google/wiki40b huggingface dataset:
Vaigutamine

Vaigutamine on kasvavatelt puudelt vaigu võtmine.
Vaigutamiseks eemaldatakse 5–15 a enne lõppraiet osa puu tüve korbast; korpa eemaldatakse kuni puu tüve 5 m kõrguseni. Kohta, kust vaiku võetakse, nimetatakse karriks.
Vaigutatakse eriti mändi, vähem kuuske, lehist ja nulgu.
Robert Woodrow Wilson

Reliktkiirguse avastamine

Aastal 1964 asus Robert Wilson koos Arno Penziasega New Jerseys Bell Labsi raadioantenni abil Linnutee kiiratavate raadiolainete intensiivsust mõõtma. Nad avastasid suunast sõltumatu mikrolainelise müra, mis osutus varasest universumist pärinevaks reliktkiirguseks, kosmiliseks mikrolaine-taustkiirguseks. Selle avastuse abil sai tõestada, et Suure Paugu ajal polnud universum jahe, vaid tulikuum.
Arvi Tavast

Arvi Tavast (sündinud 27. aprillil 1969 Tallinnas) on eesti tõlketeoreetik, terminoloog ja ettevõtja.

Haridus

Ta lõpetas 1993. aastal Tallinna Tehnikaülikooli arvutisüsteemide ja -võrkude süsteemiinsenerina. Ta  sai magistrikraadi Tartu Ülikoolist 2002. aastal ("Onomasioloogia ja semasioloogia vahekorrast oskuskeeles", juhendaja Mati Erelt).
Doktorikraadi sai ta Tartu Ülikoolist 2008. aastal ("The Translator is Human too: A Case for Instrumentalism in Multilingual Specialised Communication" ["Ka tõlkija on inimene: mitmekeelse oskussuhtluse instrumentalistlik käsitlus"], juhendaja Mati Erelt).

Töö

1995–1996 oli Tavast Eesti Informaatikafondi (Informaatikakeskuse) infotehnoloogia terminite standardimise töörühma sekretär ja 1997–2000 sama töörühma juhataja. 1995–2001 oli ta ajakirja Arvutimaailm toimetaja, 2000–2006 eesti keele spetsialist Microsoftis. 
Aastast 2002 töötab ta Tallinna ülikoolis ja aastast 2005 ka Tartu ülikoolis.

"Arvutikasutaja sõnastik"

Arvi Tavast on koos Vello Hansoniga koostanud 1996. aastal ilmunud "Arvutikasutaja sõnastiku: inglise-eesti" (toimetaja Ustus Agur), millest sai nii populaarne eestikeelse IT-terminoloogia allikas, et paberkandjal ilmus sellest veel mitu ajakohastatud ja uute märksõnadega täiendatud trükki (1999, 2003, 2008) . Sõnastikust tehti ka elektrooniline versioon, mis 2005. aastal täiendatuna on kõigile vabalt saadaval Keeleveebis (www.keeleveeb.ee).

Isiklikku

Arvi Tavast on Roman Tavasti pojapoeg ning ta jätkab vanaisa rajatud ja isa taastatud ettevõtte OÜ Roman Tavast juhtimist.
Euroopa farmakopöa

Euroopa farmakopöa (lüh EP ladina European Pharmacopoeia) on Euroopa Nõukogu poolt regulaarselt välja antav ametlik kogumik kohustuslikke eeskirju, mis puudtavad ravimite, ravimainete, - preparaatide ja - vormide valmistamist, säilitamist ja kvaliteedi määramist ning annuseid.
Euroopa farmakopöad koostatakse vastavalt Euroopa Nõukogu konventsioonile nr 50 "Euroopa farmakopöa koostamise konventsioon".
Euroopa farmakopöad antakse välja kaheköitelise raamatuna, selles sisalduvad monograafiad ja tekstid on mõeldud kasutamiseks ravimitootjatele, valitsusasutustele (ravimiametid), teadusasutustele. Euroopa farmakopöad täiendatakse igal aastal kolme lisaga, ja elektrooniliselt (veebiväljaanne ja mälupulk) kahes ametlikus Euroopa Nõukogu keeles – inglise- ja prantsuse keeles.

