google/wiki40b huggingface dataset:
Claytoni maakond

Ajalugu

Claytoni maakond moodustati 30. novembril 1858. aastal 125. Georgia maakonnana Fayette'i ja Henry maakonna osadest. Maakond sai nime Ameerika Ühendriikide Esindajatekoja liikme Augustin Smith Claytoni järgi.
Lydia Allik

Lydia Allik (sündinud Alt;  1. aprill 1918 – 8. juuni 2009 Jõgeva) oli Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku salmilugeja (köster) ja koorijuht.

Eluloolisi andmeid

Ta  sündis Tartus 1. aprillil 1918 Johannes (Georg) ja Rosalie Wilhelmine Aldi (sünd Müller) peres, lõpetas Tartu Kodumajanduskooli, laulis Tartu Helikunsti Seltsi segakooris (dirigent Miina Härma) ning Tartu Pauluse kiriku segakooris. 
Lydia Allik suri Jõgeval 8. juunil 2009 ja maeti Kaarepere kalmistule.

Isiklikku:

Lydia Alliku pere: abikaasa Ermil Allik, nende lapsed: Georg Allik, Paul Allik ja Tiina Allik.
Aseri raamatukogu

Aseri raamatukogu (varem ka Aseri vallaraamatukogu) on raamatukogu Lääne-Viru maakonnas Viru-Nigula vallas Aseri asulas. Raamatukogu juhataja on Heili Nõmmets.
Nunavuti lipp

Nunavuti lipp võeti kasutusele 1. aprillil 1999, koos Kanada Nunavuti territooriumi väljakuulutamisega.
Sellel on punane inuksuk (inuittide inimesekujuline maamärk) ja sinine täht, mis tähistavad põhjanaela ning ühiskonna eakamate inimeste juhtpositsiooni. Värvid sümboliseerivad maa, mere ja taeva rikkusi.
Filosoofilised uurimused

"Filosoofilised uurimused" ("Philosophische Untersuchungen") on üks Ludwig Wittgensteini kahest tähtsamast teosest kõrvuti "Loogilis-filosoofiline traktaadiga".
Wittgenstein töötas selle raamatu kallal aastaid ning see avaldati 1953 saksa-inglise paralleelväljaandena. Trükkitoimetajad olid G. E. M. Anscombe ja Rush Rhees. Inglise keelde tõlkija oli Anscombe ning raamatu pealkiri inglise keeles on "Philosophical Investigations". 
"Filosoofilisi uurimusi" peavad paljud 20. sajandi, kui mitte kõigi aegade filosoofia üheks tähtteoseks. 
Raamatul on filosoofiale ainulaadne lähenemine. Enamik filosoofiaraamatuid teeb kokkuvõtte juba mõeldud mõtetest; Wittgenstein toob lugeja mõttelaborisse, kus tal tuleb teha mõttelisi eksperimente, seega ise filosofeerida. Filosoofilistele järeldustele peab lugeja ise tulema. 
Wittgensteini meelest tulevad filosoofilised probleemid sellest, et filosoofid mõistavad keele reegleid vääriti. Filosoof küsib näiteks: "Mis on ilu?", eeldades, et peab olema mingi olemuslik asi, mis teeb ilusad asjad ilusaks. Wittgensteini järgi on aga tegemist grammatikaveaga, mis tuleneb küsimuse "Mis on ilu?" vormist. Wittgenstein osutaks tavakogemusele viidates, et sõna "ilus" õigeks kasutamiseks ei ole tarvis mõista ilu olemust. Grammatika poolt eksitatuna räägivad nad veidraid asju, millest keegi teine ei saa aru. Wittgenstein paneb ette hoopis vaadata, kuidas sõna "ilus" tegelikult kasutatakse, sealhulgas seda, kuidas lastele selle sõna kasutamist õpetatakse. 
Wittgensteini ideed sõnastatakse tavaliselt nii: tähendus ongi kasutus. Sõnade tähendust ei määratle asjad, vaid sõnade kasutamise viis. Ei ole tarvis postuleerida, et lisaks ilusatele asjadele on olemas veel ilu. Sellega raamatu sisu siiski ei piirdu.  
Wittgenstein teeb lugejale ettepaneku defineerida sõna "mäng". Selgub, et ei ole olemas tunnust, mille alusel saaks mänge eristada mittemängudest. Ometi me oskame sõna "mäng" kasutada. Kuigi meil puudub definitsioon, oskame öelda ka seda, millal sõna "mäng" kasutatakse valesti.
Kuidas see võimalik on?
Eesti keeles on raamat ilmunud 2005. aastal Andres Luure tõlkes (Tartu: Ilmamaa, ISBN 9985-77-080-3).
Rockaway

