google/wiki40b huggingface dataset:
Toomas Rein

Toomas Rein (sündinud 17. aprillil 1940 Tallinnas) on eesti arhitekt.

Elulugu

Toomas Rein õppis 1947–1954 Tallinna 1. Keskkoolis ja lõpetas 1958. aastal Tallinna Polütehnikumi tööstus- ja tsiviilehituse erialal. 1967. aastal lõpetas ERKI arhitektuuriteaduskonna.
Ta on töötanud muu hulgas Eesti Maaehitusprojektis ja EKE Projektis (1967–1986) ning kolhoosis Saare Kalur. Aastatel 1988–1992 töötas ta büroos Toomas Rein ja Toomas Kivi ning alates 1992. aastast endanimelises arhitektuuribüroos.
Alates 1970. aastast on ta töötanud ka Eesti Kunstiakadeemia õppejõuna.
Ta on projekteerinud palju ühiskondlikke hooneid eelkõige maale; sealhulgas kolhoosikeskusi, haldushooneid, koole, lasteaedu, puhkebaase. Tuntuimad näited on Rapla KEK-i haldushoone, Pärnu KEK-i terrassmajad "Kuldne Kodu", Linda ja Tsooru kolhoosikeskused Võrumaal, Otepää koolihoone, Laulasmaa lasteaed-algkool, Viljandi tuletõrjedepoo, Myškavičy lasteaed, vaatetorn Suurel Munamäel (koos Veljo Kaasikuga) jm.
Eraldi peatüki Eesti 1970. aastate arhitektuuris moodustavad Pärnu KEK-ile projekteeritud hooned, kus dominandiks on kolmveerand kilomeetrit pikk terassmaja. Tegemist on nõukogude Eesti suurejoonelisema asumiga, mis oma täies võimsuses jäi lõpuni ehitamata, kuid ideaalis oleks kombineerinud tööstus- ja administratiivosa elamukvartalite ja ühiskondliku keskusega. Omaette nähtus oli ka Rapla KEK-i ufot meenutav hoone.
Oma hilisloomingus on Rein säilitanud selge nägemuse modernismist kui kaasaja arhitektuursest väljendusest. Kõrge arhitektuurset kvaliteeti kannavad ka hilisemad ehitised – Otepää koolimaja (1998–2000) ja spordihoone (1998–2003), Laulasmaa lasteaed-põhikool (koos Toivo Tammikuga, 2005–2007).
Aastakümneid on Rein arhitekti tegevuse kõrval olnud ka aktiivne akvarellist. Juba tema õpetaja Edgar Johan Kuusik luges akvarellimise arhitekti kutseoskuste hulka, mis võimaldab kiirelt visandada olemasoleva või veel ehitamata maja piirjooned. Alustas näitustel esinemist 1964. aastal ning pälvis 1986. aastal Riias toimunud Baltimaade akvarellitriennaalil peapreemia.
2011. aastal valmis režissöör Peeter Brambati film "Ehituskunstnik Toomas Rein", mille idee autor oli Leonhard Lapin ja käsikirja koostasid Toivo Tammik ja Peeter Brambat.
Bock (Lahmuse)

Päritolu ja varasem ajalugu

Bockide suguvõsa perekondliku traditsiooni järgi algab suguvõsaliin 1500. aasta paiku elanud Wolmar von Bockiga, kes oli Sileesias Breslau lähedal Gröneicheni mõisa omanik. Ta siirdus sajandivahetusel sõjaväelasena Liivimaale, kuid naasis siis kodumaale. Tema poeg Heinrich von Bock saabus samuti Liivimaale, kuid nüüd jäid Bockid siia püsivalt elama. Viimase poeg Wilhelm Wolmar von Bock (suri enne 1601) omandas Viljandimaal maavaldusi. Teda loetakse traditsiooniliselt Bockide suguvõsa rajajaks. 1599. aastal sai ta lääniks Lahmuse küla, kuhu tema järeltulijate ajal rajati mõis; see valdus jäi suguvõsaga pikalt seotuks. 1689. aastal sai ooberst Wilhelm von Bock (1618−1689) naturalisatsiooni korras Rootsi aadlikuks. Tema kolmest nooremast vennast põlvnesid suguvõsa Räsna, Lahmuse ja Loodi liinid.

