google/wiki40b huggingface dataset:
Jack Paar

Jack Harold Paar (1. mai 1918 Canton, Ohio, USA – 27. jaanuar 2004, Greenwich, Connecticut) oli USA saatejuht.
Paar tegutses 1940ndatel ja 1950ndatel raadiosaatejuhina. Televisioonis debüteeris ta 1952. aastal telemänguga "Up to Paar". Ta sai kuulsaks jutusaate "The Tonight Show" juhina. Tema ajal (1957–1962) kandis see nimesid "Tonight Starring Jack Paar" ja "The Jack Paar Tonight Show". Sellest sai alguse jutusaate format, mis sisaldab intervjuusid kuulsustega, monolooge ja varieteenumbreid. Ta leiutas külaliste diivanile istuma panemise. Temalt arvatakse pärinevat ka jutusaate ingliskeelne nimetus talk show. Aastatel 1962–1965 juhtis ta saadet "Jack Paar Program".
Mõnnuste mõis

Mõnnuste mõis (saksa keeles Mönnust) oli riigimõis Kärla kihelkonnas Saaremaal.
Mõis rajati ajavahemikul 1738–1744 Lümanda ja Paju mõisast eraldatud aladest.
Muusikaalbum

Albumi mõiste ajalugu

Alates 19. sajandi algusest tähendas "album" muusikas noodikogumikku lühipaladega. 
Hiljem, 78 rpm pöörlemiskiirusega grammofoniplaatide, mille kummalegi poolele mahtus vaid üks lugu, kasutuseletuleku perioodil hakati panema mitut mõtteliselt omavahel seostatavat (sama esitaja vms.) plaati ühte karpi või köideti nende ümbrikud raamatusarnasteks albumiteks. 
Kui sai võimalikuks suurema salvestusmahuga ehk kauamängivate (long play, LP) heliplaatide valmistamine, hakati ühel kauamängival LP-plaadil olevate lugude kogumit samuti nimetama albumiks. Seda soodustas asjaolu, et kauamängivate vinüülplaatide kasutuselevõtmise algusaegadel võis paralleelselt müüki ilmuda ka vastav 78 rpm plaatide kogum ehk album.
Kauamängivaid LP-heliplaate ehk albumeid võidi omakorda panna kokku kogumikeks (box).
Albumi mõiste kandus hiljem üle ka teistele uutele helikandjatele, näiteks helikassettidele ja laserplaatidele, aga ka MP3-failide kogumikele ja muudele digitaalsetele helifailide formaatidele.

Muusikaalbumid Suurbritannias

Vastavalt Suurbritannia muusikaedetabeli reeglitele peab albumil olema vähemalt neli lugu või lugude kogupikkus olema vähemalt 20 minutit. Albumist lühemaid kogumikke nimetatakse singliteks või Extended Play-deks (EP).
Tikste maastikukaitseala

Tikste maastikukaitsela on maastikukaitseala Valga maakonnas Tõrva linnas. Kaitseala pindala on 38 ha. 
Kaitseala ajalugu ulatub aastasse 1964, kui kaitse alla võeti Tikste ürgorg ja Tikste järv.
Silvester III

Paavstiks saamine

Septembris 1044 põgenes Benedictus IX Roomas puhkenud rahutuste tõttu linnast. Kirikuloolase J. N. D. Kelly andmetel määras Crescenzi suguvõsa 20. jaanuaril 1045 uueks paavstiks Silvester III, Salvador Miranda andmetel sai ta paavstiks 13. jaanuaril. Väidetavalt oli ta valimisprotseduuri läbiviimiseks andnud altkäemaksu.

Tagandamine

Benedictus IX ekskommunitseeris veebruaris 1045 Silvester III ja saabus oma toetajate abiga 10. märtsil 1045 taas Rooma. Silvester III siirdus Sabinasse, kus ta tegutses Crescenzi suguvõsa protektsiooni all piiskopina edasi, kuid tema toetajad nõudsid Roomas tema volituste taastamist paavstina.
Saksa kuninga Heinrich III nõudel pidi Silvester ilmuma 20. detsembril 1046 Sutris toimunud sinodile, kus ta tagandati ametlikult ametist. Sinodi otsuse alusel pidi Silvester loobuma oma ametitunnustest ja minema kloostrisse pagendusse, kuid tema karistus tühistati peatselt ja tal võimaldati tegutseda Sabina piiskopina.

