google/wiki40b huggingface dataset:
Ventspils

Kaitstavad objektid

Muinsusmälestistest on  linnas riikliku kaitse all Ventspilsi ajaloolise linnasüdame ala, vanalinn, Ventspilsi raudteejaama peahoone ja veetorn, Lootsitorn, mereäärse vabaõhumuuseumi ajalooliste hoonete kompleks, laoga elumaja aadressil Tirgus iela 5, elumajad aadressidel Pils iela 38, Kuģinieku iela 2, Kuldīgas iela 2, Kuldīgas iela 13, Tirgus iela 11 koos sealsete ustega, Tirgus iela 7, Tirgus laukums 1 koos sealse bareljeefiga, Lielā iela 9, Sofijas iela 8 maja aknad, raekoda, Ventspilsi babtistide kirik, Ventspilsi luteri kirik koos selle dekoratiivpiirete, altari, kantsli, oreli ja noodivihikuga, Ventspilsi ordulinnus, Sinagogas iela 6 maja uksed, uksehinged ja ahi, uksed aadressil Plosta iela 6, uksed ja laevalgustid aadressil Pils iela 60, ahjud, trepid, uksed ja uksehinged aadressil Liela iela 9, kahe lae dekoratiivribad, uksed ja ahi aadressil Kuldīgas iela 2,  uksed aadressil Katrīnas iela 5,  uksed aadressil Kārļa iela 5, ahi aadressil Kārļa iela 9, katoliku kiriku orel, kolme lae dekoratiivribad ja ahjud aadressil Dārzu iela 2 ning Annas iela 13 maja ahi ja uks. Kohaliku kaitse all on Ventspilsi kaubanduskooli hoone, Ventspilsi põhikooli hoone, Ventspilsi gümnaasiumi hoone, õigeusu kirik, Ventspilsi muinaskalmed ja laohoone aadressil Jāņa iela 17.
Looduskaitse all on Dampeļi paljand, Staldzene järsakkallas, linna põhjaserva metsas kasvavad mänd ja pärn, hõberemmelgad aadressidel Aizupes iela 5 ja Dīķu iela 34, põldvaher aadressil Dārzu iela 2, harilikud hobukastanid aadressidel Dārzu iela 2 ja K.Valdemāra iela 6, pärn aadressil Rūpniecības iela 33, värdlepad aadressil Kuldīgas iela 138, Reņķu dārzsi nime kandvas pargis kasvavad kaks vahtrapuud, kolm pärna, kolm hobukastanit, neli saart ja künnapuu. Linna jääb ka 51 hektari suurune Būšnieki järvekalda hoiuala.
Lõunaeestlane.ee

Lõunaeestlane.ee on 2014. aastal Võrus tegevust alustanud uudisteportaal, mis kajastab valdavalt Võru, Põlva ja Valga maakonna teemasid.
Portaal Lõunaeestlane.ee kuulub Breidaks ja Kaver Meedia OÜ-le, mille omanikeks on eraisikud Arved Breidaks ja Jüri Kaver.
Hendrik Anniko

Hendrik Anniko (ka Heinrich Anniko; 9. august 1867 Holdre – 27. november 1954 Baltimore) oli kooliõpetaja, köster ning II ja III Riigikogu liige.
Ta õppis Holdre vallakoolis ja Helme kihelkonnakoolis. Ta töötas kooliõpetajana Alamõisas, Helmes, Igaveres ja Pootsis. Aastatel 1890–1898 oli ta Tõstamaa vallakooli juhataja. Ta lahkus venestamise survel koolmeistri ametist ja hakkas köstriks. Aastatel 1898–1909 oli ta köstriks Lihula Eliisabeti koguduses, aastatel 1909–1944 (õnnistati kohale 20. oktoobril 1909) Kullamaa Püha Johannese koguduses. Ta oli koguduse saadikuks paljudel kirikupäevadel. Ta oli eesti köstrite peres üks neid, kes oskas hinnata mitmesuguseid olukordi ja kes kõik oma oskused ja kogemused rakendas Eesti kiriku ülesehitamiseks. Ta täitis köster-organistide organisatsioonis juhtivaid ülesandeid ja kohustusi, oli ühtlasi Kirikumuusika Sekretariaadi liige. Oli pikaaegne Kullamaa Ühispanga juhatuse esimees.
Ta oli aastal 1917 Lääne maakonna nõukogu ja valitsuse liige ning haridusosakonna juhataja. Ta vangistati bolševike poolt ja toodi Toompeale vangi, kust kahenädalase vangistuse järele Kullamaa rahva nõudmisel vabastati.
Ta oli Riigikogu liige (Kristliku Rahvaerakonna nimekirjas II ja III koosseisus. III koosseisus küll 1. oktoobrini 1928, mil tema asemele asus Hans Pöhl.
Aastal 1944 lahkus ta Eestist Saksamaale. Hiljem asus ta Saksamaalt USA-sse, kus ta elas Baltimore'is, olles Baltimore'i Markuse koguduse organistiks.

