google/wiki40b huggingface dataset:
Valter Ilves

Valter Ilves (7. september 1910 Elistvere – 4. märts 2004 Peatskivi) oli eesti vaimulik.
Ta lõpetas aastal 1937 Tartu Õhtuühisgümnaasiumi. Aastatel 1937–1938 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas, aastatel 1940 ja 1944 õppis ta samas matemaatikat.
Ta oli aastatel 1950–1954 Hanila, Karuse ja Lihula Eliisabeti koguduse aseõpetaja. Aastatel 1954–1956 oli ta Anna ja Paide Püha Risti koguduse õpetaja. Aastatel 1957–1965 oli ta Alatskivi koguduse õpetaja. Aastast 1965 oli ta Kirbla Püha Nikolause koguduse õpetaja.
Valter Ilves suri 4. märtsil 2004, ta on maetud Äksi kalmistule.
Vääna-Posti kõrts

Vääna-Posti kõrts (ka nimega Kuldne Päike, saksa keeles Die Goldene Sonne) on endisaegne Vääna mõisale kuulunud kõrts Tallinn–Keila maantee ääres Keila kihelkonnas, tänapäevase haldusjaotuse järgi Harju maakonnas Saue vallas Kiia külas.

Ajalugu

Arvatavasti oli Vääna-Postil kõrts juba 17. sajandil, kuid teadaolevalt esimest korda on siin märgitud kõrts 1796. aastal Mellini atlases. Kõrtsihoone ehitati tõenäoliselt 18. sajandi lõpul või 19. sajandi algul. On ka arvatud, et kõrtsihoone ehitati hiljem, 19. sajandi keskel. 
Öösel vastu 14. veebruari (vkj 2. veebruari) 1896. aastal puhkes tulekahju ning kõrtsi puitosad põlesid maani maha. Hoone ehitati kiiresti üles, sest kõrtsi rentniku tulu sõltus läbimüügist. Seega on hilisematel fotodel kujutatud kõrtsihoone pärit 19. sajandi lõpust.
1900. aastal kehtestatud riigi viinamonopoli tõttu lõpetati kõrtsis viinamüük ja Esimese maailmasõja kehtestatud piirangute tõttu ka õllemüük. Maareformiga jäi kõrtsihoone põllutööministeeriumi valdusse, kes 1921. andis kõrtsihoone öömajakohana rendile. 
1. maist 1940 sulges Harju maavalitsus öömaja kõrtsihoones. Kõrtsihoonet kasutati korteritena, kuid 1970. aastatel jäeti see maha ning hoone hakkas lagunema.
Varemetes kõrtsihoone on alates 30. augustist 1996 tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks.

Kirjeldus

Harvaesineva U-kujulise põhiplaaniga kõrts. Kaks otsatalli olid paekivist. Talliväravaid raamisid klassikalise orderiga ümarpilastrid. Eluosa seinad olid puidust. Kelpkatus oli kaetud sindlitega, hiljem eterniidiga. Hoone ees oli väike kolme puitpostiga varjualune, millest 1980. aastatel oli säilinud ainult üks post.
Rohland

Rohland on Liivimaa kaupmehe- ja aadlisuguvõsa.

Ajalugu

Rohlandi suguvõsa päritolu on teadmata. 1770. aastal on mainitud Vaimastvere mõisavalitsejana Simon Rohlandi, kellega algab suguvõsaliin. Tema poeg Ernst Johann Rohland (1775−1853) võeti 1797. aastal Tartu kodanikuks ja tõusis 1811. aastal raehärraks. Tema järeltulijate hulgas oli mitmeid literaate. Leo Theodor von Rohland (1842−1877) sai 1862. aastal Vene aadlikuks, tema pojad Leo Ernst von Rohland (1842−1911) ja Woldemar Eduard von Rohland (1850−1936) immatrikuleeriti 1889. aastal Liivimaa rüütelkonda. Tänapäeval elavad Rohlandid Saksamaal.
Uus-Madalmaad

Uus-Belgia

Kuna kompaniis töötasid mitmed Saksa-Rooma riigist lahkunud belglased, enamasti flaami hugenotid, ning iseseisvunud Madalmaade kui ka Austria Madalmaade nimetused ei olnud veel kinnistunud, siis nimetati paljudel tollastel kaartidel kolooniat Uus-Belgiaks. Uus-Amsterdami kuberner oli näiteks valloon Pierre Minuit, kelle kalvinistlik perekond kolis Vallooniast enne tema sündi Kleve hertsogkonda, et vältida hispaania katoliiklust.

