google/wiki40b huggingface dataset:
Ernst Emil Holstein

Elulugu

Ernst Emil Holstein sündis 13. aprillil 1901 Kopenhaagenis.

Sõjaväeline teenistuskäik

Astus 1917. aastal Aage Vestenholzi kadetikorpusse, teenis hiljem Taani 4. polgus ja mehaanika ning lennuväe koolis.
Ernst Emil Holstein tuli 1919. aasta aprillis Taani vabatahtlike kompaniiga Eestisse. Teenis kompaniis selle ülema kolonelleitnant Richard Gustav Borgelini käsundusohvitserina, olles ühtlasi üksuse noorim ohvitser. Eesti Vabadussõjas tegi kaasa lahingud Rõugest kuni Jakobstadtini, Pihkva ning Ostrovini. Ülendati lipnikuks, vanusega 20. juunist 1919. Vabadussõjas ülesnäidatud vahvuse eest annetatud Vabadusristi II liigi 3. järk ja tasuta maa.
Astus 24. märtsil 1920 Eesti kaitseväe teenistusse. Määrati 7. aprillil 1. Ratsapolku ja komandeeriti sama aasta 7. juunil ratsa allohvitseride kooli. Teenis ratsa allohvitseride koolis (hiljem Allohvitseride Kooli õppeeskadronis) kuni sõjaväeteenistusest lahkumiseni 20. märtsil 1921. Ülendati kiiduväärt teenistuse ja väljateenitud aja eest alamleitnandiks, vanusega 20. detsembrist 1919. Novembris 1922 nimetati see auaste ümber nooremleitnandiks.

Hilisem elukäik

Lahkus isa nõudel Eestist, et õppida Taanis põllumajandust ja asuda seejärel Holsteinide suurte maaomandite valitsemisele. Kui kolonelleitnant Borgelin asus majandama temale autasuna annetatud Maidla mõisat Harjumaal, kutsus Borgelin Holsteini oma mõisa valitsejaks.
Hukkus õnnetult 17. septembril 1928 Maidla mõisatöölisele vihaselt kallale tunginud pulli pusklemisest tekkinud vigastuste tagajärjel. Krahv Holsteini põrm saadeti sama aasta 24. septembril riiklike sõjaväeliste auavalduste saatel Eesti aurikule Tiber, mis selle kodumaale matmiseks viis.
Soojusabistatud magnetsalvestus

Soojusabistatud magnetsalvestuseks (ingl. Heat-Assisted Magnetic Recording e. HAMR) nimetatakse magnetilise andmesalvestuse tehnoloogiat, mis põhineb kõvakettamaterjali lokaalsel ja ajutisel kuumutamisel andmebiti väärtuse muutmise käigus. Tehnoloogia kasutamine võimaldab andmebiti kirjutamist väiksemale alale ning suurendab seeläbi oluliselt kõvakettale mahtuvate andmete hulka.
Ökoloogiline turundus

Ökoloogiline turundus ehk Roheturundus on turundusharu, mis reklaamib keskkonnahoidlikke või keskkonnaprobleemidele lahendusi pakkuvaid tooteid ja tootmisviise. 
Ökoloogiline turundus kujunes välja 1990. aastatel.
Ökoloogilise turunduse osakaal on kasvu teel ja see on põhjustanud ka rohepesufenomeni levikut. 
Ökoloogilise turunduse edu sõltub peaasjalikult tarbijate keskkonnateadlikkusest, samuti selle turundusharu eetilisusest, tõepärasusest ja veenvusest.
Tseiloni kaneelipuu

Morfoloogia

Tseiloni kaneelipuu lehed on suured, nelinurkselt piklik-ovaalsed. Noorena muutuvad lehed säravpunasteks, hiljem tumerohelisteks valgete leheroodudega.
Õied moodustavad pöörised. Nad on rohelist värvi ja ebameeldiva lõhnaga.
Kui looduses kasvab kaneelipuu kuni 20 m kõrguseks, siis kultuurtaimena 6–12 m kõrguseks. Koore (Cinnamomi cortex) kogumiseks ja droogi saamiseks piiratakse tema kasvu paar-kolm korda aastas (lõigatakse puu tüvi maha), et iga 1–2 aasta järel saaks 2 m pikkusi võrseid kergesti ära lõigata. Oksad kooritakse ja värskena eraldatakse pealmine kiht.