Tegevus Sabina piiskopina

Leo IX ajal koostas Silvester III traktaadi "Libellum reclamationis", milles ta süüdistas Farfa kloostri abti Bernardot piiskoplike õiguste usurpeerimises ja piiskopi vastases tegevuses.
Teda on mainitud vastupaavst Benedictus X bullades augustis 1058 ja 28. novembril 1058; Nicolaus II bullades aprillis 1059, 9. mail 1059, detsembris 1059 ja jaanuaris 1061 ning Aleksander II bullades oktoobris 1061, jaanuaris 1062, 15. aprillil 1062 ja juunis 1062.

Surm

Silvester III-t on viimati mainitud juunis 1062 paavst Aleksander II bullas ja ta suri enne oktoobrit 1063, kui Sabina piiskopina on mainitud tema järglast Ubaldot.
Kettaheide

Ajalugu

Kettaheide kui iseseisev spordiala kasvas välja antiikolümpiamängudel kavas olnud viievõistlusest. Tol ajal oli ketas valmistatud lihvitud kivist ja hiljem pronksist valatud. Ketas kaalus 1,35 kuni 4,8 kg. Olümpias hoiti võistluste tarvis kolme ketast. Heideti eriliselt kettaheiteväljakult. Ka heitepaigad olid erinevad, kas ring läbimõõduga 2,5 või 2,74 m või ruut küljega 2,5 m. 500. ja 480. aastat e.Kr. olevat Phayllos heitnud ketast 28,17 m. Seda tulemust on raske hinnata, sest ketta kaal pole teada. Kettaheide andis ainet paljudele antiikkunstnikele (Myroni "Kettaheitja" (Diskobolos)).
Esimestel kaasaegsetel olümpiamängudel Ateenas 1896 kasutati heitepaigana ringi läbimõõduga 2,2 m. Selline ring on praeguseni kasutusel. Kaks korda on olümpiamängudel kavas olnud ka kettaheide antiikstiilis, mille puhul heideti paigalt 15 cm kõrguselt aluselt mõõtudega 70x80 cm. Selles stiilis võitis 1906 vaheolümpia Verner Järvinen, Soome kuulsama odaviskaja Matti Järvineni vend.

Kettaheite omapärast

Ketas on kas puust või mõnest muust siledast materjalist, mille ümber on metallist ümar metallring. Ketta mõlema poole keskel on metallist osa. Ketta kaal on meestel mitte üle 2 kg ja naistel 1 kg. Ketta välismõõt peab olema 21,9–22,1 cm ja naistel 18,0–18,2 cm. Kettaheite ring on turvalisust silmas pidades ümbritsetud võrguga, mis peab ebaõnnestunud katse puhul 2 kg ketta peatama, mis võib lennata kuni 25 meetrit sekundis. Kettaheite ringi sisemõõt peab olema 2,50 m.
Nõmme vana apteek

Nõmme vana apteek oli apteek Tallinnas Nõmme linnaosas aadressil Mai tänav (endine Apteegi) 4 Nõmme raudteejaama lähedal. Apteegi Nõmmel avas proviisor Arnold Trossin 1910. aasta mais. 1940. aasta sügisel apteek natsionaliseeriti.
1992. aasta märtsis muutus apteegi omandivorm ja moodustati AS Nõmme Vana Apteek. Alates 19. aprillist 2006 kuulus Nõmme Vana Apteek Koduapteegi osaühingule.
Aastast 1995 on Nõmme vanima apteegi hoone muinsuskaitse all.
15. mail 2013 müüs Tallinna linn apteegi maja 121 061 euro eest kinnisvarafirmale TCM Grupp.
Nõmme vana apteegi läheduses asub Mai park.
Valter Kraner

Valter Kraner (24. oktoober 1907 Peterburi – 20. oktoober 1997 Mjölby, Rootsi) oli eesti loomaarst.
Ta õppis aastail 1930–1936 (lõpetas) Tartu ülikooli loomaarstiteaduskonnas, EYS Veljesto vilistlane.
Valter Kraner töötas aastail 1938–1944 loomaarstina Valjalas, Orissaares, Kuressaares ja Varblas.
1944. aastal põgenes ta Rootsi. Ta oli ka kunstnik ja filatelist.
Alicia J. Rose

