google/wiki40b huggingface dataset:
Deferent

Deferent on ajalooline mõiste astronoomias, mida kasutati taevakehade orbiitide kirjeldamiseks. Matemaatiliselt on see tavaline ringjoon.

Mõiste sisu

Mõnes geotsentrilises maailmasüsteemis ja ka mittegeotsentrilises maailmasüsteemis on planeetide orbiite kirjeldatud kahe ringjoone abil: esimesel ringjoonel liikus teine, harilikult väiksem ringjoon. Seda esimest ringjoont, millel liikus mitte planeet, vaid teine ring, nimetatigi deferendiks.
Arvatakse, et mõiste võttis esimesena kasutusele Apollonios Pergest. Kõige tuntum deferentide kasutaja oli Klaudios Ptolemaios. Mõistet kasutati astronoomias kuni Johannes Kepleri avastatud elliptiliste orbiitide kasutuselevõtuni.
Tatjana Nikolajeva

Tatjana Mihhailovna Nikolajeva (Татьяна Михайловна Николаева; 19. september 1933 Leningrad – 21. oktoober 2015 Moskva) oli vene keeleteadlane ja semiootik.
Ta lõpetas 1957. aastal Moskva Riikliku Ülikooli vene keele ja kirjanduse alal. Alates 1989. aastast juhatas ta Slavistika Instituudis võrdleva keeleteaduse osakonda, mille uurimisrühm on vene lingvistikas olnud pikka aega üks mõjukamaid (selles osakonnas töötasid näiteks Vjatšeslav Vsevolodovitš Ivanov ja Vladimir Toporov). Alates 2002. aastast oli ta ajakirja Voprossõ Jazõkoznanija peatoimetaja.
Ta osales Tartu-Moskva semiootikakoolkonna suvekoolides Eestis.
Brasiilia president

Brasiilia president on Brasiilia riigipea ja valitsusjuht.
Esimene president astus ametisse aastal 1889, kui kehtestati vabariik.
Brasiilia presidendiks võib kandideerida vähemalt 35-aastane isik, kes on sünnilt Brasiilia kodakondsusega, elab Brasiilias, on valimisõiguslik ning on mõne partei liige.
President valitakse enamusvalimistel neljaks aastaks. Sama inimese võib ametisse valida kahel järjestikusel korral. Kui valimiste esimeses voorus ei õnnestu ühelgi kandidaadil saada üle 50 protsendi häältest, korraldatakse kahe enam hääli saanud kandidaadi vahel teine voor.
Viimased presidendivalimised toimusid oktoobris 2014. President Dilma Rousseff valiti uueks ametiajaks. 12. mail 2016 peatati Senati otsusega tema volitused kuueks kuuks, et algatada uurimine seoses süüdistusega riigieelarvega manipuleerimises. Presidendi kohusetäitjaks sai 12. mail 2016 Michel Temer. 31. augustil 2016 Rousseff tagandati ja presidendiks sai Temer.
Kadunud viiuldaja

Sisututvustus

Komissar Kivistik uurib tuntud viiuldaja kadumist ja kodutu mehe julma mõrva.
Kärla kirik

Kärla Maarja Magdaleena kirik on kirik Saare maakonnas Kärla vallas Kärla alevikus.
Kirikut kasutab EELK Kärla Maarja-Magdaleena kogudus.
Kirik ehitati aastatel 1842–1843 keskaegse kiriku asemele. Viimane oli muutunud varisemisohtlikuks ja lammutati 1842. aastal. Keskaegne kirik oli rajatud tõenäoliselt 13. sajandi III veerandil. 1843. aastal valminud ranges klassitsistlikus stiilis kiriku arhitekt on E. Leuener. Kirikul on ühelöövine kooriruumita pikihoonega ehituskehand.
Kiriku vahetus läheduses paiknes sarnaselt Kihelkonna kirikuga kirikust eraldi asuv kellatorn – kampaniil, mis hävis aastal 1981.