Räsna liin

Selle liini rajas ooberstleitnant Heinrich Wolmar von Bock (1619−enne 1678). Tema järeltulijad tegid karjääri Rootsi ja Venemaa sõjaväes. Gustav Jakob von Bock (1730−1768) tõusis kindraliks. Temaga suri see perekonnaharu meesliinis välja.

Lahmuse liin

Wilhelm von Bocki vend ooberstleitnant Antoni Johann von Bock (1620−pärast 1695) rajas Lahmuse liini. Tema järeltulijad laiendasid valdusi veelgi ning omandasid abielusidemete kaudu Päri ja Kehtna mõisad. Lahmuse mõis müüdi ära 1758. aastal.

Bockid rüütelkonna matriklis

1689. aastal introdutseeriti Rootsi rüütelkonda ooberst Wilhelm Bock (suri 1689). 1747. aasta 29. juunil võeti suguvõsa Liivimaa rüütelkonna matriklisse. 15. jaanuaril 1818 immatrikuleeriti Liivimaa maanõunik Heinrich August von Bock (1771–1863) Eestimaa rüütelkonna matriklisse.
Nõkodõm Zubrõtskõi

Nõkodõm Zubrõtskõi (Никодим Зубрицький; 1688–1724) oli ukraina graafik ja joonistaja.
Ta tegi puu- ja metallgravüüre raamatuillustratsioonideks. Ta töötas Lvivi, Kiievi, Tšernigivi ja Potšajevi trükikodadele.
Temalt telliti puuklišeed Siinai mäe Katariina kloostri suurtele maastikumaalidele, mis olid mõeldud palveränduritele.
Dettifoss

Dettifoss on Põhja-Islandil Jökulsá á Fjöllumi jõel Jökulsárgljúfuri kanjonis asuv juga.
Ta on 45 meetri kõrgune, 100 meetri laiune ja teda peetakse Euroopa kõige võimsamaks joaks. Keskmine vooluhulk on 193 m³ sekundis ja mitmekordistub lume sulamise ajal.
Dettifossist 1 km ülesvoolu asub Selfossi juga ja 2 km allavoolu 27 m kõrgune Hafragilsfossi juga.
Ristsumma

Naturaalarvu ristsumma on summa, mis saadakse selle arvu kümnendesituses esinevate numbrimärkide arvväärtuste kokkuliitmisel. Mõiste on ülekantav ka teistele positsioonisüsteemidele.

Näide

Arvu 256 ristsumma on 2 + 5 + 6 = 13. Arvu 3623 ristsumma on 3 + 6 + 2 + 3 = 14.
Stardiplatvorm

Stardiplatvorm on maapealne platvorm, kust rakettmootoriga raketid või kosmosesõidukid tõusevad vertikaalselt lendu. Kosmodroom on rajatis, mis koosneb ja varustab ühte või mitut stardiplatvormi. Stardiplatvorm koosneb enamasti statsionaarsest või liikuvast tornist, mille kaudu on võimalik sõidukit kontrollida ja hooldada. Lisaks veel torustik, mis varustab sõidukit enne starti kütuste, jahutusvedelike, elektrienergia, side ja telemeetriaga. Stardiplatvormi torn võimaldab inimesi kandvate sõidukite puhul ka ligipääsu kabiinile. Platvorm võib sisaldada ka leeki eemale suunavat konstruktsiooni, et vältida kuumusest tekkivat kahju sõidukile või teistele struktuuriosadele. Mõnikord pritsitakse ümbrusse suures koguses vett, et summutada heli. Stardiplatvormil võib olla ka piksekaitse.
Stardiplatvorm erineb raketibaaside stardišahtidest, kust raketid stardivad samuti vertikaalselt, kuid mis asuvad vaenlase eest varjamiseks maa all.
Krüogeenilisi kütuseid (vedel hapnik ja vedel vesinik) peab õhkutõusu ootel pidevalt juurde pumpama, et kompenseerida ära auranud kütust. See on eriti tähtis, kuna starti võidakse erinevatel põhjustel korduvalt edasi lükata.
Enamik rakette vajab pärast mootorite käivitamist täisvõimsuse saavutamiseni mitu sekundit stabiilset tuge. Seepärast on sõiduk enamasti kinnitatud platvormi külge. Raketi startimisel vabastatakse kõik ühendused.
Nelly Drell

