google/wiki40b huggingface dataset:
Arkaadia (Stoppard)

"Arkaadia" (originaalpealkiri "Arcadia") on Tom Stoppardi näidend aastast 1993. 
Näidendi pealkiri on allusioon fraasile et in Arcadia ego.

Tegevus

Tegevus toimub kahel ajatasandil: ajavahemikus 1809–1812 ning 20. sajandi lõpus (1989). 
20. sajandil püüavad ajaloolased Hannah ja Bernard rekonstrueerida sündmusi, mis leidsid aset 19. sajandil Derbyshire'i maamajas Sidley Parkis. 
19. sajandil õpetab Septimus Hodge geeniusest 13-aastast tütarlast Thomasinat. Õppetunni katkestab luuletaja Ezra Chater, kelle naisega oli Septimus seksuaalvahekorras. Chater kutsub Septimuse duellile, kuid Septimus vingerdab asjast osavalt välja.  
Näidend koosneb seitsmest pildist. Tegevuspaik on tuba suure aiaga maamajas. Dekoratsioone ei vahetata.

Retseptsioon

Näidendi maailmaesietendus oli 13. aprillil 1993 Londonis Royal National Theatre'is. Seda on lavastatud paljudes teatrites. 
Kriitika on pidanud näidendit meistriteoseks. 
Aastal 1993 pälvis  näidend parima näidendi Olivier' auhinna ja 1995 New Yorgi draamakriitikute auhinna.
Egle Tamm

Egle Tamm (sündinud 1969) on eesti kunstiajaloolane ja muinsuskaitseametnik.
Egle Tamm on Tartu Linnavalitsuse arhitektuuri ja ehituse osakonna kultuuriväärtuste teenistuse vanemspetsialist arhitektuuri- ja ajaloomälestiste kaitse ja järelevalve valdkonnas.

Teadustöö

1999 magister artium (Tartu Ülikool), Eesti 1920.-1930. aastate sakraalarhitektuur.
Egle Tamme peamine uurimisvaldkond on Eesti 19. ja 20. sajandi sakraalarhitektuur.
Voldemar Sibbul

Voldemar Sibbul (25. august 1868 Tartu – 16. veebruar 1947 Berliin) oli eesti vaimulik.
Ta lõpetas Hugo Treffneri Gümnaasiumi ja õppis aastatel 1891–1896 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Ordineeriti õpetajaks 9. septembril 1897 Norskis (Saraatovi kubermangus).
Oli aastatel 1897–1901 adjunktõpetaja Norskis. Aastatel 1901–1920 oli pastor Irkutskis. Aastatel 1921–1939 oli Saksa praostkonna vikaarõpetaja ja aastatel 1921–1925 Tallinna Toomkooli usuõpetaja.
Lahkus aastal 1939 Saksamaale. Suri aastal 1947 Berliinis.

Isiklikku

Tema kälimees oli eesti majandustegelane, ehitusinsener ja poliitik, mitme valitsuse teedeminister Karl Ipsberg.
Diskreetne matemaatika

Diskreetne matemaatika ehk lõplik matemaatika on õppeaine rakendusmatemaatika ja informaatika erialadel, mis koondab põhiliselt diskreetsete ja lõplike matemaatiliste struktuuridega seotud materjali, millel on rakendusi arvutiteadustes. See sisaldab tavaliselt hulgateooria, matemaatilise loogika, kombinatoorika, graafiteooria ning algebralise arvuteooria elemente.
Tinglikult nimetatakse diskreetseks matemaatikaks ka matemaatika uurimisvaldkondi, kus vaadeldakse struktuure lõplikel ja loenduvatel hulkadel. Neis valdkondades ei ole otseselt kasutatavad reaalarvu ja piirväärtuse mõistel põhinevad meetodid.
Diskreetse matemaatika alla kuuluvad eeskätt kombinatoorika, graafiteooria, kodeerimisteooria ja funktsionaalsete süsteemide teooria, niivõrd kui nad vaatlevad lõplikke struktuure. Laiemalt kuuluvad sinna ka näiteks matemaatiline loogika, algebra, arvutusmatemaatika ja tõenäosusteooria, niivõrd kui nad vaatlevad lõplikke struktuure. Ei ole ühtset kokkulepet, kas diskreetse matemaatika alla kuulub ka igasuguste loenduvate struktuuride uurimine. Lõplikust matemaatikast rääkides peetakse mõnikord silmas ainult lõplike struktuuride uurimist, mõnikord aga ka loenduvate struktuuride uurimist.