Interjöör

Kirikus asub 1575. aastal surnud Saaremaa maanõuniku Otto von Buxhoevdeni mälestuseks kujundatud Buxhövdeni epitaaf.
Deluviaalsed veed

Deluviaalsed veed ehk ajutised vooluveed moodustuvad kõrgendike nõlvadel pärast suuremaid vihmasadusid ja lume sulamist.
Deluviaalsete vete moodustumine oleneb nõlva kaldenurgast ja pinnase iseloomust.
Ajutised vooluveed kannavad kõrgematelt reljeefiosadelt peenemat murendmaterjali madalamatesse reljeefiosadesse, moodustades seal deluviaalseid setteid.
Ajutised vooluveed võivad endale uuristada ka voolusängi, mis pidevalt suurenedes muutub ovraagiks.
Merbes-le-Château

Asulad

Sambre'i jõe kallastel asuvas vallas paiknevad järgmised asulad: Merbes-le-Château, Fontaine-Valmont, Labuissière ja Merbes-Sainte-Marie.
Henn Aavola

Henn Aavola (kuni 1937. aastani Leo Adler; 20. november 1909 Kooraste vald, Võrumaa – surmaaeg ja -koht teadmata) oli Eesti sõjaväelane (nooremleitnant).
Oli talupidaja Koorastes Ilumäe talus. Ta teenis Kaitseliidu Võrumaa malevas, oli Kaitseliidu Kooraste kompanii pealik. 24. veebruaril 1938 autasustati teda Kotkaristi kuldristiga. Oli aktiivne liige paljudes kohalikes seltsides: Kaagjärve karskustoimkonna üks asutajaid ja juhatuse liige, Kaagjärve lugemisringi juhatuse liige, Kooraste vabatahtliku tuletõrjeühingu juhatuse liige ja Isamaaliidu Kooraste osakonna juhatuse liige.
Pärast Eesti taasokupeerimist elas ta illegaalselt. Arreteeriti 19. veebruaril 1953, oli vangistuses Komi ANSV Intalagis. Vabastati 16. augustil 1955.
Tallinna Ühine Haigekassa

Tallinna Ühine Haigekassa (ka: Ühine Haigekassa) oli aastatel 1918–1940 Tallinnas tegutsenud haigekassa.
Haigekassal oli oma polikliinik (ehitati 1939), arhitekt Elmar Lohk, kuhu viidi ka aastast 1925 tegutsev Haigekassa apteek.
Haigekassas oli 1940. aastal kindlustatud 53 600 töötajat ja nende perekonnaliiget. Haigekassas töötas 1940. aastal 69 arsti, 25 hambaarsti ja 54 rohuteadlast.
Martin Canin

Martin Canin (sündinud 1927 New Yorgis) on Ameerika Ühendriikide pianist ja muusikapedagoog.
Ta on õpetanud muu hulgas Juilliard Schoolis.
Narva Püha Antoniuse kirik

Narva Püha Antoniuse kirik oli katoliiklik kirik Narvas vanalinna lähistel aadressil Must tänav 9.
Vajadus katoliikliku kiriku järele oli tekkinud 19. sajandi teisel poolel, kui Narvasse saabus ligi tuhat kangrut Poolast Łódźi linnast. 1873. aastal said Narva linna katoliiklased enda omandusse kivimaja kabeli jaoks ja korraldasid seal jumalateenistusi, aga hoone oli liiga väike ega mahutanud kõiki soovijaid.
11. detsembril 1900 eraldas linna volikogu neile tasuta krundi Peetri eeslinnas kavandatavale Antoniuse tänavale. Raha ehituse alustamiseks said nad Kreenholmi Manufaktuuri direktorilt Julius Andrelt. Kiriku projekti autor oli Kreenholmi arhitekt Paul Alisch.
Ehitamine algas 27. juulil 1903 ja 11. novembril 1907 pühitseti kirik püha Antoniusele. See oli uusgooti stiilis punastest tellistest hoone, mille lõunaküljel asus telkkiivriga torn. Kahekooruselises tellismajas kiriku kõrval oli kool ja kirikuteenijate korterid.
Püha Antoniuse kirikul oli oma koor ja alaline organist. Selle juures tegutses ka Püha Roosipärja Elavate Rooside vennaskond. Regulaarsed teenistused toimusid 1944. aastani. Teise maailmasõja ajal oli kirik purustamata, oli hävitatud vaid selle katus. Müürid lammutati kohaliku võimu algatusel 1980. aastal.
Rooma-Katoliku Kiriku Narva Püha Antoniuse kogudus taastas oma tegevuse novembris 1993. Enne kogudusemaja tagastamist korraldati teenistusi Aleksandri koguduse väikeses kirikus. Praegu peab kogudus teenistusi Antoniuse kiriku abihoones aadressil Vabaduse tänav 16, mille teisele korrusele oli ehitatud kirikusaal.
Voldemar Kann

