google/wiki40b huggingface dataset:
Karula valla vapp

Karula valla vapp on Valga maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Karula valla vapp.
Vapp kinnitati 14. septembril 1994.  Vapi kavandi autor on kunstnik Linda Tamm.

Vapi kirjeldus

Kolmeharjalise lainelõikega põigiti poolitatud kilbi rohelisel ülapoolel kolm hõbedast kuuske, alumisel hõbedasel poolel sinine tüvimik.
Ilmar Jürisson

Ilmar Jürisson (13. juuli 1912 Lehtmetsa – 13. veebruar 1985 Tallinn) oli eesti põllumajandusteadlane ja teadusjuht ning Teise maailmasõja ajal Eestis (puna)partisanisalga komandör.
Ta lõpetas aastal 1936 Jäneda Põllutöökeskkooli, aastal 1948 NLKP KK juures asuva Kõrgema Parteikooli ja aastal 1953 loomakasvatajana Eesti Põllumajanduse Akadeemia. Aastal 1977 kaitses ta tööga "Söötade majanduslik hinnang Eesti NSV veisekasvatuses ning kultuurkarjamaade osa suurfarmide väljaarendamisel." põllumajandusdoktori väitekirja.
Aastatel 1936–1940 praktiseeris ta Taanis ja töötas kodutalus. Aastatel 1940–1941 oli ta Halinga valla Töörahva Saadikute Nõukogu Täitevkomitee esimees ja Pärnumaa Töörahva Saadikute Nõukogu Täitevkomitee sekretär. Teise maailmasõja ajal oli ta Saksa okupatsiooni all Eestis tegutsenud partisanisalga komandör. Aastatel 1944–1949 oli ta Pärnumaa Töörahva Saadikute Nõukogu Täitevkomitee esimees. Lisaks oli ta 18. aprillist 1946 26. veebruarini 1947 Eesti NSV loomakasvatuse minister. Aastatel 1949–1950 ja 1957–1959 oli ta Eesti NSV põllumajandusministri asetäitja. Aastatel 1950–1953 oli ta Väimela Loomakasvatustehnikumi direktor, aastatel 1953–1957 Kehtna kolhoosiesimeeste ettevalmistamise põllumajanduskeskkooli direktor. Aastatel 1959–1979 oli ta Eesti Maaviljeluse ja Maaparanduse Instituudi direktor, aastatel 1979–1985 teadusdirektor.
Ta kujundas Eesti Maaviljeluse ja Maaparanduse Instituudist suure ja mitmekülgse teadusasutuse (rajas Sakku uurimiskeskuste ja elamurajooniga teaduslinnaku), mille juurde kuulus aastal 1974 14 katsemajandit.
Ta oli aastast 1942 NLKP liige; ta oli aastast 1971 NSVL-Soome teaduslik-tehnilise koostöö komisjoni liige ja aseesimees. Ta oli NSV Liidu Ülemnõukogu II koosseisu saadik (aastatel 1946–1950) ning VII ja VIII koosseisu saadik, ühtlasi oli ta Eesti NSV Ülemnõukogu põllumajanduskomisjoni esimees.
Ilmar Jürisson suri 13. veebruaril 1985 Tallinnas ja ta maeti 19. veebruaril 1985 Metsakalmistule.
Aruküla Noortekoor

Aruküla Noortekoor on noortekoor Arukülas alevikus Raasiku vallas.
Aruküla Noortekoori dirigent on Age Mets.
Ingmar Ott

Ingmar Ott (sündinud 14. septembril 1955 Tartus) on eesti botaanik ja limnoloog, bioloogiakandidaat (1987).

