google/wiki40b huggingface dataset:
Jüri Õim

Jüri Õim (22. september 1893 – 12. august 1983) oli Eesti keraamik.

Elulugu

Jüri Õim sündis Helme kihelkonnas, praeguseks hävinenud sepatares. Peres kasvas 9 last. Tema isa oli sepp ja tegeles ka lubjapõletamisega. Hiljem elas pere juba Koobatares, mis asus praeguse Kogri talu lähedal.
Varases teismeeas läks Jüri Õim Lätti, Luke pottsepa juurde õpipoisiks ja omandas seal keraamiku ning pottsepatöö kogemused. Sealt naastes töötas sugulaste (Pirside) juures Tõrvas.
J. Õim võttis osa Esimesest maailmasõjast.
1922. aastal ehitas J. Õim Tõrvasse Riiska järve äärde  maja koos keraamikatöökojaga.
Jüri Õim rajas Urule tellisetööstuse, kus tehti põhiliselt šamottkive ja drenaažitorusid.

Töökoda ja looming

Jüri Õimi töökojas valmistati ahjupotte ja -karniise ning erinevaid majapidamisesemeid (kausid, kruusid, lillevaasid, mänguasjad, jne). Tooteid müüdi laatadel üle Eesti ning kohalikele elanikele ja Võrumaa (kaltsu)kaupmeestele.
Keraamikakojas said tööd ja väljaõpet nii kohalikud inimesed kui ka paljud teised asjast huvitatud, kes hiljem keraamikute või pottseppadena tööle asusid.
Nõukogude aja alguses natsionaliseeriti Õimi töökoda ning see jätkas tegevust artell "Õhne" nime all. Hiljem kuulus töökoda veel Valga Teeninduskombinaadile ja Kolhoosidevahelisele Ehituskontorile kuni selle tegevuse lõpetamiseni 1960. aastate alguses.
Eesti Ajaloomuuseumi eestvedamisel tehti 1974. aastal dokumentaalfilm "Kuidas valmis savinõu", kus Jüri Õim demonstreerib oma töökojas savitoodete valmistamise protsessi algusest lõpuni.
Valikut Jüri Õimi töödest võib näha Helme Koduloomuuseumis ja Ajaloomuuseumis Tallinnas.
Tema valmistatud savist mänguasjad said 1970. aastatel Jaapanis mänguasjanäitusel III koha.

Isiklikku

Jüri Õim oli loomult suhtlemisaldis ja sõbralik ning tundis huvi ümbritseva vastu, seetõttu suutis ta ka säilitada pikaajalised suhted endiste õpilaste ja töökaaslastega. Ta oli laia silmaringiga ja vitaalne elu lõpuni. J. Õim armastas lugeda ajaloolisi ning maateaduslikke teoseid, samas pakkus huvi ka ilukirjandus. Ta osales aktiivselt ühiskondlikus elus, suheldes tihedalt teiste Tõrva ettevõtjate ja meistritega. Lisaks võttis ta osa vabatahtlike pritsimeeste seltsi tööst ja üritustest.
J. Õimi  suureks kireks oli ka aiandus. Osaledes Tõrva Eesti Aianduse ja Mesinduse Seltsi töös oli ta korduvalt valitud selle juhatusse.  J. Õim kasvatas ja pookis vilja- ning ilupuid ning tegeles koos abikaasaga ka iluaiandusega, teenides veidi lisa lille- ja aedviljataimede müügiga. Aiandusalaste tulemuste eest pälvis ta korduvalt aukirju.
Jüri Õimil oli poeg Uno, kes tegutses elektrikuna. Tema oskusi ja teadmisi vajasid Tõrva raadiosõlm ning mitmed toitlustusettevõtted. Kultuuriüritustel Tantsumäel oli ta helivõimenduse paigaldaja.
Teiča looduskaitseala

