google/wiki40b huggingface dataset:
Eesti (On My Mind)

"Eesti (on My Mind)" on Juice Leskise kirjutatud laul aastast 1983. Lugu avaldati ansambli Juice Leskinen Grand Slam albumil "Boogieteorian alkeet peruskoulun ala-astetta varten, lyhyt oppimäärä". Laulu andis plaadifirma Johanna Kustannus välja ka singlina, singli B-poolel oli laul "Kun rumba loppuu". Heliplaadil oleva versiooni esitajad on Juice Leskinen (laul), Anssi Tikanmäki (lõõtspill ja taustalaul), Ila Loueranta (akustline kitarr ja taustalaul), Puntti Valtonen (elektrikitarr ja taustalaul), Antti Tammilehto (basskitarr ja taustalaul), Vesa Sytelä (löökriistad ja taustalaul), Toni Lähteenmäki (taustalaul), Mika Sundqvist (taustalaul) ja Nalle Lehtonen (trompet).
Juice Leskinen polnud laulu kirjutamise ajaks veel kordagi Eestis käinud, aga lugu sai populaarseks ka teisel pool lahte. Ivar Vigla ja ansambel Vahe tegid laulust kaks väga erinevate sõnadega versiooni "Eesti, Eesti, külamehe Eesti" ja "Soome (Eesti on My Mind)". Oma versiooni on loost teinud ka J.M.K.E.. Teatri NO99 etendusel "Ühtne Eesti suurkogu" esitas seda veelgi muudetud tekstiga Lenna Kuurmaa.
Kuklane

Kuklane (Formica) on peamisi sipelgate perekondi. Perekond kuulub sugukonda sipelglased.
Perekonnas on kirjeldatud ligi 300 liiki.
Erving Goffman

Elukäik ja töö

Goffmann sündis Kanadas Alberta provintsis Mannville'i külas Max Goffmani ja Anne Goffmani (sündinud Averbach) pojana. Vanemad olid Ukraina juudi päritolu. Erving veetis suurema osa lapsepõlvest Manitoba provintsis Dauphini linnas.
Aastal 1939 asus Goffman õppima Manitoba Ülikooli, valides peaaineks keemia. Ta katkestas õpingud ning asus elama Ottawasse, kus ta töötas filmi alal.
Aastal 1945 sai Goffman Toronto Ülikoolis bakalaureusekraadi sotsioloogias ja antropoloogias. Seejärel õppis ta Chicago Ülikoolis, kust ta sai 1949. aastal sotsioloogias magistrikraadi ja 1953. aastal doktorikraadi. 
Chicago Ülikoolis õppimise ajal tegi ta detsembrist 1949 maini 1951 etnograafilist uurimistööd Shetlandi saarte hulka kuuluval Unsti saarel; see andis inspiratsiooni tema esimeseks ja olulisimaks raamatuks "The Presentation of Self in Everyday Life".
Pärast doktorikraadi saamist töötas ta Marylandi osariigis Bethesdas uurimisasutuses National Institute for Mental Health, kus tehtud vaatlused on aluseks tema raamatule "Asylums: Essays on the Social Situation of Mental Patients and Other Inmates".
Aastatel 1957–1968 oli Goffman professor California Ülikoolis Berkeleys ning seejärel kuni surmani 1982. aastal Pennsylvania Ülikoolis.