8. väljaanne

2014. aasta 1. jaanuarist kehtib Euroopa farmakopöa 8. väljaanne, selles on üle 2220 monograafia (k.a ravimvormide monograafiad) ja üle 340 üldise teksti (k.a üldmonograafiad ja analüüsimeetodid).
Euroopa farmakopöa tellijatel on juurdepääs Ravimite Kvaliteedi ja Tervishoiu Euroopa Direktoraadi (European Directorate for the Quality of Medicines & HealthCare; lüh EDQM) kodulehe kaudu ka varasematele EP väljaannetele (vt Ravimite Kvaliteedi ja Tervishoiu Euroopa Direktoraadi kodulehekülg).
Kõik huvilised pääsevad tasuta ligi EDQM-i veebiväljaandele Pharmeuropa. Selles veebiväljaandes avaldatakse kommenteerimiseks nii uued kui ka muudetud/parandatud tekstid, sh monograafiad ja üldtekstid, mis plaanitakse lisada Euroopa farmakopöasse.
Euroopa farmakopöa 1. väljaanne ilmus 1969. aastal.
Rava maastikukaitseala

Rava maastikukaitseala on maastikukaitseala Järva maakonnas Järva vallas. Kaitseala pindala on 16 ha. 
Kaitseala ajalugu ulatub aastasse 1936, kui osaliselt võeti kaitse alla Rava tammik. Tammiku maa-ala oli riik tasuta andnud Ambla vallavalitsuse omanduseks 30. aprillil 1933. Vallavalitsus müüs metsa maha ja see langetati 1935. aasta kevadel, säilisid umbes 50 tamme endises mõisapargis. 30. aprillil 1935 sõlmis vallavalitsus lepingu ka nende langetamiseks firmaga Liebecki Pabstel & Ko., saades 150 krooni. Selle vältimiseks võeti tammed esimese looduskaitseobjektina Eestis looduskaitse alla ja vallavalitsus pidi saadud raha tagasi maksma. Kaitseala praegused piirid ja staatus kehtestati aastal 2000.
Haabersti hõberemmelgas

Haabersti hõberemmelgas (ka Haabersti paju, Haabersti hõbepaju) oli hõberemmelgas (Salix alba) Tallinna Haabersti linnaosas Paldiski maantee ääres. 
Puu jäi ette kavandatud Paldiski maantee laiendusele Haabersti ringristmiku remondi ajal. Puu mahavõtmise vastu avaldasid meelt kodanikuaktivistid 2017. aasta suvel. Puu mahavõtmist toetasid Haabersti Korteriühistute Ümarlaud ja Kakumäe Rahva Selts.
Puu langetati 27. juunil 2017.
Fomalhaut (laev)

Fomalhaut oli Eesti kuunar, mida kasutati kaubalaevana.
Laev ehitati 1901 Lätis Gibkas. Läti müüs 1918 laeva Eestile. 1922 kandis laev ajutiselt nime Mathilde. Laeva omanik oli Leopold Truberg.
Kui laev oli 1927 talvel nn laevakorteris, siis sattus see jääpressingusse, mille tagajärjel laev purunes. Purunemise tõttu läks ankrus laev vett täis ja uppus Käsmu lahel Lobineeme poolsaare lähedal 25 m sügavusele.
Laevavrakk avastati 1996. Vrakk asub Käsmu lahel Lobineeme poolsaare lähedal. Vrakk on arvele võetud kultuurimälestisena.
Tatjana Jaanson

