Paulus VI

Tegevus Milano peapiiskopina 1954–1963

Peapiiskop Montinit kutsuti "tööliste peapiiskopiks." Ta turgutas sõjas kannatada saanud peapiiskopkonna tegevust ja külastas novembris 1957 peapiiskopkonna kõiki kogudusi. 1956 pidas ta ühe anglikaani grupiga oikumeenilisi diskussioone. Ta külastas 1960 USA-d, 1961 Iirimaad ja 1962 Aafrikat.

1963. aasta konklaav

Paulus VI valiti paavstiks 21. juunil 1963 ja krooniti 30. juunil. Ta võttis nime apostel Pauluse järgi. See oli viimane kord, kui valitud paavst krooniti, hilisemad paavstid on kroonimisest loobunud ja pühitsetud ametisse. Paulus VI kroonimisel ei järgitud enam vanu traditsioone ja pärast kroonimist müüs ta oma tiaara ära ning annetas selle eest saadud raha ühele Washingtoni kirikule.
19.–21. juunil 1963 toimunud konklaavil osales 80 kardinali. See oli suurima osavõtjate arvuga konklaav ajaloos, kuid hilisematel konklaavidel on olnud rohkem osalejaid. Konklaavil olid soosikuteks kardinal Montini ja kardinal Giuseppe Siri. Paulus VI valiti paavstiks 21. juunil toimunud 6 voorus, mille järel kell 11:22 enne lõunat kohaliku aja järgi anti maailmale Sixtuse kabelist valge suitsuga teada tema valimisest. Enne teda sai Milano peapiiskopina paavstiks Pius XI.

Suhted USA-ga

Paulus VI kohtus oma ametiajal USA presidentide John F. Kennedyga, Lyndon Johnsoniga, Richard Nixoniga ja Gerald Fordiga. Ta avaldas 23. novembril 1963 ameeriklastele kaastunnet president Kennedy mõrvamise puhul ja õnnitles 10. augustil 1974 USA presidenti Gerald Fordi presidendiks saamise puhul.

Suhted Nõukogude Liiduga

Paulus VI kohtus 27. aprillil 1966 NSV Liidu välisministri Andrei Grõmokoga ja 30. jaanuaril 1967 NSV Liidu Ülemnõukogu Presiidiumi esimehe Nikolai Podgornõiga.

Suhted Itaaliaga

Paulus VI oli Itaalia poliitiku Aldo Moro sõber. Pärast Moro röövimist lubas ta 22. märtsil 1978 anda tema eest lunaraha. Pantvangistuses viibinud Moro saatis paavstile kirju. Paulus VI pidas 13. mail 1978 riikliku matuseteenistuse Moro mälestuseks.

Suhted Hiinaga

Paulus VI saatis 1966 Mao Zedongile kirja. Ta kohtus 25. mail 1970 piiskopi James Edward Walshiga, kes oli vabanenud Hiinas vangistusest.

Suhted ÜROga

1965 määras Vatikan alalise vaatleja ÜRO juurde. 4. oktoobril 1965 pidas Paulus VI ÜRO peakorteris kõne.

Vietnami sõda

Paulus VI kutsus 29. novembril 1965, 13. märtsil 1970 ja 2. septembril 1970 üles lõpetama sõjategevust Vietnamis. 20. juulil 1966 ja 29. jaanuaril 1969 soovis ta saavutada maailmas rahu. 24. jaanuaril 1973 tegi ta avalduse USA vägede väljaviimise kohta Vietnamist. 26. märtsil 1975 tegi ta avalduse Vietnami sõja lõppemise puhul.

Suhted Tšehhoslovakkiaga

Paulus VI taunis 1. septembril 1968 Nõukogude vägede jõumeetmeid Tšehhoslovakkias ja kohtus alates 1969 tihti palveränduritega Tšehhoslovakkiast. Ta taunis 14. veebruaril 1969 avaldatud apostellikus kirjas "Antiquae nobilitatis" Tšehhoslovakkia sündmusi.