Isiklikku

Tema poeg Paul Anniko oli arst.
Hun Sen

Hun Sen (sündinud 5. augustil 1952) on Kambodža poliitik, kes on olnud ühe väikese vaheajaga alates 31. detsembrist 1984 Kambodža valitsusjuht. Aastatel 1979–1986 ja 1987–1990 oli ta Kambodža välisminister, aastatel 1981–1985 ühtlasi ka asepeaminister.
20. juunil 2015 valiti ta valitseva Kambodža Rahvapartei esimeheks.
Kiudained (toit)

Kiudained ehk ballastained on mitteseeditavad süsivesikud ja ligniin, mida leidub vaid taimses toidus.
Kiudaineid sisaldavad vaid taimsed toiduained, millest suurimad kiudainete allikad on täisteratooted, kaunviljad, pähklid ja seemned ning ka puu- ja köögiviljad.
Süsivesikuid jaotatakse toiteväärtuse järgi seeditavateks (ehk glükeemilisteks) ja mitteseeditavateks (need on kiudaineid). Erinevalt glükeemilistest süsivesikutest (suhkrud, tärklis) ei suuda inimese organism kiudaineid täielikult lõhustada, seega ei anna kiudained organismile ka otseselt toiduenergiat. Kiudained jaotatakse vees lahustuvateks (nt pektiin) ning vees mittelahustuvateks (nt tselluloos). Organism vajab neid mõlemaid umbes võrdses koguses. Enamikus kiudaineid sisaldavates toiduainetes on erinevas vahekorras nii lahustuvaid kui lahustumatuid kiudaineid. Suurem osa lahustuvatest kiudainetest leidub puu- ja köögiviljades, rohkem lahustumatuid on teraviljas.
Kiudained hoiavad sooled mürkainetest puhta, reguleerivad soolestiku talitlust ja veebilanssi. Väheneb oht haigestuda jäme- või pärasoolevähki, hemorroididesse ja ateroskleroosi. Pole karta ka rasvumist. Kiudainete erilisim omadus on võime imada radioaktiivseid aineid, neutraliseerida neid ja kiirendada nende väljumist organismist. Kiudainete tarvitamine aitab ära hoida kõhukinnisust.
Ülesöömine põhjustab ebamugavat täiskõhutunnet ja gaaside teket. Liigsed kiudained viivad kaltsiumi organismist välja (luude hõrenemine). Kiudainerikast toitu süües tuleks kindlasti midagi kõrvale juua. Kiudainete ületarvitamine viib mineraalained organismist välja.
Jaapani Krimikirjanikeseltsi Auhind

Jaapani Krimikirjanikeseltsi Auhind (jaapani keeles 日本推理作家協会賞 [Nihon Suiri Sakka Kyōkai Shō]) on Jaapani mainekaim krimikirjanduse auhind. Mõningate nimemuudatustega antakse seda välja alates 1948. aastast.
Auhinnale pani alguse mõjukas jaapani krimikirjanik Edogawa Ranpo.
Viru-Nigula valla vapp

Viru-Nigula valla vapp on Lääne-Viru maakonnas asuva Eesti haldusüksuse Viru-Nigula valla vapp.
Vapp on kinnitatud 3. oktoobril 1995.

Vapi kirjeldus

Sinisel kilbil hõbedane vai, milles vaheldumisi kolm musta s-kujulist lahtist varrast ja kolm musta ratasristi.