Koloonia ajalugu

Asuala elanikud olid kohalikud põhjairokeesi ja idaalgonkini keeli kõnelevad põlisameeriklased, eurooplastest kolonisaatorid-kauplejad ning Aafrikast orjastatud sunnitöölised. Esimesed koloniseerijad olid peamiselt hugenotid, ligikaudu 30 prantsuskeelt kõnelevat perekonda ja lisaks põlatud ja hüljatud, kokku umbes 110 meest, naist ja last.
1664. aastal alistasid kirdest peale tulnud inglased hollandlasi, võtsid administreerimise üle ning vahetasid halduskeskuse nime ümber New Yorgiks. Hollandlased loovutasid enda asumaa lõplikult Uus-Inglismaale ja lõpetasid sõja 1674. aastal, jättes vahetuseks Suriname'i istandusvalduse nagu sätestas 1667. aasta Breda rahuleping.

Seos uusaegse Tallinnaga

Uus-Amsterdami asustusse jõudis 1657. aastal sadulavalmistaja Martin Hoffman, kes oli teadaolevalt teine Eestimaa päritolu inimene Ameerikas. Enne teda oli 1654. aastal edelas Uus-Rootsis jala maha pannud Johan Schalbrick. Mõlemad mehed olid teadaolevalt pärit rootsiaegsest linnast Reval ehk tänapäevasest Tallinnast.
Igor Janev

Igor Janev (Игор Јанев; sündinud 29. septembril 1964) on Makedoonia diplomaat.
Ta oli Makedoonia välisministri nõunik 2002.
Praegu on ta Belgradi poliitiliste uuringute instituudis rahvusvahelise õiguse ja rahvusvaheliste suhete professor.
Zossima Šaškov (jõelaev)

Ajalugu

Kiil pandi laevale tehasenumbriga 387 VEB Elbewerften Boizenburg/Roßlau laevatehases ning laev anti Gorki asuvale Volga Laevakompaniile (ГП Волжское объединённое речное пароходство МРФ РСФСР) üle 1986. aastal. Riigiettevõte Volga ühendatud jõelaevandus, hiljem eraettevõte OAO Volga laevandus (ОАО Волжское пароходство) ja selle tütarettevõte Vodohod on kasutanud jõelaeva Zossima Šaškov kruiisidel Volgal, Moskva jõel ja Neeval. 2012. aastal kasutatakse laeva välisturistide jaoks kruiisiliinil Moskva-Peterburi.
Laeva kapten (seisuga 2012) on Vladimir Mironov.
Artur Lemba

Isiklikku

Koos vend Theodoriga (1876–1962) oli ta Eesti üks esimesi kutselisi pianiste, kes esinesid solistidena nii Eestis kui ka välismaal. Nende õde Ludmilla Hellat-Lemba (1879–1945) oli tunnustatud laulja ja laulupedagoog.
Raul Pettai

Elulugu

Raul Pettai on näitleja Ferdinand Pettai poeg ja politoloog Vello Pettai isa.
Alghariduse omandas Tartus. Läks 1944 Saksamaale, lõpetas Blombergi põgenikelaagris eesti gümnaasiumi. Aastast 1950 elab USA-s New Jersey osariigis. Lõpetas 1953 Colorado Osariigi Ülikooli elektriinseneri erialal, M.Sc. (elektroonika ja mikrolainete tehnoloogia, 1960, Brooklyni Polütehniline Instituut, New York), väitekiri "Difference-Frequency Parametric Upconverter". Töötas peamiselt mikrolainete tehnoloogia alal: 1953–1958 Bell Telephone Laboratoriesi (Senior Member of Technical Staff), 1958–1962 Radio Corporation of Americas, 1962–1992 Raytheon Companys (Principal Engineer, 1962–1992), kust läks pensionile.

