google/wiki40b huggingface dataset:
Kasepää valla lipp

Kasepää valla lipp on Jõgeva maakonna endise Eesti haldusüksuse Kasepää valla lipp.
Lipp on kinnitatud 22. jaanuaril 1999.

Lipu kirjeldus

Valla lipp on ristkülikukujuline vapilipp. Kangas on jagatud horisontaalselt kaheks väljaks, ülemine väli, mis moodustab 1/4 lipu kõrgusest on sinine, alumine väli aga moodustab 3/4 ja on kollane. Kollasel väljal on kolm musta kirikukella 2+1.
Lipu normaalmõõtmed on 105×165 cm ning laiuse ja pikkuse suhe 7:11.

Põhjendus

Kasepää vald asus Peipsi järve kaldal ning sinine laid tähistabki Peipsi järve. Kollane tähistab Venemaalt usulise tagakiusamise eest siia põgenenud vanausuliste ikoonimaalijate koolkonda, millele pani aluse vanausuliste kunstnik Gavriila Frolov 19. sajandil. lõpul. Frolovi ja tema õpilaste tööd on levinud üle maailma. Kolm kella on seotud vanausuliste kloostri juures asuva kellatorniga, mis on ehitatud 1879. aastal. Kellatornis on 9 erineva kõlaga kella. Tornikellad asuvad ridades ning ka lipul kolmnurkselt asetatud kellad moodustavad kolm rida. Must tähistab viljakt mulda ja põlluharimist.
Tarbeklaas

Tarbeklaas oli aastatel 1940–1993 tegutsenud klaasitehas.
Tehas Tarbeklaas loodi 1940. aastal natsionaliseeritud Johannes Lorupi klaasivabriku (1934–1940) baasil. Tehase toodanguks sai õõnesklaas. Rõhku pandi rohkem utilitaarsele klaasile kui kunstilisele (sellest ka tehase nimetus). Lauanõude tootmisel kasutati peamiselt värvitut klaasi, kuid katsetati ka nn suitsuklaasi ja värviliste toonidega (roheline, roosa). 1953 võeti tööle esimese kunstnikuna Helga Kõrge. Tehases on kunstnikena töötanud veel Ingi Vaher, Mirjam Maasikas, Pilvi Ojamaa, Eino Mäelt ja Tiia-Lena Vilde. 1980–1983 oli tehase peakunstnik Elve Tauts.
Tehase toodetav nomeklatuur sisaldas üle 300 nimetuse. Toodeti käsitsi puhutud, automatiseeritud tootmisliinil, pressklaasi ja tsentrifugaalmeetodil valmistatud lauanõusid. Dekooris kasutati lihvimis- ja graveerimistehnikat. Joogi- ja suveniirklaaside juures kasutati ka klaasimaalitehnikat, klaase kaeti ka dekooriga. Unikaalsete toodete valmistamisel kasutati värvilist klaasi ja mitmesuguseid kuumtöötlustehnikaid.
Tehas turustas oma toodangut mitte ainult Eestis, vaid see oli väga nõutud ka Nõukogude Liidus, 1980. aastatel täideti tellimustöid Euroopasse ja Põhjamaadesse.
Pärast tehase likvideerimist annetati suur tootenäidiste kollektsioon Eesti Tarbekunsti- ja Disainimuuseumile.
Rietdijki-Putnami argument

Rietdijki-Putnami argument, mis on nime saanud Wim Rietdijki ja Hilary Putnami järgi, kasutab 20. sajandi füüsika avastusi – eriti relatiivsust –, et tõestada filosoofia seisukohta neljadimensioonilisusest.
Kui relatiivsusteooria vastab tõele, siis on igal vaatlejal oma arusaam samaaegsusest, mis koosneb unikaalsetest ürituste hulgast, mis moodustavad vaatleja praeguse hetke. Vaatlejatel, kes liiguvad eri kiirusel, on eri arusaam sellest, mis toimub hetkel, sest neid mõjutavad erinevad sündmused. Iga vaatleja võtab enda sündmuste hulka kolmedimensioonilisuses universumis, aga isegi väikseim pealiigutus kahe vaatleja vahel võib kaasa tuua, et nende kolmedimensioonilisus sisaldab eri asju. Kui iga kolmedimensiooniline maailm eksisteerib, siis mitme kolmedimensiooniga maailm pakub, et maailm on neljadimensiooniline. Sellele argumendile pandi nimi pärast Rietdijki (1966) ja Putnami (1967) vestlust. Mõnikord kutsutakse seda Rietdijki-Putnami-Penrose'i argumendiks.