Levila

Kaneelipuu algkoduks on Sri Lanka (varem tuntud Tseiloni nime all). Tänapäeval kasvatatakse seda puud ka Indoneesia, Madagaskari, Väikeste Antillide ja Kesk-Ameerika istandustes, samuti Brasiilias ja Egiptuses. Kaneelipuu kasvab ainult troopilises kliimas, kõige meelsamini rannikul.
Juris Bārzdiņš

Juris Bārzdiņš (sündinud 21. juulil 1966) on Läti poliitik. Ta oli alates 3. novembrist 2010 25. oktoobrini 2011 Läti tervishoiuminister Valdis Dombrovskise teises valitsuses.
Aastatel 1984–1993 õppis ta Riia Meditsiiniinstituudis ja omandas pediaatri kutse, 1993–1996 oli samas residentuuris. Aastatel 1999–2004 õppis Eestis Concordia Ülikoolis ärijuhtimise magistriõppes. Aastatel 2005–2007 õppis Riia Majanduskõrgkoolis.
Kuulub Liepāja Parteisse.
Hortus Musicus

Hortus Musicus (ladina keeles 'muusika-aed') on Eesti vanamuusikaansambel, mille asutas 1972. aastal Andres Mustonen.
Ansambli repertuaaris on keskaja ja renessansi muusika: gregooriuse koraal, organumid, keskaegsed liturgilised draamad, hümnid ja motetid, franko-flaami koolkond, Itaalia trecento-meistrid, 16. sajandi range polüfoonia, prantsuse šansoonid, itaalia madrigalid, frottola'd ja villanellad, varajased sonaadid ja vaimulikud suurvormid 17.–18. sajandist. Esitatakse ka 20. sajandi heliloojate muusikat, mis sageli on spetsiaalselt ansambli jaoks loodud.
Ansambel on andnud kontserte Euroopas, Ameerika Ühendriikides, Jaapanis ja Iisraelis.
1987. aastal sai Hortus Musicus Eesti NSV teenelise ansambli aunimetuse.
Väärtusahel

Ülevaade

Väärtusahela kontseptsiooni lõi 1980. aastatel Michael Porter. Väärtusahel on majanduses üldtunnustatud ettevõtte tasandi konkurentsivõime käsitlus. Väärtusahelas eristatakse ettevõtte peamisi funktsionaalseid valdkondi ja toetavaid tegevusalasid. Porteri väitel on väärtusahelaid võimalik mõista vaid tegevusala kontekstis.
Ettevõte paiknemine väärtusahelas määratleb kasumlikkuse. Selleks, et kasumit suurendada tuleb teha suuri investeeringuid innovatsiooni ja tootearendusse, mida on võimelised tegema vaid suured ettevõtted. Ettevõtetel tuleb lisandväärtuse nimel teha muudatusi mitmetes valdkondades, sealhulgas tegevuse fookuses, suhtumises tehnoloogiasse, turgu või tarbijasse, väärtusahela pikendamisse jm. Üldiselt on kõige väiksem lisandväärtus tootmise etapis, suurim aga tootearenduse ning müügi ja järelteenuste etapis. Väärtusahela alguses asuvaid tooteid suudavad valmistada paljud firmad ja seetõttu on selles etapis suur konkurents, millele on iseloomulikuks konkurentsihinnad ja madal kasumimarginaal. Väärtusahela kõrgemas etapis, lõpptarbijale lähemale jõudes, konkurents väheneb ning on võimalik teenida suuremat kasumimarginaali. Selleks on aga vaja hästi tunda turgu ja tarbijaid ning teada, mida viimased aktsepteerivad väärtusena.
Väärtusahela tegevused võivad toota ja pakkuda kaupu ja teenuseid ühes geograafilises punktis või üle maailma. Globaalne väärtusahel on tõusnud esile viimase 10–15 aasta jooksu. Globaliseerumise tagajärjel on toimunud tootmistegevuse ümberpaigutumine. Väiksema lisandväärtusega väärtusahela etapid on viidud odavama tööjõuga riikidesse.

