google/wiki40b huggingface dataset:
Kiviak

Kiviak või kiviaq on  Gröönimaa inuittide traditsiooniline talvine toit, mida tavaliselt valmistatakse väikealkidest, mida on hapendatud hülge nahas.

Valmistamine

Kuni pooltuhat lindu pakitakse hülge nahasse ilma nokki, jalgu ja sulgi eemaldamata. Seejärel surutakse õhk niipalju kui võimalik välja, õmmeldakse nahk kinni ning tihendatakse veel omakorda kärbseid peletava hülgerasvaga. Kõik see peidetakse kivihunnikusse ning kõige peale asetatakse suur raske kivi, mis surub jätkuvalt õhku välja. 
Kiviaki valmistamist on televaatajatele näidatud BBC sarjas Human Planet 2011. aastal.

Tarvitamine

Mõne kuuga fermenteerunud linnud valmistatakse ja süüakse arktilise talve jooksul, eriti sünnipäevadel ja pulmades ning jõulude tähistamiseks. Kiviaki maitse meenutavat Gorgonzola juustu maitset.

Vastunäidustus

Kiviaki söömine võib põhjustada botulismi ja olla seega tervist kahjustav või isegi eluohtlik. 
Siorapalukis suri 2013. aasta augustis mitu inimest kiviaki söömise tagajärjel. Too kiviak oli valmistatud alkide asemel hahkadest, mis ei fermenteeru nii hästi.
Ferdinand Kool

Ferdinand Kool (10. jaanuar 1895 Laeva vald, Tartumaa – 6. aprill 1973 Manchester, Connecticut) oli eesti ajakirjanik ja kirjanik (pseudonüüm Kalju Rahu).
Ta õppis Eesti Aleksandri Põllutöökoolis ja Saadjärve Ministeeriumikoolis.
1914. aastal mobiliseeriti ta I maailmasõtta (Venemaale).
Oma Maa peatoimetaja 1924–1940, Sakala peatoimetaja 1941–1944.
1944 põgenes Saksamaale, 1950 siirdus USA-sse.
Iir Hermeliin

Iir Hermeliin (pärisnimega Hille Ermel; sündinud 25. juulil 1973 Tartus) on eesti lava- ja kostüümikunstnik. Lisaks teatrilavastustele on ta teinud kunstnikutööd filmile "Sigade revolutsioon" ning kujundanud lava sellistel suurüritustel nagu Eurovisiooni lauluvõistlus Tallinnas aastal 2002 ja Euroopa filmiauhindade jagamise tseremoonial Tallinnas aastal 2011.

Töö

Iir Hermeliini esimene kujundus oli Elmo Nüganeni lavastusele "Nukkude akadeemia", mis esietendus aastal 1994 Tallinna Linnateatris. Pärast seda on ta teinud koostööd Eesti Draamateatri, teatri Vanemuine, Rahvusooperi Estonia, Von Krahli teatri, VAT teatri, Eesti Nuku- ja Noorsooteatri ning Emajõe Suveteatriga.
Aastatel 2003–2012 töötas ta Tallinna Linnateatri peakunstnikuna. Aastal 2013 toimuva festivali Draama 2013 kuraatoriks on Iir Hermeliin ning festivali koondpealkirjaks valis ta sellel aastal "Ruumimaagia". Aastaks 2013 on Iir Hermeliin teinud lavakujunduse rohkem kui viiekümnele lavastusele.

