google/wiki40b huggingface dataset:
Jarl Magnus Riiber

Jarl Magnus Riiber (sündinud 15. oktoobril 1997 Oslos) on Norra kahevõistleja.
2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis võitis ta suure mäe meeskonnavõistlusel hõbemedali. Nii suure mäe kui ka normaalmäe individuaalvõistusel pidi ta leppima neljanda kohaga.
2019. aasta maailmameistrivõistlustel Seefeldis tuli ta noormaalmäel ja võistkonnavõistluses maailmameistriks ning võitis sprindivõistluses koos Jan Schmidiga hõbemedali.
MK-sarjas tegi ta debüüdi 6. detsembril 2014 Lillehammeris. Esimest korda jõudis ta poodiumile juba kuu aega hiljem, kui oli 16. jaanuaril 2015 Seefeldis kolmas. Esimese etapivõidu sai ta 6. veebruaril 2016 Oslos.

Maailma karikavõistlustel

Jarl Magnus Riiber on osalenud 48 maailma karika etapil (seisuga 14. veebruar 2019) ja jõudnud poodiumile 22 korral, millest 11 korral kõige kõrgemale astmele.
Gölenkamp

Geograafia

Gölenkamp asub Nordhornist loodes.
See kuulub valdade ühendusse (Samtgemeinde) Uelsen.
Vallas asuvad Gölenkamp, Haftenkamp ja Hardinghausen.

Ehitised

Spöllberg, kalm pronksiajast asub Gölenkampis.
Ülo Lepp

Ülo Lepp (29. detsember 1917 – 28. aprill 2003) oli eesti arst ja arstiteadlane.
1936. aastal lõpetas ta Hugo Treffneri Gümnaasiumi. 1937. aastal astus Tartu Ülikooli arstiteaduskonda, samast aastast Eesti Üliõpilaste Seltsi liige. Lõpetas Tartu Ülikooli 1944. aastal.
1953. aastal kaitses ta Tartu Riiklikus Ülikoolis väitekirja "Suurte arterite pingsusseisundi võrdlev hinnang hüpertooniatõbiseil, eriti pulsilaine levimiskiiruse määramise alusel" ning sai  meditsiiniteaduste kandidaadi kraadi.
Aastatel 1960–1991 töötas ta Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna sisehaiguste kateedri dotsendina ja kardioloogiakliiniku arstina.
Ta harrastas suusatamist, tennist, ratsutamist ja matkamist. Matkates on ta käinud Elbruse tipus.

Isiklikku

Tema isa oli arstiteadlane Feliks Lepp.
Ionisatsioonienergia

Ionisatsioonienergia on energia, mis kulub elektroni eemaldamiseks üksikult aatomilt (või molekulilt). Teisiti öeldes on tegemist elektroni seoseenergiaga aatomis (või molekulis). Mida väiksem on ionisatsioonienergia, seda meelsamini loovutab aatom (või molekul) elektroni ja ioniseerub.
N-taseme ionisatsioonienergia on energia, mis kulub aatomilt või molekulilt n-inda elektroni eemaldamiseks, kui n - 1 elektroni enne seda on juba ära võetud. Reeglina on iga järgmise taseme ionisatsioonienergia eelmisest suurem, kuna elektron on aatomituumale lähemal.
Ruu kaitseala

Ruu kaitseala on maastikukaitseala Jõelähtme vallas Ruu küla lõunaosas.
Kaitseala moodustati aastal 2017.
Sufiks

Sufiksid ehk järelliited on morfeemid, mida lisatakse sõna lõppu juure või tüve järele.
Leksikaalsetele morfeemidele võib järgneda mitu sufiksit.
Sufiksi abil moodustatakse uus sõna või sõnavorm.
Ansambel Maasikad

Kontserttegevus

Maasi Poisid on korduvalt üles astunud Orissaare Kultuurimaja korraldatud üritustel, samuti Saaremaa õllepeol Õlletoober, jaanipäeva tähistamistel Ruhnus, Tagaverel, Orissaares ja mujal, mitmeid kordi Illiku Päevadel. Suviti esineb Maasi Poisid ka Kuressaares Antiigiaia Paargu vabaõhukohvikus.
Ansambel on tantsuks mängimas käinud ka pulmades, sünnipäevadel, firmapidudel ja muudel tähtpäevadel.
Kordon

