google/wiki40b huggingface dataset:
Townsendi lahendus

Townsendi lahendus (ka pimelahendus, vaiklahendus) on gaasi ionisatsiooni protsess, kus väike hulk vabu elektrone, mida kiirendatakse välise tugeva elektrivälja poolt, põhjustab gaasikeskkonnas elektrivoolu laengukandjate laviinitaolise paljunemise läbi. Lahenduse teke sõltub elektronide kontsentratsioonist ja välise elektrivälja tugevusest; kui vabu elektrone jääb vähemaks või elektriväli nõrgeneb, siis lahendus katkeb. Protsessile on iseloomulik väga väike voolutugevus: tavalises gaasiga täidetud torus jääb lahenduse vool vahemikku 10⁻¹⁸ A kuni 10⁻⁵ A, kusjuures lahendusele rakendatav pinge jääb peaaegu konstantseks. Voolutugevuse edasisel suurendamisel jõuame huumlahenduse ja kaarlahenduse piirkondadesse, mille puhul gaasi ioniseerimine toimub samuti laviinpaljunemise teel.
Townsendi lahendus on nimetatud J. S. Townsendii järgi ja seda teatakse ka "Townsendi laviini" nime all. Briti füüsik John Townsend avaldas vastava teooria 1910. aastal (The Theory of Ionisation of Gases by Collision).
Ance vald

Ajalugu

Ance vald moodustati aastal 1925, mil see eraldati Pope vallast. Aastal 1935 oli valla pindala 374,9 km² ja seal oli 3302 elanikku. Aastal 1945 moodustati vallas Ance, Lielirbe, Lonaste ja Rinda külanõukogud, aastal 1949 aga vald likvideeriti. Aastal 1951 liideti Ance külanõukoguga likvideeritav Rinda, aastal 1954 aga likvideeritav Lonaste külanõukogu ja osa Lielirbe külanõukogu maid. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. 2009. aastast kuulub vald Ventspilsi piirkonda.
Irbene külas tegutseb Ventspilsi Rahvusvaheline Raadioastronoomiakeskus. Seal on üks 32-meetrine ja üks 16-meetrine paraboolraadioteleskoop. Pärast Nõukogude Armee taandumist 1994. aastal võttis selle üle Läti Teaduste Akadeemia. Samas on Irbenet nimetatud ka kummituslinnaks, kuna varasemast suurusest on vähe järel.

Loodus

Suurimad jõed on Irbe jõgi ja selle lisajõed Rinda jõgi ning Stende jõgi. Järvedest asuvad vallas 14 hektari suurune Zigatezers, 4,7 hektari suurune Stulbezers, 18 hektari suurune Skarbezers, 12 hektari suurune Makšķerezers, 4,8 hektari suurune Lukņezers, 1,8 hektari suurune Kalpezers, 7,1 hektari suurune Dūmezers, 4 hektari suurune Bočezers, 5 hektari suurune Bēržezers ja 20 hektari suurune Garais ezers (Pikkjärv).
Looduskaitse all on Plūdoņi tammed, Saulstari tammed, Riekstukalnsi tammed, Pasakase tamm, Ailankase tammed, Ailankase luha tammed, Ailankase lähistel asuv põlispuude kasvuala, Upeslejase mänd, Būvmeisteri mänd, Tiltkalni saar, Iercemsi tamm, Liepkalni tammed, Liepkalni silla tammed, Vičaki vanajõe tamm, Vičaki vana tamm, Vičaki kõver tamm ja Lagāti mänd, samuti mõned nimetud looduskaitsealused põlispuud. Valla idaosas asub osaliselt Raķupe oru hoiuala, põhjaosas aga samuti osaliselt Ance soode ja metsade hoiuala ning  Ovīši hoiuala.