Teadustöö

Uurimisvaldkond: mikrolainete filtrid ja muud komponendid, mikrolainete saatjad/vastuvõtjad ning nendest koostatud sidesüsteemide arhitektuur. Kirjastuse John Wiley & Sons väljaandel 1984 ilmunud raamat "Noise in Receiving Systems" käsitleb termilise päritoluga elektrilist müra sidesüsteemides. Pensionärina teinud kaastööd Välis-Eesti ajalehtedele ajaloo, kunsti, muusika, rahvuspoliitika, teaduse/tehnoloogia jm valdkondades. Olnud 1976–80 ja 1991–1993 ajakirja Eesti Üliõpilaste Selts paguluses tegevtoimetaja. Eesti Üliõpilaste Seltsi (EÜS) USA-s liige (1956 ja 1997–98 esimees), Bostoni Eesti Seltsi liige (1988–1992 esimees.)
Baas ja pealisehitus

Baas ja pealisehitus (inglise base and superstructure) on Karl Marxi teoorias koosneb inimühiskond kahest osast: baasist ehk alusest ja baasile toetuvast pealisehitusest. Baas hõlmab tootmissuhteid ja pealisehitus tähendab poliitilisi, õiguslikke, filosoofilisi, eetilisi, kunstilisi ja religioosseid vaateid ning vastavaid ühiskondlikke institutsioone.
Valentina Hein

Valentina Hein (neiuna Valentina Sommer, aastatel 1953–1959 Valentina Tünder; 24. veebruar 1921 Orajõe vald – 22. juuni 2015) oli eesti laulja (metsosopran).
Ta sündis Ikla lähedal, Läti piiri ääres. Ta käis koolis Iklas, Treimanis ja Metsapooles. 1930. aastate lõpus oli ta talutöödel Viljandimaal, aastal siirdus ta Viljandisse, kus jätkas haridusteed ja õppis Silja Turviste juures sealses muusikakoolis.
Aastatel 1950–1952 alustas ta teatriteed Estonia teatri kooris, aastatel 1952–1957 laulis ta Eesti Raadio segakooris Jüri Variste käe all. Aastal 1957 lõpetas ta Tallinna Riikliku Konservatooriumi Linda Sauli lauluklassis.
Pärast konservatooriumi lõpetamist suunati ta Vanemuise teatrisse, kus tema kolleegideks olid Lehte Mark, Linda Köögard, Aino Breede ja Helju Koppa. Vanemuise teatris töötas ta aastani 1976. Seejärel tegutses ta hääleseadjana Tartu Pedagoogilises Koolis
Valentina Hein suri 22. juunil 2015 ja ta maeti 7. juulil 2015 Rahumäe kalmistule (poeg Toomas Tünderi kõrvale).

Isiklikku

Tema poeg oli Eesti Rahvusmeeskoori laulja Toomas Tünder (1953–2010).
Zumba (tants)

Zumba on tantsuline fitnessprogramm.
Püraminks

Püraminks (inglise keeles Pyraminx) on korrapärase tetraeedri kujuline mehaaniline pusle, mis sarnaneb Rubiku kuubikuga.

Kirjeldus

Püraminksil on 4 tahku, millest igaühel on 9 välja, neist 3 tippudes, 3 servades ja 3 külgedel. Mängu eesmärk on alguses püraminksi korduvalt pöörata, nii et väljad tahkudel ei ole enam ühevärvilised, ja seejärel ta tagasi kokku panna, nii et ühel tahul on kõik väljad ühevärvilised.
Püraminksi igas nurgas (neid on kokku 4) on niisugune tükk, mida saab pöörata kõigist ülejäänutest sõltumatult. Sellepärast on nende keeramine õigesse asendisse triviaalne. Sellepärast on Meffert hakanud tootma ka niisugust toodet, mille nimi on tetraminks. See on samasugune kui püraminks, ainult sellel puuduvad nurgatükid.
Kokku on püraminksil 75 582 720 seisu, aga kui tiputükid on õigesti asetatud (nende omale kohale seadmine on väga lihtne), siis jääb järele 933 120 seisu. See on ka tetraminksi võimalike seisude arv. Kui ka servatükid on õigesti asetatud, siis jääb järele 11 520 seisu, mis teeb püraminksi lahendamisest suhteliselt lihtsa ülesande.
Kuna püraminksil on seise alla miljoni, siis on võimalik arvuti abil kõik seisud läbi vaadata ja teha kindlaks optimaalne lahenduskäik ükskõik millise seisu jaoks. Enam kui poolte seisude (480 467) jaoks on see 8 käiku, aga kõige keerulisemal juhul (32 seisu) 11 käiku.