Isiklikku

Lõpetas 1984 Moskva 721. keskkooli ning omandas samal aastal ka Moskva Dzeržinski rajooni kutsehariduskeskuses lasteaiakasvataja kutse. 2008 lõpetas Tartu Ülikooli KKT bakalaureuseõppe ja 2010 magistriõppe. Harrastas 1974–77 sportvõimlemist, 1978–80 kergejõustikku ja 1980–82 võrkpalli.
Aastatel 1991–2016 oli abielus sõudja Jüri Jaansoniga, peres kasvavad tütred Anita ja Greta.
Tütar Greta J. (5. VI 2000), sõudja. Võitnud ühepaadil 2018 noorte OM-il pronksi, saanud 2017 noorte MM-il ja 2018 noorte EM-il 9. koha. Tulnud 6 korral Eesti meistriks: 2017 ja 2018 ühepaadil, 2017 ja 2018 paarisaerulisel kahepaadil, 2017 paarisaerulisel neljapaadil ja 2018 kaheksapaadil. Sõudeliidu parim naissõudja 2017–18.
Alnitak

Alnitak (ka ζ Orionis, Zeta Orionis, Zeta Ori, ζ Ori ja 50 Orionis) on kolmiktähesüsteem, mis asub Orioni tähtkujus Maast 1260 valgusaasta kaugusel. See moodustab koos Alnilami ja Mintakaga Orioni vöö.
Süsteemi peamine täht Alnitak Aa on sinine hiid, mille absoluutne tähesuurus on -6,0 ja on tähistaeva heledaim O-tüüpi täht. Alnitak Aa on Päikesest 21 000 korda heledam ja selle diameeter on Päikesest 20 korda suurem.
Scotia meri

Scotia meri on meri Atlandi ookeani lõunaosas.
Piirneb läänes Drake'i väinaga, loodes Tulemaaga, põhjas Lõuna-Georgiaga, idas Lõuna-Sandwichi saartega, lõunas Lõuna-Orkney saartega ja edelas Antarktika poolsaarega.
Scotia meri asub kriiskavatel viiekümnendatel. Kliima on jahe, valitsevad läänetuuled, palju on torme. Talviti esineb ajujääd, mis suveks sulab. On ka jäämägesid. Scotia merd läbib Läänetuulte hoovus.
Aas-rebasesaba

Kirjeldus

Väikeste mätastena või lühikese risoomiga rohiroheline taim. Pööristähk on tihe, 6–10 mm läbimõõduga, 3–10 cm pikk, kahvaturoheline. Lehed on 3–10 mm laiad. Lehetuped ja kõrs siledad. Keeleke umbes sama lai kui pikk, kaarjas, kraekujuline. Pähikud on lapikud ja piklikovaalsed. Libled on teritunud, väljapoole kaardus tipuga, lühikarvased ja pikaripsmelise andruga. Ohe nõrgalt põlvjas, 2 korda pikem kui sõkal. Taim kasvab 50 kuni 100 cm kõrguseks.

Kasvukoht

Taim kasvab toitainerohkel niisketel niitudel, puisniitudel, teeservadel, ka kultuuris.

Levik

Aas-rebasesaba kasvab pärismaisena Euroopas ja Aasias. 
Eestis on tavaline.

Kasutamine

Aas-rebasesaba on hea söödataim.
Kähri Peaingel Miikaeli kirik

Kähri Peaingel Miikaeli kirik on EAÕK haldusalasse kuuluv õigeusu kirik Põlva maakonnas Põlva vallas Tännassilma külas. Kirikut kasutab Kähri Peaingel Miikaeli kogudus.
Põllukividest ja punastest tellistest kirik ehitati traditsioonilises historitsistlikus stiilis ja pühitseti 1900. aastal. Kiriku pühitses Riia ja Miitavi piiskop Agafangel (Preobraženski). Kähri Peaingel Miikaeli kirik on kolmeosaline, kellatorni ja apsiidiga ehitis, mis on kesktelje suhtes sümmeetriline. Pühakojal on kaks torni – telk-kiivriga kaheksa-tahuline kellatorn ja väike sibulkiivriga haritorn. Seest on kirik telliskivivoodriga, akendel on teravkaar-sillused. Pärast koguduse sulgemist 1964. aastal jäi kirik tühjaks ja aastail 1988–1998 kasutas Kähri Peaingel Miikaeli õigeusu kirikut Põlva luterlik kogudus oma abikirikuna. EELK finantseeris kiriku remonti 1988. aastat alates. Õigeusu kirikuna pühitseti hoone taas 1998. aastal ja kogudus taastati 1989. aastal.
Aasta parim treener (jalgpall)