Looming

Goffmani sotsioloogia-alased vaateid mõjutasid tugevasti George Herbert Meadi ja Herbert Blumeri teooriad. Chicago Ülikoolis puutus Goffman kokku sotsioloogide Everett Hughesi, Gregory Adamsi ja Edward Shilsi ning sotsiaalantropoloog William Lloyd Warneriga.
Uurides näost näkku suhtlust (mikrosotsioloogia), töötas ta välja kontseptsioone, mis on mõjutanud teisi teadlasi. Näiteks on ta mõjutanud vestlusanalüüsi aluspanijat Harvey Sacksi ja seeläbi kogu seda uurimismeetodit.
Goffman uuris väikesi, pidevalt vahetus kontaktis olevaid inimrühmi, sealhulgas norme nendes. Ta keskendus suhtluse üksikasjadele, mis esmapilgul võivad tunduda ebaolulised, ent tegelikult struktureerivad käitumist ja selle norme. Ta uuris näiteks selliseid žeste nagu käepigistused ja käe õlale panemine ning näoilme muutumist vestluse käigus.
Ehkki vahetu suhtlus on kultuuriti erinev, iseloomustavad Goffmani järgi näiteks üldised ennustatavad viisid, kuidas tervitatakse ja hüvasti jäetakse. Nii muudab sotsiaalne suhtlus maailma ennustatavaks. Goffmani järgi on vahetu suhtlus rituaal selles mõttes, et suhtlemise kord (interaction order) on sotsiaalne kord. Kui lõhutakse suhtlemise korda, siis lõhutakse ühiskonna korrastatust. Goffmani järgi annab suhtlus inimesele sotsiaalse kuuluvustunde ehk kuuluvuse inimkonda.

Teosed

Goffmani oluliste tööde seas on "The Presentation of Self in Everyday Life" (1956/1959), "Asylums" (1961), "Stigma" (1963), "Interaction Ritual" (1967), "Frame Analysis" (1974) ja "Forms of Talk" (1981).
Generatiivse Grammatika Grupp

Generatiivse Grammatika Grupp (GGG) oli Huno Rätsepa ja tema tudengite keeleteaduslik seminar, mis tegutses Tartus aastail 1965–1972. Grupis tegeldi keeleteooria, strukturaalse lingvistika ja generatiivse grammatikaga. GGG tegeles keeleteooria, strukturaalse lingvistika ja generatiivse grammatikaga. GGG pani aluse muutusele Eesti keeleteaduses, sealhulgas eesti keele uurimises.

Liikmed

Grupi liikmete hulgas on palju praegusi mõjukaid teadlasi, professoreid, akadeemikuid. Üheksa GGG liiget on autasustatud riikliku preemiaga, näiteks teaduspreemia või Wiedemanni keeleauhinnaga. GGG töös osalesid keeleteadlased Mati Erelt, Mati Hint, Priit Järve, Jaan Kaplinski, Reet Kasik, Mare Koit, Arvo Krikmann, Asta Kuha, Ivar Kull,Andres Langemets, Helle Metslang, Reedik Palm, Maie Raitar, Mart Remmel, Huno Rätsep, Helle Saluveer, Ellen Uuspõld, Jüri Valge, Tiit-Rein Viitso, Ülle Viks ja Haldur Õim.

Tegevus

Aastal 1967 korraldas GGG üleliidulise konverentsi Tartus, kus osales ka palju semiootikuid ja matemaatikuid.
Eesti keele kateedri toimetistena avaldati 10 köidet artiklikogumikke "Keel ja struktuur" ja seitsmest köitest koosnev mahukate uurimuste sari "Keele modelleerimise probleeme" (1966–1975). Aastatel 1969–1972 toimusid teadusseminarid, kus iga töörühma liige pidas ettekande aasta jooksul saadud uurimistulemustest. Ettekannetest avaldati ingliskeelseid artikleid ka väljaspool Eestit ilmunud ajakirjades ja kogumikes.
Fomalhaut b

Fomalhaut b (ka Dagon ja HD 216956 b) on teaduslikult kinnitatud ja otsekujutisega Päikesesüsteemi-väline objekt, tõenäoliselt planeet, mis tiirleb A-tüüpi põhijada tähe Fomalhauti ümber ligikaudu 25 valgusaasta kaugusel Päikesest Lõunakala tähtkujus (Piscis Austrinus).
Selle avastamisest teatati 2008. aastal, avastus leidis kinnitust 2012. aastal piltidega, mille tegi Hubble'i kosmoseteleskoobi Advanced Camera for Surveys (ACS). 2013. aasta jaanuaris avaldatud arvutuste kohaselt on sel 2000-aastane tugevalt elliptiline orbiit, mille periastron on 7,4 miljardit km (~50 aü) ja apastron umbes 44 miljardit km (u 300 aü). 25. mai 2013 seisuga oli Fomalhaut b oma tähest 110 aü kaugusel.
Vukan Vuchic

