google/wiki40b huggingface dataset:
Katsuya Okada

Katsuya Okada (岡田 克也 Okada Katsuya; sündinud 14. juulil 1953 Yokkaichis) on Jaapani poliitik. Ta oli 16. septembrist 2009 17. septembrini 2010 Jaapani välisminister. 13. jaanuarist 26. detsembrini 2012 oli ta Jaapani asepeaminister.
Ta on pärit ühe Jaapani suurema jaeketi AEON Group asutaja Takuya Okada perest ning on hariduselt jurist. Tema vanem vend Motoya Okada on AEON Groupi president ja ühtlasi tegevdirektor. Tal on ka noorem vend ja poolõde.
Katsuya Okada on õppinud Harvardi ülikoolis. Ta lõpetas Tokio ülikooli kraadiga õigusteaduse alal ning asus tööle Jaapani väliskaubandus- ja tööstusministeeriumis.
Ta on alates 1988 Jaapani parlamendi alamkoja liige. Ta valiti sinna Liberaaldemokraatliku Partei esindajana. Seal hakkas ta tööle Takeshita fraktsioonis. Koos fraktsiooni juhtide Tsutomu Hata ja Ichirō Ozawaga astus ta 1993 Jaapani Uuenemise Parteisse. Sellele järgnes hulk eraldumisi ja liitumisi, Okada sai Shinshinto, Päikesepartei ja Minseito liikmeks, kuni 1998. aastal ühines Minseito lõpuks Jaapani Demokraatliku Parteiga.
18. mail 2004 valiti Okada Jaapani Demokraatliku Partei esimeheks. Tema ajal toimusid parlamendi ülemkoja valimised 11. juulil 2004, kus Demokraatlik Partei sai juurde 12 kohta, kuid kaotas selgelt Liberaaldemokraatlikule Parteile. Järgnesid üldvalimised 11. septembril 2005, kus Demokraatlik Partei kaotas 480-kohalises alamkojas 64 kohta ja tema esindus vähenes 177 kohalt 113-le. Demokraatlik Partei jäi parlamendis suuruselt teiseks erakonnaks, kuid Okada astus valimiskaotuse tõttu erakonna juhi kohalt tagasi.
30. augustil 2009 toimusid Jaapanis järgmised üldvalimised, kus Demokraatlikku Parteid saatis tohutu edu. Tema esindus alamkojas suurenes 193 koha võrra 308-le. Partei liider Yukio Hatoyama sai uueks peaministriks ja Okada on seejärel olnud välisminister.
Helena (Suurbritannia printsess)

Suurbritannia printsess Helena (Helena Augusta Victoria) (25. mai 1846 Buckinghami palee, London – 9. juuni 1923 London) oli kuninganna Victoria ja prints Alberti viies laps ja ühtlasi kolmas tütar.

Noorus

Helena sündis Buckinghami palees Suurbritannia kuninganna Victoria ja prints Alberti viienda lapsena ning ta sai sündides tiitli Tema Kuninglik kõrgus. Pere keskel hüüti teda Lenchen'iks. Helena ristiti 25. mail 1846 Buckinghami palee erakabelis ning ta ristivanemad olid Mecklenburgi-Strelitzi suurhertsog Friedrich Wilhelm, Orléans'i hertsoginna Helen ja Augusta, Cambridge'i hertsoginna.

Abielu

Septembris 1865, külastades Coburgi, tutvustati Helenat Schleswig-Holsteini-Sonderburg-Augustenborgi prints Christianiga ning nende kihlus kuulutati välja sama aasta detsembris. Victoria andis abiellumiseks loa vaid juhul, kui paar hakkab elama Inglismaal.
Helena ja Christian abiellusid 5. juunil 1866 Windsori lossi erakabelis. Seitse päeva enne pulmi oli Victoria andnud prints Christianile tiitli Kuninglik Kõrgus. Helena hakkas kandma tiitlit Tema Kuninglik Kõrgus Schleswig-Holsteini printsess Christian.
Paar asus elama Frogmore House'i Windsori lossi maadel ning hiljem kolisid nad Cumberland Lodge'i Windsor Great Parkis.