Nelly Drell (sündinud 19. oktoobril 1979 Tallinnas) on Eesti maalikunstnik.
Juba lapsena huvitas teda väga kunst ja Pelgulinna Keskkooli kunstiklassis õppimisega samaaegselt käis ta ennast täiendamas huvikeskuses Kullo (keraamika) ja Kevade tänava kunstikoolis. Kunstile pühendumisest ja kunstiarmastusest sai peagi veendumus, et valitud tee on õige ning kasvas soov enese arendamist jätkata ja päris kunstnikuks saada. Pärast keskkooli lõppu, aastatel 1998–2000 jätkas ta oma õpinguid Eesti Kunstiakadeemias maali erialal, hiljem Miami Rahvusvahelises Kunstikolledžis (2000–2001) ning New Yorgi Kunstiakadeemias (2001–2003). 
Nelly Drelli looming paistab silma julge ja realistliku käsitluse ning figuraalkompositsioonide rohkuse poolest. Ta ei karda erinevate kunstistiilidega eksperimenteerida – nii võib tema maalide hulgast leida hüperrealistlikke linnavaateid, rahvusromantilisi pidulisi kui ka kõikvõimalikke teisi stiile, barokist klassitsismini. Sama mitmekülgne on kunstnik oma teemade valikult, tööde seas on ühtviisi nii värvikaid spordisündmusi, dramaatilisi stseene ajaloost, vallatuid akte, ilmekaid portreid ja loodusvaateid. Vormikäsitlus ja motiivide valikud vahelduvad, kuid põhitähelepanu all olev – harmoonilisena kujutatud inimesed – jäävad.
Nelly Drell on oma maale alates 1995. aastast eksponeerinud kümnetel grupi- ja isikunäitustel, ta on pälvinud 2001. aastal Miami Rahvusvahelise Kunstikolledži Noorte visuaalse kunsti auhinna ja 2008. aastal SMV-preemia Eesti maalikunstnike liidu aastanäituselt.
Alates 2005. aastast on ta Eesti maalikunstnike liidu liige.
Tromsøysundet

Tromsøysundet (põhjasaami keeles Romssanuorri) on Norras asuv väin, mis eraldab Tromsøya saart Tromsø linna kohal mandrist. Manner asub saarest idas.
Väin on umbes 11 km pikk ja 0,6-3 km lai.
Väina ületab Tromsø sild, mis on 1036 m pikk, sildeavaga 80 meetrit ja tõuseb merepinnast 38 m kõrgemale. Väina all asub Tromsøysundi maanteetunnel (osa Euroopa teest E08), mille üks suund on 3500 ja teine suund 3386 m pikk. Tunnel ulatub merepinnast 102 m allapoole ja tee suurim kalle tunnelis on 8,2%.
Tallinna Kalev RFC

Tallinna Kalev RFC (varem Tallinn Sharks RFC) on Tallinnas asuv Eesti ragbiklubi.
Klubi asutati 2006 nime all Tallinn Sharks RFC. 2013 sai klubi nimeks Tallinna Kalev RFC.
Väike merineitsi

Sisu

Lugu räägib merineitsist, kes soovis saada surematut hinge inimesega abiellumise teel.

Tänapäev

Muinasjutt saavutas suure populaarsuse ning selle tähistamiseks on Kopenhaageni promenaadile püstitatud väikese merineitsi kuju – kurvalt merelainetesse vaatav näkineid.
Bondi maakond

Ajalugu

Maakond moodustati 1817. aastal.
Kardiomüopaatia

Südamelihasehaigustumus ehk kardiomüopaatia on üldnimetus südamelihaskesta haigustele, mis põhjustavad inimestel südamepuudulikkust. Haigusprotsess kahjustab peamiselt südamelihase ehitust, suurust ja talitlust.

Eristusdiagnoos

Südamepuudulikkust põhjustavad mitmed haiguslikud seisundid, näiteks võib metaboolset kardiomüopaatiat põhjustada beriber (tiamiini puudulikkus). Diagnoosi kinnitamiseks tehakse kliinilises meditsiinis mitmesuguseid laboratoorseid analüüse, teste ja diagnostilisi protseduure.
Livingstoni maakond (Missouri)

Ajalugu

Maakond moodustati 1837. aastal.
Eesti Füüsikaüliõpilaste Selts

Eesti Füüsikaüliõpilaste Selts (lühendina FÜS) on Eesti Füüsika Seltsi (EFS) osakond.
See ühendab ja esindab Eesti Vabariigis füüsikat ja sellega seotud erialasid õppivaid üliõpilasi.
FÜS-i asutasid 2012. aasta kevadel Tartu Ülikooli füüsikaüliõpilased.