Kaitstavad objektid

Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Ance mõisa elumaja uksehinged, Rinda kiriku uksed, altar ja kantsel koos selle maalingutega, hiiepaik  Mazistabase Stieguļi mägi, Angerminde (Rinda) keskaegne linnus ja Ance muinaskalmed. Kohaliku kaitse all on Mazistabase keskaegne kalmistu, Upeslīči muinaskalmed, Pēterlauki palumetsa muinaskalmed ja Viesturi muinaskalmed.
Krasnojarsk

Majandus

Krasnojarsk on suur transpordisõlm Siberi raudteel. Tähtsaim tööstusharu on metallurgiatööstus: alumiiniumi ning haruldaste metallide sulatamine, märkimist väärib kombainide ja külmkappide tootmine. Linna lähedal on üks maailma suurimaid hüdroelektrijaamu Sajaani-Šušenskoje hüdroelektrijaam.

Ajalugu

Ürginimeste elukoht Krasnojarski piirkonnas avastati juba 19. sajandil. See on vanem kui 30 tuhat aastat ja kuulub paleoliitikumi.
Krasnojarski asutasid 1628 vojevood Andrei Dubenskile alluvad kasakad kindlusena. Kindlustusi oli tarvis kaitseks jenissei kirgiiside ja teiste põliselanike vastu, kelle venelased sellest piirkonnast ära ajasid.
Tol ajal nimetati uued asulad tavaliselt jõe järgi, mille ääres nad olid. Seetõttu plaaniti esmalt kindlus nimetada Verhnejenisseiskiks (Jenisseisk oli juba olemas) või Katšinskiks. Esialgu nimetati teda dokumentides Novõi Katšinskiks. Sellest on järeldatud, et Katša jõel oli juba varem mingi andami kogumise punkt või talvitumiskoht. Väidetavalt asutasid selle loodes asuvast Keti kindlusest lahkunud.
17. sajandi keskel kindlustus asulale nimi Krasnõi Jar. See on tõlge kohaliku katšinite keelsest väljendist Kõzõl jar, kus "jar" tähendab kõrget jõekallast või küngast ja "kõzõl" punast värvi. Vene keeles tähendas sõna "krasnõi" tol ajal lisaks punasele ka ilusat.
Linna kiire kasv sai alguse 1735, kui sinna saabus Atšinskist maantee. Edaspidi pikendati maanteed ida suunas kuni Irkutskini. Edasi soodustasid linna kasvu kubermangus avastatud kuld ja 1895 linna jõudnud raudtee.
Tsaaririigi ajal oli Krasnojarsk asumisele saatmise koht. Sinna saadeti näiteks 8 dekabristi.
Linnaõigused sai Krasnojarsk 1822.
Raudtee valmimine ja kulla leidmine linna lähedal aitasid kaasa linna kasvule.

Rahvastik

2010. aasta rahvaloenduse andmeil elas Krasnojarskis 979,3 tuhat inimest, 2002. aastal elas 909 tuhat ja 1989. aastal 912 tuhat inimest. 2002. aastal oli rahvuslik koosseis järgmine: venelased 86,3%, ukrainlased 3,3%, sakslased 1,5%, tatarlased 1,5%, valgevenelased 0,9%, tšuvašid 0,8%, mordvalased 0,4%, põhjarahvad 0,4%, ülejäänud 4,9%. Krasnojarskis on esindatud ka eesti kogukond.
2012. aasta 10. aprillil sündis Krasnojarskis miljones elanik.

Transport

Linn on oluline transpordisõlm, tähtis raudteesõlm Siberi raudteel. Krasnojarskis asub rahvusvaheline lennujaam Jemeljanovo, kohalike lendude lennujaam Tšeremšanka, jõesadam.
Ühissõidukiliinidest toimivad Krasnojarskis bussi-, trolli- ja trammiliinid. Lisaks toimivad linnalähirongid. 1995. aastast ehitatakse metrood, mis peaks valmima 2014. aastal.
Āstere mõis

Āstere mõis (saksa keeles Poickern, läti keeles Āsteres muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Volmari kreisis Umurga kihelkonnas. Praegu asub Lätis Limbaži piirkonnas Viļķene vallas Āstere asulas. Mõisa peahoone asub Āstere järve idakaldal, valla keskusest Viļķenest 9,5 kilomeetri kaugusel.