Tunnustused

Iir on teeninud Eesti Teatriliidu preemia parima muusikalikujunduse eest aastatel 2004 ja 2012 ning Salme Reegi nimelise Eesti Teatriliidu aastapreemia aastal 2001. Aastatel 2003, 2004 ja 2007 sai ta auhinna Tallinna Linnateatri parima lavakujunduse eest. 2004. aastal sai ta ka Eesti Lavakunstnike Liidu auhinna parima lavakujunduse eest.
Kuninglik Shakespeare'i Teater

Kuninglik Shakespeare'i Teater (The Royal Shakespeare Theatre (RST)) on 1939 aastal Stratfordis, Avoni jõe ääres avatud Kuninglikule Shakespeare'i Kompaniile (Royal Shakespeare Company(RSC)) kuuluv William Shakespeare'i järgi nime saanud avatud lavaga ning enam kui 1040 istekohaga teatrihoone.
Elektronkate

Elektronkate on aatomi tuuma ümbritsev elektronide pilv. Elektronkate jaguneb elektronkihtideks ja need omakorda alamelektronkihtideks ja orbitaalideks. Keemilised reaktsioonid toimuvad eelkõige valentselektronkihi elektronidega (nn  valentselektronidega), mis asuvad aatomi tuumast kõige kaugemal.

Elektronkatte tekkimine

Negatiivselt laetud elektronide ja positiivselt laetud aatomituuma vahel toimiv elektromagnetjõud tõmbab elektrone tuuma poole. See jõud seob elektronid  elektrostaatilisse potentsiaalikaevu (see tähendab, et mida lähemal tuumale elektronid on, seda suurem energia on tarvis neile anda, et neid tuuma ümbert minema viia).
Kuna elektronid on samaaegselt ka laine (vastavalt laine-osake dualismile), siis tekitab iga elektron tuuma ümber kolmemõõtmelise seisulaine, mis tuuma suhtes ei liigu. Selline käitumine on määratud aatomorbitaaliga – matemaatilise funktsiooniga, mis kirjeldab ära tõenäosuse, et elektron on mingis konkreetses punktis aatomituuma ümbruses olemas.
Esmalt täitub madalaima võimaliku energiaga (elektronide energia aatomis on astmeline, mitte sujuvalt muutuv suurus) orbitaal, mis on ühtlasi tuumale kõige lähemal. Orbitaalile mahuvad ainult 2 elektroni, elektronpaar (vastupidiste spinnidega, magnetmomentidega). Kui vähima energiaga orbitaal on täitunud, siis vastavalt Pauli printsiibile fermionide kohta sinna rohkem elektrone ei mahu. Järgnevalt täituvad elektronidega suurema energiaga orbitaalid, kuni elektronide negatiivne kogulaeng võrdsustub tuuma prootonite kogulaenguga. Selline aatom on oma põhiolekus ja elektriliselt neutraalne.

Molekulide elektronkate

Erinevad elektronkatte konfiguratsioonid annavad igale elemendile individuaalsed omadused. Molekulide korral sõltub elektronkatte ehitus lisaks molekulis paiknevate aatomitele ka keemilisest sidemest, millega aatomid on molekuliks seotud. Näiteks võib elektroni seisulaine võtta kuju, millega on kaetud rohkem kui üks molekuli kuuluv aatom.
Raili Pietilä

Raili Inkeri Marjatta Pietilä (sünninimi Paatelainen; sündinud 15. augustil 1926 Pieksämäkis) on soome arhitekt.
Ta lõpetas 1956. aastal Tehnilise kõrgkooli arhitektina. Aastal 1963 abiellus ta Reima Pietiläga. Suurem osa tema loomingust valmis koostöös abikaasaga.
Norra köök

Norra köök on Norra rahvuslik köök. Peamisteks elementideks on kala, liha ja piimatooted.

Ülevaade

Norra köök on tekkinud peamiselt talupojatoidu baasil ja on seotud Norra kliimaga: seal on lühike suvi ja pikk talv.
Suurt osa mängib kalapüük, kala ja mereannid on kõige tähtsam osa Norra toidust. Heeringas on olulisim kala, vaesed sõid seda neli korda päevas. Heeringat marineeriti, söödi värskelt või praeti. Tänu pikale säilivusajale oli populaarne klippfisk, kuivatatud kala.
Teravilja saab kasvatada vaid mõnedes riigi regioonides, Norras kasvavad ainult kaer ja oder.
Suurt osa mängib Norra köögis kartul, seda serveeritakse nii lisandina kui ka eraldi roana.