Andromeeda paradoks

Roger Penrose arendas edasi argumenti, mida nimetatakse Andromeeda paradoksiks, milles väidab, et kahel inimesel, kes kõnnivad üksteisest tänaval mööda, võib olla hetkel toimuvast väga erinev arusaam. Kui üks inimene kõnnib galaktika suunas, siis need sündmused võisid olla juba tunde või päevi eespool Andromeda sündmustest selle inimese jaoks, kes kõnnib teises suunas. Kui see on tõsi, muudab see tähelepanuväärselt meie arusaama ajast. Penrose arutas ka tagajärgedest, mis kaasnevad, kui Andromedal elavad tulnukad vallutavad Maa. Tema enda sõnade järgi:
 
„Kaks inimest mööduvad üksteisest tänaval, siis ühe inimese jaoks on Andromeda kosmoselaevastik alustanud reisi, samal ajal kui teise inimese jaoks otsus, kas reis toimub või ei, pole veel tehtudki.Kuidas saab see otsus olla ebamäärane? Kui ühegi inimese jaoks on see otsus tehtud, siis see ei saa olla ebamäärane. Kosmoselaevastiku tulek on vältimatu. Tegelikult kumbki kahest inimesest ei saa veel teada kosmoselaevastiku õhkutõusmisest. Nad saavad alles hiljem teada, kui teleskoobivaatlused Maalt näitavad, et kosmoselaevastik on tõepoolest teel. Siis nad saavad tagasi mõelda juhuslikule kohtumisele ja jõuda järeldusele, et sel ajal oli ühe jaoks otsus veel ebakindel, samal ajal, kui teise jaoks oli see juba minevik. Kas sellel hetkel oli ebmäärasust tulevikus? Või olid nad juba mõlemad tuleviku fikseerinud?“
 – Roger Penrose, "The Emperor's New Mind: Concerning Computers, Minds, and the Laws of Physics"
Paradoks koosneb kahest vaatlejast, kes on samal ajal samas kohas kogemas erinevaid üritusi. Pange tähele, et kumbki vaatleja tegelikult ei näe, mis toimub Andromedal, sest valgus Andromedalt võtab 2,5 miljonit aastat, et jõuda Maale. Väide ei seisne selles, mida saab näha. See seisneb puhtalt sündmuses, mis erinevate vaatlejate arvates peaks samal hetkel toimuma.
René Cornejo

René Cornejo Díaz (sündinud 1962 Arequipas) on Peruu poliitik. Ta oli 24. veebruarist 22. juulini 2014 Peruu peaminister.
Ta on hariduselt mehaanika- ja elektriinsener.
2011. aastast kuni peaministriks saamiseni oli ta eluasememinister.
Juuru valla vapp

Juuru valla vapp on Rapla maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Juuru valla vapp.
Vapp kinnitati 4. mail 1998.

Vapi kirjeldus

Püstiselt poolitatud puna-hõbedase kilbi punasel väljal on seisva sookure hõbedane siluett; hõbedasel väljal kaks püstist punast rohelise tammelehega teivast.

Põhjendus

Sookurg meenutab, et valla territooriumil on laialdased sooalad, mis on nende majesteetlike lindude elupaigaks; kurge peetakse ühtlasi arukuse ja valvsuse võrdkujuks. Teibad sümboliseerivad siinmail toimunud Mahtra sõja sndmusi, kus teibad olid talumeeste peamised relvad; rohelised tammelehed näitavad, et mehemeelt jätkub valla elanikel ka tänapäeval. Punane on vapruse ja julguse sümbol; hõbe on aga puhtuse ja lootuse võrdkuju.
Ringo Ringvee

Ringo Ringvee (sündinud 29. jaanuaril 1968) on Eesti luuletaja, usundiloolane, DJ ja riigiametnik.