Inimesed

FÜSi liikmeks võivad astuda kõik Eesti füüsikaüliõpilased. Kuna FÜS on EFSi osakond, siis on kõik FÜSi liikmed ka EFSi liikmed.
FÜS valib igaks semestriks endale juhatuse.

Juhatused

I juhatus (sügissemester 2012)
Morten Piibeleht (esimees) 
Sandhra-Mirella Valdma (laekur) 
Madis Ollikainen 
Roland Matt
II juhatus (kevadsemester 2013)
Roland Matt (esimees) 
Anna-Helena Saarso (laekur) 
Madis Ollikainen 
Mihkel Põldemaa
Ehitusteadus

Ehitusteadus on rakendusteadus, mille eesmärk on ehitusprobleemide lahendamine.
Ehitusteaduse põhivaldkonnad on ehitusmehaanika, tugevusõpetus, elastsus- ja plastsusõpetus (sh plaatide ja koorikute teooria), ehitusfüüsika, arhitektuurne kompositsioon, ehitusmaterjaliõpetus, pinnasemehaanika, konstruktsiooniõpetus ja ehitusökonoomika.
Delfi (portaal)

Ajalugu

2007. aastal ostis AS Ekspress Grupp 54,1 miljoni euroga Delfi Grupi seniselt omanikult Interinfo Baltic OÜ. Delfi ja Maalehe ostuks sõlmiti 28. augustil 2007 SEB, Sampo Panga ja Nordea Panga sündikaadiga laenuleping summas 674,4 miljonit krooni (43,1 miljonit eurot). Laenu tagasimaksetähtaeg oli 25. september 2012. 5. veebruaril 2010 sõlmiti uus kokkulepe, mille kohaselt oli uus tähtaeg 25. jaanuar 2015.
Ostutehingule anti juba selle toimumise ajal erilaadseid hinnanguid. Äripäeva peatoimetaja Igor Rõtovi arvates maksis Ekspress Delfi eest liiga kõrget hinda.
2004. aastal müüs Delfi senine omanik MicroLink portaali 81 miljoni krooni eest investeerimisfirmale Texas Pacific Group. Investor Allan Martinsoni hinnangul oli see viga: "Delfi oli MicroLinki väärtuslikem vara, kuid MicroLinki aktsionärid kibelesid teda müüma, uskumata suurde kasvuperspektiivi. MicroLinki rahastanud fondid olid likvideerimisel ja neil ei olnud ka aega oodata."
Kohe pärast müüki nimetas Martinson Delfi müüki õigeks otsuseks.

Kommentaaride modereerimine

Delfi modereerib kommentaare, et vältida ebatsensuursete väljendite, vihakõne ja isiklike rünnakute avaldamist. Osa modereerimistööst teeb robot, saates kindlaid märksõnu sisaldavad kommentaarid moderaatorile kontrolliks, teise osa teevad portaali kasutajad, märkides kommentaare ebasobivaiks. Lisaks modereerivad kommentaare ka moderaatorid. 2015. aasta märtsis sulges Delfi EKRE-teemaliste lugude kommentaariumid, põhjendades otsust seal väidetavalt toimunud natsismi- ja fašismi heroiseerimisega.
Integreeritud paisuga suletav türistor

Integreeritud paisuga suletav türistor (inglise keeles integrated gate-commutated thyristor või insulated gate commutated thyristor, lühend IGCT) on  paisu kaudu suletava türistori (GTO-türistori) edasiarendus. Nagu GTO-türistor, nii on ka IGC-türistor täielikult tüüritav jõupooljuhtlüliti, mis tähendab, et seda saab tüürelektroodist lülitada nii sisse kui ka välja. Selleks on IGC-türistorisse sisse ehitatud spetsiaalne tüürlülitus.
IGC-türistori paisuga integreeritud tüürlülituse kaasabil toimub türistori sisselülitamine märksa energiasäästlikumalt  ja  kiiremini kui tavalises GTO-türistoris.
Väljalülitamiseks vajab  see transistor anoodvoolust tugevamat paisuvoolu impulssi. Nii saavutatakse lühike väljalülituskestus, ent sellise vooluimpusi samiseks on tarvis transistori  läheduses suurt akupatareid.  
IGC-türistor on kasutatav jõuelektroonikas võimsusel kuni 20 MVA ja kilohertsides mõõdetavatel sagedustel. Üksainus IGCT-moodul on näiteks võimeline lülitama kiloampritesse ulatuvatuvat voolu vastupingel 4500 volti.
Riina Varol

Riina Varol (sündinud 7. detsembril 1979 Pärnu) on eesti kunstnik ja fotograaf.