Āstere mõisa ajalugu kuni 1920

Mõis kujunes Limbaži linnuselääni Koskullidele kuulunud Šķirstiņi mõisa (Napkul) maadele. XVI sajandil ostis need maad H. Orgis, pannes aluse Āstere mõisale. Hiljem kuulus see Hastferidele, kelle järgi sai mõis oma lätikeelse nime. Rootsi ajal kuulus mõisale kolm küla: Ais Essar, Ghirden ja Poikern. Johann Hastfer pani mõisa aastal 1796 Reinhold Friedrich von der Ostenile panti ja viimane omandas aastal 1821 mõisa pärusvaldusena. Aastal 1845 ostis Georg Friedrich von der Osten-Sacken Dreiliņi ja Āstere mõisad teistelt pärijatelt välja, ent kaks aastat hiljem müüs ta need Vegesackidele.

Mõis pärast võõrandamist

Agraarreformi järel hakkas peahoones tegutsema Āstere põhikool, seejärel olid seal rahvamaja, postkontor, puhkekeskus ja raamatukogu. Aastast 2007 on hoone eravalduses.

Mõisaansambel

Mõisa peahoone valmimisaeg on teadmata, kuid selle ehituslaad vihjab sellele, et hoone valmis umbkaudu aastal 1840. Aastal 1864 lasid Vegesackid hoone ümber ehitada. Hoone fassaad laoti tellistest, sellel oli puidust portikus.

Mõisa suurus

Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 4 ja 1/2 adramaad, sellele allus 108 mees- ja 106 naishinge. 1688 oli Āstere ja Dreiliņi mõisade suurus 6 ja 1/2 adramaad, aastal 1734 oli adramaid 3 ja 1/4, aastal 1757 aga 6 ja 5/6. Aastal 1823 oli mõisade suurus 8 ja 4/5 adramaad. Aastal 1832 oli mõisadel adramaid 8 ja 2/3, aastal 1881 aga 6 ja 27/80, lisaks 10 ja 12/80 adramaad mõisale kuuluvate talude valduses.
Tallinna Kiirabi

Tallinna Kiirabi on Tallinnas ja selle ümbruses kiirabi pakkuv asutus. Asutust haldab Tallinna linn. 2017. aastal teenindas Tallinna Kiirabi ligi 97 000 väljakutset, olles sellega suurima patsientide arvuga kiirabiettevõte riigis.
Johan Laidoneri plats

Ajalugu

Keskajal asus väljakul turuplats ja see oli linna tähtsaim väljak. Turupidamiseks hakati platsi kasutama arvatavalt 13. sajandi teisel poolel. Platsi idaservas, praeguse vana veetorni asukoha kõrval asus keskajal linnakirik koos seda ümbritseva surnuaiaga. Platsi lõunaküljel asusid raekoda, haigla ja koolimaja. Ülejäänud platsi ümbritseva hoonestuse moodustasid arvatavalt kahe- või kolmekorruselised kodanikumajad. 18. sajandi teisel poolel ehitati platsi äärde kaks uut kivimaja, kohtuhoone (hilisem koolimaja) ja apteek.
Alates 1865. aastast kandis väljak nime Suurturg ja turgu peeti platsil kuni 1933. aastani. 
19. sajandil toimusid turuplatsil ja selle ümbruses laadad (küünla-, vastla-, jüri-, jaani- ja mihklilaat), sajandi lõpus hakati laatasid heakorra huvides pidama järveäärsel heinamaal ja alates 1905. aastast enam Suurturul laatasid ei peetud. 20. sajandi alguses peeti turgu teisipäeval ja reedel, alates 1909. aastast ka neljapäeval. 1920.–1930. aastatel oli plats kasutusel ka taksode peatuspaigana.
Pärast turupidamise lõpetamist 1933. aastal kujundati plats ümber pargiks ja alates 1934. aasta 12. veebruarist kannab see nime Kindral Laidoneri plats. Nõukogude okupatsiooni ajal kandis väljak nime J. Tombi nimeline plats. Väljak sai praeguse nime 24. augustil 2004.
Aruandlusstandardid AccountAbility 1000