Alicia J. Rose, muusikunimega Miss Murgatroid, on USA akordionist ja kutseline fotograaf. Ta on avaldanud viis täispikka plaati, neist kolm üksi Miss Murgatroidi nime all ning kaks koostöös laulja ja viiuldaja Petra Hadeniga ("Bella Neurox" ja "Hearts & Daggers").
Saaristomeri

Saaristomeri on skääriderohke mereala Läänemeres Edela-Soome ja Ahvenamaa vahel. Hõlmab Turu saarestiku ning ka Ahvenamaa idaosa.
Kara Värav

Kara Värav on väin, mis ühendab Barentsi merd läänes ja Kara merd idas ning eraldab Novaja Zemljad loodes Vaigatši saarest kagus.
Väina pikkus on 33 km ja laius 45 km, sügavus 52 m kuni 119 m. Talviti on väin kaua jääs.
Läbi Kara Värava kulgeb Kirdeväila lõunapoolne haru.
Mõrtsuka

Mõrtsuka oli küla Otepää kihelkonnas. Tänapäeval asuvad küla maad Valgamaal Otepää vallas Päidla küla alal.
Mõrtsuka asub mitmest külast umbes ühekaugusel. Temast lõunasse jääb Päidla, edelasse Räbi, läände Mäelooga, loodesse Ketneri, põhja Laguja, kirdesse Kääni ja itta Nõuni.
Külas on Mõrtsuka järv, mis sai nime talurühmalt nagu külagi.
Seda kohanime esmamainiti 1627, kui nimetati talupoega Martzug Juergen. 1638. aasta revisjonis kirjutati tema nimi Mertschock Jürgen ja lisati, et ta kolis Tartumaale Pärnumaalt. 1686. aasta kaardil on Päidla mõisa all kirjas juba 5 Merzica lisanimega talupoega, kes on arvatavasti kõik Jürgeni järeltulijad, näiteks Merzica Tinn. 1749–62 nimetati seda mitut puhku juba külana, kasutades nimekujusid Mörzika Dorf, Mortsuga külla, Mörtsuga külla ja Mörtsugaküll. Küla asus Otepää kihelkonnas ja kuulus Hellenurme mõisale. 1977 liideti Mõrtsuka küla Päidlaga.

Nime päritolu

Herbert Ligi uuris välja, et lisanimi Martzug või Merzuck tuli Lõuna-Eestis kasutusele 1620. aastatel ja enamik selle kandjaid on sisse rännanud. Mujal tarvitati seda lisanime juba pool sajandit varem.
Enn Tarveli arvates tähendas sõna "mõrtsuk(as)" sõjameest, kelleks oli lihtsalt kohalik talumees. Seegi tähendus tuli keelde 17. sajandi algul. Teisalt võib nime aluseks olla mehenimi Mertsi(k) või Mertsin, mis tuleb Läti nimest Smerts. Näiteks 1756 oli Aiaste külas talupoeg Krisa Merzina Jurri. Soomeski on esinenud mehenime Mertti või Mertsi. Ajapikku muutusid sõjamehe tähendus ja mehenimi rahvale võõraks. Siis mugandati külanimi rahvale arusaadavamale ja ilmekamale kujule Mõrtsuka.
Mõrtsuka küla nimi on saanud paljude rahvajuttude allikaks. Üks neist on selline. Pärast sõdu käinud rüüstajate salk taludes röövimas ja tapmas. Rahvas põgenenud metsa peitu. Väärsi talu rahvas olnud aga kodus. Rüüstajad tulnud sinna ja vaadanud, et naised keedavad toas süüa. Selgunud, et need olid naisteriietes mehed. Nad piiranud röövijad sisse ja ajanud koos kõigi hobustega järve, kus kõik uppunud.
Wilhelm Frick

