google/wiki40b huggingface dataset:
Evelin Kõrvits

Evelin Kõrvits (18. oktoober 1972 Tallinn) on eesti muusikateadlane ja helilooja.

Haridus

Evelin Kõrvits on lõpetanud muusikateooria- ja kompositsioonierialal Georg Otsa nimelise Tallinna Muusikakooli (1995), kus tema loomingu juhendaja oli Alo Põldmäe ning Eesti Muusikaakadeemia muusikateaduse erialal (1999), lõputööks "Eesti muusikaelu ümberkorraldamine Nõukogude okupatsiooni algusaastatel (1940–1941)", juhendaja Toomas Siitan. Muusikaakadeemias võttis Kõrvits kompositsioonitunde Eino Tambergilt.

Tegevus

Evelin Kõrvits töötas Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia muusikateaduse (1997–2007) ja kompositsiooniosakonna (1998–2007) sekretärina. Alates õpinguperioodist Eesti Muusikaakadeemias on Evelin Kõrvits kirjutanud kontserdikavade jaoks annotatsioone ning hooajast 2004/2005 töötab ta Eesti Kontserdis muusikateadlasena. Tema sulest on ilmunud üle tuhande kontserdiannotatsiooni. Ta on esinenud ettekannetega Eesti Muusikateaduse Seltsi ja Eesti Heliloojate Liidu üritustel. Aastast 1997 on ta tegutsenud ka vabakutselise noodigraafikuna. Evelin Kõrvits on laulnud koorides (Tallinna Raekoja Kammerkoor, Haapsalu Festivali Koor) ning osalenud rahvusvahelises projektikooris EuropaChorAkademie mitme vokaalsümfoonilise suurvormi ettekandel Saksamaal.
Evelin Kõrvits on 1998. aastast Eesti Muusikateaduse Seltsi ja 1999. aastast Eesti Heliloojate Liidu liige.
Muusika kõrval on talle olulised tegevusalad ka kokandus, aiapidamine, korilus ja ornitoloogia.

Looming

Tema heliloomingusse kuuluvad peamiselt vaimulikud soolo- ja koorilaulud (umbes 40), mille kõrval ta on kirjutanud ka klaveripalu ja kammermuusikat. Enamik autori kirikumuusikast on sündinud repertuaarivajadusest kahele vokaalkoosseisule, kus ta on aastaid laulnud: kogudustevaheline Credo-Allika kammerkoor (varemalt Credo) ja Tallinna metodisti kiriku juures tegutsev gospelansambel Sela.
Viimastel aastatel on Evelin Kõrvitsa looming jõudnud ka laiema kuulajaskonna ette: üle-eestiliste kirikukooride ja orkestri saatel on see kõlanud näiteks Lootuse Festivalil Saku Suurhallis (2009), Tartu vaimulikul laulupeol (2010), Kristuspäeval Lilleküla staadionil (Kiievi Sümfooniaorkestriga) (2012) ning jõulukontserdil "Immanuel" Tallinna Kaarli ja Tartu Pauluse kirikus (2014). 2014. aastal toimusid kaks kontserti (25. mail Tallinna vanalinna päevade raames Peeter-Pauli kirikus ja 15. juulil XXII Rapla Kirikumuusika Festivalil), kus Credo-Allika kammerkoor ja Collegium Consonante orkester esitasid läbilõike autori loomingust. Kõrvits on tegelenud ka arranžeerimisega, mahukaim töö on olnud Leo Normeti ja Boris Kõrveri opereti "Hermese kannul" arranžeerimine (esiettekanne 2004 Tallinnas).
2015. aasta lõpul ilmus Evelin Kõrvitsa esimene autoriplaat "Nagu liiva mere ääres" 19 teosega, mida esitavad Credo-Allika kammerkoor ja Collegium Consonante orkester, kaastegev on ka vanamuusikaansambel Tuli Taevast ning vokaal- ja instrumentaalsolistid.
Kaali raamatukogu

Kaali raamatukogu on raamatukogu Saare maakonnas Saaremaa vallas Kaali külas. Raamatukogu juhataja on Tiina Süld.
A. Tõnisson & Ko