Ajalugu

Diskreetse matemaatika elemente on algselt sisaldanud kõik matemaatika harud. Vanaaja matemaatikas uuriti näiteks täisarvude omadusi, millest hiljem kasvas välja arvuteooria. Kombinatoorika ja diskreetne tõenäosusteooria arenesid 17. sajandist seoses mängude uurimisega. Diskreetses matemaatikas olulised algebra mõisted rühm, korpus, ring jne) on välja kujunenud klassikalise matemaatika raames. Matemaatiline loogika kujunes välja matemaatilise ranguse vajadustest.
Tänapäeva diskreetsele matemaatikale iseloomulik lähenemine on tekkinud matemaatilise küberneetika raames praktiliste probleemide lahendamise vajadustest. Näiteks on arvutite kasutamine arvutamisel tinginud diskreetsete arvutusmeetodite väljaarendamise, millest kujunes arvutusmatemaatika. Arvutite kasutamine on stimuleerinud ka algoritmiteooria väljaarendamist. Praktilistest vajadustest on välja kasvanud ka kodeerimisteooria ja funktsionaalsete süsteemide teooria. Graafiteooria lätted on nii puhteeoreetilistes probleemides kui ka majandusteaduse ja elektrotehnika vajadustes.

Diskreetse matemaatika erijooni

Suur osa diskreetse matemaatika probleeme on seotud lahenduvusega ning algoritmide väljatöötamisega.
Diskreetse matemaatika raames on uuritud diskreetseid multiekstreemumülesandeid. Nende ülesannete puhul matemaatilises analüüsis rakendatavad ekstreemumülesannete lahendamise võtted tavaliselt ei tööta. Selliste ülesannete näideteks on optimaalsete käikude leidmine males ning Boole'i funktsioonide minimaalsete disjunktiivsete normaalvormide leidmine.
Auferstanden aus Ruinen

"Auferstanden aus Ruinen" ('Rusudest üles tõusnuna') oli Saksa Demokraatliku Vabariigi riigihümn 1949–1990.
Hümni sõnade autor on luuletaja Johannes Becher, kellest hiljem sai Saksa DV haridusminister. Sõnad on kirjutatud nii, et need sobivad ka "Deutschlandliedi" muusikasse, mis kirjutati 1841 ja mille meloodia aluseks oli "Gott erhalte Franz den Kaiser", mille kirjutas 1797. aastal Joseph Haydn. Sama hümn oli Saksamaa hümn pärast 1919. aastat (hiljem koos "Horst-Wessel-Liediga"). Saksamaa (Lääne-Saksamaa) muutis kolmanda salmi "Deutschlandliedist" oma hümniks.
Becheri sõnadele tegid meloodia kaks heliloojat ning välja valiti neist Hanns Eisleri versioon. Eisler oli 1930. aastatel eksiilis, ja on võimalik, et ei märgatud, kui sarnane oli tema tehtud meloodia 1930. aastate Hans Albersi hitile "Goodbye, Johnny" .
Hümn, mis kirjutati 1949, peegeldab Saksamaa elanike negatiivset suhtumist Saksamaa kaheks okupatsioonitsooniks jaotamise üle. Hümni sõnades on nii "ühinemine" kui ka "isamaa".

Saksa keeles

Auferstanden aus Ruinen

und der Zukunft zugewandt,

lasst uns Dir zum Guten dienen,

Deutschland, einig Vaterland.

Alte Not gilt es zu zwingen,

und wir zwingen sie vereint,

denn es muss uns doch gelingen,

dass die Sonne schön wie nie

über Deutschland scheint,

über Deutschland scheint.