Kuninglikud kohustused

Helena oli Noorte Naiste Kristliku Ühingu (Young Women's Christian Association) patroon ja samuti seisis ta hea ka loomade ja laste õiguste eest (National Society of the Prevention of Cruelty to Animals and Children). Lisaks töötas ta meditsiiniõdede erialaoskuste parandamise heaks ja asutas Printsess Christiani Hooldekodu.

Esimene maailmasõda

Seoses Saksamaa-vastaste meeleoludega Esimese maailmasõja ajal nõudis rahvas, et George V kaotaks ära kõik Briti kuningapereliikmete saksa tiitlid ning muudaks ka dünastia nime. Nii kaotasid Helena ja Christian saksapärase tiitli Schleswig-Holstein-Sonderburg-Augustenburg ja neid hakati nimetama Nende Kuninglikud Kõrgused.

Elu lõpuaastad

Printsess Helena suri 9. juunil 1923 Schomberg House'is Londonis 77-aastaselt. Ta maeti oma abikaasa kõrvale Frogmore'i Kuninglikku Surnuaeda Windsor Great Parkis.
Humanitaarteadused

Humanitaarteadused on inimese kultuurilist ja ühiskondlikku tegevust käsitlevad teadused.
Eelkõige arvatakse humanitaarteaduste alla: ajalugu, teoloogia, filoloogia, kirjandusteadus, psühholoogia, semiootika, muusikateadus, teatriteadus ja kunstiteadus. Sageli peetakse humanitaarteadusteks ka mitmeid kitsamaid distsipliine nagu kultuuriantropoloogia, inimgeograafia, mütoloogia jms. 
Traditsiooniliselt käsitletakse humanitaarteadusi vastandatuna reaalteadustele ehk loodusteadustele, samas ei saaks loodusteadused ilma humanitaarse osata olemas olla, sest kogu haridus (ka reaalteaduslik) põhineb keele ja kirja olemasolul. 
Uuemal ajal on püütud humanitaarteadustest eristada sotsiaalteadusi, mis keskenduvad inimeksistentsi ühiskondlikule aspektile, samas on praktikas vahel raske tõmmata nende vahele ranget piiri.
Humanitaarteaduste hulka arvatakse mõnikord ka filosoofia, kuid filosoofia kuulumine teaduste hulka on vaieldav. 
Humanitaarteadusi rõhutavat haridust nimetatakse humanitaarhariduseks.
Seoses andmeanalüüsi laienemise ja digitaalsete vahendite kasutuselevõtuga humanitaarias on hakatud rääkima ka digihumanitaariast (inglise digital humanities). Samas on vaieldav, kas seda saab pidada eraldi valdkonnaks.

Mõiste ajalugu

Filosoofia jaotati valgustusajastul loodusfilosoofiaks ja moraalifilosoofiaks (inglise keeles natural philosophy ja moral philosophy). Selle liigituse eeskujul eristas John Stuart Mill loodusteadust ja "moraaliteadust" (moral science). "Moraaliteadusi" hakati saksa keeles nimetama Geisteswissenschaften – 'vaimuteadused'.
Wilhelm Dilthey määratles "vaimuteadused" (humanitaarteadused) neile omase meetodi – mõistmise – kaudu (mõistmise ja hermeneutika mõiste olid Friedrich Schleiermacherist saadik tulnud käibele ka väljaspool filoloogiat).
Njuutonmeeter

Njuutonmeeter on jõumomendi ühik, tähis N·m.  Njuutonmeeter võrdub jõumomendiga, mille tekitab jõud 1 njuuton jõu mõjusirgest 1 meetri kaugusel asuva punkti suhtes.
Palacký ülikool

Palacký ülikool (tšehhi keeles Univerzita Palackého v Olomouci) on ülikool Tšehhis Olomouces; ühtlasi vanuselt riigis teine (vanim on Karli ülikool). Ülikool on nimetatud Tšehhi ajaloolase ja poliitiku František Palacký järgi.
Ülikool asutati 1573.
Ülikoolis õpib üle 24 000 üliõpilase.
Temir Sarijev