Haridus ja akadeemia

1986–1991 õppis Ringvee EELK Usuteaduse Instituudis, 1989–1990 Eesti Humanitaarinstituudis ja 1990–1998 Helsingi Ülikoolis.
1998. aastal kaitses ta Helsingi Ülikoolis magistriväitekirja "Marcus Garvey's Discourse in the History of the Rastafari Movement" (juhendaja Raimo Harjula).
2003–2011 oli ta Tartu Ülikooli teoloogiadoktorant. 2011. aastal kaitses Ringvee samas doktoriväitekirja "Riik ja religioon nõukogudejärgses Eestis 1991–2008" (juhendajad Riho Altnurme ja Tarmo Kulmar, oponent Merilin Kiviorg). Tema teadustöö põhisuunad on ühiskonna sekulariseerumine (deinstitutsionaliseerumine ja dekristianiseerumine) ning religioon Eestis uusajast tänapäevani.

Töökäik

1999. aastast on ta siseministeeriumi usuasjade osakonna nõunik. Ta on olnud ka võrdleva usundiloo lektor Eesti Metodisti Kiriku Teoloogilises Seminaris.

Kirjandus ja muusika

Kirjandusse tuli Ringvee 1989. aastal luulekoguga "Linnud mustmühisevast majast", mis ilmus luulekassetis "Kassett '88" koos Tõnu Trubetsky, Karl Martin Sinijärve ja Märt Väljatagaga. Tema teine luulekogu "Aken ümber mere" ilmus 1991. aastas Helsingis 150 eksemplaris. Hilisemad raamatud on ilmunud omal käel mõnes eksemplaris, küll on Ringvee avaldanud luuletusi ajakirjas Vikerkaar.
Reggae-muusika huvilisena on ta juhtinud muusikasaateid, sealhulgas Eesti Raadio teise programmi Raadio 2 saadet "Reggae Power".
James Tobin

James Tobin (5. märts 1918 Champaign, Illinois – 11. märts 2002 New Haven, Connecticut) oli Ameerika Ühendriikide majandusteadlane. Ta arendas keinslikku majandusteooriat.
Tobin sai 1981. aasta Nobeli majandusauhinna.
Evengi autonoomne ringkond

Pinnamood

Ringkond asub Kesk-Siberi kiltmaal, põhjaosas asub Putorana mägismaa.
Tähtsamad jõed on Alam-Tunguska ja Podkamennaja Tunguska.

Kliima

Kliima on mandriline. Jaanuari keskmine temperatuur on –26 kuni –36 °C, juulis +14 °C. Keskmine sademete hulk on 400 mm aastas.

Etniline koosseis

2002. aasta rahvaloenduse andmetel oli ringkonna rahvaarv 17 697, kellest 10 958 (62%) olid venelased, 3802 (21,5%) evengid ehk tunguusid, 991 (5,6%) jakuudid, 550 (3,1%) ukrainlased ja 211 (1,2%) ketid. Rahvaarv väheneb peamiselt väljarände tõttu.

Asulad

Suuremad asulad on Tura alev (5700 elanikku), Baikiti (4000) ja Vanavara (3300) küla.

Haldusjaotus

Ringkond on jaotatud kolmeks rajooniks: Baikiti rajoon (Байкитский район), Ilimpiiski rajoon (Илимпийский район) (keskus Tura) ja Tunguska-Tšunja rajoon (Тунгусско-Чунский район) (keskus Vanavara).

Ajalugu

Ringkond moodustati 10. detsembril 1930 Evengi rahvusringkonnana.
30. juunil 1908 toimus seal Tunguusi katastroof.
17. aprillil 2005 toimunud rahvahääletuse tulemusena liideti Evengi AR 1. jaanuaril 2007 Krasnojarski kraiga, kus tema baasil moodustati Evengi rajoon.
Heraldiline värv

Heraldiline värv ehk heraldiline tinktuur on värvus, mida kasutatakse heraldilistel sümbolitel, st eelkõige vappidel, aga ka embleemidel ja lippudel.
Heraldilised värvused on suure küllastusega, st puhtad ning esinevad vaid ühes toonivariandis. Värvused on tavapäraselt valitud värvispektri vastavat värvi lõigu keskelt (erandiks must, mis pole spektrivärvus). See tagab värvuste maksimaalse eristumise üksteisest.