Kala

Üks peamisi ekspordiartikleid on lõhe. Terves maailmas on tuntud Norra suitsutatud lõhe. Populaarsed on veel heeringas, skumbria, tursk, sardiinid. Tuntuimaks roaks võib nimetada rakfiski (käärinud lõhe). Palju süüakse ka muid mereande.

Liha

Varem oli igas peres olemas lehm, aga kõige populaarsem oli ikkagi lambaliha. Lambalihast tehakse väga palju erinevaid eineid: forikol, smalahove, fenalar. 20. sajandini söödi väga palju vaalaliha, praegu võib seda kohata Norra restoranides

Piimatooted

Veel on tähtsad piim ja piimatooted. Norralased joovad iga päev väga suurtes kogustes piima. Varem oli traditsiooniline jook blande, vadak veega. Laialt kasutatakse juustusid ja võid.
Jaan Kadever

Jaan Kadever (3. august 1906 – surma aeg ja koht teadmata) oli Eesti sõjaväelane (leitnant).
Ta lõpetas Kõrgema Sõjakooli ja teenis Sidepataljonis.
Kõrbe-põõsalind

Kõrbe-põõsalind (Sylvia nana) on põõsalindlaste sugukonda kuuluv lind.
Eestis on ta eksikülaline.
Kura laht (Eesti)

Kura laht on laht Harju maakonnas Kuusalu vallas; Kolga lahe osa. Lahte piirab idast Juminda poolsaar.
Vitali Bassõgõssov

Vitali Nikolajevitš Bassõgõssov (vene keeles Виталий Николаевич Басыгысов; sündinud 1. märtsil 1946  Mirnõi rajoonis Jakuudi ANSV-s) on  jakuudi rahvusest Sahha riigitegelane,  Põhjatähe ordeni kavaler.
Ta on  Ühtse Venemaa liige ja aastatel 2008–2013 oli ta Sahha (Jakuutia) Vabariigi Riigikogu (Il Tümene) esimees.
Ta pälvis 1999. aastal Ammossovi-nimelise Jakuudi Riikliku Ülikooli auprofessori aunimetuse suure panuse eest Jakuudi ülikooli Mirnõi filiaali (SVFU Mirnõi polütehniline instituut) rajamisel ja aktiivse osavõtu eest teemanditööstuse spetsialistide väljaõppe õppeprotsessi loomisel.

Haridus ja töökäik

Bassõgõssov lõpetas 1970. aastal Sverdlovskis  Uurali riikliku mäeinstituudi mäenduse tehnoloogia erialal. Aastatel 1970–1983 töötas ta Jakuutias Mirnõis asuva teemanditöötlusettevõttes; 1983–1991 oli ta parteitööl.
1993. aastal määrati ta Sahha (Jakuutia) Vabariigi presidendi seadlusega Mirnõi ulussi administratsiooni peaks, 1995. aastal valis ulussi valijaskond ta samale ametikohale tagasi. Ta oli aastatel 1999–2008 Venemaa Riigiduuma liige ja 2008–2013 Sahha (Jakuutia) Vabariigi Riigikogu (Il Tümene) rahvasaadik ühtlasi Il Tümene esimees.
Hugo Malmsten

Hugo Malmsten (pseudonüüm Hugo Maldre; 7. november 1907 Narva – 26. november 1991 Tallinn) oli eesti näitleja ja laulja (tenor).
Ta õppis aastani 1923 Narva linnakoolis. Laulmist õppis ta eraõpetaja juures Narvas, Pärnus ja Armanda degli Abbati juures Tallinnas ning aastatel 1936–1941 Tallinna Konservatooriumis.
Ta mängis aastatel 1924–1928 Narva seltsides, 1931–1933 Narva Teatris, 1928–1931 Ugalas, 1930–1931 ja 1933–1935 teatris Endla (kus oli ka lavastajaks), 1936–1944 Tallinna Töölisteatris ning 1944–1971 teatris Estonia (kus oli 1944–1946 ka näitejuhi assistendiks).