Temir Sarijev (sündinud 17. juunil 1963 Tšüj oblastis) on Kõrgõzstani poliitik ja ärimees, partei Ak Šumkar juht.
Ta oli 1. maist 2015 kuni 13. aprillini 2016 Kõrgõzstani peaminister.
Lõpetas 1989. aastal Kirgiisi Riikliku Ülikooli majandusteaduskonna.
1980. aastatel töötas ekspediitori, ökonomisti ja vanemökonomistina karusnahavabrikus, komsomoli rajoonikomitee osakonnajuhatajana ja Kommunistliku partei rajoonikomitee orgosakonna instruktorina. Aastatel 1990 kuni 1991 oli ta rajooni täitevkomitee aparaadi juhataja, seejärel esimehe asetäitja. 1991–1995 oli Sarijev Kõrgõzstani kaubabörsi president, 1995–2000 tööstusettevõtte Toton peadirektor.
2000. aastal valiti Sarijev Džogorku Kengeži saadikuks ja tegutses maksude, tollide ja muude riigitulude komisjonis. Valiti tagasi 2005. aastal ja jäi Džogorku Kengeži saadikuks aastani 2007.
2006. aastal liitus Sarijev sotsiaaldemokraatidega ja sai oktoobris partei asejuhiks. 2007. aasta märtsis sai temast hoopis partei Demokraatlike Jõudude Liit "Ak Šumkar" kaasesimees, 2008. aasta juunis ainuesimees.
2007. aasta jaanuaris peeti Sarijev Manasi lennuväljal 100 000 deklareerimata dollariga kinni ja peaprokuratuur algatas tema vastu kriminaalasja salakaubavedu käsitleva paragrahvi alusel.
2009. aasta presidendivalimistel kandideeris Sarijev ühena Kurmanbek Bakijevi vastaskandidaatidest ja sai ametlikel andmetel 6,74 protsenti häältest.
2010. aasta aprillis peeti Sarijev Bakijevi kukutamiseni viinud rahutuste algul riikliku julgeolekuteenistuse poolt kinni, kuid vabastati opositsiooni nõudmisel järgmisel päeval. Bakijevi kukutamise järel oli ta ajutise valitsuse rahandusminister. Sügisel toimunud parlamendivalimistel tema partei valimiskünnist ei ületanud.
Jaan Aan

Jaan Aan (19. mai 1891 Kambja vald, Tartumaa – 15. märts 1976 Aegviidu) oli eesti õpetaja ja raamatukoguhoidja.
Ta õppis Rõngu kihelkonnakoolis.
Ta lõpetas õpetajate seminari ja omandas algkooliõpetaja kutse. 
Aastatel 1921–1941 oli ta Esna valla Peetri algkooli juhataja.
Alates 1923. aastast oli ta Peetri Haridusseltsi raamatukogu juhataja. 1938. aastal sai ta raamatukogujuhataja II järgu kutsetunnistuse.
Milwaukee ülikool

Milwaukee ülikool (inglise keeles University of Wisconsin–Milwaukee) on ülikool USAs Wisconsini osariigis Milwaukees.
Ülikool asutati 1956.
Ülikoolis õpib üle 26 000 üliõpilase (2016).
Harutjun Therzjan

Harutjun Therzjan (armeeniapäraselt Հարություն Թերզյան; läbi vene keele ka Arutjun või Arutjan ning Terzjan või Terezjan; 31. detsember 1934 Bhatras, Prantsuse Süüria mandaatmaa; tänapäeval Idlibi provints, Idlibi kubermang, Süüria – 9. märts 1989 Tallinn) oli eesti poksija.
Poksis Tallinna Kalevis (treener Raimond Turja) ning Nõukogude relvajõududes Tallinnas. 
Ta oli kukk-kaalus (kuni 54 kg) kokku neljakordne Eesti NSV meister aastatel 1954–1957.
Tegutses hiljem poksikohtunikuna (sai 1974. aastal Eesti NSV vabariikliku kategooria).
Ian MacKaye