Vukan R. Vuchic, serbiapäraselt Vukan Vučić, (serbia kirillitsas Вукан Вучић; sündinud 14. jaanuaril 1935 Belgradis Jugoslaavia Kuningriigis) on serbia päritolu Ameerika Ühendriikide transpordiplaneerimise ekspert ja urbanist.
Ta on 2010. aastast Pennsylvania Ülikooli transpordisüsteemide ning linna- ja regionaalplaneerimise emeriitprofessor. Tema uurimistöö on keskendunud linnatranspordi süsteemidele ja planeerimisele, samuti linnatranspordi poliitikale.
Vuchic on konsulteerinud USA transpordiministeeriumi, Belgradi, Pekingi, Lima, Napoli,  Philadelphia, Rooma ja Singapuri linnavõime, samuti suuri transiidiagentuure nagu Bay Area Rapid Transit (San Franciscos), Washington Metropolitan Area Transit Authority, New York City Transit Authority, Southeastern Pennsylvania Transportation Authority, Toronto Transit Commission ja Moskovski Metropoliten.
Ta on pidanud loengud enam kui 150 ülikoolis üle maailma. Tema raamatuid on tõlgitud jaapani, serbia, vene, hiina ja türgi keelde
Vuchic on Friedrich Lehneri medali esimene laureaat.

Haridustee ja töökäik

Vukan Vučić lõpetas 1960. aastal Belgradi Ülikooli inseneridiplomiga. 1961. aastal emigreerus ta USA-sse.
Vuchic sai 1965. aastal California Ülikoolist Berkeleys magistrikraadi (M.Eng.) ja 1966. aastal doktorikraadi (Ph.D.). 1967. aastal sai ta Pennsylvania Ülikooli abiprofessoriks ja organiseeris seal transpordisüsteemide (Transportation Systems Engineering) õppeprogrammi. Aastatel 1970–1975 oli ta kaasprofessor. 1975. aastal sai ta täisprofessoriks ja 1990. aastal tiitli UPS Foundation Professor of Transportation. 2002. aastast oli ta ühtlasi linna- ja regionaalse planeerimise professor.
Ta on töötanud mitmes ülikoolis külalisprofessorina, sealhulgas alma materis Belgradi Ülikoolis (1970) ja Müncheni ülikoolis (1990).
Vuchic emeriteerus 2010. aastal. Ta kuulub Pennsylvania Ülikooli allüksuse School of Engineering elektro- ja süsteemitehnika (Electrical and Systems Engineering) osakonda.

Isiklikku

Vuchic sai USA kodakondsuse 1968. aastal.
Ta on muusikahuviline. Spordihuvilisena on ta harrastanud mägironimist, ujumist ja lauatennist. Ta valdab hästi serbia-horvaadi, inglise ja saksa keelt. Enam-vähem rahuldavalt suhtleb ta vene, prantsuse ja hispaania keeles.
Doktorikraadi on saanud ka Vuchici abikaasa Radmila Vuchic ja üks neljast lapsest (Boris).
Decode