Kordon (prantsuse sõnast cordon) on piirivalvepunkt või piirivalveallüksus või selle allüksuse asukoht (allüksust ja selle asukohta nimetatakse ka piirivalvekordoniks).
Kuzma Minin

Kuzma Minin (õieti Kuzma Minitš Zahharjev-Suhhoruk; vene keeles Кузьма Минин; surnud 1616) oli Segaduste ajal Vene teise maakaitseväe organiseerija ja üks juhte, Nižni Novgorodi possaadiinimene.
Haakon Shetelig

Haakon Shetelig (25. juuni 1877 – 22. juuli 1955) oli norra arheoloog, kes koos oma rootsi kolleegi Gabriel Gustafsoniga kaevas välja ja konserveeris aastatel 1904–1905 Osebergi laevmatuse.
Aastast 1901 töötas Shetelig Bergeni muuseumi konservaatorina ja oli aastatel 1915–1942 arheoloogiaprofessor.
Läänemaa JK

Ajalugu

Läänemaa Jalgpalliklubi loodi 18. juulil 2010. Klubi asutasid Tiit Koel, Ailar Ladva, Aavo Tomingas, Žan Vjazemski, Talis Vare ja Tarmo Õuemaa.

2011–12

Klubi esimene ametlik kohtumine peeti 9. aprillil 2011 IV liiga lääne piirkonna I vooru kohtumises võõral väljakul Märjamaa Kompaniiga, mis kaotati seisuga 1:3.
Esimene võit saavutati II vooru kohtumises, mis peeti koduväljakul Kärdla Linnameeskonna duubli vastu. Kohtumine võideti seisuga 5:1.
Klubi lõpetas debüüthooaja IV liigas kuuendal kohal.
Läänemaa Jalgpalliklubi alustas oma teist liigahooaega tugevalt, alistades esimese vooru kohtumises liiga uustulnuka PSK Alexela 5:0. Esimene kaotus saadi 4. voorus FC Toompea 1994 vastu, kui koduväljakul tunnistati külaliste 0:1 paremust. Teine kaotus tuli kevadringi viimases mängus Maccabi vastu, kui jäeti võõral väljakul 1:3 alla. Liigatiitel kindlustati 4:0 võiduga Kärdla LM Dagöplasti üle. Hooaeg lõpetati kindla 7:1 võiduga Maccabi üle. Läänemaa Jalgpalliklubi lõpetas oma teise hooaja IV liiga lääne piirkonnas esikohal.
Hooaja lõpus selgitati esmakordselt IV liiga üldvõitja ning Läänemaa Jalgpalliklubi mängis poolfinaalis IV liiga lõuna piirkonna võitja FC Pubi Trehviga. Läänemaa Jalgpalliklubi kaotas koduväljakul 1:4.

2013

2013. aastal tegi Läänemaa Jalgpalliklubi oma debüüdi Eesti jalgpalli meistrivõistluste III liigas. Esimene kohtumine III liigas kaotati seisuga 2:6 Rapla JK Atlile. Esimene võit kolmandas liigas saavutati FC Lelle üle, kellest koduväljakul 3:1 jagu saadi. Viis mängu enne hooaja lõppu juhiti liigat, kuid viimastest mängudest suudeti võita kõigest kaks, millest üks tühistati. Hooaeg lõpetati neljanda kohaga.

2014

2014. aastal mängis Läänemaa JK Haapsalu esimese Läänemaa meeskonnana Eesti jalgpalli meistrivõistluste II liigas. Hooaeg lõpetati 12. kohal ning üleminekumängudel kaotati üldskooriga 0:10 SK Imavere Forssile ja langeti III liigasse.