Lisavärvid

Lisaks eelnimetatud emailidele on heraldilistel sümbolitel lubatud kasutada oranži (orangé) ja lihavärvi (carnation), mis mõnes eestikeelses allikas on tõlgitud verepunaseks. Eestis ei ole lisavärvuste kasutamine levinud.
Veel esineb ajaloolistes vapikirjeldustes vahel iseloomustus "loomulikus värvis", mis tähendab tervet rida lisavärve: pruun (brunâtre, tanné), raud (acier, fer, cendré), verevärvi (sanguine), mooruspuuvärvi (inglise keeles murrey), taevavärvi (céleste). Ka lihavärv on sedakaudu tinktuuride hulka jõudnud.

Karusnahad

Heraldiliste sümbolite ilmestamiseks kasutatakse ka kokkuleppelisi karusnahka jäljendavaid mustreid. Tuntuimad heraldilised karusnahad on hermeliin (prantsuse keeles hermine) ja oravanahk (prantsuse keeles vair). Eesti riigiasutuste ja omavalitsuste sümbolite kujunduses ei ole karusnahku kasutatud.

Muud tavad

Digitaalsetel ja reljeefsetel vapikujutistel ei kasutata kontuurjoont, kuid detailse vapikujutise trükkimise puhul on lubatud kasutada erinevate värvide puutejoont teravdavat abijoont, millel pole vapis iseseisvat tähendust. Põhinõue kontuurjoone kasutamise kohta on, et kontuurjoon ei tohi moonutada vapi värve ja kujundeid.
Heraldikas ei kasutata üldse kolmemõõtmelisuse illusiooni tekitamist varjutava viirutuse või värvide abiga.
Kilter

Kilter (saksa keeles Schilter) oli teoliste töölesundija ning töö ülevaataja mõisas, kupja abiline.
Kiltri kohta käib muu hulgas vanasõna "Kubjas, kilter, aidamees - need on põrgus kõige ees".
Alexander von Stieglitz

Parun Alexander von Stieglitz (vene keeles Александр Людвигович Штиглиц) (13. september (1. september) 1814 Peterburi – 5. november (24. oktoober) 1884 Peterburi) oli Venemaa finantsist ja filantroop. Ta oli esimene kuberner Venemaa Riigipangas, millest hiljem arenes tänapäevane Venemaa Föderatsiooni Keskpank.
Stieglitzi isa oli Peterburi pankur parun Ludwig von Stieglitz, kes asutas panga "Штиглиц и К°". Ta õppis Tartu Ülikoolis ning astus seejärel 1840. aastal riigiteenistusse Vene Keisririigi rahandusministeeriumi manufaktuurinõukogu liikmena. 1843. aastal päris ta isa tohutu varanduse, saades õukonnapankuriks. 1840.–1850. aastatel müüs ta välismaal edukalt võlakirju, millega rahastati Peterburi–Moskva raudtee ehitust, Krimmi sõja ajal aga vahendas Venemaa välislaene.
1845. aastal omandas Stieglitz Narvas kõik Joala kalevivabrikud. 1846. aastal valiti ta Venemaa börsi nõukogu juhiks. Ta osales laialdaselt raudteede ehituses, mis ühendasid Venemaa suurlinnu Läänemere ranniku, Varssavi ja Musta merega. 15. aprillil 1851 asutas Stieglitz Narva jõe paremkaldale kalevivabriku kõrvale Narva linaketramis- ja kudumisvabrik.
Eriliste ühiskondlike teenete eest pälvis ta 1854. aastal riiginõuniku, 1855. aastal aga tegeliku riiginõuniku aukraadi. 1860. aastal loobus Stieglitz pangandustegevusest ning astus tagasi börsinõukogu esimehe kohalt. 1862 sai ta salanõuniku, 1881 tegeliku salanõuniku aukraadi.
Von Stieglitzi rahaga asutati 1876. aastal Aleksander II käsul nn Stieglitzi kunstikool (ametlikult Peterburi riiklik A. L. Stieglitzi nimeline kunsttööstusakadeemia), kus õppisid ka mitmed Eesti kunstnikud: Karl Burman vanem (1901–1902), August Roosileht (1906–1907), Aleksander Promet (1897–1904), Hans Kuusik (1902), Jaan Koort, Konrad Mägi, Roman Nyman, Aleksander Tassa, Voldemar Mellik ning Nikolai Triik. 1953–1994 kandis kool nõukogude skulptori Vera Muhhina nime.
Aleksander von Stieglitz on maetud Jaanilinna Püha Kolmainsuse kirikusse.
Palverännukirik