Ajalugu

Püraminksi leiutas Uwe Mèffert juba 1970. aastal, kuid ta ei uskunud alguses selle müügiedusse. See uskumus muutus, kui Rubiku kuubikust oli kujunenud ülemaailmne müügihitt, ja nõnda jõudis püraminks 1981. aastal tootmisse. Seda saatis lai kommertsedu. Juba sama aasta jõuludeks oli müüdud üle 10 miljoni püraminksi ja kolm aastat pärast turule toomist oli neid müüdud 90 miljonit.
Esialgu hakkas seda tootma tollane maailma suuruselt kolmas mänguasjatootja, Jaapani ettevõte Tomy Toys. Meffert asutas seejärel oma ettevõtte Meffert's, mis tänapäeval püraminkse müüb.
Mardi mägi

Mardi mägi oli piirkond Tallinnas Torupilli asumis, mis asus praegusest Park Hotellist Lasnamäe pool, umbes seal, kus asub praegu Kunderi tänav.
Arvatavasti ulatus 1867. aasta üleujutuse ajal Torupilli kandis veest välja vaid Mardi mägi.
Hohenzollern (laev)

Läänemerel

5. juulil 1912 toimus Läänemerel ajalooline kohtumine sugulussidemetes Vene keisri ja Saksa keisri kui 3. astme sugulaste vahel. Wilhelm II jõudis jahil oma keiserlikul jahtlaeval Hohenzollern II sõjalaeva Moltke saatel Paldiski reidile. Nikolai II teenistuses oleval jahil Štandart peeti lõuna 50 inimesele ja läbirääkimised poliitilisest olukorrast Euroopas, mis siiski ei mänginud hiljem rolli suure sõja ära hoidmisel.

Hohenzollern III

Keiserlik jahtlaev Hohenzollern III lasti Stettinis vette 1914. aasta septembris. Tema viimistlus jäi Esimese maailmasõja puhkemise tõttu pooleli ning seda ei lõpetatud kunagi. Jaht lammutati 1923. aastal Kielis Deutsche Werke laevatehases.
Šar Planina

Šari mäed (makedoonia ja serbia keeles Шар планина / Šar planina) ehk Sharri mäed (albaania keeles Malet e Sharrit) või Šara on mäestik Balkanil Kosovos, Põhja-Makedoonia loodeosas ja Albaanias.
Mäestik moodustus tertsiaaris. Mäestiku pindala on 1600 km², pikkus 80 km ja laius 20 km.
Mõisaküla alevivolinike loend 1934

14. ja 15. jaanuaril 1934 valiti Mõisaküla alevivolinikeks (RTL 1934, 22):
Sadakazu Tanigaki

Sadakazu Tanigaki (sündinud 7. märtsil 1945) on Jaapani poliitik, Jaapani Liberaaldemokraatliku Partei esimees.
Sadakazu Tanigaki lõpetas 1974. aastal Tōkyō Ülikooli õigusteaduskonna ning spetsialiseerus maksuõigusele.
Ta on üheksandat koosseisu Jaapani parlamendi alamkojas. Aastatel 2003–2006 oli ta Jun'ichirō Koizumi valitsuses rahandusminister ning 2008. aastal Yasuo Fukuda valitsuses ehitus- ja transpordiminister.
Pärast seda, kui partei eelmine esimees Tarō Asō valimistel läbikukkumise tõttu tagasi astus, valiti Sadakazu Tanigaki 28. septembril 2009 Liberaaldemokraatliku Partei esimeheks.
Akadeemiline Arstiteaduse Selts