2015–17

2015. aastal mängis Läänemaa JK Haapsalu kolmandas liigas ning hooaeg lõpetati tabeli kolmandana, tabelis 45 punkti. Neid edestasid 46 punktiga Kärdla Linnameeskond ning 55 punktiga Pärnu Jalgpalliklubi.
2015. aastal oli Läänemaa Jalgpalliklubi esindusmeeskonnal ka duubelmeeskond, Läänemaa JK Haapsalu II, mis mängis IV liiga lääne piirkonnas ning saavutas 23 punktiga 10 meeskonna konkurentsis seitsmenda koha.
2016. aastal mängis Läänemaa JK Haapsalu kolmandas liigas ning lõpetati neljandana, omades tabelis 47 punkti. Neid edestasid 49 punktiga FC Nõmme United II, 57 punktiga Pärnu JK Vaprus ja 57 punktiga Raplamaa JK.
2017. aastal lahkus meeskonnast laenulepingu alusel meeskonna kapten Aare Avila, kes liitus Esiliiga B klubi Vändra JK Vaprusega. Samuti lahkusid meeskonnast Jako Kariste ja Karmo Einmann, kes liitusid Esiliiga klubi Tallinna FC Flora U21 meeskonnaga ning Talis Tamm, kes liitus II liiga klubi Saue JK Laagriga.
2017. aastal mängib Läänemaa JK Eesti jalgpalli meistrivõistluste III liiga lääne piirkonnas.

Kodustaadion

Läänemaa Jalgpalliklubi peab oma kohtumisi Haapsalu linnastaadionil, mis mahutab ligi 1100 pealtvaatajat. Klubi reservväljakuks on Haapsalu kunstmuruväljak, mis asub kohe muruväljaku kõrval.
Valga Kommunist

Valga Kommunist oli  1952-1962 Valgas ilmunud ajaleht, mis vahendas Valga linna ja selle lähiümbruse uudiseid. Leht oli EKP Valga Rajoonikomitee ja Valga Rajooni TSN häälekandja. Leht ilmus kolm korda nädalas.
1960 ilmus lehel lisa: Meie Sport.
Kaasani khaaniriik

Khaaniriigi lõpp

Viimane Kaasani khaan ja hiljem tsaar Ivan IV väepealik oli Šig-Alei, kes oli Qasimi khaan aastatel 1516–1519, 1535–1546, 1546–1551 ja 1552–1567 ning Kaasani khaan aastatel 1519–1521, 1546 ja 1551–1552. Ta oli khaaniriigi venemeelsete juht ning kukutati seetõttu mitu korda. 1552. aastal Kaasan vallutati ja liideti Venemaaga juba samal aastal (1552) ning nii tuli ka Šig-Aleil sellest khaanitiitlist igaveseks loobuda. Temast sai üks olulisemaid tatari väepealikke Ivan Julma õukonnas, kes juhtis ka esimest rüüsteretke Vana-Liivimaale Vene-Liivi sõja alguses.
Meißen

Ajalugu

Meißenit on mainitud esmakordselt 929. aastal (Misnia). Linnaõigused sai 12. sajandi lõpus.
2002. aasta Elbe üleujutustes sai vanalinn tugevasti kahjustada.
Kerttu Rahe

Kerttu Rahe (sündinud 28. augustil 1977 Tartus) on eesti karateka.
Ta on Karateklubi Falco edukamaid sportlasi. Ta on kuulunud aastatel 1995–2002 ja 2010 Eesti karatekoondisse. Ta on tegutsenud aastatel 2000–2007 karatetreenerina (III tase) karateklubis Falco ja 2002–2005 kumitekohtunikuna (C-kategooria).

Haridustee ja töökäik

Ta lõpetas 1995. aastal Hugo Treffneri Gümnaasiumi ja 2000. aastal Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna liikumis- ja sporditeaduste erialal. Tema ülikooli lõputöö oli karate teemal.
Ta täiendas end Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonnas, läbides seal 2006. aastal põhikooli ja gümnaasiumi kehalise kasvatuse õpetaja koolituse.
Ta töötas 2008. aastal malmvalutoodete hulgimüügiga tegeleva osaühingu Samerite müügijuhina.