AS A. Tõnisson & Ko oli Eesti esimesel iseseisvusajal Tallinnas tegutsenud sanitaartehnikaettevõte, mille tegevusvaldkonnad oli malmivalu, sh kanalisatsioonikaevuluukide ja -torude ning keskkütteseadmestiku valmistamine ning sanitaartehnika müük. Ettevõtte rajaja ja omanik oli Aleksander Tõnisson.
Firma asutasid 15. veebruaril 1914 Aleksander Tõnisson ja Paul Uusmann, võttes üle varem A. Mathiesenile ja veel varem Andreesenile kuulunud ettevõtte.
Ettevõtte kontor asus Tallinnas Rüütli 28-30.
1934. aastal võeti vahi alla ja paigutati vangimajja ettevõtte vapsist laekur Johannes Potter, kes oli omastanud ja raisanud umbes 5000 krooni ettevõtte raha.
Ettevõtte kontor ja tehnilise büroo ruumid hävisid tulekahjus 5. mail 1940, kannatada said ka kauplus ja materjalide ladu.
Prenool

Prenool ehk 3-metüül-2-buteen-1-ool ehk 3,3-dimetüülallüülalkohol on allüülne alkohol, mille keemiline valem on (CH₃)₂C=CHCH₂OH.
Prenool on vees lahustumatu, kuid enamikus orgaanilistes lahustites lahustuv õlijas värvitu vedelik, mille keemistemperatuur on 140 ºC.
Prenool on paljude looduslike isoprenoidsete alkoholide (geraniool, farnesool), terpeenide ja steroidide struktuuris esinev lüli ("ehituskivi"). Prenooli polümeriseeritakse dehüdratiseerimisreaktsioonide abil. Sealjuures tekivad molekuli isopenteenile vastavad lülid, kusjuures ahela lõpetab hüdroksüülrühm. Niimoodi saadavad polümeerid, mida nimetatakse polüprenoolideks, võivad sisaldada kuni sada isopenteenlüli. Need isoprenoidalkoholid on tähtsad proteiinide, karotenoidide, A-, E- ja K-vitamiini, samuti kolesterooli tekkimisel. Kolesterooli koosseisus on 6 isopropeenrühma.
Prenoolil on puuviljalõhn, mistõttu teda kasutatakse parfümeerias.
Prenool, geraniool, farnesool ja geranüülgeraniool klassifitseeritakse kui prenoolid.
Antsla–Vaabina maantee

Antsla–Vaabina maantee (registrinumbriga 70) on üks Eesti tugimaanteedest. 
See saab alguse Antsla linnas Veski ja Jaani tänavate ristmikul ning kannab Antsla linnas Kreutzwaldi tänava nime. Tee pikkus on 6,9 km. Tee lõpeb Vaabina ja Lümatu külade piiril Võru–Kuigatsi–Tõrva maantee 22. kilomeetril.

Asulad Antsla–Vaabina maanteel

Antsla linn, Kraavi küla, Vaabina küla.
Tarbja Raamatukogu

Tarbja Raamatukogu on rahvaraamatukogu Paide linnas Tarbjal aadressil Kooli tee 1.
Raamatukogu alustas tööd 1992. aastal kolmetoalises korteris, kust koliti Tarbja Lasteaed-Algkooli ruumidesse.
Vahe (hulgateooria)

Näited

Näiteks hulkade {1, 2, 3, 4} ja {3, 4} vahe on {1, 2}.

Täiend

Hulkade vahe abil defineeritakse hulga täiend. Hulga A täiendiks universaalse hulga U suhtes nimetatakse hulka U \ A ja tähistatakse A^c või \overline{A}.
Stephen Colbert

2006 White House Correspondents' Association Dinner

29. aprillil 2006 oli Stephen Colbert 2006. aasta Valge Maja korrespondentide liidu lõunasöögile kutsutud meelelahutujaks, kus ta seisis president George W. Bushi lähedal. Sellel üritusel naeruvääristas ta nii meediat kui ka presidenti.

Presidendivalimiste kampaania 2008

Colbert andis 2007. aasta jooksul "The Colbert Reporti" väljamõeldud tegelaskuju kaudu vihjeid, et soovib kandideerida Ameerika Ühendriikide presidendiks. Spekulatsioonid suurenesid pärast tema raamatu "I Am America (And So Can You!)" avaldamist. 16. oktoobril 2007 teatas ta avalikult oma saates, et kandideerib nii demokraatide kui ka vabariiklaste nimekirjas, kuid ainult oma Lõuna-Carolina "lemmikpojana" ("favorite son"). Ta loobus vabariiklasena kandideerimisest, kuna ta pidi tasuma 35 000 USA dollarit, et osaleda Lõuna-Carolina eelvalimistel. Ta jätkas kandideerimist demokraadina. 28. oktoobri 2007 tegi ta kampaaniat Lõuna-Carolina pealinnas Columbias, mille käigus linnapea Bob Coble kinkis talle linna võtme.
Ta pidi lõpetama mõlemad kampaaniad, sest ei demokraadid ega vabariiklased ei soovinud nende jätkumist.

