google/wiki40b huggingface dataset:
Türi Toimetulekukool

Türi Toimetulekukool on erikool Türil, kus õpetatakse mõõduka ja raske vaimse alaarenguga õpilasi. See on ainus erikool Järvamaal.
Kool asub kunagises Türi paberivabriku töölismajas, aadressil Vabriku puiestee 12.
Türi Toimetulekukoolis õpivad nii Järvamaalt kui ka kaugematest maakondadest pärit vaimupuudega lapsed. Kool alustas oma tegevust 1989. aastal Türi Abikoolina, mil koolis õppisid kerge vaimse puudega õpilased. 1991. aastal avati lisaks klass mõõduka ja raske vaimse puudega õpilastele ning alates 1993. aastast õpetati Türi Abikoolis ainult mõõduka ja raske vaimupuudega lapsi.
Türi Abikool ja Paide tugikodu Pihlakas liideti 1997. aastal ning sellest ajast kannab kool nime Türi Toimetulekukool.
2010. aastal sai valmis õpilaskodu, tänu millele saab kool vastu võtta ka liitpuudega lapsi.
Torgu põhikool

Torgu põhikool oli põhikool Saare maakonnas Torgu vallas.
Kool asutati 1965.
Kool suleti 2007. aastal.
Hapukurk

Hapukurk on toiduaine, mida valmistatakse kurkide konserveerimisel piimhappelise käärimise abil.
Kurkide hapendamisel valitakse ilusad, ühesuurused noored kurgid, mis laotakse hapendamisnõusse (näiteks puutünn, klaaspurk, roostevabast terasest mahuti, nüüdisajal üha sagedamini plastanum) vaheldumisi maitseainetega.
Olenevalt retseptist ja maitse-eelistustest lisatakse mustasõstralehti, mädarõika- või kirsilehti, tilliõisikuid, koriandriseemneid, küüslauguküüsi, mädarõikajuurikaid jm. Kurkidele valatakse peale külm soolvesi. Toatemperatuuril algab kurginõusse paigutatud kurkidel ja lehtedel leiduvate piimhappebakterite elutegevuse, ensüümide ning mikroorganismide mõjul käärimine. Tekib piimhape, mis takistab riknemist põhjustavate soovimatute mikroorganismide kasvu. Ägeda käärimise lõppedes tuleb hapukurgid paigutada säilitamiseks jahedasse. Hapendatud kurke võib ka pastöriseerida.
Kääritamisprotsessi käigus võib küll väheneda kurkide C-vitamiini sisaldus, kuid enamik B-rühma vitamiine jääb kääritamisel (kuumutamiseta) siiski alles.
Uudo Pragi

Teadustöö

Tema uurimisvaldkonnad olid: asulageograafia, regionalistika, matemaatiliste meetodite kasutamine geograafias, kooligeograafia sisu, inimgeograafia ajalugu.
Ta on õpetanud Nõukogude Liidu ja välisriikide majandusgeograafiat, matemaatilisi meetodeid geograafias, inimgeograafia aluseid, Eesti sotsiaal- ja majandusgeograafiat.
Moretum

Moretum on ürtidega valmistatud juustumääre, mida muistsed roomlased sõid koos leivaga. Tüüpiline moretum valmistati ürte, värsket juustu, soola, õli ja veidikest äädikat kasutades. Soovi korral võis lisada erinevat sorti pähkleid. Koostisosad purustati koos uhmris ja sellest sai toit ka oma nime (ladinakeelsest sõnast mortarium, mis tähendab muuhulgas ka "uhmerdamise või jahvatamise saadus").

Retseptid

Ühe retsepti leiab noorele Vergiliusele omistatud poeemikogu "Appendix Vergiliana" poeemist "Moretum". Moretum'i retsepte leiab ka Rooma keisririigi aegse kõige olulisema põllumajandusest kirjutaja Columella teose "De Re Rustica" 12. raamatust. Seedermännipähklitega variant sarnaneb väga tänapäeva pestoga.
Vettehüpped

