google/wiki40b huggingface dataset:
Baotou

Rahvastik

2000. aasta rahvaloenduse andmeil olid linna elanikest 94,2% hiinlased, 3% mongolid, 1,6% hueid ja 1% mandžud.
Changchun

Ajalugu

Changchun oli ainult väike kaubanduskeskus Mandžuurias, kuid 1900. aastate alguses hakkas see kiiresti arenema Jaapani Lõuna-Mandžuuria raudtee ja Venemaa põhjaraudtee sõlmpunktina.
1932. aastal sai Changchunist Mandžukuo nukuvalitsuse pealinn. Teises maailmasõjas sai Changchun kõvasti kannatada. Nõukogude Liidu väed vallutasid linna 1945 ja rüüstasid selle.
Kuomintang vallutas linna 1946. aastal, kuid ei suutnud seda oma käes hoida. Hiina rahva vabastusarmeel õnnestus saada Changchun enda valdusesse viiekuulise piiramisrõnga järel. Selle tulemusel puhkes linnas näljahäda, mille tulemusel sai surma 100 000–300 000 inimest.
Changchunis on toimunud 2006. ja 2007. aastal murdmaasuusatamise maailmakarikavõistluste etapid. Seal peeti 2007. aastal VI Aasia Talimängud.
EULEX

EULEX Kosovo ehk Euroopa Liidu õigusriigi missioon Kosovos on 2008. aasta detsembris käivitunud Euroopa Liidu suurim tsiviilmissioon, mille põhieesmärk on toetada Kosovo võime õigusriigi valdkonnas, st aidata jälgides ja juhendades kaasa Kosovo politsei, justiitsvaldkonna ning tolli arengule.
EULEX on saanud toetuse kõigilt Euroopa Liidu 27 liikmesriigilt, sealhulgas nendelt, mis pole Kosovo iseseisvust tunnustanud. Missiooni juhib Yves de Kermabon.
Eesti on sellele missioonile lähetanud kuus eksperti.
Storm (Victor Crone laul)

"Storm" on laul, mis esindas Eestit 2019. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Tel Avivis Iisraelis. 
Laulu autorid on Stig Rästa, Vallo Kikas, Victor Crone ja Sebastian Lestapier, esitaja rootsi laulja Victor Crone. Lavatagused taustalauljad olid Dagmar Oja, Kaire Vilgats, Kaido Põldma, Lars Gunnar Säfsund ja helilooja Stig Rästa. Eesti Laulu finaalis toetas Cronet laval laulja ja näitleja Saara Kadak, kes Eurovisiooni lauluvõistlusel Tel Avivis ei osanud. 
Laul saavutas esimeses poolfinaalis 198 punktiga 4. koha, finaalis aga korrigeeritud andmetel 76 punktiga 20. koha, kuna seoses reeglite rikkumisega eemaldati Eestilt Valgevene antud 10 punkti ning "Storm" langes koha võrra ka edetabelis.
Nick Jonas

Isiklik elu

Nick Jonas sündis USA Texase osariigis Dallases. Tema ema oli viipekeele õpetaja ja laulja Denise Miller-Jonas ning isa laulukirjutaja ja muusik Paul Kevin Jonas seenior. Ta kasvas üles Wyckoffis New Jerseys, tema koduõpetajaks oli ta ema.
13-aastasena diagnoositi tal diabeet.
Miley Cyrus on öelnud, et ta käis Jonasega 2006. aasta juunist 2007. aasta detsembrini. Cyrus ütles, et nad olid armunud ja hakkasid käima varsti pärast nende esimest kohtumist.

Teater

Jonasi karjäär algas, kui ta avastati 6-aastaselt juuksuriärist, kus ta ema lasi endal parasjagu juukseid lõigata. 7-aastaselt hakkas ta esinema Broadwayl. Ta on näidelnud mitmes lavastuses: "Jõululugu" (2000, väike Tim Scrooge 8-aastaselt), "Annie Get Your Gun" (2001, väike Jake), "Kaunitar ja koletis" (2002, Chip) ja "Les Misérables" (2003, Gavroche). Pärast "Les Misérablesi" sulgemist esines ta "Helisevas muusikas" (Kurt) jaPaper Mill Playhouse'is. 2010. aastal mängis Jonas taas "Les Misérables'is", siis oli ta Mauriuse rollis. Ta mängis rolli kolm nädalat Queensi teatris Londonis.