Glück und Friede sei beschieden

Deutschland, unserm Vaterland.

Alle Welt sehnt sich nach Frieden,

reicht den Völkern eure Hand.

Wenn wir brüderlich uns einen,

schlagen wir des Volkes Feind.

Lasst das Licht des Friedens scheinen,

dass nie eine Mutter mehr

ihren Sohn beweint,

ihren Sohn beweint.

Lasst uns pflügen, lasst uns bauen,

lernt und schafft wie nie zuvor,

und der eignen Kraft vertrauend

steigt ein frei Geschlecht empor.

Deutsche Jugend, bestes Streben

unsres Volks in dir vereint,

wirst du Deutschlands neues Leben.

Und die Sonne schön wie nie

über Deutschland scheint,

über Deutschland scheint.

Eesti keeles

Ülesse tõusnuna rusudest

tulevikule vastu astudes,

luba meid teenida sind kõige heaks,

Saksamaa, ühtne isamaa.

Vanad mured on ümberlükatavad,

ümber lükkame kõik nad ühiselt,

see meil õnnestuma peab,

kuigi päike on kaunim kui kunagi

üle Saksamaa päike särab,

üle Saksamaa päike särab.
Kontrollaeg

Kontrollaeg on spordivõistlusel etteantud ajalimiit, mille jooksul tuleb sooritada mingi ülesanne või läbida rada.
Teaduslik Kirjandus

Teaduslik Kirjandus oli aastatel 1940–1941 ja 1944–1949 Tartus töötanud kirjastus, mis halduslikult oli Eesti Riikliku Kirjastuskeskuse allüksus. Aastal 1949 liideti Teaduslik Kirjandus koos mitme teise kirjastusega ühise kirjastuse – Eesti Riiklik Kirjastus – alla. 
Teaduslik Kirjandus andis välja nii teadusteemalisi raamatuid, kõrgkooliõpikuid, sõnaraamatuid ja ajakirju. Kirjastuse kogutoodang ületas 600 raamatu ja brošüüri piiri; nende kogutrükiarv oli umbes 6,26 miljonit).
Avatša abajas

Avatša abajas (vene keeles Авачинская бухта ehk Авачинская губа) on aastaringselt jäävaba laht Vaikse ookeani idaosas Kamtšatka poolsaare kagurannikul, Avatša lahe siseosa. Selle pikkus on 24 km, suurim laius 3 km, pindala 215 km² ja sügavus kuni 26 meetrit. See on suuruselt teine abajas maailmas. Sinna mahuks kogu maailma laevastik.
Avatša abajasse suubuvad Avatša ja Paratunka jõgi. Abaja rannikul paiknevad Petropavlovsk-Kamtšatski ja Viljutšinsk. Petropavlovsk-Kamtšatskis on kala- ja kaubasadam ning mereväebaasid.
Avatša abaja omapäraseks sümboliks on abaja suudmealas paiknevad kaljud "Kolm venda" ("Три брата"). Legendi järgi olid need kaljud muinasajal kohalike hõimude noormehed. Elanikele tõi suurt kahju tsunamid, mille eest vennad otsustasid oma rahvast kaitsta. Nad seisid abaja suudmesse ega lubanud hiidlainetel randa jõuda. Niimoodi seisavadki nad siiani.
Venelased avastasid Avatša abaja 1703. aastal.
Tõnis Kark

Tõnis Kark (sündinud 19. oktoobril 1978) on eesti vaimulik, politseikaplan.
Ta lõpetas aastal 1997 Gustav Adolfi Gümnaasiumi ja aastal 2005 Tartu Ülikooli usuteaduskonna. 11. juulil 2007 ordineeriti ta diakoniks ja 4. juulil 2010 õpetajaks.
Ta on käinud Evald Hermaküla teatristuudios. Teinud näitlejana kaasa salongteatris Trumm. 
Loonud ansambli Pööriöö ja salvestanud CD-plaadi.

