Ahti Mänd

Poliitiline tegevus

Ahti Mänd osales aktiivselt Eesti 1990. aastate ärkamisaja liikumises.
Mänd oli Eesti kodanike komiteede liikumise aktiivne liige, ühtlasi kodanike registreerija Nõmmel, hiljem Eesti Kongressi liige. 26. septembril 1992 keeldus maha panemast oma volitusi Eesti Kongressi liikmena ja kutsus kokku Eesti Kongressi XI istungjärgu, mis ebaõnnestus osavõtjate vähesuse tõttu.
Eesti kodanike komiteede tegevuse soikumise järel üritas Mänd asutada nende alusel üle-Eestilist vastupanuorganisatsiooni. 19. oktoobril 1991 osales Eesti Kodanike Keskerakonna asutamises ja sai 8. jaanuaril 1992 selle esimeheks. Eesti Kodanike Keskerakond registreeriti 20. jaanuaril 1992 Eesti Kongressi poolt, vältimaks lülitumist Eesti NSV järglasriigi poliitilisse süsteemi. Vabariigi Valitsus eksiilis võttis erakonna loomise teatavaks oma koosolekul 23. veebruaril 1992. Eesti Kodanike Keskerakonna tegevus lõppes 1994. aasta sügisel seoses liikmete passiivsusega.
15. septembril 1992 osales Mänd niinimetatud Nõmme valitsuse loomisel, vältimaks Vabariigi Valitsuse eksiilis tegevuse lõpetamist – eesmärgiga hoida 1918. aastal loodud Eesti Vabariigi juriidilist järjepidevust tulevastele põlvkondadele. Samal päeval nimetas Mihkel Mathieseni Ahti Männi riigisekretäriks. Vahetult enne VII riigikogu 1. istungjärgu algust, 5. oktoobril 1992, andis ta riigisekretärina avalikult teada Nõmme valitsuse loomisest.
Alates 7. detsembrist 2003 on Mänd Nõmme valitsuse uue koosseisu peaministri asetäitja ja kohtuminister.
26. juulil 2005, pärast kaht ebaõnnestunud katset kutsuda kokku neljaliikmeliseks kahanenud Vabariigi Valitsuse koosolek (mõlemal korral puudus Hando Kruuv) tunnistas Ahti Mänd konfidentsiaalse ettekandega Kalev Otsale Vabariigi Valitsuse teo- ja otsustusvõimetuks ja avaldas selle ettekande hiljem endatehtud Riigi Teatajas.
1992. aastal ei kandideerinud ta VII Riigikogu valimistel ja on sellest alates vältinud osalemist praeguse Eesti Vabariigi poliitikas, kuna peab seda Eesti NSV järglasriigiks. Ta kutsus ka üles boikoteerima 2007. aastal toimunud Riigikogu valimisi.
Ahti Mänd on kirjutanud trükis avaldamata raamatu "Valega ei saa taastada Eesti Vabariiki", mis on saadaval CD-l. Aastail 1992–1993 andis ta välja paljundatud ajalehte Okupeeritud Eesti Sõna.

Tsitaadid

"Kuigi Eestis üldjuhul teatakse õigusest vabaneda asustuskolonistidest ja saada reparatsioone, ei usuta antud õigluse kättevõitmise võimalikkusesse. Psühholoogiliselt on see mõistetav. Aga totaalne mitteuskumine pole veel piisavaks põhjuseks, et taganeda juriidilise järjepidevuse põhimõttest. Objektiivselt võttes pole järeltulevate põlvede nimel tänasel põlvkonnal õigus hetke läätseleeme eest neid õigusi ära anda. Nii või teisiti – kuni kestab okupatsioon, on põhimõtteliselt võimalik ka okupatsiooni tingimustes Eesti Vabariigi kodanike õigusi eiravaid otsuseid tulevikus 1918. aastal loodud Eesti Vabariigi taastamisel sellele mittesiduvaks tunnistada."
"Ajal, mil Heinrich Mark’i kabineti liikmed, sealhulgas ka sõjaminister Jüri Toomepuu, olid seisukohal, et okupatsioon Eestis on juba lõppenud (august 1992), Eestis endas veel nii ei arvatud. Näiteks 1. augusti 1992. a. „Pühapäevalehes” kinnitas tänane Toompea valitsuse juht Mart Laar: „Okupatsioon Eestis mitte ainult ei jätku, vaid süveneb ning seda tuleb maailmale ka üheselt välja ütelda.
Seda nn. Nõmme valitsus jõudumööda püüabki teha."