Eraelu

Kuigi ta kehastab "The Colbert Reporti" saates parempoolset saatejuhti, peab ta ennast demokraadiks.

Auhinnad

Colbert sai "The Daily Show" stsenaristina koos teistega 2004., 2005. ja 2006. aastal kolm Emmy auhinda ning 2008. aastal veel "The Colbert Reporti" käsikirja eest.
2012. aastal oli ta läbi aegade esimene mees, kes pääses nimekirja "Maxim Hot 100". Ta sai selles edetabelis 69. koha.
Georg Lukas

Georg Lukas (12. oktoober 1914 Kontši-Savva – 16. juuni 1988) oli eesti õpetaja.
Georg Lukas on maetud Kullamaa kalmistule.

Isiklikku

Tema isa August Lukas oli õpetaja, samuti ka abikaasa Leida Lukas.
Orajõe mõis

Orajõe mõis (saksa keeles Orrenhof) oli riigimõis Häädemeeste kihelkonnas Pärnumaal.
Mõis rajati 1730. aastatel Tahkuranna mõisast eraldatud alast.
Tobias Josef Zech

Poliitiline tegevus

Aastal 2002 valiti ta Garching der Alz piirkondlikku nõukogusse, kus alates 2007. aastast töötas ta turismi konsultandina ning alates 2008. aastast KSL fraktsiooni esimehena. Aastal 2009 valiti ta KSL Garching linnaosa esimeheks ja Noorteliidu Altötting piirkondlikuks esimeheks, alates 2011. aastast oli ta Ülem-Baieri Noorte Liidu esimees. Alates 2013 on ta tööhõive- ja sotsiaalkomisjoni liige, majanduskoostöö ja arengukomisjoni liige, parlamentaarse säästva arengu nõuandekomisjoni asetäitja, samuti Euroopa Nõukogu Parlamentaarses Assamblees Saksamaa esindaja.
Suurliblikad

Suurliblikad (Macrolepidoptera) on rühm liblikalisi.
Neid eristatakse pisiliblikatest. 
Suurliblikad jaotuvad päevaliblikateks ja ööliblikateks.
Leonhard Õsso

Leonhard Õsso VR I/3 (5. juuli 1895 Ropka vald, Tartumaa – 8. juuli 1941 Tartu) oli eesti advokaat.
Ta lõpetas 1926. aastal Tartu Ülikooli õigusteaduskonna.
Osales Vabadussõjas, 1927–1932 vandeadvokaadi abi Valgas ja Tartus, 1932–1940 vandeadvokaat Tartus. Vangistati suvel 1941 ja mõrvati Tartu vanglas.
Ta oli advokaat Ernst Õsso vend.
Bingo

Bingo on hasartmäng, mille ajalugu ulatub tagasi kuueteistkümnenda sajandi Itaaliasse.  Mängu kaasaegne versioon arenes algselt Itaalia lotomängust "Il Gioco del Lotto d'Italia", hiljem ka Prantsuse mängu "Le Lotto" põhjal.
Kaheksateistkümnedal sajandil jõudis bingo Ühendkuningriiki, kus seda mängitakse senini nii selleks spetsiaalselt ette nähtud saalides kui ka online.
Bingo nõuab mängijatelt oma piletite kontrollimist ja hüüdja poolt nimetatud numbrite äramärkimist. Numbrid saab hüüdja pallidelt, mis valitakse välja bingo masina poolt. Masin on varustatud juhuslike arvude generaatoriga, mis tagab, et mäng on õiglane ja loositud numbrid ettearvamatud.
Bingo mängu eesmärgiks on ära märkida kindel muster enne, kui seda teevad teised mängijad. See võib olla diagonaal, kaks diagonaali, neli nurka või ka antud platvormile unikaalne muster, kusjuures peaauhind läheb tavaliselt mängijale, kes saab "täismaja" (full house), märkides võidunumbrid ära enne teisi.
Ühendkuningriiki hendkuningriikides oli bingo eriti populaarne 1970. - 1980. aastatel, mil paljud mängijad külastasid bingosaale oma linnades või tavaliselt rannikualal paiknevates puhkekeskustes.
Siin võeti kasutusele sellised kuulsad hüüded nagu "kaks paksu daami" (kui hüütakse numbrit 88), "clickety click" (66) ja "Burlington Bertie" (30).
Kaasaajal on kõige populaarsem veebibingo, mille puhul peetakse kinni samadest mängureeglitest kui traditsioonilises bingos, ent mängitakse veebis, kasutades arvuteid, nutitelefone ja tahvelarvuteid.
Marcelo Vieira