Isiklikku

Tema ema on näitleja Laura Baumverk ja isa näitleja Tõnu Kark.
Dramaatika

Dramaatika (varem draama) ehk näitekirjandus ehk draamakirjandus on üks kolmest ilukirjanduse põhiliigist lüürika ja eepika kõrval. 
Dramaatika põhižanrid on tragöödia, komöödia ja draama.
Näitekirjanduse teoses kujutatakse dialoogi vormis vastuoludest ja konfliktidest lähtuvat tegevust olevikus toimuva sündmuste reana. 
Näitekirjanduse teos on mõeldud etendamiseks, välja arvatud lugemisdraama. Seetõttu on draamateose sündmustik tavaliselt keskendatud, tihendatud, dünaamiline ja dramaatiline. Reeglina jaotub ta vaatusteks, piltideks ja stseenideks ehk etteasteteks.
Bogdan Aurescu

Bogdan Lucian Aurescu (sündinud 9. septembril 1973 Bukarestis) on Rumeenia diplomaat ja poliitik. Ta oli aastatel 2009–2014 Rumeenia välisministeeriumi riigisekretär, novembrist 2014 kuni novembrini 2015 oli ta Rumeenia välisminister.
Ta on lõpetanud aastal 1996 Bukaresti Ülikooli õigusteaduskonna.
Aastatel 2004–2009 töötas ta Haagis Rahvusvahelises Kohtus Musta mere Rumeenia-Ukraina piirivaidluste alal Rumeenia esindajana (koordineerides Rumeenia delegatsiooni tööd). Aastatel 2009–2014 Rumeenia välisministeeriumi riigisekretär (Eesti mõistes kantsler), olles samaaegselt Bukaresti Ülikooli professor. 24. novembrist 2014 kuni 17. novembrini 2015 oli ta Rumeenia välisminister.
Tanel Leok

Tanel Leok (sündinud 1. juunil 1985 Võrus) on Eesti mootorrattasportlane.

Isiklikku

Ta on Arvo Leoki poeg, Väino Leoki pojapoeg, Aivar ja Avo Leoki vennapoeg, Aigar ja Martin Leoki onupoeg. Nad on kõik tegelenud motospordiga.
Taavi Esko

Taavi Esko (sündinud 14. novembril 1950) on eesti koorijuht.
Ta lõpetas 1973. aastal Tallinna Pedagoogilise Instituudi Ants Kiilaspea dirigeerimisklassis. 
Ta töötab Kuusalu Keskkooli muusikaõpetajana.
Taavi Eskole on antud koorijuhi 5. kutsekategooria. Ta on paljude kooride dirigent, sealhulgas Eesti Koolinoorte Segakoori asutaja ja kunstiline juht. 1995. aastal asutas ta vokaalansambli Voices. Taavi Esko oli segakooride üldjuht 2002. ja 2007. aasta koolinoorte laulupidudel. 
Ta on Koorijuhtide ja Muusikaõpetajate Harjumaa Ühenduse juhatuse liige, Eesti Segakooride Liidu juhatuse liige aastast 2003, Eesti Kooriühingu mentor.
Timo Parvela

Timo Parvela (sündinud 19. mail 1964 Jyväskyläs) on Soome lastekirjanik.
Igor Setšin

Igor Ivanovitš Setšin ( vene keeles Игорь Иванович Сечин; sündinud 7. septembril 1960 Leningradis) on Venemaa riigitegelane ja ärimees.
Setšinit peetakse Moskva Kremli jõustruktuuride klanni (siloviki) juhiks.
1979–1984 õppis ta Leningradi Riiklikus Ülikoolis portugali ja prantsuse keele õpetajaks. 1984–1986 teenis ta Nõukogude Armees.
1980. aastatel töötas Setšin Mosambiigis ja Angolas sõjaväelise tõlgina Nõukogude Liidu kaubandus- ja diplomaatilise missiooni juures. Väidetavalt oli ta tegelikult GRU resident nendes riikides ja teda on seostatud NSV Liidu relvade salajase toimetamisega Ladina-Ameerikasse ja Lähis-Itta. Seejärel töötas ta Leningradi ülikooli välissuhete osakonnas, mis vastutas ülikooli tudengite ja õppejõudude väljasõitude eest välismaale.
1988–1991 oli Setšin Leningradi linnavalitsuse täitevkomitee ametnik (samal ajal Vladimir Putiniga) välismajandussuhete alal. Ta töötas 1. kategooria spetsialisti ja juhtivinstruktorina. Portugali keele oskajana vastutas ta suhete eest Leningradi sõpruslinna Rio de Janeiroga. 1991–1996 töötas ta Peterburi linnavalitsuses. 1999–2008 oli ta Venemaa presidendi administratsiooni asejuht.
Aastatel 2008–2012 oli Setšin Venemaa Föderatsiooni asepeaminister. Aastatel 2004–2011 juhtis ta Rosnefti direktorite nõukogu ja 2008–2011 Inter RAO UESi direktorite nõukogu.
22. mail 2012 teatas peaminister Dmitri Medvedev, et Setšinist saab pärast asepeaministri ametist lahkumist naftafirma Rosneft juhatuse esimees.
Katre Kikas