Isikunäitused

2017 PSYCHE TEE, Soomlais Studio, Disainiöö, Tallinn, Eesti
2017 KESE, Audiovisuaalne installatsioon, koostöös Martin Rästa & Taavi Tuleviga, LeScalse kirik, Napoli, Itaalia
2016 KARVANE KAEMUS (extended), Eesti Draamateater, Tallinn, Eesti
2015 KARVANE KAEMUS, OKAPI Galerii, Niguliste 2, Tallinn, Eesti
2011 ENNE PINDA, Reval Cafe, Pärnu mnt 27, Tallinn, Eesti
2008 10 KÄSKU, Art@8, Tallinn, Eesti

Grupinäitused

2017 BALTIC SOULS, RAWspace, Zwolle, Holland
2017 EESTI FILM 100, Kino Artis, Kino Sõprus, Tallinn, Estonia
2017 Okapi Gallery Presents, Vana-Võromaa kultuurikoda, Võru, Estonia
2017 PULSS, Kumu, Tallinn, Estonia
2017 Psyche I-II, Tallinn Artweek, Freedom Square, Tallinn
2016 IL GRANDE VENTO 2016 , L'Asilo, Napoli, Italia
2016 Siin Ma Olõ, koostöös Triinu Pungitsaga, Vana-Võromaa kultuurikoda, Võru
2016 Tallinn ArtWeek, Vabaduse Väljak, Tallinn
2016 Art Vilnius '16 , Litexpo, Lithuanian Exhibition and Congress Centre www.artvilnius.com
2016 Ebamaine, Tallinna Teletorn, Tallinn, Estonia
2016 Vanad head/ Uued huvitavad fotod, Galerii Noorus, Tartu
2016 Kahtlased Pildid, Galerii Noorus, Tartu
2015 Eesti Fotokunstimess '15, Tallinna Fotokuu, Telliskivi Loomelinnak, Tallinn
2015 Meister ja Margarita, Pärnu Kunstisuvi 2015, Pärnu Kunstnike maja, Pärnu
2015 See Me Art Photography Collection, Musee du Louvre, Paris, France
2015 "Stiilne Ilu" Anne&Stiil POP-UP Moefotode näitus, Ülemiste Keskus, Tallinn
2013 Pentax Aasta Portreefoto 2012. 50 Best Portraits. Nokia Concert Hall, Tallinn Eesti
2012 "Kunstiakadeemiate likvideerimine" III Tartu rahvusvaheline graafikafestival, Tartu Kunstimaja, Tartu, Eesti
2011 Eesti Fotokunsti Mess, Rotermanni kvartal, Tallinn, Eesti
2011 "Miniprint Tallinn 2011" Galleria Napa, Rovaniemi, Soome
2011 "Miniprint Tallinn 2011" Vabaduse Galerii, Tallinn, Eesti
2009 "Kriis" Rotermanni keskuse fuajee, Tallinn, Eesti
Žanna Pärtlas

Elulugu

Žanna Pärtlas on venelane, tantsupedagoogi tütar ja Margus Pärtlase abikaasa.
Lõpetas 1983 N. A. Rimski-Korsakovi nimelise Leningradi Muusikakooli, 1989 Leningradi Riikliku Konservatooriumi muusikateaduse erialal, kunstiteaduste kandidaat (1992, samas), väitekiri "Гетерофонное многоголосие русской народной песни: определение феномена, закономерности образования и строения (на материале традиции русско-белорусского пограничья)". Oli 1986–89 Leningradi Moskva rajooni Lastemuusikakooli nr 4, 1990–91 Peterburi Riikliku Konservatooriumi, 1991–1992 Herzeni-nimelise Venemaa Pedagoogikaülikooli muusikateoreetiliste ainete õpetaja, 1994–98 Eesti Muusikaakadeemia lektor, 1998–2000 dotsent, 2000– (aastast 2005 Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia) vanemteadur.