Isiklikku

Tema vend oli näitleja Franz Malmsten, õde näitleja Lydia Bock.
Sunitiniib

Nimetused ja tähised

CAS-i registreerimisnumber on 341031-54-7 . PubChemi number on CID 5329102.   
Farmakoterapeutiline rühm: kasvajavastased ained, proteiini kinaasi inhibiitor, ATC-kood on L01XE04.

Annustamine ja kulud

Soovitatav sunitiniibi annustamine toimub GISTi ja MRCCi korral kuuenädalase ravitsüklina: 50 mg (1 kapsel 1 kord päevas) 4 nädala jooksul, millele järgneb 2 ravimivaba nädalat. 
Kapslite maksumus 28 päeva jooksul tarbimiseks on varieeruv kas 3600–3780 dollarit.

Kõrvaltoimed ja ohud

Sutent võib vähihaigetel põhjustada kõrvaltoimetena väsimust, kõhulahtisust, anoreksiat, iiveldust/oksendamist, kõhuvalu, düspepsiat ja stomatiiti, hüpertensiooni, naha värvikaotust, neutrofiilide absoluutarvu vähenemist, hüpotüreoidismi, gangrenoosset püodermiat, multiformset erüteemi, südamepuudulikkust, hemorraagilisi sündmusi nagu seedetrakti, hingamisteede, kuseteede ja peaaju verejookse ning kasvaja hemorraagiat, millest mõni on lõppenud surmaga.
Loomkatsed on näidanud kahjulikku toimet reproduktiivsusele, sh loote väärarenguid.

Koostoimed

Rohelises tees sisalduvad ained võivad, katsete alusel, koostarbimisel vähendada sunitiniibi biosaadavust.
Zakomara

Zakomara (vene keeles закома́ра, vanavene sõnast комара 'võlv'), vanemas kirjanduses ka sakomaar on hoone välisseina ümarkaare- või kiilkaarekujuline lõpetus, mis järgib seina taga oleva võlvi sisepinna piirjooni. Tavaline arhitektuurielement bütsantsi, eriti aga vanavene arhitektuuris.
Zakomara'de arv välisseinal sõltub hoone löövide arvust. Võlvi paigutusega mitte seotud, zakomara'ga kujult sarnanevat ümarat või kiilkaarekujulist viilu nimetatakse kokošnikuks.

Ajalugu

Bütsantsi arhitektuuri ilmub välisseinal võlvi kuju järgiv zakomara nn Palaiologoste renessansi aegses arhitektuuris, sh Bulgaaria ja Serbia aladel ehitatud kloostrites.
Vana-Vene ehitistel esineb zakomara motiiv nii Kiievi Püha Sofia katedraalil kui hilisematel kirikutel kõikjal Kiievi-Vene aladel, kuid kõige puhtamal kujul Vladimiri-Suzdali vürstiriigi arhitektuuris, kus muude elementide taandamisega välisarhitektuuris tõuseb zakomara'de horisontaalne rütm välisseinal eriti kaunina esile.
Zakomara kuju järgivad kokošnikud, mis moodustavad koos zakomara'dega tambuuri suunas koonduva ühtse arhitektuurilise terviku, ilmuvad Moskva vürstiriigi alade ehitistesse 15. sajandil. 16. sajandi Moskva arhitektuuris on zakomara'd sageli kujundatud eraldi poolkaarekujulise viiluna pilastrite ja karniisidega liigendatud seina kohal, mõnikord renessansliku pinnadekooriga, nagu on Peaingel Miikaeli katedraalil Moskvas. Mõnikord on zakomara krohviga markeeritud puhtdekoratiivne element sirge lõpetusega seinal.
Katus ehitati vanavene arhitektuuris kuni 17. sajandini otse võlvide peale (позакомарное покрытие) ja mitte eraldi katusetarindile. Et kõverjoonelise katusekatte puhul on vee ja lume äravool katuselt palju keerulisem, hakati alates 17. sajandist ehitama kirikutele püramiidjaid telkkatuseid, nii et zakomara'd jäid varjatuks. 19. sajandil hakati zakomara motiivi dekoratiivse lisandina uuesti kasutama historitsistlikus arhitektuuris.
20. sajandil taastati mitme Venemaa keskaegse kirikuhoone katused algse viisi järgi, näiteks Vladimiri Jumalaema Uinumise katedraalil ja Jumalaema Kaitsmise kirikul Nerli jõe ääres.
Rein Aidma