Elukäik

Ta lõpetas aastal 1974 Tartu 10. Keskkooli ja aastal 1980 Tartu Riikliku Ülikooli bioloogina. 
1984. aastast töötanud EPMÜ Zooloogia ja Botaanika Instituudis (1991–1992 sealsamas hüdrobioloogiaosakonna juhataja ja aastast 1992 Võrtsjärve Limnoloogiajaama juhataja). 2001–2004   samas asutuses vanemteadur ja hüdrobioloogia õppetooli juhataja kt. Alates 2004. a. Hüdrobioloogia ja kalanduse õppetooli korraline professor. 
Aastatel 1992–1993 oli ta Tartu ülikooli lektor, 1993–1999 dotsent.
Aastast 1998 on ta Eesti Teaduste Akadeemia Looduskaitse Komisjoni liige.
Ta on uurinud mikrovetikate floorat ja nende ökoloogiat, Eesti järvede tüpoloogiat ja arengusuundi. Ta on viljelenud rakenduslikku ja teoreetilist limnoloogiat.

Isiklikku

Tema isa oli metsateadlane Paul Ott, ema Pia-Astrid Ott oli arst. Tema emapoolne vanaema oli laulja Olga Mikk-Krull, vanaisa dirigent ja muusikapedagoog Arkadius Krull. Tema õde Kristi Ott on arst.
Maud, Southeski krahvinna

Sünd

Maudi isa oli Alexander Duff, esimene Fife'i hertsog, ema Louise oli Edward VII ja kuninganna Alexandra vanim tütar.
Talle kui kuninganna Victoria pojatütretütrele ei kuulunud Maudile sünnijärgselt Suurbritannia ja Iirimaa printsessi tiitel ega nimetus "Kõrgus". Selle asemel oli ta hertsogi tütrena leedi Maud Duff. Sünnihetkel oli ta troonipärilusjärjestuses 5. kohal.

Printsess Maud

1900 muutis kuninganna Victoria Maudi isale kuuluvate Fife'i hertsogi ja MacDuffi markii tiitlite statuuti, andes meessoost pärija puudumise korral pärimisõiguse ka naissoost pärijale. Maudist sai oma õe Alexandra järel pärilusjärjestuses teine.
5. novembril 1905 sai tema emast kuninglik printsess. Selle järel andis ta Maudile ja Alexandrale 'Suurbritannia ja Iirimaa printsesside tiitli nimetusega kõrgus. Seega oli Maud saanud oma tiitli mitte isalt, vaid valitsevalt suveräänilt.

Abielu

12. novembril 1923 abiellus Maud 11. Southeski krahvi Charles Carnegiega Londonis Royal Military kabelis. Charles päris krahvitiitli 10. novembril 1941 oma isalt.
Pärast abiellumist loobus Maud printsessitiitli kasutamisest ning teda kõnetati kui leedi Maud Carnegied, hiljem ka Southeski krahvinnat. Maudi onu George V pani oma isale pahaks, et too oli Maudile ja Alexandrale andnud printsessitiitli, ning justkui kuninga soovidele vastu tulles loobus Maud selle kasutamisest. Tiitel jäi talle siiski kuni surmani alles.
Charles ja Maud Carnegiel oli üks laps: James Carnegie, kolmas Fife'i hertsog (sündinud 23. septembril 1929).

Hilisem elu

Maud Carnegie ei täitnud kuninglikke kohustusi. Siiski oli ta 1943 mõnda aega riiginõunik. Oma surma ajal oli ta troonipärilusjärjestuses 13. ning hertsogkonna päriluses teine, kuna tema õepoeg Alastair oli surnud. 1959 sai järgmiseks Fife'i hertsogiks Maudi poeg James, kes 1992 päris ka oma isa tiitlid.
Maud Carnegie suri Londoni hooldekodus detsembris 1945 bronhiiti.
Jeanette Winterson

Jeanette Winterson (sündinud 27. augustil 1959 Manchesteris) on inglise romaanikirjanik. Ta on Briti impeeriumi ordu ohvitser (OBE).
Jeanette Winterson sündis Manchesteris ning adopteeriti 21. jaanuaril 1960. Ta kasvas üles Accringtonis, tema kasuvanemad olid Constance ja John William Winterson. Teda kasvatati nelipühilaste traditsioonis ning ta alustas usukuulutamise ja jutluste kirjutamisega 6-aastaselt. 16-aastaselt identifitseeris ta end lesbina ning lahkus kodust. Ta õppis Accringtoni ja Rossendale'i Kolledžis. Seejärel õppis ta inglise keelt ja kirjandust Oxfordis St Catherine's College'is.
Wintersoni esimene romaan "Oranges Are Not the Only Fruit" ilmus 1985. aastal ning võitis Whitbreadi auhinna. 1990. aastal kohandas autor selle ka teleseriaaliks, mis omakorda võitis Briti Filmi- ja Telekunsti Akadeemia auhinna parima draama eest.
Patricia Rhomberg