Vettehüpped said veespordina alguse 17. sajandil Saksamaal ja Rootsis. Vettehüpped on füüsilisi ja tehnilisi oskusi nõudev ala. Vettehüppeid sooritatakse kas hüppetornist või hoolaualt. Sportlased peavad enne vette sukeldumist sooritama õhus võimalikult täiuslikult teatud elemente.
Kohtunikud hindavad hüppe sooritamisel elemendi kergust ja meisterlikkust. Vette tuleb sportlasel sukelduda võimalikult vaikselt ja kergelt. Hüpete järjestuse ja üksikasjad panevad sportlased kirja ja esitavad enne võistluste algust kohtunikele.
Esmakordselt olid vettehüpped olümpiamängude kavas 1904. aasta olümpiamängudel Saint Louises. Naised hakkasid olümpial võistlema 1912. aasta OM-il Stockholmis.
Varje (eesnimi)

Varje on naise eesnimi. Varje nimepäev on 4. detsembril.
Eesti kohta Eesnimi Varje on 257 naisel. Populaarsuselt on nimi 446. naisenimi.

Nime statistika

Vanim Varje on vanuserühmas 80–84, noorim vanuserühmas 5–9. Varje on keskmiselt 54 aasta vanune (mediaanvanus on 54).
Kõige populaarsem on eesnimi Varje vanuserühmas 50–54, kus neid on 10 000 elaniku kohta 5,55.
Kõige rohkem on eesnimega Varje sündinuid juulis, kokku 30.
Kõige populaarsem on eesnimi Varje Lääne maakonnas, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 10,86.

Tuntud inimesed

Varje Lepp, muusikaõpetaja
Vanaarmeenia keel

Vanaarmeenia keel (armeenia keeles գրաբար grabar, "kirjanduslik") on armeenia keele vanim tuntud vorm.
Esmakordselt kirjutati vanaarmeenia keeles 5. sajandi alguses pKr, sellest kuni 18. sajandini on kogu armeenia kirjandus vanaarmeenia keeles. Paljud muistsed kreeka, pärsia, heebrea, süüria ja ladina käsikirjad on säilinud vaid armeeniakeelses tõlkes. Vanaarmeenia keel on tänini Armeenia apostelliku kiriku liturgiline keel, sageli õpivad seda ka piibli- ja patristikauurijad. Samuti on vanaarmeenia keel tähtis Indoeuroopa algkeele rekonstrueerimise seisukohalt, kuna selles on säilinud hulk vanapäraseid jooni.
Vanaarmeenia keelt kõneldi peamiselt Armeenia mägismaal. Seda kirjutatakse armeenia kirjas. Kõnekeelena on vanaarmeenia keel välja surnud, sellest arenes välja 12.-18. sajandil tarvitatud keskarmeenia ehk kiliikia armeenia keel, millest 18. sajandil sündis omakorda tänapäevane armeenia keel.
Kärdla kirik

Kärdla Püha Ristija Johannese kirik on Kärdla linnas asuv luterlik kirik, mis valmis 1863. aastal.
Kirik asub Kärdla linnapargi põhjaosas, aadressil Posti tänav 2.
Praegune kivikirik ehitati aastatel 1861–1863 Kärdla Kalevivabriku tööliste jaoks peamiselt annetuste toel. Kirik ehitati kuna Nuutri jõe ääres asunud vanakabel ehk saksa kabel jäi kasvava rahvaarvuga Kärdla jaoks väikseks. Vanakabelile eelnes pühale Olavile pühendatud rootslaste puukabel praeguses Rannapargis, endises rootslaste surnuaias.
Kirik on rajatud uusgooti stiilis. Kirik on ehitatud paekivist, ning on seest ja väljast krohvitud ja lubjatud. Tüübilt on tegemist kodakirikuga. Sissepääsu kohal asub Eestis ainulaadne lahtine kellatorn, mille ümber ehitati 1929. aastal puidust kellatorn. Ilmselt oli puittorni ehitamine seotud kirikule annetatud uue kellaga. Kärdla kiriku kell võeti maha I maailmasõja ajal ning valati ümber. Uue kella kinkis kirikule 1920. aastate lõpul Tallinna "Kuldse lõvi" võõrastemaja omanik Richard Devid, kes oli pärit Kärdlast.
Kirikut kasutab Kärdla Johannese kogudus.
Tōkyō prefektuur

Sümbolid

Tōkyō prefektuuri tunnuslind on naerukajakas (Larus ridibundus), tunnuspuu on hõlmikpuu (Ginkgo biloba) ja tunnuslill kirsiõis.