Ian MacKaye (sündinud 16. aprillil 1962) on Ameerika muusik, straight-edge liikumise rajaja, sõltumatu plaadifirma Dischord asutaja. Muusikuna on Ian MacKaye kogunud tuntust ansamblite Minor Threat (1980–1983) ja Fugazi (1987–2002) lauljana. Tema kaheksakümnendate keskpaigas tegutsenud ansamblit Embrace peetakse tihti üheks emostiili suunanäitajaks.
Jaan Ehlvest

Jaan Ehlvest (sündinud 14. oktoobril 1962 Tallinnas) on Eesti, Nõukogude Liidu ja USA maletaja.
Tema treener aastail 1986–1990 oli Aleksander Veingold. Ta täitis suurmeistri normi 1987. aastal.
1988. aastal tuli ta maailmakarika turniiril Belfortis Garri Kasparovi ja Anatoli Karpovi järel kolmandaks.
Ehlvest oli pikka aega Eesti esimaletaja, kuid konfliktide tõttu Eesti Maleliidu juhatusega esindab ta 2006. aastast alates Ameerika Ühendriike.
2010. aasta märtsi seisuga on ta ELO-reiting 2598. USA maletajatest on ta 8. kohal.

Isiklikku

Jaan Ehlvesti vend oli Jüri Ehlvest. Nende isa Juhan Ehlvest ja ema Maret Ehlvest on arstid.
Strasbourgi Eesti Kool

Strasbourgi Eesti Kool on Prantsusmaal Strasbourgis tegutsev kool. 
Kool avati sügisel 2011. Koolis õpetatakse muu hulgas eesti keelt ja tutvustatakse eesti kultuuriga seotut. 
Kooli juhataja on Moonika Õis.
Bulgaaria kirjandus

Bulgaaria kirjandus on bulgaaria keeles kirjutatud kirjandus.
Bulgaaria kirjandustraditsioon on üks vanemaid slaavi rahvaste seas, selle juured ulatuvad 9. sajandisse, kui eksisteeris Esimene Bulgaaria riik. Järgmistel sajanditel tõlgiti palju raamatuid kreeka keelest, kuid loodi ka originaalteoseid. Kirjutamiseks kasutati glagoolitsat ja kohandatud kirillitsat. Bulgaaria õpetlaste teosed mõjutasid ülejäänud slaavi maailma. Pärast Esimese Bulgaaria riigi lõppu 1018 toimus kirjanduelus tagasilangus. Teise Bulgaaria riigi loomisega saabus uus õitseaeg. Keskaegse bulgaaria kirjanduse teemad olid vaimulikud, teoste enamiku moodustasid hümnid, traktaadid, apokrüüfid ja hagiograafiad, tihti heroilise ja õpetliku stiiliga. Teise Bulgaaria riigi lõpp ja langemine Osmanite võimu alla 1396. aastal oli tõsine hoop kirjandusele ja kultuurile üldiselt. Kirjanduslik tegevus koondus kloostritesse, mis püsisid bulgaaria kultuurielu keskustena. Kõik vähesed loodavad teosed olid endiselt religioonikesksed. Kuni 17. sajandini olulisi muutusi ei toimunud.
Sussid

Sussid on kerged toajalatsid.
Karl-Kristjan Kingi

Elulugu

Karl-Kristjan Kingi sündinud Pärnus 1990. aastal 11. detsembril. Ta on lõpetanud Pärnu Sütevaka Humanitaargümnaasiumi. Karl-Kristjanit tuntakse põhiliselt Bedwettersi trummarina, kuid on ühtlasi ka laulja ning kitarrist. 
2007. aastal võitis Karl-Kristjan oma bändiga MTV New Sounds of Europe auhinna, millega saavutati tuntus ka mujal maailmas. Oma bändiga on Eestis võidetud mitu mainekat auhinda ning saavutatud edu ka piiride taga. Karl-Kristjan on ühtlasi laulja ka bändis nimega Epordwerk. 
2011. aastal osales Karl-Kristjan oma bändiga Outloudz lauluvõistlusel Eesti Laul 2011 ning nad saavutasid lauluga "I Wanna Meet Bob Dylan" 2. koha. 
Aastal 2017 osales Karl-Kristjan oma sõprade Hugo Martin Maasika (Whogaux) ning Maian Lombiga lauluvõistlusel Eesti Laul ning saavutas 4. koha.
Koos Karl Killinguga osaleb saates Eesti Laul 2018.