Teadustöö

Uurimisvaldkond: Vene-Valgevene piiriala ja setu rahvalaul, mitmehäälsus vokaalses rahvamuusikas, muusikaanalüütiline lähenemine etnomusikoloogias. 12 teadustrükist.
Kastja peakraav

Kastja peakraav on kraav Läänemaal Lääne-Nigula vallas Kastja külas ning Raplamaal Märjamaa vallas Teenuse külas.
Peakraavi pikkus on 5,9 km ning see suubub vasakult Vaikna peakraavi (2,8 km suudmest). Peakraavi valgala on 11,9 km². Lähe: (58° 49′ 9″ N, 24° 10′ 4″ E); suue: (58° 47′ 6″ N, 24° 6′ 7″ E).
Peakraavi suudmest (Kastja külas) umbes 800 m lõuna-kagu suunas jääb Kasari jõgi.
Peakraav on mitteavalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m.
Kastja peakraavi keskkonnaregistri kood on VEE1110100.
Nõva Vabadussõja mälestussammas

Nõva Vabadussõja mälestussammas on Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas Nõva asulas asuv Vabadussõjas langenutele püstitatud mälestusmärk.
Mälestussammas avati 9. septembril 1928.
Sammas lõhuti tõenäoliselt juba enne Teist maailmasõda.
Samas kohas avati 6. augustil 1989 uus sammas, mis on endise samba täpne koopia.
Ergart Männik

Ergart Männik (sündinud 18. märtsil 1928 Oru vallas, Läänemaal) on eesti maadlustreener.
1969. aastal lõpetas ta Tallinna Kaugõppekeskkooli.
Aastatel 1959–1984 töötas ta treenerina Haapsalu Laste ja Noorte Spordikoolis.
Tema õpilasi on Henn Põlluste, Valdur Pass, Valdek Kaurit, Olev Robam ja Rein Hamburg.
Munitsiipium

Munitsiipium (ladina keeles mūnǐcǐpǐum) oli omavalitsusõigusega linn Vana-Rooma riigis. Munitsiipiumi elanike kodanikuõigused olid piiratud ('hääleõiguseta kodanikud', ladina keeles cives sine suffragio). Caracalla Constitutio Antoniniana'ga (212 m.a.j.) said Rooma kodanikuõiguse kõik impeeriumi vabad elanikud.
Esimeseks munitsiipiumiks oli Tusculum, Latiumis.
Projektiportfell

Projektiportfell (inglise keeles project portfolio) on organisatsiooni projektide, programmide või teiste tööde kogumik, mille peaeesmärgiks on saavutada läbi nende täitmise organisatsiooni efektiivne juhtimine ja organisatsiooni strateegilisi eesmärke.
Tänapäevases organisatsioonide ja ärimaailmas  on raske leida mõnda organisatsiooni, kus ei tegeletaks projektidega. Projektide ühendamine portfelli, lubab saavutada efektiivsema juhtimise projektidega, muuta tugevamaks üldine realiseeritav projektide tulemus. Projektiportfellid muutuvad ja on juba muutunud üheks efektiivsemaiks vahendiks, kuidas kasutada strateegilist juhtimist organisatsioonis.

Projekti ja programmi omavaheline seos ja erinevus

Projektiportfell ja programm on mõistetena üksteisele väga sarnased. Nii projektiportfell kui ka programm ühendavad endas nii projekte ning programme. Programm ühendab kokku mitmeid projekte ja programme ning samuti üksikuid töid (kaasprojekte), mis ei ole seotud mõne konkreetse projektiga, kuid mille eesmärgiks on koordineerida olemasolevaid projekte ja programme efektiivsemalt. Programmi erinevad projektid on kõik omavahel seotud ning seotavad, eesmärgiga saavutada ühiseid eesmärke ning plaane. Projektiportfellis olevad projektid ja programmis ei pea olema tingimata seotud üksteisega ja seotavad.
Projektiportfell sisaldab nii projekte, programme ja teisi töid. Kuid peale sellise liigituse võib veel tähendada kõrgemataseme portfelli (Highest Level Portfolio), milles sisalduvad veel madalamatasemega portfellid (Lower Level Portfolios). Selline areng on tingitud mitmetest teguritest, mis mõjutavad portfelli juhtide sh. projektijuhtide tööd tänapäevases kiiresti muutuvas maailmas. Praktikas selgub sageli, et suuremates projektiportfellides võivad aeg-ajalt või ka mõnikord pidevalt tekkida rohkem või vähem stabiilsed projektide grupid. Näiteks, portfellides, mis on koostatud projektide kuuluvuse järgi ühele või teisele valdkonnale, tekivad projektide grupid, mis on seotud teatud funktsionaalse eesmärgi täitmisega. Võimalik on ka vastupidine, ehk portfellides olevad projektide grupid vastavad äriettevõtte tüübile ja eritingimustele, mis lubavad täita paremini ettevõtte funktsionaalset eesmärki. Seni kaua, kuni seda rakendatakse ettevõtte juhtimise mugandamiseks, saame rääkida mitte ühtsest projektiportfellist ja ühtsest siis, kui vajalikud ressursid on jaotatud ning algab projektide hindamine (tähtsustamine) projektigrupis. Selle näiteks on Lower Level Portfolios tekkimine Highest Level Portfolio sees. Selline käsitlus on saamas järjest populaarsemaks ja pälvimas heakskiitu suuremate organisatsioonide hulgas.
Rõstla Pöndi hiiepärn