Wilhelm Frick (12. märts 1877 Alsenz – 16. oktoober 1946 Nürnberg) oli Saksamaa riigitegelane ja saksa jurist.
Wilhelm Frick oli pärit kooliõpetaja perekonnast. 1896–1901 õppis ta õigusteadust Münchenis, Göttingenis, Berliinis ja Heidelbergis. 1903. aastal sooritas ta assesorieksami ja võeti juristina Baieri riigiteenistusse. Alates 1904. aastast töötas ta Müncheni politsei juhatuses. Alates 1919. aastast oli ta Müncheni poliitilise politsei juhataja. 1923. aasta veebruaris sai ta Müncheni kriminaalpolitsei juhatajaks. 9. novembril 1923 võttis Wilhelm Frick osa Õllekeldriputšist, mille eest talle 1. aprillil 1924 mõisteti tingimisi 15-kuuline vabaduskaotus. 4. mail 1924 valiti ta Saksarahvusliku Vabaduspartei (Deutschvölkische Freiheitspartei) nimekirjas Riigipäeva liikmeks. 31. juuli 1924 lasti Frick Õllekeldriputšis osalemise eest politseiteenistusest lahti. 1925. aastal astus ta Natsionaalsotsialistlikku Saksa Töölisparteisse. 1926–1930 töötas ta parlamenditöö kõrval Münchenis Ülemkindlustusametis. 1930. aastal sai ta Tüüringi sise- ja rahvahariduseministriks. 1. aprillil 1931 oli ta sunnitud Tüüringi parlamendi umbusaldusavalduse tõttu sunnitud ministriametist tagasi astuma. 1. jaanuarist 1932 alustas ta uuesti tööd Münchenis Ülemkindlustusametis.
30. jaanuarist 1933 kuni 24. augustini 1943 oli Wilhelm Frick Saksamaa siseminister.
24. augustist 1943 kuni 4. maini 1945 oli Wilhelm Frick Böömi- ja Määrimaa Riigiprotektoraadi riigiprotektor. Riigiprotektorina oli Fricki võim suhteliselt formaalne, tegelik võim kuulus Böömi- ja Määrimaa Riigiprotektoraadi riigisekretärile Karl Hermann Frankile.
Nürnbergi protsessil mõisteti Wilhelm Frick 1. oktoobril 1946 rahuvastaste kuritegude, sõjakuritegude ja inimsusvastaste kuritegude eest surma poomise läbi. Kohtuotsus viidi täide 16. oktoobril 1946.
Avatäited

Aknad

Aken on ava seinas, ukses või katuses, mis võimaldab siseruumi lasta valgust, heli ja enamasti ka õhku. Tänapäeva aknad on tavaliselt klaasitud või kaetud mõne muu läbipaistva materjaliga. Ka lükandosad ja raam viitavad aknale. Paljusid klaasitud aknaid saab avada, et ruumi ventileerida, või sulgeda, et vältida väliseid ilmaolusid. Enamasti on akendel riiv või muu mehhanism, mille abil saab aknaid sulgeda või avada.
Lõhnav kummel

Päritolu

Lõhnava kummeli kodumaaks peetakse Kirde-Aasiat. Aastal 1838. aastal mainis prantsuse botaanik A.P. De Candolle oma kirjeldustes lõhnava kummeli päritolupaigana Californiat. Seejärel kohati lõhnavat kummelit ka Berliinis ja Uppsalas. Pärast seda on lõhnav kummel kiiresti levinud ning tänapäeval leidub teda paljudes maailma maades. Eestis leiti seda esmakordselt 1857. aastal Tartust.

Kasvukoht

Lõhnav kummel kasvab õuedel, jalgteedel, tallatud kohtades ning mererannal. Eestis on sage taim.

Botaaniline kirjeldus

Lõhnava kummeli kõrgus võib varieeruda, kuid tavaliselt ei ületa 30 cm. Tema vars on püstine, harunev ning tihedalt kaetud lehtedega. Lehed on kaheli- või kolmelisulgja labaga liitlehed. Lühikestel raagudel asetsevad korvõisikud, mille läbimõõt on 5–8 mm. Õisikupõhi kuhikjas, õõnes. Õisikul on ka üldkatis. Seemnis on ruljas ning tema sisemisel küljel on kolm madalat ribi.

Keemiline koostis

Droogi keemilisse koostisse kuuluvad: eeterlik õli, flavonoidid, kumariinid ja tanniinid. Lõhnav kummeli õisikuid klassifitseeritakse seskviterpenoide sisaldavate droogide alla . Droogi koostises leidub 0,5% eeterlikke õlisid: farneseeni, cis- ja trans-en-in-bitsükloeetrit (oluliselt rohkem, kui teekummelis; spasmolüütilise toimega), bisabolooli (vähem kui teekummelis).  Erinevalt teekummelist ei sisalda lõhnav kummel põletikuvastast eeterlikku õli hamasuleeni. Veidi vähem toime seisukohalt olulised on droogis sisalduvad flavonoidid, tanniinid ja kumariinid.