Aruandlusstandardid AccountAbility 1000 ehk lühendatult AA1000 (inglise AccountAbility 1000) on standardite sari, mis aitab organisatsioonidel parandada oma jätkusuutlikkust.
AA1000 eesmärk on muuta organisatsiooni tegevuse sotsiaalse ja eetilise mõju kohta peetav arvepidamine, auditeerimine ja aruandmine kvaliteetsemaks.
Olulisel kohal standardite kriteeriumides on huvirühmade kaasamine.
AA1000 standardid koostas koos huvirühmadega Suurbritannias tegutsev rahvusvaheline katusorganisatsioon AccountAbility.
Seesen

Ajalugu

Saksi asulat Sehusa on esmakordselt mainitud 974. aasta dokumendis, mille andsid välja keiser Otto II ja kantsler Willigis. 1235. aastast alates kuulus see Welfidest Braunschweig-Lüneburgi hertsogitele, kes püstitasid lossi. 1428. aastal sai Seesen Braunschweig-Göttingeni hertsogilt Otto II Ükssilmalt linnaõiguse. 17. juulil 1810 pühitses Israel Jacobson Seesenis esimese sünagoogi, kus palvuse ajal mängis orel ja laulis koor, ning juurutas veidi Saksa liturgiat. Seda päeva tähistab reformeeritud judaism ülemaailmselt asutamispäevana. 1836. aastal ehitas Heinrich Engelhard Steinweg (hiljem Henry E. Steinway) oma esimese suure klaveri oma köögis Seesenis; muusikariist on täna välja pandud New Yorki Metropolitani muuseumis.
Azerbaijan Airlines

Ajalugu

Lennufirma asutas 7. aprillil 1992 Aserbaidžaani valitsus. 20. oktoobril 1910 lendas lennuk esmakordselt üle Bakuu.
Stella Ernesaks

Stella Ernesaks (kuni 19. märts 1935 Merjam ; 3. märts 1909 – 17. mai 1973) oli spordipedagoog ja metoodik.
Stella Ernesaks lõpetas Berliini Kehakultuuri Ülikooli 1931. aastal  ja oli Ernst Idla kõrval üks esimesi kõrgharidusega võimlemispedagooge Eestis. Ta töötas õpetajana H. Kubu Eragümnaasiumisis (1931–1937), Riigi Kunsttööstuskoolis (1931–1940), E. Lenderi Tütarlaste Eragümnaasiumis (1934–1940) ja Tallinna 8. Keskkoolis (1940–1941). 
Stella Ernesaks oli koolieelse kehalise kasvatuse metoodika looja ja arendaja Eestis. Lasteaiakasvatajaid koolitas ta 29 aastat: Elfriede Lenderi Lasteaednike Eraseminaris ning Eesti Naisliidu Kodumajanduse Instituudis (1937–1940), nende likvideerimise järel jätkas ta õppejõuna Tallinna Pedagoogilises Koolis (1940–1966).

Isiklikku

Stella Ernesaksa abikaasa oli Gustav Ernesaks. Neil sündisid pojad Ott, Jüri ja Peep. Stella ja Gustav Ernesaksa pojapoeg on pianist Mart Ernesaks ja pojatütar kunstnik Pille Ernesaks. Stella Ernesaksa õde Adda Mardna oli tunnustatud arst, Peeter Mardna ema. 
Stella Ernesaks on maetud Metsakalmistule.
Großenwörden