Decode on Eesti ansambel. Ansambel asutati 2008 Keilas.
Selli kool

Ajalugu

Selli vanas koolimajas tegutses kool enne teist maailmasõda, seal õppisid õpilased ümbruskonna (sh. Virumaa ja Järvamaa) küladest. 1930. aastal suunati Linda Raus Vägevale Selli kooli õpetajaks. Seal oli ta tervelt 21 aastat (kuni kulakuks tunnistamiseni), juhendades ka näiteringi, rahvatantsijaid, vokaalsoliste ja orkestrit. Sel ajal oli Selli 6-klassiline kool juba kahekorruselises puithoones, kus oli lavaga saal.
1971/72 kasvas Äksi lähedal paiknenud Kukulinna Eriinternaatkooli õpilaste arv 122-ni. Rajooni juhtivad organid leidsid väljapääsu endise Selli kooli maja näol, mis oli seisnud tühjana juba 5 aastat. 1977/78. õppeaastal valmis Sellil uus koolimaja, mille maksumus oli 270 532 rubla. Selli uus koolimaja valmis Ants Orgulase haridusjuhiks oleku aastatel. Esimesel poolaastal kolis kogu Kukulinna Eriinternaatkool Äksi lähedalt Vägeva lähedale Sellile, kus sai nimeks Vägeva Eriinternaatkool. Vana Selli kooli hoone jäi õpilaste internaadiks. Vägeva Eriinternaatkool asus "eikellegi maal", majandusküsimustele lisandus kaadri nappus. Uus koolimaja lagunes, sest ei suudetud maja katust vettpidavaks teha. Ehitusvigu ilmnes juba alguses: projektis ei arvestatud kohaliku ilmastikuga (vt. Külmasammas Piibe maantee ääres Jõgeval mõõdetud Eesti külmarekorditega). 1997/1998 jäi Vägeva EIK viimaseks õppeaastaks.
Vägeva (õpiraskustega laste) kooli internaadis 1996. aasta veebruaris toimunud tulekahju tagajärjel põles ära ning söestus ligikaudu 4 m krohvialust palkseina ning osa vahelage. Kahju hinnati 10 000 kroonile. Jõgeva Maavalitsus analüüsis Vägeval asuva kooli hoonekompleksi kapitaalremondi ja Siimustis paikneva poolelioleva koolihoone valmisehitamise otstarbekust ning otsustas viia Vägeva kooli üle Siimustisse.

Loodus

Endise Selli koolimaja juures asunud biotiigi olid koprad ühendanud jõega, uuristades tiiki ja jõge ühendava käigu. Et kobraste kahjustusi edaspidi vältida, paigaldati biotiigi lähedusse jõe kaldale metallvõrk.
Terje Raudsepp

Terje Raudsepp (sündinud 18. septembril 1959 Tallinnas) on eesti päritolu Ameerika Ühendriikide bioloog (tsütoloog-molekulaargeneetik).

Elulugu

Terje Raudsepp on sõjaväelase ja filoloogi tütar ning Maaris Raudsepa õde.
Lõpetas 1977 Tallinna 21. Keskkooli ja 1982 TÜ bioloogiaosakonna; Ph.D. (1999, Rootsi Põllumajandusülikool Uppsalas), väitekiri "Comparative Genome Analysis in the Horse". Oli 1982–94 Eesti NSV Teaduste Akadeemia Eksperimentaalbioloogia Instituudis insener ja vanemteadur, 1994–95 Eesti NSV Teaduste Akadeemia Keemilise ja Bioloogilise Füüsika Instituudis teadur, 1995–99 Rootsi Instituudi stipendiaat ja doktorant Rootsi Põllumajandusülikooli loomageneetika osakonnas, 1999–2001 NorFA (Nordic Academy for Advanced Study) stipendiaat ja uurijaprofessor Taani Kuningliku Põllumajandusülikooli loomageneetika osakonnas. Aastast 2001 töötanud USA-s Texase A&M ülikoolis College Station'is teadurina, aastast 2005 professor ja uurimisgrupi juhataja.

Teadustöö

Uurimisvaldkonnad: erinevate looma- ja linnuliikide kromosoomid, karüotüübid; kromosoomide arvu ja struktuuri muutused ning nendega kaasnevad haigused ja arenguhäired; koduloomade, eelkõige hobuse, veise, sea ja kana geenide kaardistamine kromosoomidel; erinevate imetajaliikide geenikaartide ja kromosoomide võrdlemine, imetajate kromosoomide molekulaarrevolutsioon – nn imetajate ürgkromosoomide otsing, hobuse genoomikaardi koostamine. Üle 60 teadustrükise.
Välja-safiirlind

Taksonoomia

Selle liigi kirjeldas teaduslikult Itaalia ornitoloog Giovanni Antonio Scopoli 1786. aastal, pidades teda üheks jäälinnuliigiks ja andes tema teaduslikuks nimeks Alcedo albiventris. Jäälindlaste sugukonnas jäälinnu perekonnast eraldi safiirlinnu perekonna kirjeldas 1821. aastal Inglismaa ornitoloog William John Swainson, pärast mida sai välja-safiirilinnu teaduslikuks nimeks Halcyon albiventris.