Televisioon

2007. aasta 17. augustil olid Nick Jonas ja tema vennad külalisesinejad "Hannah Montana" ühes osas. Osa oli samal ajal eetris "Keskkoolimuusikal 2-ga" ja seda tutvustati Disney Channeli meelelahutussaates "Phineas and Ferb". 10,7 miljoni vaatajaga purustas osa rekordeid ja sai vaadatuimaks telesaateks.
Nick ja ta vennad olid Disney Channel Original Movie filmis "Rokilaager", kus nad mängisid bändi Connect Three. Joe oli meespeategelane ja juhtlaulja Shane Gray, Nick oli kitarrist Nate ja Kevin oli Jason, kes oli samuti kitarrist. Filmi soundtrack avaldati 17. juunil 2008. Film esilinastus 20. juunil 2008. aastal USAs Disney Channelil ja Kanadas Familys. 2009. aasta septembril esilinastus "Rokilaager 2".
Tõsieluline lühisari "Jonas Brothers: Living the Dream" esilinastus Disney Channelis 16. mail 2008. Esimene hooaeg oli eetris 2008. aastal ja kestis 16. maist 5. septembrini. Hooaeg rääkis vendade elust tuuril "When You Look Me In The Eyes Tour". Tuuri nimi oli inspireeritud bändi laulust "When You Look Me in the Eyes". Seeria teine hooaeg algas 21. märtsil 2010. Teine hooaeg rääkis bändi 2009. aasta maailmaturneest Euroopas.
Nick koos oma vendade Kevini, Joe ja Frankiega alustas oma sarja Disney Channel Original Series "JONAS". Sarjas on Jonas Brothers popmuusikabänd, kes elab normaalselt elu. Esimene hooaeg esilinastus 2. mail 2009. aastal.

Sooloesineja

2002. aastal, ajal mil ta esines "Kaunitaris ja koletises", kirjutas Nick koos oma isaga laulu "Joy to the World (A Christmas Prayer)". Taustalauljateks olid liikmed "Kaunitarist ja koletisest". Aastal 2002 laulis Nick laulu "Joy to the World (A Christmas Prayer)" albumilt "Broadway's Greatest Gifts: Carols for a Cure, Vol. 4" iga-aastasel Broadway "Equity Fights AIDS" kontserdil. 2003. aasta novembris sai INO Records kätte loo "Joy To The World (A Christmas Prayer)" demo. Plaadifirma lasi laulu raadiosse ja see sai kohe hitiks.
Läti Kunstiteater

Läti Kunstiteater (läti keeles Dailes teātris; ka Riia Kunstiteater) on draamateater Riias. Teater on asutatud 19. novembril 1920, praeguses hoones aadressil Brīvības bulvāris 75 tegutseb alates 1977. aastast.
Nõukogude korra ajal oli teatri nimi J. Rainise nim. Läti NSV Riiklik Akadeemiline Kunstiteater (J. Raiņa Latvijas PSR Valsts Akadēmiskais Dailes teātris).
Läti Kunstiteatri direktor on Andris Vītols ja peanäitejuht alates 2011. aastast Dž. Dž. Džilindžers.
Axel Munthe