Ajalugu

Großenwörden kuulus 1180. aastal loodud vürstlikku Bremeni peapiiskopkonda. 1. mail 1255 mainiti küla, siis nimega Wörden, Bremeni toomkapiitli dokumendis kümnisesubjektina. 1648. aastal muudeti vürstlik peapiiskopkond Bremeni hertsogkonnaks, mida valitseti esmalt personaalunioonis Rootsi – mille katkestas Taani okupatsioon (1712–1715) – ja 1715. aastast Hannoveri krooniga. Pärast Preisi ja Prantsuse okupatsioone aastatel 1806–1810 annekteeris hertsogkonna üürike Vestfaali kuningriik, 1. jaanuaril 1811 annekteeris selle Prantsusmaa.
1813. aastal anti hertsogkond tagasi Hannoveri kuurvürstkonnale, mis – pärast ülendamist Hannoveri kuningriigiks 1814. aastal – liidendas hertsogkonna reaaluniooni ja hertsogkonna territooriumist, sealhulgas Großenwördenist Amt Himmelpfortenis, sai 1823. aastal loodud Stade regiooni osa. 1852. aastal sai Großenwördenist Amt Osteni osa, mis ühendati 1885. aastal Neuhaus an der Oste kreisiga. Preisi kreisireformi käigus 1932. aastal sai Großenwördenist osa laiendatud Stade kreisist.
Marcus Schütz

Marcus Schütz (? Lübeck – 1707 Tartu) oli Eesti vaimulik ja vaimulik kirjanik.
Schütz sündis arvatavasti Lübeckis, tema sünniaeg pole teada. Usuteadust õppis ta (immatrikuleeriti novembris 1658) Rostocki Ülikoolis.
Ta oli aastatel 1664–1680 Nõo Püha Laurentsiuse koguduse õpetaja. Aastatel 1680–1707 oli ta Tartu eesti koguduse õpetaja, olles ka Tartu linnakonsistooriumi assessor.
Ta oli koos Lorenz Molleri ja Andreas Virginiusega aastal 1684 valmistatud lõunaeestimurdelise suure katekismuse (küsimuste ja vastustega) ja aastal 1685 ilmunud samamurdelise laulu- ja palveraamatu autor, mis Adrian Virginiuse poolt trükki toimetati. Ka on ta Johann Nicolaus von Hardungi ja Andreas Virginiusega olnud Adrian Virginiuse lõunaeestimurdelise Uue Testamendi tõlke (mis valmis aastal 1685 ja mis ilmus trükis aastal 1686) revideerijaks.

Isiklikku

Schütz oli kaks korda abielus. Tema teise naise Anna Maria isa oli Puhja Püha Dionysiuse koguduse õpetaja Erich Berthold Gummert.
Tüümuse lesioonid

Tüümuse lesioonide (vahel ka tüümusemasside) all peetakse silmas harilikult tüümuselundiga sündinud selgoogsetel loomadel esinevaid lesioone, mis võivad osutuda kas ravitavateks või iseeneslikult kaduvateks, healoomulisteks kui ka pahaloomulisteks või ravimatuteks.
Normaalse ja normaalsest kõrvalekalduva tüümuse tuvastamine võib osutuda raskeks – tänapäevaste piltdiagnostika meetoditega, näiteks magnetresonantstomograafiaga võidakse tuvastada tüümuses lesioone, mille mõõtmed on suuremad kui 7 mm (?).
Tüümuse lesioone tuvastatakse olenevalt loomaliigist kas eluajal või pärast surma mitmesuguste mitteinvasiivsete ja invasiivsete uuringute käigus.
Tüümuse lesioone seostatakse tüümuse patoloogiaga ja nende lähemal uurimisel võidakse tänapäeval tuvastada mitmeid tüümusehaigusi.
Pole selge, kas tüümuse lesioonide hulka võidakse lisada ka reoperatsiooni vajavad tüümuse kasvajad.