Tegevuste jaotus Porteri järgi

Porter jaotab ettevõtte tegevused esmajärgulisteks ja toetavateks tegevusteks. Esmajärgulised tegevused aitavad kaasa ettevõtte edukale tegutsemisele põhitegevusalal ja klientide soovide täitmisele. Toetavad tegevused kontrollivad ja arendavad esmajärgulisi tegevusi ning aitavad kaasa väärtuse kasvule pikemaajaliselt.
Valeraha

Ajalugu

Raha on võltsitud peaaegu sama kaua, kui see on maksevahendina kasutusel olnud. Enne paberraha kasutuselevõttu oli valeraha tegemise kõige levinum meetod mitteväärismetallide segamine puhta kulla ja/või hõbedaga. Praegusel ajal kasutatakse valeraha tootmiseks enamasti printereid. Tänapäeval kutsutakse kõige paremaid võltsitud rahatähti "superdollariteks", sest neil on kõrge kvaliteet ja suur sarnasus õigete Ameerika dollaritega. Alates 2002. aastast, kui võeti kasutusele euro, on võltsitud ka euro pangatähti ja münte, kuid siiski oluliselt vähem kui Ameerika dollareid.

Valeraha vastu võitlemine

Traditsiooniline paberraha võltsimise vastu kasutatud meetod oli rahatähtedele lisatud detailne sügavtrükk, tänu millele oli lihtne valeraha ära tunda. Põhja-Ameerika kolooniates kasutati väga leidlikku meetodit, et vältida valeraha ringlust – pabertähtedele trükiti kindla taimelehe muster. Kuna taimelehes asuvad mustrid on väga unikaalsed ja keerulised, oli valeraha tootmine praktiliselt võimatu. Müntidel kasutati näiteks tehnikaid, kus servi töödeldi nii kvaliteetselt, et väärismetalle poleks saanud maha kraapida. Seda meetodit kasutati peamiselt kuldmüntide valmistamisel.
Tehnoloogia areng 20. sajandi lõpul lihtsustas valeraha tootmist märkimisväärselt. Samas suutsid rahvusvahelised graveerimisbürood välja töötada ka uusi valeraha tootmise vastaseid süsteeme. Võeti kasutusele hologrammid, mitmevärvilised rahatähed, varjatud turvaribad, mikrotrükk, vesimärgid ja värvid, mille värv muutub sõltuvalt valguse kaldenurgast. Lisaks loodi ja kohandati ka tarkvaraprogramme – näiteks Adobe Photoshop modifitseeriti tootjate poolt selleks, et takistada skaneeritud pangatähtedega manipuleerimist.
1944 (laul)

Taust ja sõnad

"1944" sõnad räägivad krimmitatarlaste küüditamisest Nõukogude Liidus 1944. aastal Jossif Stalini käsul. Džamala sai inspiratsiooni oma vanavanaema Nazõlhani loost, kes oli 20. eluaastates, kui ta koos viie lapsega Krimmist Kesk-Aasiasse saadeti. Üks ta tütardest hukkus küüditamise ajal. Džamala vanavanaisa võitles sellal Punaarmee ridades Teises maailmasõjas.
Laulu refrään on krimmitatari keeles ning koosneb sõnadest, mille Džamala õppis oma vanavanaemalt, kui too meenutas oma noorust, mida ta ei saanud veeta kodumaal. Laulus kasutatakse Armeenia dudukki ja Kesk-Aasia helilaadi mugaami.

