Biolagunev plastmass

Biolagunev plastmass

Biolagunev plastmass on elusorganismide, üldjuhul bakterite tegevuse tagajärjel lagunev plastik. 
Biolagunev plastmass jaguneb kaheks: bioplastik, mille komponendid on pärit taastuvatest toorainetest; ja biolagunev plastmass mis on naftakeemiasaadustest valmistatud plastik ja sisaldab biolagunemist kiirendavaid lisandeid.

Biolagunev plastik vetikatest

Biolaguneval plastikul on tulevikus oluline roll jäätmetööstuses. Punastest merevetikatest on võimalik teha plastiline materjal, mida saab kasutada erinevate pakendite loomiseks, olgu see tavaline plastik, kile ja muu säärane. Toiduainetööstuses ja tööstustes üldse biolaguneva plastiku kasutusele võtt oleks revolutsiooniline, jättes endast maha pea olematud jäätmed ning luues jätkusuutliku majandamise. Maisi kasvatamine bioplastiku tootmiseks oleks asendatud põllumaadega toidu kasvatamiseks. 2016. aastal osalesid agarit plastilise massi loomisel kasutanud jaapani disainerid Lexus Design konkursil, kus võitsid öko-sõbraliku pakendi kategooria. Agarit saab erinevatest merevetikatest, antud juhul punastest vetikatest. Eestis tegeleb agari korjamise ja edasimüügiga Est-Agar AS

Plastiku taaskasutamine

Üks lahendus plastiku saaste vähendamiseks on vana plastiku taaskasutamine. Ökoplastik on näiteks kasutusel puidu asemel välimööblis ja terrasside tegemiseks. See on valmistatud kõrgmolekulaarsest polüetüleenist, kauakestev, odav ja esteetiline. 
Plastiku taaskasutamisel on ka probleeme. Näiteks tehes taarapudelitest uuesti plastikut ei saa neid enam kasutada taara jaoks, vaid näiteks aiapostideks ja pinkideks. Samuti on plastiku ümbertöötlemise energiakulu tunduvalt suurem kui lihtsalt uue plastiku tegemine.

Biolaguneva plastiku eelised

Mõningad bakterid on arendanud võime lagundada plastmassi. See ilmneb näiteks nailoniga: 2 tüüpi nailonit söövad bakterid, kellel avastati 1975.aastal ensüüm nailonaas, mis on suuteline lagundama nailonit (Flavobacteria ja Pseudomonas). See pole lahendus lagunemisega kaasnevatele probleemidele kuid on tõenäoline, et bakteritel on arenenud võime tarbida süsivesinikke.  
Biolaguneva plastiku komposteerimine saaks tulevikus olla tööstuslikul tasemel ettevõtlus. Selle asemel, et väikestes kogustes bioplastikut koos teiste olmejäätmetega ümbertöödelda, saaks sertifitseeritud biolagunevat plastikut kokku segada biolagunevate orgaaniliste jäätmetega mille tulemusena tekiks palju rohkem komposti. Erinevate orgaaniliste jäätmete komposteerimine jõuaks nii igapäevaellu ning oleks jätkusuutlik prügimajandamise viis. Rohkem omavalitsusi saaksid tunduvalt vähendada oma prügilate suurust ning biolagunevate pakendite laguprotsessid toimuksid palju kiiremini. Leides innovaatilisi lahendusi mitte-laguneva plastiku asemele on võimalik lahendada globaalne –

