google/wiki40b huggingface dataset:
Erhard Toots

Erhard Toots (26. oktoober 1927 Võrumaa – 31. detsember 2011) oli Eesti NSV riigiametnik ja tööstusjuht, Eesti NSV Ülemnõukogu liige viimased kolm koosseisu.

Tähised majanduses

Osalmine raietööde mehhaniseerimisel ja uue tehnoloogia juurutamisel. Eesti mööblitoodangu viimine eksporditurule Rootsi, Soome ja Saksamaale. Eesti tööstuse ja ehituse varustamine materiaalsete ressurssidega 1978-1990.

Ühiskondlik kuuluvus

Ta oli Eesti NSV Ülemnõukogu IX, X ja XI koosseisu liige.
Tema hobid olid male, bridž ja aiatöö.
Erhard Toots suri 31. detsembril 2011 ja ta maeti 26. oktoobril 2012 Tallinna Metsakalmistule.

Isiklikku

Ta oli abielus ja kahe poja isa. Vanem poeg on Jaan Toots.
Clemens Esto

Clemens Esto oli Eestimaa vasall 13. sajandil.
Talle kuulusid Vääna poolsaarel neli küla kokku 34 adramaaga: Kienkylæ xii, Seruueræ x, Liqua vii, waſal v (Kiia, Sõrve, Liikva ja Vatsla), kust olid välja aetud Herbarth ja tema kaks venda (concessos Clementi Estonis).
Lisanime tõttu on väljaspool kahtlust, et Clemens oli eestlane. Väljaspool Taani hindamisraamatut tema kohta ajaloolised andmed puuduvad. Temast võib põlvneda kaks Eestimaa vasallisuguvõsa, kellel vapil on kujutatud hundipea: Like ja Watzel. Temast võib põlvneda veel Guldene suguvõsa.
Fluxbox

Võimalused

Aknahalduri Fluxbox tähtsamad võimalused on järgmised: juurmenüü avamiseks tuleb töölaual paremklõpsata, juurmenüü on kohandatav, toetatakse taustapilte, töötavad rakendused ilmuvad tegumiribale, on olemas töölaua otseteed ja toetatakse töölaua teemasid.
Karl Reitav

Karl Reitav (8. aprill (vkj 27. märts) 1897 Laiuse vald, Tartumaa – 5. jaanuar 1961 Tartu) oli Eesti klassikaline filoloog ja tõlkija.

Elulugu

Karl Reitav oli kaupmehe poeg.
Lõpetas 1916 Tartu Reaalkooli ja 1926 TÜ filosoofiateaduskonna. Õppis 1916–17 Riia Polütehnilise Instituudis kaubandust. Täiendas end 1926–30 Pariisis Sorbonne'is ja 1927 Hispaanias Santanderis. Tegutses vabakutselise uurija ja tõlkijana Tartus. 1941–43 ajalehe Eesti Sõna tõlk, 1943–44 Tartu 5. Gümnaasiumi ladina keele õpetaja, 1944–46 TÜ klassikalise filoloogia kateedri juhataja kohusetäitja ja 1945 Lääne-Euroopa rahvaste filoloogia kateedri juhataja kohusetäitja, 1946 klassikalise filoloogia kabineti ja klassikalise muinasteaduse muuseumi juhataja, dotsent, 1947–54 klassikalise filoloogia kateedri vanemõpetaja, 1954–56 Lääne-Euroopa kirjanduse ja klassikalise filoloogia kateedri vanemõpetaja, 1956–60 õpetaja. Õpetanud ladina keele üldkursust ning erikursust ladina ja kreeka autoritest. Artikleid prantsuse, belgia, hispaania ja Ladina-Ameerika kirjandusest, redigeerinud tõlkeid (Cervantese "Don Quijote, ka August Annisti tõlgitud "Ilias" ja "Odüsseia") ning rooma klassikute kommenteeritud väljaandeid: Livius "Ab urbe condita" jt.
Estonian Junior International

Estonian Junior International (ka Estonian Juniors) on Eestis peetav juunioride rahvusvaheline sulgpalliturniir.
Turniiri peetakse 2014. aastast.
Andrea von Ramm

Andrea von Ramm (ka Andrea Ramm von Marnov; 8. september 1928 Pärnu – 30. november 1999 München) oli eesti ooperilaulja (metsosopran), muusikapedagoog.
Ta oli muu hulgas Itaalia muusikakollektiivi Studio der frühen Musik liige.
Sofie maailm

Sofie maailm (norra keeles (bokmål) Sofies verden) on norra kirjaniku Jostein Gaarderi 1991. aastal Aschehougi kirjastusel ilmunud romaan filosoofia ajaloost.