Axel Munthe (31. oktoober 1857 Oskarshamn – 11. veebruar 1949 Stockholm) oli rootsi arst ja kirjanik, keda rohkem tuntakse tema autobiograafilise teose "San Michele raamatu" järgi.
Munthe abiellus oma esimese abikaasa Ultima Hornbergiga 24. novembril 1880. Hornberg oli rootslane, keda Munthe kohtas kunstiõpingute ajal Pariisis. Abielu lahutati vähem kui kümne aasta pärast. Aastal 1892 abiellus Ultima uuesti rootsi töösturi Gustaf Richteriga. Aastal 1893 sündis sellest abielust poeg. Aastal 1895 Ultima suri.
Aastal 1907 abiellus Munthe inglase Hilda Pennington-Melloriga. Neil oli kaks poega, Peter ja Malcolm Munthe. Hilda oli aristokraat, kelle perel olid Inglismaal märkimisväärsed valdused. Abielu kestis Axeli surmani 1949; Hilda ise elas 1967. aastani.
Munthe ravis Napolis katku ja oli rahva seas väga populaarne. Psühhiaatriliste haiguste ravimisel vältis Munthe arstimite väljakirjutamist patsiendile nii palju kui võimalik, kasutades selle asemel raviks hüpnoosi, muusikat ja teisi alternatiivseid vahendeid. Lootusetutes olukordades – näiteks marutõve korral, kui patsienti ootas ees ainult pideva valu ja hulluse aeg, mis vältimatult surmaga lõppes – pooldas ta eutanaasia kasutamist. Ta oli ka kaudselt seotud Louis Pasteuri uuringutega marutõvevastase vaktsiini väljatöötamisel.
Tema raamat "San Michele raamat" (1929) on tõlgitud vähemalt 45 keelde. See on üks 20. sajandi menukamaid kirjandusteoseid. Selle eri keeltes ilmunud tõlkeid saab näha Axel Munthe majamuuseumis.
Munthe kirjutas varem teisigi raamatuid, "San Michele raamat" on tema viimane teos. Tema esimesed raamatud ei saanud eriti tuntuks ja tänapäevalgi pole neid kuigivõrd välja antud.
Eestikeelsena on "San Michele raamat" välja antud 1938 ja 1940 Tallinnas, 1952 Torontos ning taas Tallinnas 1992 (kirjastus Monokkel) ja 2006 (kirjastus Penikoorem). Raamatu on eesti keelde tõlkinud Heino Meister.
Capri saarel oli Munthe ja ta kaasa headeks sõpradeks Jakob von Uexkülli pere.
Jakob Markson

Jakob Markson (7. detsember 1840 Margo talu, Mõisaküla küla, Halinga vald, Pärnumaa – 2. detsember 1930 Kabli küla, Häädemeeste vald, Pärnumaa) oli reeder ja laevakapten.

Elulugu

Jakob Markson sündis Pööravere mõisa piirkonnas talupoeg Jakob Marksoni ja tema naise Riina viienda lapsena.
Kihelkonnakoolist tolle aja kohta hea hariduse saanud ning isa kõrvalt puutööd õppinud asus Jakob veskeid ehitama.
Liikunud töö tõttu kodukohast ranniku poole, hakkas ta Kablis Mats Granti laevaehitusel puusepatööd tegema. 
1874. aastal abiellus Jakob Markson Mats Granti noorima tütre Doraga. Pärast seda sai ta ka Granti laevaäri ehitustööde korraldajaks ning sõitis ka merd metskaptenina.
Jakob Marksoni töödejuhatamise all ehitati 1890. aastast kuni I maailmasõjani 15 kolme- ja neljamastilist laeva.
Jakob Markson suri 1930. aastal 89-aastaselt.
Ándrose Moodsa Kunsti Muuseum

Ándrose Moodsa Kunsti Muuseum on kunstimuuseum Kreekas Ándrose saarel Ándrose linnas.
Muuseumi rajasid Ándrose linnast pärit reeder Vasílis P. Goulandrís ja tema abikaasa Elíza Goulandrí Vasílis Goulandrísi ja Elíza Goulandrí Fondi vahendusel.
Muuseum avati 28. juulil 1979, uus tiib avati 20. juulil 1986.
Muuseumi direktor on Kyriákos Koutsomállis, kuraator on María Koutsomálli.