Teiča looduskaitseala on looduskaitseala Lätis Madona, Krustpilsi ja Varakļāni piirkonnas. Kaitseala (läti keeles Teiču dabas rezervāts) loodi 1982. Kaitseala pindala on  19 074 ha. Aastast 1995 on Teiča soo Ramsari märgala. Kaitseala loodi selleks, et kaitsta soo ökosüsteemi, sealset rikkalikku linnustikku, loomastikku ja floorat.
Teiča looduskaitseala asub Läti suurimas soos. Suurema osa kaitsealast moodustab raba, metsa all on 3729 hektarit. Looduskaitseala territooriumil on 18 düstroofsetjärve. Looduskaitseala läbivad Odze ja Teicija jõed, viimase kohaliku nime Teiča järgi on oma nime saanud nii Teiča soo kui ka looduskaitseala.
Kaitsealal kasvab 36 liiki sõnajalgtaimi, 37 liiki lehtsammaltaimi ja 14 liiki samblikuid. Samuti on kaitsealalt leitud 332 liiki liblikaid, 272 liiki kahetiivalisi ja 469 liiki mardikalisi. Imetajaid on 41 liiki.
Kaitseala administratiivne keskus on Ļaudona.
Joaquín Murrieta täht ja surm

"Joaquín Murrieta täht ja surm" (vene keeles "Звезда и смерть Хоакина Мурьеты") on rokkooper, mille kirjutasid helilooja Aleksei Rõbnikov ja näitekirjanik Pavel Gruško (libreto autor) Mark Zahharovi initsiatiivil Pablo Neruda kantaadi "Fulgor y muerte de Joaquín Murieta" ("Joaquín Murrieta hiilgus ja surm") ainetel. Joaquín Murrieta oli legendaarne mehhiklane California kullapalaviku perioodil 1850. aastatel. 
Esietendus toimus 1976. aasta mais Lenkomis. Peaosades mängisid Aleksandr Abdulov (Murrieta rollis), Ljubov Matjušina (Tereza rollis) ja Nikolai Karatšentsov (ranger'ite pealiku ja Surma rollis). Mark Zahharovi lavastatud ooper osutus menukaks. Lenkomi mängukavas oli ooper 17 hooaega. 
1978. aastal ooperi plaadistamisel esitasid peamised ooperipartiid Žanna Roždestvenskaja (esitas Tähe ja Tereza partii) ja Gennadi Trofimov (esitas Murrieta ja Surma partii).
2008. aasta sügisel esietendus kontserdisaalis Mir Aleksei Rõbnikovi teatri rokkooperi "Joaquín Murrieta täht ja surm" autoriversioon. Peaosades olid Dzmitry Kałdun, Svetlana Svetikova, Igor Sandler, Dmitri Tšetvergov ja Valeri Lanskoi.
Diplomaatia mõisteid

A

Agrément - Alaline esindaja – Alaline esindus - Asjur - Atašee - Aukonsul

D

Demarš - Depešš - Diplomaat - Diplomaatiline ametiaste - Diplomaatiline auaste - Diplomaatiline esindus - Diplomaatiline korpus - Diplomaatiline teenistusaste - Diplomaatiline õigus - Diplomaatilised suhted - Diplomaatiliste suhete katkestamine

E

Eksekvaatur - Erakorraline ja täievoliline suursaadik - Erakorraline saadik ja täievoliline minister

K

Kaitseatašee - Konsul - Konsulaaragent – Konsulaarasutus - Konsulaat

L

Legatsioon

N

Noot - Nuntsius

P

Parafeerimine - Parlamentäär - Peakonsul

S

Saadik - Saatkond - Suursaadik - Suursaatkond

T

Täievoliline esindaja

U

Ultimaatum

V

Välisdelegatsioon – Välisesindus - Välisministeerium
Vecstropi

Vecstropi (vene keeles Старые Стропы) on Läti linna Daugavpilsi osa. Asub Jaunie Stropist lõuna pool, Lielais Stropu järve lõunakaldal.
Vecstropi tekkis 18. sajandil Daugavpilsist Krāslavasse viiva tee äärde. Vanade külahoonete asemele on kujunenud ettevõtete piirkond, linnaosas asub vanadekodu. Maantee (Daugavpilsi piirides 18. novembra iela) on linnaosa peatänavaks veel praegugi. Naujene vallas piirneb linnaosaga Vecstropi küla.
Sabīkah bint Ibrāhīm Āl Khalīfah

Sabīkah bint Ibrāhīm Āl Khalīfah (سبيكة بنت إبراهيم آل خليفة) (sündinud 1948) on Bahreini kuninga Ḩamad ibn ‘Īsá Āl Khalīfah abikaasa.
Alan Wilder

Alan Charles Wilder (sündinud 1. juunil 1959 Londonis Inglismaal) on inglise muusik, Depeche Mode'i liige aastatel 1982–1995. Ta on ka muusikaprojekti Recoil algataja.