Sisu

Raamatu peategelane on 14-aastane (raamatu lõpus saab ta 15-aastaseks) koolitüdruk Sofie Amundsen, kes hakkab saama regulaarseid salapäraseid kirju filosoofiliste küsimustega ja mõtlemisülesannetega, mis panevad ta mõtlema enda ja oma suhte üle maailmaga (esimene kiri küsib temalt, kes ta on). Selgub, et kirjade taga on vanem mees nimega Alberto Knox. Kirjad moodustavad terve filosoofia kursuse alates kreeka müütidest, Sokratesest, Platonist ja Aristotelesest läbi keskaja filosoofia kuni Darwini, Freudi ja tänapäevani välja. Leiab aset seletamatuid juhtumeid, mis viitavad sellele, et Sofie maailm pole see, mis ta oli arvanud. Nõnda seab Sofie küsimuse all oma koha maailmas.  
Lõpuks saab Sofie teada, et ta on väljamõeldud tegelane, osa raamatust mida kirjutab Liibanonis teeniv ÜRO rahujõudude major Albert Knag oma tütrele Hildele sünnipäevakingiks. See paneb Sofie veel rohkem enda ja oma elu üle järele mõtlema. Alberto võtab temaga isiklikult ühendust ja hakkab oma kodus talle filosoofia ajaloo tunde andma.   
Alberto püüab majorit üle kavaldada, ja Sofie 15. sünnipäeval õnnestub neil raamatust põgeneda.

Menu

Autor on öelnud, et raamatul on olnud pedagoogilised sihid. Kirjastus reklaamis seda noorsooromaanina. 
See oli 1995. aastal maailmas ostetuim ilukirjandusteos. Seda on tõlgitud vähemalt 54 keelde, sealhulgas urdu, suahiili ja bengali keelde, ja müüdud üle 30 miljoni eksemplari. Eriti populaarne oli raamat Saksamaal, Prantsusmaal ja Jaapanis. Nendes maades ning ka näiteks Itaalias, Hispaanias ja Hollandis oli ta kaua aega suurim menuk. Raamatu suurt menu pole osatud hästi seletada. Lugejaskonnas on suur osakaal täiskasvanutel. Eesti keeles ilmus romaan 1996. aastal Katrin Portnovi, Henno Sonni ja Karel Zova tõlkes.
Raamatu põhjal valmis 1999 film "Sofie maailm". Sama filmimaterjali põhjal valmis 2000. aastal 8-osaline telesari "Sofie maailm". Aastal 1997 anti välja CD-ROM. Aastal 1999 esietendus ka muusikal "Sofie maailm". Samuti on olemas lauamäng ja arvutimäng. Norra Rahvamuuseumis (Norsk Folkemuseum) oli väljas sellele pühendatud näitus.
Eesti kohanemisprogramm

Eesti kohanemisprogramm on mõeldud kõigile välismaalastele, kes on vähem kui viis aastat seaduslikul alusel elanud Eestis. Programm koosneb lühikestest interaktiivsetest koolitusmoodulitest.
ADSL2+