Palverännukirik on keskaegne kirikutüüp, milliseid püstitati palverännuteele – enamik neist paikneb Prantsusmaal ja Hispaanias ja need on seotud keskaja populaarseima palverännumarsruudi Jaakobiteega. Eri piirkondades paiknevad palverännukirikud on oma funktsionaalselt ülesehituselt sarnased. See on seotud nende eesmärgiga vastu võtta võimalikult palju palverändureid. Ka detailides moodustavad keskaegsed palverännukirikud teatud sarnaste joontega rühma, mida on seletatud sellega, et palveränduritega koos liikus kiiresti edasi teave teiste ehitiste ja nende dekoori kohta.
Boffer

Boffer (sõna pärineb ameerika inglise keelest) on spetsiaalne pehmendatud külmrelva imitatsioon, mida kasutatakse seikluslikus rollimängus (larp). Eesmärgiks on luua ohutu rekvisiit reaalse võitluse imiteerimiseks.
Bofri kuju sõltub imiteeritavast relvast või esemest. Harilikult kehtestavad mängude korraldajad oma mängudel bofritele ohutusnõuded. Tihti on reglementeeritud bofri maksimaalne pikkus, mass, valmistamiseks lubatud materjalid ja pehmenduse paksus löögipindadel. Üldpuhkudel imiteerib boffer mõõka, kuid levinud on ka nuiad, pistodad või kirved.

Bofrite valmistamine

Eestis valmistatakse kõige lihtsam ja tavalisem boffer PVC-torust, kasutades toruisolatsiooni ja ehitusteipi. Sellist relva peetakse inetuks, kuid see sobib lahingmängudele, kus relvade purunemine on tõenäoline.
"Teise generatsiooni" boffermõõga tugevduseks on bambus- või klaaskiudlatt, mille ümber on liimitud matkamatt, mida on pärast liimimist vaibanoaga vormitud. Imitatsioon kaetakse samuti ehitusteibiga.
Kui eespool kirjeldatud relv katta ehitusteibi asemel värvitud vedela lateksiga, nimetatakse relva "kolmanda generatsiooni" bofriks ning sellel võib olla väga realistlik välimus.
Lahesaar

Lahesaar on Harju maakonnas Viimsi vallas Muuga lahes asuv 0,41 hektari suurune saar. Saare rannajoone pikkus on 308 meetrit.
Saar asub 1 kilomeetri kaugusel rannikust. Saar on pikliku kujuga ja kruusase pinnamoega.
Saare koordinaadid on 59° 32′ N, 24° 54′ E.
Sitsi mägi

Sitsi mägi on kõrgendik Põhja-Tallinnas Karjamaa ja Sitsi asumis Tööstuse, Sitsi, Kopli ja Sõle tänava piirkonnas, läänest ja põhjast piirab seda lauge nõlv. Absoluutne kõrgus on umbes 10–11 meetrit. Koosneb Alam-Kambriumi Tiskre kihistu purdkivimeist. Meresetteist pinnakatte paksus on kuni paar meetrit.

Ajalugu

Sitsi mägi on saanud praeguse nime selle järgi, et 19. sajandi lõpus rajati kõrgendikule Balti Puuvillavabrik (rahvasuus Sitsivabrik). 
Sitsi mäe loodeservas (praegusest Sitsi tänavast veidi loode pool) oli keskajal ja hiljemgi muldvall ning piirdeaed, mis oli ühtlasi Kopli mõisa lõunapiiriks. Tänapäevasel Kopli tänaval, Sitsi mäelt orgu suunduval teel, oli värav, mille juures asus kõrts (paekivist varemed olid veel 20. sajandi algul säilinud).
1926. aastal ehitati Sitsi mäele Tallinn-Kopli rannaraadiojaam. Raadiosaatejaam asus seal kuni 1980. aastateni.
Internatuur