Depeche Mode'is

Depeche Mode'l tekkis pärast Vince Clarke'i lahkumist vajadus uue klahvpillimängija järele. Teiste seas kandideeris sellele kohale ka Wilder, kes ka bändiliikmete heakskiidu sai. Bändi teise albumi, A Broken Frame, produtseerimisel ta veel ei osalenud, kuna teda ei peetud ametlikuks liikmeks. Ta oli ansambli ainuke õppinud muusik.
Ta lahkus bändist aastal 1995. Põhjuseks nimetas ta liikmetevahelisi pingeid ja rahulolematust töötingimustega. Hiljem on ta ka maininud, et ei tahtnud pop-bändis olla keskikka jõudes.
Kõnnu mõis (Võnnu)

Kõnnu mõis (saksa keeles Aya-Kondo) oli Rasina mõisa kõrvalmõis Võnnu kihelkonnas Tartumaal.
Jari Kurri

Koondisekarjäär

Soome jäähokikoondises debüteeris Kurri 1980. aasta taliolümpiamängudel Lake Placidis. Kurri tõi Soomele 2 väravat ja 1 resultatiivse söödu, kõik viimases alagrupimängus Hollandi jäähokikoondise vastu. Avamängus sai Soome 12. veebruaril üllatuskaotuse 4:5 Poola jäähokikoondiselt, kuid seejärel kosus, alistades Jaapani jäähokikoondise 14. veebruaril 6:3 ja Kanada jäähokikoondise 16. veebruaril 4:3. 18. veebruaril tuli NSV Liidu jäähokikoondiselt vastu võtta 2:4 kaotus, aga viimases voorus saadud võit Hollandi üle tõstis Soome jagama teist kohta Kanadaga. Soome väravate vahe oli palju halvem, aga omavahelise mängu võidu tõttu pääses Soome nelja parema hulka. Seal viigistas Soome 22. veebruaril Rootsi jäähokikoondisega ja kaotas 24. veebruaril olümpiavõitjaks tulnud USA jäähokikoondisele, Soome jäi neljandaks.
Suurvõistlustel ei saanud Kurri tavaliselt osaleda, sest need kattusid ajaliselt NHL-i otsustavate mängudega. Kurri sai osaleda üksnes siis, kui tema meeskond ei pääsenud play-off'i või selles varakult välja langes.
1982. aasta maailmameistrivõistlused jäähokis toimusid Soomes Helsingis ja Tamperes. Kurri mängis sel turniiril hästi, kuid Soome jäi 3 võidu, 1 viigi ja 3 kaotusega 5. kohale.
1989. aasta maailmameistrivõistlused jäähokis toimusid Rootsis Stockholmis ja Södertäljes. Soome saavutas 5. koha.
1991. aasta maailmameistrivõistlused jäähokis toimusid Soomes Turus, Helsingis ja Tamperes. Soome sai 5. koha.
1994. aasta maailmameistrivõistlused jäähokis toimusid Itaalias Bolzanos, Canazeis ja Milanos. See järgnes 1994. aasta taliolümpiamängudele Lillehammeris, kus Kurri polnud osalenud, aga Soome oli saanud pronksmedali. Itaalias loositi Soome tugevamasse alagruppi. Soome viigistas 25. aprillil avamängu Tšehhi jäähokikoondisega ja suutis kõik ülejäänud alagrupimängud võita: 27. aprillil Rootsi 5:3, 29. aprillil Norra jäähokikoondis 5:1, 30. aprillil Prantsusmaa jäähokikoondis 8:1 ja 2. mail USA 7:2. Veerandfinaalis käidi 5. mail üle Austria jäähokikoondisest 10:0 ja 7. mail USA-st 8:0. Finaalis tehti Kanadaga 1:1 viik ja Kanada võitis karistusvisetega. See oli alles Soome läbi aegade teine medal jäähoki maailmameistrivõistlustelt.
1998. aasta taliolümpiamängud jäid Kurri viimasteks võistlusteks Soome koondises. Soome asetati mänguta 8 parema hulka. Alagrupis sai Soome võidu ja 2 kaotust ning tuli kolmandaks. Veerandfinaalis võitis Soome 18. veebruaril 2:1 Rootsi (kõik väravad löödi viimasel kolmandikul). 20. veebruaril kaotas Soome poolfinaalis Venemaa jäähokikoondisele 4:7 (Pavel Bure lõi 5 väravat). Pronksikohtumises 21. veebruaril võideti Kanada 3:2. Selles mängus, kus Kanada oli suurfavoriit, lõi Kurri 4. minutil avavärava ja Soome polnud kordagi taga.