Droogi toimed

Droogiks on taime õisikud ning neid korjatakse õitsemise alguses . Toimelt on droog silelihaste spasme lõõgastav (eriti seedekulglas) ning põletiku- ja kõhupuhitusevastane. Droogi seespidiselt tarvitades ilmneb spetsiifiline toime seedekulglale - aitab spastilise kõhuvalu, kõrvetiste ja seedeelundkonna põletike korral. Välispidiselt kasutatakse ka naha- ja limaskesta põletike ning halvasti paranevate haavade korral. Rahvameditsiin kasutab droogi higierituse ja rinnapiima tekke soodustamiseks. Vastunäidustuseks ülitundlikkus.
Jaapani Grand Prix

Jaapani Grand Prix on Jaapanis peetav Vormel 1 võidusõit suurele auhinnale.
Võistlust peetakse vaheldumisi Suzuka ja Fuji ringradadel.
Nikolai vald (1891)

Nikolai vald (saksa keeles Nikolai-Gemeinde; ka Palvere vald) oli vald Harjumaal Kose kihelkonnas. Vald eksisteeris 1891–1899 ja 1899 moodustati Nikolai vald (hilisema nimega Ravila vald) erinevates piirides uuesti.
Donald-Aik Sild

Isiklikku

Tema isa on endine kergejõustiklane Heino Sild.
Standardproov

Standardproov (inglise standard sample, reference sample) on aine või materjal, mille keemiline koostis või teatavad füüsikalised ja tehnilised omadused on vajaliku täpsusega tõendatud.
Standardproove kasutatakse nt keemilise analüüsi tulemuste kontrollimiseks.
Kügelgen

Kügelgen oli Saksamaalt Bremenist pärit aadlisuguvõsa, kelle esindajad tegutsesid ka Baltikumis.
Aadlisuguvõsast on teateid alates 1370, kui kullassepp Johannes Kogelke sai Bremeni linnakodanikuks.
17. sajandi lõpul jõudsid kaksikvennad Franz Gerhard ja Johann Karl Ferdinand Kügelgen Rooma õpingutelt Riiasse, kus mõlemad abiellusid Zoege von Manteuffelide esindajatega.
1933 kanti Ernst von Kügelgen Eestimaa rüütelkonna aadlimatriklisse.
Mai Kolossova

Mai Kolossova (aastani 1963 Mai Pärda; sündinud 19. mail 1937 Tartus) on eesti agronoom, pedagoog, parteitöötaja ja poliitik.
Ta lõpetas aastal 1955 Tartu 2. Keskkooli ja aastal 1960 agronoomina Eesti Põllumajanduse Akadeemia, ta on õppinud kaugõppe teel Tartu Riiklikus Ülikoolis keemiat ja bioloogiat.
Ta töötas aastatel 1960–1963 Vändras, Toris ja Pärnu Põlluvalitsuses agronoomina. Aastatel 1963–1972 töötas ta Pärnus bioloogia- ja keemiaõpetajana.

Tegevus Eesti NSV valitsusasutustes ja NLKP-s

Ta oli 1960. aastatel ELKNÜ Pärnu rajoonikomitee osakonnajuhataja.
NLKP liige 1964. aastast. 1970. aastast EKP Pärnu rajoonikomitee lektor, hiljem propaganda- ja agitatsiooniosakonna juhataja asetäitja ja juhataja, siis EKP Pärnu rajoonikomitee sekretär ja  II sekretär.
1983. aastast EKP Keskkomitee parteiorganisatsioonilise töö osakonna juhataja asetäitja. Aastatel 1983–1990 oli ta EKP Valga Rajoonikomitee I sekretär.
Ta oli Eesti NSV Ülemnõukogu XI koosseisu liige, oli sealse tervishoiu- ja sotsiaalhoolduskomisjoni esimehe asetäitja.
Kūh-e Bābā

Kūh-e Bābā (dari کوه بابا; puštu کوه بابا (Kūh-i Bābā)) on mäestik Aasias Afganistanis Ta on osa Hindukušist. Kulgeb ida-lääne suunas. Kõrgus kuni 5143 meetrit.
Judo

Džuudo spordialana

Olümpiamängude kavas on džuudo alates 1964. aastast meestele (välja arvatud 1968) ja 1992. aastast naistele. Meeste džuudo oli esimene Aasiast pärit spordiala, mis olümpiamängude kavva lülitati. Praegu on olümpiamängude kavas seitse kaalukategooriat meestele ja seitse kaalukategooriat naistele.
Alexander Agricola

Alexander Agricola (1445 või 1446 Gent – 15. august 1506 Valladolid) oli renessansihelilooja franko-flaami koolkonnast.
Ta oli eriti tuntud 15.–16. sajandi vahetusel ning tema muusikat levitati kogu Euroopas. Agricola looming sisaldas teoseid kõikides tolle aja tähtsamates vaimuliku ja ilmaliku muusika žanrides.