Inimese tüümuse histoloogia

Tüümuse histoloogia: tüümuse epiteelirakud, lümfoidkoe arengut mõjutavad rakud, Hassalli kehad, tüümuse B-rakud, plasmarakud, Langerhansi rakud, eosinofiilid, neuroendokriinsed rakud, tüümuse makrofaagid, tüümuse dendriitrakud, nuumrakud, tüümuse müoidrakud, hematolymphoid cells.
Tüümuse histoloogiline koostis on varieeruv, see muutub märkimisväärselt pärast kiiritusravi või nälgimist, aga ka mitmete haiguslike seisundite korral.

Pahaloomulised kasvajad

Tüümuse pahaloomuliste kasvajate põhjused ja riskitegurid ning arengu ja taandarengu mehhanismid pole teada. Tüümuse pahaloomuliste kasvajate hulka kuuluvad nii primaarsed kasvajad nagu tüümusevähk kui ka metastaasid.
Tüümuses on tuvastatud ka primaarset maliigset melanoomi.
Tüümusse võivad metastaseeruda ka sellised pahaloomulised kasvajad nagu kopsu-, rinna-, kilpnäärme- ja pärasoolevähk jt.
Olümpiamängude ava- ja lõputseremoonia

Olümpiamängude ava- ja lõputseremoonia on tseremooniad, mis toimuvad olümpiamängude avamisel ja lõpetamisel. Nad leiavad alati aset olümpialinnas ning järgivad kindlaid protseduurireegleid.
Avatseremoonia ei tohi aset leida rohkem kui päev enne olümpiavõistluste algust. Lõputseremoonia toimub mängude viimasel päeval pärast kõigi võistluste lõppemist.
Olümpiamängud kuulutab avatuks võõrustava maa riigipea, lõppenuks aga ROK-i president. Lisaks olümpialipu heiskamisele, olümpiatule süütamisele ning olümpiatõotuse andmise kuulub avatseremoonia olulisemate osade hulka sportlasdelegatsioonide sissemarss. See toimub tähestikulises järjekorras, kuid seda alustab alati olümpiamängude sünnimaa Kreeka ning lõpetab korraldajamaa delegatsioon.
Drew Barrymore

Drew Blyth Barrymore (sündinud 22. veebruaril 1975 Culveris) on Ameerika Ühendriikide näitleja, režissöör, produtsent ja modell.
Tema vanaisa oli filmilegend John Barrymore.
Tema isa oli näitleja John Drew Barrymore ja ema oli Ungari näitlejanna Ildiko Jaid Barrymore.
Ta on nimetatud ÜRO Maailma Toiduprogrammi saadikuks nälja vastu.
Olümpia hotell

Ajalugu

Hotellihoone ehitas Mehhaniseeritud Ehituskolonn nr 36 1980. aastal Tallinnas toimunud 1980. aasta suveolümpiamängude purjetamisvõistlusteks. Hoone projekteerisid Ain Andressoo, Toivo Kallas ja Rein Kersten. Hoone kõrgus on 84 m. Ehitis sai Eesti NSV riikliku preemia 1982. aastal.
Hotelli avamisel 6. aprillil 1980 osalesid näiteks EKP KK esimene sekretär Karl Vaino, Eesti NSV Ministrite Nõukogu esimees Bruno Saul, Eesti NSV välisminister Arnold Green, ürituse korraldaja oli Fred Raudberg.
Külastajate käsutuses oli 405 tuba, restoran hotelli teisel korrusel, kohvikud ja baarid 2., 14. ja 26. korrusel, NSV Liidus legendaarne Olümpia varietee.
Ühes hotellitoas asus esialgu Eesti Ekspressi toimetus.
Olümpia hotelli kuulsamate külastajate sea on olnud Indira Gandhi, Alla Pugatšova, David Copperfield, ansambel Rammstein, Montserrat Caballé jne.