Põhjendus

Vapikujundid ning neist moodustuv ornament tähistavad Viru-Nigula harukordset muististerohkust ja tugevat muinsuskaitseliikumist. Samuti viitavad kujundid visuaalselt õ-tähte, milles O. W. Masing Viru-Nigulas töötades tarvitusele võttis.
Tähti Saar

Tähti Saar (30. jaanuar 1944 – 18. juuni 2016) oli eesti arst ja meditsiiniõppejõud.
Ta sündis Viljandis, kuid tema haridustee on kulgenud peamiselt Tartus. 1962. aastal lõpetas ta kuldmedaliga Tartu 1. Keskkooli (praegune Hugo Treffneri Gümnaasium) ning 1968. aastal cum laude Tartu Ülikooli arstiteaduskonna.
Olles omandanud anestesioloogi eriala, asus ta tööle Kuressaare Haiglas. 1971. aastal naasis Saar ülikoolilinna, kus jätkas tööd anestesioloogina Tartu Kliinilises Haiglas.
Paralleelselt kliinilise tööga pühendus ta ka õppe- ja teadustööle ning oli alates 1979. aastast arst-õppejõud. Ta avaldas üle 80 teadustöö, eriti suur on Tähti Saare panus kardioanesteesia ja kardiointensiivravi, samuti pulmonoloogilise intensiivravi ja lasteanesteesia arengusse Eestis.
Tuuli Petäjä-Sirén

Tuuli Pauliina Petäjä-Sirén (sünninimi Tuuli Pauliina Petäjä; sündinud 9. novembril 1983 Espoos) on soome purjetaja.
Ta võitis purjelaual 2012. aasta suveolümpiamängudel hõbemedali ja 2012. aasta Euroopa meistrivõistlustel pronksmedali.
Tuuli Petäjä-Sirén valiti Soome 2012. aasta parimaks sportlaseks.
Ta õpib Aalto ülikoolis arhitektuuri.
Hando Tõnumaa

Debatt Lamemaa teooriast

Tõnumaa pidas 8. septembril 2017 Õhtulehe vahendusel füüsiku ja astronoomi Üllar Kivilaga maha debati lamemaa teooria tõestamiseks. Debati moderaatoriks oli Anu Saagim. Arutelu käigus ei esitanud Tõnumaa peaaegu mitte ühtegi fakti ega konkreetset argumenti, Kivila käsutuses oli aga hulgaliselt fakte, viiteid, kogemusi ning lihtsalt arusaadavaid katseid. Oma jutu mõtet tõestada üritades rebis Tõnumaa astronoomia raamatust välja pilte, mis tema arvates olid võltsid.
Keila paemurd

Keila paemurd on endine paemurd ja ühtlasi ka paljand Harju maakonnas Keila linnas. Paljand on arvele võetud ürglooduse objektina.
Paljandit loetakse Keila lademe stratotüübiks, ka on see Keila kihistu stratotüüp.
Paemurd asub 1,1 km Keila-Vasalemma maantee ja Tallinna-Paldiski raudtee ülessôidu kohast loodes.
Paemurd on suures osas metsastunud.
Murru idapoolses seinas paljanduvad umbes 2 m kõrguse profiilina Kurtna ja Pääsküla kihistike kivimid. Paeseinast on väike osa ka kinni kasvanud. Ülemised 35 cm moodustab hele kõva õhkeste mergli vahekihtidega lubjakivi. Sellele järgneb 85 cm samasugust, ent muguljat lubjakivi. Alumise osa moodustab sinakashall peenekihiline lubjakivi.
Keila paemurru kivimeid on uurinud paljud geoloogid. Neist tähelepanuväärseimaks on  Friedrich Schmidt, kes oma 1881. aasta töös eraldas Ordoviitsiumi ladestus välja Keila kihid (s.o Keila lademe). 
Paemurru kivimid sisaldavad rikkalikult sammalloomade, tigude, trilobiitide ja käsijalgsete kivistisi.
Vanapagana õpperada

Vanapagana õpperada on Järvamaal Türi vallas Rassi külas asuv õpperada.
Õpperada on osa Saarjõe maastikukaitsealast.

Raja tutvustus

Matkaaja algus- ja lõpp-punkt on Vanapagana metsamaja juures, kuid rada võib alustada ka käbikuivati juurest või Tõrvaaugult. Üldiselt metsas kulgev rada viib läbi endise Tõrvaaugu küla ning seda saab läbida ainult jalgsi. Raja keskmine läbimisaeg on umbes 1–1,5 tundi. Rada on umbes 3 kilomeetri pikkune ning peale vaadates ringikujuline. Rada on looduses märgitud sinise värviga puutüvedel, punase-kollase värviga madalatel postidel ning ristumiskohtadel asuvate teeviitadega.