Aasta parim treener on iga-aastane auhind, mis andakse Eesti parimale jalgpallitreenerile. Auhind kannab Albert Vollrati nime.
Praŭdzinski

Ajalugu

Alev tekkis 1960ndatel alevikuna turbatööstuse ehitamisel vabriku juurde. Aastal 1977 sai Praŭdzinskist alev.
Peter Essen

Krahv Peter Essen (vene Пётр Кириллович (Христианович) Эссен; 22. august (vkj 11. august) 1772 Liivimaa – 5. oktoober (vkj 23. september) 1844 Peterburi) oli Pärnu linnakodanikest põlvnev Venemaa Keisririigi sõjaväelane ja riigitegelane.
Ta oli Lübeckist pärit Johann Leonhard Esseni pojapoeg, Riia garnisoni kapteni Karl (Kirill) Esseni (1729–1783) ja Jevdokija Ivanovna (surnud 1792) poeg, Viiburi garnisonirügemendi ülem, Soome inspektsiooni jalaväe inspektor, Viiburi, Orenburgi ja Peterburi sõjakuberner, jalaväekindral (1.1.1819), ning 1830. aastast Riiginõukogu liige.
1. juulil 1833 sai ta krahvitiitli.
Tema ametiajal Peterburi sõjakubernerina olles avati 30. septembril 1837 Peterburi ja Tsarskoje Selo vaheline raudtee.

Perekond

Peter Essen oli abielus Orjoli kubermangust pärit Jekaterina Nikolajevna Lvovaga (surnud 1829). Nende ainus poeg Alexander Essen (1798–1828) hukkus polkovniku auastmes Vene-Türgi sõja 1828. aasta Varna piiramise ajal ja nende tütar Alexandrine Essen (1816–1868) abiellus 1835 krahv Pontus Stenbock-Fermoriga (1806–1866), kellega said õiguse ühisele perekonnanimele krahv Essen-Stenbock-Fermor.
Irina Antonjuk

Irina Antonjuk (sündinud 11. jaanuaril 1956 Tallinnas) on Eesti koolijuht.
Ta lõpetas aastal 1973 Tallinna 6. Keskkooli ja aastal 1978 Tartu Riikliku Ülikooli majandusteaduskonna. Aastatel 1993–1996 õppis ta Eesti-Ameerika Äriakadeemias ärijuhtimist ja aastatel 2001–2006 magistriõppes Tallinna Ülikooli kasvatusteaduste teaduskonnas; ta on pedagoogikamagister.
Ta on töötanud Tallinna Linna Mererajooni RSN Täitevkomitee rahandusosakonna revident-inspektorina. Aastatel 1987–1990 töötas ta Väliskaubanduskoondise "Estimpex" valuutaosakonna väliskorrespondendina, aastatel 1990–1994 töötas ta Eesti-Soome-Belgia ühisettevõttes "Vartech International" pearaamatupidajana. Aastatel 1994–1998 töötas ta Vene Eragümnaasiumi Polüloog tegevdirektorina. Aastatel 1998–2009 töötas ta Eurogümnaasiumi direktorina. Septembrist 2009 on ta Haabersti Vene Gümnaasiumi direktor.
Ta on 14. jaanuarist 2007 Keskerakonna liige. Ta kandideeris 2013. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel Keskerakonna nimekirjas Tallinna linnavolikokku, ta sai 368 häält ja osutus valituks Tallinna Linnavolikokku. 2017. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel sai ta Tallinnas 404 häält ja osutus taas valituks.