Rockaway on Long Islandi maasäär New Yorgi linnaosas Queensis, mis eraldab Jamaica lahte ookeanist.

Geograafia

Poolsaare tipp on Breezy Point Tip, mis on ühtlasi Long Islandi saare lõunapoolseim punkt.

Ajalugu

Alates 1830. aastatest muutusid poolsaare rannad New Yorgi elanike suvituskohtadeks.
Umbusi soostik

Umbusi soostik (ka: Põltsamaa-Umbusi soostik) Võrtsjärve nõo põhjaosas paiknev soostik, mille pindala on 8960 ha.
Soostiku piires saab eristada järgmisi soid: Kalsa, Epru, Peterna, Keelepera, Torni ja Umbusi raba.
Walter Cowan

Admiral Cowan Eesti vabadussõjas

12. detsembril 1918 jõudis Tallinna reidile Briti mereväe eskaader, mis koosnes viiest kergeristlejast, ühest hävitajast, ühest transpordilaevast, mitmest miinitraalerist ja torpeedopaadist. Noorele ja nõrgale Eesti Vabariigile oli see suureks abiks ja tunnustuseks. Võib liialdamata väita, et see sisuliselt päästis Eesti Vabariigi.
21. detsembril läks Briti eskaader oma esimesele operatsioonile Soome lahes, et tulistada vastase positsioone Kunda, Aseri ja Purtse kandis. 23. detsembril tegi Eesti merevägi oma esimese lahingretke koos Briti eskaadriga, et teha Kundasse dessant. Selles osalesid laev "Lembit", vahilaev "Laine", hüdrograafialaev "Lood". Operatsiooni juhtis Eesti Merejõudude juhataja Johan Pitka. Suurbritannia laevastik toetas dessanti merelt. 26. detsembril arestisid Briti laevad Tallinna lahel Nõukogude miiniristlejad "Spartak" (Eesti Merejõududes nimetati ümber "Vambola") ja "Avtroil" ("Lennuk"), ja andis need üle Eesti Merejõududele. Briti eskaader võttis osa koos Eesti Merejõududega Kroonlinna ründamisest ja Krasnaja Gorka operatsioonist.
Detsembri lõpul lahkus admiral Edwyn Alexander-Sinclair oma laevadega Tallinnast. Kuna Briti valitsus pidas oluliseks oma laevastiku kohalolu Läänemerel, määrati uueks eskaadri ülemaks kontradmiral Walter Cowan, kelle käsutusse anti kaks kergeristlejat ja viis hävitajat. Tema lipulaevaks sai ristleja "HMS Caledon". 28. veebruaril 1919 jõudsid Liepājasse Briti laev "HMS Phaeton" koos kahe ristlejaga. Seal kohtuti ka Eesti Merejõudude juhataja Johan Pitkaga, kes oli "Lennuk"iga tulnud Ventspilsi pommitama. Admiral Cowan naasis Läänemerele taas aprillis.
Mais toetas Cowan oma laevadega Eesti operatsiooni Koporje lahes. Mai lõpus saabus tema laevadele täiendus peal- ja allveelaevade näol. Miinitraalerid puhastasid laevateed miinidest ja allveelaevad jäid vahiteenistusse. Kõige selle tõttu jäi Punalaevastiku tegevus üsna nõrgaks ja harvaks.
Britid viisid oma laevastiku baasi Kroonlinna ligidusse Koivisto lahte, samuti kasutati baasidena Tallinna ja Helsingi sadamaid. Briti laevastiku aktiivne tegevus Soome lahes kestis detsembrini, sest siis hakkas meri jäätuma ja alused tuli mujale viia. 28. detsembril 1919 lahkus Cowan oma laevastikuga Tallinnast ja Soome lahele jäid veel vaid mõned laevad.
Tänu Briti eskaadrile takistati tõhusalt Punalaevastiku tegutsemist Läänemerel. Vabadussõja ajal tegutses merel kokku 274 Briti laeva koos üle 250 eesti alusega. Osutatud teenete eest sai 128 Briti kodanikku Vabadusristi. 
Väga oluliseks abiks oli Eestile ka Briti laevadega toodud relva-, toidu- ja kütuseabi.
Briti laevastik kaotas otseselt Vabadussõja operatsioonides ühe kergeristleja, kaks hävitajat, ühe allveelaeva, kaks traalerit ja kaheksa torpeedopaati.