ADSL2+ on ADSL-tehnoloogia edasiarendus, mis võimaldab andmesideühendust üle tavaliste vaskpaarkaablite (näiteks telefonikaablite) allalaadimiskiirusega kuni 24 Mbit/s ja üleslaadimiskiirusega kuni 3,5 Mbit/s (Annex M). Eestis kasutatava Annex A puhul on siiski maksimaalne teoreetiline andmesidekiirus üleslaadimisel 1,4 Mbit/s.
Võrreldes ADSL-iga ja ADSL2-ga on ADSL2+ puhul muude täiustuste kõrval suurendatud signaali ülekandmiseks mõeldud sagedusvahemikku 1100 kHz-lt 2200 kHz-ni. Nagu ADSL-i puhulgi, väheneb ka ADSL2+ kasutades teoreetiline saavutatav kiirus liini pikkuse kasvades. Siiski on ka 2 km pikkuse liini puhul võimalik andmesidekiirus ca 15 Mbit/s.
Victor Mutt

Teenistus Venemaa keiserlikus armees

Aastatel 1906–1909 õppis Victor Mutt Vilno sõjakoolis, mille lõpetas nooremleitnandina .
Septembris 1913 astus Victor Mutt Peterburi Nikolai Sõjaväeakadeemiasse. Akadeemias sai ta õppida vaid aasta, sest algas Esimene maailmasõda ja augustis 1914 saadeti ta rindele.
Esimeses maailmasõjas teenis Mutt 180. jalaväepolgus ja tõusis nooremohvitserist rooduülemaks. 1916. aasta märtsis edutati Mutt 45. diviisi staabi vanemaks operatiivadjutandiks, sama aasta novembris aga juba XXVII armeekorpuse staabi käsundusohvitseriks .
1917. jaanuaris saadeti Mutt Nikolai Kindralstaabi Akadeemiat lõpetama ja samal kevadel ta seda tegigi. Sõjaväeline karjäär jätkus 182. diviisi staabiülemana, 1918. aasta sügisel tõusis Mutt 5. armee staabi operatiivosakonna ülemaks. Auastmelt oli ta tollal alamkapten. Sõjaväljal sai Victor Mutt kahel korral haavata, korra põrutada ja mürgituse gaasirünnakul.
1918. aasta mais lahkus Mutt Venemaa sõjaväest ja tuli Eestisse.

Eesti Vabadussõjas

Vabadussõja alguses, käis Victor Mutt Soomes ja Rootsis, et sealt abivägesid kutsuda.
Vabadussõja ajal aga oli Victor Mutt 5. jaanuarist 1919 2. diviisi staabi operatiivjaoskonna vanemadjutant ja 23. veebruarist 1919 kuni Vabadussõja lõpuni 2. diviisi staabiülem.
1919. aastal kuulus ta koos Ants Piip, Jaan Poska jt. 1919. aasta Tartu pantvangikonverentsil Eesti delegatsiooni ning osales 1919. aasta lõpus Eesti-poolse sõjalise eksperdina Tartu rahu konverentsil.
Arreteeriti NKVD poolt 30. juunil 1940. Mõisteti surma, hukati Kirovi vanglas.

Isiklikku

Victor Mutt oli abielus Eugenie Mutiga, kes on jätnud eesti kirjanduslukku jälje sellega, et andis Philadelphias 1930. aastal välja mahuka kogumiku enda adapteeritud ja inglise keelde tõlgitud eesti muinasjutte.
Victor Muti pojad olid Viktor Mutt ja Oleg Mutt. Eesti kirjanik Mihkel Mutt on Victor Muti lapselaps.
Victor Muti vend Jakob Mutt oli Haapsalu Maria-Magdaleena koguduse ülempreester.
Helmuth Luik

Helmuth Luik (19. veebruar 1928 Paikuse vald, Pärnumaa – 4. mai 2009 Tallinn) oli eesti maletaja.
Eesti Kristlik-Demokraatlik Erakond