Liibanoni kodusõda

Paulus VI saatis 3. novembril 1975 seoses kodusõja puhkemisega Liibanonis riigi presidendile oma läkituse. 30. novembril 1975, 24. märtsil 1976 ja 5. juulil 1978 kutsus ta lõpetama vägivalda Liibanonis.

Suhtumine kosmoselendudesse

Paulus VI õnnitles 3. mail 1965 ameeriklasi satelliidi Intelsat I funktsioneerimise eest. 20. jaanuaril 1966 kohtus ta Rooma ülikooli astrofüüsikutega. 21. juulil 1969 saatis ta õnnitlused Apollo 11 meeskonnale. Ta kohtus Apollo 11 meeskonnaga 16. oktoobril 1969 ja Apollo 15 meeskonnaga 17. novembril 1971. Paulus VI palvetas 15. aprillil 1970 Apollo 13 meeskonna eest.

Muud sündmused

17. novembril 1965 ja 16. oktoobril 1975 kohtus Paulus VI grupi piiskoppide ja preestritega, kes olid Teise maailmasõja ajal viibinud Dachau koonduslaagris.
Ta saatis 1. märtsil 1968 Mauritiuse iseseisvumise puhul uue riigi elanikele oma tervitused.
Ta kutsus 17. augustil 1969 ja 1. juulil 1974 lõpetama vägivalda Põhja-Iirimaal.
Ta kohtus 21. juunil 1969 Maailma Looduse Fondi juhtidega.
Ta kutsus 18. novembril 1970 abistama Pakistanis üleujutuste läbi kannatanuid.
2. juulil 1971 kutsus ta taastama rahu Bangladeshis.
Ta tervitas 25. juunil 1975 Mosambiigi iseseisvumist.
24. mail 1978 kutsus ta lõpetama vägivalda ja taastama rahu Sairis.

1970. aasta atentaat

Paulus VI saabus 27. novembril 1970 lennukiga Alitalia DC-8 Bangladeshist Filipiinidele Manila lennuväljale, kus teda võttis vastu Filipiinide president Ferdinand Marcos. Rahva seas koos presidendiga liikunud paavsti ründas preestriks riietunud Boliivia kunstnik Benjamín Mendoza y Amor Flores, kes esmalt tungis krutsifiksi hoides rahva sekka ja viskas läheneva paavsti suunas kohalike rahvaste seas kasutatava külmrelva. Filipiinide president Ferdinand Marcos tõrjus rünnaku, mille järel ründaja vahistati.

Liturgilised otsused

Paulus VI kuulutas seoses Vatikani II kirikukogu lõppemisega ajavahemiku 1. jaanuarist 29. maini 1966 erakorraliseks juubeliperioodiks. 1975. aastat tähistati juubeliaastana.
Ta moodustas 4. detsembril 1963 avaldatud apostelliku konstitutsiooni "Sacrosanctum consilium" alusel ja 3. septembril 1965 avaldatud entsüklika "Mysterium fidei" alusel komisjonid breviaariumi redigeerimiseks, missakorra redigeerimiseks, liturgilise muusika ja kanoonilise õiguse koodeksi redigeerimiseks. 1. novembril 1970 avaldatud apostelliku konstitutsiooniga "Caudicum laudis" redigeeris ta liturgia palveraamatut. Ta reguleeris 1965, 28. märtsil 1968 ja 13. aprillil 1969 vaimulike traditsioonilist liturgiarõivastust, mille alusel pole vaimulikud kohustatud kandma mõnda traditsioonilist rõivaeset.
Vatikani II kirikukogu otsuste alusel 3. aprillil 1969 avaldatud apostelliku konstitutsiooni "Missale romanum" järgi viis ta sisse rahvakeelse missateenistuse, nn Paulus VI missa.
Ta tunnustas 14. veebruaril 1969 avaldatud motu proprio "Mysterii paschalis" alusel pühakute kalendri revideerimist, mille järgi pole iga pühaku mälestuspäeva tähistamine oluline. Samuti korrigeeriti mitmete pühakute mälestuspäevi.
24. juunil 1967 avaldatud entsüklikas "Sacerdotalis coelibatus" rõhutas ta vaimulike tsölibaadi tähtsust.
Ta kuulutas 27. septembril 1970 Avila Teresa ja 3. oktoobril 1970 Siena Katariina Kiriku doktoriteks.

