Algus Raadik

Algus Raadik (26. juuli 1906 Viljandimaa, Kabala vald Villevere küla – 4. juuni 1964 Tallinn) oli eesti kommunist, Eestimaa Kommunistliku Partei propagandasekretär 1947–1948, ÜK(b)P liige jaanuarist 1929, Nõukogude Liidu alampolkovnik.

Noorus

Algus Raadik oli kooliõpetaja poeg, ema oli koduperenaine. Ema suri 1909, hiljem kasvatas Algust kehvikust onu. Algus käis koolis 1913–1918, 5. klassi lõpetas Vana-Vändras. Pärast 1917. aasta Veebruarirevolutsiooni oli Alguse isa Vana-Vändras revolutsionäär ja Saksa okupatsioonivõimud vahistasid ta. 
1918. aasta maist 1921. aasta maini oli Raadik karjus ja sulane Märjamaal ja Pilistvere ümbruses. 1921 asus pere ümber Simferopolisse, kus isa rajas internaatkooli Koit, kuhu Algus Raadik võeti kasvandikuks.

Perekond

Algus Raadikul oli kolm õde isa teisest ja kolmandast abielust: Leja Kirillova, kes 1948 oli EK(b)P Tallinna organisatsiooni instruktor, Aita Raadik, kes sel aastal oli Moskva Elektrotehnikainstituudi üliõpilane, ja sõjainvaliid Helgi Raadik, kes suri 1948.
Abikaasa: Maria (Malka) Jakovi (Jankeli) t. Manevitš (sündis 1917), poeg Valter (sündis 1931), tütar Helgi (sündis 1946).

Tegevus NSV Liidus

1922. aasta septembrist 1926. aasta veebruarini oli Algus Raadik üliõpilane, algul Petrogradis Kõrgemas Parteikoolis, hiljem 1922 Kominterni juures loodud Julian Marchlewski nimelises Lääne Vähemusrahvuste Kommunistlikus Ülikoolis. 
ÜK(b)P KK Eesti sektsioon suunas Algus Raadiku veebruaris 1926 Põhja-Kaukaasiasse Kuštševski rajooni põllumajanduskommuuni Koit. 
Oktoobris 1926 komandeeriti Raadik edasi Tomski ringkonna Mariinski ja Troitski rajooni poliitkooli propagandistiks. 
1927. aasta maist septembrini oli Raadik ajalehe Siberi Teataja kaastöötaja Novosibirskis, septembrist 1927 veebruarini 1928 vähemusrahvuste sektsiooni likvideerimiseni ÜLKNÜ Siberi kraikomitee instruktor eesti noorte seas, veebruarist 1928 juulini 1929 jällegi Julian Marchlewski nimelise Lääne Vähemusrahvuste Kommunistliku Ülikooli üliõpilane, augustist 1929 veebruarini 1930 oli Raadik tööline tehases Krasnõi Treugolnik Leningradis.
Veebruarist oktoobrini 1930 teenis ta Punaarmees 32. Laskurpolgus. Pärast ajateenistust oli ta ligi kaks kuud Leningradi Oktoobri rajooni täiskasvanute kooli õppealajuhataja.
Jaanuarist 1931 septembrini 1932 oli Raadik Leningradis väljaantava ajalehe Edasi osakonnajuhataja.
Septembrist 1932 novembrini 1935 oli ta ajalehe Leningradskaja Pravda välissektori juhataja.
NLKP KK Parteikontrolli Komiteele teatas Raadik 1957, et 1933 või 1934 värvati ta Leningradi sõjaväeringkonnas (Peastaabi hoones) salajaseks kaastöötajaks. Ta täitis vastava dokumendi ja andis sellekohase vande. Talle anti varjunimi Maro. Mõnda aega ta ülesandeid ei saanud, kuid Leningradskaja Pravda toimetuses töötamise aegu algasid tema kohtumised kellegi Lillipuu-nimelise kaastöötajaga. Seda, kas tegemist oli Leningradi Sõjaväeringkonna või NKVD Leningradi valitsuse kaastöötajaga, Algus Raadik ei teadnud. Ka talle antud ülesanded ei meenunud konkreetselt.
1933. aasta lõpust aprillini 1937 korraldas Raadik Leningradist raadiosaadete edastamist eesti keeles. Siis võõrkeelsete saadete edastamine lõpetati. 
Juunist 1937 detsembrini 1939 oli Raadik Leningradi lektooriumis Pühapäevaülikooli direktori asetäitja ja väljaannete osakonna juhataja. 1937. aastal vahistati Raadiku isa, kes töötas Kubanis Slavjatskaja staniitsas. Hiljem sai Raadik teada, et isa suri 1938. aastal.
Detsembrist 1939 septembrini 1940 oli Raadik poliitharidustöötajate ametiühingu oblastikomitee presiidiumi liige ja organisatsioonilise osakonna juhataja, novembrist 1940 veebruarini 1941 EK(b)P KK agitatsiooni-propagandaosakonna instruktor, veebruarist märtsini 1941 ajalehe Kommunist toimetuskolleegiumi liige ja vastutava toimetaja asetäitja, märtsist 1941 jaanuarini 1942 Eesti NSV kommunaalmajanduse rahvakomissar, jaanuarist märtsini 1942 7. Eesti Laskurdiviisi poliitosakonna ülema asetäitja, märtsist 1942 juunini 1946 249. Eesti Laskurdiviisi poliitosakonna ülem, sõjaväeline auaste Kaardiväe alampolkovnik.