Voldemar Kann (30. august 1919 Nursi – 15. jaanuar 2010) oli eesti graafik ja trükkal.
Võrumaal 8-lapselises peres sündinud Voldemar Kann läks 1939. aastal aega teenima Eesti sõjaväkke, kust läks üle punaväkke ja värvati Saksa sõjaväkke. Tema sõjatee lõppes interneeritute ja sõjavangilaagrites Tšehhoslovakkias, Poolas, Saksamaal ja lõpuks Venemaal, polaarjoonest põhja pool asuvas Vorkutas.
1946. aastal pääses ta tagasi kodumaale ning asus tööle Tallinna Kunstihoones toiminud raamitöökotta. Järgmisel aastal rajati samadesse ruumidesse tänaseni tegutsev graafikakoda. Graafikakotta jäi ta tööle järgmiseks neljakümne kaheksaks aastaks, kujunedes eesti kõigi aegade kõige silmapaistvamaks ja mitmekülgsemaks graafikameistriks, uue graafilise tehnika cannprint loojaks.
Voldemaril on tütar Tuule Kann ja poeg Uku Kann. Lapselapsed Kerli ja Helen.
1996. aastal jäi Voldemar Kann pensionile ja asus elama kodutallu Võrumaal, kus oli talupidaja.
Voldemar Kanni esimene esinemine tegevkunstnikuna laiema avalikkuse ees toimus alles 1994. aastal, mil ta sai 75-aastaseks ja juubeliga seoses korraldati tema isikunäitus. See väljapanek tutvustas täiesti küpset loojat, kelle tööd üllatasid kunstijõulise veenvusega ning avasid tee esinemistele järgmistel näitustel, sealhulgas ka kahel Tallinna rahvusvahelisel graafikatriennaalil.
Ålborg

Asend

Ålborg asub Limfjordeni lõunakaldal. Limfjorden on seal jõetaoliselt kitsenenud, moodustades ühenduse avamerega. Üle Limfjordeni viivad raudtee- ja maanteesild. Mõlemad tõstetakse suuremate laevade läbisõiduks üles. Autotee läheb Limfjordeni alusest kanalist läbi. Keskmine kõrgus merepinnast on 5 m. Limfjordeni põhjakaldal asuvat Nørresundbyd loetakse Ålborgi linnapiirkonda kuuluvaks eraldi asulaks, sest Limfjordeni laius ületab 200 m.

Elanikkond

Ålborgi elanike arv on 2012. aasta seisuga 104 885, koos Nørresundbyga 126 556.