Arhitektuur ja kujundus

Vanas tiivas on ekspositsioonipinda 200 m², arhitekt on Stámos Papadákis. Uues tiivas, mis asub vana tiiva vastas, on pinda 1000 m². Hoone projekteeris Chrístos Kontobounísios.
Muuseumi ümbruse ja aia kujundas Miránta Spiliotopoúlou-Vazáka, sobitades need ümbritseva arhitektuuri ja loodusega. Muuseumi ehitamisel kasutati põhiliselt marmorit ja kivi, mis on sama värvi nagu saare muud hooned. Hoone sobitamise eest ümbrusega saadi auhind konkursilt "The International Garden and Greenery Exposition" Ōsakas 1990. Lahendust tutvustati raamatus "Landscapes of the World", Process Architecture Co., Ltd, Tokyo 1990, lk 102–105.

Kollektsioon

Muuseumi rajamise ajendas see, et kohalik skulptor Michális Tómpros pärandas oma tööd kodulinnale. Rajajad annetasid ka kunstiteoseid oma kollektsioonist.
Kollektsiooni kuulub teiste seas Konstantínos Andréou, Sofía Vári, Spýros Vasiléou, Giórgos Gounarópoulose, Giánnis Gaḯtise, Giórgos Zongolópoulose, Chrístos Karási, Kóstas Koulentianósi, Giánnis Kounéllise, Mémos Makrísi, Giánnis Móralise, Giórgos Bouziánise, Giórgos Nikolaḯdise, Ginnis Pappás, Konstantínos Parthénise, Giánnis Parmakélise, Gerásimos Sklávose, Tákis, Panagiótis Tétsise, Giánnis Tsaroúchise, Kóstas Tsóklise, Alékos Fasianósi, Níkos Chatzikyriákos Gkíkase Tzon Christóforou ja Giánnis Psychopaidese töid.

Püsiekspositsioon

Vanas tiivas glüptoteegis on eksponeeritud kogu Michális Tómprose skulptuuride kollektsioon ning skulptuure Sofía Várilt, Electroselt (Mpámpis Vekrís), Giánnis Gaḯtiselt, Giórgos Georgiádiselt, Kóstas Dikéfaloselt, Giórgos Zongolópouloselt, Dimítris Kalamáraselt, Marína Karéllalt, Kóstas Koulentianósilt, Giórgos Lámproult, Natalía Melált, Giórgos Nikolaḯdiselt, Giánnis Parmakéliselt, Giánnis Papásilt, Navsiká Pástralt, Gerásimos Sklávoselt, Mariánna Strapatsákilt, Tákiselt ja Chryssalt.

Ruumijaotus

Vanas tiivas on eksponeeritud skulptor Michális Tómprose tööde kollektsioon ning teiste kreeka skulptorite töid. Uues tiivas on oktoobrist maini ajutised näitused muuseumi kogudest, juulist septembrini ajutised näitused teistest kogudest.
Töötab 5000 köitega ja lugemissaaliga raamatukogu. Andréas Nomikósi seinamaaliga saalis näidatakse filme ajutiste näituste teemadel ning ajaloost ja kunstist. Uue tiiva teisel korrusel ja vanas tiivas töötab muuseumi pood. Uue tiiva katuseaias avati suvel 2006 kohvik, kust avaneb vaade Neimpório rannale.
Gaasidünaamika

Gaasidünaamika on aerodünaamika haru, mis uurib gaasi liikumise seaduspärasusi, arvestades gaasi kokkusurutavust (tiheduse sõltuvust rõhust).
Erinevalt klassikalisest aerodünaamikast tegeleb gaasidünaamika ülesannetega, mille puhul gaasi kokkusurutavus mõjutab oluliselt gaasi käitumist. Need on eeskätt ülesanded gaasivoogude liikumise kohta kiirustel, mis on lähedased helikiirusele gaasis või ületavad selle, mistõttu tekib suur rõhulang ja lööklaine. Teiseks näiteks on need gaasikeskkonnas toimuvad protsessid, millega kaasnevad eksotermilised (põlemine, plahvatus) või endotermilised (elektrolüütiline dissotsiatsioon) keemilised reaktsioonid: gaasi keskmise molekulmassi muutumise ja energia eraldumise tõttu ei ole ideaalse gaasi mudel neil juhtudel rakendatav.