Tänapäev

Tänapäeval on hotellis 390 numbrituba mitmes toakategoorias. Valikus on standard-, superior-, premium- ja peretoad ning 4 saunaga juuniorsviiti. Hotelli 13. korrust nimetatakse kalliskivikorruseks, kuna seal paiknevad 6 kalliskivisviiti, millest igaühe disaini- ja värvilahendus on inspireeritud ühest kalliskivist (rubiin, ametüst, smaragd, safiir, topaas, oonüks). Samuti asub samal korrusel suurejooneline 189 m² suurune presidendisviit.
Hotelli 26. korrusel paikneb tervisekeskus Club 26, kus on 16-meetrine bassein, saun, sanaarium ja jõusaal. Lisaks on võimalik seltskondadel rentida ka Tallinna vanalinna vaatega privaatsauna koos väikese basseini ja istumisalaga. Tervisekeskus Club 26 renoveeriti täielikult 2016. aasta lõpus.
2017. aastal renoveeritud konverentsikeskuses on 13 mitmeotstarbelist konverentsiruumi, mis sobivad paljude ürituste korraldamiseks. Konverentsiruumides on uusim audiovisuaaltehnika, tõlkeseadmed ja tasuta WiFi. Suurim saal mahutab kuni 500 inimest. 
Hotellis asub ka restoran Senso, kohvik Cafe Boulevard ja lobby-baar.
Radisson Blu Hotel Olümpiale on antud Rohelise Võtme sertifikaat, mis on suurima ulatusega üleilmne majutuse ökomärgis. Lisaks on hotelli tunnustatud rahvusvahelise Safehotelsi sertifikaadiga.
K2

Tõusud K2 tippu

Esimestena tõusid K2 tippu 1954. aastal Itaalia ekspeditsiooni liikmed Lino Lacedelli ja Achille Compagnoni. Alles 1977. aastal õnnestus Jaapani ekspeditsioonil korrata itaallaste saavutust.   Tippu jõudis seongupaar Ichiro Yoshizawa ja pakistanlane Ashraf Aman. Ekspeditsiooni oli kaasatud 1500 kohalikku pakistanlastest pakikandjat. 1978. aastal käis tipus neli ameeriklast. 1979. aastal tõusis tippu tolle aja edukaim alpinist Reinhold Messner, kelle jaoks oli see viies tipputõus kaheksatuhandelisele (rohkem kui kellelgi teisel).
Naisalpinistidest jõudis esimesena K2 tippu 1986. aastal poolatar Wanda Rutkiewicz. Venemaa ja Ukraina alpinistid tõusid esmakordselt tippu 1992. aastal. Tuntuim USA alpinist Ed Viesturs käis tipus 1992. aastal, Soome tuntuim alpinist Veikka Gustafsson 1994. aastal. Vene päritolu tippalpinistid Anatoli Bukrejev ja Deniss Urubko ronisid tippu vastavalt 1993. aastal ja 2007. aastal. 2012. aastal juhtis edukalt lõppenud rahvusvahelist ekspeditsiooni K2-le noor šerpa alpinist Chhang Dawa Sherpa.
2014. aastal korraldas ameerika mägigiid Garrett Madison ajaloo esimese kommertsekspeditsiooni K2 tippu.
Ohvriterikkaim päev mäe K2 ajaloos oli 1. august 2008, mil hukkus 11 alpinisti rahvusvahelisest ekspeditsioonist. Õnnetuse põhjustas murduv jääkamakas, mis kiskus lahti 8200 meetri kõrgusel, järsul Pudelikaela-nimelisele nõlvale pandud turvaköied. 
K2 tipputõusude ajaloos kõige edukam hooaeg oli 2018. aastal, kui ainuüksi kahe järjestikuse juulipäeva jooksul käis tipus 63 mägironijat. 21. juulil tõusis tippu 31 ja 22. juulil 32 alpinisti (teiste seas Eesti alpinist Andras Kaasik). Esimese alpinistina maailmas laskus K2 tipult  baaslaagrisse suuskadel 22. juulil poola alpinist Andrzej Bargiel. Pärast seda on tipuskäijate koguarv tõusnud 466-ni.
2015. aasta seisuga on K2 tippu jõudmiseks läbitud 10 erineval marsruudil.