Haldusjaotus

Halduslikult jaguneb Tōkyō prefektuur 23 eriringkonnaks (特別区 tokubetsu-ku) kesklinnas (endine Tōkyō City) ning lääneosa moodustavaks 26 suurlinnaks (shi), 5 linnaks (cho) ja 8 külaks (son).
Herman de Wetter

Hermann Ferdinand Friedrich de Wetter (sündinud Hermann Ferdinand Friedrich von Wetter-Rosenthal; 5. mai 1880 Sipa mõis – 25. juuni 1950 Westfield, New Jersey) oli Eestis sündinud baltisaksa päritolu Ameerika Ühendriikide muuseumitöötaja ja fotograaf.
Herman de Wetter õppis Dresdenis ülikoolis ning 1904. aastal sõitis Ameerika Ühendriikidesse. 1905 kuni 1918 töötas ta insenerina ettevõttes Holbrook, Cabot & Rollins ning oli seotud Murmanski–Moskva raudtee ehitusega Venemaal. De Wetter töötas insenerina kuni 1930. aastani.
1933. aastal suutis ta seni oma senisest ajaviitetegevusest, fotograafiast, elukutse teha, asudes tööle Brooklyni Muuseumis, kus temast sai muuseumi fotograafiaosakonna asutaja ja esimene kuraator. Ta esines paljude isikunäitustega ja osales ka rahvusvahelistel näitustel. Kuni pensionile jäämiseni pidas ta erialaseid loenguid, õpetas ja kirjutas muuseumifotograafiast.
Berend von Wetter-Rosenthal oli tema poolvend.
Paul Verlaine

Paul Marie Verlaine (30. märts 1844 Metz – 8. jaanuar 1896 Pariis) oli prantsuse luuletaja, keda peetakse kogu Euroopa sümbolistliku kirjanduse üheks suuremaks iidoliks.
Tuli kirjandusse 1870. aastail, eriti on tunnustust kogunud tema lüüriline, peente varjunditega ja tabav luule. Kuulsaim luulekogu on "Sõnadeta romansid", mida iseloomustatakse kui lakoonilist, kuid samas meloodilist, tundliku ja täpse rütmiga teost.
Võttis esimesena Prantsuse luules kasutusele 9-silbilise värsi, kasutades selles siseriimi.
Prantsuse luuletajate ja eeskätt sümbolistide lipukirjaks sai ka tema manifest "Luulekunst".
Nõo kihelkonnakool

Nõo kihelkonnakool on kihelkonnakool, mis asus Nõo alevikus Nõo vallas Tartu maakonnas. Kool on arvele võetud ajaloomälestisena.
Koolis töötas elas ja töötas aastatel 1883–1900 helilooja Aleksander Läte.
Regina Tõško

Regina Tõško (aastast 1968 Regina Süvalep; sündinud 11. juunil 1938 Luuga rajoonis Leningradi oblastis) on Eesti baleriin, ballettmeister-repetiitor ja näitleja.
Ta lõpetas aastal 1955 Tallinna Koreograafiakooli (Liia Leetmaa klassis).
Ta oli aastatel 1955–1976 Vanemuise solist, olles aastast 1960 ühtlasi balletitrupi pedagoog, aastast 1974 repetiitor ja aastast 1982 lavastaja assistent. Ta on mänginud ka sõnalavastustes, loonud tantse ja seadnud liikumist (Dmitri Kabalevski "Kevad laulab", 1964).

Isiklikku

Ta oli aastatel 1963–1984 abielus Kulno Süvalepaga.
Ratsimäe raudteepeatus

Ratsimäe raudteepeatus oli raudteepeatus Valgamaal Kaagjärve küla lähedal.
Läbi Ratsimäe kulgeb Valga–Petseri raudtee, mis valmis 1889. aastal osana Riia–Pihkva raudteest.
Ratsimäe peatuskoht avati 1928. aasta oktoobris. Ratsimäe peatuskoht asus Valga ja Karula jaamade vahel, kaugus Valgast 8 km, Karulast 9 km. Toona jäi peatus Kaagjärve valda. Hiljem lisandus Ratsimäe ja Karula vahele Mürgi raudteepeatus.
Reisirongid sõitsid Valga–Veski liinil läbi Ratsimäe kuni 2001. aastani. Praegu kasutatakse raudteed ainult kaubaveoks.
Ratsimäe raudteepeatuses asus üks madal perroon ja ootepaviljon.
Tiiu Ohvril

Tiiu Ohvril (aastani 1962 Nikker, 1962–74 Nikitina; sündinud 28. augustil 1941 Rakveres) on Eesti majandusteadlane.