Patricia Rhomberg (sündinud 15. septembril 1953 Viinis Austrias) on Austria endine pornonäitlejanna, kes tegutses peamiselt 1970. aastatel.
Ajal, mil Rhomberg kohtas Saksa filmirežissööri Hans Billianit ja alustas suhet, töötas ta meditsiiniõena. 1975. aastal osales ta esimeses täispikas Saksa pornofilmis "Bienenstich im Liebesnest" (selle softcore-versioon kandis nime "Im Gasthaus zum scharfen Hirschen" või "Zimmermädchen machen es gerne"). Selle režissöör oli Billian ning Rhomberg mängis Graziella Schilli, naist, kes jälitab oma petvat eakamat abikaasat. Selles filmis ei osalenud Rhomberg otseses seksis, tema kõige otsesem seksuaalne tegevus oli lühike footjob.
1976. aastal andis Billian Patricia Rhombergile esimese peaosa (osalt sobiva murdetausta tõttu). Selleks oli roll ajaloolise Viini prostituudi Josefine Mutzenbacherina. klassikalises pornofilmis "Josefine Mutzenbacher – Wie sie wirklich war" (ka "Sensational Janine"), Rollis, mis võitis talle tuntuse Saksamaal, oli Rhomberg vahekorrad kümne mehega (saksakeelses lühendatud DVD-versioonis kaheksaga), sealhulgas tema võõrasisa mänginud Frithjof Klausen, ning kahel juhul piirdus ta fellatio või handjob'iga. Romaanis, millel film põhineb, oli Josefine 14-aastane, kuid filmistsenaariumis pole nime mainitud. Jim Holliday on nimetanud seda filmi "parimaks ja täpseimaks mitmes filmist, mis on valminud legendaarse Viini kupeldaja Josephine Mutzenbacheri elu ja seikluste ainetele" ning oma "kõigi aegade lemmikuks" välismaiste (mitte-USA) pornofilmide seas. "Sensational Janine" oli "kõige edukamate välismaiste x-kategooria filmide seas, mis on tehtud teispool Atlandi ookeani" ja "tänapäeval peetakse seda üheks kõigi aegade parimaist pornofilmidest".
1977. aastal oli Patricia Rhomberg taas peaosas. Seekord mängis ta filmis "Kasimir der Kuckuckskleber" Larissa Holmi, "lustlikku" noort naist, kes sõlmib Kasimir Zwickelhuberiga (näitleja Sepp Gneißl) kokkuleppe prostitutsiooniks, et maksta võlgu. Samal ajal osales ta paljudes Billiani lühifilmides nagu "Venus in Seide" ja "Schwarzer Orgasmus", mis olid esimeste Saksa pornofilmide seas, kus osalesid eri rassidest näitlejad.
Lisaks näitlemisele töötas Rhomberg teistes Billiani filmide juures abilisena. Ta tegi lühirolli filmis "Heiße Locher, geile Stecher", mis nähtavasti filmiti enne filmi "Josefine Mutzenbacher ... wie sie wirklich war?" või isegi enne filmi "Bienenstich im Liebesnest", kuid linastus palju hiljem.
1978. aastal läks ta Billianist lahku ja pöördus tagasi algse elukutse juurde.
When the Indians Cry

"When the Indians Cry" on Vanilla Ninja singel albumilt "Traces of Sadness". Singel ilmus 2004. aastal.
Laul jõudis mitme riigi muusikaedetabelites kõrgetele kohtadele, nt Saksamaal oli sellel kõrgeim koht 8.
Valter Pilv