Kristlik-demokraatlik fraktsioon / ühendus

21. novembril 1992 ühinesid Eesti Kristlik-Demokraatlik Erakond, Eesti Konservatiivne Rahvaerakond, Eesti Kristlik-Demokraatlik Liit ja Vabariiklaste Koonderakond rahvuslikuks koonderakonnaks Isamaa.
Eelkõige EKDE-sse kuulunud isamaalastest moodustati Rahvusliku Koonderakonna Isamaa sees Kristlik-Demokraatlik Fraktsioon (KDF). Sellegi esimees oli 1992–1995 Aivar Kala.
1995. aastal, kui RK Isamaa ja ERSP ühinesid Isamaaliiduks, nimetati KDF Isamaaliidu põhikirja alusel ümber Kristlik-Demokraatlikuks Ühenduseks (KDÜ). Selle esimees oli 1995–1997 Toivo Külaviir, 1997–1999 Jaanus Betlem ja 1999-2003 Viivi Lokk. Seoses J. Betlemi väljaastumisega Isamaaliidust (2002) ning mitme teisegi kristlike demokraatide liidri eemalejäämisega aktiivsest poliitikast ühenduse tegevus soikus ja hääbus 2003. aastal.
Novosibirski Riiklik Ülikool

Novosibirski Riiklik Ülikool (vene keeles Новосибирский государственный университет) on ülikool Venemaal Novosibirskis.
Ülikool asutati 1959.
Ülikoolis õpib üle 7000 üliõpilase.
1920. aasta Põhja-Dakota lumetorm

1920. aasta Põhja-Dakota lumetorm oli Ameerika Ühendriikides Põhja-Dakota osariigis 1920. aastal 15. kuni 18. märtsini kestnud lumetorm.
Tugev tuul ja mahasadanud kahekümne sentimeetriline lumekiht peatas raudteeliikluse Bismarckis. Fargo ja Minneapolise vahel töötas vaid üksainus telefoniliin. 1920. aasta lumetorm oli üks kõige tugevamaid lumetorme Põhja-Dakotas.
Lumetormis hukkus 34 inimest.
Regulaator

Regulaator (ingl controller) on tehnikas seade või seadis, mis koos andurite ja täituritega on ette nähtud masina, aparaadi või tehnoloogilise protsessi mingi parameetri nõutavais piires hoidmiseks või soovitud muutmiseks, nt vastavalt programmile. Enamasti toimub reguleerimine automaatselt (vt Automaatreguleerimine), kuid mõnel juhul nimetatakse regulaatoriks ka seadist, millega parameetrit muudetakse käsitsi, näiteks helitugevusregulaator (audiovõimendis), valgusregulaator (hämardi) jt.
Automaatregulaatoreid liigitatakse mehaanilisteks, hüdraulilisteks, pneumaatilisteks ja elektrilisteks. Viimastest on kõige levinumad elektronregulaatorid.
Automaatregulaatori C sisendisse saabub veasignaal e, mis saadakse reguleeritava objekti P väljundist tagasisideahela F kaudu tuleva signaali tegeliku väärtuse y võrdlemisel nõutava väärtusega r (e = r – y). Regulaatori väljundsignaal u (juhtsignaal) muudab täituri vahendusel reguleeritava objekti töörežiimi nii, et reguleeritava suuruse y tegelik väärtus võimalikult vähe erineks nõutavast väärtusest r.
Sportvõimlemine 2004. aasta suveolümpiamängudel

Medalialad

Kõik võistlejad kõikidel sportvõimlemise võistlusaladel läbisid esmalt kvalifikatsioonivõistlused, mille parimad pääsesid finaalidesse.
Mehed võistlesid seitsmel individuaalvõistlusalal (vabaharjutus, rõngad, toenghooglemine, rööbaspuud, kang, toenghüpe ja mitmevõistlus), naised viiel alal (vabaharjutus, rööbaspuud, kang, toenghüpe ja mitmevõistlus). Lisaks peeti mitmevõistluses ka võistkondlikud võistlused.

Võistluspaik

Võistlused toimusid Ateena põhjapoolses eeslinnas Maroussis asuvas Ateena Olümpiaspordikompleksi sisehallis, mis mahutas 17 500 pealtvaatajat.
Kavitatsioon

Kavitatsiooniks nimetatakse nähtust, kui vedeliku voolamisel voolu pidevus katkeb ja vedelikku tekivad tühikud ehk kavernid.