Pärast sportlaskarjääri

Pärast sportlaskarjääri lõppu on Kurri tegelenud muu hulgas kirjastamisega. Ta on Soome jäähokikoondise tegevjuht.
Jari Kurri on olnud kaks korda abielus. Esimese naise Tiinaga on tal kaksikpojad Joonas ja Ville ning nende ristiisa on Wayne Gretzky. Tema teine naine on endine Miss Soome Vanessa Forsman. Sellest abielust on sündinud kolm tütart Odessa (2002), Alissa (2005) ja Isla (2012) ning poeg Paulus (2007).
Valguskartus

Valguskartus ehk silmade valguskartus ehk valguskartlikkus ehk silmade valguskartlikkus ehk fotofoobia on sümptom, mis seisneb ülemäärases valgustundlikkuses ja vastumeelsuses päikesevalguse ning väga valgete kohtade suhtes. Valgus tekitab silmades ebamugavustunnet või valu.
Valgustundlikkus tuleneb tavaliselt ülemäärasest valgusest, mille tõttu võrkkesta fotoretseptor-rakud on ülestimuleeritud ning saadavad nägemisnärvi liiga palju elektrilisi impulsse. See tekitab reflektoorse vastumeelsuse valguse suhtes ning ebamugavustunde või valu. valgust võib olla liiga palju, kui silm on kahjustatud (näiteks sarvkesta abrasioon või võrkkesta kahjustus) või kui pupill või pupillid ei ole võimelised normaalselt kokku tõmbuma (see kaasneb okulomotoorse närvi kahjustusega).
Valguskartuse puhul tõmmatakse silmad päikesevalgusest või valgustitelt ära, varjutakse hämarasse tuppa või kantakse päikeseprille.
Laur Teär

Laur Teär (sündinud 15. septembril 1962) on eesti laulja.
Jakov Bologovski

Jakov Dmitrijevitš Bologovski (vene Яков Дмитриевич Бологовский); 14. november 1863 – pärast 1913) oli Venemaa riigitegelane. 
Ta oli riiginõunik, Astrahani asekuberner 30. maist 1902 kuni 20. veebruarini 1904, Liivimaa asekuberner 27. juunist 1905 kuni 30. juunini 1909, tõeline riiginõunik, Jenissei tsiviilkuberner 30. juunist 1909 kuni 12. juunini 1913 ja Vologda tsiviilkuberner juulist novembrini 1913.

Perekond

Ta isa Dmitri Bologovski (1780–1852) oli kindralleitnant ja senaator.
Tema abikaasa oli Natalja Petrovna Bologovskaja.
Kalmumäe kivikalme

Kalmumäe kivikalme (ka Ahli kivikalme või Kolu kivikalme; kultuurimälestiste riiklikus registris kivikalme "Kalmumägi") on muinasaegne kivikalme Lääne maakonnas Haapsalu linnas Kivikülas Kopli talu lähedal ja osaliselt Kolu külas. Kalme on arvele võetud kultuurimälestisena (nr 10097).
Muistis on dateeritud 7.-12. sajandisse.