Mälestuse jäädvustamine

Üks Eesti Mereväe Suurbritanniast ostetud Sandown-klassi miinijahtija kannab nime "Admiral Cowan".
Udmurt Dunne

Udmurt Dunne (udmurdi keeles Удмурт дунне 'udmurdi maailm') on Udmurtias Iževskis ilmuv udmurdikeelne ajaleht.
Ajaleht hakkas ilmuma 4. veebruaril 1915 tolleaegses Vjatkas (praegune Kirov) nimega Voinaõs Ivor. Ajaleht on kandnud mitmesuguseid nimesid; alates 1992. aastast kannab ta praegust nime. Udmurt Dunne peatoimetaja on Zinaida Rjabinina.
Nõmme Rahu kirik

Ajalugu

Nõmme Rahu kiriku hoone ehitas Nikolai von Glehn 1901. aastal tööstushooneks, kus tegutses valukoda.
Pärast valukoja pankrotti minekut 1904. aastal anti hoone vennastekogudusele, 1905. aastast on seal peetud luteriusu teenistusi. 1913. aastal kinkis Glehn hoone kogudusele (omand vormistati ümber alles 1927. aastal).
1918. aastal ehitati hoonele juurde torn, 1921. aastal sai kirik elektrivalgustuse ning 1923. aastal ehitati ümber interjöör.
1924. aastal tegi tolleaegne koguduse õpetaja Anton Eilart ettepaneku nimetada kirik Tartu rahu mälestuskirikuks. 30. märtsil 1924 nimetati kirik Rahukirikuks ning kogudus Rahukoguduseks.
1931. aastal ehitati hoone arhitekt Friedrich Wendachi projekti järgi ümber. Ehitati uus kumer lagi ja orelikoor, vahetati põrand. Pappkatus asendati plekk-katusega, lammutati vana koor, koguduse tuba ja kirikus sees olnud käärkamber. Kaguküljele ehitati juurde leerisaal.
Aastatel 1979-1982 tehti kirikus remonti, vahetati välja elektrisüsteem ja paigaldati uus küttesüsteem. 1990. aastal toodi kirikusse Võnnu vennastekoguduse palvemajast orel, mille oli 1844. aastal valmistatud Tartu meister Ernst Kessler.
Kirik tunnistati 1995. aastal ajaloomälestiseks.
2014. aastal rekonstrueeriti hoone küttesüsteem.
Väätsa Raamatukogu

Väätsa Raamatukogu on rahvaraamatukogu Türi vallas Väätsal aadressil Kooli 12. Kogu asub Väätsa lasteaia hoones.
Raamatukogul on laenutuspunkt Kaitseliidu Lõõla Õppekeskuses.
Käbilind