Koondisekarjäär

Esimest korda mängis Marcelo Vieira Brasiilia jalgpallikoondises 5. septembril 2006 Londonis White Hart Lane'il sõprusmängus Walesi jalgpallikoondise vastu ja lõi kohe värava. Ta sai palli väljaspool karistusala, lõi sealt peale ja tabas.
2008. aasta suveolümpiamängude valikturniiriks oleval 2007. aasta Lõuna-Ameerika noorte meistrivõistlustel mängis Brasiilia ilma Vieirata, läbis turniiri ainsana ilma kaotuseta ja tuli Lõuna-Ameerika meistriks. Olümpiamängudele kutsus peatreener Dunga aga hoopis teised mängijad, sealhulgas Vieira. Brasiilia olümpiakoondise 18 mängijast mängis kodumaal üksnes 4, valikturniiril esinenud koosseisust seevastu kõik. Pekingi olümpial mängis Vieira kõik Brasiilia kohtumised kaasa algusest lõpuni. Avamäng Belgia jalgpallikoondisega 7. augustil kulges tasavägiselt seni, kuni Belgia jäi 72. minutil kümnekesi ja enne lõppu üheksakesi. 79. minutil lõi Brasiilia mängu ainsa värava. 10. augustil alistas Brasiilia Uus-Meremaa jalgpallikoondise 5:0 ja 13. augustil Hiina jalgpallikoondise 3:0. Veerandfinaalis Kameruni jalgpallikoondise vastu 16. augustil näidati võistlejaile kokku 13 kollast kaarti, sealjuures Marcelole 25. minutil. Alates 51. minutist mängis Brasiilia enamuses, aga väravat lüüa ei suutnud. Alles lisaajal, 101. ja 105. minutil lõi Brasiilia võiduväravad, neist viimase Marcelo. 19. augustil kaotas Brasiilia poolfinaalis Argentina jalgpallikoondisele 0:3 ja alistas pronksimängus teist korda Belgia 3:0. 86. minutil sai Marcelo jälle kollase kaardi.
12. augustil 2009 kutsuti Marcelo Vieira koondisse sõprusmänguks Eesti jalgpallikoondise vastu, aga ta pidi sellest vigastuse tõttu loobuma.
Pärast seda, kui Dunga asemel sai Brasiilia koondise peatreeneriks Mano Menezes, valiti Vieira taas Brasiilia koondisse sõprusmänguks USA jalgpallikoondise vastu 10. augustil 2010 ja Mehhiko jalgpallikoondise vastu 11. oktoobril 2011. Viimases lõi ta mängu viimase värava ja valiti kohtumise parimaks mängijaks. Tema värav oli imeline, sest enne värava löömist triblas ta mööda mitmest vastasmängijast.
Oma kolmanda värava lõi ta 28. veebruaril 2012 sõprusmängus Šveitsis Bosnia ja Hertsegoviina jalgpallikoondise vastu. Neljanda 4. mail 2012 USA jalgpallikoondise vastu. Viienda ja seni viimase 27. märtsil 2017 MM-i valikmängus Paraguay vastu.
Ta kuulus Brasiilia olümpiakoondisse 2012. aasta suveolümpiamängudel, mil võideti hõbemedali.