Karate

Ta alustas sportimist 1986. aastal korvpallurina. Karatega hakkas tegelema 1989. aastal Jaanus Leppiku ja aastast 1991 Jüri Posti juhendamisel.
Ta saavutas 1996. aastal Euroopa karate meistrivõistlustel kehakaalus kuni 53 kg 5., 1997. aastal juunioride EM-il 7. ning 1996 sõjaväelaste EM-il naiskondlikus kumites 1. koha. Ta on tulnud Eesti meistriks aastatel 1996, 1998, 2009 ja 2010 kehakaalus kuni 60 kg, aastatel 1997, 1999 ja 2010 absoluutkaalus ning 1999. aastal naiskondlikus kumites.

Isiklikku

Tema abikaasa on fotograaf Jaanus Järva.
Ridala (Läänemaa)

Ridala on endine küla Haapsalu rajoonis, Ridala külanõukogus.
Küla moodustati 1977. aastal senistest Vilkla, Lõbe, Liivaküla, Kolila, Lannuste, Jõõdre ja Vätse küladest. 
Ridala külas asus kolhoosi "Külvaja" keskus.
1997. aasta asulareformiga kaotati Ridala küla kohanimede nimistust.
Imbi Ebrus

Haridus

Imbi Ebrus õppis kaks aastat Tartus Karlova Algkoolis. Edasine koolitee jätkus pärast ema ja õega Eestist lahkumist Ameerika Ühendriikides. Õppinud on ta New Yorgi Ülikoolis, Hofstra Ülikoolis, Art Students League of New Yorkis, Nassau Community College'is, Long Islandi Ülikoolis ja C. W. Post College'is. Samuti on ta õppinud mitmete tuntud tegevkunstnike käe all.

Tegevus kunstnikuna

Ebrus alustas aktiivset loometegevust 1968. aastal. Tema tööd on olnud rahvusvahelistel näitustel ja ta on pälvinud oma loomingu eest autasusid, mille üleandmistseremooniat on kajastanud ka kohalik televisioon. Kunstnik viljeleb õli- ja akrüülimaali ning akvarelli. Tema maale leidub nii Ameerika kui ka Euroopa kogudes, samuti Hawaiil ja Austraalias.
Vechta kreis

Ajalugu

13. sajandil omandas piirkonna Münsteri piiskop ja sellest sai osa tema vaimulikust riigist. Kui Saksamaa vaimulikud riigid 1803. aastal kaotati, anti Vechta Oldenburgile, kuigi vaimulikult kuulus see endiselt Münsterisse. Sellest tulenevalt kasutatakse piirkonna jaoks ka nime Oldenburger Münsterland (koos Cloppenburgi kreisiga). Praegune kreis loodi 1945. aastal ja sellest sai osa äsjaloodud Alam-Saksi liidumaast.

Geograafia

Maastik on üldiselt tasane. Ainult lõuna pool on Damme linna lähedal mäeahel, mida kutsutakse Damme mäed (Dammer Berge). Dümmeri järve läänekallas koos külgnevate soodega on samuti kreisi osa.
Paeküla vald

Paeküla vald (saksa keeles Paenküll) oli vald Läänemaal Märjamaa kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891 ja siis liideti see vald Märjamaa vallaga.
Sullivani maakond (New York)

Ajalugu

Sullivani maakond moodustati 1809. aastal Ulsteri maakonna osast. Maakond sai nime kindralmajori John Sullivani järgi, kes osales Ameerika iseseisvussõjas.
Tallinna keelpillikvartett

Tallinna keelpillikvartett on aastal 1984 asutatud keelpillikvartett.
Kvarteti esimesse koosseisu kuulusid Urmas Vulp (I viiul), Toomas Nestor (II viiul), Andrus Järvi (vioola) ja Teet Järvi (tšello). Hiljem on mitmed mängijad vahetunud. Asutamise ajal kandis kvartett nime Tallinna Riikliku Konservatooriumi keelpillikvartett (TRK keelpillikvartett).
Keelpillikvartett on esinenud mitmel rahvusvahelisel muusikafestivalil, nt Torontos "Sound Pressure'il" ja Pariisis "Saison Balte'il". Samuti on üles astutud üleriigilistel muusikafestivalidel, nt NYYD ja David Oistrahhi Festival.
Aastal 2003 pälvis keelpillikvartett Heino Elleri nimelise muusikapreemia.
Lümfisõlm

Lümfikeskustena

Lümfisõlmed võivad paikneda ka lümfikeskustena (lymphicentrum), näiteks kõrvasüljenäärme-lümfikeskus, alalõua-lümfikeskus, neelutagune lümfikeskus, kaenlalümfikeskus jne.