Evolutsioon

Mitokondriaalse DNA analüüs näitas, et käbilinnud on väga lähedased vintidele: nad lahknesid 8 miljonit aastat tagasi miotseenis. DNA erinevuse põhjal peaksid nad kuuluma pigem ühte perekonda, mille nimeks peaks olema "käbilind". Siiski erinevad vindid käbilindudest mitte küll DNA, kuid ometi välimuse ja eluviisi poolest piisavalt, et nad eraldi perekonda eristada.
Kahjuks on kõige varasem käbilinnu fossiil 2 miljonit aastat vana. See on leitud Bulgaariast Varšecist ja see kuulus väljasurnud liiki Loxia patevi.
Tänapäeva käbilinnuliikide DNA erineb üksteisest nii vähe, et on oletatud, et käbilinnuliigid suudavad mingil määral üksteisega sigimisvõimelisi järglasi anda. Praktikas pole seda siiski täheldatud. Seda takistavad küll erinevused sigimiskäitumises ja sigimisperioodis.
Põhja-Ameerikas on kuuse-käbilinnul 8-9 asurkonda, mille liikmed omavahel ei ristu ja mis eelistavad toituda eri liiki puudel. On võimalik, et seal hakkab üks liik lahknema mitmeks. Teisalt on seda tõlgendatud ka nii, et Euroopa käbilinnuliike tuleb omavahel ühendama hakata, sest need ei erine üksteisest palju rohkem.
Enstrom 480

Enstrom 480 on kerge helikopter, mida toodab Enstrom Helicopter Corporation.
Saadik

Erakorraline saadik ja täievoliline minister (vahel ka lihtsalt minister; prantsuse keeles envoyé extraordinaire et ministre plénipotentiaire) on suursaadikust madalam ja minister-residendist kõrgem diplomaatiline ametiaste, saatkonna juht.
Tänapäeval saadiku ametiastet devalveerumise tõttu praktikas ei kasutata (suursaadiku ametiaste on muutunud üldkasutatavaks).
Eesti Vabariigi viimane ametis olev saadik oli August Torma, kes suri 12. märtsil 1971.
Tavakasutuses on eesti keeles tänapäeval saadiku ja suursaadiku ametiastmed lootusetult segi aetud. Nii nimetatakse Torsten Örni 2004. aastal eesti keeles ilmunud raamatus "Milleks diplomaatia?" (tõlkinud Eimar Rahumaa) suursaadikut saadikuks ja saadikut envoyé'ks, millist sõna eesti keeles ei ole.
Eesti Diplomaatide Kool

Eesti Diplomaatide Kool (lühend: EDK; inglise Estonian School of Diplomacy) on aastal 1990 Tallinnas asutatud rahvusvaheliste suhete temaatikaga tegelev teadus- ja arendusasutus.
EDK asutati eesmärgiga muu hulgas koolitada Eesti vabariigile diplomaatia valdkonna töötajaid. Aastani 1998 töötas EDK Eesti Majandusjuhtide Instituudi juures, misjärel EDK organiseeriti ümber eraõiguslikuks sihtasutuseks.
EDK-i direktor on aastast 1993 Ekke Nõmm.
Valga–Koikküla raudtee

Ajalugu

Esimene kitsarööpmeline raudteeliin Liivimaa kubermangus Valga ja Gulbene vahel rajati juba Venemaa keisririigi ajal.
Pärast Eesti ja Läti iseseisvumist ning riikidevahelise riigipiiri ja piiriületusrežiimi kehtestamist otsustas Eesti riik ehitada uue raudteelõigu mööda Eesti Vabariigi territooriumi. 
Enne Valga–Koikküla raudteelõigu valmimist sõitis rong Valgast Koikülla Lätis paikneva Žultini raudteejaama kaudu. Valga–Koikküla raudteelõigule tehti Eestisse uus peatus – Kaagjärve.
Eesti Vabariigi territooriumil Valgast - Koikküla - Laanemetsa - Taheva - Hargla - Mõnisteni kulgenud 39 km pikkune raudteeharu jätkus Läti Vabariigi territooriumil ning koos Ape ja Alūksne raudteejaamaga moodustas 47 km pikkuse rahvusvahelise Valga–Gulbene raudtee.