Rein Aidma (sündinud 28. septembril 1950 Ida-Virumaal Sälliksaarel) on eesti poliitik ja pedagoog.

Haridus, töökäik

Rein Aidma lõpetas Nõo Keskkooli 1970 ja Tartu Ülikooli füüsika erialal 1975. Ta töötas Iisaku Keskkooli direktori ja õpetajana 1975–1989. 1991–1993 töötas Ontika Täiskasvanute Koolituskeskuses.

Poliitiline tegevus

Aidma oli NLKP liige 1988–1990 ja Eesti Komitee liige 1990–1992. Ta oli Ida-Viru Maavalitsuse Täitevkomitee esimehe asetäitja 1989–1991 ja Ida-Viru maavanem 1994–2003. Alates 2002. aastast kuulub ta Eesti Reformierakonda.
2007. aastal esitas Aidma kuluhüvitiste seas 27. detsembrist Saka Cliff hotelli ja spaa toitlustusarve 5523 krooni ulatuses, märkides arvele, et üritus oli aastakokkuvõtte tegemine valijatega. Õhtulehe küsimustele vastas Aidma: "Nad on minu valijad ja see pole ajakirjanduse asi, kellega ma kohtun. See pole teiste erakondade jaoks avalikustatav. Punkt. See on minu valijate ring!"
Aidma oli X Riigikogu ja XI Riigikogu liige. Ta kandideeris 2011. aasta Riigikogu valimistel ja sai 1250 häält, kuid valituks ei osutunud. Ta sai XII Riigikokku, kui Euroopa Parlamendi liige Kristiina Ojuland oma riigikogukohast loobus.
2013. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimisel kandideeris Aidma Avinurme valla volikokku, kuid ei osutunud valituks. Ta sai 7 häält.
2015. aasta Riigikogu valimistel sai Ida-Virumaal Valimisringkonnas nr 7 kandideerinud Aidma 655 häält, millega ei osutunud valituks.
Thomas Rowlandson

Thomas Rowlandson (juuli 1756 – 22. aprill 1827) oli  Briti karikaturist.
Võtikvere Küla Selts

Võtikvere Küla Selts on Jõgeva maakonnas Mustvee vallas Võtikvere külas tegutsev selts.
Seltsi majas asub Võtikvere raamatukogu.
Selts asutati 1998.
Latgale kõrgustik

Latgale kõrgustik (läti keeles Latgales augstiene) on kõrgustik Läti kaguosas.
Kõrgustiku pikkus põhjast lõunasse on umbes 90 km ja idast läände umbes 80 km. Kõrgustiku kõrgeim koht on Liepukalns (289 m).
Palve

Palve sisu

Palve sisu koosneb enamasti kolmest, oma tähenduselt erinevast, osast: palumisest, tänamisest ja kiitmisest. 
Palumine, palve ise kitsamas mõttes, on oma soovi avaldamine kõrgemale väele. Palve võib olla kas lühike ja lihtne: "Issand, halasta!", "Anna meile rahu!" vms või pikem ja keerulisem: Meieisa palve, litaaniad jt. Individuaalne vabavormiline palve võib olla nii seda kui teist, sageli väga ulatuslik. 
Tänamine on tänu avaldamine kõige hea eest, mida on saadud. Kiitmine on au osutamine kõrgemale vaimsele väele, selle ülistamine ("Sanctus").
Palve võib sisaldada pöördumisi kõrgema väe poole, selle tähelepanu palumist vms (algusvormelid nagu "Ave Maria, gratia plena...", "Meie isa, kes sa oled taevas..." jne). 
Palvele võivad järgneda vormelid kõrgema vaimse väega suhtlemise lõpetamiseks, selle ära saatmiseks vms. Palve võib sisaldada ka muid osiseid: usu kinnitamist ("Credo"), pihtimust, selgitust jne.
Crocketti maakond