Isiklikku

Hobideks on tal muusika ning vee-motosport. Karl-Kristjanil on vend Rivo Kingi.
Muuga mõis

Ajalugu

Muuga mõis (Münkenhof) on saanud nime preestermunkadelt, kuna ta kuulus keskajal Pirita kloostrile. Mõisa esmamainiti 1526. aastal.
Aastail 1613–1940 kuulus Muuga mõis 19 omanikule.
1581 läks mõis Rootsi kroonu kätte; 1613 kuulus Heinrich Ungerile (surnud 1630); 1631 andis Rootsi kuningas Gustav II Adolf osa mõisast oma sekretärile Nils Nilsson Tungelile; 1660 anti teine osa mõisast Ungeri naise Anna õepojale von Zögele; 1665 läks kogu mõis ooberst Andres von Zögele (1625–1665); järgmine omanik Andreas von Zöge (1665–1706); Gotthard Johann von Zögele järgnes, alates 1659 krahv Manteuffel (1690–1763) ning alates 17. sajandi keskpaigast kuni 1796. aastani oli mõis Zoege von Manteuffelite aadliperekonna valduses.
Aastal 1796 sai mõisa omanikuks Jakob Gottlieb von Klugen, aastast 1799 aga Jakob Georg von Berg (1760–1844), Eestimaa rüütelkonna pealik ja riiginõunik. Aastast 1824 sai omanikuks Gustav Ernst von Stackelberg (1766–1850), aastast 1835 Peter Gustav von Uexküll-Güldenbandt, kelle ajal 1837. aastal oli mõisas 47 talu, 261 meest, 327 naist, 129 hobust, 326 sarvlooma, 1069 väikelooma, saeveski, viinavabrik ja 2 vesiveskit. Kaheksanda revisjoni järgi oli 1834 külas 613 inimest, kellest 270 olid mehed ja 343 naised. Mõisal oli viinavabrik, mille teisel korrusel olid tööliste eluruumid. See paiknes pargi servas, Eduard Vilde lapsepõlvekodu vastas.
Aastast 1848 vabahärra Johann Ludvig Georg von Uexküll–Güldenband (1818–1881), aastast 1853 parun Aleksander von Vietinghoff, aastast 1856 Leo Zoege von Manteuffel (1823–1908) ning 1860 ostis esinduslikult välja ehitamata mõisa Peterburis töötanud portreekunstniku Carl Timoleon von Neffi abikaasa Luise von Neff (sünd. Kaulbars 1804–1882). 1850. aastal oli portreekunstnik Neff ostnud ateljeeks Emil von Krusensternilt Rakvere linna naabruses asunud Piira mõisa, mille päris Neffide tütar Mary von Grünewaldt (1839–1919), kes oli abiellunud Liivimaa rüütelkonna sekretäri Moritz von Grünewaldtiga.
1887 päris fideikomissi Luise von Neffi ja Carl Timoleon von Neffi poeg aurahukohtunik Heinrich von Neff (1841–1906) ja 1906. aastal tema vanim poeg Timoleon (Leo) von Neff (1871–1919), kelle käes oli mõis kuni 1919. aasta võõrandamiseni.
Faivi Kljutšik

Faivi Kljutšik (sünd. Faivisc Klutschik; 7. oktoober 1933 – 29. aprill 2008 Tallinn) oli Eesti fotograaf.
Ta esimene foto ilmus juba 1950. aastal ajalehes Molodjož Estonii. 1990ndail töötas Faivi Kljutšik ajalehes Estonija. Ta oli Ajakirjanike Liidu liige ja kuulus selle fotosektsiooni.
Faivi Kljutšik suri 29. aprillil 2008 Tallinnas ja ta maeti 1. mail 2008 Tallinna uuele juudi kalmistule.
Akadeemiline Metsaselts