Linna nime õigekirjutus

Linna nimi enne 1948. aasta õigekirjareformi oli Aalborg. Reformiga asendati taani keele õigekirjas täheühend aa tähega å. Linnanimesid lubati selle reformiga kirjutada nii vanas kui ka uues kirjaviisis. 
Aastast 1956 hakati kõikides riigiasutustes kasutama linnanimedes å-tähte. Aastal 1984 anti hoolimata keelemeeste vastuseisust linnadele õigus valida, kuidas nad oma linna nime kirjutavad. Ålborg valis nimekuju Aalborg. Taani keelekorraldajad peavad õigeks mõlemat nimekuju.  
Kahekordne a on aalborglastele tähtis. Sealne räppar Niam on sellele pühendanud laulu "Dobbelt-a".  
Taanis on levinum nimekuju Aalborg. Eestikeelne põhinimekuju on Ålborg, kuid lubatud on kasutada ka nimekuju Aalborg.

Majandus

Ålborgis on laevaehitus-, keemiatööstus-, tsemenditööstus-, kalatööstus- ja õlletööstusettevõtted. 
Linnas on Ålborgi rahvusvaheline lennujaam, Ålborgi sadam ja Ålborgi raudteejaam.

Ajalugu

Ålborgi ajalugu ulatub tuhande aasta taha, mil viikingid 11. sajandil rajasid Limfjordeni-äärsesse piirkonda kauplemiskoha. Linnast põhja pool asuval küngas Lindholm Højel oli tollal rituaalne matusepaik. Ålborgi on esimest korda mainitud 1040. Ühelt mündilt on leitud linna tollane nimi Alabu.
Saxo Grammaticuse andmeil ummistus Limfjorden 1200. aasta paiku osaliselt liivaga, mistõttu läbi selle ei saanud enam laevaga sõita.
Aastal 1342 sai Ålborg kuningas Valdemar IV Atterdagilt linnaõigused ja hakkas kiiresti kasvama. Järjekordne kasvulaine sai alguse siis, kui linn sai 1516 soolaheeringaga kauplemise monopoli.  
Ålborg oli Jüütimaa talupoegade sõja keskmes. Linna vallutamine Johann Rantzau poolt tegi mässule lõpu.
Sajandeid ulatus Limfjorden mereni ainult läänest. Idas oli maakitsus, mistõttu laevad ei saanud idast Ålborgi sõita. 3. veebruaril 1825 murdis Limfjorden üleujutuse ajal ennast ka idas mereni välja. See suurendas märgatavalt Ålborgi kui sadamalinna tähtsust ja kiirendas linna arengut.
Aastal 1988 sai Ålborg väljapaistvate pingutuste eest Euroopa integratsiooni idee arendamisel Euroopa auhinna.
Loksa Püha Neitsi Maarja kogudus

EELK Loksa Püha Neitsi Maarja kogudus on luterlik kogudus Loksal, mis kasutab Loksa kirikut.
Kogudus kuulub Ida-Harju praostkonda.
Kogudust hooldab Kuusalu koguduse õpetaja.
Koguduse hooldajaõpetaja on Jaanus Jalakas, kogudust teenib diakon Ahti Udam, organistid Harri Roopenani ja Kai Peterson, juhatuse esimees Eivolt Genergard.
Jumalateenistused on igal pühapäeval algusega kell 11.30 Loksa kirikus.
Hirve põik

Hirve põik on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Pääsküla asumis.
Hirve põik sai nime 7. oktoobril 1952. Tänav sai nime Hirve tänava järgi.
Olukorrast riigis

Formaat

Saate pikkus on keskmiselt 55 minutit. Saade algab nädala viie tähtsama sündmuse edetabeliga. Seejärel käsitlevad saatejuhid vabas vormis keskmiselt viit-kuut lõppeva nädalaga seotud aktuaalset teemat.
Aasta viimane saade on traditsiooniliselt kahetunnine tagasivaade lõppevale aastale, kusjuures saates osaleb lisaks kahele saatejuhile ka külaline (erinevatel aastatel erinev).