Vaatamisväärsused

Õpperajal asub kokku üheksa huvipunkti, millelt saab infot ala loodus- ja ajalooväärtuste kohta. Samuti annavad huvipunktid infot Tõrvaaugu küla saamisloo kohta. Õpperada on mõeldud loodus- ja pärandkultuurihuvilistele matkajatele. Rajalt võib leida nii mõnegi marja- ja seenekoha.
Rajal leiab huvitavat infot taimede, loomade, putukate ja seente ning metsa kõrvalkasutuse kohta.
Vanapagana metsamaja juures on filmitud paljud 1964. aasta kultusfilmi "Põrgupõhja uus vanapagan" stseenid. Praeguse Vanapagana metsamaja asukohal oli vanasti Jürka maja. Pärast filmi levimist pälvisid nii kohalike kui ka kaugemalt tulnud inimeste tähelepanu püstijäänud hoonete osad ja seda ümbritsev ürgne kuusemets.

Majutus

Matkarajal on ööbimisvõimalus. Saab ööbida telgis või metsamajas, mida ei ole soovitatav teha talveperioodil, sest olenemata pidevast matkamaja kütmisest ei saa maja täielikult soojaks.
Osleidys Menéndez

Osleidys Menéndez (sündinud 14. novembril 1979 Martias) on Kuuba naiskergejõustiklane (odaviskaja). Olümpiavõitja (2004) ja kahekordne (2001 ja 2005) maailmameister. Endine odaviske maailmarekordi (71.70 m) omanik.
Uno Veering

Uno Veering (sündinud 27. oktoobril 1949) on Eesti riigiametnik.
Ta lõpetas 1969. aastal Tallinna Polütehnikumi automaatika ja telemehaanika aparatuuri tootmise erialal ja 1978. aastal kiitusega Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna.
18. aprillist 1995 kuni 24. märtsini 1999 oli ta riigisekretär.
Uno Veering on töötanud muu hulgas keskkonnaministeeriumi asekantsleri ja keskkonnainspektsiooni peadirektori asetäitjana.
Venemaa transpordiülikool

Venemaa transpordiülikool (MIIT) (ka Moskva riiklik transpordiülikool, vn Российский университет транспорта (МИИТ)) on tehnikaülikool Moskvas.
Moskva riiklik transpordiülikool on Venemaa suurim teadus-hariduskompleks, mille koosseisu kuulub 2 akadeemiat, 9 instituuti, 4 teaduskonda, 2 kolledžit ja 1 gümnaasium. Ülikoolil on 22 filiaali Venemaal. 2016. aasta alguses õppis ülikoolis umbes 113 000 õppurit, sealhulgas umbes 39 000 õppis kõrgharidus-õppekava alusel.
MIIT asutati 1896. aastal (tollal keiserlik Moskva insenerikool). 1913. aastal reorganiseeriti insenerikool ühendusteede instituudiks.  Alates 1993. aastast on instituut ülikooli staatuses.

Keiserlik Moskva insenerikool (1896–1913)

Venemaa raudteevõrgu kiire areng 19. sajandi teisel poolel nõudis rohkem raudteetranspordi spetsialiste kui suutis seda pakkuda Peterburi teedeinseneride instituut. Seetõttu tegi Venemaa Keisririigi teedeministeerium valitsusele ettepaneku luua veel üks kõrgkool, mis valmistaks ette insenere ametkonna vajadusteks.
1896. aastal asutati ühendusteede ametkondlik keiserlik Moskva insenerikool (IMIU). Direktoriks määrati varem Peterburi teedeinseneride instituudis inspektorina (prorektorna) töötanud Filipp Maksimenko. 
Maksimenko kutsus kateedrijuhatajateks tuntud teadlasi: Lavr Proskurjakovi (ehitusmehaanika ja sildade kateeder), Sergei Tšaplõgini (teoreetilise mehaanika kateeder), Pjotr Lebedevi (füüsikakateeder), Ivan Kablukovi (keemiakateeder), Sergei Solovjovi (geodeesiakateeder). Teiste õppejõudude seas oli ka tulevane akadeemik Jevgeni Paton.
Šastaliit