Kirjeldus

Välja-safiirlinnu keha on umbes 22 cm pikk. Emaslinnud kaaluvad 54–58 ja isaslinnud 48–53 grammi. Neil on pruun, tumedate vöötidega pea. Silmad on tumepruunid ning nokk punane, tumepruuni otsaga. Lõuaalune on valge, rind kollakaspruun ja mõne tumeda vöödiga ning kõht tuhmkollane. Tiibade kattesuled on üldiselt pruunikasmustad ja lennusuled türkiissinised. Sabaosa on asuursinine ja jalad karmiinpunased.
Emaslinnud erinevad isastest tumepruuni ülaosa ja vöödlisema kõhualuse poolest. Noorlinnud erinevad täiskasvanutest tuhmima sulestiku ja valge kõhualusega. Alamliigid erinevad oma sulestiku värvitoonidelt ja vöötide mustrilt.

Levila

Liik elutseb Sahara-taguses Aafrikas, täpsemalt Gabonis, Kongo Vabariigis, Kongo Demokraatlikus Vabariigis, Angolas, Keenias, Tansaanias, Sambias, Somaalias, Mosambiigis, Malawil, Zimbabwes, Botswanas, Namiibias, Lõuna-Aafrika Vabariigis ja Svaasimaal.
Välja-safiirilinnud eelistavad elupaikadena tihedaid metsi ja metsaääri, puudega rohtlaid, tihnikuid ja põõsastikke, aga ka istandusi, kultuurmaid, harvemini parke ja suuri aedu.
Liik on üldiselt paikne, kuid mõnes piirkonnas võivad populatsioonid sõltuvalt aastaajast elukohti vahetada.

Toitumine

Nad toituvad enamasti putukatest, näiteks ritsikatest, rohu- ja kõrbetirtsudest, kuid samuti roomajatest (gekod, kameeleonlased), selgrootutest (ämblikulaadsed), närilistest ja väikestest lindudest. Harva toituvad nad ka kaladest.

Pesitsemine

Välja-safiirlindude pesitsusaeg on tavaliselt septembrist detsembrini. Pesitsemiseks kaevavad emas- ja isaslind koos umbes 1 meetri pikkuse uru, mille lõpus on 25–30 cm lai pesatunnel. Urg kaevatakse enamasti jäärakusse. Kurnas on 2–5 muna ja haudumisperiood kestab 14 päeva. Poegade toitmisega tegeleb peamiselt emaslind.

Seisund

Rahvusvahelise Looduskaitseliidu punase nimistu järgi on liik soodsas seisundis.
Eesti Partisaniliikumise Staap

Eesti Partisaniliikumise Staap (vene Эстонский штаб партизанского движения) oli Teise maailmasõja ajal Saksamaa hõivatud Eesti alal Nõukogude partisaniliikumist korraldanud organ.
Staap asus aastatel 1942-1943 Moskvas ja 1944 Leningradis, Võrus ja Tallinnas.
Staabi ülem oli EK(b)P KK sekretär Nikolai Karotamm.
Okaloosa maakond

Ajalugu

Okaloosa maakond moodustati 3. juunil 1905 Santa Rosa maakonna osast. Maakond sai nime tšoktokeelsetest sõnadest oka (vesi) ja lusa (must).
Romeo, Julia ja pimedus (film)