Isiklikku

Tema ema Elsa Gretškina oli Eesti NSV haridusminister.
Veriora vald (Räpina kihelkond)

Veriora vald (saksa keeles Paulenhof) oli vald Võrumaal Räpina kihelkonnas. Valla pindala oli 127 km² ja elanikke oli 2632 (1934. aasta seisuga). Vald eksisteeris 1866–1939.
Vallas oli 473 talundit ja elamut ning need kasutasid 9130 ha maad (1929. aasta seisuga).
1892 liideti Veriora vallaga Palo vald.
VSS

VSS on lühend, mis tähistab vintraudsest relvast seisvate siluettide laskmist.

Võistluste reeglid

Lastakse nelja 100m kaugusel seisvat siluetti: metssiga, mägilammas /gemss, metskits ja rebane. Igale siluetile sooritatakse viis lasku. Erinevaid siluette lastakse erinevatest laskeasenditest. Võistleja võib siluettide laskejärjekorra vabalt valida (kui ei ole võistluste reeglites järjekord lisatud). Laskeharjutuse (nelja silueti) sooritamiseks antakse ühele laskurile laskmiseks aega 20 min. Enne võistlusseeria alustamist on lubatud sooritada kaks proovilasku proovilehte. Proovilaskudele kulutatud aega ei arvestata võistlusaja sisse. Proovilaskudeks antakse aega 1 minut. Ajalimiidi lõppemisest teatab kohtunik neljandal minutil "üks minut". Viienda lasu sooritamiseks laskeasendi võtnud laskuri ajalimiidi lõppedes laskmist ei katkestata, vaid lubatakse tal lask sooritada. Võistkondlike võistluste läbiviimisel võistkonna laskmisega ühele märklehtede komplektile laskekohtade vahetamisega vastavalt vabadele märklehtedele, määrab võistkonnale eraldatud laskeaja juhend (nt 6 liikmelise võistkonna puhul 45 min).

Relv

Laetakse ühe padruniga (kassetist laadimine ei ole lubatud). Võistlejal ei ole lubatud kasutada kindaid ega paksendusega spetsiaalset laskuririietust. Võistlejatel on lubatud peale proovilaskude sooritamist kasutada vaatetoru lasketulemuste kindlaks tegemiseks. Võistluslaskude sooritamisel on kõrvaline abi ning vaatetoru kasutamine keelatud. Relva kaliiber ei tohi olla alla 22 horneti. Optilisel sihikul piiranguid ei ole. Päästiku tõmbetugevus on vaba. Relva üldine kaal (koos optikaga) ei tohi ületada 5 kilogrammi.

Tulemuse selgitamine

Võrdse tulemuse korral nii meeskondlikus kui individuaalses arvestuses, arvestatakse paremusjärjestust alljärgnevas järjestuses: paremus metssealaskmisel, paremus mägilambalaskmisel, paremus metskitselaskmisel, paremus rebaselaskmisel. Enim tabamusi 10, kõigi laskeasendite kokkuvõttes, seejärel vastavalt 9, 8 jne. Absoluutse tulemuse saavutamisel sooritatakse lisaseeria (5 lasku) loosiga võetud asendist.

Tabamuste hindamine

Tabamus määratakse kuuliaugu järgi, st kaliibrilist korrigeerimist ei tehta. Laskurite mittesüülise ülemäärase tabamuse korral arvestatakse maha väikseim tulemus. Märklehte lastud ülemäärase lasu korral arvestatakse maha parim tulemus.
Erkki Kõlu