Elulugu

Valter Pilv on talupidaja poeg.
Lõpetas 1951 Antsla Põllumajandustehnikumi, 1956 kaugõppes EPA agronoomiateaduskonna, majanduskandidaat (1963, EPA), väitekiri "Tööprotsesside ratsionaliseerimine Eesti NSV kanafarmides". Oli 1956–61 Eesti NSV TA Loomakasvatuse ja Veterinaaria Instituudi (ELVI) laborant ja ökonomist, 1961–65 noorem- ja vanemteadur, 1965–75 ökonoomika ja katsemajandite osakonna juhataja, 1975–79 ka asedirektor katsemajandite alal, 1979–90 ökonoomika sektori juhataja, 1990–93 teadur.

Teadustöö

Uurimisvaldkonnad: põllumajanduse organiseerimine ja ökonoomika, linnu- ja veisekasvatuse ratsionaalne korraldamine, põllumajandustoodangu suurendamine ja tasuvus. Nõukogude Eesti preemia (1975, kollektiivis). 117 teadustrükist.
Lühis

Lühis (inglise short-circuit, saksa Kurzschluß, soome oikosulku) on isolatsioonirikke tagajärjel tekkinud elektrit juhtiv ühendus eri pingega või pingega ja pingeta elektrijuhtide vahel, kui rikkevoolu ahel ei sisalda elektritarvitite takistust.
Lühise tagajärjel elektriseadmete töö halveneb, rakendub seadmete kaitseaparatuur või lakkavad seadmed üldse töötamast.
Munitsipaalpolitsei

Munitsipaalpolitsei on omavalitsusele alluv politsei.
Eestis tegutseb Tallinna munitsipaalpolitsei. Varem tegutses Pärnu munitsipaalpolitsei.
M26 Pershing

Pärast Teist maailmasõda

Pärast Teist maailmasõda klassifitseeriti M26 ümber kesktankiks. Rasketankina oli Pershingu tulejõud üle M4 Shermanist. Tema mobiilsus oli samas kesktanki kohta ebarahuldav. Hiljem disainiti tank ümber ja nimetati M46 Pattoniks. 1160 M26-t ehitati ümber M46-ks. Hiljem tehtud M48 Patton ja M60 Patton on kasutuses veel tänapäeval.
Kaevik

Kaevik (inglise trench) on pealt lahtine kaitserajatis tulistamiseks ning isikkoosseisu ja sõjatehnika kaitsmiseks vastase hävitusvahendite eest.
Esimeses maailmasõjas peeti kaevikutes (kaevikusõda) mitmeid lahinguid.
Soodisõlm

Soodisõlm (prantsuse Le nœud d'écoute, inglise keeles sheet bend, ka weaver's knot) on sõlmeliik, mis kuulub steekide sõlmerühma.(kirjutises Sõlm on alaliigiks "Sõlmed köite ühendamiseks") 
Sõlm sobib kahe erineva kuiva nööri tugevaks ühendamiseks, need võivad olla nii ühe- kui ka erisuguse jämedusega. Sõlme lahtisidumiseks tuleb lasta nööride pinge vabaks.
Teleoloogia

Teleoloogia on filosoofiline õpetus eesmärgipärasusest.
Teleoloogia kasutab olulise mõistena Aristotelese lõpp-põhjuse (causa finalis) mõistet.
Juhan Uuemaa

Juhan Uuemaa (Juhan Neumann, 24. juuli 1903 Hummuli vald – 10. aprill 1942 Kirov) oli Eesti poliitik, I Riigivolikogu liige.
Hukati.
Euroopa Maja

MTÜ Euroopa Maja on Eesti organisatsioon, mille eesmärk on noori harida Euroopa Liiduga seonduva kohta. MTÜ-l on oma maja (nimetatud samuti Euroopa Majaks), mis asub Tallinnas aadressil Rävala puiestee 4. Maja avati 12. jaanuaril 2007.
MTÜ korraldab aastast 2012 simulatsioonimängu Mudel-Euroopa Parlament (inglise Model European Parliament, lühend MEP).
Eesti Riiklik Sümfooniaorkester