Ühendus Pärnuga

Valga–Koikküla raudteelõik oli ühenduses Valga–Ruhja–Pärnu raudteega. Seegi raudteelõik läbis Läti territooriumit, mistõttu 1939. aastal alustati ka Abja–Tõrva–Valga raudteeliini ehitust.
Taisto Noor

Taisto Noor (sündinud 12. aprillil 1953 Tallinnas) on eesti laulja.
Ta lõpetas 1971. aastal Tallinna 22. Keskkooli ja 1977. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi Linda Sauli lauluklassi.
Aastatel 1975–1977 töötas Estonia ooperikooris.
Alates 1977. aastast töötab solisti ja lavastajana Vanemuises.
Taisto Noore repertuaari kuulub üle 40 ooperi peaosa.

Isiklikku

Tema abikaasa on baleriin Rufina Noor.
Eugen Mickwitz (noorem)

Eugen Mickwitz (7. märts 1837 Pilistvere – 15. august 1925 Tartu) oli Eesti vaimulik.
Õppis 1848–1856 Tartus gümnaasiumis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1856–1860. 1862–1864 töötas ta koduõpetajana Tapiku mõisas Põltsamaa kihelkonnas. Oli prooviaastal Põltsamaa Niguliste koguduses Carl Peter Maurachi juures. Ordineeriti Volmaris 26. augustil 1864 õpetajaks.
Oli 1864–1865 Viljandi praostkonna vikaarõpetaja. 1865–1877 oli Nõo Püha Laurentsiuse koguduse (introdutseeriti ametisse 18. juulil 1865) õpetaja. 1877–1909 oli Pilistvere Andrease koguduse õpetaja. Oli aastal 1891 seitsmeks kuuks pastoriametist kõrvaldatud (suspendeeritud), kuna viis läbi kiriklikke talitusi rekonvertiitidele (õigeusus pettunutele). Jäi 1910. aasta alguses emerituuri, elades 1910–1913 Stuttgardis ja alates 1913 Tartus.

Isiklikku

Tema isa Eugen Mickwitz oli Pilistvere Andrease koguduse õpetaja aastatel 1835–1877. Vend Christoph Friedrich Mickwitz oli pastor Tobolskis (1871–1876), Kaarma (1876–1878) ja Vigala Maarja koguduses (1879–1899). Noorem vend Johannes Ernst Mickwitz oli 1879–1881 Tartu Maarja koguduse adjunktpastor, 1881–1893 oli Risti koguduse õpetaja, 1893–1918 oli Viljandi Jaani koguduse õpetaja. Tema poeg Friedrich Mickwitz oli Alatskivi ja Kodavere Mihkli koguduse (1910–1918), Kolga-Jaani Johannese koguduse (1919) ja Äksi Andrease koguduse (1919–1928) õpetaja.
Sk (auruvedur)

Tootmise algus

Aastal 1930 esitas Riigi Raudteevalitsus AS Franz Krullile tellimuse kümne kitsarööpmelise põlevkiviküttel auruveduri ehituseks. Veduri projekt telliti Saksamaal, Berliinis asunud tolleaegsest tuntud auruvedureid tootvast A. Borsigi tehasest. 1931 märtsis jõuti esimeste katsesõitudeni ning sama aasta aprillis anti esimene vedur (Sk-151) ametlikult tellijale üle, ülejäänud üheksa vedurit valmisid ning anti üle sama aasta jooksul.
30. mail 1934 lubas Vabariigi Valitsus Raudteevalitsusel tellida veel kolm vedurit koos tendritega, mis valmisid aastal 1935 ning aastal 1940 valmis (Eesti NSV-s, tehas kandis nime "Punane Krull") veel kolm vedurit. Aastal 1940 valminud vedurid kandsid ees suurt viisnurgamärki ning "Punase Krulli" embleeme.
Euroopa Kuldsaabas

Euroopa Kuldsaabas on jalgpalliauhind, mida jagatakse igal hooajal ükskõik millises Euroopa liigasarjas enim väravaid löönud mängijale.