Neitsi Maarja austamine

Paulus VI kuulutas 21. novembril 1964 neitsi Maarja Kiriku Emaks. Ta külastas neitsi Maarja pühapaiku Fátimas ja Bonarias. 1974. aastal andis ta neitsi Maarja kultusega seotud Šiluva kirikule Basilica minoris'e staatuse.

Teoloogilised vaidlused

Paulus VI saatis 1968 CELAMi kohtumise puhul Ladina-Ameerika piiskoppidele eriläkituse, milles ta käsitles katoliku kiriku probleeme ja püüet ohjeldada vabastusteoloogiat.
Ta ei ekskommunitseerinud Pius X Vennaskonna juhti Marcel Lefebvret. Lefebvre kohtus paavstiga 11. septembril 1976.

Katoliku kiriku sotsiaaldoktriin

26. märtsil 1967 avaldatud entsüklikas "Populorum progressio" käsitles Paulus VI katoliku kiriku sotsiaaldoktriini.

Oikumeenia

Juudid
Paulus VI kohtus 30. mail 1964 Ameerika Juutide Komitee esindajatega.
Õigeusu kirikud
Paulus VI kohtus 5. jaanuaril 1964 Konstantinoopoli patriarhi Athenagoras I-ga. 7. detsembril 1965 esitas ta koos Konstantinoopoli patriarhiga ühisdeklaratsiooni, millega tühistati 1054 kehtestatud vastastikune kirikuvanne, kuid skismat ei likvideeritud. 25. juulil 1967 kohtus Paulus VI Istanbulis Konstantinoopoli patriarhiga, kelle ta kutsus Rooma. Paavst ja patriarh kohtusid taas 26. oktoobril 1967 Roomas. 11. detsembril 1975 ja 29. juunil 1977 saatis ta läkitused Konstantinoopoli patriarhile Dimitrios I-le.
18. märtsil 1972 kohtus ta Rumeenia õigeusu kiriku delegatsiooniga.
11. novembril 1972 kohtus ta Soome õigeusu kiriku piiskopi Paavaliga.
3. juulil 1975 ja 16. oktoobril 1976 kohtus ta Vene õigeusu kiriku delegatsiooniga.
Vanad oriendikirikud
Paulus VI kohtus 24. jaanuaril 1964 palverännakul pühale maale Jeruusalemmas Armeenia Apostliku Kiriku patriarhi Yeghishe Derderianiga. Ta kohtus 3.–9. mail 1967 Roomas armeenia katoolikose Khoren I. 9. mail 1970 kohtus ta Sixtuse kabelis katoolikos Vazgeniga, kellega koos esitati 12. mail 1970 ühisavaldus.
Ta kohtus 22. juunil 1968 kopti kiriku esindajatega. Ta kohtus kopti paavsti Shenouda III-ga 5. mail 1973.
Ta kohtus 25. oktoobril 1971 süüria kiriku Antiookia patriarhi Ignatios Yaqub III-ga.
Uniaadikirikud
17. veebruaril 1975 õnnitles ta Antiookia maroniidi patriarhi Antoine Pierre Khoraiket.
5. juulil 1976 saatis ta läkituse armeenia katoliku kiriku Kiliikia patriarhile Hemaiag Bedros XVII Ghedighianile.
Anglikaani kirik
Paulus VI kohtus 23. märtsil 1966 Canterbury peapiiskopi Michael Ramsey’ga. Ta avaldas 29. aprillil 1977 koos Canterbury peapiiskopi Donald Cogganiga ühisdeklaratsiooni. 24. aprillil 1965 kohtus ta grupi anglikaanidega. Ta saatis anglikaanidele 23. veebruaril 1977 läkituse.
Evangeelsed kirikud
Paulus VI kohtus 11. mail 1964 Jaapani evangeelse kiriku liikmetega. Ta kohtus 25. oktoobril 1976 Luterliku Maailmaliidu delegatsiooniga.
Budistid
Paulus VI kohtus 26. juunil 1964 budistide grupiga. 7. novembril 1966 ja 1. juulil 1968 kohtus ta Jaapani budistidega, 5. juunil 1972 Tai budistidega, 8. juunil 1973 Laose budistidega. 17. jaanuaril 1975 saatis ta budistidele läkituse.
Muhameedlased
Paulus VI kohtus 25. oktoobril 1974 moslemite delegatsiooniga.
Šintoism
Ta kohtus 26. veebruaril 1975 ja 3. märtsil 1976 šintoistide delegatsiooniga.