Erkki Kõlu (alates 1999 ametlikult Erkki Masing; sündinud 3. aprillil 1970 Viljandis) on eesti humorist.
Kõlu lõpetas 1988. aastal Viljandi 5. keskkooli ning õppis seejärel kuni 1994. aastani Tartu Ülikoolis ajakirjandust, kuid ei lõpetanud. 1998–2002 õppis ta samas psühholoogiat, kuid ka see jäi lõpetamata.
Anekdootide kogumist alustas Kõlu juba 1982. aastal, aastatel 1991–2003 luges ta anekdoote Tartu Raadios. 1992–1997 oli ta ajalehe Postimees huumorilisa Herilane toimetaja. 1995. aastal ilmus tema esimene anekdoodikogu "Tartu 1001 anekdooti" (koos Vello Läänega). 2001. aastal andis Kõlu välja Eesti suurima anekdoodikogu: "Eesti 10 000 anekdooti". 2010. aastal ilmus kogumik "10 000 uut anekdooti Erkki Kõlult" ning CD-plaat "Tee peale". Ühtekokku on temalt ilmunud 12 anekdoodikogumikku.
1997. aastal püstitas Kõlu koos Valdo Jahiloga maailmarekordi anekdootide kestvusrääkimises: 61 tundi. 2002. aasta 10. augustil püstitas Kõlu Guinnessi rekordi anekdootide kiirusrääkimises: 362 anekdooti ühe tunniga. Selle rekordi ületas inglane Tim Vine 2004. aastal (499 anekdooti).
Kõlu on kirjutanud ka ulmejutte. Tema lühijutt "Õnn kaalule, vana!" pälvis 2002. aastal Eesti ulmeauhinna Stalker.
Erkki Kõlu on alates 1999. aastast abielus Sille Masinguga ja sellest ajast on tema ametlikuks perekonnanimeks samuti Masing.
Sorafeniib

Nimetused ja tähised

CAS-i registreerimisnumber on 284461-73-0. PubChemi number on CID 216239.   
Farmakoterapeutiline grupp: proteiinkinaasi inhibiitorid. 
ATC-kood: L01XE05. 
Sünonüümid: 284461-73-0, Nexavar, BAY 43-9006, sorafenibum, UNII-9ZOQ3TZI87.

Annustamine ja kulud

Soovitatav sorafeniibi annustamine oleneb vähivormist.
Nexavari soovitatav annus täiskasvanutele on 400 mg sorafeniibi (kaks 200 mg tabletti) kaks korda ööpäevas. Tabletikuuri soovituslik kestus: kuni täheldatakse kliinilist kasu või ilmneb vastuvõetamatu toksilisus. 
Nexavari N30 (200 mg) hind varieerub vahemikus 3046,68–3128,89 dollarit.

Hinnaõiendus

Bayer AG juhi Marijn Dekkersi kommentaaride kohaselt (2014) ei sünteesita ravimit mitte indialaste, vaid lääne patsientide tarvis, kes saavad seda endale lubada. ('We did not develop this medicine for Indians. We developed it for western patients who can afford it.').
Põhja-Aafrika

Esiajalugu

Neoliitikumi kaljumaalid Liibüas annavad tunnistust sellest, et Põhja-Aafrika kuivades rohtlates elas jääajal küttide-korilaste kultuur.
Nagu näitavad kogu piirkonnas levinud kaljukunst, on suuremas osas Põhja-Aafrikast algselt elanud mustanahalised aafriklased. Ent paistab, et Magrebis ja Alam-Egiptuses elasid valgenahalised aafriklased, kes kõnelesid afroaasia keeli. Pärast Sahara kuivamist rändas enamik mustanahalisi aafriklasi Ida- ja Lääne-Aafrikasse.
Praeguse Sahara piirkonnas tekkis üks esimesi maaharijate ühiskondi. Sedamööda kuidas kõrb laienes, suruti need ühiskonnad Niiluse orgu ning nendest sai alguse Vana-Egiptus.
Põhja-Aafrika ajalugu käsitletakse tavaliselt eraldi Saharast lõuna poole jääva Aafrika ajaloost, sest kõrbe tõttu arenesid nad teineteisest eraldi. Põhja-Aafrika elanikel oli siiski kontakte Kesk- ja Lõuna-Aafrika asukatega. Kaubateed läbisid ka Saharat, kuid kulgesid põhiliselt siiski piki Aafrika ida- ja läänerannikut. Egiptusel olid Niiluse kaudu kontaktid Nuubiaga. Nii kestis see kuni araablaste ekspansiooni ja islami levimiseni.