Punktisüsteem

Alates 1996–97 hooajast on punktisüsteem, mis võimaldab võita tugevamas liigasarjas löödud väravatega, isegi kui mõni mängija on nõrgemas liigasarjas löönud rohkem väravaid. UEFA koefitsiendi alusel korrutatakse 5 tugevaima liiga väravad kahega, liigades kohtadel 6–21 löödud väravad 1,5-ga ning tugevuselt 22. ning nõrgemates liigades 1-ga.
X-riba

X-riba on osa elektromagnetlainete spektri mikrolainete sagedusalast vahemikus 8–12 GHz. Mõningatel juhtudel, näiteks telekommunikatsioonis, on sagedusalaks määratud 7 kuni 11,2 GHz. X-riba kasutatakse peamiselt satelliitsides, lennunduses, merenduses, sõjaväes ja ilmaradarites.
Sümfoonia nr 1 (Pärt)

"Sümfoonia nr 1" (ka "Polüfooniline") on eesti helilooja Arvo Pärdi 1963. aastal loodud sümfoonia. Teos on pühendatud Heino Ellerile. Selle pikkus on 16 minutit. Teose kandis esimest korda ette Eesti Raadio Sümfooniaorkester (dirigent Neeme Järvi) 7. veebruaril 1964 Tallinnas.
Ivan Sikorski

Isiklikku

Tema poeg Igor Sikorski oli lennukite ja helikopterite konstruktor.
Vanalestaadiuslus

Vanalestaadiuslus Eestis

Eesti vanalestaadiuslased toimivad Eesti Luterliku Rahuühenduses. Ühendus alustas tegevust 1996. aastal Tartus. Lisaks Tartule peavad vanalestaadiuslased kokkutulekuid praegu Tallinnas ja vahel ka teistes valdades. Eestis korraldatakse kokkutulekuid, suvekuud välja arvatud, igal kuul ühe nädalalõpu jooksul harilikult nii, et reedel ja laupäeval kogunetakse Tartus ja puhapäeval Tallinnas. Jutlustajad tulevad kokkutulekutele Soomest, aga kõned tõlgitakse eesti keelde. Kokkutuleku toimumiskohtadeks on kirikud ja kohalike vanalestaadiuslaste kodud.
Kapriis (ansambel)

Kapriis oli eesti naisansambel, tegutses alates 1970. aastast EKE Projekti kollektiivina.
Ansambli koosseisus olid Anne Tammemäe, Tiiu Mürk, Milvi Süving, Ene Luks, Tiiu Arus, Urve Mathiesen, Maret Laan ja Tiia-Mai Loo. Ansamblit juhatas kuni 1975. aastani Laine Arumeel, 1975. aastast juhatas ansamblit Paul Ruudi.
Rikkusluul

Rikkusluul on luul, mille korral inimene on ekslikult veendunud, et ta on väga rikas. Rikkusluulu korral võib inimene olla veendunud, et talle on jäetud hiiglaslik pärandus, ta on loteriiga rikkaks saanud või mingil muul põhjusel omab suuri varandusi.
Rikkusluulu ei pruugi inimene sõnades väljendada, kuid see võib ilmneda tema käitumises, mis pole kooskõlas tema tegeliku majandusliku olukorraga. Näiteks võib rikkusluuluga inimene teha tuttavatele (aga ka võõrastele) kallihinnalisi kingitusi: kinkida neile autosid, osta järelmaksuga mingeid kasutuid esemeid (näiteks kümneid või isegi sadu veekeetjaid või lokitange), tellida endale kümneid tuhandeid oma fotoga t-särke, üürida endale luksuskorter kesklinnas või teha muid majanduslikult ebapädevaid otsuseid. Rikkusluulu korral juhinduvad need otsused haige veendumusest, et ta on väga rikas. Selliste olukordade vältimiseks võib olla vajalik inimese teovõime ajutine või püsiv piiramine.
Rikkusluulu tuleb eristada bipolaarse meeleoluhäire maniakaalses faasis sageli ilmnevast rahakulutamisest, mis pole samuti loogiliselt põhjendatav ega pruugi olla kooskõlas inimese tegeliku majandusliku olukorraga, kuid maniakaalses faasis inimene tegutseb tavaliselt oma majanduslikule seisule mõtlemata.
Rikkusluul on üks variant suurusluulust.
Ene Ergma