Paulus VI kultuuriloos

Paulus VI tühistas 14. oktoobril 1966 keelatud raamatute indeksi.
Paulus VI toetas spordi tegemist. Ta tunnustas mitmete spordivõistluste pidamist, nagu 30. juulil 1964 veesuusatamise maailmameistrivõistlusi, 5. veebruaril 1968 1968. aasta taliolümpiamängude avamist Grenoble'is, 27. augustil 1972 1972. aasta suveolümpiamängude avamist Münchenis ja 16. juulil 1976 1976. aasta suveolümpiamängude avamist Montrealis. 6. septembril 1972 mõistis ta hukka Münchenis toimunud pantvangikriisi. Ta kohtus 20. märtsil 1965 Itaalia Spordikomitee liikmetega, 28. aprillil 1966 Rahvusvahelise Olümpiakomitee liikmetega, 17. veebruaril 1968 Genova jalgpalliklubi Sampdoria liikmetega, 4. mail 1968 Milano jalgpalliklubi liikmetega ja 3. mail 1975 Fiorentina jalgpalliklubi liikmetega.
Ta kutsus 4. novembril 1963 seoses Trento oikumeenilise kirikukogu avamise aastapäevaga rajama uusi seminare.
Ta pidas oma sünnipäeval 26. septembril 1963 kõne arhivaaridele.
Ta pidas 12. novembril 1964 kõne William Shakespeare 400 sünniaastapäeva puhul ja 5. märtsil 1975 Michelangelo 500 sünniaastapäeva puhul.
Paulus VI-t on kujutatud mitmes mängufilmis.
1971 esilinastunud filmis "Tricia's Wedding" mängis paavsti rolli Richard Koldewyn, 1986 linastunud filmis "Il caso Moro" M. Ferrara Santamaria, 2003 filmis "Buongiorno, notte" Giulio Bosetti ja 2007 filmis "Mister Lonely" James Fox.
Dokumentaalkaadreid paavstist on kujutatud ka 1995 esilinastunud mängufilmis "Apollo 13".
1994 teleseriaalis "Devictus Vincit" mängis paavsti osa näitleja Ferenc Némethy.
Naatsaretis asub Paulus VI ja Konstantinoopoli patriarhi Athenagoras I kohtumist kujutav skulptuur.
Milanos asub paavsti kujutav monument, Tabori mäel aga teda kujutav büst.

Surm

1974 levisid kuuldused paavsti võimalikust tagasiastumisest. Paulus VI siirdus 14. juulil 1978 Castel Gandolfosse, kus ta sai Issandamuutumise pühal 6. augustil 1978 kell 17 kohaliku aja järgi peetud missa ajal südamerabanduse ja suri samal päeval kell 21:40 kohaliku aja järgi. Paulus VI maeti 12. augustil Rooma Peetri kirikusse.

Kanoniseerimine

Paulus VI beatifikatsiooniprotsessi alustati 11. mail 1993. Paavst Franciscus kuulutas ta 19. oktoobril 2014 õndsaks ja 14. oktoobril 2018 pühakuks.