Eesti Riiklik Sümfooniaorkester (lühend ERSO) on Tallinnas tegutsev sümfooniaorkester.
Eesti Riiklik Sümfooniaorkester on vanim järjepidevalt tegutsev sümfooniaorkester Eestis. Orkestri loomiskuupäevaks loetakse 18. detsembrit 1926. Sel kuupäeval esines esimest korda raadios Raadio Ringhäälingu trio Hugo Schützi juhatusel. Sellest triost kasvas välja orkester ning 1939. aastaks oli tollase nimega Riigi Ringhäälingu Sümfooniaorkestris 39 mängijat.
Eesti Riikliku Sümfooniaorkestri nimi on ajaloo jooksul korduvalt muutunud. Aastani 1934 nimetati seda Raadio Ringhäälingu ansambliks või Raadio Ringhäälingu orkestriks, aastatel 1934–1940 kandis ta nime Riigi Ringhäälingu Sümfooniaorkester. Esimese Nõukogude okupatsiooni ajal 1940–1941 oli ERSO Eesti NSV Raadiokomitee Sümfooniaorkester ja sellele järgnenud Saksa okupatsiooni ajal Landessender Revali Sümfooniaorkester. Teise Nõukogude okupatsiooniaja alguses 1944. aasta sügisel sai orkestrist taas Eesti NSV Raadiokomitee Sümfooniaorkester. Seejärel oli orkestri nimi Eesti NSV Riikliku Televisiooni ja Raadio Komitee Sümfooniaorkester ja Eesti Raadio Sümfooniaorkester. Praegust nime kannab orkester 1975. aastast, ent kuni Eesti taasiseseisvumiseni oli kasutusel veel nimekuju Eesti NSV Riiklik Sümfooniaorkester. Kuigi juba 1975. aastal asendati nimes sõna "raadio" sõnaga "riiklik", oli orkester Eesti Raadio hallata aastani 1993.
Viešvėnai I

Ajalugu

Arheoloogilistel andmetel oli küla ümbruskond asustatud juba kiviajal. Küla kuulus kuralaste Ceklise muinasmaakonda. Viešvėnaid mainiti kirjalikes allikates esimest korda aastal 1253 Liivi ordu ja Kuramaa piiskopkonna piirilepingus (Wieswe, Versevene). XV sajandil läks asula Leedu valdusesse. Aastal 1567 sai Viešvėnaist alev. Aastal 1758 ehitati sinna esimene kirik.
Aastal 1831 osalesid sealsed elanikud aktiivselt Novembriülestõusus. Asula kohta olid tsaariajal vene keeles kasutusel nimekujud Вѣшвяны ja Вешвяны. Aastal 1852 ehitati vana kiriku asemele uus. Aastal 1908 sealne kihelkond likvideeriti, ent see taastati taas aastal 1924. Nõukogude ajal oli Viešvėnai kohaliku kolhoosi keskasulaks. Aastal 2007 püstitati külla kaks metallist risti, mälestamaks nõukogude võimude poolt toime pandud Rainiai massimõrva ohvreid.
Google Ads

Google Ads (kuni 24. juulini 2018 Google AdWords) on Google'i loodud internetipõhine reklaamiteenus, mis võimaldab tasu eest näidata reklaame Google'i teenustes. Google Ads töötab HTTP-küpsiste ja reklaami tellija määratud märksõnade põhjal.

Reklaamide tüübid

Otsingureklaamid 
- reklaami kuvatakse Google'i otsingutulemuste kõrval.  Nt otsitakse sõna "Juuksur Tartus" ja vastena tulevad Tartu juuksurisalongid. Kuid nende kohale ilmuvad ettevõtted, kes on teinud reklaami märgusõnaga "Juuksur Tartus".
Displeireklaamid
Tekst- ja bännerreklaamid Gmailis ning rohkem kui kahest miljonist veebisaidist ja rakendusest koosnevale võrgustikus.
Videoreklaamid
Reklaamid YouTubes.
Rakendusereklaamid
– eelnev arendamiskogemus pole selleks vajalik.
SI