Internatuur (inglise keeles internship, vene keeles интернату́ра) on spetsiaalse programmi alusel toimuv arsti töötamine ja samaaegne õppimine raviasutuses. 
Internatuur kui õppevorm oli kasutusel endise NSV Liidu meditsiinihariduse süsteemis. Tänaseni on selline õppevorm kasutusel näiteks Vene Föderatsioonis ja Ukrainas. Eesti Vabariigi iseseisvuse taastamise järel oli internatuur õppevormina kasutusel aastani 2001. 2001. aastal võeti kasutusele residentuur. 
Residentuur ja internatuur on alusideelt sarnased. Eesmärk on anda arstile süvendatud praktiline ja teoreetiline ettevalmistus ühes arstiteaduse valdkonnas. Tavaliselt astuti internatuuri arstikraadi omandamise (s.o arstiteaduskonna lõpetamise) järel, kuid see ei olnud kohustuslik. Sellist kohustust ei ole praegu ka riikides, kus internatuuri kasutatakse. Internatuuri läbimiseks kulub tavaliselt üks aasta.
Peter Heli

Sportlasena

Hakkas suusahüppeid ja kahevõistlust harrastama 1978, tema treenerid on olnud Andres Kõrve, Indrek Possul ja Tiit Tamm.

Kahevõistlus

Sai 1992. aasta taliolümpiamängudel Albertville'is kahevõistluse üksikvõistluse 31. koha ja Eesti koondise koosseisus meeskondliku 9. koha.
Sai Eesti NSV meeskonnas 1986. aastal NSV Liidu noortemeistrivõistlustel meeskondliku hõbeda, aastatel 1985 ja 1987  pronksi ja 1990. aastal täiskasvanute meistrivõistlustel hõbeda. 
Eesti meistrivõistlustel sai 1993. aastal üksikvõistluse hõbeda.

Suusahüpped

Ta osales aastatel 1989–1990 Nõukogude Liidu meeskonna koosseisus kolm korda suusahüpete Euroopa karikavõistluste etapil Kuopios.

Saalihoki

Harrastanud ka saalihokit, sai 1996. aasta maailmameistrivõistlustel Eesti koondise koosseisus 11. koha.
Sharoni plaan

Sharoni plaan oli peaministri Ariel Sharoni plaan, mis nägi ette Iisraeli ühepoolse väljatõmbumise Kuuepäevase sõjaga Iisraeli poolt okupeerutud aladelt ning mõningate juudi asunduste lammutamise ning teiste püsiva säilitamise.
Selle idee arendas järgmine peaminister Ehud Olmert edasi Olmerti plaaniks.
Versailles' loss

Ehitus

Versailles' loss ehitati 1661–1710. See ehitati Louis XIV valitsusajal Louis XIII aegse jahilossi kohale. Ehitamist juhtis Louis Le Vau, hiljem Jules Hardouin-Mansart.
Maalija ja sisekujundaja oli Charles Le Bruni, kes rajas Versailles' lossi peegligalerii mis oli 72 m pikk. Maastikuarhitektiks oli André Le Nôtre.
YIT Ehitus

AS YIT Ehitus (varasema nimega FKSM) on Eesti ehitusettevõte, mis kuulub Soome ehituskontserni YIT.
YIT Ehitus ehitab hooneid ja rajatisi.
YIT Ehitus on Soome-Eesti Kaubanduskoja liige.
Noborigama ahi

Noborigama ahi on mitme kambriga nõlvakahi.
Nõlva kalle on tavaliselt umbes 20°.
Vanadel ahjudel võis olla 12 või enam ahjukambrit. Uuematel ahjudel piirdutakse 3-5 kambriga.

