Fantine

Fantine (eluaastad 1796–1823) on Victor Hugo romaani "Hüljatud" üks võtmetegelasi. Ta on romaani esimese osa nimikangelanna, töölisnaine, kellest saab prostituut ning kes ohverdab kogu oma elu tütre heaolu nimel.
Fantine on orb, tema vanemad ja päritolu on teadmata. Ka Fantine'i tegelik nimi on ebaselge, sest kirjaniku viite kohaselt pole teda iial teisiti kutsutud. Nime Fantine andis talle lapsepõlves juhuslik möödakäija tänaval, tuletatuna prantsuskeelsest sõnast "enfant" ehk "laps".
Victor Hugo portreteerib Fantine'i võrdlusega kullast ja pärlitest: kuld juustena peas ning pärlid hammastena suus. Kirjanik toonitab eraldi Fantine'i ilu, kuid lisab, et naine ise ei olnud oma kaunidusest liialt teadlik, et oleks seda mingil moel rõhutanud või tähtsustanud. Fantine'i ilu seisnes Victor Hugo sõnul stiilis ja rütmis: neist esimene on ideaali üks avaldumise vorm, teine aga selle dünaamilisus.
Fantine on romantik, alandlik ja suure südamega. Tema armastatu on Felix Tholomyes, kellele Fantine sünnitab tütre Euphrasie (hilisema hüüdnimega Cosette). Fantine'i sõbrannad on Dahlia, Zéphine ja Favourite, kelle kavalerid on Tholomyes` kolm sõpra. Üheskoos maitstakse kõikvõimalikke elurõõme ja lõbutsetakse. Ühel õhtusöögil kutsuvad noorhärrad daamid restorani, kuid ainult selleks, et igasugused suhted lõpetada. Mehed jätavad neiudele selle kohta laua peale sedeli. Kui Fantine`i sõbrannad üksnes naeravad poiste üle, siis Fantine`i süda murdub. Ta jääb tütrega üksi. Kaovad ka Dahlia, Zéphine ja Favourite. Fantine vaesub ja hakkab otsima olukorrast väljapääsu. Aineline puudus sunnib teda jätma rinnalapse Cosette`i Montfermeil` linnas tegutsetavte jõhkarditest kõrtsmike Thenardier'de hoolde ning ise suunduma teise linna vabrikutööliseks. Vallaslaps peab jääma saladuseks, vastasel korral ei õnnestuks naisel mingit teenistust leida.
Fantine leiab töö klaasivabrikus. Klatšihimulised naiskolleegid hakkavad Fantine`i kahtlustama, nad nuhivad tema järgi ning teevad kindlaks, et Fantine'il on vallaslaps. Naine kaotab päevapealt töö ja teenistuse. Vabriku omanik, uue identiteedi abil linnapeaks tõusnud endine sunnitööline Jean Valjean, uue nimega Madeleine, on põhimõttekindel igasuguse moraalivastase käitumise suhtes ega halasta ka Fantine'ile.
Naine hakkab õmblejaks, kuid võlad Thenardier'de ees kasvavad. Süvenev vaesus sunnib tal müüma hinge tagant kõik. Esmalt teeb Fantine kaubaks pikad heledad juuksed, mida vabrikunaised kadestasid. Kuna raha pole ikka piisavalt, laseb noor naine välja tõmmata ja müüb proteesitegijale oma kaunid valged esihambad. Ta elab tühjas kütmata pööningukambris ja õmbleb 17 tundi ööpäevas garnisonile riideid. Võlausaldajad käivad talle päevast päeva kanna peale ning naine on sunnitud ära andma kogu oma maise varanatukese. Fantine muutub jultunuks, ta naerab ja laulab tänavatel - eriti, kui tee viib mööda kunagisest töökohast vabrikus. Üks tema endisi kolleege ennustab naise allakäiku nähes Fantine'ile kurba lõppu.
Saabub järjekordne kiri Thenardier'lt selle kohta, et Cosette on suremas ning ravimite jaoks peab naine saatma 100 franki. Fantine lööb kõigele käega, sest kaotada pole enam midagi, ja temast saab prostituut.
Tänavaelu mõjub laastavalt Fantine'i tervisele. Ta satub kaklusse kliendiga, keda ta teenindama ei soostu. Fantine arreteeritakse. Linnapea Jean Valjean päästab Fantine'i trellide tagant ja viib ta haiglasse. Naisel on sümptomite järgi kaugele arenenud tuberkuloos, ta köhib ja hingeldab alatasa. Lisaks piinab Fantine'i meeleheide ja igatsus Cosette'i järele ning ainus võimalus on paluda Jean Valjean'i tuua laps ema juurde. Linnapea viivitab Fantine'i soovi täitmisega. Kui selgub, et mees on valetanud Cosette'i saabumisest, heidab naine hinge. Fantine maetakse linnaservas asuvasse nimetusse ühishauda.
Enne surma jõuab linnapea Jean Valjean anda Fantine'ile lubadus tütar suureks kasvatada. Fantine'ile antud tõotusest ja seeläbi oma tegelikust päritolust saab Cosette teada alles romaani lõpuosas, viibides omakorda Jean Valjeani surivoodil. Fantine'i mõtteline kohalolu sureva Jean Valjeani juures kajastub ka romaani viimases peatükis.