Ajalugu

Saate asutasid 1995. aastal Anvar Samost ning Hannes Rumm, kes jäid ka pikka aega saadet juhtima. Saate tempo oli kiire; tollast saadet on kasutatud Eesti kodakondsuse taotlejate eesti keele eksamil eestikeelsest kõnest arusaamise kontrollimisel.
Anvar Samost teatas oma lahkumisest saate "Olukorrast riigis" saatejuhi kohalt 4. veebruaril 2014. Uueks saatejuhiks Anvar Samosti asemele asus Allar Tankler .
Püsisaatejuhtide puhkuste ja muude puudumiste korral on saatejuhte esindanud erinevad teised silmapaistvad ajakirjanikud, sh Janek Luts ja Urmet Kook.
Aastalõpusaadete külalisteks on teiste seas olnud Tiit Vähi, Mihkel Mutt (2006 ja 2007), Daniel Vaarik (2013. ja mõnel varasemal aastal).
Ghostface Killah

Ghostface Killah (pärisnimega Dennis Coles; sündinud 1. mail 1970 New Yorgis) on Ameerika räppar ja Wu-Tang Clani nimelise hiphopansambli liige.
Esinejanime võttis ta 1979. aastal ilmunud kung fu filmist "Mystery of Chessboxing". 
Killah'l on 2003. aastal sõlmitud leping Def Jam Recordsiga.
Küprose Õigeusu Kirik

Küprose Õigeusu Kirik (kreeka keeles Ορθόδοξη Εκκλησία της Κύπρου) on üks autokefaalsetest õigeusu kirkutest. Autokefaalia ehk kirikliku iseseisvuse sai Küprose Õigeusu Kirik 431. aastal.
Küprose kiriku ajalooline kanooniline territoorium on Küpros. Kiriku liturgiliseks keeleks on kreeka keel.
Kirikupea kannab Uue Justinianuse ja kogu Küprose peapiiskopi tiitlit ja tema residents asub Küprose pealinnas Nikosias. Alates 2006. aastast on Küprose kirikupeaks Krisostomus II.
Kiriku kõrgeim võimuorgan on Püha Sinod, mis koosneb eesistujast, kelleks on kirikupea, ning tegevpiiskoppidest (metropoliitidest) ja vikaarpiiskoppidest.

Ajalugu

Kristluse ajalugu Küprose aladel ulatub tagasi vähemalt I sajandisse. Pärimuse järgi pani sealsele kogudusele aluse apostel Barnabas. Sealsed kristlikud kogudused allusid algul Antiookia patriarhile. Aastal 431 sai Küprose õigeusu kogudustest aga autokefaalne  peapiiskopkond ehk Küprose Õigeusu Kirik. 
VII sajandil maabusid saarel araablased, saar vabastati neist alles aastal 965. Aastal 1191 hõivasid saare ristisõdijad, vahemikus 1489 kuni 1571 kuulus saar Veneetsiale.
Aastal 1571 hõivasid saare türklased. Sealsed kristlased said osaks türklaste milletite süsteemist, sealset õigeusu kirikut loeti aga ainsaks legaalseks kristlaste kirikuks saarel. Aastal 1660 sai kirikupeast Nikephorosest ka saare poliitiline juht, kes pidi lisaks saare elanike hinge eest hoolitsemisele vastutama ka selle eet, et maksud oleksid korralikult kogutud.
Aastal 1821 toimus ülestõus türklaste vastu, milles osalesid ka Küprose elanikud. Osmani impeerium surus ülestõusu julmalt maha, kolm Küprose piiskoppi hukati, peapiiskop poodi Nikosia keskväljakul üles. Suurem osa kloostritest suleti; osad muudeti ka mošeedeks. Antiookia patriarhaat saatis Küprose kirikule toetuseks uue juhtkonna.
Mõni aeg hiljem rentisid türklased saare Suurbritanniale. Juriidiliselt kuulus saar veel aastani 1914 türklastele, pärast seda aastat sai aga saarest inglaste koloonia. Küpros iseseisvus aastal 1960. Riigi esimeseks presidendiks sai peapiiskop Makarios.
Aastal 1974 hõivasid türklased Küprose saare põhjaosa. Sealne territoorium suleti Küprose kirikule. Okupeeritud alal keelustati õigeusu jumalateenistused, mitmed pühakojad hävitati.
Mike Hall