Valimine Ukraina voorus ja Eurovisioon

Kulude tõttu ei osalenud Ukraina 2015. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel. Kui otsustati naasta 2016. aastal, alustati Ukraina esindaja valimisprotsessi, milles osalesid Ukraina riiklik telekanal NTU ja erakanal STB. Džamala oli Ukraina voorus üks 18 võistlejast. Ta esines esimeses poolfinaalis 6. veebruaril 2016, kus võitis nii žürii kui ka televaatajate hääled, jõudes finaali. Finaalis jäi ta nii žürii kui ka televaatajate hääletustel teiseks, jagades kohta ansambliga The Hardkiss. Televaatajate häältega tuli ta lõpuks siiski võitjaks. Džamala kogus 37,77% enam kui 382 000 häälest.
Džamala esindas Ukrainat Eurovisiooni lauluvõistlusel, esinedes teise poolfinaali teises pooles. "1944" oli esimene (osaliselt) krimmitatarikeelne eurolaul. Ta võitis finaali, saades nii žürii kui ka televaatajate hääletustel teise koha.

Poliitilised süüdistused

Džamala on öelnud intervjuus, et laul meenutab talle ka tema enda peret, kes elab praegu Krimmis, mis on alates 2014. aastast Venemaa poolt okupeeritud. Laulu sõnad Krimmi annekteerimist siiski ei maini. Eurovisiooni reeglid ei luba võistlusele laule, mille sõnu võib pidada poliitilisteks.
Kohe pärast laulu valimist Ukraina eelvoorus süüdistasid mõned Venemaa poliitikud ja annekteeritud Krimmi võimud Ukrainat laulu kasutamises "Venemaa solvamiseks" ja "kasu lõikamises tatarlaste tragöödiast, et jätta Euroopa televaatajaile vale mulje tatarlaste tagakiusamisest Venemaa võimu all olevas Krimmis".
9. märtsil 2016 kinnitas Euroopa Ringhäälingute Liit (EBU) Twitteris, et ei laulu pealkirjas ega sõnades pole "poliitilist kõnet", seega ei riku see Eurovisiooni lauluvõistluse reegleid ning lubatakse võistlema.

Eurovisiooni lauluvõistlus

Laul võitis 2016. aasta Eurovisiooni lauluvõistluse, kogudes 534 punkti.

Vastuvõtt

Enne Ukraina eelvooru finaali kogus "1944" Eurovisiooni-blogi Wiwibloggs žüriilt 8,33 punkti maksimaalsest 10 punktist, mis oli Ukraina kuue finalisti seast parim tulemus.
Verine vandekohus

Kohtunik George Jeffreysi Verine vandekohus (inglise k. Bloody Assizes of Judge George Jeffreys, 1st Baron Jeffreys of Wem) oli 1685. aastal kohtupidamine James Scotti, Monmouthi hertsogi juhitud mässust osavõtnute üle, millega viimane üritas tõugata oma onu James II troonilt.
Protsess on Inglismaa ajaloos tuntud äärmiselt julmade ja jälkide karistuste määramise poolest. Umbes kolmsada kohtualust hukati järgmiselt. Kõigepealt nad poodi, kuid võeti veel elusalt silmusest, neid toibutati, ning eemaldati nende endi nähes kogu nende sisikond, mis põletati. Viimaks raiuti neil pea maha.
Hukatute kehad tükeldati ning kehaosad pandi vaatamiseks välja kogu riigis nii linnas kui maal. Taoliselt arvas James II õige olevat kuninga vastu astuda soovijaid hoiatada.
Üle 800 inimese saadeti Barbadosele (Väikesed Antillid) asumisele, veel sadadele mõisteti piitsutamine, trahvid. Paljud jäeti vanglasse edasisi kohtuistungeid ootama, kus mitmeid tüüfusse suri. Kokku oli kohtualuseid umbes 1400.
Niisugune julmus tekitas James II-le suure vastuseisu viigide ja mittekatoliiklaste poolt, mis päädis nn Kuulsa revolutsiooniga (Glorious Revolution) ja James II põgenemisega Inglismaalt 1688.
Kohtunik George Jeffreys üritas Kuulsa revolutsiooni puhkedes riigist põgeneda, kuid tabati ja suri Toweri vanglas.
Pure Fucking Armageddon