Ajalugu

Gaasidünaamika tekkis 19. sajandi teisel poolel. Selle rajajad olid Christian Doppler, Bernhard Riemann, Ernst Mach, William John Rankine ja Pierre-Henri Hugoniot.
Gaasidünaamika arenes tormiliselt 20. sajandil. Selle arendajate seas olid Sergei Tšaplõgin, Geoffrey Ingram Taylor, Leonid Sedov ja Jakov Zeldovitš.
Venda-Juhan Päi

Venda-Juhan Päi (25. mai 1924 Abja-Paluoja – 31. mai 1987 Tartu) oli eesti teatritegelane.
1945. aastal lõpetas ta Viljandi 2. Keskkooli kuldmedaliga. 1949. aastal lõpetas Tallinna Polütehnilise Instituudi majandusteaduskonna tööstusökonoomika eriala.
Pärast instituudi lõpetamist suunati ta tööle Tartu Metsakombinaati, kus ta töötas ökonomistina ja hiljem kuni surmani plaaniosakonna juhatajana.
1940. aastast tegeles isetegevusliku teatrikunstiga. Ta oli näiteringide ja deklamaatorite juhendaja TPI-s, Vabariiklikus Tartu Meditsiinilises Keskkoolis ja Tartu Tervishoiu Tööliste Klubis. Lõpetas Moskvas N. Krupskaja Rahvaloomingu Keskmaja juures näitejuhtide põhikursuse hindega väga hea. 1959. aastast kuni surmani 1987. aastal oli ta Eduard Vilde nimelise Tartu Rahvateatri peanäitejuht. Nende aastate jooksul lavastas ta rahvateatris üle 40 lavastuse.
Ta on maetud Tartu Pauluse kalmistule.
Märt Agu

Haridus

Märt Agu on õppinud Tallinna 21. Keskkoolis ja Tallinna Ühisgümnaasiumis ning lõpetanud Tallinna Pedagoogikaülikooli koreograafia erialal.

Karjäär

Ta on Tallinna Tantsuakadeemia looja ja kunstiline juht ning Märt Agu Tantsukooli kunstiline juht ja õpetaja, Tallinna Tantsuakadeemia rahvatantsurühma Uppsar kunstiline juht ja rahvatantsurühma Kuljus 7 kunstiline juht.

Isiklikku

Ta on Mait Agu poeg.
Helsingi messikeskus

Helsingi messikeskus on Soome suurim messi- ja konverentsikeskus.
Keskus asub Helsingi Pasilas, Pasila raudteejaama lähedal. Selle geograafilised koordinaadid on 60° 12′ 11″ N, 24° 56′ 9″ E.
Messikeskus avati 1975. aastal ning seda on hiljem laiendatud. Selle kogupindala on umbes 100 000 m². Keskuses on kuus näitusehalli ja 40 konverentsisaali.
Helsingi messikeskuses peetakse aastas umbes 60 messi ja näitust ning umbes 1400 konverentsi. Messikeskust külastab üle miljoni inimese aastas.
2015. aasta jäähoki maailmameistrivõistlused

2015. aasta jäähoki maailmameistrivõistlused olid 79. jäähoki maailmameistrivõistlused. Võistlused peeti Tšehhis 1.–17. mail 2015. Mängud toimusid Prahas ja Ostravas.
Maailmameistriks tuli Kanada. Hõbemedali võitis Venemaa ja pronksmedali Ameerika Ühendriigid.
Turniiri kõige väärtuslikumaks mängijaks nimetati tšehh Jaromír Jágr, kes ühtlasi teatas oma loobumisest suurest spordist.
Marie Louise Coleiro Preca

Marie Louise Coleiro Preca  (sündinud 7. detsembril 1958 Qormis) on Malta poliitik, kes oli 4. aprillist 2014 kuni 4. aprillini 2019 Malta president.