Miks tekib kavitatsioon

Tühikute teke on seotud vedeliku rõhu langemisega alla tema aurumise kriitilist rõhku. Vedelik aurustub ja vedelikus tekivad vedeliku auru mullid. Samuti võib madalal rõhul vedelikust eralduda temas lahustunud õhk. Õhu ja vedeliku auru mullid kaovad, kui rõhk vedelikus uuesti suureneb. Mullide tekkimine ja kadumine toimub suure sagedusega, kuni 1000 korda sekundis, see põhjustab lööke ning vibratsiooni. Metalli pinnaga kokku puutudes tekitab kavitatsioon metalli pinnakihis pulseerivaid pingeid, mis põhjustavad metalli väsimist ja kulumist.

Kavitatsioonkulumine

On täheldatud, et mullide kadumisel sööstab vedelik tekkinud tühikusse suure kuni 1000 m/s kiirusega. Samal ajal võib rõhk mulli täitva vedeliku servas tõusta kuni 100 000 baarini (1 baar on ligikaudu võrdne normaalrõhuga). Kui sellise kiirusega liikuvad vedeliku osakesed põrkuvad metalli pinnaga, löövad nad sealt lahti väikeseid metalli osakesi, mis ongi kavitatsioonkulumise põhjuseks. Kavitatsiooniga kaasneb iseloomulik põrisev heli, mis hoiatab tekkinud kavitatsiooninähtuse eest (näiteks veetorude kõmisemine paneelmajades on tingitud kavitatsioonist).

Kavitatsioon pumpades

Pumpades tekkiva kavitatsiooniohu vähendamiseks paigutatakse pump võimalikult paagis oleva vedeliku tasapinna lähedale või vahetult vedeliku sisse. Nii vähendatakse ohtliku vaakumi teket pumba imemistorus. Jaoturites kasutatakse kavitatsiooniohu vähendamiseks erikujulisi siibreid või püütakse vähendada rõhulangu jaoturis. Torustikus saab kavitatsiooni vähendada vedeliku voolukiiruse vähendamise teel.

Oluline

Oluline on seadmetes kasutada valmistaja poolt soovitatud rõhku.
Mineraal-, sünteetiliste ja taimsete õlide aurumisrõhk on 0,2 baari, vesiemulsioonidel 0,1 baari.
Jaanus Adamson

Jaanus Adamson (sündinud 30. aprillil 1966) on eesti kirjanduskriitik.
Ta on õppinud Tartu Ülikoolis eesti filoloogiat (1984–1991) ja Helsingi ülikooli magistriõppes (1995–1996).
Avaldanud psühhoanalüütilised kirjandusmõttekogumikud "Läbirääkimised" (Kirjutisi 1995–2003), Veljesto 2004 ja “Freudi häda” (Kirjutisi 2004-2013), EYS Veljesto Kirjastus 2013.

Isiklikku

Tema abikaasa on Elo Viiding.
Gillian Rose

Elulugu

Tema vanemad olid mitteusklikud juudid. Kirjandusteadlane Jacqueline Rose on tema õde. Gilliani lapsepõlves vanemad lahutasid ning ema abiellus uuesti. Gillianil kujunes lähedane suhe kasuisaga.
17-aastasena luges Gillian Blaise Pascali "Mõtteid" ja Platoni "Riiki", mis tekitasid tal huvi filosoofia vastu ja tahtmise sellega tegelda. Ta õppis Oxfordi ülikoolis (St. Hilda's College) filosoofiat, politoloogiat ja majandusteadust. Tema õpetaja oli John Langshaw Austini lesk Jean Austin, kes ütles: "Pidage meeles, tüdrukud, kõik filosoofid, keda te lugema hakkate, on palju intelligentsemad kui teie." Gillian õppis ka Columbia Ülikoolis ja Berliini Vabas Ülikoolis. Doktoritöö kirjutas ta Leszek Kołakowski juhendamisel Theodor Adornost.
Gillian Rose töötas Sussexi Ülikoolis Euroopa Õpingute Kooli lektorina (Reader) ning 1989. aastast kuni surmani Warwicki Ülikooli ühiskondliku ja poliitilise mõtte professor.
Aastal 1990 osales ta Poola Oświęcimi Tuleviku Komisjoni töös.
Ta suri munasarjavähki, mille käes ta kannatas üle kahe aasta. Surivoodil võttis ta vastu kristluse anglikaani kiriku Coventry piiskopilt Simon Barrington-Wardilt, kes oli ta lähedane sõber.
Ta pärandas osa oma isiklikust raamatukogust Warwicki Ülikoolile.