Akadeemiline Arstiteaduse Selts oli arstiteadusega tegelevaid inimesi (eelkõige üliõpilasi) ühendav selts, mis tegutses aastatel 1922–1940 Tartu ülikooli juures. Selts asutati eeskätt selleks, et arstiteaduse üliõpilasi vaimselt arendada ja populariseerida arstlikke teadmisi.
Selts asutas F. R. Faehlmanni nimelise abiraha, et toetada kehvemaid arstiteaduse üliõpilasi.
Siseränne

Siserändeks loetakse inimese elukohavahetust eri haldusüksuste vahel või juhul, kui toimub ümberpaiknemine valla sees oleva linnalise asula (linn, alev) ja valla vahel. Siseränne toimub vaid ühe kindla riigi piires. Elukohavahetust ühest riigist teise nimetatakse välisrändeks. Elukohavahetuse all mõistetakse sissekirjutuse ümberregistreerimist, kuid selle käigus ei pruugita füüsiliselt elukohta vahetada.
Siserände tagajärjel rahvaarv ühes piirkonnas kasvab ning teises kohas kahaneb.
Enamasti kolitakse riigi- ja maakondade äärealadelt suuremate keskuste lähedusse ehk toimub linnastumine. Linnastumine tähendab rännet madalama asustushierarhiaga piirkonnast kõrgema asustushierarhiaga piirkonda. Esineda võib nii linnastumist linnaregioonis kui ka linnastumist asustussüsteemis. Esimese variandi puhul vahetatakse eeslinna elukoht kesklinna oma vastu, teisel juhul rännatakse maakondade kaugematest paikadest (regiooni)keskusele lähemale. 
Siserände korral võidakse kolida ka linnakeskusest äärealale. Seda nimetatakse valglinnastumiseks. Valglinnastumine on omasem noortele peredele, kes soovivad elada linnast väljas, kuid samas mitte liiga kaugel oma töökohtadest.
Siseränne toimub eri põhjustel. Kõige enam rännatakse majanduslikust olukorrast tingituna piirkonda, kus on paremad töövõimalused. Samuti vahetatakse elukohta näiteks seoses õpingutega, perekonna loomisega jmt. Ümberasumisel võivad rolli mängida lisaks veel sotsiaalsed ja riigikorrast tulenevad põhjused. Esimese puhul näiteks võib perekond uude kohta elama asuda, kuna vanas kohas neid kiusati taga. Teine on enam seotud siiski välisrändega. Inimese kvalifikatsiooni (haridustaset) loetakse samuti üheks siserändeteguriks.
Siserändest ülevaate saamiseks moodustatakse uurimisaluseid gruppe, mille rändekäitumist teatul ajaperioodil uuritakse. Statistikaamet vaatleb siserändes eraldi näiteks vanuse-, soo-, rahvus- ja hariduserinevusi. Lisaks sellele võidakse uurida asustusesiseseid siserändesuundi, näiteks keskendutakse uurimise käigus vaid Tallinna, Tartu või Pärnu linnaregiooni sisesele rändele.
Lambert Wilson

Lambert Wilson (sündinud 3. augustil 1959 Neuilly-sur-Seine'is) on prantsuse filminäitleja. 
Tema isa on filmi- ja teatrinäitleja ning  lavastaja Georges Wilson.
Lambert Wilson on mänginud enam kui 70 Prantsusmaa, Suurbritannia, USA ja Saksamaa  filmis.
Tuntumad on tema rollid filmides "Matrix Reloaded", "Enter the Matrix", "Matrix Revolutions", "Sahara" ja "Liider" ("The Leading Man").
Ta on mänginud muuhulgas Claude Chabroli, André Téchine'i ja Fred Zinnemani filmides.
Karen Ellemann