Akadeemiline Metsaselts oli Eesti metsandusorganisatsioon. Selts asutati 1922 ja taasasutati 1990. aastatel. 1998 ühines Akadeemiline Metsaselts Eesti Metsaseltsiga.
Enne Teist maailmasõda andis selts koos teiste metsandusorganisatsioonidega välja ajakirja Eesti Mets. Aastast 1993 andis selts välja kogumikku "Akadeemilise Metsaseltsi toimetised" ja pärast 1998. aastat andis seda välja koos Eesti Metsaseltsiga.
Ideaalmina

Ideaalmina (tõlgtud ka ideaalne ego, ideaalego (sks. k. Idealich) on osaliselt teadvustatud ja osaliselt teadvustamate psüühiline üksus, mis kujutab endast infantiilsel natsissismil põhinevat nartsissistliku kõikvõimsustunde ideaali. Ideaalmina seostub psüühilistest instantsidest miskiga.
Ideaalmina võib väljenduda näiteks lauses: "Ma suudan selle tööga hakkama saada.", "Ma suudan kõike, mida ma tahan." jne.
Mõiste võttis kasutusele Sigmund Freud, kes ei eristanud seda mina ideaali mõistest. Mõisted eristas omavahel Daniel Lagache.
Arvutustehnika Erikonstrueerimisbüroo

Arvutustehnika Erikonstrueerimisbüroo (lühend EKTA) oli Eesti NSV Teaduste Akadeemia arvutustehnika vahendite väljatöötamisega ja tootmisega tegelev asutus.
EKTA oli varustatud omal ajal heal tasemel projekteerimis- ja tootmisvahenditega.
EKTA direktoriks oli alates 1976. aastast Kalju Leppik.
Trükkplaatide tootmise ja nendel elektroonikasõlmede monteerimise osas oli EKTA aluseks mitmele hilisemale elektroonikaettevõttele.
Vikerkaar (ajakiri)

Ajalugu

Ajakirja Vikerkaar esimene peatoimetaja kinnitati Moskvas Üleliidulise Leninliku Kommunistliku Noorsooühingu Keskkomitees R. Veidemanni järgi juba 1985. aastal, seega veel enne seda, kui ajakiri tegelikult asutati. EKP Keskkomitee büroo määras esimese peatoimetaja kohale veebruaris 1986. Esimene number ilmus 1986. aasta juulis. "Sellele aitas kaasa mitme õnneliku asjaolu kokkusattumine. Kõigepealt muidugi aeg, mis partei XXVII kongressiga oli teinud täispöörde ja nõudis seda ka ajakirjanduselt. – Õige pea sai toimetus imeilusa "korteri" Gagarini pst. 30, uhiuue mööbli, kõik muu vajaliku tööks autorite ja käsikirjadega."
Ajakirja esiknumbri saatesõnas ütleb esimene peatoimetaja Rein Veidemann: "Meie ajakiri alustab ilmumist Tuglase 100. sünniaastal. Meie tulek leiab aset ajal, mil kogu Nõukogudemaa on alustanud aastatuhande vahetuseni ulatuvate sihtide püüdlemist tõsisemalt kui kunagi varem. Meie tee algab partei XXVII kongressi aastal, kongressi, mille pöördelisuse tunnistajaks äsja olime, mille pöördelisust tunnistavad meie sõbrad ja mille pöördelisust on sunnitud tunnistama ka meie oponendid. Me alustame ülemaailmsel rahuaastal. "Vikerkaare" esimene number jõuab lugejani päevil, mil sotsialistlikku Eestit saab nelikümmend kuus aastat. Kõik see ajakirja ilmumistausta juurde kuuluv lisab meie etteastele erilisust."
Rein Veidemann on öelnud: “Vikerkaare ja tema venekeelse sõsara Raduga – taga oli NLKP Keskkomitee otsus asutada «internatsionaalset kasvatust» silmas pidades kõigis toonastes liiduvabariikides niisugune kakskeelne noorte väljaanne. Aga kui asi 1985. aasta lõpus tegelikuks muutus, oli 1982 Brežneviga alanud nõukogude parteijuhtide «surmaseriaal» lõpu korral ja Gorbatšov lootusetuks muutuvat süsteemi päästma määratud.” – Vikerkaare sünnile andis “erilise hoo see, et sündmus sattus perestroika ja üldise ühiskondlik-vaimse vabanemise ja pulbitsemise aegadesse.”  Marek Tamm: “Nagu olen hiljem kuulnud, tegutses Vikerkaare toimetus üksaegu kui Rahvarinde staap.”
Märt Väljataga sõnul muutus ajakirja ilme kiiresti. Veel 1988. aasta 3. detsembri Pravdas kirjutas Eesti Kommunisti peatoimetaja Lembit Annus, et ajakirjad Looming ja Vikerkaar viljelevad nõukogudevastast bakhanaali. Aga juba 15. juunil 1989 vabanes Vikerkaar Glavliti tsensuuri alt. Uutmisprobleemid vahetusid kiiresti kultuuriteemade vastu. "1990ndate keskpaigast hakkas Vikerkaar süstemaatiliselt avaldama teemanumbreid ning ilmumistsükliks kujunes neli üksik- ja neli topeltnumbrit aastas."
Riistvaraline krüpteering