Šastaliit on vulkaaniline kivim. Šastaliidiks nimetatakse klaasjat andesiiti, mis on moondeprotsessist täielikult mõjutamata.
Šastaliiti defineeriti esimest korda aastal 1891 ja see sai nime Shasta vulkaani järgi Californias. Šastaliidile andis nime Wadsworth, eristamaks kivimit sarnase koostisega, ent moonde läbi teinud vaiselbergiidist.
2010. aasta Tšiili kaevandusõnnetus

2010. aasta Tšiili kaevandusõnnetus juhtus 5. augustil 2010 Tšiili põhjaosas Copiapó lähedal San José vase- ja kullakaevanduses, kus varises kaevanduskäik.
Kaevanduses viibis sel ajal kaks gruppi kaevureid. Üks grupp oli kaevanduse sissekäigu lähedal ja pääses tervena. Suurem grupp - 33 kaevurit - jäi lõksu viie kilomeetri kaugusel kaevanduse sissekäigust umbes 700 m sügavusel.
Lõksu jäänud kaevurid üritasid välja pääseda ventilatsioonikanaleid pidi, aga neis puudusid redelid. Katsed rajada ummistunud käigu kõrvale tunnel põhjustasid uusi varinguid ja tööd peatati. Lõksujäänud kaevurite leidmiseks puuriti kaheksa 15 cm läbimõõduga puurauku. 19. augustil jõudis üks puurauk piirkonda, kus arvati olevat kaevurid, aga elumärke ei leitud. 22. augustil jõudis teine puurauk 688 m sügavusel kaldkäiku umbes 20 m kaugusel lõksujäänud kaevurite varjendist. Kaevurid kinnitasid käiku jõudnud puuriotsa külge kirja teatega, et 33 kaevurit on elus ja terved.
Kaevurite päralt oli 50 m² varjend kahe pingiga, aga ventilatsiooniprobleemide tõttu pidid nad varjendist väljuma kaevanduskäikudesse. Neil oli liikumisruumi umbes 2 km. Vee kogumiseks kaevasid nad auke, vett saadi ka kaevanduses olevate masinate jahutusradiaatoreist. Toiduvaru oli igal kaevuril kaheks-kolmeks päevaks, aga toitu kasutati kokkuhoidlikult ja nii suutsid nad vastu pidada 17 päeva, kuni saadi kontakt päästjatega. Varjendini puuriti veel kaks puurauku ja nende kaudu toimetati varjendisse hapnikuga rikastatud õhku ning toitu.
Kaevurid toodi maa alt välja ükshaaval trossi otsas rippuva 54 cm läbimõõduga kapsliga Fénix-2 13. oktoobril. Kapsel liikus tunnelis kiirusega 1 m/s, ühe kaevuri ülesviimine kestis veidi üle kümne minuti. Kogu päästeoperatsioon esimese päästja laskumisest kaevandusse, kuni viimase päästja maapinnani jõudmiseni kestis veidi üle 25 tunni. Ühelgi 69 päeva kaevanduses lõksus olnud kaevuril ei olnud tõsiseid terviseprobleeme.
Rockefeller Center

Rockefelleri keskuse hooned

Tänapäevane keskus on kombinatsioon kahest hooneteansamblist kogupinnaga 743 000 m²: vanemast neljateistkümnest 1930. aastate art-déco-stiilis kontorihoonest, koos ühe 1947. aastal ehitatud hoonega 51. tänava ääres, ja neljast rahvusvahelises stiilis tornist, mis ehitati 1960-70ndatel Kuuenda puiestee äärde.
Elmar Valmre

Elmar Valmre (1905 või 1909 Tartu – 1944) oli eesti kirjanik ja ajakirjanik.
Valmre on töötanud väljaannete Postimees ja Telegramm toimetustes. Ta kasutas pseudonüümi Mart Saareots.
Kirjutas libretod operettidele "Õnnelend" (1934), "Napoli pärl" (1935) ja "Igatsetud maa" (1939).

Estica

Kriminaalromaan "Ennustus relval" ilmus soome keeles Hannu Oittineni tõlkes kirjastuselt Taifuuni 1994. aastal.
Harald Martin Nurk

Harald Martin Nurk (9. oktoober 1918 Viljandi – 20. juuni 2014 Stockholm) oli eesti majandusteadlane.