Lümfivool

Lümf liigub enamikul imetajatel lümfisõlmes harilikult üsna sarnaselt. Lümfi liigutavad lümfisõlme koorest läbi aferentsed lümfisooned. Edasi liigub lümf läbi lümfisõlme ja väljub elundist eferentsete lümfisoonte abiga lümfisõlme värati kaudu. 
Erandiks on sigade lümfisõlmed, neil siseneb lümf aferentsete lümfisoonte abiga värati kaudu ja väljub elundist eferentsete lümfisoonte abiga lümfisõlme koore kaudu.

Lümfotsüüdid lümfisõlmedes

Lümfotsüüdid paiknevad lümfisõlmedes erinevalt: T-lümfotsüüdid paiknevad parakortikaalses osas (aktiveeritakse ning diferentseeruvad) ja B-lümfotsüüdid lümfisõlme koore välisosas.

Patoloogia

Kui lümfisõlm(ed) ei tule toime nendesse vereringest ja organismist kandunud anormaalsete bakterite, viiruste, toksiinide ja anormaalsete makromolekulide hävitamisega või kahjutuks tegemisega, siis võivad osad haigustekitajad pääseda vereringesse või haigestub sõlm ise. 
Ka paljud kasvajarakud paljunevad esmalt lümfisõlmes(des) ja seejärel võivad lümfiteede kaudu siirdeid anda.

Ajaloolist

Esmakordselt olevat lümfisõlmi maininud Vana-Kreeka arst 
Hippokrates.
Tveri oblast

Loodus

Oblast asub Ida-Euroopa lauskmaal. Läänesosas asub Valdai kõrgustik (kõrgeim punkt 343 m).

Veekogud

Oblastis on umbes 1000 jõge. Tähtsaim jõgi on oblastist alguse saav ning lõuna- ja idaosa läbiv Volga. Oblastist saab alguse ka Lääne-Dvina ehk Daugava jõgi.
Oblastis on umbes 1700 järve. Suurim järv on Seliger (Selijärv). Suuremate järvede hulka kuuluvad ka Bologoje, Brosno, Velikoje, Volgo-I, Volgo-II, Kaftino, Kudinskoje, Peno, Pesotšnoje, Piros, Sabro, Svetloje, Serema, Sig ja Šlino.

Taimkate

54,8% oblasti territooriumist on kaetud metsadega. Levinuimad puuliigid metsades on kuusk, mänd, kask, haab, lepp, tamm. Oblastis on levinud ka pihlakas, toomingas, paju, pärn, vaher, jalakas ja saar.

Haldusjaotus

Oblast jaguneb halduslikult 35 munitsipaalrajooniks ja 8 linnaringkonnaks.

Rahvastik

Rahvaarv oli 2002. aasta rahvaloenduse andmetel 1 471 459, kellest 92,5% olid venelased, 1,5% ukrainlased ja 1% karjalased. Rahvaarv väheneb negatiivse loomuliku iibe ja väljarände tõttu (1990. aastal oli rahvaarv 1 674 000). 2009. aasta alguses oli oblasti rahvaarv 1 369 400. 2010. aasta rahvaloenduse andmetel oli rahvaarv 1 353 550.
Oblastis on 23 linna ja 30 alevit. Suuremad linnad on Tver (406 700), Ržev (62 400), Võšni Volotšok (54 600), Kimrõ (51 400), Toržok, Konakovo, Udomlja, Bežetsk, Bologoje ja Nelidovo. 
Eestlasi elas Tveri oblastis rahvaloenduste andmeil 1959. aastal 2662, 1970. aastal 1722, 1979. aastal 1300, 1989. aastal 840 ja 2002. aastal 443.
Narva keraamika