Elu

Nagu ka teistel selle perioodi heliloojatel, on Agricola elust vähe teada. Ta sündis Gentis. Enamiku oma elust veetis ta töötades Itaalias, Prantsusmaal ja Madalmaades, kuid on perioode, mille kohta ei ole täpseid tõendeid tema tegevusest. Tundub, et ta lahkus mitmetelt oma ametikohtadelt ilma loata. Ta oli laulja Milanos Milano hertsogi Galeazzo Maria Sforza juures aastatel 1471–1474. 1474. aastal kirjutas tema tööandja soovituskirja Lorenzo de' Medicile ja Agricola suundus Firenzesse. 1476. aastal oli ta Cambrais, tõenäoliselt lauljana. Aastatest 1476–1491 ei ole kindlaid andmeid. Teada on ainult, et ta veetis osa sellest ajast Prantsuse kuninga õukonnas. Sellel ajal kasvas ilmselt tema tuntus heliloojana. 1500. aastal asus ta tööle Philipp Ilusa juurde, kes oli Burgundia hertsog ja Kastiilia kuningas. Selleks ajaks oli Agricolast saanud üks hinnatumaid heliloojaid terves Euroopas. Ta suri 1506. aasta augustis katku.

Looming

Agricola stiil sarnaneb Johannes Ockeghemi omaga, eriti on mõjutused tuntavad varasemas loomingus. Tema muusika on tihti väga detailirikas.
Agricola kirjutas missasid, motette, motett-šansoone, ilmalikke laule (rondoo, šansoon) ja instrumentaalmuusikat. Enamik tema instrumentaalmuusikast võttis aluseks Gilles Binchois' või Ockeghemi loomingu. Väga väheseid tema teoseid on võimalik täpselt dateerida.
Lehre

Ajalugu

1934. aastal algas Armee laskemoona instituudi ehitamine Kampstüh metsas, 2,4 km Lehrest idas. 225 hektarile ehitati rohkem kui 100 hoonet ja need ühendati raudteesüsteemi. Instituut valmistas laskemoona jalaväe relvadele, tankimiine, tankimürske, suurtükke. 1945. aasta veebruarini toodi instituuti 6000 t keemiarelvi. Seda ei pommitatud Teise maailmasõja ajal ja kuni sõja lõpuni jäi enamus nendest relvadest paigale. 1945. aastal oli paikkonnas ka Vene sõjavange. 11. aprillil 1945 vabastati piirkond Ameerika Ühendriikide 5. soomusdiviisi poolt ja Armee laskemoona instituut hõivati võitluseta. 1945. aasta keskpaigas anti ala üle Briti vägedele, kes viibisid kohapeal 1951. aastani. Täna on palju algseid hooneid veel püsti ja mõnda kasutatakse veel.

Maantee

Lehre asub liidumaa maanteel (Landesstraße) L295, mis pakub ligipääsu kiirteedele A2 ja A39.

Rong

Lehre rongiteenus algas, kui Braunschweigi riigiraudtee kompanii lõpetas 1904. aastal Schunteri oru raudtee, mis ühendas Braunschweigi Fallerslebeniga. See liin lõpetas ametlikult tegevuse 1998. aastal pärast Weddeli silmuse avamist, mis ühendas Wolfsburgi ja Braunschweigi, minnes Lehrest mööda.
Jeffersoni maakond (Alabama)

Jeffersoni maakond (Jefferson County) on maakond USA-s Alabama osariigis. Geograafilised koordinaadid on 33°35' N, 86°52' W.
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Birmingham.
Maakonna pindala on 2911 km², millest 29 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 658 466. Aastal 2000 oli elanike arv 662 047.
Maakond on elanike arvult Alabama suurim.

Ajalugu

Jeffersoni maakond moodustati 13. detsembril 1819. aastal. Maakond sai nime Thomas Jeffersoni järgi.
2011. aastal läks maakond pankrotti. Maakonna võlad olid kokku 4,2 miljardit dollarit.
Daisy-Felicitas Matve

Daisy-Felicitas Matve (2. september 1924 – 5. august 2012) oli eesti arhitekt.