Isiklikku

Tema isa on endine Taani välisminister Uffe Ellemann-Jensen, isaoolne vanaisa oli Folketingi liige Jens Peter Jensen. Perekonnaseisult on ta lahutatud ja ta on kahe lapse ema.
Georg Julius Theodor Meyer

Georg Julius Theodor Meyer (16. aprill 1822 Arakste – 19. veebruar 1907 Tartu) oli Eesti vaimulik.
Meyer sündis Arakstes (Ruhja lähedal). Õppis aastatel 1832–1837 Pärnu kreiskoolis, aastatel 1837–1841 Tartus gümnaasiumis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1841–1845. Oli seejärel koduõpetajaks Keilas. Prooviaastal oli ta Keila Miikaeli koguduses Carl Georg Ficki juures. Ordineeriti 11. veebruaril 1851 Riias õpetajaks.
Oli aastatel 1851–1891 (introdutseeriti 4. märtsil 1851) Puhja Püha Dionysiuse koguduse õpetaja. Jäi 23. märtsil 1891 emerituuri.

Isiklikku

Tema õemees Emil Moritz Metzler oli Pärnu-Jakobi koguduse õpetaja. Tema poeg Johannes Meyer oli Tartu Ülikoolis günekoloogia ja sünnitusabi eradotsent (aastatel 1903–1917) ning aastal 1923 Riigikogu II koosseisu liige.
Are mõis

Are mõis (saksa keeles Arrohof) oli rüütlimõis Pärnu-Jaagupi kihelkonnas Pärnumaal. 
Veel 1782 oli mõis riigi omanduses. 1797 oli mõis Fischbachide omanduses. Mõisa viimane omanik enne 1919. aasta mõisate võõrandamist oli Walter Jacob Konstantin von Baggehufwudt (Baggo).
Eduard Piiroja

Haridus

Lõpetas Tallinna Nõmme Gümnaasiumi (Tallinna 10. Keskkooli) 1949, Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) keemia-mäeteaduskonna anorgaaniliste ainete tehnoloogia erialal 1954 (cum laude), samas aspirantuur, lõpetas 1957.

Täiendusõpe

Moskvas 1974.

Teaduskraad ja -kutse

Tehnikakandidaat 1958 (TPI), väitekiri "Mõnede kahealuseliste fenoolide polükondentsatsioonireaktsiooni uurimine"; dotsent 1962; tehnikateaduste doktor 1993 (TTÜ), väitekiri "Oxidation and destruction of polyethylene".

Teenistuskäik

TTÜs 1954–1996: polümeeride sünteesi laboratooriumi vaneminsener 1954–1962; orgaanilise keemia kateedri dotsent 1962–1992, kateedrijuhataja 1990–1992; polümeermaterjalide instituudi dotsent ja direktor 1992–1995, TTÜ orgaanilise ja biokeemia kateedri professor 1995–1996.

Teadustöö põhisuunad

Polümeeride keemia ja tehnoloogia,polüeteeni oksüdatsioon ja destruktsioon. Loonud polüeteeni vaba pinnaenergiat tõstes ja adhesiooni parandades sellele trükkimise tehnoloogia, samuti trükivärve, mis on patenteeritud seitsmes riigis. Tema loodud termilise destruktsiooni menetlus võimaldab looduses mittelagunevat materjali kasutada uue toormena. Balti Materjalitehnika Ühingu ja Ameerika Materjaliuuringute Seltsi liige. NSV Liidu Rahvamajanduse Saavutuste Näituse kuldmedal (1968) ja pronksmedal (1975). Üle 100 teadustrükise, õppevahendid, 22 NSV Liidu ja 42 välisriikide patenti.
Eesti keele ortograafia

Tsitaatsõnad

Tsitaatsõnu kirjutatakse nagu võõrkeeles, kust nad on võetud; hääldus on võõrkeelelähedane (nt exclusive, in corpore, yuppie, comme il faut). Muust tekstist eristamiseks kirjutatakse tsitaatsõnad teises kirjast, tavaliselt kursiivis. Tsitaatsõnu käänatakse ülakoma (mis ei käi kursiivis) abil. Kui tsitaatsõnale leidub võõrsõnaline vaste, on soovitatav kasutada viimast (nt pizza asemel pitsa, rap asemel räpp jne).
Limestone'i maakond (Alabama)