Katre Kikas (sündinud 5. märtsil 1981 Tartus) on eesti folklorist ja folkloristika ajaloo uurija. Ta on Eesti Kirjandusmuuseumi folkloristika osakonna teadur ja Eesti-uuringute tippkeskuse liige.
Töötas aastatel 2003–2014 Eesti Kirjandusmuuseumi folkloristika osakonnas assistendina, alates 2014 samas kohas teadurina. 
Peamiste huvide hulka kuuluvad rahvalik kirjalikkus, suulisus ja kirjalikkus, 1890ndate rahvaluule kogumise aktsioon, rahvuslus, kirjanduse ja rahvaluule seosed.

Haridus

Katre Kikas õppis 1999–2005 Tartu Ülikooli Semiootika ja kulturoloogia osakonnas ja jätkas 2005–2010 Tartu Ülikooli Filosoofiateaduskonna Eesti kirjanduse ja rahvaluule osakonna magistriõppes, mille lõpetas teadusmagistrina uurimistööga "Hans Anton Schults ja kadunud käsikirjad. Rahvalik kirjalikkus rahvaluulearhiivis" . Alates 2011–... jätkas doktoriõpinguid folkloristika alal Tartu Ülikoolis.

Publikatsioonid

vt teadusinfosüsteemi ETIS
E-hepatiidi viirus

Klassifikatsioon

Inimestel esineb 4 E-hepatiidi viiruse genotüüpi: HEV-1, HEV-2, HEV-3 ja HEV-4. 
Lindude HEV ei ole käesoleval ajal perekonda Hepevirus liigitatud kuid  kannab nimetust Avian hepatitis E virus.

Reservuaarid

E-hepatiidi viiruse reservuaarideks on, olenevalt genotüübist, enamasti imetajad: kodusead, metssead ja inimesed. Kuid peremeesteks ja kandjateks on ka ahvid, hirved, kassid, koerad, lehmad, lambad, rotid, hiired ja inimesed.
Eesti rahvuskala

Eesti rahvuskala on valitud sarnaselt Eesti rahvuslille, rahvuslinnu, rahvuslooma ja Eesti rahvuskiviga. 
2007. aastast on Eesti rahvuskala räim.
Eesti Kalaliidu korraldatud rahvuskala valimisel portaalis kalateebhead.ee osales üle 50 000 inimese, kes eelistasid napilt haugi. Konkursikomisjon aga kuulutas võitjaks räime, arvestades ka teistes portaalides toimunud hääletusi ja eksperdiarvamusi. Komisjonis valiti räim rahvuskalaks seitsme poolt- ja ühe vastuhäälega. "Komisjoni üksmeelne otsus oli anda väärikas tiitel räimele kui Eesti rahva põlisele toitjale. Haug on küll väga tähtis kala Eesti harrastuskalameestele, kuid ta ei puuduta nii palju eestlaste elu kui räim," selgitas Kalaliidu juhataja ja valimiskomisjoni esimees Valdur Noormägi.
Gunnar Loho

Gunnar Loho (sündinud 4. novembril 1955 Kohtla-Järvel) on eesti muusikaprodutsent.
Ta oli nooruses Kohtla-Järve kandis tegutsenud ansambel Kristjani liider. 
Tema muusikaproduktsiooni tuntumad artistid on olnud Hovery Covery, Mari-Liis, N-Euro ja NightLight Duo. Tema kõige uuem projekt oli ansambel Anmatino (kaver "Kahte südant"), kus üks osaleja oli tema tollane abikaasa Anne Loho, artistinimega Ané. Ta tegutseb Viljandi maakonnas.