Ajalugu

Crocketti maakond moodustati 1875. aastal Bexari maakonna osast. Maakond sai nime USA poliitiku ja sõjakangelase Davy Crocketti järgi, kes hukkus Alamo lahingus.
Oskari Jauhiainen

Oskari Jauhiainen (31. oktoober 1913 Kiiminki – 20. jaanuar 1990 Helsingi) oli soome skulptor.
Ta valmistas eelkõige monumentaalskulptuure, kuid kujundas ka muu hulgas medaleid ja vappe.
Oskari Jauhiainen oli pärit vaesest perest, kus käsitööoskused olid au sees. Lapsena karjas käies armastas ta voolida puukujukesi, mida õnnestus isegi müüa. Avalikult esil oli tema kätetöö esimest korda 1928. aastal Oulu põllumajandusnäitusel, kus tema valmistatud karukuju äratas laiemat tähelepanu.
Aastal 1936 valmistas Jauhiainen kivist Vesaise mälestusmärgi Ylikiiminkis ja 1937 monumendi "Liekki" Yppäris.
Aastatel 1938–1941 õppis ta kunstiakadeemia eelkäijaks olnud kunstnike ühenduse joonistuskoolis muu hulgas Felix Nylundi käe all.
Ta osales Talvesõjas ja Jätkusõjas. Aastast 1947 kuulus ta Soome ekspressionistide moodustatud Oktoobri rühma. Pärast sõda valmistas ta kümme sõjamälestusmärki.
Aastal 1952 valmis Jauhiaise esimene suurem töö, Mikael Agricola monument Turus. See tegi ta laiemalt tuntuks. Samal aastal püstitati ka langenute mälestusmärk Oulus. Aastatel 1956–1965 õpetas ta kunstiakadeemias skulptuuri.
Aastal 1954 võitis Jauhiainen koos Aimo Tukiaisega Mannerheimi ratsamonumendi võistluse, kuid koostöö katkes 1956. aastal, kui Jauhiainen erimeelsuste tõttu osalusest loobus.
Tal oli ateljee Helsingis Jollases, kuid suved veetis ta Kiiminkis.
Aastal 1956 sai ta Pro Finlandia medali. President Urho Kekkonen andis Jauhiaisele 1968. aastal professori nimetuse. Aastal 1977 määrati talle kunstnikupension ning 1982 anti akadeemiku aunimetus.
Kiiminkis avati 1997. aastal Oskari Jauhiaise muuseum.
Oskari Jauhiaise tööde seas on muu hulgas "Nahkurit" (Hämeenlinna, 1958), "Kalasääski ja lohi" (Oulu, 1960), Werner Söderströmi monument (Porvoo, 1960), "Ruuhkanpurkajat" (Joensuu, 1962), "Ahtaajat" (Kotka, 1964), "Paperintekijät" (Tervakoski, 1966), Meremeeste mälestusmärk (Helsingi, 1968), Teuvo Pakkala monument (Oulu, 1973), "Niittäjät" (Liminka, 1977), "Vanhat vaeltajat" (Muhos, 1984) ja "Haravatyttö" (Kiiminki).
Polki maakond (Minnesota)