Narva keraamika on kõige vanem keraamikaliik Eestis, mis oli levinud Narva kultuuri ajal (umbes 5000–4200 e.m.a).
Keraamika kasutuseleevõttu peetakse ka noorema kiviaja ehk neoliitikumi alguseks Eestis. Tolleaegne keraamika oli robustne, põletusmaterjalis leidus paksu kivi-, teokarbipurdu või taimi. Seda on liigitatud kolmeks: Kagu-Eesti, Põhja-Eesti ja Lääne-Eesti saarte tüübiks. Nõusid oli peamiselt kahte tüüpi: väiksemad liuataolised nõud ning suured, teravatipulised ja munakujulised potid. Nõusid valmistati kitsastest, enamasti vaid 1,5 cm laiustest savilintidest. Ornamenti esines nõudel puhuti, enamasti ebakorrapäraste kammitaoliste vajutustena. Seetõttu erines see oluliselt hilisemast kammkeraamikast, kus ornamendid olid korrapärased.
Rein Haljand

Rein Haljand (sündinud 12. mail 1945 Tallinnas) on eesti ujuja, spordipedagoog, sporditegelane ja Tallinna Ülikooli professor.
Ta alustas ujumistreeninguid 1959. aastal Tallinna Kalevis Sylvi Pressi juhendamisel. Ta tuli aastatel 1962–1967 kuuel korral vaba-, selili- ja teateujumises Eesti NSV meistriks ning oli kolmel korral teateujumises Eesti NSV rekordi püstitajaid. Ta kuulus aastatel 1960–1968 Eesti NSV ujumiskoondisse. 
Ta lõpetas 1962. aastal Tallinna 4. Keskkooli ja 1966. aastal TPedI kehakultuuriteaduskonna. Ta kaitses Moskvas 1975. aastal väitekirja liblikujumise liigutuste struktuurist ning sai pedagoogikakandidaadi kraadi.
Ta töötas aastatel 1966–2012 Tallinna Ülikoolis ja selle eellastes õppejõuna. 1992–2005 oli Tallinna Pedagoogikaülikooli kehakultuuriteaduskonna dekaan, 1997–2002 ja 2005–2007 spordipedagoogika õppetooli juhataja. 1992–1997 ja 2007–2012 oli ta kinesioloogia õppetooli juhataja ning 2007–2012 professor, alates 2012. aastast emeriitprofessor.
Sõjatribuun

Sõjatribuun (tribunus militum) oli Vana-Rooma armees kasutatud auaste. Vabariigi ajal käsutas leegioni vaheldumisi kuus sõjatribuuni. Keisririigi ajal käsutas leegioni üks senaator ja kuus ratsanikuseisusest sõjatribuuni.
Prentissi maakond

Ajalugu

Maakond moodustati 1870. aastal.
Paistu vald (1937)

Paistu vald asutati Vabariigi Valitsuse otsusega 28. maist 1937, millega ühendati senised Aidu, Loodi ja Õisu vald Viljandimaal, alates 1. juulist 1937.
Uuel vallal oli 2298 elanikku, 365 maaüksust ja 11 335,599 hektarit maad.
Vald asutati Aidu (3626,428 hektarit), Loodi (3024,73 hektarit) ja Õisu valla (4477,751 hektarit) ühtekuuluvatest peaosadest alates 1. juulist 1937.
Likvideeritavate valdade keskustest kaugemal seisvad maad ja nende valdade lahusseisvad osad liideti Holstre (318,17 hektarit Loodi vallast), Tarvastu (506,11 hektarit Loodi vallast), Kärstna (98,13 hektarit Loodi vallast), Tuhalaane (942,399 hektarit Aidu vallast ja 1239,484 hektarit Õisu vallast), Heimtali (1042,01 hektarit Aidu vallast ja 229,752 hektarit Õisu vallast) ja Kaarli (271,70 hektarit Loodi vallast) vallaga. 
Kaarli vallaga liideti 443,21 hektarit Heimtali vallast.
Vallavanemaks määrati senine Aidu vallavanem Hans Ulk.
KV-2

Tehnilised andmed

450-hobujõuline M-17T mootor. Keresoomusega kuni 101 mm ja tornisoomusega kuni 95 mm kaalus tank 53,1 tonni. Tippkiirus kuni 25,6 km/h. Relvastus 3 DT-kuulipildujat ja 152 mm M-10 haubits.