Elulugu

Tiiu Ohvril on kaevuri ja teenistuja tütar.
Lõpetas 1959 Tartu Pedagoogikakooli, 1971 Tartu Ülikooli geograafiaosakonna majandusgeograafia erialal, 1978 aspirantuuri EPA-s, 1993 TÜ majandusteaduskonna välismajandussuhete alal; majandusmagister (1996, EPMÜ), väitekiri "Sissejuhatus põllumajandusturundusse. Makrokäsitlus". Oli 1959–66 mitmel pool koolijuhataja ja õpetaja, 1971–74 EPA põllumajandusökonoomika kateedri nooremteadur, 1974–75 TÜ majandusgeograafia kateedri nooremteadur, 1978–80 EPA vanemteadur, 1980–90 põllumajanduse ökonoomika kateedri assistent, 1990–2001 EPMÜ agraarökonoomika kateedri vanemõpetaja, 2001–04 majandus- ja sotsiaalteaduskonna dekaan, aastast 2004 majandus- ja sotsiaalinstituudi õppedirektor. Õpetanud maailma põllumajandust, turundust, rahvusvahelist majandust.

Teadustöö

Uurimusi põllumajandusökonoomika ja maaelu arengu valdkonnast. 75 teadustrükist, sh 3 õppevahendit.
Eliminativism

Eliminativism mingi mõiste või mõistestiku suhtes on seisukoht, et selle mõistestiku kasutamisest tuleb täielikult loobuda ning asendada see fundamentaalsema mõistestikuga.

Eliminativism vaimufilosoofias

Eliminativism vaimufilosoofias ehk eliminatiivne materialism on seisukoht, mille kohaselt tavapärane mentalistlik mõistestik (ehk rahvapsühholoogia ehk intentsionaalne mõistestik) on olemuslikult ebatäiuslik ja kuulub tulevikus asendamisele neuroteadusliku mõtlemisega. Sellised omistused nagu 'usub', 'loodab', 'arvab' jne pole vaimu juures olulised ega efektiivsed. Selle asemel tuleb opereerida niisuguste mõistetega nagu neuronite aktivatsioonimustrid ja -vektorid, sünapsid, impulsid jne.
Eliminatiivse materialismi tuntud esindajad on Paul ja Patricia Churchland.
Karl Kevend

Karl Kevend VR II/3 (29. jaanuar/10. veebruar 1897 Luunja vald, Tartumaa – 29. mai 1975 Tartu) oli Eesti sõjaväelane (vanemallohvitser, 1919).
Osales Vabadussõjas laiarööpmelisel soomusrongil nr. 3. Veebruaris 1922 mõisteti sõjaringkonakohtu otsusega üheks aastaks vangi Elva raudteejaamas sooritatud varguse eest, vabanes novembris 1922. Kuni 1934. aastani oli karistatud veel seitsmel korral, peamiselt varguste eest. Juuksur Tartus.
Antti Roose

Antti Roose (sündinud 8. juulil 1964 Kiviõlis) on Eesti geograaf.

Elulugu

Lõpetas 1982 Kiviõli 1. Keskkooli ja 1989 TÜ geograafia osakonna; geograafiamagister (1993, TÜ), väitekiri "Andmeohje ja geoinfosüsteemide rakendusi keskkonna-ökonoomilistes hinnangutes Ida-Virumaa näitel"; filosoofiamagister (geograafia, 1997, Manchester Metropolitan University), väitekiri "Spatial Analysis of Impact of Industrial Change on Air Pollution" , Ph.D. (geoinformaatika, 2005, TÜ), väitekiri "Optimisation of environmental monitoring network by integrated modelling strategy with geographic information system – an Estonian case". Täiendas end 1992 Rootsis, 1993 USA-s, 1993–94 ja 1998 Inglismaal. Oli 1985–89 Kirde-Eesti vee kasutamise ja kaitse valitsuse inspektor, 1989–90 TÜ füüsika geograafia kateedri vanemlaborant, 1990–91 keskkonnaministeeriumi info- ja tehnokeskuse osakonna juhataja, 1992–94 Ida-Viru maavalitsuse nõunik ja asemaavanem, 1995–98 Raadio Vaba Euroopa toimetaja ja osakonnajuhataja, 1998–99 Ordnance Survey ja Eesti Maa-ameti projektijuht, 2000–06 TÜ teadus- ja arendusosakonna projektijuht.