Ajalugu

Maakond moodustati 1858. aastal.
Fatalism

Determinism, fatalism ja ettemääratus

Kuigi neid mõisted tihti kasutatakse vahetatavatena, fatalism, determinism ja ettemääratus on ettevaatlikud rõhutades inimese tahte tühisust või saatuse ettemääratust.
Deterministid usuvad, et inimese teod mõjutavad tulevikku, kuigi tulevik on ettekirjutatud. Rõhutatakse saatusele "alistumist". Teisiti öeldes deterministid usuvad, et tulevik on tegude ja põhjuslikkuse tõttu kinnitatud, samas kui fatalistid ja ettemääratlejad on veendumusel, et tulevik on möödapääsmatu põhjuslikkusest hoolimata.
Seetõttu determinismi puhul, kui minevik oleks teistsugune, erineksid ka olevik ja tulevik. Fatalistide jaoks on see aga ebaoluline, kuna minevik, olevik ega tulevik ei eksisteeriks üldse, kui poleks praegust.

Loogikaargument

Fatalismi argumendid, olgugi et need ei ole laialdaselt heaks kiidetud, omavad siiski kandepinda tõe loomuse kohta. Fatalismi loogikaargument: kui homme oleks merelahing ja keegi ütleb:"Homme toimub merelahing", siis see lause on õige juba enne vastava sündmuse asetleidmist. Lause õigsust arvestades välistab see igasuguse võimaluse lahingu ärajäämise kohta.
Eesti Jalgpalli Liit

Ajalugu

Eesti Jalgpalli Liidu asutamiskoosolekul 14. detsembril 1921 oli esindajaid kolmest ühingust: Bernhard Abrams, Karl Akel ja William Fiskar Kalevist, Julius Reinans, Oskar Raudsep ja Otto Silber Tallinna Jalgpalli Klubist ning Hans Roost, Verner Eklöf ja Vladimir Tell Spordist.

Eesti astub FIFA-sse

1922. aasta suvel lähetas Eesti Jalgpalli Liit vormikohase avalduse FIFA-le. 1. novembril 1922 andis FIFA EJL-ile eeltunnustuse ning Genfi kongressil 1923 arvati Eesti FIFA liikmeks (samal kongressil võeti vastu ka Läti ja tunnustati Leedu Spordiliigat). Tollal oli FIFA liikmeiks 20 maad. 1924. aastal Pariisis toimunud FIFA kongressist võtsid Eesti Jalgpalli Liidu esindajad juba hääleõiguslikena osa. 27 maa 76 delegaadi hulgas olid Eestist William Fiskar, Aleksander Lugenberg, Otto Silber, Bernhard Rein ja Harald Kaarmann.
Viljandi Eesti Haridusseltsi Tütarlaste Gümnaasium

Loomine

Kooli põhikiri saadeti Riia Haridusministeeriumi õppeosakonna kuraatorile ja see kinnitati detsembris 1907. Luba anti ainult 2-klassilise progümnaasiumi avamiseks.
Esimeseks kooli juhatajaks valiti üheks aastaks, Peterburis kooliõpetajana töötanud Jaan Rekand. Kooli võeti vastu eksamite alusel 45 tütarlast. Õppetöö algas 1. september 1908. aastal.
Aktusekõne pidas Haridusseltsi esimees Villem Reiman. Ta ütles:
„“
– „Kui tahame iseseisva rahvana püsima jääda siin Läänemere kallastel, siis peame haridusliselt ja kõlbliselt meid ümbritsevatest kõrgemal seisma.“ Oma kõne lõpus vaatas ta saali kaunistavatele kadakapärgadele ja ütles: „Olgu ja jäägu kadakas selle kooli ja kogu eesti rahva sitkuse sümboliks. Tuuled ja tormid võivad kadaka maani maha painutada, temast võib üle astuda, aga ta ajab end jälle sirgu ja elab edasi.“ Siit kujunes ka kooli juhtlause – „Tulevik on noorte ja julgete päralt“.
1940. a. nimetati V.E.H.T. Eragümnaasium Viljandi 1. Keskkooliks, mis praegu asub Riia maantee (Viljandi) 91.
Haage mõis

Haage mõis (saksa keeles Haakhof) oli kirikumõis Tartu-Maarja kihelkonnas Tartumaal. Nüüdisajal jääb mõis Tartu maakonna Tartu linna Haage küla territooriumile.
Timothy Leary