Süžee

Filmi tegevus leiab aset Prahas 1942. aastal. Praha kesklinnas elav juudi rahvusest Würmide perekond asub teele raudteejaama poole, et sõita laagrisse, kuhu nad on määratud. Varsti pärast nende lahkumist saabub kohale nende perekonnatuttav juudi tüdruk Hanka, kes on laagrisse transportimisest kõrvale hoidnud ning tal ei ole kuhugi minna. Würmide naaber abiturient Pavel teeb Hankale ettepaneku varjata end nende perekonna kasutuses olevates pööningukorruse ruumides. Mõnevõrra kõheldes Hanka nõustub. Paar päeva hiljem sooritatakse atentaat riigiprotektor Reinhard Heydrichile ning registreerimata isikute varjamine muudetakse surmanuhtlusega karistatavaks. Olukord muutub tõsiselt ohtlikuks. Lisaks sellele peab Pavel käima maal Hankale vahetuskaubanduse korras toiduaineid hankimas. See tekitab aga Paveli emal kahtlusi ning ta saab aru, et midagi kahtlast on teoksil. Vähehaaval saavad ka teised majaelanikud sellest aimu, et pööningukorrusel kedagi varjatakse. Siis aga avastavad sakslased lähedal asuvas kirikus Heydrichi tapjad. Sakslased hakkavad maju läbi otsima. Naabrinaine ja Paveli ema keelitavad Hankat lahkuma, et see kogu majarahvale hukatust kaela ei tooks. Pavel veenab aga Hankat jääma. Hanka tormab tänavale ja hukkub automaaditules.
Puhja valla lipp

Puhja valla lipp on endise Eesti haldusüksuse Puhja valla lipp.
Lipp kinnitati 29. septembril 1998.

Lipu kirjeldus

Puhja valla lipp on ruudukujuline vapilipp. Kangas on jagatud vertikaalselt kaheks võrdseks väljaks, vardapoolne väli on roheline ning lehvipoolne sinine. Kahte välja jagava joone alumisest servast tõuseb valge hundinui, mille kaks lehte paiknevad kanga alumisel poolel kaksiksarika kujuliselt. Kummagi välja ülaservas on üks hõbedane tähtrist.
Roheline värv sümboliseerib maad ja taimestikku, kui ka tasakaalukust, lootust ja arengut. Sinine värv tähistab rahu, usku ja tõde ning viitab Puhja valla veerohkusele. Valge märgib valgust, elu, puhtust. Puhja valla lipuvärvid viitavad ka Tartumaa vapile ja Liivimaa lipule. Hundinui on puhja soomaastikule väga tüüpiline taim. Tähtristid sümboliseerivad aga vaimuvalgust ja sihikindlust.
Lipu normaalmõõdud on 105×105 cm.
Jason Bateman

Jason Bateman (sündinud 14. jaanuaril 1969 New Yorgi osariigis) on USA filminäitleja.
Daugava lade

Daugava lade on ülemdevoni ladestiku  regionaalne lade. Üleilmses standardis vastab sellele Frasnes'i lade, litostratigraafiliselt vastab sellele umbkaudu Daugava kihistu. Lademe vanus on 359...354 miljonit aastat.
Eestis on ladet leitud vaid Kagu-Eesti Parmu puuraugust. Sealseks kivimiks on lubjakivi, mis sisaldab argilliiti.
Lade avaneb Lätis 1–5 kilomeetri laiuse ribana, Läti ida- ja keskosas on avamusala aga kuni 45 kilomeetrit lai. Lademel on laiem avamusala veel Jaunjelgava ja Biržai vahel, kus see avaneb 20–25 kilomeetri laiuse ribana. Lade paljandub näiteks Daugava, Aiviekste, Ogre, Mēmele, Abava ja Venta kallastel.
Lademe kivimitest moodustab põhiosa dolomiit, esineb ka domeriiti, kipsi, savi ja lubjakivi.
Seljanka

Seljanka (vene keeles солянка, 19. sajandi lõpus ja 20. sajandi algul kasutati kirjapilti селянка) on paks liha-, kala- või seenesupp, mis on tugevasti vürtsitatud ning kuhu võib olla lisatud näiteks sibulat, hapukurki, tomatipüreed. 
Seljanka on vene rahvustoit.
Mustjala vald (1939)

Mustjala vald oli vald Saaremaal aastail 1939–1950.
Vald kuulus Riigivolikogu 41. valimisringkonda, kust valiti August Mälk.
Vald kuulus Kihelkonna põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda.
Esimene vallavanem oli Eduard Rander, kes oli ametis kuni 31. maini 1939. Alates 1. juunist 1939 oli vallavanem Priidu Tammart.
13. septembril 1945 moodustati valla koosseisus Mustjala külanõukogu, Pidula külanõukogu ja Võhma külanõukogu.

Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776)

9. Mustjala vald – maa-alaga, mis moodustub: a) senise Mustjala valla maa-alast, välja arvatud Järise küla Otti talu maa-ala; b) senise Kihelkonna valla Kuusiku ja Kõõru külade ning Kõnnu ja osa Pidula asunduste maa-aladest.
Tekstitöötlus

Tekstitöötlus (ingliskeelne termin word processing) on andmetöötluse operatsioonid tekstiga, näiteks teksti sisestus, redigeerimine, sorteerimine, liitmine, otsing, salvestus, kuvamine või printimine.
(Digitaal)dokument tekstitöötluse mõistes on nimega struktureeritud tekstiüksus, mis võib sisaldada pilte ning mida saab eraldi üksusena salvestada, redigeerida, otsida ja süsteemide või kasutajate vahel vahetada. Digitaaldokumendid salvestatakse andmekandjatele failidena, mis vastavad teatud failivormingule, näiteks OpenDocumenti või PDF-failivormingule.
Juhtkiri

Juhtkiri on ajalehes või ajakirjas harilikult esiküljel avaldatud artikkel, mis käsitleb mingit aktuaalset teemat.
Atla jõe kaldaastang

Atla jõe kaldaastang (ka: Pirgu jõe kaldaastang või Pirgu Möldri paljand) on Atla jõe kaldal olev astang ja ühtlasi paljand; halduslikult Rapla maakonnas Rapla vallas Pirgu ja Seli asula vahel. Paljand on arvele võetud ürglooduse objektina. See on Pirgu lademe stratotüübiks.
Varem paljandusid astangus Pirgu lademe kivimid kolme meetri ulatuses. Tänapäeval on paljand peaaegu täielikult kinni kasvanud ja paas paljandub vaid 30 cm ulatuses.
Fahrenheit 9/11

Fahrenheit 9/11 on 2004. aastat pärinev filmitegija Michael Moore'i dokumentaalfilm. Film kritiseerib president George W. Bushi ametiaega, terrorismivastast sõda ning selle kajastamist Ameerika Ühendriikide meedias.

Kriitika

2004. aasta juunis kritiseeris Ühendkuningriigi ajakirjanik Christopher Hitchens filmi faktiliste ebatäpsuste ja propaganda meetodite kasutamise pärast.
Vaŭkavysk

Ajalugu

Arheoloogilistel väljakaevamistel kolmel linna piiridesse jääval linnamäel on leitud, et linn oli asustatud juba X sajandil. Linna on esimest korda mainitud aastal 1005. Aastail 1224 ja 1241 rüüstasid linna Batu-khaani väed. Aastaks 1252 oli linnast saanud kindlustatud asula, mis oli kohaliku iseseisva vürstkonna keskuseks. Aastal 1258 vallutasid selle Galiitsia vürstid.
XIII sajandi lõpus hõivas selle ala Leedu suurvürstiriik, asula oli üheks Kęstutise, seejärel aga Vytautase residentsiks. XIV sajandil ehitati linna juurde ka kindlus, mis püsis kuni XVII sajandini. Linnast sai maakonnakeskus, mida aastal 1410 ründasid Saksa ordu rüütlid Ulrich von Jungingeni juhtimisel. Samal aastal osales kohalik lipkond aga Grünwaldi lahingus. Aastal 1430 ehitas Vytautas Vaŭkavyskisse katoliku kiriku.
Aastal 1503 andis kuningas Aleksander asulale linnaõigused. Aastast 1507 sai linnast Navahradaki vojevoodkonda kuuluva samanimelise maakonna keskus.
Uputuse ajal rüüstasid linna kahel korral, aastail 1655 ja 1662, Vene väed. Aastal 1792 hõivasid linna mõneks ajaks Tadeusz Kościuszko juhitud Poola vabadusvõitlejate väed.
Alates kolmandast Poola jagamisest aastal 1795 oli Vaŭkavysk Venemaa koosseisus. Kui algas 1812. aasta isamaasõda, asus linnas Pjotr Bagrationi staap. Neil aegadel tegutses linnas neli kangast valmistavat manufaktuuri. Aastal 1885 avati linnas raudteejaam liinil Baranavičy–Bialystok. Aastal 1907 lisandus veel raudteeliine ja linnast sai raudteede sõlmpunkt.
Pärast Esimest maailmasõda kuulus Vaŭkavysk Poola koosseisu, 1939. aastast Nõukogude Liitu. Aastal 1940 sai asulast alev. Teise maailmasõja ajal tapeti Saksa võimude all olevas linnas ligi 29 000 inimest, nende seas ligikaudu 20 000 linnas asunud sõjavangilaagris olnud vangi ja 4146 Vaŭkavyski getos olnud juuti.
Saksa DV Teaduste Akadeemia