Eraelu

2008 abiellus Marcelo Vieira oma kauaaegse sõbranna Clarisse Alvesega. 24. septembril 2009 sündis neil poeg Enzo Alves Vieira.
26. juulil 2011 sai Vieira Hispaania kodakondsuse. Alates sellest päevast ei peeta teda Euroopa Liidus enam võõrmängijaks.
Tallinna Moenädal

Tallinna moenädal (inglise Tallinn Fashion Week) on Tallinnas toimuv moeüritus. Üritust korraldab Eesti Moedisaini Liit.
Ürituse kestel jagatakse muu hulgas auhinda Kuldnõel.
James Stewart

Tunnustus

Viiel korral kandideeris James Stewart oma rollide eest Oscari ja kolmel Kuldgloobuse nominatsioonile. 1941. aastal pärjati ta parima meespeaosatäitja kullast kujuga rolli eest filmis "Philadelphia lugu". Kuldgloobus anti Stewardile üle 1974. aastal rolli eest telesarjas "Hawkins" (1973–1974).
1965. aastal anti näitlejale Cecil B. DeMille'i nimeline elutööauhind ja 1985 elutöö Oscar.
Alates 1960. aastast on Stewartil Hollywoodi kuulsuste alleel (Hollywood Walk of Fame) aadressil 1708 Vine Street nimeline täht.
1999. aastal avaldatud edetabeli "AFI's 100 Years...100 Stars" (Ameerika Filmiinstituut) tulemuste põhjal asub näitleja meesstaaride tabelis kolmandal kohal.
Wiednitzi vald

Vallaosad

Wiednitz ja Heide (aastani 1950: Grube Heye III).
Cloyne

Cloyne (iiri keeles Cluain) on väikelinn Iirimaal Corki krahvkonnas Munsteri provintsis, Midletonist 7,6 km kagus. 2011. aastal oli Cloyne'is 1562 elanikku.
Cloyne'is asub Iirimaa anglikaani kiriku (Church of Ireland) Cork, Cloyne ja Rossi diötseesi keskus ja selle järgi on saanud nime katoliku kiriku Cloyne'i diötsees. Püha Colemani katedraal Cloyne'is on anglikaani katedraal (ehitatud 1250. aasta paiku), Corki lahe ääres Cobhis asub aga roomakatoliku kiriku piiskopikirik Cobhi katedraal (ehitatud 1815), mille kaitsepühak on samuti püha Colman Cloyne'ist. Linna sümboliks on ümartorn, mis ehitati 560. aasta paiku koos püha Colmani rajatud kloostriga.
Cloyne'i anglikaani piiskop oli 1734–1752 filosoof George Berkeley. Linnast on pärit ka Texase arhitekt Nicholas Joseph Clayton (1840–1916), Austraalia kohtunik John Madden (1844–1918) ja arvukalt sportlasi, kelle alaks on hurling (Donal Óg Cusack, Diarmuid O'Sullivan, Paudie O'Sullivan, Christy Ring jpt).
Lachavičy

Ajalugu

Lachavičyt mainitakse esimest korda juba XV sajandil. XVI sajandi alguses läks asula Goštautaste suguvõsa valdusse. Aastal 1542 sai asula omanikuks Barbara Radziwiłłówna, kelle kaudu aastal 1547 sai asulast suurvürstide valdus. Esimene täpselt dateeritud dokument asula kohta pärineb aga aastast 1572, mil asula omanikeks said Chodkiewiczid ja asulast sai krahvkonna keskus.
XVI sajandi lõpus ehitati Lachavičysse kivist kindlus, mida tugevdasid algusest peale neli bastioni. Juba aastail 1695-1596 jooksid kasakad kindlusele tormi, aga edutult.
XVII sajandi alguses sai Lachavičyst alev, ühtlasi läks see aastal 1635 Sapiehade valdusse. Uputuse ajal piirasid kindlust kuus kuud Moskva väed. kuid edu neil ei olnud. Lachavičy jäi ainsaks kindluseks Leedu aladel, mida vaenlastel ei õnnestunud vallutada. Kindlus hävis Põhjasõja ajal, mil kindluse kahurid Słucki kaitseks konfiskeeriti. Aastal 1706 piirasid Rootsi väed kindluse sisse ja kui seda kaitsnud kasakate väesalk alistus, siis hävitasid rootslased kindluse, koos sellega ka selle juures asunud alevi.
Lachavičy kuulus algselt Navahradaki vojevoodkonda ja Navahradaki maakonda. XVIII sajandi alguses läks asula Massalskite valdusse, ent aastast 1775 sai sellest riikliku alluvusega alev. 
Aastal 1793 läks alev teisel Poola jagamisel Vene impeeriumi koosseisu. Lachavičy hakkas kuuluma Minski kubermangu Słucki kreisi. Asula hakkas arenema pärast raudtee ehitamist XIX sajandi kaheksakümnendatel aastatel.
Aastast 1921 oli Lachavičy Poola koosseisus, 1939. aastal liideti Valgevene NSV-ga. Linnaõigused sai asula aastal 1931.
Porsche