Õpilased

Gillian Rose'i õpilaste seas on Ross Abbinnett, Sara Beardsworth, Nicholas Gane, Kyriaki Goudeli, Nigel Tubbs ja Zoe Waxman.
Boltho von Hohenbach

Boltho von Hohenbach (varem Bolte) on Riiast pärit kaupmehe- ja aadlisuguvõsa.

Päritolu ja varasem ajalugu

Boltho von Hohenbachide täpne päritolu on teadmata. Perekonnanimi Bolte oli üsna levinud nii Põhja-Saksamaal kui Eesti- ja Liivimaal. XVII sajandil elanud Johann Adolf Bolte väitis, et ta põlvneb Liivimaa ordumeister Boltho von Hohenbachist. Sellenimelist ordumeistrit ei ole aga kunagi olemas olnud; kummatigi kinnistus see XVII sajandi lõpuks suguvõsa perekonnanimena. Boltede esiisaks oli ilmselt Arend Bolte, kes sai 1585. aastal Riia kodanikuks ja hukati seal 1591. aastal. Tõendatud põlvnemisliin algab kaupmees Hans Boltega, kes oli tõenäoliselt tema poeg. Ta omandas Lode mõisa, mille omandiõigust kinnitas kuningas Gustav II Adolf 1627. aastal; sellest sai suguvõsa tuumikvaldus, mis jäi nende kätte kaheks sajandiks.

Boltho von Hohenbachid rüütelkonna matriklis

Matriklite koostamise ajal ja pärast seda püüdsid Boltho von Hohenbachid saada Liivimaa rüütelkonna liikmeks, kuid nende taotlus lükati korduvalt − aastatel 1733, 1738, 1742, 1759 ja 1767 − tagasi. Nad immatrikuleeriti alles 1780. aasta 29. juunil (vkj).
Tom Perez

Isiklikku

Ta on abielus ja on kolme lapse isa.
Rudolf von Rheinfelden

Rudolf von Rheinfelden (umbes 1030 – 15. oktoober 1080) oli Švaabimaa hertsog 1057–1079 ja Saksa vastukuningas 1077–1080.
Rudolf kasutas 1057 ära Saksa kuninga Heinrich IV alaealisust ning röövis tema õe Matilda. Seetõttu pidi kuningas talle andma nii Švaabimaa hertsogkonna kui ka oma õe temaga naitma. Alguses toetas Rudolf Heinrichit, kuid kui puhkes investituuritüli paavstiga, otsustas Rudolf seda ära kasutada ning lasi ennast 1077 vastukuningaks valida. Ta lubas paavstile kõiki järeleandmisi, et see teda tunnustaks. 1080 paavst tegigi seda ning pani Heinrichi taas kirikuvande alla. Kuid Saksamaal oli toetus siiski pigem Heinrichi poolel ja nii suutis too Rudolfit mitmes lahingus 1079. aastal lüüa. 1080 kaotas Rudolf lahingus parema käe ning suri peagi peale seda. Švaabimaa oli juba 1079 antud Heinrichi liitlasele Friedrich von Hohenstaufenile.
Pseudo-Dionysios Areopagita