Biolaguneva plastiku puudused

Mureks on kasvuhoonegaas metaan, mis vabaneb kui toimuvad laguprotsessid, kaasa-arvatud täielikult biolaguneva plastiku anaeroobsetes prügila tingimustes lagunemine. Mõned prügilad toodavad ja koguvad energiat prügilates vabanevast metaanist. Põletades mitte-lagunevat plastikut vabaneb süsihappegaas samuti ning mattes isegi looduslikest materjalidest valmistatud mitte-laguneva plastiku prügilates maa-alla jääb selle sinna aastasadadeks.sajandeid laguneva plastiku probleem.
Biolagunevat plastikut nähakse alternatiivina plastiku põletamisele ja maha matmisele.  
Kogu protsess süsiniku, fossiilkütuste ja vee kasutusest luues biolagunevat plastikut tekitab küsimusi selle mõjudest inimese toidulauale. Et luua 1 kg polüpiimhapet (PLA-biodegradeeruv polümeer, millest valmistatakse looduslikult lagunevaid kilekotte), kõige tavalisemat ringluses olevat komposteeruvat plastikut, on vaja 2,65 kg maisi. Igal aastal toodetakse ~270 tonni plastikut, kui asendada tavaline plast maisi baasil toodetud plastiga eemaldaks see 715,5 tonni söögiks kasvatatavast maisist. Murettekitavaks on aga troopilistel aladel kasvatatud põllusaaduste vähenemine globaalse kliima soojenemise tõttu. Tänapäeval läheb suurem osa maisist biokütuste tootmiseks (~40% USA maisist kasutatakse etanooliks) ja loomade söödaks (~36% USA maisist, pluss etanooli tegemise tahked jäägid söödetakse vasikatele, sigadele ja kanadele). Valdav osa ülejäänust eksporditakse. Ainult väike osa toodetud maisist jõuab ameeriklaste toidulauale, millest enamus suure fruktoosisisaldusega siirupi kujul.

Positiivne või negatiivne?

Kindlate tingimuste all suudavad mõned biolagunevad plastikud laguneda kuni mikroorganismid suudavad neist täielikult ainevahetuse käigus eraldada süsihappegaasi (ja vee). Näiteks tärklise baasil loodud bioplastik, mis on loodud jätkusuutlikku keskkonnakasutust silmas pidades võiks olla peaaegu süsiniku-neutraalne. 
On väiteid, et Oxo-biolagunevad (OBD) kilekotid võivad eritada keskkonda metalle ja vajada palju aega kindlate tingimustega, et laguprotsessid toimuksid. Samuti võivad OBD-tooted eraldada keskkonda väikeseid plastiku osakesi, mis ei lagunegi väiksemateks osakesteks olenemata keskkonnast ja antud tingimustest. Oxo-biolaguneva plastiku assotsiatsioon (www.biodeg.org) väidab, et OBD plastik ei sisalda metalle, vaid metallide sooli mis pole seadusega keelatud ja on tegelikult inimestele igapäevaselt vajalike põhielementide seas. Oxo-biolagunev polümeerne material on sügavuti uuritud Rootsi Tehniliste Uuringute Instituudis Ja Rootsi Põllumajandusteaduste Ülikoolis. Teaduslikult kontrollitud raport tehtud tööst avaldati ajakirjas Polymer Degradation & Stability (2011), köites nr 96, lehekülgedel 919–928, mis näitas 91%-list biolagunevust pinnases 24 kuu jooksul (testitud vastavalt ISO 17556).

Arutelu

Paljud inimesed ei tee vahet biolaguneval ja komposteeritaval. Laias laastus tähendab biolagunev, et objekt laguneb bioloogiliselt väikesteks osakesteks, komposteeritav aga jätab endast alles komposti või huumuse. Bioplastik on komposteeritav, laguneb väikesteks osakesteks mis on looduslikud. 
Jäätmekäitluse infrastruktuurid taastöötlevad tänapäeval regulaarselt plastikut põletades seda ühiselt jäätmetega või mattes prügilatesse. Pannes biolagunev plastik tavaliste jäätmetega kokku kujunevad mõningad ohud keskkonnale. Näiteks American Society for Testing and Materials (ASTM) standardi-definitsioon väidab, et biolagunev on: ,,see, mis on võimeline bioloogiliselt komposteeruma nii, et materjalid pole visuaalselt eristatavad ja lagunevad süsihappegaasiks, veeks, anorgaanilisteks ühenditeks ja biomassiks teadaolevate biolagunevate ainete lagunemise kiirusega." (ASTM D 6002)
On suur lahknevus selle definitsiooni ja tavakodaniku aiasaaduste lagunemise vahel. Anorgaaniliste ainete lisamisega ASTM-definitsiooni järgi ei pruugi lõppsaadus olla huumus, orgaaniline aine. Ainus kriteerium, millele ASTM rõhku pani on komposteeriva plastiku lagunemine visuaalselt mitte-eristatavateks ühenditeks sama kiirusega, millega lagunevad komposteerimisel orgaanilised ained.