Haridus

Ene Ergma on lõpetanud C. R. Jakobsoni nimelise Viljandi 1. Keskkooli 1962. Ta õppis Tartu Riiklikus Ülikoolis füüsika erialal 1962–1964 ning lõpetas Moskva Riikliku Ülikooli astronoomia erialal (cum laude) 1969. Sai samas füüsika-matemaatikakandidaadi kraadi 1972 ning füüsika-matemaatikadoktori kraadi 1984. Tema doktoridissertatsiooni teemaks oli "Ebastabiilne termotuumaaine põlemine tähe hilistes evolutsioonistaadiumites".

Töökäik

Ergma on töötanud ENSV Teaduste Akadeemia Füüsika ja Astronoomia Instituudis nooremteadurina 1972–1974, NSVL Teaduste Akadeemia Astronoomia Instituudis nooremteadurina, vanemteadurina, teadussekretärina ja juhtivteadurina 1974–1988, Tartu Ülikoolis teoreetilise füüsika ja astrofüüsika kateedri professorina 1988–1992, astrofüüsika korraline professorina 1992, teoreetilise füüsika instituudi juhatajana 1992–1996 ja füüsikaosakonna juhatajana 1992–1998, Eesti Teaduste Akadeemia asepresidendina 1999–2004.
Ta on TEA entsüklopeedia kolleegiumi liige alates 2008.

Poliitiline tegevus

Ene Ergma astus erakonna Res Publica liikmeks 2002. aastal.
2003. aastal valiti ta Res Publica nimekirjas X Riigikokku. Aastatel 2003–2006 oli ta Riigikogu esimees, aastatel 2006–2007 aseesimees. Ta on XI Riigikogu liige ning valiti 2. aprillil 2007 Isamaa ja Res Publica Liidu kandidaadina uuesti Riigikogu esimeheks. Valimistel kogus ta 91 poolt- ja 6 vastuhäält.
2006. aasta presidendivalimiste esimeses voorus Riigikogus 28. augustil 2006 sai ta 65 häält, aga kuna tema poolt ei hääletanud Riigikogu koosseisu kahekolmandikuline enamus, siis jäi ta presidendiks valimata.
Ta on Isamaa ja Res Publica Liidu aseesimees alates 2007. aastast.
Aastal 2016 astus ta IRL-ist välja.

Ühiskondlik tegevus

Ergma on Rahvusvahelise Astronoomiaühingu (IAU)liige, IAU Eesti komitee liige, Euroopa Astronoomiaühingu (EAS) ja Eesti Füüsika Seltsi liige, Tartu Observatooriumi nõukoguliige, Keemilise ja Bioloogilise Füüsika Instituudi nõukogu ja Tartu Ülikooli Füüsika Instituudi nõukoguliige, Eesti Teaduste Akadeemia akadeemik alates 1997, Euroscience'i liige, Inglise Kuningliku Astronoomiaseltsi assotsieerunud liige alates 2001, Descartesi auhinna suure žürii liige alates 2002 ja president 2003–2005, Göttingeni Teaduste Akadeemia külalisprofessor, Rootsi Kuningliku Inseneriteaduste Akadeemia välisliige ning Tartu Akadeemilise Tenniseklubi liige.
Ene Ergma on olnud Eesti Rooma Klubi liige. Ta on olnud ka 2018. aasta teaduskommunikatsiooni konverentsi žürii esimees.
Guillermo Lovell