Kassett ja tagasiside

Demo liigitatakse black metal'i alla.
Metalion võrdles seda saksa bändi Poisoni ja The Hellhammeri varajaste demodega. Helikvaliteet on väga halb ja laulmist on väga raske kuulda. Bändi hilisem laulja Per Yngve "Dead" Ohlin nimetas inglise bändi Venom selle demo põhiliseks inspireerijaks ning laulutekste Venomi kloonimiseks. "Black Metal" (Total Death Version) on kaver Venomi laulust "Black Metal". Ülejäänud laulusõnad räägivad tavalistest death metal'i teemadest. Metalion nimetas "Pure Fucking Armageddonit" nii: "The goriest demo ever."
Albumi kaanepildiks on skulptuur märter Jeesusest, mille autor on Guido Rocha.

Muu

Norra bändi Immortal albumi pealkiri "Pure Holocaust" on inspireeritud "Pure Fucking Armageddoni" pealkirjast. Bänd tahtis sarnaselt ekstreemsena kõlavat pealkirja.
Vaporetto

Vaporetto on Itaalias Veneetsias kasutatav veebuss ehk veetakso. 19 vaporettoliini ühendavad nii Veneetsias kui ka teistel Veneta laguunis asuvatel saartel (nt Murano, Burano, Torcello ja Lido) asuvaid kohti.

Nimetus

Nimetuse "vaporetto" võib tõlkida 'väikeseks aurulaevaks' ja see viitab varem sarnasel eesmärgil kasutatud auru jõul liikunud laevadele. Veneetslased kutsusid vaporettot varem nimetusega "batèo".

Üldist

Veebussiliine opereerib Veneetsia ühistranspordisüsteemi haldav ettevõte Azienda del Consorzio Trasporti Veneziano (Actv). Veesõidukisüsteem on Veneetsias hädavajalik, kuna sealsed sügavad kanalid takistavad maa-aluste raudteede ehitamist ning maapinnal sõitvate ühissõidukite jaoks pole ruumi. Seega on kanalid ühistranspordi jaoks ainus võimalik koht.

Liinid ja piletid

Kuigi vaporettod sõidavad 24 tundi ööpäevas, varieerub nende sagedus liiniti ning teatud liinid on töös vaid suvehooajal aprillist oktoobrini. Liin nr 1 teenindab näiteks Suurt Kanalit.
Actv müüb lisaks ühekordsetele piletitele ja 7-päevastele passidele sõidupasse ka muudeks perioodideks, näiteks 12, 24, 36, 48 ja 72 tunniks.

Vaporettod mujal

Ka Genovas ja selle lähiümbruses kutsutakse graafiku järgi sõitvat või turiste vedavat veebussi mõnikord vaporettoks.
Henry Louis Mencken

Henry Louis Mencken (12. september 1880 Baltimore, Maryland – 29. jaanuar 1956) oli ameerika ajakirjanik, satiirik, kirjanduskriitik, lingvist, ühiskonnakriitik ja kirjanik.
Tema hüüdnimi oli The Sage of Baltimore. Mencken sündis Baltimore'is Marylandi osariigis saksa väljarändajate peres. Tema isa August Mencken oli sigarivabriku omanik. Henry läks kooli 6-aastaselt. Ta õppis Baltimore'is Friedrich Knappi erakoolis (1886–1892) ja Baltimore'i Polütehnilises Instituudis (1896–1899). Pärast isa surma lahkus Mencken koolist ja asus ajakirjanikuna tööle Baltimore'i ajalehes The Herald (1899–1906). Heraldist lahkumise järel 1906. aastal töötas ta The Baltimore Sunis. Ta oli koos George Jean Nathaniga ajakirja The Smart Set kaastoimetaja (1914–1923). Mencken asutas ajakirja The American Mercury, kus ta töötas ka toimetajana (1924–1933).