Kirjeldus

Kalmeala on kagu-loode suunas umbes 100 m pikk ja 90 m lai. Muistis asetseb põhja-lõunasuunalise paekõrgendiku kõrgemas põhjaosas. Suurte kahjustuste tõttu on kivikalme halvasti säilinud.
Kaitse alla kuulub kirjeldatud ala ja vähemalt 10 m laiune vöönd selle ümber.

Arheoloogilised uuringud

1986. aasta suvel tehti kivikalmel arheoloogilised kaevamistööd. Sellega uuriti läbi 192 ruutmeetri suurune ala, kus on leitud 25–30 cm paksune kultuurikiht.

Arheoloogilised leiumaterjalid

Leiumaterjalis domineerivad peamiselt 11.-12. sajandi Lääne-Eesti kalmetele tüüpilised esemed: pronkspandlad, vöö vahelülid, naastud, Noad,krapid, mitut tüüpi Hoburaudsõled, mõõgatupeotsik, rõngassärgi katkend unikaalne pronksist linnupea (arvatavasti kotkapea). Vanimaks esemeks on hõbetraadiga mässitud rõngaspeanõel (7.-8. saj). Palju leiti hõbeesemeid: kolm hoburaudsõlge, sõrmus ja 2 münti (araabia ja anglosaksi). Leidude koguarv on 500.
Leidusid säilitatakse Läänemaa Muuseumis.
Walworthi maakond (Lõuna-Dakota)

Walworthi maakond (Walworth County) on maakond USA-s Lõuna-Dakota osariigis. Geograafilised koordinaadid on 45°43' N, 100°03' W.
Maakonna halduskeskus on Selby.
Maakonna pindala on 1928 km², millest 94 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 5438. Aastal 2000 oli elanike arv 5974.

Ajalugu

Walworthi maakond moodustati 1873. aastal. Maakond sai nime Wisconsinis asuva Walworthi maakonna järgi.
Safaripark

Safaripark on äri eesmärgil tegutsev loomaaia-sarnane turismiatraktsioon, kus külastajad saavad sõita oma või pargist laenutatavate sõidukitega ja vaadata vabalt ringi liikuvaid loomi. Peamise vaatamisväärsuse moodustavad sageli suured Saharast lõuna pool asuvatest Aafrika riikidest pärit loomad nagu kaelkirjakud, lõvid, ninasarvikud, elevandid, sebrad ja antiloobid.
Safaripark on suurem kui loomaaed ja väiksem kui kaitsealad. Näiteks African Lion Safari Cambridge'i lähedal Ontarios Kanadas on 3 km² suurune. Võrdluseks, Lake Nakuru rahvuspark Great Rift Valleys Keenias hõlmab 168 km² ja Tsavo Easti rahvuspark, tüüpiline suur loomade kaitseala, mis asub samuti Keenias, on 11 747 km².
Safaripargis leidub sageli ka muud meelelahutust, näiteks golfirajad, karusellid, kohvikud/restoranid, miniraudteed, suveniiripoed.
Ratsu

Ratsu käik

Ratsu hüppab liini või rida mööda kaks välja otse, üks paremale või vasakule, sattudes alati algasukohale vastasvärvi väljale.
Vankrist, odast ja lipust erinevalt ei ulatu ratsu mõjupiirkond kaugele. See-eest saab temaga ohutult sihtida vastase malendeid (va ratsut).
Rapidesi vald

Ajalugu

Vald moodustati 1807. aastal.
Henn Korjus

Henn Korjus  (sündinud 12. juulil 1965 Tartus) on eesti metsateadlane.

Elulugu

Ta sündis matemaatikute peres.
Lõpetas 1983 Tallinna 1. Keskkooli ja 1990 Eesti Põllumajanduse Akadeemia.