Ajalugu

NSV Liidus kehtis SI-süsteem aastast 1963. Eestis on kohustuslik kasutada rahvusvahelise mõõtühikute süsteemi (SI) mõõtühikuid majandustegevuses, rahvatervise ja avaliku ohutuse valdkonnas, haldus- ja õppetegevuses ning standardimisel.
Mussoon

Mussoon (inglise monsoon) on püsiv ja suure ulatusega tuul, mille suund muutub vastavalt aastaajale.
Mussoon tekib seepärast, et maismaa ja meri soojenevad erineva kiirusega ning erineval määral. Suvel on maismaa soojem, mistõttu kujunevad seal välja tõusvad õhuvoolud, mis moodustavad püsiva madalrõhkkonna. Seetõttu toimub pidev õhuvool merelt maale, mis toob endaga kaasa ookeanivee aurustumise tõttu suure niiskusesisaldusega õhu, mis põhjustab tugevaid sademeid. Talveperioodil on asi vastupidine, maa on külmem kui meri, mistõttu puhuvad tuuled merele, jättes talveperioodil mussoonkliimaga alad sademeist ilma.
Mussooni ja briisi tekkepõhjused on sarnased, kuid mussoon on briisist tunduvalt ulatuslikum ja püsivam nähtus.
Mussooniks nimetatakse ka aastaaega, mil tuul merelt maale puhub, tuues kaasa niiske kliima (mussoonkliima).
Tuntuim mussoonist haaratud piirkond on Lõuna-Aasia.
Multatuli

Multatuli (õieti Eduard Douwes Dekker; 2. märts 1820 – 19. veebruar 1887) oli hollandi kirjanik. Tuntuks sai ta tänu satiirilisele romaanile "Max Havelaar", milles mõistis hukka Indoneesia põliselanike kohtlemise hollandlaste poolt.
Aastatel 1838–1857 töötas ta ametnikuna Indoneesias. Ta astus välja Indoneesia päriselanike rõhumise vastu, sattus konflikti Hollandi võimudega ning siirdus aastal 1866 elama Saksamaale.
Aastal 1860 ilmus tema kuulsaim romaan "Max Havelaar".
Ta kirjutas ka 7-köitelise proosakogumiku "Ideed" ja romaani "Woutertje Pieterse lugu".
Aleksandras Stulginskise Ülikool

Aleksandras Stulginskise Ülikool (2011. aastani Leedu Põllumajanduse Akadeemia) on põllumajandusülikool Leedus Akademija alevis Kaunase lähedal. Ülikool sai nime Leedu esimese põllumajandusministri ja Leedu Vabariigi teise presidendi Aleksandras Stulginskise järgi.
Praegune Aleksandras Stulginskise Ülikool rajati 3. septembril 1924 Dotnuvas, kui liideti Dotnuva Põllumajanduskool ja Leedu Ülikool põllumajandus-metsandusteaduskond. 2011. aastal oli ülikoolis 5 teaduskonda ja 5950 tudengit.
Anuubis

Välimus

Kere tüvepikkus on 50 cm kuni 1,1 m, saba pikkus 45–71 cm. Mass on 25–30 kg . Emased on harilikult isastest väiksemad .
Anuubis on võrdlemisi hamadrilli moodi, kuid on pisut suurem, vilajama kerega ja isastel pole mantlitaolist lakka. Nahk on must ning see on näha näol, peopesadel ja jalataldadel. Karvkate on tumehall pruunika varjundiga.