Alpinistid, kes tõusnud Džomolungma ja K2 tippu

Neid alpiniste, kes on tõunud maailma kahe kõrgema mäe (Džomolungma ja K2) tippu, on umbes 200 inimest (2018. aasta juuli seisuga). Nende seas Eesti alpinist Andras Kaasik (2018).
Esimene, kes käis mõlemas tipus oli Reinhold Messner (Everest, 1978; K2, 1979). Järgmisel aastal sai sellega hakkama jaapanlane Tsuneo Shigehiro (1980) ning 1983. aastal lisandusid nimekirja ameeriklane Louis Reichardt ja kolm jaapanlast. 9. alpinistina tõusis mõlema mäe tippu poolatar Wanda Rutkiewicz (1986). 2010. aasta mai seisuga oli prestiižses nimekirjas 148 mägironijat.
Assassin's Creed III: Liberation

"Assassin's Creed III: Liberation" on 2012. aastal Ubisoft Montreali, Ubisoft Milani ja Ubisoft Sofia toodetud ajaloolise seiklusmärulimäng, mis leiab aset virtuaalses New Orleansis aastatel 1765–1777. 
Mäng on neljas kõrvalmäng sarjas "Assassin's Creed" ja selle tegevus toimub samaaegselt "Assassin's Creed III" oma.
Kuigi mäng oli algselt mõeldud ainult PlayStation Vitale, ilmus see 2014. aastal "Assassin's Creed: Liberation HD"-na ka PlayStation 3, Xbox 360 ja Microsoft Windowsi jaoks. 2019. aasta märtsis ilmus mängu uuendatud versioon ka Xbox One'i, PlayStation 4 ja Microsoft Windowsi jaoks. 2019. aasta mais ilmus uuendatud versioon ka Nintendo Switchi jaoks.
Mark Snow

Mark Snow (sünninimi Martin Fulterman; sündinud 26. augustil 1946) on Ameerika Ühendriikide helilooja.
Ta on pälvinud 19 Emmyt.
Tema muusikat kasutati sarjades "Salatoimikud" ja "Kummituselausuja".
Ingrit Kala

Ingrit Kala (sündinud 17. detsembril 1968 Räpinas) on setu rahvakultuuri edendaja ja eesti orienteeruja.
Ta lõpetas 1986. aastal Värska Keskkooli ja 1991. aastal Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna.
Aastatel 1991–2007 töötas ta Värska Gümnaasiumis kehalise kasvatuse õpetajana, 2007–2009 õppealajuhatajana. 2006. aastast on ta OÜ Kurveri juhatuse liige. 2011. aastast on ta ka Seto Käsitüü Kogo tegevjuht ja juhatuse liige.
Aastatel 1986–2017 on ta võitnud Eesti meistrivõistlustel orienteerumises 17 kulda (neist 5 orienteerumisjooksus, 8 rattaorienteerumises ja 4 suusaorienteerumises), 21 hõbedat ja 17 pronksi.
Ta on Värska Orienteerumisklubi Peko liige.

Isiklikku

Tema abikaasa Raul Kudre on omavalitsustegelane ja orienteeruja, nende tütred on orienteerujad Daisy Kudre ja Doris Kudre.
Naftaleen

Naftaleen (varem nimetatud ka naftaliin) C₁₀H₈ on kondenseerunud tuumadega areenide klassi kuuluv orgaaniline aine. See on kergesti sublimeeruv kristalne värvuseta aine sulamistemperatuuriga 80,5ºC ja keemistemperatuuriga 218ºC.
Naftaleeni toodetakse kivisöetõrva keskõlifraktsioonist. Seda kasutatakse riidekoi tõrjevahendina ning värvainete jt keemiasaaduste tootmisel. Naftaleeni hüdrogeenimise produkte, tetrahüdronaftaleeni (tetraliini) ja dekahüdronaftaleeni (dekaliini) kasutatakse lahustitena.