Teadustöö

Uurimisvaldkonnad: geograafilised infosüsteemid, ruumiandmete haldus ja analüüs keskkonnakaitse valdkonnas; keskkonnaseire meetodid; saaste leviku modelleerimine, sh ohtlikud ained pinna- ja põhjavees; keskkonnaindikaatorid; ruumiplaneerimise metodoloogia arendamine; tehiskeskkonna olelusringi hindamine; taastuvenergia tasuvusanalüüsid ja energiatõhususe hinnangud. Rahvusvahelise Maastikuökoloogia Assotsiatsiooni ja Eesti Geograafia Seltsi liige. 17 teadustrükist, üle 100 aimeartikli.
Dhamari ülikool

Dhamari ülikool (inglise keeles Dhamar University) on ülikool Jeemenis Dhamari linnas; ühtlasi riigi suurim ülikool.
Ülikool asutati 1996.
John Hurt

John Vincent Hurt (22. jaanuar 1940 Chesterfield, Derbyshire – 27. jaanuar 2017 London) oli Briti filminäitleja. 
John Hurti isa Arnould Herbert Hurt oli endine matemaatik, kellest sai anglikaani kiriku vaimulik. Ta töötas vikaarina kuni 1952 ja asutas skaudirühma. Johnil oli vanem vend Michael, kes pöördus katoliiklusse ja sai mungaks vend Anselmi nime all. Lisaks oli neil kasuõde Monica. Ema Phyllis (sündinud Massey) oli insener ja harrastusnäitleja.
Isa kasvatas lapsi rangelt. Näiteks elasid nad kino vastas, aga kinno minna isa ei lubanud. Isa keelas ka teiste lastega seltsida, sest isa arvates olid nad liiga tavalised.
Kui John oli 8-aastane, saatsid vanemad ta Kentis Otfordis olevasse kooli. Seal avastas ta huvi näitlemise vastu. Tema esimene roll oli tüdruk Maurice Maeterlincki "Sinilinnus". Vanemad püüdsid tema soovi näitlejaks saada maha teha ja nende soovitusel astus ta Lincolnshire'is Grimsbys kunstikooli, et saada kunstiõpetajaks. 1960. aastal sai ta stipendiumi, et õppida näitlejaks. Alates 1962. aastast töötas ta näitlejana.
Hurt mängis sellistes filmides nagu "Kesköine ekspress", "Tulnukas", "Indiana Jones ja Kristallpealuu kuningriik" ning "Harry Potter ja tarkade kivi".

Tunnustused

1971 mängis Hurt Timothy John Evansit filmis "10 Rillington Place" ning nimetati Briti Filmi- ja Telekunsti Akadeemia (BAFTA) auhinna kandidaadiks parima kõrvalosatäitja kategoorias, aga ei võitnud seda.
1978 mängis Hurt filmis "Kesköine ekspress" Maxi ning nimetati selle rolliga Oscari, BAFTA auhinna ja Kuldgloobuse kandidaadiks parima meeskõrvalosatäitja kategoorias. Neist kaks viimast ta võitis.
1980 mängis Hurt Joseph Merrickit filmis "Elevantmees ("The Elephant Man") ning nimetati selle rolliga BAFTA auhinna, Oscari ja Kuldgloobuse kandidaadiks parima meespeaosa kategoorias. Neist esimese ta võitis.
1990 mängis ta Bird O'Donnelit filmis "The Field" ja kandideeris sellega BAFTA auhinnale meeskõrvalosa kategoorias, aga ei võitnud seda.
2005 mängis ta Jellon Lambi filmis "Ettepanek" ("The Proposition") ja kandideeris sellega Austraalia Filmiinstituudi auhinnale meeskõrvalosa kategoorias, aga ei võitnud seda.
2009 pälvis ta Berliini filmifestivali auhinna telefilmi "An Englishman in New York" eest parima meespeaosa kategoorias ja nimetati ka BAFTA auhinna kandidaadiks, aga ei võitnud seda.
Arno Kask

Arno Kask (2. november 1927 – 7. november 2002) oli Eesti kaugsõidukapten ja merendustegelane.
1949 lõpetas ta Tallinna Merekooli kiitusega.
Aastast 1967 oli ta Eesti Merelaevanduse ülema asetäitja laevastiku ekspluatatsiooni alal. 1978-1987 oli ta Eesti Merelaevanduse ülem.