Eluviis

Anuubised ööbivad tavaliselt mõne suure puu, näiteks sükomooripuu otsas, istudes maapinnast 5–6 m kõrgusel tihedasti üksteise kõrval. Nad virguvad koidikul, laskuvad puude otsast alla, joovad vett ja otsivad üksteisel karva. Seejärel siirdub kari metsa või istandikku toituma. Karjasisesed suhted on neil samasugused kui hamadrillidel. 
Saja- või rohkemapealistes karjades otsivad anuubised söömiseks putukaid, lindude ja roomajate mune, juuri, võrseid, lehti, puuvilju ja seemneid . Nad peavad ka jahti sisalikele ja isegi noortele antiloopidele. Pärast hommikusööki naaseb kari ööbimispaika, joob vett ja puhkab, et paari tunni pärast uuesti toitu otsima minna . Õhtu veedavad nad hullates, tülitsedes ja mängides, enne kui ööseks jälle puu otsa magama lähevad . Palju aega veedavad anuubised üksteise karvastiku puhastamisega, kõrvaldades mustuse, parasiidid ja surnud nahaosad.
Häälitsuste, miimika ja žestide poolest on anuubised hamadrillidest pisut vaesemad. Nad on väga ettevaatlikud loomad. Vähimagi ohu korral toob karja juhtloom kuuldavale hoiatushüüu "ouu" ja kari jookseb peitu. 
Anuubiste vaenlased on mürkmaod, boalased ja leopardid. Kuid leopardid ründavad neid harva, sest anuubised avaldavad kollektiivset vastupanu.
Must tossutaja

Must tossutaja ehk must suitsetaja on ookeanipõhja avanev kuuma mineraaliderikka vee allikas.
Mustad tossutajad asuvad ookeanide keskahelikel, kus on piisavalt vulkanismist põhjustatud kuumust, et kivimeis ringlev vesi mitmesaja kraadini kuumutada. Vee poolt kantud ioonid on lahustatud ookeanipõhja moodustavaist basaltseist kivimeist. Ookeanipõhja avanedes sadenevad nad kiiresti välja, mis tekitab mulje, et vette paisatakse musta tossu. Tavalisimad tekkinud mineraalid on sulfiidid. Musta tossutaja temperatuur on vähemalt 350 °C. Tavaliselt avanevad nad merepõhja umbes 2100 meetri sügavusel.
Mustad tossutajad pakuvad huvi ka bioloogiliselt, sest nende ümbruses elavad organismid, mis kasutavad eluks keemilist energiat. On pakutud välja, et esimesed eluvormid Maal võisid olla seotud mustade tossutajatega.
Mustad tossutajad avastati 1977 Galápagose saarte lähedal.
General Electric Building

General Electric Building, varasema nimega RCA Victor Building, on 50-korruseline pilvelõhkuja New Yorgi kesklinnas Manhattanil Midtownis St. Bartholomew' kiriku kõrval aadressil 570 Lexington Avenue.
195 meetri kõrguse äripindadega hoone projekteeris arhitektuuribüroo Cross & Cross, mis projekteeris samuti 20 Exchange Place'i. Hoone valmis aastatel 1929–1931 ning see on kujundatud uusgootika nüanssidega art déco stiilis. See on üks parimad art déco suuna näiteid maailmas. Selle tornitipu kroon on mõeldud kujutama elektrijõudu ja raadiolaineid, seda eriti öövalgustuses.
Aastast 1985 on tegu New York City Mälestusmärkide Säilitamise Komisjoni poolt kaitsealuseks mälestusmärgiks (New York City Landmark) kuulutatud ehitisega. Aastal 2004 kanti see Ameerika Ühendriikide Ajalooliste Paikade Riiklikusse Registrisse (National Register of Historic Places) kui Rahvuslik Ajalooline Mälestusmärk (National Historic Landmark).
Donetski oblast

Rahvastik

2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Donetski oblasti elanikest ukrainlasi 56,87%, venelasi 38,22%, valgevenelasi 0,92%, tatarlasi 0,40%, armeenlasi 0,33%, juute 0,18% ja asereid 0,17%.
2001. aasta rahvaloenduse tulemuste põhjal pidas Donetski oblasti elanikest emakeeleks vene keelt 74,92% ja ukraina keelt 24,10%.
Hans-Gunter Lock