Dr Ing. h. C.F. Porsche AG, lühidalt Porsche AG, on saksa sportautode tootja, mille peakorter on Zuffenhausenis. Zuffenhausen on osa Stuttgardist.
Porsche loodi 1931. aastal Ferdinand Porsche projekteerimise osakonnana.
Porsche kuulub Volkswagen AG-le, mille enamusosalus kuulub Porsche Automobil Holding SE-le.
Porsche praegusse koosseisu kuuluvad 718 Boxster/Cayman, 911, Panamera, Macan ja Cayenne.
Tekstitöötlusprogramm

Tekstitöötlusprogramm ehk tekstiprotsessor on arvutiprogramm, mis võimaldab arvutis teha tekstitöötlust.
Üldmüts

Üldmüts on valge põhja ja musta servaga tekkel, mida võivad kanda kõik üliõpilased. Apollo templi märgi järgi on seda nimetatud ka apolloks. Üldmüts on eriti laialt levinud Soomes, kus akadeemilise organisatsiooni värvid on tekli sisse õmmeldud voodrina.
Ukraina Riiklik Statistikateenistus

Ukraina Riiklik Statistikateenistus (ukraina keeles Державна служба статистики України) on Ukraina majandusarengu ja kaubanduse ministeeriumi (Міністерство економічного розвитку і торгівлі України) haldusalas olev Ukrainas statistiliste andmete kogumise ja levitamise eest vastutav organ.
Kuni 2010. aastani oli asutuse nimi Ukraina Riiklik Statistikakomitee (Державний Комітет Статистики України).
New Orleansi voodoo

New Orleansi voodoo ehk Louisiana voodoo on nimetus Aafrika diasporaast pärinevale ja põhiliselt USA-s, Louisiana osariigis levinud uskumuste kogumile. New Orleansi voodoo on alguse saanud prantslaste poolt Aafrikast sinna toodud orjadest, kelle kultuuri ja religiooni segunemiselt kristlusega selline usundivorm tekkis. Louisiana voodoo võtmeelementideks on erinevate taimede kasutamine, mürgid ja rituaalide abil kõikvõimalike kaitsvate või vaenlasele kahjutoovate amulettide loomine.
Pangodi vald

Pangodi vald (saksa keeles Spankau) oli vald Tartumaal Nõo kihelkonnas (teistel andmetel Nõo ja Kambja kihelkonnas). Valla pindala oli 57 km² ja elanikke oli 1219 (1934. aasta seisuga). Vald eksisteeris 1866–1939.
Vallas oli 310 talundit ja elamut ning need kasutasid 4320 ha maad.
Vallas asus Pangodi asundus.
1894 liideti Pangodi vallaga Vana-Nõo vald.
Üldtantsupidu

Üldtantsupidu on üleriigiline rahvatantsupidu. Tänapäeval ühtivad üldtantsupidude toimumisajad üldlaulupidude omaga ning neid korraldab Eesti Laulu- ja Tantsupeo Sihtasutus. Kõik peod on toimunud Tallinnas. Järgmine üldtantsupidu toimub 2024. aastal.
Infotark

Infotark on Eesti aktsiaselts, mis müüb kontoritarbeid, -tehnikat ja -mööblit; ühtlasi Eesti suurim sellelaadne ettevõte. 
Ettevõtte kasutab kaubamärki Büroomaailm.
Ettevõte asutati 16. oktoobril 1993.
Ettevõttel on üle Eesti kaheksa kauplust. 2002 avas ettevõte esimese kaupluse ka Leedus (tänapäeval kolm kauplust) ja 2007 Lätis Riias.
Alates 2005 kuulub ettevõte Skandinaavia kaubaketti Nordic Office.
Kaija Kesa

Kaija Kesa (sündinud 1. märtsil 1978 Tallinnas) on eesti graafik.
Stantsimine

Koostis

Olemas on palju eriliigilisi stantse, kuid põhimõtteliselt on neil kõigil üks sarnasus: neil on liikuv osa mida kutsutakse templiks ja paigalseisev osa mille nimetus on matriits.
Põhjavee survetase

Põhjavee survetase ehk piesomeetertase ehk piesomeetriline tase (inglise piezometric groundwater level) on maapinnast üles- või allapoole jääv kujuteldav tase, milleni veepind tõuseks survepõhjaveega (või surveta põhjaveega) ühenduses olevas piesomeetris.
Põhjavee survetase antakse enamasti mingi rõhtsa võrdlustasandi (nt merepinna) suhtes.
Valguta mõis

Valguta mõis (saksa keeles Walguta) oli rüütlimõis Rannu kihelkonnas Tartumaal. Nüüdisajal jääb mõis Tartu maakonda Elva valda.