Isiklikku

Abielust lauljatar Estiniga (aastatel 1991–2001) on tal tütred Stina ja Sandra.
Ta on olnud abielus Anne Lohoga ja neil on pojad Artis (sündinud 11. juunil 2001), Ronan ja Lucas.
Limnoplankton

Limnoplankton on kitsamas tähenduses järvede ja veehoidlate plankton (järveplankton ehk järvehõljum ehk eulimnoplankton), laiemas tähenduses (mida vastandatakse haliplanktonile ehk mereplanktonile) aga mageveekogude plankton.

Limnoplankton kitsamas mõistes

Järveplankton on üldiselt rikkalik ja kohapeal tekkinud. Bakterioplanktoni arvukus on vähetoitelistes järvedes 1–3, rohketoitelistes järvedes 6–12 miljonit rakku 1 cm³ kohta. Fütoplankton koosneb peamiselt räni-, rohe-, rusk-, vaguvibur- ja koldvetikaist. Nende hulk ja koosseis muutuvad aastaajati enamasti tugevasti, sõltudes peaasjalikult vee temperatuurist, mineraaltoitainetest ja vette jõudnud valgusest. Zooplanktoni hulk on kõige suurem suvel. Zooplanktoni moodustavad peamiselt aerjalalised, vesikirbulised, keriloomad ja protistid.
Osmussaare kalmistu

Osmussaare kalmistu on Lääne-Nigula vallas Osmussaare külas asuv ajalooline kalmistu. Kalmistu aluse maa omanik on Lääne-Nigula vald, kuid kalmistu haldaja on Osmussaare Külaühing.
2014. aasta 6. märtsil tunnistati kalmistu koos Osmussaare kabeliga kultuurimälestiseks.

Varasem ajalugu

Matmiskohana on kalmistu olnud kasutusel ilmselt 17. sajandi keskpaigast alates, kuid võimalik, et veelgi varem. Maeti peamiselt kabelist lõuna poole. Kalmistul oli igal perel oma rida, mille järjekord vastas perepinkidele kabelis. Kabeliaia väravale paigutati 1852. aastal Osmussaare lähedal hukkunud Briti laeva käilakuju, piiblit lugeva Martin Lutheri kuju.
Nõukogude okupatsiooni ajal viidi kabeliaia kivid minema ja purustati betooni täiteks. 1941. aastal toimunud pommitamise käigus sai kalmistu tabamuse. Hauatähised loobiti minema ja tõenäoliselt rüüstati ka haudu. Tänaseks ei ole säilinud ühtegi tervet hauatähist, kuid mõned raudristide maakivist alused võivad asetseda algsetes kohtades ja jälgitavad on ka mõned kalmukünkad. Kalmistu on ümbritsetud kivist piirdemüüriga.
Kalmistul asub 1642. aastal ehitatud ja tänaseks lagunenud Osmussaare kabel.

Pärast taasiseseisvumist

Pärast Eesti taasiseseisvumist said Rootsi põgenenud osmussaarlased võimaluse taas oma kodusaart külastada, moodustati külaühing ja hakati kabelit ning kalmistut korrastama. Kalmistu keskelt murukamarast on leitud üks purunenud paekivist rõngasrist ja väljaspool kirikuaeda järvepoolselt nõlvalt kaks rõngasristi.
Endise kalmistu asukohta kabelivare kõrvale on endiste osmussaarlaste poolt 1992. aastal paigaldatud kellatorn ja eraldi aia sisse mälestuskivid seitsmele saarel elanud suguvõsale.
Čiekurkalnsi mõis