Mike Hall (4. juuni 1981 – 31. märts 2017) oli briti jalgrattur ja insener.
Hall hakkas mägijalgratastega sõitmist harrastama teismelisena. 2009. aastal hakkas ta osalema 24-tunnistel mägijalgratta võidusõitudel. Ta on korraldanud ultrasõitude võistlusi. 2011. aastal osales ta esimest korda ultrasõidul Tour Divide. Ta püsis esimese kümne seas ning sai põlvevigastuse, ent sellegipoolest lõpetas võistluse.

Rekordid

2012. aasta World Cycle Race'i tulemus 91 päeva ja 18 tundi ei sisalda läbimise ja lennu aegu, olgugi et Guinnessi rekordite raamat lisas need ka arvestuse hulka. Tema tulemus on praegusest jalgrattaga ümbermaailmasõidu rekordist kiirem, ent Guinness ei kinnitanud tema tulemust. 2013. aasta Tour Divide'i tulemus oli 14 päeva 11 tundi ja 55 minutit, mis on samuti praegusest jalgrattaga ümbermaailmasõidu rekordist kiirem. Tema tulemus ei läinud Guinnessi arvesse, kuna võistluse teelõiku muudeti, et vältida metsatulekahjusid. 2016. aasta Tour Divide'i tulemus oli 13 päeva 22 tundi ja 51 minutit ning selle jooksul läbis ta ametliku raja algusest lõpuni.

Film ja heategevus

Hall on osalenud dokumentaalfilmis "Inspired to Ride", kus temaga tehti intervjuu ja näidati, kuidas ta sõidab oma kodu lähistel Ühendkuningriigi South Walesi regioonis. Lisaks on ta aidanud heategevusorganisatsioonil Newborns Vietnam raha koguda. Selleks palus ta, et inimesed annetaksid organisatsioonile tema 2012. aasta World Cycle Race'i võidu puhul. 2013. ja 2015. aastal juhtis ta jalgratturite gruppi Vietnam Challenge Ride'is, mis korraldati Newborns Vietnami jaoks raha kogumiseks.

Surm

Hall suri 2017. aasta 31. märtsil umbes kella 6.20 paiku Austraalias Canberra äärelinnas Monaro kiirteel Indian Pacific Wheel Race'i võistluse ajal autoga kokkupõrke tagajärjel. Kokkupõrke ajal oli ta võistlusel teisel kohal ning pärast õnnetust võistlus peatati.

Tsitaadid

Hall rääkimas, miks ta asutas Transcontinental Race'i: "Tekkis nõudlus Race Across America laadse, ent ainult Euroopas toimuva ultrasõidu ja selle sõltumatu alternatiivi järele."
Aiandus. Mesindus

Aiandus. Mesindus oli 1989-1994 ilmunud aianduse- ja mesinduseteemaline Eesti ajakiri, mida andis välja Eesti Aianduse ja Mesinduse Keskselts. Ajakiri ilmus ebaregulaarselt.
Ajakirja esimene number ilmus sarjas Teaduse Saavutusi ja Eesrindlikke Kogemusi.
Olustvere asulakoht

Olustvere asulakoht on muistne asulakoht, mis asub Olustvere mõisa pargi idaservas.
Asulakohta uuriti aastatel 1978–1985 Ain Lavi, Valter Langi jt eestvõttel. Asulakoha kultuurkihi vanimad leiud olid 1. aastatuhande keskpaigast.
1978. aastal kaevati aednikumaja lähistelt välja kaks aardeleidu, millest esimene sisaldas hõbemünte 9.–11. sajandist ja teine ligi 7000 hõbemünti 14. sajandist.
Peeter Jürgens