Pseudo-Dionysios Areopagita (ka Dionysios Pseudo-Areopagita) on nimi, mille õpetlased on andnud kristlikule teoloogile ja filosoofile, kes elas 5. ja 6. sajandi vahetusel. 
On oletatud, et seda varjunime kasutas Peetrus Ibeeriast, umbes aastatel 411–491 elanud Gruusia pühak.
Ta on oma teosed omistanud Areopaagi liikmele Dionüüsiosele, keda mainitakse Apostlite tegude raamatus (Ap 17, 37). 
Kirjutas arvukalt teoseid, mida tähistatakse koondnimega Corpus Areopagiticum. Kirjutades esitas ennast algupärase Dionysiosena. Väitis, et tunneb Piiblis mainituid inimesi, mistõttu arvati pikka aega, et tegemist on ühe ja sama inimesega. Tundub, et autor valetab ka teistes kohtades, väites näiteks, justkui ta oleks kirjutanud arvukalt teisi raamatuid ja tsiteerides neid. 
Pseudo-Dionysios üritas leida kompromissi monofüsiitluse ja ortodoksse õpetuse vahele. Ta on mõjutatud ka uusplatonismist, eriti Proklose poolt, mis tõestab, et ta tegutses 5. sajandil või hiljem. Mõjusid on veel Aleksandria Kleemensilt, Kapadookia  kirikuisadelt, Origeneselt ja teistelt.  
Tema kirjutised tulid avalikkuse ette esimest korda 5. sajandil, mil monofüsiidid kasutasid neid oma argumentide kaitseks. Vähehaaval võtsid need omaks ka teised teoloogid. Keskajal olid ta teosed väga populaarsed. Renessansiajal hakati ta teoste autentsuses kahtlema.
Eesti keeles ilmus Pseudo-Dionysios Areopagita teos "Müstilisest teoloogiast Timotheosele" ("De mystica theologia") 1994. aastal ajakirjas Akadeemia Marju Lepajõe tõlkes.
Sergei Glazjev

Sergei Glazjev (vene keeles Серге́й Юрьевич Глазьев; sündinud 1. jaanuaril 1961 Zaporižžjas) on Venemaa poliitik ja majandusteadlane.
Glazjev on alates 2012. aasta 30. juulist president Putini nõunik.
2014. aasta juunis BBC-le antud intervjuus nimetas ta Ukraina president Petro Porošenkot ja kogu Ukraina valitsust natsideks ning põhjendas oma arvamust. Hiljem ütles Venemaa Föderatsiooni presidendi pressiesindaja Dmitri Peskov Glazjevi avalduse selgituseks, et tegemist pole Kremli ametliku seisukohaga.
Pääru Oja

Pääru Oja (sündinud 16. mail 1989 Tallinnas) on eesti näitleja.
Ta lõpetas aastal 2012 Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli.
Ta on aastast 2012 Eesti Draamateatri näitleja.

Isiklikku

Tema isa on näitleja Tõnu Oja, onu näitleja Rein Oja.
Detektorraadio

Detektorraadio ehk detektorvastuvõtja on raadiotehnika algusaegadel (20. saj esimestel aastakümnetel) kasutusel olnud aparaat amplituudmoduleeritud raadiosignaalide vastuvõtmiseks. Skeemi tüübilt on detektorraadio otsevastuvõtja, s.t detektorisse (demodulaatorisse) jõuab vastuvõetav raadiosignaal otse selle kandesagedusel (ilma selle sagedust muutmata). Detektorvastuvõtja skeemis pole võimenduselemente (elektronlampe, transistore) ning seetõttu ei vaja detektorraadio elektritoiteallikat.
Demodulaatori ülesannet täitis nn kristalldetektor, milles alaldav kontakt tekib metallteraviku ja pooljuhi omadustega kristalli tükikese pinna vahel. Selle kristalli materjalideks olid 1906. aastast alates mineraalid galeniit (pliiläik) ja eriti püriit (raudsulfiit).
Kristalldetektoriga raadioseadmeid kasutati kõigepealt raadio teel edastatavate telegraafi- ja telefonisigaalide vastuvõtjana, alates 1920. aastatest aga ka ringhäälingusaadete vastuvõtmiseks (pikk-, kesk- ja lühilainel.
Detektorraadio poolt vastuvõetav ringhäälingusignaal muutub kõrvaklappides kuuldavaks raadiolainetes peituva energia arvel. Et seda energiat jõuaks vastuvõtjasse piisavalt, pidi saatja signaal olema küllalt tugev. Kohalikust saatjast eemal tuli kasutada pikka ja kõrget antenni koos hea maandusega, mis on tarvilik piksekaitseks ja moodustab antennile teataval määral vastukaalu (dipooli teise haru).
Kõrvaloleva skeemi kohaselt on kondensaatorist C1 ja poolist L1 koosneva võnkeringiga ühendatud antenn WA1 ja maandus. Võnkering häälestatakse vastuvõetava saatja sagedusele pöördkondensaatoriga (plaadipaki pööramise teel paigalseisvate plaatide vahele) või variomeetriga (induktiivsuse sujuv muutus saavutatakse kahe induktiivpooli vastastikuse asendi muutmise teel). Võnkeringiga selekteeritud raadiosagedusvõnkumisest eraldab kasuliku signaali kristalldetektor (diood VD1). Et kristalldetektor hakkaks voolu läbi laskma, peab kõrgsagedussignaali amplituud ületama dioodi lävipinge, mis Schottky kontakti korral on umbes 0,2 V (vt pn-siire).
Detektori väljundis saadakse siis kõrgsagedusvõnkumise sagedusega poollained ‒ ühesuunalised pingeimpulsid. Detekteeritud signaal läbib madalpääsfiltri, mille moodustavad kondensaator C2 (mahtuvusega ca1 nanofarad) ja kuulari BF1 takistus. See filter eraldab kõrgsageduskomponentidest madalsagedussignaali, mille graafikuks amplituudmodulatsiooni korral on detekteeritud kõrgsagedsusvõngete amplituude järgiv mähisjoon.
Kasutatud elektromagnetilist tüüpi kõrvaklapid olid küllalt suure sisetakistusega (mõni kilo-oom), et tagada energiaülekandeks vajalikku sobitust. Hiljem kasutusele tulnud pieselektrilised kõrvaklapid olid väiksema tundlikkusega ja ülemäära suure takistusega; nendega ühendati rööbiti umbes 100-kilo-oomine takisti.
Kustos