Isiklikku

Tema vend on merendustegelane Jüri Kask.
Nina Ussatova

Nina Nikolajevna Ussatova (vene keeles Нина Николаевна Усатова; sündinud 1. oktoobril 1951 Malinovoje Ozeros Altai krais) on vene näitleja (teatri- ja filminäitleja), Venemaa rahvakunstnik.
Ta lõpetas 1979. aastal Moskvas Štšukini-nimelise Teatriinstituudi režiiteaduskonna. Aastatel 1979–1989 töötas ta näitlejana Leningradi noorsooteatris ja alates 1989. aastast on ta Peterburis asuva Tovstonogovi-nimelise Venemaa Riikliku Akadeemilise Suure Draamateatri (kuni 1992 Gorki-nimeline Akadeemiline Suur Draamateater) koosseisuline näitleja.
Ta on mänginud enam kui 90 mängufilmis.

Isiklikku

Tema abikaasa on lingvist Juri Gurjev.
Essence Atkins

Essence Uhura Atkins (sündinud 7. veebruaril 1972 New Yorgis) on USA tele- ja filminäitlejatar.
Sotsiaalkorter

Sotsiaalkorter on omavalitsusüksuse munitsipaalomandis olev eluruum, mis antakse üürile sotsiaalteenusena eluaset hädasti vajavale isikule või perekonnale, kes ise ei ole suuteline ega võimeline seda endale tagama.

Eestis

Eestis reguleerib sotsiaalkorteri üürileandmist kohaliku omavalitsuse korralduse seadus, sotsiaalhoolekande seadus ja elamuseadus. Iga omavalitsusüksus, kelle valduses on sotsiaalkortereid, saab nende seaduste alusel kehtestada sotsiaalkorteri üürile andmise ja kasutamise korra, arvesse võttes konkreetse omavalitsusüksuse eripära.
Näiteks Abja Vallavolikogu määruse "Sotsiaalkorteri üürile andmise ja kasutamise korra" alusel võib sotsiaaleluruume üürile anda sotsiaalkorteri tubade kaupa juhul, kui toad on mitteläbikäidavad ja lukustatavad. Ka on seal öeldud, et vabanenud sotsiaaleluruumi üürileandmise otsustamisel kaalub vallavalitsus selle üürileandmist kõigile eluasemeteenuse vajajana arvele võetud isikutele ja arvestab otsuse langetamisel iga isiku arveloleku aega, arvelevõtmise põhjuseid, eluasemeprobleemi tõsidust, vabanenud eluruumi vastavust isiku vajadustele ja muid olulisi asjaolusid.
Kiipkaardiluger

Eraldi kaardiluger

Eraldi kaardiluger ühendatakse juhtmega USB-porti või jadaporti (RS-232). Kuigi USB-porti ühendatavad kaardilugerid on väga töökindlad ja neid võib olla kergem installida, on need veidi kallimad kui need kaardilugerid, mis ühendatakse jadaporti. Viimastel tuleb eraldi klaviatuuri- või hiire pistikupesast toide võtta ning nende andmevahetuskiirus kaardilugeri ja arvuti vahel on ka aeglasem kui USB-porti ühendatavatel kaardilugeritel.
Kaardilugeri kiibi kontaktide kaardile ühendamiseks on kaks võimalust: lugemiseks vajalikud kontaktid on kogu aeg ühes asendis või lükatakse kontaktid peale alles pärast kaadri lõplikku sisestamist, säästes nii kaardilugeri kui ka kiipkaardi kontakte.
Koos uusimate PC/SC CCID spetsifikatsioonidega on PC/SC Workgroup määratlenud uut moodi kiipkaardi raamistiku. See töötab USB-seadmetega, koos eriseadme klassiga 0x0B. Sellise klassiga kaardilugerid ei vaja ajureid, sest operatsioonisüsteemi tootja pakub seda vaikimisi.

PCMCIA-kaardiluger

See kaardiluger ühendatakse sülearvutite PCMCIA-pessa.