Eelised

Viies krüptograafiline arvutusvajadus riistvaralisele tasemele vabastab see protsessorit tegema oma tavapärast tööd, kuna osa protsessorist on disainitud tegelemaks krüpteerimisalaste arvutustega. Seega teeb see protsessorid kasutajale kiiremaks. Protsessorid, mis toetavad toru, suudavad sageli krüpteerimisoperatsioone teha samaaegselt teiste käskude täitmisega.
On olemas ka tehnoloogiaid, mis suudavad kaitsta andmeid ka operatsioonisüsteemi enda eest. See tähendab, et isegi juhul kui operatsioonisüsteem on kompromiteeritud, siis andmed võivad olla jätkuvalt kaitstud. Kõnealune tehnoloogia on tuntud nime all Intel SGX(inglise keeles Software Guard Extensions)

Puudused

Kui näiteks tarkvaralisel tasemel leitakse krüptograafias turbealane viga, siis üldjuhul on võimalik see paigata läbi tarkvarauuenduse. Kui aga peaks juhtuma, et leitakse viga riistvaralisel tasemel, siis selle parandamine on sageli väga vaevaline, kuna probleem on juba füüsiline mitte loogiline. Sellise vea korral on oht, et ainuke abinõu on kas riistvara väljavahetamine või terve kõnealuse riistvaralise funktsiooni väljalülitamine operatsioonisüsteemi tasemel.
Aleuaadid

Aleuaadid (Άλευάδαι) oli Vana-Kreeka aristokraatlik suguvõsa Tessaaliast.
Aleuaadid valitsesid Larissas ja linna ümbruses. Aristotelese ja Plutarchose järgi olevat Aleuas I (Aleuas Punane) loonud Tessaalia liidu poliitilise ja sõjalise korra. Hiljem olid mitmed suguvõsa esindajad liidu kõrgeimal ametikohal (tagos, tageia).  Herodotose (7,6; 130; 9,58) järgi võtsid Aleuaadid ühendust Xerxes I-ga, et ärgitada teda Kreekasse sisse tungima. Kreeka-Pärsia sõdade ajal võitles osa suguvõsast pärslaste poolel.
Alates aastast 404 eKr määras poliitikat Tessaalias konflikt Aleuaadide ja Pherai türannide vahel. Ka selle käigus püüdsid Aleuaadid saada võõrast abi, algul pärslastelt, hiljem ka makedoonlastelt. Philippos II sekkus ajavahemikus 356–349 eKr korduvalt konflikti ning saavutas lõpuks Pherai türannide üle võidu. Hiljem aga liitis ta Tessaalia oma võimualuse maaga. Tänuks toetuse eest said paljud Aleuaadid tetrarhi ameti. Tessaalias jäi veel kauaks ajaks määravaks üksikute suguvõsade meelevaldne valitsemine.
Galettpatarei