Kustos (ladina keeles 'valvur') ehk siirdeviit on vanade raamatute lehekülje lõppu eraldi reale paigutatud järgmise lehekülje esimene silp või sõna, mis asendab leheküljenumbrit.
Keskaja käsikirjade puhul nimetatakse kustoseks poogna järjestusnumbrit või -tähte.
Mõnel Euroopa maal nimetatakse kustoseks ka raamatukogu- või muuseumiametnikku.
Jaagup Leeman

Jaagup Leeman VR II/3 (4. aprill 1893 – 9. aprill 1986 Toronto) oli Eesti sõjaväelane (major), Vabadussõja veteran.
Kolga-Jaani raamatukogu

Kolga-Jaani raamatukogu on raamatukogu Viljandi maakonnas Viljandi vallas Kolga-Jaani asulas. Raamatukogu juhataja on Merike Andresson.
Eleanor Parker

Eleanor Jean Parker (26. juuni 1922 Cedarville – 9. detsember 2013) oli Ameerika Ühendriikide filmi- ja televisiooninäitleja.
Eleanor Parker on olnud kolm korda nomineeritud parima naisnäitleja Oscarile ja ühe korra Emmyle. Tal on täht Hollywoodi kuulsuste alleel.
Filmis "Helisev muusika" kehastas ta parunessi.
Läänemaa (sihtasutus)

Läänemaa on Eesti sihtasutus, mis jagab info-, nõustamis- ja koolitusteenusi Lääne maakonna ettevõtetele, vabaühendustele ja kohalikele omavalitsustele. See keskus on maakondlik arenduskeskus (MAK). Keskus asub Haapsalus aadressil Posti tänav 41a.
Viru-Järva prefektuur

Viru-Järva prefektuur oli aastail 1926–1940 eksisteerinud Eesti politsei prefektuur.
Prefektuuri piirkonda kuulusid Rakvere, Kunda, Paide, Tapa ja Türi linnad ning Järva maakond ning Viru maakonnast Aaspere, Assamalla, Avanduse, Haljala, Kunda, Küti, Mahu, Paasvere, Palmse, Rakvere, Roela, Rägavere, Salla, Sõmeru, Undla, Vao, Vihula ja Vohnja vallad. Prefekti asukoht oli Rakveres.
Prefekt oli ka samanimelise kodanliku õhukaitse ringkonna juht.
Viru-Järva prefekt oli alates oktoobrist 1937 Albert Ladva.