Čiekurkalnsi mõis (Čiekurkalna muiža) oli mõis Lätis Riia linnas Čiekurkalnsi asumis. Saksa keeles Schreienbusch.
Aastal 1687 eraldati Mazā Jumpravmuiža mõisast Čiekurkalnsi mõis. Mõisa rajas Riia majaomanik Dietrich Schrei, sellest sai mõis ka oma saksakeelse nime. Aastani 1800 oli mõisa omanikuks Riia sadama ehitaja polkovnik parun Gustav Weismann von Weisenstein.
Mõisa viimasteks omanikeks olid Mended. XIX sajandi seitsmekümnendatel aastatel jagas mõisnik mõisa maad ehituskruntideks ja sinna hakkas kerkima Čiekurkalnsi linnaosa. Tänapäevaks on mõisa hooned hävinenud.
Kaardil aastast 1700 Čiekurkalnsi mõisa ei ole, küll aga on selle asukohas kujutatud Mehrmannshofi-nimelist mõisa, nii et tõenäoliselt on mõisa kohta kunagi kasutatud ka seda nime.
Lõunakeskus

Lõunakeskus on Astri Gruppi kuuluv Lõuna-Eesti suurim kaubanduskeskus, mis asub Tartus Ringtee ning Riia tänava ristumiskoha lähedal.
Lõunakeskuses on enam kui 170 kauplust ja teenusepakkujat. Selle pindala on 90 300 ruutmeetrit, keskust külastab aastas üle 5 miljoni inimese.
Quentin Skinner

Quentin Robert Duthie Skinner (sündinud 26. novembril 1940) on inglise ajaloolane ja filosoof. Ta oli pikka aega Cambridge'i ülikooli uusaja ajaloo professor, nüüd on seotud Londoni Ülikooliga (Queen Mary, University of London).
Skinner tegeleb peamiselt varauusaegsete poliitikafilosoofide teoste ja seisukohtade mõtestamisega. Teda loetakse üheks tänapäevase ideedeajaloo alusepanijaks.
Keila püss

Keila püss on Harju maakonnast Keila lähedalt leitud algeline püss. Püss on dateeritud 14. sajandi lõpukümnenditesse ja ühtlasi üks vanimaid teadaolevaid käsitulirelvi Euroopas. 
Pronksist valatud relva jäänused on hoiul Harjumaa muuseumis.
Säilinud on koonusekujuline kaheksatahuline pronksist torukatke, püssi keskosa, millest on võimalik teha järeldusi püssi võimaliku väljanägemise kohta. Kujult sarnaneb püss Saksa sõjaväelase Konrad Kyeseri 15. sajandi alguses käsikirjas oleva püssi kujutisega.
Leetseljak

Leetseljak (ka lee, kõnekeeles leetselg) on madal ja lauge, pikliku kujuga liivavall jões (ülaosa madalveega veest väljas) või rannalähedases meres (rannajoonega enam-vähem rööbiti).
Karpaadid

Karpaadid on mäed Euroopas. Kulgevad kaares Bratislavast Raudväravani Doonaul.
Karpaatide loodeosa kulgeb edela-kirde suunas. Seejärel pöörduvad mäed ida-lääne suunda, nende põhjapoolse osa nimeks on Beskiidid. Karpaatide kirdeosa kulgeb loode-kagu ja põhja-lõuna suunas; seejärel pöörduvad mäed järsult ida-läänesuunaliseks ja Raudvärava juures taas kirde-edelasihiliseks.
Karpaatide kõrgus on kuni 2655 meetrit (Gerlachovský štít).
Gadmeni vald

Kirik

Gadmeni kiriku ehitas 1722 Hans Jakob Dünz, kes vastutas Berni toomkiriku ülalpidamise eest. Tornis on kaks kirikukella, mis 1959 asendati. Oreli ehitas 1956 Gümligeni firma Wälti. Kirik renoveeriti 1931 ja suvel 1996. Ta on riikliku kaitse all.
Ojakivi