Ajalugu

Limestone'i maakond moodustati 6. veebruaril 1818. aastal. Maakond sai nime Limestone Creeki jõe järgi.
Edward S. Crocker

Edward S. Crocker (täisnimega Edward Savage Crocker II; 20. detsember 1895 – aprill 1968) oli Ameerika Ühendriikide diplomaat.
Ta sündis Fitchburgi linnas Massachusettsi osariigis. Osales Esimeses maailmasõjas, teenis aastatel 1917–1919 USA mereväes. Lõpetas hiljem Princetoni Ülikooli ja siirdus tööle Ameerika Ühendriikide Riigidepartemangu. 1920. aastate teisest poolest kuni 1930. aastate alguseni oli esmalt asjur ja seejärel teine sekretär Ühendriikide saatkonnas Rootsis.
Töötas alates 1935. aastast Ameerika Ühendriikide saatkonna teise sekretärina Jaapanis. Teise maailmasõja algusaastatel oli samas saatkonnas ametis esimese sekretärina. Crocker oli väidetavalt esimene ameeriklane, kelleni jõudis teave Jaapani kavandatavast rünnakust Pearl Harbori mereväebaasile. Edastas selle informatsiooni 28. jaanuaril 1941 oma ülemustele Washingtoni, kuid Ühendriikide mereväeluure ei pidanud taolise rünnaku toimumist tõenäoliseks.
Edward Crocker oli see, kellele loeti 8. detsembril 1941 ette Jaapani ametlik sõjakuulutus Ameerika Ühendriikidele. Pärast sõja puhkemist jätkas ta tööd Tōkyōs, sest saatkonna töötajatel ei olnud lubatud riigist lahkuda. Pääses koos kolleegidega kodumaale tagasi alles augustis 1942 kahepoolse diplomaatide vahetuse tulemusel.
Crocker oli novembrist 1942 augustini 1944 esimene sekretär ja konsul Ühendriikide saatkonnas Portugalis. Pärast sõda töötas saatkonnas Poolas.
28. septembril 1948 nimetati Ameerika Ühendriikide suursaadikuks Iraagis. Esitas oma volikirjad 12. märtsil 1949 ja lahkus Iraagist 1. juunil 1952. Oli järjekorras teine Ühendriikide diplomaatiline esindaja selles riigis ja esimene suursaadik – tema eelkäija George Wadsworth oli saadiku ametikohal.
Edward Crocker oli abielus Lispenard Seabury Crockeriga (1902–1984). Abielust sündis üks tütar, samuti Lispenard, kes abiellus 1942 tuntud diplomaadi ja Ida-Aasia küsimuste eksperdi Marshall Greeniga (1916–1998).
Sõnaseletus

Sõnaseletus on sõna või sõnaühendi tähenduse selgitus.
Ood

Ood (kreeka sõnast ὠδή (ōdē)) on pidulik luuletus, ülistus- või mälestuslaul, mis on pühendatud isikule, sündmusele, nähtusele, ideele vms. Näiteks ood kangelasele või armastusele.
Oodile on iseloomulik sinavorm ja retooriline pöördumine.
Eesti kirjandusse tõi oodi Kristjan Jaak Peterson.
Agapetus II

Paavstiks saamine

Agapetus II valiti ja pühitseti paavstiks 10. mail 946 Rooma valitseja Spoleto hertsogi Alberico II tahtel.

Suhted Saksamaaga

Saksa kuningas Otto I Suur tungis 951 Itaaliasse ja jäi peatuma Paviasse. Ta saatis oma saadikud paavsti, mitte aga Rooma valitseja Alberico II juurde. Itaalia kuningaks kroonitud Otto soovis saada keisri krooni, kuid Alberico II keeldumisel jättis paavst selle talle andmata.
Paavst andis Otto I-le privileege, mille alusel võis kuningas rajada peapiiskopkondi ja piiskopkondi ning määrata nende piire oma äranägemise järgi. Paavsti otsusele oli vastu Mainzi uus peapiiskop Wilhelm.