Elulugu

Coleiro Preca on lõpetanud Malta Ülikooli õigusteaduse ja humanitaarteaduste alal ning sai notari diplomi.
Õpingute ajal asus ta oma erialal tööle ning astus Tööparteisse. Ta oli algul partei rahvusliku täitevorgani liige ja abisekretär. Aastatel 1982–1991 oli ta partei peasekretär. Samal ajal oli ta sotsialistliku noorsoo rahvusliku ümarlaua liige, partei naistesektsiooni esimees, Guze Ellul Merceri Fondi asutajaliige ning partei nädalalehe  Il-Helsien toimetaja.  24. oktoobrist 1998 on ta olnud Esindajatekoja liige; ta valiti 2003, 2008 ja 2013 tagasi. Saadikuna tegeles ta sotsiaalpoliitika, turismi ja tervishoiuga, kuulus alalisse sotsiaakkomisjoni, rahvuslikku maksumoraali komisjoni ja delegatsiooni Euroopa Nõukogus.   
Ta oli ka telekommunikatsiooniettevõtte Maltacom plc (praegu GO p.l.c.) nõukogu liige.
Alates 2013. aastast kuni presidendiks saamiseni oli ta Malta perekonna- ja sotsiaalse ühtekuuluvuse minister. 
1. märtsil 2014 andis ta nõusoleku kandideerida presidendiks. Malta peaminister Joseph Muscat teatas 4. märtsil tema nimetamisest presidendikandidaadiks. 1. aprillil nimetas Esindajatekoda ta presidendiks. 4. aprillil vannutati ta ametisse. Ta vahetas välja George Abela. Ta on riigi üheksas president, seni noorim president (ametisse astudes 55-aastane) ja teine naispresident (pärast Agatha Barbarat).

Isiklikku

Coleiro Preca on abielus Edgar Precaga. Neil on tütar Angie.
Ta on katoliiklane.
Ting

Ting (vanaislandi ja islandi keeles þing, teistes skandinaavia keeltes ting) oli germaani rahvaste rahvakoosolek, millel vabad mehed otsustasid mingit piirkonda puudutavaid küsimusi, leppisid kokku seadustes ja mõistsid kohut.
Tingidel valiti ka sõjapealikke ehk väejuhte ja seadusetundjaid ehk kohtunikke, vahel isegi kuningaid.
Skandinaavlaste eelkristlikus kultuuris oli iga klann kohustatud kätte maksma oma liikme tapmise või vigastamise eest. Mõnikord viis see ulatusliku klannisõjani. Tingil oli ühiskonnas tasakaalustav roll, ta pidi vähendama klannidevahelisi vaenusi ja vältima sotsiaalseid korratusi.
Tingid ei olnud kaasaegses mõttes demokraatlikud, sest peamine roll otsuste langetamise juures oli jõukamate ja mõjukamate suguvõsade juhtidel ning teistel väljapaistvatel isikutel. Formaalselt oli igal mehel üks hääl.
Tingid olid hierarhilised. Tinge võisid korraldada ka riigist väiksemad üksused, eriti provintsid-maakonnad. Need võisid valida oma esindajad üleriigilisele tingile.
Ting oli sageli ka usutalituste ja laatade pidamise koht ning tähtis seltskondlik üritus.
Tingid toimusid tavaliselt kindlaksmääratud ajavahemike tagant kindlas kohas. Kuid üldjuhul ei olnud tingi jaoks püstitatud eraldi hoonet, see toimus vabas õhus.
Tingid kadusid keskajal, kui kuningad võtsid kogu võimu enda kätte ega vajanud seaduste vastuvõtmisel ja juurutamisel enam tingide abi, vaid olid kehtestanud selleks oma riigiaparaadi. Suhteliselt kaua korraldati tinge Gotlandil ja ülesaarelised tingid lõpetas alles see, kui Saksa ordu saare 1398 vallutas.
Tuntuimad Skandinaavia tingid. Islandi, Taani ja Norra parlamendid kannavad siiamaani nime, mis viitab kunagisele tingile: Althing, Folketing ja Storting. Rootsi parlamendi nimi on Riigipäev (Riksdag), aga maakonnanõukogud kannavad nime Landsting.
Ka Ahvenamaa, Fääri saarte, Gröönimaa ja Mani saare parlamendid kannavad nime, milles sisaldub sõna "ting": Lagting, Løgting, Landsting ja Tynwald. Saamide kolm esinduskogu, mis tegutsevad Põhja-Norras ja Põhja-Rootsis, kannavad nime Sameting. Soomerootslaste poolametliku esinduskogu nimi on Folkting.
Eesti sõnad "tingima", "tingimus", "tinglik" viitavad sõnatüve kasutusele eesti keeles ja kokkutulekute olemasolule Eestis.
Teiste rahvaste samalaadset institutsiooni nimetatakse kärajaks (Soome), veetšeks (Vana-Vene) jne. On oletatud, et veetšede tava kujunes Venemaal viikingi päritolu varjaagide mõjul.
Gotthard Johann Jäger