Isiklikku

1980. aastate algusest alates tegeleb Peeter Jürgens kaktuste kasvatamisega. 2001. aastal oli tal neid umbes 3000. Ajendiks oli Nikonovi raamat "Kaktuste tähtkuju"
Tim Bendzko

Elukäik ja karjäär

Bednzko kasvas üles Berliini Köpenicki rajoonis. Ta käis spordigümnaasiumis ning kuulus 1. FC Union Berlini jalgpalliklubisse. Hiljem õppis ta Berliini Vaba Ülikoolis teoloogiat ning töötas auto-oksjonaatorina.
Muusikaga hakkas Bendzko esmalt tegelema kitarriõpingute käigus, oma esimesed laulud kirjutas ta 16aastaselt. Tänu talendivõistluse võimisele sai ta 2009. aasta suvel võimaluse esineda 20 000 inimesele Berliner Waldbühnel, ühes Euroopa suurimas kontserdipaigas. Seejärel pühendus ta täielikult muusikale ning sõlmis lepingu Sony Musicuga.
17. juunil 2011 ilmus Tim Bendzko debüütalbum „Wenn Worte meine Sprache wären”. Selle esimene singel „Nur noch kurz die Welt retten” oli ilmunud juba 27. mail. Nii albumit kui singlit on müüdud enam kui 300 000 eksemplari.
2011. aastal oli Tim Bendzko koos oma saateansambliga soojendusesinejaks Elton Johni kui Joe Cockeri kontserditurneel Saksamaal. 29. septembril 2011 esindas Bendzko Berliini Bundesvision Song Contest 2011-l (Saksamaa liidumaadevaheline lauluvõistlus) ning võitis konkursi oma debüütalbumi nimilooga „Wenn Worte meine Sprache wären”. Novembris 2011 võitis ta Bambi auhinna aasta uue tulija kategoorias.
2012. aastal tegi Bendzko kontserditurnee Saksamaal, Šveitsis ja Austrias.
Tiivik (sammal)

Tiivik (Fissidens) on perekond lehtsamblaid.
Perekonnas on ligikaudu 440 liiki.
Kirbu ohvrikivi

Kirbu ohvrikivi on ohvrikivi Võrumaal Karula kihelkonna Kirbu külas.
Linnudirektiiv

Linnudirektiiv (inglise keeles Birds Directive, ametliku täisnimega Council Directive 2009/147/EC on the conservation of wild birds) on üks kahest Euroopa Liidu looduskaitse direktiivist (teine on loodusdirektiiv). 
Direktiivi eesmärk on kaitsta linde tapmise ja püüdmise eest, samuti piirata nende küttimist ja nendega seotud (nt nende kehaosadega) kaubitsemist. Direktiivi eesmärkide saavutamiseks moodustatakse spetsiaalsed linnualad.
Direktiiv võeti vastu 2. aprillil 1979.
Direktiivil on viis lisa.
Alma Vaarman

Alma Vaarman (ka Alma Vaarman-Silber; 9. september 1902 Tallinn – 20. detsember 1992 Tallinn) oli eesti kommunist.
Alma Vaarman oli illegaalse Eestimaa Kommunistliku Partei liige 1922. aastast ja III EKP Illegaalse kongressi delegaat.
Alma Vaarman oli aastatel 1922–1923 Töölisühisuste Kesknõukogu ja EKP Tallinna komitee liige.
Ta vangistati illegaalse riigivastase poliitilise tegevuse eest Eestis 1923. aastal ja mõisteti riigivastase tegevuse eest viieks aastaks vangi.
1929. aastal siirdus A. Vaarman NSV Liitu, kust naasis juba Eesti NSV-sse 1946. aastal.
Teenete eest Eesti kommunistlikus liikumises nimetati ta 1957. aastal personaalpensionäriks.
Alma Vaarman suri 1992. aastal ja on maetud Rahumäe kalmistule.
Peep Sürje

Peep Sürje (19. aprill 1945 – 12. mai 2013) oli eesti insener, Tallinna Tehnikaülikooli rektor.