Timothy Francis Leary (22. oktoober 1920 Springfield – 31. mai 1996 Beverly Hills) oli ameerika psühholoog, kirjanik, mõtleja ja psühhonaut.
Ta oli tuntud psühhotroopsete ainete uuringute ja propageerimise tõttu ning oma tohutu mõju tõttu popkultuurile. Ajal, kui uimastid, näiteks LSD ja psilotsübiin, olid USA-s seaduslikud, viis Leary Harvardi ülikoolis Harvardi psilotsübiiniprojekti (Harvard Psilocybin Project) raames läbi eksperimente, mille tulemuseks olid Concordi vangla eksperiment (Concord Prison Experiment) ja Marshi kiriku eksperiment (Marsh Chapel Experiment). Mõlemad uuringud andsid kasulikku teavet, kuid sellegipoolest vallandati Leary ja tema partner Richard Alpert ülikoolist.
Leary arvas, et LSD-l on psühhiaatrias ravipotentsiaali. Ta kirjutas ja pidas loenguid transhumanistlikest ideedest, mis hõlmasid kosmosemigratsiooni, intelligentsuse kasvu ja elu pikendamist (SMI ² LE) ning arendas oma raamatus Exo-Psychology (1977) välja 8-ringilise teadvusemudeli. Ta arreteeriti 1960. ja 1970. korduvalt eri maades, mille tõttu ta nägi seestpoolt 29 vanglat üle maailma. USA president Richard Nixon on nimetanud Learyt "kõige ohtlikumaks meheks Ameerikas".
Leary on üle 20 raamatu autor või kaasautor ning temast on rohkem kui tosin helisalvestist. Tema näitlejakarjääri moodustavad üle tosina esinemise filmides ja telesaadetes, üle 30 esinemise endana teiste toodetud filmides, ta produtseeris ja/või osales nii multimeedia esitlustel kui ka arvutimängudes. New York Times teatas 2011. aasta juunis, et New Yorgi avalik raamatukogu omandas Leary isiklikud arhiivid, kaasa arvatud paberid, videokassetid, fotod ja muud Leary arhiivimaterjalid, sealhulgas kirjavahetuse ja dokumendid, mis on seotud Allen Ginsbergi, Aldous Huxley, William Burroughsi, Jack Kerouaci, Ken Kesey, Arthur Koestleri, G. Gordon Liddy ja teiste tuntud kultuuritegelastega.
Nostradamus (album)

"Nostradamus" on Suurbritannia heavy metal-bändi Judas Priesti 16. stuudioalbum, mis käsitleb ennustaja Nostradamuse elukäiku ja tegevust.
Tegemist on Judas Priesti esimese topeltalbumi ja kontseptsioonialbumiga. Seda hakati tegema 2006. aastal, see valmis 2008. aasta kevadeks ja avaldati Euroopas 16. juunil 2008.

Lood

Kõikide lugude autorid on Rob Halford, K. K. Downing ja Glenn Tipton.
House of Commons

House of Commons on Suurbritannia parlamendi alamkoda. House of Commons peab istungeid Westminsteri palees nagu ka ülemkoda, House of Lords.
Ametlikult on House of Commonsi nimi the Honourable the Commons of the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland in Parliament assembled.
House of Commonsis on 650 liiget. Praegune koalitsioon koosneb Konservatiivsest Parteist (alguses 316 kohta) ja Demokraatlikust Unionistlikust Parteist (10 kohta) ning opositsiooni kuuluvad Leiboristlik Partei (257 kohta), Šoti Rahvuspartei (35 kohta), Liberaaldemokraadid (12 kohta), Sinn Féin (7 kohta), Plaid Cymru (4 kohta), Inglismaa ja Walesi Roheline Partei (1 koht) ning fraktsioonitud (5 kohta).
2009. aastast alates on House of Commonsi spiiker John Bercow.