Gotthard Johann Jäger (ka Gotthard Johann Jaeger; 1727 Hiiumaa – 2./13. august 1792) oli Eesti vaimulik.
Ta immatrikuleeriti aastal 1747 Jena ülikooli. Ordineeriti 4./15. septembril 1756 õpetajaks.
Jäger oli aastatel 1756–1767 Anna (kutsuti 24. juunil/5. juulil 1756, introdutseeriti 6./17. oktoobril) ja Paide Püha Risti koguduse  (introdutseeriti 13./24. oktoobril) õpetaja.
Sai 30. jaanuaril/10. veebruaril 1767 Eestimaa konsistooriumi assessoriks. Samal aastal kutsuti ta Tallinna toomkoguduse abiõpetajaks, jaanuaris 1769 sai  ülemõpetajaks. Aastatel 1772–1792 oli ta (kutsuti 31. augustil/11. septembril 1772, ametisse asus 23. septembril/4. oktoobril 1772) Tallinna Oleviste koguduse ülemõpetaja ja Tallinna superintendent.
Konsistooriumi esindajana vastutas ta aastal 1773 ilmunud eestikeelse Piibli teise trüki eest. Tal oli Tallinnas rikkalik raamatukogu, mis müüdi oksjonil pärast tema surma.

Isiklikku

Jäger oli neli korda abielus. Tema esimese naise Helena Dorothea (1726–1762) isa Georg Friedrich Schultz oli Lääne-Nigula Püha Nikolause koguduse õpetaja; tema teise naise Margarethe Dorothea (1739–1784) isa Christoph Mertzig oli Järva-Madise Püha Matteuse koguduse õpetaja, abikaasa vanaisa Eberhard Reimers oli Laiuse Püha Jüri koguduse õpetaja.
Eesti Teaduste Akadeemia Toimetised

Eesti Teaduste Akadeemia Toimetised (inglise Proceedings of the Estonian Academy of Sciences) on aastast 1952 Eesti Teaduste Akadeemia ja mitme teise asutuse (nt TÜ) välja antav teadusajakiri. Ajakiri on 1991. aastast eelretsenseeritav. Aastast 1995 on ajakirja artiklid olnud enamjaolt ingliskeelsed koos eestikeelsete kokkuvõtetega.
Grenader (kirjastus)

Grenader on Tallinnas 2003. aastast tegutsev Eesti kirjastus, mille omanik on Grenader Grupp OÜ. 
Grenader toodab kolme liiki trükiseid: militaarotstarbelisi (märklehed, laskepäevikud, militaarraamatud), Eesti-teemalisi postkaarte, plakateid ja muid turismitrükised (kaubamärgi PhotoTour all) ning raamatud Eesti ajaloost, suures osas just sõjaajaloost. Kirjastuse juhataja on Aimur Kruuse.
Muuhulgas on Grenader kirjastanud ekspeaminister Mart Laari ajalooraamatuid ja kokaraamatu ning poliitiku Henn Põlluaasa raamatu „Sotsid. Interrinde teine tulemine“. 
2008. aastal pälvis rahvusvahelist tähelepanu ja kriitikat Grenaderi kirjastatud kalender Teise maailmasõja aegsete SS-i värbamisplakatitega, kus mõnelt pildilt eemaldati SS-i sümbolid.
2005. aastast on firmal Lätis tütarettevõte Astlandia SIA, mis kirjastab peamiselt kaubamärgi PhotoTour all Lätit tutvustavaid turismi- ja ajalootrükiseid.
Munajuhalehter