Elulugu

Õppis 1994–2000 Leipzigi Felix Mendelssohn Bartholdy nimelises Muusika- ja Teatrikõrgkoolis muusikateooriat ja professor Dimitri Terzakise juures kompositisiooni ning professor Eckard Rödgeri juures elektroakustilist muusikat ja lõpetas muusikateooria õpingud Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias, kus osales elektroonilise muusika stuudio kursustel.
Septembrist 2002 kuni novembrini 2007 töötas assistendina ning õpetas helisünteesi, sonogrammanalüüsi, arvutipõhist komponeerimist ja interaktiivset kompositsiooni Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia elektroonilise muusika stuudios. Samal ajal töötas ta stuudio elektroonilise muusika kontsertide kunstilise juhina, esinedes näiteks nüüdismuusika festivalil NYYD. Alates novembrist 2007 töötab ta Eesti Kunstiakadeemias uusmeedia osakonna töökoja juhatajana.
Lisaks eesti kunstmuusikale kuulub tema huvide hulka ka eesti rahvamuusika. Ekspeditsioonide eest Setumaale aastal 2001 anti talle aastal 2002 Vabariigi Presidendi rahvaluulepreemia. Hans-Gunter Lock on Eesti Heliloojate Liidu, Eesti Muusikateaduse Seltsi, Eesti Arnold Schönbergi Ühingu ja Lepo Sumera Ühingu liige. 
Aastatel 2004–2006 täiendas ta end multimeediakompositsiooni professori Georg Hajdu juures Hamburgi Muusika- ja Teatrikõrgkoolis ning osales seal projektides "Quintet.net" ja "WebCast".

Isiklikku

Ta on Gerhard Locki vend.
Triin Todesk

Triin Todesk (sündinud 30. novembril 1988 Võhmas) on eesti keeleteadlane.

Haridus

2008 lõpetas Viljandi Carl Robert Jakobsoni nimelise Gümnaasiumi. 2011 omandas Tartu Ülikoolis bakalaureusekraadi ning 2013 magistrikraadi eesti ja soome-ugri keeleteaduses. Alates 2013 Tartu Ülikooli doktoriõppes uurali keelte alal.

Teadustöö

Alates 2015 töötab Tartu Ülikoolis eesti murrete spetsialistina, alates 2017 soome-ugri keelte nooremteadurina.
Uurimisvaldkonnad: uurali keelte süntaks, eesti murded, leksikaalne semantika, komi keel.
Ajakirja Akadeemiake kolleegiumi liige.

Isiklikku

Abielus muusik Ott Kaasikuga. Peres kasvab poeg.
Alates 2014 sügisest laulab Tartu Ülikooli Akadeemilises Naiskooris. Mängib rahvapille.
Kuulub Liivi Sõprade Seltsi.

Teoseid

"Mulgi sõnastiku" (2013) koostaja koos Alli Laandega.
Appianos

Appianos Aleksandriast (kreeka keeles Ἀππιανὸς Ἀλεξανδρεύς Appianòs Alexandréus, ladina keeles Appianus Alexandrinus; u 95 Aleksandria – u 165 Rooma) oli kreeka päritolu vanarooma ajaloolane.
Ta läks Rooma 120. aasta paiku.
Tema peateos on osaliselt säilinud kreekakeelne "Rooma ajalugu" (kreeka keeles Ῥωμαικά Rhomaiká, ladina keeles Historia Romana).
Augusta (Saksi-Gotha printsess)

Augusta, Saksi-Gotha printsess, Walesi printsess (alates 1751 Walesi leskprintsess) (30. november 1719, Gotha, Saksamaa – 8. veebruar 1772, Carlton House, Inglismaa) oli Saksi-Gotha-Altenburgi hertsogi Friedrich II ja Anhalt-Zerbsti Magdalena Augusta tütar. Ühtlasi oli ta Suurbritannia ja Iirimaa Ühendkuningriigi kuninga George III ema.

Surm

Augusta suri 52-aastaselt Carlton House'is kõrivähki ning ta matuserongkäiku segasid tülinorijad, kes karjusid solvanguid.

Kew' palee aiad

Pärast abikaasa surma laiendas Augusta Kew' palee aedu ning Sir William Chambers ehitas aedadesse mitmesuguseid majakesi. Praeguseni on säilinud neist 1761. aastal ehitatud Hiina pagood.