Antiikaeg

Põhja-Aafrika kirjapandud ajalugu pärineb põhiliselt Euroopast ja Aasiast, mille asukad puutusid kõigepealt kokku Vahemere ja Punase mere rannikualadega.
Selles piirkonnas oli Etioopia ainuke riik, millel õnnestus kogu ajaloo vältel säilitada iseseisvus (välja arvatud lühem periood Teise maailmasõja ajal).
Põhja-Aafrika Vahemere-ranniku koloniseerisid kõigepealt foiniiklased umbes 1000 eKr, ning Kartaagost, mille nad rajasid 800 eKr, sai kiiresti Vahemere maade võimsaim jõukeskus.
Allutades berberid, kes moodustasid suurema osa Põhja-Aafrika rahvastikust, said foiniiklased oma võimu alla kogu Aafrika ranniku lääne pool Surti lahte ning saavutasid kontrolli Vahemere-kaubanduse üle. See pani aluse nende tohutule rikkusele.
Kreeklastel omakorda õnnestus kinnitada kanda Egiptuses ja praeguse Liibüa territooriumil, kus nad umbes 631 eKr asutasid Küreene linna, kuid need rannikulinnad olid täiesti isoleeritud kõrbest ega mõjutanud ülejäänud Aafrikat.

Islam

7. sajandil toimus dramaatiline muutus ning islam vallutas kiiresti Põhja-Aafrika Magribi, Egiptusest kuni Atlandi ookeani rannikuni ning suundusid oma ekspansiooniga edasi Hispaaniasse. Kaliif (632–634) Abū Bakri ajal alustatsid araablased naabermaade vallutamisi, sooritati retki Sassaniidide Mesopotaamiasse ja Süüriasse. Kaliif ‘Umar (634–644) juhtimisel vallutati Khālid ibn al-Walīdi poolt Bütsantsilt Vahemere-äärsed kristlikud Damaskus (635) ja Süüria (636), Palestiina (638), ning ʿAmr ibn al-ʿĀṣi juhtimisel Egiptus (639–641) ja Kürenaika ning Tripoli (643).
Egiptus oli platsdarmiks edasiste vallutuste teostamiseks Põhja-Aafrikas ning Aleksandria aluseks araablaste laevastikule, edasistel vallutustel Vahemerepiirkonnas. Aastatel 649–669 ühendatud araablaste laevastikud ründasid Süüriast, Rhodost, Küprost ja Sitsiiliat ning hävitasid Bütsantsi laevastiku 665. aastal. Aastatel 651–652 tungisid araablased Egiptusest ka Nuubiasse ja islamiseerisid selle seejärel järk-järgult.
Pamma külanõukogu

Pamma külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s Saaremaal.
Külanõukogu moodustati 1945 septembris Saare maakonna Pärsamaa vallas. Külanõukogu keskus asus Nõmme külas. 1950 septembrist, seoses maakondade ja valdade likvideerimise ja maarajoonide moodustamisega, arvati Pamma külanõukogu Orissaare rajooni koosseisu. 1954. aastast asus külanõukogu  keskus Pamma külas.
1960. aastal liideti Pamma külanõukogu Leisi külanõukoguga.
Saalkirik

Saalkirik (ka ühelööviline kirik) on enamasti võlvita ühelööviline ja põhiplaanilt ristkülikukujuline kirikutüüp; kui võlv esineb, siis võlvitoed ei eendu seinapinnast. Saalkirikuga sarnaneb kodakirik, mis on mitme lööviga.
Blackstone Group