Munajuhalehter (ladina infundibulum tubae uterinae) on paljudel emastel selgroogsetel loomadel (sh naistel) kuse-suguelundkonda kuuluva sisesuguelundi munajuha osa. Munajuhalehter asetseb munasarja läheduses.
Munajuhalehtri areng, anatoomia, asend, arv, kuju, morfoloogia, histoloogia ja patoloogia võivad erineda nii liigiti kui ka indiviiditi.

Madudel

Madude munajuhalehter asetseb munajuhast eespool ning pikkus võib moodustada kuni 12% munajuha pikkusest. Munajuhalehtri sein on üsna õhuke ja sellel puuduvad näärmed.Munajuha lehtri funktsiooniks on ovuleerunud munaraku vastu võtmine.
Munajuhalehter areneb paramesonefroni juhast.

Naistel

Naistel algavad munajuhad munajuhalehtriga ja suubuvad munajuha emakasuistikku (ostium uterinum tubae).
Kaleph Jõulu

Kaleph Jõulu (15. november 1927 Rapla – 22. jaanuar 2014 Viljandi) oli eesti pedagoog, koolidirektor ja rahvaluulekoguja.

Raamat

Maailma 33333 rahvatarkust (põhiliselt vanasõnad) (Paide : Kuma, 2013)
Karja kirikumõis

Karja kirikumõis (saksa keeles Pastorat Karris) oli kirikumõis Karja kihelkonnas Saaremaal.
Chuch'e

Chuch'e (chosŏn'gŭl: 주체; [tɕutɕʰe]), ka kimilsungism, on Põhja-Korea ametlik valitsusdoktriin. Termin tuleb korea keelest, sõnast, mis tähendab inimese iseseisvust ja eneseteadvust. Chuch'e põhineb marksismil-leninismil ning Kim Il-sŏngi õpetustel.
Kim Il-sŏng töötas chuch'e välja 1930. aastate alguses jaapanivastase võitluse ajal. Aastal 1955 Kim kasutas terminit chuch'e esimest korda, rääkides marksismi-leninismi korea versioonist. Definitsiooni järgi kuulub tööliste revolutsioon rahvale, kes organiseerub oma suure juhi abil. Chuch'e rõhutab eriti poliitilist, sotsiaalset ja majanduslikku iseseisvust ja sõltumust. Rahvamasse näeb chuch'e subjektina, kes võib oma saatust ise vormida. Aastal 1970 võttis Kim Il-sŏngi poeg, Põhja-Korea praegune liider Kim Chŏng-il, kasutusele uue võrdpildi, rääkides rahvast kui kehast, mida riigi liider ühiskonna ajuna juhib. Partei on "närvisüsteem, mis rahvast esindades hoiab kontakti ajudega".
Chuch'e kesksed põhimõtted on 1) poliitiline iseseisvus, 2) majanduslik iseseisvus 3) sõjaline iseseisvus.
Chuch'e asendas marksismi-leninismi Põhja-Korea põhiseaduses ametliku ideoloogiana aastal 1972.
Libahunt (peakorter)

Werwolf (eesti keeles 'Libahunt') oli Adolf Hitleri peakorter Teise Maailmasõja Idarindel Ukrainas. See asus umbes 12 kilomeetri kaugusel Vinnõtsjast männimetsas.
Punkri rajamisega alustati detsembris 1941. Hitler andis oma uuele peakorterile Ukrainas nime Werwolf (Ohler, 128:2017). Pärast 6. armee riismete kapitulatsiooni Stalingradi all 1943. aastal sattus Hitler sinna 1943. aastal vaid mõneks päevaks, sest Punaarmee pealetung liikus aina kaugemale (Ohler, 139:2017). Sakslased hävitasid punkri. Jossif Stalini korraldusel otsiti see märtsis 1944 läbi, kuid dokumente ei leitud.