Aju kütmine

Ahju köetakse nii ahju suudmes olevast kui ka külgedel asuvatest kolletest.
Kütmist alustatakse kõige alumisest kambrist. Soovitud temperatuuri saavutamisel suletakse ahjusuu ja jätkatakse kütmist järgmise kambri külgmistest kolletest.
Christopher B. Balme

Christopher B. Balme (sündinud 16. septembril 1957 Uus-Meremaal) on õppejõud, lavastaja ja teatriteadlane.
Alates 1985. aastast elanud ja töötanud Saksamaal. Ta on 2006. aastast teatritooli õppejõud Müncheni ülikoolis Ludwig-Maximilians-Universität ja 2017. aastast külalisõppejõud Londoni ülikoolis Royal Central School of Speech and Drama.

Haridus

On õppinud Aucklandi, Otago ja Müncheni ülikoolis saksa keelt ja draamat. Doktorikraadi omandas Otago ülikoolis.

Teadlasena

Ta on direktor teadusasutuses Centre for Global Theatre History at the Department of Theatre Studies, mis asub Münchenis.
Alates 1980. aastatest on tema peamisteks teatrialasteks uurimisprobleemideks olnud koloniaalne ja postkoloniaalne teater. Veel on tema uurimisalasteks teemadeks modernism globaliseeruvas kunstimaailmas; teater ja avalik sfäär; meedia ja etenduskunstide vaheline suhe.
2016. aastal sai ta teadusgrandi "ERC Advanced Grant" oma projektile "Developing Theatre: Building Expert Networks for Theatre in Emerging Countries after 1945".
Jüri Rätsep

Jüri Rätsep (3. juuli 1935 Elva – 1. august 2018) oli eesti jurist, poliitik ja kohtunik.

Elulugu

Ta lõpetas aastal 1956 Elva Töölisnoorte Keskkooli ja aastal 1961 Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna.
Ta töötas aastatel 1961–1966 Viljandi Prokuratuuris uurija ja abiprokurörina; aastast 1966 oli ta Viljandi õigusnõuandla advokaat, ta oli Eesti Advokaatide Kolleegiumi liige. 
Aastatel 1990–1992 oli ta Eesti Vabariigi Ülemnõukogu saadik, ta oli ajakirjanduskomisjoni liige ja eetikakomisjoni aseesimees. 20. augustil 1991 hääletas ta Eesti Vabariigi taastamise poolt. Ta oli ka Eesti Komitee I ja II koosseisu ning selle juhatuse liige; samuti aastatel 1991–1992 Põhiseaduse Assamblee liige. Aastast 1988 oli ta Sakalamaa Rahvarinde Kesktoimkonna liige. 5. oktoobrist 1992 kuni 10. augustini 1993 oli ta VII Riigikogu liige.
11. augustist 1993 kuni 14. veebruarini 2002 oli ta Riigikohtu kohtunik.
Oli 20. Augusti Klubi liige.
Ada (Vojvodina)

Ajalugu

Piirkonnas elati juba kiviajal. Seal leidub roomlaste, hunnide ja avaaride jälgi. Viimased tõid kaasa ka slaavlased. 
Ungarlased jõudsid piirkonda 895. Keskaja lõpus hõivas kogu piirkonna Türgi. Serblased rajasid Petrina küla arvatavasti 1694. Aastal 1702 sai ta nimeks Ostrova ('saar', 1723 Ada-Hatta (Timiși maakonnas). Alates 18. sajandist kuulus piirkond Habsburgide keisririigile. Serblased asutasid oma õigeusu kooli 1703, ungarlased katoliku kooli 1760. Ada sai linnaks 1836, serbia põllutöökool (üks vanemaid tänapäeva Serbias) asutati 1885, raudtee jõudis linna 1889. Linn kuulus Bács-Bodrogi komitaati. 
Aastal 1918 hõivasid piirkonna Serbia-Horvaatia-Sloveenia kuningriigi väed. Koos Pécsi ja teiste okupeeritud aladega kuulutati välja vabariik. Alates 1920. aastast kuuluti Serbia-Horvaatia-Sloveeniasse (1929. aastast Jugoslaaviasse). Aastal 1921 oli elanike arv 13 100 ning enamuses olid ungarlased. Aastatel 1941–1944 oli Ada Ungari okupatsiooni all.
Frank Klepacki

Frank Klepacki (sündinud 25. mail 1974) on auhinnatud Ameerika Ühendriikide muusik, arvutimängude muusikalooja
Frank Klepacki on komponeerinud muusika Command & Conquer'i seeria mängudele.