Teadustöö

Teadusmagistri kraadi metsanduses kaitses 1994 Eesti Põllumajandusülikoolis, magistritööd "Hooldusraiete arvutuslik kavandamine" juhendas Artur Nilson.
Doktoriväitekirja "Approaches to Forest Design in Estonia", juhendajad Andres Kiviste ja Artur Nilson, kaitses 2009 Eesti Maaülikoolis.
Töötanud Eesti Maaülikoolis: 1989–1993  insener ja teadur, 1994-2016 dotsent, aastast 2016 professor.
Oli aastatel 1994–2017 Eesti Maaülikooli metsakorralduse osakonna juhataja. Transilvaania Ülikooli (Universitatea Transilvania din Brașov) auprofessor. 
Uurimisalad: metsakorraldus ja metsapoliitika.
Avaldanud üle 100 teadustrükise.
Veisiejai mõis

Veisiejai mõis (leedu Veisiejų dvaras) on endine mõis Leedus Lazdijai rajoonis Veisiejai vallas Veisiejai linnas. Peahoone asub aadressil Santarvės g. 9.
Veisiejai mõis tekkis XV sajandil. Algselt oli tegemist riigimõisaga. 1501. aastal läks see Glińskite valdusesse. Aastast 1613 olid selle omanikud Radziwillid, hiljem läks see Massalskite valdusesse. Michał Józef Massalski lasi XVII sajandi alguses rajada mõisa praeguse klassitsistliku peahoone (sellest on säilinud üks tiib). Aastal 1895 hoone põles. Enamik hoonest hävis Esimese maailmasõja ajal, pärast maareformi müüsid omanikud aastal 1928 maha ka põlenud hoone. Algselt asus seal kohalik kool. Lammutatud varemete telliseid kasutati Veisiejai pastoraadihoone ehitamiseks, säilinud tiibhoones asus aastani 2000 õmblustsehh, tänapäeval asub seal Veisiejai regionaalpargi direktsioon. 
Ka pargi rajas Michał Józef Massalski ja seega on tegemist ühe Leedu alade vanima pargiga. Park asub Ančia järve kaldal ja selle pindala on 9,53 hektarit. Algselt oli see rangelt geomeetrilise planeeringuga, ent XIX sajandil, mil mõis kuulus Ogińskitele, kujundati see ümber maastikupargiks. Park sai kannatada nii Esimeses kui ka Teises maailmasõjas.
Pargis asuvad tänapäeval staadion, jalgpalli- võrkpalli- ja korvpalliväljakud. Aastal 1998 püstitati sinna mälestusmärk Ludwik Zamenhofile. Tähelepanuväärsed on sealne 22 pärnast ring ja looduskaitse all olevad 5.40 meetrise ümbermõõduga ning 31,8 meetri kõrgune Veisiejai saar ja kolmemeetrise ümbermõõduga ning 30 meetri kõrgune Veisiejai sanglepp.
Sajandi teisel poolel läks mõis Žynievaste valdusesse, aastal 1885 omandasid selle Gauronskid, aastal 1899  aga Petras Gurskis ja Edmundas Muravskis. Aastal 1923 tükeldati mõisa maad.
Tartu – Viljandi – Kilingi-Nõmme maantee

Asulad Tartu – Viljandi – Kilingi-Nõmme maanteel

Tartu linn, Õssu küla, Räni küla, Märja alevik, Haage küla, Pihva küla, Rõhu küla, Teilma küla, Ridaküla küla, Võsivere küla, Kaimi küla, Mõisanurme küla, Puhja alevik, Tännassilma küla, Sangla küla, Väike-Rakke küla, Suure-Rakke küla, Verevi küla, Vaibla küla, Leie küla, Oiu küla, Valma küla, Ridaküla küla, Jõeküla küla, Loime küla, Tänassilma küla, Mähma küla, Tõnuküla küla, Uusna küla, Vana-Võidu küla, Viiratsi alevik, Viljandi linn, Pinska küla, Päri küla, Raudna küla, Rihkama küla, Puiatu küla, Leemeti küla, Kiini küla, Punaküla küla, Kõpu alevik, Supsi küla, Kanaküla küla, Kärsu küla, Väljaküla küla.
Heteroseksism