Haridus

Ta lõpetas 1963. aastal Tallinna 2. Keskkooli ning 1973. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi ehitusteaduskonna ehitusinsenerina autoteede erialal cum laude. 1981–1984 õppis ta aspirantuuris Moskvas Üleliidulises Teede Teadusliku Uurimise Instituudis SOJUZDORNII (Moskva), kus kaitses tehnikateaduste kandidaadi kraadi tööga "Определение толщины слоя грунта, уплотняемого пневмоколесными катками, с учетом его напряженного состояния" ("Tihendatava pinnasekihi optimaalse paksuse valik pneumorullidega tihendamisel, võttes aluseks pinnase pingeolukorra").
Ta täiendas end autoteede raalprojekteerimise kursustel Moskvas 1986, kõrgematel liiklusohutuse kursustel Belgia Teedeuuringute Keskuse juures Brüsselis 1994 ning teekonstruktsiooni projekteerimise kursustel USA Riikliku Teedeinstituudi ja Nevada Ülikooli juures Renos 1996.

Töökäik

Peep Sürje töötas 1973–1976 RPI Eesti Tööstusprojektis vaneminseneri, grupijuhi ja brigaadi juhatajana, 1976–1984 Tallinna Polütehnilise Instituudi ehitusteaduskonna autoteede kateedri assistendi, vanemõpetaja ning vanemteadurina. Perioodil 1984–1986 oli ta ENSV Autotranspordi ja Maanteede Ministeeriumi Teedeehituse Kesklaboratooriumi juhataja asetäitja, 1986–1989 ning 1991–1992 TPI (hiljem TTÜ) autoteede kateedri dotsent. 1990. aastal töötas ta VTT Soome Riikliku Tehnikauuringute Keskuse teede ja liikluse laboratooriumi vanemteadurina.
Aastail 1992–2000 oli Sürje TTÜ teetehnika õppetooli professor, aastail 2000–2005 TTÜ teadus- ja arendusprorektor. Aastatel 2005–2010 oli Sürje TTÜ rektor. Alates 1. septembrist 2010 oli Peep Sürje taas TTÜ teetehnika õppetooli professor.
Sēja piirkond

Ajalugu

Sēja vald moodustati Krimulda kihelkonda kuulunud Jaunāmuiža ja Sēja mõisade maadele. Aastal 1935 oli Sēja valla pindala 104,7 km² ja seal oli 1344 elanikku. 1945 moodustati selle aladele Sēja ja Loja külanõukogud, vald ise aga likvideeriti aastal 1949. Aastal 1954  liideti Sēja külanõukoguga likvideeritav Loja külanõukogu, aastal 1977 aga likvideeritav Pabaži külanõukogu ja osa Saulkrasti ning Vidriži külanõukogudest. Aastal 1990 moodustati külanõukogust Sēja vald, mis kuulus Riia rajooni. Sellest moodustati piirkond 2006. aastal.

Mälestised

Muinsusmälestistest on riikliku kaitse all Murjāņi muinaskalmed ja Stēderi muinaskalmed.

Loodus

Piirkond asub Rannikumadalikul, idaosa jääb Kesk-Läti madalikule. Kõrgeim koht (68,8 m) asub Loja lähistel. Suuremad jõed on Koiva jõgi, Ķīšupe jõgi ja Pēterupe jõgi. Valda jääb Pabaži järv (38,2 ha), läänepiirile ka Lilaste järv.
Looduskaitse all on Gāršlejase tamm, Gāršmuiža tamm, Murjāņi tamm, Lejasvīlētāji tammed, tamm maantee A3 ääres, Beltese tamm ja Grāvmelderi tammed. Piirkonda jääb ka arvukalt nimetuid põlispuid. Piirkonnas asub 2533 ha suurune Dzelvese-Kroņi soo hoiuala. Valla idaosa jääb osaliselt Ādaži kaitstavale maastikule, kaguosa aga Gauja rahvusparki.