Teoseid

The Heraldis töötamise ajal ilmus Mencenil luulekogu "Ventures Into Verse" (1903).
Ta oli saksa religioonifilosoofi Friedrich Nietzsche ideede propageerija. Nii ilmus tema sulest Nietzschet tutvustav teos "The Filosophy of Friedrich Nietzsche" (1908) ning koos õega tõlkis ta inglise keelde Nietzsche teose "Der Antichrist" (1920). Menckeni üks tähtsamaid teoseid oli lingvistiline uurimus ameerika inglise keele kohta "The American Language" (1919). Oma väljaütlemistes on Mencken seadnud üksikisiku vabadused kõrgemaks riigivõimust. Üksikisiku vabaduste kaitsel on tema rünnakute sihtmärgiks olnud organiseeritud religioon. Religioonikriitilisi vaateid on Mencken väljendanud muuhulgas oma teoses "Treatise on the Gods" (1930).
Båtsfjordi vald

Ajalugu

Vald loodi aastal 1868, kui Vardø sadakond eraldati Vardø linnast. 1957. aastast kannab vald praegust nime. Praegustes piirides on vald alates 1964. aastast, mil valla idaosa liideti Vardø vallaga.

Rahvastik

Kogu püsiasustus on koondunud Båtsfjordeni ääres asuvasse vallakeskusesse Båtsfjordi. Endistes kalurikülades asuvad suvilad.

Majandus

Båtsfjordi peamine majandusharu on kalandus.

Transport

Vallas on 1999. aastal valminud lennujaam. Valda läbib Riksvei 891, mis viib Berlevågi. Vallal on ka laevaühendus – Båtsfjordis peatuvad Hurtigruteni laevad.
Kilpnäärme düsgenees

Ektoopiline kilpnääre

Ektoopiline kilpnääre ehk väärasetseva kilpnäärme korral paikneb kilpnäärmekude kehas väljaspool normaalseks peetavat isthmus glandulae thyreoideae piirkonda asetsedes näiteks keeles või keele all. Ektoopiline kilpnääre moodustab 48–61% kilpnäärme düsgeneesi juhtumitest. Selle häire esinemissageduseks on teatatud 1 juhtum 100 000 – 300 000 inimese kohta ja see esineb ühel 4000–8000 kilpnäärmehaigusega inimesest, 65–80%-l juhtumitest oli tegu naispatsientidega. Ektoopiline kilpnääre võib esineda koos struumaga ja seda võidakse seostada kliiniliselt oluliste kilpnäärme haigusseisunditega, kas kilpnäärme hüpotüreoosi või hüpertüreoosiga.;

PAX8

Valk PAX8 osaleb folliikulite (türotsüütide) arengus ja spetsiifiliste loote kilpnäärme geenide ekspressioonil. PAX8 vabastab hormoone, mis osalevad kasvu regulatsioonil, peaaju arengus ja metabolismil. PAX8 osaleb varajases kilpnäärme, neerude, Mülleri juhade, ülemiste kuseteede ja tüümuse organogeneesis.
PAX8 ja teised transkriptsioonifaktorid seonduvad DNA-ga ja reguleerivad geene, mis osalevad kilpnäärmehormoonide (türoidhormoonide) sünteesil, nagu (Tg, TPO, Slc5a5 ja Tshr).
Mutatsioonid PAX8 geenis osalevad kilpnäärme düsgeneesis ja põhjustavad varieeruva raskusatmega pärilikku kilpnäärme hüpoplaasiat.