Sisemine kaardiluger

See on mõnda arvutimudelisse sisse ehitatud. Sisemine kaardiluger kinnitatakse arvuti kettaseadme pessa. Selle eeliseks on, et sellega ei teki lisajuhtmeid – sisemine luger ühendatakse arvuti külge arvutisiseste ühendustega.
Sisemistesse kaardilugeritesse on mugav kaarti sisestada, kuna kaardiluger on kindlalt fikseeritud.

Klaviatuurisisene kaardiluger

Mõnel klaviatuurimudelil on sisseehitatud kaardiluger.

ID-kaardi luger

ID-kaardi luger on samuti kiipkaardiluger. Eesti ID-kaardi ja kaardilugeri abil on võimalik inimesi elektrooniliselt tuvastada, siseneda näiteks internetipanka, anda digitaalallkirja ja elektrooniliselt hääletada.
Linnajagu

Saksamaa

Saksamaal nimetatakse linnajagu Stadtbezirk või ka Bezirk (näiteks Berliinis) või Stadtteil (näiteks Karlsruhes).
See, kas linn tohib moodustada linnajagusid, sõltub konkreetse liidumaa vallakorrast. Suuremad linnad on enamasti kohustatud seda tegema. Linnajaod kehtestatakse linnanõukogu otsusega vastavalt linna põhimäärusele (Hauptsatzung).
Linnajaol on oma esinduskogu, mida sageli nimetatakse Bezirksbeirat või Bezirksversammlung. Need moodustatakse iga kord pärast kohalikke valimisi uuesti. Olenevalt liidumaast valib selle kogu otseselt rahvas või selle nimetab linnanõukogu.
Linnajaol on ka vanem (Bezirksvorsteher, Bezirksamtsleiter, Bezirksbürgermeister). See võib olla nii tasustatav ametikoht kui ka auamet. Linnajagu haldavat asutust nimetatakse Bezirksamt. Mainitud nimetused on eri liidumaades erinevad.
Suured linnajaod on mõnikord jaotatud veel linnaosadeks (Stadtteil) ja kvartaliteks (Stadtviertel), kuid need üksused ei ole haldusüksused, vaid puhtstatistilised üksused.
Mõnes linnas nimetatakse linnajagusid ka linnaosadeks (Stadtteil). Mõnikord on nimetus Stadtbezirk antud nendest väiksematele üksustele (näiteks Karlsruhe). Seega võivad sõnade Insofern Stadtbezirk ja Stadtteil tähendused olla ümber pööratud.
Mõnes linnas, näiteks Essenis on Stadtbezirk esimene alajaotuste tasand, Stadtteil teine. Maini-äärses Frankfurdis on Stadtbezirk kõige väiksem alajaotus.
Linnajagu on formaalne haldusüksus, mis on osalt sõltumatu ajalooliselt väljakujunenud struktuuridest. Suurlinnade koosseisu on sageli läinud algselt omaette olnud asulaid, mis on haldusreformide käigus koondatud linnajagudesse.
Põhiliselt juhtudel, kui linnajagu kujutab endasst asulat, mis on linnast, mille koosseisu ta kuulub, ruumiliselt eraldatud, kasutatakse linnajao kohta ka nimetust Teilort.
Solfedžo

Päritolu

Keskaja olulisemaid muusikateoreetikuid Guido Arezzost arendas oma peateoses "Micrologus de disciplina artis musicae" laadisüsteemi, sõnastades õpetuse heksakordidest ja tõi kasutusele solmisatsioonisilbid. 
11. sajandil töötas muusikateoreetik Guido Arezzost välja kuue-noodilise tõusva järjestuse, mis näeb välja järgmiselt: ut, re, mi, fa, sol ja la. Heksakordisüsteem fikseeris keskaegse helirea kõige problemaatilisema noodi b, mis oli ebapüsiv ja teda kasutati nii kõrgena kui madalana.
Solmisatsioonisilbid võttis Guido kasutusele laulu hõlbustamiseks hümnist "Epistola de ignotu cantu", kus silbid langevad oma vastavatele skaalaastmetele.
Ut queant laxis resonāre fibris
Mira gestorum famuli tuorum,
Solve polluti labii reatum,
Sancte Iohannes.
1963. aasta NSV Liidu meistrivõistlused jääpurjetamises

1963. aasta  NSV Liidu meistrivõistlused jääpurjetamises  toimusid  17.–24. märtsini Tallinnas.