Elulugu

Harald Martin Nurk oli kaupmehe poeg.
1936. aastal lõpetas Nurk cum laude Viljandi Poeglaste Gümnaasiumi, 1936–1940 õppis Tartu Ülikooli majandusteaduskonnas, sai 1939 auhinna uurimuse "Segamajanduslikud ettevõtted Eestis" eest.
Nurk oli 1940–1943 Hindade Inspektuuri, Kergetööstuse RK ja firma "Eesti Kast" ametnik. Põgenes 1943 perekonnaga Soome, kus jätkas õpinguid Helsingi Kaubandusülikoolis, mille lõpetas 1944. Samal aastal siirdus perega Rootsi. Töötas esialgu Uppsalas Tööstuse Uurimise Instituudi teadurina, seejärel Stockholmis mitmes firmas revidendi ja raamatupidajana; 1949–1950 täiendas end ühtlasi Stockholmi Kaubanduslikus Kõrgkoolis.
Ta kuulus korporatsioon Vironia liikmeskonda.

Teadustöö

Harald Martin Nurk uuris Eesti majandusliku arengu probleeme ja olukorda okupeeritud Eestis, mille kohta avaldas rea kirjutisi. 1946–1952 koostas raamatupidamise õppekirju Eesti Korrespondentinstituudis, 1958–1959 luges raamatupidamise kursust õigusteaduse üliõpilastele ETI-s Rootsis, 1968–1969 pidas Gimo Rahvaülikoolis loenguid olukorrast okupeeritud Eestis. Osales juhtivalt mitme väliseesti organisatsiooni tegevuses, sh Eesti Majandusteaduse Seltsis, ETI-s Rootsis, Eesti Rahvusfondis, Rootsi Eestlaste Esinduses jm.
Shim'on Peres

Poliitiline tegevus

1977–1992 oli Shim'on Peres Iisraeli Tööpartei juht.
Peres töötas 1974–1977 ja 1995–1996 Iisraeli kaitseministrina, 1984–1986 ja 1995–1996 peaministrina, 1986–1988, 1992–1995 ja 2001–2003 välisministrina ning 1988–1990 majandusministrina.
1994. aastal sai ta koos Yitzhak Rabini ja Yassir Arafatiga Oslo lepingute sõlmimise eest Nobeli rahuauhinna.
30. novembril 2005 teatas Peres, et ta lahkub Iisraeli Tööparteist ja ühineb Ariel Sharoni uue erakonna Kadimaga.
2003. aastal keeldus ta armeenlaste massimõrvamist nimetama genotsiidiks, nimetades armeenlaste väiteid, et see olevat genotsiid, "mõttetuteks". Ta lisas: "Me lükkame tagasi kõik katsed otsida sarnasusi holokausti ja armeenlaste väidete vahel. Midagi holokausti-sarnast seal ei esinenud. See oli tragöödia, mis armeenlasi tabas, aga mitte genotsiid."
Iraani tuumaprogrammi teemal teatas ta 5. mail 2008: "Ma ei poolda Iraani sõjalist ründamist, kuid me peame kiiresti ja otsustavalt kehtestama rahvaste tugeva ja agressiivse koalitsiooni, mis rakendaks Iraani suhtes valusaid majandussanktsioone." Samas kõnes võrdles ta Iraani presidendi Maḩmūd Aḩmadīnezhādi üleskutset "Iisrael kaardilt pühkida" Hitleri genotsiidiähvardustega. Kolm päeva hiljem, 8. mail 2008 teatas ta sõjaväeraadiole: "Iraani president peab meeles pidama, et Iraani võib samuti kaardilt pühkida."
Peres külastas juunis 2007 Eestit ja osales Tallinna sünagoogi avamistseremoonial.

Isiklikku

Peres oli abielus Sonya Peresiga 1945–2011, kuni viimase surmani. Neil sündis kolm last.
Post (perekonnanimi)

Post on perekonnanimi.
2018. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Post 559 inimesel: 266 mehel ja 293 naisel. Perekonnanimede levikult on Post meeste puhul 181. kohal ja naiste puhul 182. kohal.
Brömsebro rahu