Vastsündinute kaasasündinud hüpotüreoosi sõeluuringud

Terminit kaasasündinud hüpotüreoos peetakse vahel liiga üldiseks, kuna definitsiooni kohaselt sisaldab see valdavalt kilpnäärmehormooni taseme väärtuste tuvastamist mingil ajahetkel. Vastsündinute sõeluuringute eesmärgiks oli vaimse arengupeetuse ennetamine. Nii termini kui programmi osas esineb vastuolusid. Osade autorite arvates võib varase hormoonasendusravi korral neil lastel noorukieas esineda üksnes mõningasi minimaalseid aju düsfunktsioonihäireid (inglise keeles “minimal brain dysfunction”, termin kasutusel ka lapseea aktiivsus- ja tähelepanuhäire sünonüümina). 
Ameerika Ühendriikides läbi viidud uuringu kohaselt on kuni kolmandik vastsündinute sõeluuringu käigus kaasasündinud hüpotüreoosi diagnoosiga lastest 4. eluaastaks hormoonasendusravist loobunud.  
Enne vastsündinute kaasasündinud hüpotüreoosi sõeluuringute käivitamist oli kaasasündiud hüpotüreoosiga laste keskmiseks 
Intelligentsuskoefitsiendiks 85.
Kilpnäärme düsgeneesi, varastel elunädalatel alustatud hormoonasendusravi levotüroksiiniga ja lapspatsiendi intelligentsuskoefitsiendi (IQ) arvväärtuse vahelised seosed pole selged. Osade uurimuste kohaselt saavutavad kaasasündinud kilpnäärme düsgeneesiga lapspatsiendid levotüroksiini toimel nn normaalseks peetava intelligentsuskoefitsiendi taseme (ihaldusväärseks peetakse Wechsleri laste intelligentsusskaala 106 punktilist IQ taset). Teiste uuringute kohaselt aga võib arengupeetus jääda tuvastatavaks ka pärast varajast hormoonasendusravi (IQ kadu 10 punkti ulatuses).
Kodumaa (laev)

Kodumaa oli 1897 Inglismaal Sunderlandis ehitatud kaubaaurik.
1914 ostis laeva Tallinna Laevaühisus ja pani talle nime Kodumaa (tollal kirillitsas Koduma).
I maailmasõja ajal arvati laev Balti laevastiku koosseisu.
Pärast Vabadussõda läks laev tagasi Tallinna Laevaühisuse kätte ja hakkas vedama kaupa eeskätt Tallinna ja Inglismaa sadamate vahel.
Laev hävis II maailmasõjas Inglismaa idarannikul sakslaste pommirünnakus.
Ada Kuuseoks

Ada Kuuseoks (sündinud Leontjev-Koromaldi; 1946–67 Jõgi; sündinud 1. märtsil 1941 Tallinnas) on eesti pianist ja klaveripedagoog. Aastast 1963 töötab Tallinna Muusikakeskkoolis klaveriõppejõuna (aastast 1998 õpetaja-metoodik) ning alates 1966. aastast Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia dotsendina.
Ada Kuuseoks alustas klaveriõpinguid Violetta Ostapovskaja juures, millele järgnesid õpingud Tallinna Muusikakeskkoolis ja Tallinna Riiklikus Konservatooriumis Anna Klasi klaveriklassis. Õpinguid jätkas ta Moskva Riikliku Konservatooriumi aspirantuuris professor Viktor Meržanovi klaveriklassis. Tema käe all on Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias lõpetanud 81 üliõpilast, kellest väljapaistvamad on Taissia Filippova, Toivo Peäske, Katrin Paat, Katrin Kuldjärv, Anne Sarrap, Anne Otto, Nathalie Maasin, Natalja Truškina, Marina Sinkel, Helve Kuuskmann, Ene Rindesalu, Iive Joamets, Karolina Sepp, Urmas Taniloo, Andres Paas, Margus Kappel, Jaan Kapp. Aastast 2013 on ta Eesti Klaveriõpetajate Ühingu auliige. 
Ada Kuuseoksa debüütesinemine toimus 1958. aastal Estonia kontserdisaalis Eesti Raadio sümfooniaorkestriga Leningradi konservatooriumi üliõpilase Neeme Järvi juhatamisel. Eduard Tubina 1944. aastal komponeeritud Klaverikontserdi esiettekanne toimus Ada Kuuseoksa esituses 17. juunil 1965 Eduard Tubina 60 aasta juubelikontserdil (dirigendiks Neeme Järvi). Tubin ise on öelnud Ada Kuuseoksa esituse kohta "Väga hea! Ületamatu, mis ma seni olen kuulnud".
Kuuseoks on andnud soolokontserte üle maailma ning olnud ka paljudes klaverikonkursside žüriides. Samuti on olnud ta paljude eesti heliloojate klaveriteoste esmaesitaja, nende hulgas Ester Mägi, Jaan Räätsa, René Eespere, Helmut Rosenvaldi, Eugen Kapi, Erich Jalajase ja Raimo Kangro klaveriteoste esmaesitaja. Tema repertuaar on äärmiselt ulatuslik, hõlmates heliloojaid renessansist kuni tänapäevani. Ta on ühtviisi professionaalne kõikides repertuaaris olevates žanrites ja ajastutes.
Muuhulgas on ta ka esitanud klaverimuusika tippteosteks peetavaid Johannes Brahmsi, Sergei Rahmaninovi ja Sergei Prokofjevi klaverikontserte ning Ludwig van Beethoveni klaverisonaate, millest väärib märkimist tema poolt esitatud Sonaat nr. 29, op. 106 B-duur "Hammerklavier", mida peetakse Beethoveni klaveriloomingu tehniliselt keerukaimaks teoseks. Ada Kuuseoks on tõenäoliselt üks esimesi eesti pianiste, kes selle suurteose oma kavasse on võtnud.
Ada Kuuseoks on ka aktiivne kaastöötaja ajakirjandusele, avaldades muusikaartikleid ja -arvustusi.
Olion (ajakiri)