Kasutus

Haubits võimaldas tankil hävitada punkreid, kuid oma kõrge profiili tõttu oli see kergesti tabatav märklaud. Kuna kasutati haubitsat, ei olnud KV-2-st vastase tankide vastu kuigi palju kasu.
Bret Easton Ellis

Bret Easton Ellis (sündinud 7. märtsil 1964) on Ameerika Ühendriikide kirjanik.
Tema  on "Ameerika psühhopaat" (1991). Tema töid on tõlgitud 27 keelde.
Kõnnu-pääsujooksur

Kõnnu-pääsujooksur (Glareola pratincola) on jooksurlaste sugukonda kuuluv lind.
Eestis on ta eksikülaline.
Tupolev Tu-95

Väljatöötamine

11. juulil 1951 andis NSV Liidu Ministrite Nõukogu välja määruse, millele järgnes sellele tuginev Nõukogude Liidu lennundustööstuse ministeeriumi ülesanne lennukikonstrueerimisbüroo juhile Andrei Tupolevile alustada uue kaugmaapommitaja väljatöötamist. Tupolev määras arendustööde juhatajaks Nikolai Bazenkovi.  15. juulil asuti Sergei Jegeri juhtimisel uue lennuki nõutud tehniliste andmete eskiisprojekteerimisele.
Augustis algas tulevase pommitaja tööjooniste ettevalmistamine ja puidust täissuuruses maketi ehitamine. 31. oktoobril 1951 andis sõjaväekomisjon väljatöötatud projektile ja sama aasta detsembris maketile heakskiidu ja kinnituse. Moskvas asuvas lennukitehases nr 156 algas kahe Tu-95 prototüübi ehitus. 20. septembril 1952 viidi üks neist lennukitest koost lahtivõetuna Žukovskisse, pandi sealsel lennuväljal uuesti kokku ja alustati tehasekatseid. 12. novembril 1952 sooritas katselendur Aleksei Pereljot Tu-95-ga esimese lennu.
Esialgu kulgesid katsetused edukalt. Kuid 11. mail 1953, 17. katselennu ajal purunes 3. mootorigrupi 2TV-2F 5,6-meetrise läbimõõduga tandempropellerite reduktor. Selle tagajärjel tekkinud tulekahju tõttu kukkus lennuk Noginski lähedal alla. Pardal viibinud 11 meeskonnaliikmest pääses 7 eluga. Hukkusid lennuki komandör, pardainsener, tüürimees ja vibratsiooniuuringute asjatundja.
Teise lennuki katseeksemplari töötati välja peaaegu kaks aastat. Lennukile paigaldati varasema 8 mootori asemel 4 uut täiuslikumat mootorit TV-12, mis said hiljem mootorikonstrueerijate rühma juhi Nikolai Kuznetsovi nimetähtede järgi uueks mootorite tähiseks NK-12. Täiustatud Tu-95 katseeksemplariga sooritas esmalennu 16. veebruaril 1955 katselendur Mihhail Njuhtikov. Samal aastal käivitati lennukite Tu-95 seeriatootmine.
Mathias Jørgensen