Suhted Prantsusmaaga

Agapetus II saatis 948 piiskop Marinuse legaadina Ingelheimi riigipäevale, kus Louis IV kuulutati Prantsusmaa õigusjärgseks kuningaks. Tema vasalle kohustati Louis'le kuuletuma, vastasel juhul ähvardati neid ekskommunikatsiooniga.
Riigipäeval kinnitati ka Reimsi peapiiskopiks Artaud ja tagandati tema rivaal Hugues de Vermandois.
Paavst kinnitas riigipäeva otsused jaanuaris 949 Roomas peetud sinodil.

Suhted Itaalia piiskoppidega

Agapetus II tagandas 946 Trivento piiskopi Leo ja Termoli piiskopi Benedetto (Benefetto).

Suhted Saksa piiskoppidega

Agapetus II laiendas 2. jaanuaril 948 Hamburg-Bremeni peapiiskopi jurisdiktsiooni Taani, Norra ja Rootsi üle.
Ta lubas 954 Otto I vennal Kölni peapiiskopil Brunol kanda palliumit.
Ta andis Otto I rajatud Magdeburgi kloostri juhile metropoliidi volitused.

Kloostrireform

Agapetus II kinnitas Cluny kloostri privileegid.
Ta kohustas Gorze kloostri munki viima läbi reformi San Paolo fuori le Mura kloostris.

Uue paavsti määramine

Alberico II kohustas Rooma vaimulikke ja aadlikke oma surivoodil 954 paavsti juuresolekul vanduma, et nad valivad Agapetus II surma järel uueks paavstiks tema poja Ottaviano.

Agapetus II kultuuriloos

Agapetus II müntidel esineb tema nimi ja Alberico II monogramm. Varasemate paavstide müntidel oli tihti esindatud Alberico nimi ja nende monogramm.

Surm

Agapetus II suri detsembris 955 Roomas ja maeti Lateraani basiilikasse.
Faiaagid

Faiaagid (vanakreeka keeles Φαίακες, Phaíakes) olid Homerose "Odüsseias" kirjeldatud muinasjutuliselt õnnelik rahvas, kes elas Scheria saarel, kuhu Odysseus sattus oma rännakute lõpus. Nende kuningas oli Alkinoos, kelle tütar Nausikaa õpetas Odysseusele, kuidas faiaakide linna tulla. Odysseus jutustab Alkinoosele oma rännakutest ning faiaagid viivad ta lõpuks oma laeval Ithakale.
Jean-Claude Duvalier

Jean-Claude Duvalier (hüüdnimega Bébé Doc; 3. juuli 1951 Port-au-Prince – 4. oktoober 2014) oli Haiti poliitik, Haiti president aastatel 1971–1986, kuni rahvaülestõus ta võimult kukutas.
Pärast 25 aasta pikkust eksiili Prantsusmaal naasis ta 2011. aastal kodumaale.
Tema isa François Duvalier (hüüdnimega Papa Doc) oli Haiti valitseja aastatel 1957–1971 (surmani).
Rubina looduskaitseala

Rubina looduskaitseala on looduskaitseala Viljandi ja Valga maakonnas. Kaitseala pindala on 2108 ha.
Kaitseala moodustati, et kaitsta kaitsealuste linnuliikide elupaikasid, rändlindude peatuspaikasid, omapäraseid raba- (sh Rubina soo) ja metsamaastikke ning Veisjärve.
Friedrich Alexander Emil von Hoyningen-Huene

Friedrich Alexander Emil von Hoyningen-Huene (22. november 1841 (ukj) Kuressaare – 26. mai 1917 (ukj) Petrograd) oli Venemaa tõeline salanõunik (1908), Riiginõukogu liige.
Ta oli Püha Aleksander Nevski ordeni kavaler.
Tarvastu kirikumõis

Tarvastu kirikumõis (saksa keeles Pastorat Tarwast) oli kirikumõis Tarvastu kihelkonnas Viljandimaal. Nüüdisajal jääb mõis Viljandi maakonda Viljandi valda.