Erinevus homofoobiast

Homofoobia on heteroseksismi vorm, mis viitab nii "irratsionaalsele hirmule või vastumeelsusele homoseksuaalsete inimeste või homoseksuaalsuse suhtes" kui ka "käitumisele, mis tugineb sellisel tundel". Heteroseksism märgib laiemalt "ideoloogiliste mõtete süsteemi, mis muudab heteroseksuaalsuse ühiskonnas ainsaks normiks." Kalduvusena eelistada heteroseksuaalseid inimesi ja heteroseksualsust on heteroseksismi kirjeldatud millegina, mis on "kodeeritud ühiskonna peamistesse sotsiaalsetesse, kultuurilistesse ja majanduslikesse institutsioonidesse ning neile iseloomulik." Sellest tuleneb essentsialistlik kultuuriline arvamus, et mehesus-maskuliinsus ja naisesus-feminiinsus on üksteist täiendavad.
Uurija ja psühholoogia professor Gregory M. Harek väidab, et heteroseksism "töötab läbi nähtamatuse ja rünnaku protsessi. Homoseksuaalsus jääb harilikult kultuuris nähtamatuks. Kui aga homoseksuaalsena määratlevad või homoseksuaalse käitumusega inimesed muutuvad nähtavaks, siis muutuvad nad ühiskonnapoolsete rünnakute subjektideks." Psühholoog Karen Franklin on intervjueerinud kurjategijaid, kes on kasutanud vägivalda LGBT-inimeste vastu. Ta toob välja, et "heteroseksism ei ole lihtsalt isiklike väärtuste süsteem. [Pigem] on tegemist vahendiga, mille abil hoitakse alal sookahesust". Ta jätkab, et "rünnakuid homoseksuaalsete ja teiste indiviidide vastu, kes kalduvad kõrvale soorollide normidest, ei nähta enesekaitselise vastusena. Selle asemel on tegu sotsiaalse kontrolli õpitud vormiga".

Institutsionaalsel tasemel

Heteroseksistlikke suhtumisi võivad hoida lisaks üksikisikutele ja sotsiaalsetele gruppidele ka institutsioonid. Selle tulemusena võivad koolid, haiglad või karistusasutused eri viisidel propageerida heteroseksistlikke vaateid. Need suhtumised võivad koolides väljenduda ebavõrdsete ja ebajärjekindlate distsiplinaarsete meetmete kasutamisel. Näiteks võidakse kooli eeskirjade sarnasel või identsel rikkumisel nõuda samasoolistele paaridele karmimaid karistusi kui heteroseksuaalsetele paaridele. Haiglad võivad piirata patsientide külastamist lähimate perekonnaliikmetega ja sellega välistada samasoolised partnerid.
Heteroseksism mõjutab peret mitmeti. Näiteks ei ole paljudes riikides samasooline abielu lubatud. See tähendab, et mitteheteroseksuaalsed inimesed peavad jääma kas vallaliseks või astuma heteroseksuaalsesse abiellu. Paljud riigid keelavad samasoolistele paaridele teatud õigusi ja toetusi. Näiteks laste hoolekandjaks olemine või adopteerimine, sotsiaalkindlustushüvitisi, automaatselt kehtivad volikirjad või elukaaslase õigused haiglates.
Aş-Şūfī

‘Abd ar-Raḩmān aş-Şūfī (عبدالرحمن صوفی‎) (7. detsember 903 Rey – 25. mai 986 Shīrāz) oli pärsia astronoom.
Ta tegutses Bagdadi õukonnas.
Tema tähtsaim töö on tähekataloog aastast 964. See sisaldab üle 1018 tähe koos asenditega tähesuurustega. Asendid võttis ta Ptolemaiose "Almagestist", korrigeerides neid vahepealse pretsessiooni tõttu 12°42′ võrra. Tähesuurused andis ta oma vaatluste põhjal, mistõttu kataloogi põhjal saab otsustada selle üle, kui palju tähesuurused olid muutunud. Seal mainitakse esmakordselt Andromeeda udukogu, mis Euroopas avastati alles 17. sajandil. Kataloogi andis 1874 välja Hans Schjellerup.
Ta määras aasta pikkuse, koostas planeetide tabeleid ja tegi geodeetilisi mõõtmisi.
Madison Square Garden

