Nový Světlovi loss

Nový Světlovi loss on uusgooti stiilis loss Tšehhis. Asub Zlíni maakonnas Uherské Hradiště ringkonnas Bojkovices aadressil Světlov č.p. 291. Lossile allus Světlovi mõis. 
Loss rajati XV sajandil, mil mõisa omanikud olid Landštejnid. Loss asus Ungari piiril, mis kannatas tihti sõdade all, ja see rajati, asendamaks sõjas kannatada saanud vana kindlustatud lossi. Vana Starý Světlovi loss oli kindlus, mis on tänapäeval varemetes. Ka uus hoone oli kasutatav kindlusena; sel oli väike hoov ja vahitorn.
Aastal 1527 ostis selle Burian Vlčnovist. Ta toetas János I Zápolyat selle võitluses trooni pärast, nii konfiskeeriti tema valdused Lajos II trooniletõusu järel. Hiljem sai ta lossi tagasi ja langes lahingus.
XVI sajandil vahetusid lossi omanikud tihti. Omanike seas olid Bilík Kornicist ja seejärel Kateřina Vlčnovist. Türgi ohu tekkimisel hakati lossi tugevamaks ehitama, tunduvalt suurema pindalaga lossi ümberehitustööd lõppesid aastal 1555. Aastal 1563 sai selle omanikuks Tetour Tetovist. Ka nemad laiendasid lossi, lisades sellele renessansiajastu stiilielemente.
Aastal 1594 sai lossi omanikuks Jan Jetřich Kunovicist. Aastal 1605 piirasid lossi sisse Ungari ülestõusnud Štefan Bočkaj juhtimisel. Umbkaudu 400 Bojkovice elanikku püüdis lossist varju otsida, ent lossiisand saatis nad välja, kus ülestõusnud nad kõik tapsid. Ülestõusnutel lossi vallutada ei õnnestunud, nad piirdusid vaid ümbritsevate külade rüüstamise ja sealsete elanike mahalaskmisega. Hiljem andis Jan Jetřich lossi üle oma õele. Tolle poeg Zdeněk Žampach Potštejnist on rahva mällu jäänud kui kõva käega isand.
Aastal 1613 läks loss Serenyide valdusse. Serenyid osalesid aktiivselt Böömimaa ülestõusus, ent Valgemäe lahingu järel nende valduseid ei konfiskeeritud. Nad tasusid 5000 zloti suuruse trahvi ja jäid Světlovi mõisa omanikeks edasi. Nende valitsusajal ründasid lossi aastal 1663 kolm korda türklased, kes suutsid seda tublisti kahjustada, seejärel piirasid seda aastail 1645–1646 rootslased. Aastail 1703–1709 ründasid seda mitmel korral kurutsid. Sõjas kannatada saanud loss jäi XVII sajandi lõpus osaliselt tühjaks.
Lossi hakati taastama pärast seda, kui aastal 1746 said selle omanikeks Serenyide asemel St. Julienid. Torni ülemine osa lammutati, nii et see oli ülejäänud lossikompleksiga ühes tasapinnas. Ka lisati lossi välismüüri aknad.
Aastal 1803 ostis lossi Sofie Haugwitz. See muutis lossi kultuurikeskuseks. Lossis töötas mõnda aega koduõpetajana kunstnik Josef Mánes. Aastal 1835 müüs ta lossi Larisch Mönnichile.
Larisch Mönnich võttis lossis ette ulatuslikud ümberehitustööd (1846–1856). Loss ehitati ümber uusgooti stiilis paleeks; toonase välisilme on see säilitanud tänapäevani. Tööd kavandas arhitekt Eduard Kuscher. Loss kujunes ühekorruseliseks mitme väiksema tornikesega ehitiseks, mida ehib neljakorruseline torn. Nový Světlov sarnaneb ümberehitustööde järel Trieste lähistel paikneva Miramare lossiga. Lossi pargi kujundas itaalia arhitekt Vitalino Fumugalli. Lossi inglise parki kavandas ta kasvuhooned subtroopilise taimestiku jaoks, kus valmisid eksootilised puuviljad.
XX sajandi alguses läks loss mõneks ajaks Praha Maapanga valdusse, kuni aastal 1926 omandasid selle Ladislav ja Jarmila Zbořil. Aastal 1946 müüsid nad selle Rolnytele, ent siis see võõrandati. Loss oli mõnda aega riiklikus omandis. Aastail 1957–2008 asus seal Bojkovice muuseum. Aastal 1992 tagastati loss õigusjärgsetele omanikele, kuid aastal 1998 Rolnyd pankrotistusid ja aastal 2003 ostis lossi ära Josef Novotný. Too alustas lossi rekonstrueerimist; taastamistööd lõppesid aastal 2011. Lossihoovi rajati teater; hoones asuvad ka hotell ja restoran.