Gallettpatarei on lapikutest primaarelementidest koostatud keemiline vooluallikas. Lapikelemendid võimaldavad kõige otstarbekamalt kasutada patarei mahtu. Niisugustest patareidest on kõige laiemalt kasutusel tsinksüsielementidest või leeliselementidest patareid 9-Volt-Block (endisaegse nimega „Krona“). Peale risttahukakujuliste on ka silindrilisi primaarpatareisid (vt tabel artiklis Primaarelement).
Gallettpatareisid kasutatakse elektritoiteallikana peamiselt autonoomset (võrguvaba) toidet vajavates kompaktsetes seadmetes, nt suitsuanduris, testris, juhtimispuldis jm.
Bakir Izetbegović

Bakir Izetbegović (sündinud 28. juunil 1956 Sarajevos) on Bosnia ja Hertsegoviina poliitik, alates 10. novembrist 2010 Bosnia ja Hertsegoviina presidentuuri liige.
Tema isa oli Bosnia ja Hertsegoviina president Alija Izetbegović.
Bakir Izetbegović lõpetas aastal 1981 Sarajevo Ülikooli arhitektina ning töötas seejärel arhitektuurialase konsultandina.
Aastal 2006 valiti ta parlamenti. 3. oktoobril 2010 valiti ta Bosnia ja Hertsegoviina presidentuuri bosnia moslemist liikmeks. Ta on olnud presidentuuri esimees 10. märtsist 10. novembrini 2012, 10. märtsist 10. novembrini 2014, 17. märtsist 17. novembrini 2016 ja alates 17. märtsist 2018.
Za Industralizatsiju

Za Industrializatsiju ("За индустриализацию"; 'Industrialiseerimise eest') oli tööstusajaleht, mis ilmus 1930–1937 Moskvas. Aastani 1931 oli see Kõrgema Rahvamajandusnõukogu, hiljem Rasketööstuse Rahvakomissariaadi häälekandja.   
Septembrist 1937 septembrini 1940 ilmus ajaleht nimega Industrija ning oktoobrist 1940 augustini 1941 nimega Tšornaja Metallurgija.
Nelgi tänav (Rakvere)

Nelgi tänav on tänav Rakveres.
Tänava pikkus on 101 m ja see paikneb Tammiku linnaosas. Tänav asub Rakvere Vallimäe läänekülje lõunaosas, piirkonnas, millest idas paikneb Rakvere tammik. Tänav saab alguse Õie tänavalt ning ristub lääne pool Vahtra puiesteega.  
Rakvere Tammiku linnaosa on kujunenud välja 20. sajandi teises pooles, linnaosas paiknevad põhiliselt ühepereelamud. Tänavad kannavad linnaosale iseloomulikke taimenimetusi.
Ingliskeelne Vikipeedia

Ingliskeelne Vikipeedia (inglise Wikipedia, The Free Encyclopedia) on suurim Vikipeedia keeleversioon. See on asutatud 15. jaanuaril 2001 ning seda kuupäeva võib lugeda ka Vikipeedia alguseks.
Seal on 5924998 artiklit ja 48487766 lehekülge. Seal on 37087400 registreeritud kasutajat (kellest aktiivseid on 124823) ja 1147 administraatorit.
5 miljonit artiklit täitus ingliskeelses Vikipeedias  1. novembril 2015. 
2012. aasta mai seisuga oli seal üle 3,9 miljoni artikli ning enam kui 16 miljonit registreeritud kasutajat.
Friedrich Hohbach

Friedrich Hohbach (1809–1877) oli saksa kunstnik.
Ballaad sõdurist

Süžee

Noor sõdur Aljoša Skvortsov hävitab kaks vaenlase tanki. Ülemused tahavad teda autasustada ordeniga, kuid Aljoša palub anda talle puhkust, et ta saaks külastada oma ema. Teekond koju ei ole kerge. Jõudnud koju, jääb Aljošal emaga kohtumiseks ainult mõni minut ja ta lubab kindlasti koju tulla. Kuid ta ei pöördu kunagi sõjast tagasi.
Taura vald

Vallaosad

Taura, Köthensdorf, Reitzenhain.