Madison Square Garden on New Yorgis asuv Ameerika Ühendriikide tuntuim kontserdi- ja spordihall.
See ehitati 1968. aastal ja mahutab 20 000 inimest. Tavaliselt peetakse seal korvpalli- ja jäähokimatše ning kontserte.
Kamarpukur

Kamarpukur (bengali keeles কামারপুকুর) on küla Indias Lääne-Bengali osariigis Hooghly ringkonnas Arambagi alajaotuses. Geograafilised koordinaadid on 22° 55′ N, 87° 39′ E.
Küla on tuntud kui Ramakrishna sünnikoht.
Küla läänepiiril lookleb põhjast lõunasse Bhutir-Khali kanal, mis peagi suubub Amodari jõkke.
Niina Vieveger

Niina Vieveger (1940. aastani Niina Orav; 15. detsember 1917 – 18. jaanuar 1998) oli eesti õpetaja.
Ta oli Tallinna 1. Keskkooli õpetaja ja direktori asetäitja.
Ta on maetud Pärnamäe kalmistule.

Isiklikku

Tema isa oli eesti õigeusu vaimulik, ülemdiakon Boris Orav. Niina Vievegeri poeg oli pedagoog ja haridusjuht Leonid Fiveger.
Raul Roomeldi

Raul Roomeldi (28. juuni 1949, Rapla – 21. oktoober 1999, Tartu) oli Eesti matemaatik.

Elulugu

Raul Roomeldi oli Malle Roomeldi abikaasa.
Lõpetas 1966 Tapa 1. Keskkooli, 1971 TÜ matemaatikaosakonna ja 1974 NSVL Teaduste Akadeemia Siberi osakonna aspirantuuri; füüsika-matemaatikakandidaat (1975, NSVL Teaduste Akadeemia Siberi Osakonna Matemaatika Instituut), väitekiri "Кольца типа (–I, I)". Oli 1974–76 TÜ arvutuskeskuse nooremteadur, 1976–77 ja 1978–82 vanemteadur, 1977–78 matemaatilise statistika ja programmeerimise kateedri vanemõpetaja, 1982–92 rakendusmatemaatika labori vanemteadur, 1992–96 puhta matemaatika instituudi vanemteadur, 1996–99 puhta matemaatika instituudi vanemteadur ja dotsent.

Teadustöö

Uurimisvaldkond: mitteassotsiatiivsete ringide teooria, arvutialgebra. Pani aluse (–1,1)-ringide struktuuriteooriale. Edendas arvutialgebra pakettide kasutamist mitmesugustes valdkondades, eriti mitteassotsiatiivsete ringide samasuste uurimisel. 20 teadustrükist.
Lindheimi suvemõis

Lindheimi suvemõis oli suvemõis, mis tänapäeval jääb Kitseküla asumisse Tallinna Kesklinna linnaosas. Suvemõisa peahoone asus praeguse aadressi järgi Pärnu mnt 102.

Ajalugu

Suvemõis rajati 17. sajandil. Selle viimane peahoone ehitati kas 18. sajandi lõpus või 19. sajandi alguses. Suvemõis kuulus 19. sajandi algul Gregor von Bergi perekonnale, sellest ka mõisa üks nimesid "Berghof". 19. sajandi keskpaiku kuulus mõis Vogdtide perekonnale, siit ka mõisa üks nimesid "Vogdti suvemõis".
1867. aastal rentisid Vogdtid suvemõisa Diakonisside Asutisele, kes rajas sinna oma haigla. Asutis ostis 1868. aastal suvemõisa ära ning arendas sellest oma hoolekande- ja haiglakompleksi, kus eri aegadel ehitati ümber vanu ja kuhu rajati uusi hooneid.
Suvemõisa peahoonet kasutati viimati haigla apteegina. Hoone lammutati 1980. aastate algul seoses Pärnu maantee uue viadukti ehitamisega. Suvemõisast on säilinud pargi osasid, hoonest on säilinud paiknemisjäljed kõrvalasuvatel hilisematel haiglahoonetel. Lammutamise aegu viidi peauks ja üks sisetrepp uuesti ehitatavasse hoonesse Tallinna vanalinna Uus 18, kus hiljem oli Muinsuskaitseameti peahoone.