Olion oli 1930–1933 Tartus, 1935–1936 Tallinnas ja 1956–1960 Austraalias Sydneys ilmunud kultuuriajakiri. Ajakirja andis välja Georg Naelapea.
Algul avaldas ajakiri algupärast tuntud eesti kirjanike proosat ja luulet. Hiljem moodustas ajakirja sisu peamiselt seltskonnasündmuste kajastamine. Johannes Aavik oli Olioni keeleline toimetaja ja ajakirjale tegid kaastööd  Friedebert Tuglas, Paul Ariste, Marie Under, Gustav Ränk, Eduard Vilde, A. H. Tammsaare, Oskar Loorits, Henrik Visnapuu, Gustav Suits, Oskar Luts, Jaan Jensen ning paljud teised, kaasa arvatud välismaised kirjanikud Heinrich Heine, Aleksis Kivi ja Jose Ortega y Gasset (Hispaania filosoof). Olion oli rikkalikult illustreeritud kuukiri, mis meenutades oma välimuselt selleaegseid USA fotoajakirju Look ja Life. Kuna ajakirja väljaandmist ei toetanud kultuurkapital ega saadud ka mujalt toetusi, kulus Olioni väljaandmisele vähehaaval suur osa Geor Naelapea isa Kaarel Naelapea rahalisi vahendeid. 1936. aastal, kui ajakiri viidi Tartust üle Tallinna, läks ajakiri ka pankrotti.
1956–1960 Austraalias Sydneys ilmunud Olioni toimetajaks oli alguses samuti Georg Naelapea, kus ta toimetas esimest 3 numbrit, hiljem toimetas seda edasi Valter Polli. Austraalias ilmus ajakirjast kokku 7 numbrit, mis oli selle aja üks kvaliteetsemaid ajakirju, mis ei jäänud maha Euroopa samalaadilistest ajakirjadest.
Fallen (Triinu Kivilaane laul)

Muusikavideo

Video loole filmiti 3. juuni Saksamaal Berliinis. Pilte video tegemisest saab näha Triinu Kivilaane ametlikus foorumis. Muusikavideot sai näha esimest korda 1. juulil, Triinu ametlikul kodulehel.
Mart Saare monument (Tartu)

Mart Saare monument on pühendatud Mart Saare mälestusele. 1982. aastal valminud monumendi autor on Aime Kuulbusch-Mölder. Monument asub Tartus, Kooli tänaval.
Anija valla kultuurikeskus

Anija valla kultuurikeskus on kultuurikeskus Harju maakonnas Anija vallas.
Kultuurikeskus haldab kolme rahvamaja: Kehra, Alavere ja Voose rahvamaja.