The Blackstone Group, L.P. on Ameerika Ühendriikide investeerimis- ja finantsnõustamisfirma, üks maailma suuremaid börsivälistesse ettevõtetesse (private equity) investeerijaid. Ettevõtte peakorter asub New Yorgis.
Lisaks börsivälistesse ettevõtetesse investeerimisele keskendub Blackstone kinnisvara- ja alternatiivinvesteeringutele, aga ka liitumiste ja ülevõtmiste juhtimisele, ettevõtete restruktureerimisele ja kapitaliinvesteeringute vahendamisele.
Blackstone oli üks 21. sajandi esimese aastakümne aktiivsemaid võimendatud väljaostu harrastajaid.
Blackstone asutasid 1985. aastal Peter G. Peterson ja Stephen A. Schwarzman.
Alates 2007. aastast kaubeldakse ettevõtte aktsiatega New Yorgi börsil (NYSE). Pärast esmast avalikku pakkumist asus ettevõtte aktsiahind kiiresti kukkuma ja oli 2010. aasta augustis esialgsest tipust ligi 70 protsendi võrra madalam.
2018. aasta sügisel anti teada, et Blackstone’i erakapitali investeerimisfondid kavatsevad osta miljardi euro eest 60% Baltikumis tegutsevast Luminor Groupist. Jaanuaris 2019 sai tehing ametliku loa ka Euroopa Komisjonilt.
2018. aasta seisuga oli Blackstone valitsetavate varade hulk 440 miljardi dollarini juures. Sellest ligikaudu 239 miljardit dollarit on kinnisvaras.
Irina Bržeska

Irina Bržeska (Bržesskaja) (5. oktoober 1909 Kiiev – 4. august 1990 Kuremäe) oli Tallinnas elanud maalikunstnik.
Irina Bržeska omandas kunstihariduse Moskvas aastatel 1927–1930. Aastast 1933 oli ta Moskva Kunstnike Liidu ja aastast 1952 Eesti Kunstnike Liidu liige. Omal algatusel on ta loonud rohkesti portreid eesti loovintelligentsist, millest väike osa on Eesti Kirjandusmuuseumi valduses. Tema viimane isikunäitus toimus Kunstisalongis 1985. aastal. 1991. aastal toimus sealsamas Olav Marani eestvõtmisel Bržeska mälestusnäitus, mille järel viis kunstniku tütar enamuse tema loomingust endaga Moskvasse kaasa. 
Elu lõpu poole pühendas Irina Bržeska end Kuremäe kloostri tegemistele. Tema ligi 150 tööd on kloostri valduses, nendest on seni korda tehtud vaid mõnikümmend.
Standardne kasutajamudel

Standardne kasutajamudel on teenuse kasutaja standardne andmemudel. Teoreetiliselt võimaldab see erinevatel teenustel kohanduda kasutaja eripärade järgi. Näiteks tarkvara kasutajaliides kohandaks end kasutaja kõnekeele, silmanägemise, eelistatud disaini jne järgi.
Levinud näited standardse kasutajamudeli kohta on juhiluba, pass, kindlustusandmed, pangaandmed. Interneti vallast näiteks Windows Live ID ja Facebooki konto.

Privaatsus

Tegelikkuses kipub selline mudel olema pigem ettekääne kasutajate kohta info kogumiseks. Kardetakse, et kogutud infot kasutatakse hoopis inimeste vastu, mitte kasuks. Süsteeme ja liideseid arendades saab kohandavust kavandada süsteemidisaini abil.
Laiemad standardsed kasutajamudelid toovad kaasa suurema turvariski. Mida rohkem on erinevates andmebaasides isikute infot, seda suurem on oht info lekkimiseks.

ID-kaart

Paljudes riikides on kasutusel ID-kaart, kuid üldjuhul pole sellel rohkem infot kui passis. Julgeolekulise paranoia kasvades, aga ka lihtsalt biomeetrika levides hakkavad ID-kaardid tõenäoliselt kandma lisainfot kaardi omaniku kohta. Teatud piirini võib see tuua suurenenud turvalisuse, kuid sel on oht areneda politseiriigi osaks. Samuti kardetakse, et kunagi tahetakse ID-kaardile salvestada näiteks inimese poliitilisi ja usulisi vaateid ning selline asi on tugevas vastuolus privaatsuspõhimõtetega.