Saksa DV Teaduste Akadeemia (saksa keeles Akademie der Wissenschaften der DDR) oli Saksa Demokraatliku Vabariigi riiklik teadusakadeemia.
Teise maailmasõja järel Nõukogude okupatsioonitsoonis moodustatud Saksa Demokraatliku Vabariigis asutati 1. juunil 1946 Ida-Berliinis akadeemia algse nimega Saksa Teaduste Akadeemia Berliinis (saksa keeles Deutsche Akademie der Wissenschaften zu Berlin). Asutamine toimus dekreedi alusel, mille allkirjastas armeekindral Vassili Sokolovski, Nõukogude Sõjalise Administratsiooni Saksamaal ülem. 1972. aastal nimetati akadeemia ümber Saksa DV Teaduste Akadeemiaks. 
Saksa DV liideti Saksamaa Liitvabariigiga 1990. aasta oktoobris ja selle territooriumil moodustunud liidumaad asutasid (või taasasutasid) endi teadusakadeemia (näiteks Saksimaa Teaduste Akadeemia Leipzigis ja Berliini-Brandenburgi Teaduste Akadeemia). Saksa DV Teaduste Akadeemia saadeti laiali ja akadeemia varad anti üle selle liidumaa omandisse, kus nad paiknesid.

Liikmeskond

1980. aasta seisuga oli akadeemial 153 tegevliiget ja 76 korrespondentliiget.
V.E.R.I.

"V.E.R.I." oli telekanalil EVTV aastatel 1995–1996 ja TV3-s 1997 näidatud Eesti teleseriaal. Seriaali režissöör on Toomas Kirss.
Erich Segal

Erich Wolf Segal (16. juuni 1937 New York – 17. jaanuar 2010 London) oli Ameerika Ühendriikide kirjanik ja stsenarist.
Aastal 1958 lõpetas ta Harvardi ülikooli, 1959 sai magistrikraadi ja 1965 doktorikraadi. Õpetas klassikalist kirjandust Harvardi, Yale'i ja Princetoni ülikoolis.
Aastal 1967 kirjutas ta stsenaariumi biitlite animafilmile "Kollane allveelaev". 1970. aastal ilmus temalt raamat "Armastuse lugu". Raamatu põhjal valmis film "Love Story", mis kandideeris ühtekokku seitsmele Oscarile (teiste seas ka parima stsenaariumi ahinnale) ning võitis parima originaalmuusika auhinna (Francis Lai).
Eesti keeles on Segali teostest ilmunud "Armastuse lugu" (1972, 1992 ja 2016; tõlkija Katrin Hiedel), "Oliveri lugu" (1993; tõlkijad Erkki Sivonen ja Sirje Veski)" ning romaanid "Arstid" (2000; tõlkija Laine Hone) ja "Lend" (2001; tõlkija Laine Hone).