Ojakivi (tuntud ka kui Sagadi kivi või ka Võsu rändrahn ) on looduskaitse all olev rabakivist hiidrahn Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas Vergi poolsaare lõunaosas. Ojakivi asub Võsult umbes 2 km kirdes, oja ääres, keset metsa, kohas 59° 35′ 35″ N, 26° 1′ 3″ E.
Ojakivi ümbermõõt on 30 meetrit (erinevatel andmetel 29,6...31,7 m), kõrgus 6 meetrit, maht 274–294 m3. Ojakivi on suuruselt 14. hiidrahn Eestis
Helve Anton

Helve Anton (kuni 1977 Helve Remmel; 6. aprill 1942 Petseri küla – 2. september 1994 Tartu) oli eesti geograaf, looduskaitsja ja kodu-uurija.
Ta õppis aastatel 1964–1967 Tartu Riiklikus Ülikoolis geograafiat (diplomitöö "Vooremaa maastikuline kaitseala", juhendaja Jaan Eilart, 1967).

Isiklikku

1977–1979 oli ta abielus Olev Antoniga.
Ta maeti 6. septembril 1994 pereplatsile Elva kalmistul.
Brendan Eich

Brendan Eich (sündinud 1960 või 1961) on USA programmeerija ning JavaScripti programmeerimiskeele looja. Praegu on ta Mozilla Corporationi CTO ning Mozilla Foundationi toetaja.
Brendan Eich saabus Netscape'i 1995. aasta aprillis. Sama aasta septembris lasti välja esimene JavaScriptiga brauser Netscape Navigator 2.0 (siis oli veel keele nimeks LiveScript, kuid juba detsembris nimetati see ümber JavaScriptiks).
Herbert Lindmäe

Elukäik

Herbert Lindmäe sündis 1930. aastal Alatskivi vallas Tartumaal. Ta lõpetas 1950. aastal Tartu 1. Keskkooli (tänapäeval Hugo Treffneri Gümnaasium) ja 1955. aastal Tartu Riikliku Ülikooli ning töötas seejärel kuni 1968. aastani prokuratuuris. Alates 1967. aastast asus ta tööle Tartu Riikliku Ülikooli kriminaalõiguse kateedrisse, kus oli kuni 1980. aastani vanemõpetaja ja dotsent, aastatel 1981–1983 kateedrijuhataja, 1983–1988 dotsent ja 1988–1992 professor. Temast sai 1992. aastal Avaliku Õiguse Instituudi kriminalistika ja kriminoloogia korraline professor, kelleks jäi kuni 1994. aastani. Alates 1995. aastast on ta emeriitprofessor. 
Teadustöös tegeles Lindmäe peamiselt ekspertoloogiaga ja õpetas ligi 30 aastat kriminalistikat. Alates 1989. aastast hakkas ta uurima Nõukogude okupatsiooni ja massirepressioonidega seotud juriidilisi küsimusi. Erialaseid publikatsioone on tema sulest ilmunud paarisaja ringis, neist rohkem kui paarkümmend on monograafiad.  
Lindmäe oli Eesti Kongressi saadik ja aastatel 1993–1998 riigikohtunik ja kuulus Riigikohtu kriminaalkolleegiumi. Akadeemiselt kuulub Lindmäe korp! Sakalasse.
Herbert Lindmäe sai 1988. aastal Eesti Kultuurifondi aastapreemia Nõukogude okupatsiooni ajal toime pandud massirepressioonide uurimiseks, teadvustamiseks ja hukkamõistmiseks tehtud töö eest. 1997. aastal pälvis ta Riigivapi III klassi teenetemärgi ja 2006. aastal Kriminaalpolitsei teenetemedali.
Lausmanni masinatehas

Lausmanni masinatehas oli aastatel 1881–1909 Tallinnas tegutsenud ettevõte. Tehas valmistas muu hulgas viinavabrikute seadmeid ja põllutööriistu.

Ajalugu

Tehas kandis aastatel 1899–1903 nime AS Tallinna mailma ja masinavabrik vennad Lausmannid. Seejärel 1903–1906 Tallinna metallitehas, aastatel 1907–1909 AS Tallinna laeva- ja masinatehas.