Mathias Jattah-Njie Jørgensen (sündinud 23. aprillil 1990 Kopenhaagenis) on Taani jalgpallur, kes mängib Türgi kõrgliiga klubis Fenerbahçe ja Taani jalgpallikoondises keskkaitsja positsioonil.
Ta alustas karjääri 2007. aastal Taanis Københavnis. Hooaegadel 2008–09, 2009–10 ja 2010–11 tuli ta klubiga Taani meistriks. 2012. aasta liitus ta Hollandi kõrgliiga klubiga PSV Eindhoven. Kahel Eindhovenis veedetud hooajal sai ta mänguaega väga harva, mistõttu liitus ta 2014. aastal taas Københavniga, kellega tuli kolmel järgmisel hooajal Taani meistriks. 2017. aastal valiti ta Københavni aasta mängijaks.
2017. aasta juulis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Inglismaa kõrgliiga klubiga Huddersfield Town. 22. septembril 2018 lõi ta mängus Leicester City vastu oma esimese värava Inglismaa kõrgliigas. Hooajal 2018–19 langes Huddersfield Town kõrgliigast välja ning Jørgensen siirdus seejärel Türgi kõrgliiga klubisse Fenerbahçe.
Debüüdi Taani rahvuskoondises tegi ta 19. novembril 2008 sõprusmängus Walesi vastu. Esimese värava lõi ta koondise särgis 2018. aasta maailmameistrivõistluste kaheksandikfinaalis Horvaatia vastu.
Jørgenseni ema on taanlanna ja isa Gambia päritolu.
Lordi väljak

Lordi väljak (soome keeles Lordin aukio; aastani 2006 Sampo-aukio) on väljak Soomes Rovaniemi kesklinnas. Väljakul asub ka kaubanduskeskus Sampokeskus ja jalakäijate tänav. Väljakul toimuvad aastaringi mitmed üritused.
Varem kandis väljak nime Sampo väljak, ent see muudeti Lordi järgi ümber 2006. aastal pärast bändi Eurovisiooni lauluvõistluse võitmist samal aastal. 9. juunil 2006 toimus väljakul suur pidu, kus esines ka Lordi.
Väljakule on püstitatud tsementkivi, kus peal Lordi liikmete käejäljed ja autogrammid.
Edela-Kaukaasia Demokraatlik Vabariik

Edela-Kaukaasia Demokraatlik Vabariik (ka Karsi Vabariik, Edela-Kaukaasia Türgi Vabariik või Edela-Kaukaasia Ajutine Rahvuslik Valitsus; tänapäeva türgi keeles Güneybatı Kafkas Geçici Milli Hükûmeti, Osmani türgi keeles Cenub-ı Garbi Kafkas Hükûmet-i Muvakkate-i Milliyesi, aseri keeles Cənub-Qərbi Qafqaz Cümhuriyyəti) oli lühiealine ning nimeliselt sõltumatu ajutine valitsus, mis tegutses Fakhr al-Din Pirioghlu juhtimisel Karsis 1. detsembrist 1918 kuni 19. aprillini 1919.
Edela-Kaukaasia Demokraatlik Vabariik loodi pärast Mudrose vaherahu, mis lõpetas Esimese maailmasõja Lähis-Idas. Mõne ajaloolase väitel oli EKDV Osmanite impeeriumi nukuvalitsus. Valitsust juhtis Cihangirzade İbrahim Bey, Türgi sõjaväelane, kellest sai 1921–1927 Karsi linnapea.
EKDV territoorium pidi hõlmama peamiselt moslemitega asutatud alad Karsis ja Bathumis, osa Jerevani piirkonnast ning Akhaltsikhe ja Akhalkalaki piirkonnad Thbilisi provintsis. Paktikas piirdus EKDV võim Karsi provintsiga. See tegutses kõrvuti Briti kindralkuberneri valitsusega, mis seati ametisse Antandi sissetungi ajal Taga-Kaukaasiasse. Suurbritannia volinik admiral Somerset Arthur Gough-Calthorpe saatis EKDV laiali. Üksteist valitsusliiget saadeti aastaks välja Maltale.
Baltia

Baltia (ladina Balcia) on Vanakreeka mütoloogia järgi Euroopa põhjaosas asunud suur saar, mis Plinius Vanema sõnul asunud laevaga sõites kolme päevateekonna kaugusel sküütide rannikust ja kus lähedal uhuvat meri igal kevadel rannale merevaiku.
Adam Bremenist kasutas oma 1073–1076 koostatud kroonikas esmakordselt nimetust "Mare Balticum", millest kujunes hiljem Läänemere üldine nimetus. Selle päritolu on seostatud muuhulgas ka Plinius Vanema mainitud merevaigusaarega.