Isiklikku

Guillermo Lovelli vanem vend Alberto ja selle venna poeg Santiago olid samuti tuntud Argentina poksijad.
Ingrid Mauer

Ingrid Mauer (13. august 1937 Tallinn – 13. september 1983 Tallinn) oli eesti matemaatik ja programmeerija.
Ta lõpetas 1955. aastal Tallinna 4. Keskkooli ning õppis aastatel 1955–1960 Tartu Riiklikus Ülikoolis, mille matemaatikaosakonna lõpetas 1960. aastal.
Ta õppis aastatel 1960–1963 Eesti NSV Teaduste Akadeemia Küberneetika Instituudis aspirantuuris, kaitses seal 1968. aastal väitekirja ja sai füüsika-matemaatikakandidaadi kraadi.
Ta töötas aastatel 1963–1983 Küberneetika Instituudis teaduri ja vaneminsenerina.
Ta suri pikaajalise haiguse tagajärjel 13. septembril 1983 ja maeti 16. septembril 1983 Liiva kalmistule.
Karuse kihelkond

Piirkonna ajalugu

Juba muinasajal oli olemas Karuse muinaskihelkond (Sõrve, Henriku Liivimaa kroonikas Cozzo), mis sai arvatavasti kohe pärast sakslaste poolt vallutamist 13. sajandil kirikukihelkonnaks (esmamainimine aastast 1267 – Karissen). Kihelkonnas asus Vatla maalinn. Aastatel 1242–1561 kuulus kihelkond Liivimaa ordule. Kihelkonnas asus Matsalu ordumõis. Saastnas elas rootslasi. Enamik mõisu rajati Rootsi võimu ajal. Alates 1860. aastaist siirdus talupoegi Venemaale. 1880. aastail levis baptism, 1885–1886 siirdus umbes neljandik rahvast õigeusku (Uue-Virtsu õigeusu kirik).

Karuse kihelkonna külad

Hõbesalu, Illuste, Järise, Kalda, Karuse, Keemu, Kinksi, Kiska, Koora, Kunila, Kuuendiku, Laulepa, Linnuse, Liustemäe, Lõo, Matsalu, Meelva, Metsküla, Muriste, Mõiste, Mäeküla, Nehatu, Nurme, Nurmsi, Paga, Pajumaa, Petaaluse, Pivarootsi, Poanse, Saastna, Tuhu, Tuudi, Tuudi-Jõeääre, Vagivere, Vatla, Viira, Virita, Võigaste, Õeküla, Äila, Äärepere

Kihelkonna alad tänapäeval

Kaasajal paiknevad kunagise kihelkonna alad Lääneranna vallas.
Toomas Lepp (ettevõtja)

Toomas Lepp (sündinud 26. augustil 1970 Tartus) on Eesti ettevõtja, Tartu firmade Metec ja Tarmetec juht ja osanik.
Aastail 1977–1988 õppis Lepp Tartu 15. Keskkoolis (hilisem Tartu Descartes'i Lütseum), mille lõpetas hõbemedaliga. 1988–1993 õppis ta Tallinna Polütehnilises Instituudis aparaadiehitusinseneriks mehhatroonika erialal. Isa (Andres Lepp) juhendamisel on ta tegelenud mudellennunudusega. 
2015. aastal pälvis Toomas Lepp Tartu medali.
Toomas Lepp on Tartu Mudellennuklubi juhatuse liige 1999. aastast ja Tartu Toome Rotary klubi liige 2015. aastast. Aastail 2004–2010 oli ta Eesti Masinaehitusliidu juhatuse ning 2008–2010 Tartu Kutsehariduskeskuse nõukogu liige.
Toomas Lepp on Eesti Maaülikooli kuratooriumi liige.