Ajalugu

Mõis rajati 17. sajandil.
Mõisa viimased omanikud enne 1919. aasta mõisate võõrandamist olid Siversid.

Mõisaansambel

Mõisa puidust peahoone ehitati arvatavasti 19. sajandi esimesel poolel või keskpaigal. 1931. aastal ehitati peahoone põhjalikult ümber, et seda kasutada koolimajana.
Aleksander Mugur

Aleksander Mugur (7. juuli 1884 Vastemõisa vald, Suure-Jaani kihelkond, Viljandimaa – 17. aprill 1975 Tallinn) oli Eesti raskejõustiklane.
Aastal 1908 osales ta poksis elukutseliste maailmameistrivõistlustel.
Ta oli 1923. aastal moodustatud Eesti Rahvusvahelise Elukutseliste Maadlejate Ühingu üks asutajaid.
Nikko nulg

Kirjeldus

Puu kasvab tavaliselt kuni 30, harva kuni 40 m kõrguseks, tüve läbimõõt on kuni 1,0 (1,5) m. Võra on laikoonusja kujuga. Tüve koor on noortel puudel sile, hall, vanematel puudel hallikaspruun, kestendav. Pungad on pruunid, 3–5 mm pikkused, keskmiselt või tugevalt vaigused. Võrsed on läikivad, karvadeta, hallid või pruunikad, sügavate vagudega. Okkad on 1–3 cm pikkused, pealt läikivad ja tumerohelised, allküljel kaks heledat 11–13 realist õhulõheriba, tipuosas väikse sisselõikega, kahe vaigukäiguga, noortel puudel terava, vanematel poolterava või tömpja tipuga.
Õitseb mais-juunis, käbid valmivad oktoobris. Isasõisikud on 10–20 mm pikkused, kollakaspruunid. Käbid on püstised, noorena tumepurpurjad, valminult purpurjaspruunid, pikkus 7–12 cm, läbimõõt 1,5–2 cm. Seemnete kestad on 6–9 mm, tiivakesed umbes 10–12 mm pikkused.

Levikuala ja ökoloogia

Nikko nulg on levinud Jaapani kesk- ja lõunaosas (Honshūl, Shikokul ja Kyūshūl), kus ta kasvab mägedes 700–2200 m kõrgusel üle merepinna. Kasvuvöönd asub kõrguslikult momi nulu ja jaapani nulu metsavööndite vahel. Kasvab üldjuhul segametsades, harva puhaspuistus. Ta talub hästi varju, kuid kasvukiirus on sel juhul väga väike.
Temaga kasvavad koos järgmised puuliigid: eriokkaline tsuuga (Tsuga diversifolia), hondo kuusk (Picea jezoensis var. hondoensis), korea seedermänd (Pinus koraiensis), jaapani mänd (Pinus parviflora), jaapani elupuu (Thuja standishii), kivikask (Betula ermanii), täkiline pöök (Fagus crenata) jt.

Kasvatamine Eestis

1861. aastal Euroopasse toodud nikko nulg pole meil kuigi külmakindel, kuna ta talub talvel külmakraade kuni –23...–29 °C. Katsetada võiks eelkõige saartel ja Lääne-Eesti rannikupiirkonnas. Meie sisemaa karmimad talved põhjustavad talle tugevaid külmakahjustusi, puu võib külmuda kuni lumepiirini. Heitgaaside ja tahmaga saastunud õhku talub ta sarnaselt mandžuuria nuluga üsna rahuldavalt. Suuremaid puid (kuni 8 m) kasvab meil Tallinna Botaanikaaias.
Jõhvi postijaam

Jõhvi postijaam oli postijaam Jõhvis.
Postijaam valmis 1782. See oli esimene kivist postijaam Põhja-Eestis.