Brömsebro rahu sõlmiti Rootsi ja Taani vahel 13. augustil 1645. aastal Brömsebro linnuses Lõuna-Rootsis Blekinge ja Smålandi piiril Karlskrona vallas. Tollal kuulus Blekinge Taanile ja Småland Rootsile.
Rahuläbirääkimised kestsid alates veebruarist. Brömsebro rahuga lõppes aastatel 1643–1645 Rootsi ja Taani vahel kestnud sõda ülemvõimu pärast Läänemere maades. See sõda oli osa Kolmekümneaastasest sõjast, mis lõppes 1648.
Rahuläbirääkimisi juhtis prantsuse diplomaat Gaspard Coignet de la Thuillerien. Rootsi delegatsiooni juhtis Axel Oxenstierna ja Taani delegatsiooni juhtis riigikantsler Corfitz Ulfeldt.
Rahulepinguga loovutas Taani Rootsile Ojamaa saare, Saaremaa, Norrast Härjedaleni ja Jämtlandi maakonna ning 30 aastaks Hallandi. Rootsi sai tollivabaduse Taani väinades, välja arvatud Elbe toll, mida võeti Bremenisse saabunud laevadelt Bremeni peapiiskopi kasuks. Taani troonipärija Frederik III, Verdeni ja Bremeni peapiiskop, pidi need kaks ametikohta loovutama rootslastele. Nende tingimuste täitmise tagatiseks oligi Hallandi maakond.
Peale selle leppisid riigid kokku mõnes meretseremoonias: laskude arvus saluutide korraldamisel, lippude ja purjede langetamisel möödumisel laevadest, kindlustest jms.
Edukate läbirääkimiste eest nimetati Axel Oxenstierna 19. novembril 1645 Södermöre krahviks.
Sõjategevus Taani ja Rootsi vahel puhkes peatselt uuesti ja 13 aastat pärast Brömsebro rahu, 1658 sõlmiti Roskilde rahu, mis sundis Taanit järgmistele järeleandmistele.
Nunc dimittis

"Nunc dimittis" on eesti helilooja Arvo Pärdi 2001. aastal loodud teos segakoorile. Muusikateose pikkus on 7 minutit. Teose kandis esimest korda ette Edinburghi Püha Maria katedraali koor (dirigent Matthew Owens) 15. augustil 2001 Edinburghi Püha Maria katedraalis.
Valli valge mänd

Valli valge mänd ehk Valge mänd on looduskaitsealune põõsastunud võraga põlispuu (liigiliselt Pinus strobus, ehk valge mänd) Järvakandi mõisa südames Valli külas Rapla maakonnas.
Mirnõi (Sahha)

Majandus

Linnas asub teemanditootja ALROSA peakorter ja Miri teemandikaevandus, mis on üks maailma suurimaid. Selle sügavus on 525 m ja diameeter 1,25 km.
Lasse Joamets

Lasse Joamets (sündinud 4. veebruaril 1973 Tartus) on eesti viiuldaja.
Ta on õppinud Tartu I Lastemuusikakoolis (Virve Vääri klassis), lõpetanud 1991 Tallinna Muusikakeskkooli (Ivi Tiviku klassis) ning 1996 Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia (Mari Tampere klassis).  
Töötanud 1993–1997 Tallinna Kammerorkestris ja 1995–1997 ERSO-s, alates 1997. aastast on Soomes Rovaniemis Lapi Kammerorkestri kontsertmeister. 
On olnud solist mitme Eesti orkestri ees, osalenud ESSO ja ERSO töös, viimases ka kontsertmeistrina. Tegutseb kammermuusikuna nii Soomes kui ka Eestis, eriti eri kooslustes koos vend Tanel Joametsaga. Mängib ka džässi ja kantrit. 
Soome muusikute liidu (Suomen muusikkojen liittto) liige (1997).
Eesti Kultuuri Koda

Eesti Kultuuri Koda on Eesti mittetulundusühing, mis ühendab loomingulise tausta või huvidega era- ja juriidilisi isikuid. Loomeliitudest kuuluvad kultuurikotta Eesti Arhitektide Liit, Eesti Disainerite Liit, Eesti Kunstnike Liit, Eesti Tantsukunstnike Liit, Eesti Sisearhitektide Liit ja Eesti Ajakirjanike Liit.
Eesti Kultuuri Koda asutati 22. veebruaril 2011 kinos Sõprus. Kultuurikoda peab oma ülesandeks valdkonnaülest arutelu kultuuri ja loomingu üle, kultuurivaldkonda puudutava seadusloome edendamist ning oma liikmete huvide kaitset.
Eesti Kultuuri Koja esimene juhatuse esimees oli Peeter Jalakas, üldkogul 21. veebruaril 2014 valitud uus eestseisus valis ka uue juhatuse esimehe, kelleks sai Pille Lill. 
Eesti Kultuuri Koda annab välja aastaauhinda Kultuuri Tegu.