Rõstla Pöndi hiiepärn on pühapuu Viljandimaal Pilistvere kihelkonna Rõstla külas.
Albert Laus

Albert Laus (2. juuli 1918 Narva – 18. veebruar 1986) oli Eesti NSV partei- ja riigiaparaadi tegelane.
Ta lõpetas aastal 1938 Tallinna Reaalkooli. Aastatel 1938–1940 oli ta ajateenistuses Eesti sõjaväes. Aastal 1940 oli ta ehitustöödel NSV Liidu sõjavägede Kärdla baasis. Aastatel 1940–1941 oli ta Tallinna Tehnikaülikooli ehitusala üliõpilane. Aastatel 1941–1945 oli ta mobiliseerituna Eesti Laskurkorpuses, sõja lõpus rühmakomandöri kohusetäitjana. Aastatel 1945–1946 oli ta Tallinna Polütehnilise Instituudi üliõpilane, aastatel 1946–1947 ELKNÜ TPI komitee sekretär. Aastatel 1947–1948 oli ta TPI kaadriosakonna inspektor, aastatel 1948–1950 TPI kaadriosakonna ülem. Aastatel 1950–1951 oli ta EK(b)P Keskkomitee propaganda ja agitatsiooni osakonna instruktor, aastatel 1951–1952 oli ta instruktoriks EK(b)P Keskkomitee teaduse ja kõrgemate õppeasutuste osakonnas. Aastatel 1952–1955 õppis ta NLKP KK juures asuvas Kõrgemas Parteikoolis.
Aastatel 1955–1956 oli ta EKP Tallinna Keskrajooni Komitee sekretär, aastatel 1956–1959 I sekretär, aastatel 1959–1960 oli ta EKP Tallinna Linnakomitee sekretär. Aastatel 1960–1963 oli ta EKP Keskkomitee teaduse, koolide ja kultuuri osakonna juhatajaks, seejärel aastal 1963 EKP Keskkomitee ideoloogia osakonna juhataja. Aastatel 1964–1973 oli ta Eesti NSV kultuuriminister, aastatel 1973–1982 Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi vastuvõtuülem.
Ta oli aastatel 1958–1961 ja 1971–1976 EKP Keskkomitee liikmekandidaat, aastatel 1961–1971 oli ta EKP Keskkomitee liige. Aastatel 1963–1967 oli ta Eesti NSV Ülemnõukogu VII koosseisu saadik.
Albert Laus suri 18. veebruaril 1986 ja ta maeti 21. veebruaril 1986 Metsakalmistule.
Abja valla lipp

Abja valla lipp on Viljandi maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Abja valla lipp.
Lipp on kinnitatud Eesti Vabariigi riigisekretäri poolt 14. mail 2004 ning selle näidis asub vallakantseleis.

Lipu kirjeldus

Valla lipp on ruudukujuline vapilipp. Rohelisel kangale on lisatud diagonaalne valge väli, mis algab vardapoolsest alanurgast ning millele on paigutatud kolm sinist linaõit. Õied moodustuvad viiest sinisest kroonlehest ja viiest rohelisest tupplehest ning valgest südamikust.
Lipu värvid Pantone värviskaala järgi on roheline PMS 3415 ja sinine PMS: Process Blue.
Kandelipu normaalsuurus on 105×105 cm.

Põhjendus

Sinised õied viitavad linakasvatusele ja linatöötlemisele, kui abjakate traditsioonilistele tegevusaladele ja jõukuseallikale. Valge väli sümboliseerib kaitstust, roheline aga ürgset loodust.