Venemaal (Leena ja Volga delta), Bangladeshis (Gangese, Brahmaputra ja Meghna jõe ühine delta), USA-s (Mississippi delta) ja mujal.

Deltaranniku ehitus

Jõe suudmealal on väga väike lang ja aeglane voolukiirus. Jõe poolt kaasa kantud kivimmaterjal settib, tekivad settesaared, mille tõttu peab vesi edasipääsuks teise tee valima. Jõgi hargneb ja tekib delta. Kui rannik on tihedalt täis deltasid, siis on tegemist deltarannikuga.
Alusteadused

Alusteadused ehk fundamentaalteadused ehk baasteadused (inglise keeles basic research, fundamental research, pure research) on teadusliku uurimistöö suunad, mille peamiseks eesmärgiks on saada uusi teadmisi nähtuste ja vaadeldavate faktide põhialuste kohta ilma otsese praktilise rakenduse eesmärgita (erinevalt rakendusteadustest). Kuna ühe teadusharu raames tehtav uurimistöö võib olla orienteeritud nii alusteadmiste avardamisele kui teadmiste rakendamisele, kasutatakse tänapäeval pigem mõisteid alusuuringud ja rakendusuuringud. 
Alusteaduste mõistet kasutatakse ka nende teadusharude tähistamiseks, mis on aluseks teistele teadusharudele. Näiteks matemaatika on arvutiteaduse alusteadus.
Torila ots

Torila ots on Pärnu maakonnas Pärnu linnas asuva Pootsi neeme lõunatipp.
Otsa koordinaadid on 58° 14′ N, 24° 7′ E.
Artur Rasi-zadə

Artur Tahir oğlu Rasizadə (eesti keeles on kasutatud ka nimekuju Artur Rasizade; sündinud 26. veebruaril 1935 Gəncəs) on Aserbaidžaani poliitik, kes oli 4. novembrist 2003 kuni 21. aprillini 2018 Aserbaidžaani peaminister.
Ta lõpetas 1957. aastal Aserbaidžaani Tööstusinstituudi ja töötas pikki aastaid Aserbaidžaani NSV naftatööstusettevõtetes. Tema tõus riigiaparaadi tippu algas 1978. aastal kui ta nimetati Aserbaidžaani NSV Riikliku Plaanikomitee esimehe asetäitjaks. 1981. aastal edutati ta Aserbaidžaani Kommunistliku Partei Keskkomitee rasketööstusosakonna juhatajaks ja 1986. aastal sai temast Aserbaidžaani NSV Ministrite Nõukogu esimehe esimene asetäitja. Rasizadə jäi valitsusjuhi esimeseks asetäitjaks kuni 1992. aastani.
Mais 1996 kutsus president Heydər Əliyev ta taas valitsusjuhi esimeseks asetäitjaks ja sama aasta 26. novembril nimetati Rasizadə esimest korda Aserbaidžaani peaministriks. 4. augustil 2003 taandus ta peaministri esimeseks asetäitjaks, et vabastada peaministri ametikoht presidendi pojale İlham Əliyevile, kuid jäi sisuliselt valitsuskabineti tegelikuks juhiks. Kui İlham Əliyev astus novembris oma isa asemel presidendiametisse, siis ennistas ta Rasizadə peaministriks.
Veebruaris 2005 autasustas president İlham Əliyev teda teenete eest Aserbaidžaani majanduse arendamisel Iseseisvuse ordeniga.