Hariduskäik

Ta lõpetas aastal 1950 Tallinna Polütehnilise Instituudi.
Encyclopædia Britannica

Encyclopædia Britannica on ingliskeelne üldentsüklopeedia, mille esmatrükk (3 köidet) ilmus aastatel 1768–1771 Edinburghis.
1801–1810 ilmunud neljas trükk koosnes juba 20 köitest. 1901. aastast antakse seda välja Ameerika Ühendriikides.
Encyclopædia Britannicat on koostanud umbes 100 täiskoormusega toimetajat ning sel on üle 4000 kaasautori, kelle seas on olnud 110 Nobeli auhinna võitjat ja viis USA presidenti. 2010. aastal ilmunud 15. väljaanne, mis koosneb 32 köitest ja kus on kokku 32 640 lehekülge, on viimane paberile trükitud väljaanne. Pärast seda on täiendamist jätkatud digitaalsel kujul.
Zādzene mõis

Zādzene mõis (saksa keeles Saadsen, läti keeles Zādzenes muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Riia kreisis Madliena kihelkonnas. Nüüdisaegse haldusjaotuse järgi asub mõisasüda Lätis Ogre piirkonnas Madliena vallas.
Ilovaiski lahing

Ilovaiski lahing on Ukrainas Donetski oblastis Donbassi sõja ajal 10. augustist kuni 2. septembrini 2014 toimunud relvastatud vastasseis Ukraina riigi relvajõudude ja Venemaa Föderatsiooni relvajõudude toetatud valitsusvastaste jõudude vahel. 2014. aasta septembri keskpaiga seisuga oli see sadu, kui mitte tuhandeid, inimelusid nõudnud vastasseis 2014. aasta Ukraina-Venemaa konflikti ohvriterikkaim. Ukraina pool on väitnud, et see lahing hoidis ära VF plaani okupeerida Donetski ja Luganski oblast. Vastasseis lõppes Ukraina kaotusega. Venemaa mõrvatud opositsioonipoliitiku Boriss Nemtsovi sõprade poolt avaldatud Nemtsovi kirjutise "Putin. Sõda" kohaselt hukkus Ilovaiski all 150 Venemaa Föderatsiooni Relvajõudude sõjaväelast.
2015. aasta augustis anti Ukraina peaprokuratuuri kodulehel teada Ilovaiskis hukkunud sõjaväelaste ja korravalvurite nimekirja avaldamisest. Nimekirjas esitati 209 hukkunud võitleja nimed, 157 hukkunu isik oli jätkuvalt tuvastamata.
Vene Föderatsiooni relvajõududest osalesid nt 6. üksik tankibrigaad ja 31. dessant-ründebrigaad jm Venemaa Föderatsiooni regulaararmee üksused.
Harju-Madise kirik

Harju-Madise Mattiase kirik on kihelkonnakirik Harju maakonnas Lääne-Harju vallas Madise külas Pakri lahe ääres rannaastangul. Kirik on pühitsetud apostel Mattiasele.
Kiriku ehitusaeg jääb 15.–18. sajandisse. Kantsel on valminud 1784. aastal ja selle kõlaräästa tipus on päikeseratas, mida on peetud laeva tüürirattaks.
Harju-Madise pastori Johann Haquinus Forseliuse poja Bengt Gottfried Forseliuse mälestuskivi on kirikuaia kõrval.
Kiriku kõrval asub Madise juga.

Kirik meremärgina

Meri asub kirikust 500 meetri kaugusel. Kiriku kellatornis on majakatuli, mis moodustab liitsihi Madise alumise tulepaagiga. Märkide vahekaugus on 599 meetrit ja sihi asimuut on 140°.
Kiriku kõrgus maapinnast on 35 meetrit ja tule kõrgus merepinnast on 33 meetrit.

Kirik rahvapärimuses

Vanarahvalt kogutud legendide põhjal olla ümberkaudsed surnud mõisnikud kiriku altari ees öösiti kaarte mängimas käinud. Seda märganud õpetaja, kes läinud salamisi kirikusse ning hoolimata mõisnike lahkest kutsest keeldunud kaardilauda istumast, tõstes käe ning hüüdes: "Tagane, saadan!" Sestsaadik olevat Harju-Madise kirikus öösiti rahu ja vaikus valitsenud.