google/wiki40b huggingface dataset:
Gennadi Kulkov

Gennadi Kulkov (sündinud 10. detsembril 1950) on Eesti poliitik, 2015. aastast Kallaste linnapea.
Ta kandideeris 1990. aasta Eesti NSV XII Ülemnõukogu valimistel Tallinnas 5. ringkonnas ning ei osutunud valituks.
1996. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel kandideeris ta Tallinnas 4. ringkonnas valimisliidu Õiglus-Spravedlivost nimekirjas ning ei osutunud valituks. 1999. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel kandideeris ta Tallinnas 3. ringkonnas valimisliidu Rahva Usaldus nimekirjas ning ei osutunud valituks.
1999. aasta Riigikogu valimistel kandideeris ta Eestimaa Ühendatud Rahvapartei nimekirjas ning ei osutunud valituks.
2002. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel ning 2005. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel valiti ta valimisliidu Lootus-Nadežda nimekirjas Mustvee linna volikokku. 
Ta oli 2005–2007 Rahvaliidu liige.
Kulkov on 2015. aastast Kallaste linnapea.
Carl Robert Jakobsoni tänav (Viljandi)

Carl Robert Jakobsoni tänav on tänav Viljandi kesklinnas.
Tänav saab alguse Valuoja puiesteelt, ristub Leola, Kivi, Savi, Tallinna, Juhan Liivi, Lossi, Koidu, Eha, Uueveski tee, Väike, Kõrgemäe, Kooli, Kooliaia, Allika, Põllu ja Pihlaka tänavaga ning lõpeb Tartu tänaval. Alates Tallinna tänavast kuni Tartu tänavani on tänav ühesuunaline.
Tänava pikkus on 2127 m.
Jakobsoni tänaval asuvad Viljandi Muusikakool, Viljandi Huvikool, ajalehe Sakala toimetusehoone aastatel 1880–1882, Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia muusikamaja, Kultuuriseltsi "Koit" maja, Viljandi Kesklinna Kooli algklasside õppehoone (Viljandi Eesti Põllumeeste Seltsi hoone) ja Villa Doll.

Ajalugu

Tänav on tekkinud 1789. aastal seoses uute linnakvartalite rajamisega. 1901 hakati tänava äärde rajama Lasteparki (praegune Sõbrapark), kuhu 1912. aastal ehitati linna esimene purskkaev.
Ilkka Remes

Elulugu

Ta on lõpetanud Turu kõrgema kaubanduskooli, täiendanud end kommunikatsiooni alal Londonis ning töötanud sel erialal Soomes ja teistes riikides. Pärast vabakutseliseks kirjanikuks jäämist on ta elanud peamiselt Belgias ja Soomes.

Looming

Romaanis "Pääkallokehrääjä" kujutab Remes fiktiivset kommunistlikku riiki Soomet, mis sündis seoses sellega, et Nõukogude Liit vallutas Soome 1944. aastal.
Romaani "Karjalan lunnaat" põhiteemaks on küsimus Karjala omastamisest Nõukogude Liidu poolt ja Karjala tagastamise probleem. 
"Pedon syleily" kujutab seda, kuidas vene salakuulaja plaanitseb Carl Gustaf Emil Mannerheimi salamõrva.
Romaanis "Ruttokellot" külvab vene kurjategijate rühm Soome presidendivalmiste aegu segadust.
"Uhrilento" peategelane satub suurriigi salajaste operatsiooni keskele. 
Romaanis "Itäveri" põimuvad Venemaa presidendiga seotu ja Soome poliitikute nn soometumine.
Romaanis "Ikiyö" (eesti k. “Ürgöö”) üritavad Venemaa relvaarsenali kasutavad looduskaitsjad oma ideede nimel terroristlikku akti.
"Hiroshiman portti" jutustab arhiivis leidunud disketist, millel leidub Soome presidendi mineviku kohta diskrediteerivaid andmeid ja see viib suurriikide salajase operatsioonini.
"Nimessä ja veressä" käsitleb paralleelselt Pudasjärvis toimunud lestaadiuslaste mõrvade ja Iraagis toimunud inimröövi väljaselgitamist.
Romaanis "6/12" võtab serblaste kuritegelik rühmitus pantvangiks vippide peole kutsutud külalised.
Romaan "Pyörre" käsitleb avalikkuse eest varjatut Läänemere piirkonnas ja sealhulgas ka parvlaeva Estonia uppumisega seotud saladusi. 
Remesi noorteromaanid räägivad Aaro Korpi nime kandva poisi seiklustest. Poiss on mitmes Remesi täiskasvanutele mõeldud romaanis esineva uurija Antti Korpi poeg ja seikleb vahel ka nendes teostes.
Geagras

Levila

Need maod on levinud Mehhiko Michoacáni, Oaxaca ja Sinaloa osariigis.
Uno Loit

Uno Loit (30. aprill 1925 Tapa – 2. november 1984 Kihnu) oli eesti näitleja.
Lõpetas 1943. aastal Tallinnas tööstuskooli. Õppis 1943–1945 Riiklikus Draamastuudios. Töötas aastatel 1945–1947 Draamateatris, 1947–1952 ja 1958–1969 Pärnu Draamateatris (seal tegeles ta ka lavastamisega). Oli 1969–1978 Pärnu Rajooni Kultuurimaja direktor.
Eesti Väikeloomaarstide Selts

Eesti Väikeloomaarstide Selts (lühend: EVS) on vabatahtlik organisatsioon, kuhu kuulub valdav osa Eesti väikeloomaarstidest.
EVS kasvas välja Eesti Loomaarstide Ühingust loomaarstide Tiina Toomet ja Merle Valdmann eestvedamisel 1994. aastal. Asutamiskoosolek toimus 18. juunil 1994 ja seal oli 37 registreerunud osavõtjat. Esimeseks EVSi presidendiks valiti Tiina Toomet, kes oli selles ametis kuni 2003. aastani.
Palumägede matkarada

Palumägede matkarada on Tartu maakonnas Kambja vallas asuv matkarada.

Raja tutvustus

Raja algus ja lõpp on Pangodi järve ääres. Rajal on üks suur infotahvel ning kaheksa viita.
Vahelduva pinnamoega raja pikkuseks on 1 kilomeeter.

Vaatamisväärsused

Matkarajal on võimalik tutvuda Pangodi järve ja seda ümbritseva mõhnastikuga.
Rõuge raamatukogu

Rõuge raamatukogu on raamatukogu Võru maakonnas Rõuge vallas Rõuge asulas.
Raamatukogu juhataja on Ülle Siska.
Raamatukogu asutati 13. oktoobril 1922.
Eesti-Malta suhted

Eesti-Malta suhted on kahepoolsed suhted Eesti ja Malta vahel.
Malta tunnustas Eestit 26. augustil 1991. Kahe riigi vahelised diplomaatilised suhted said alguse 1. jaanuaril 1992.
Tegutseb Eesti suursaadik Maltal, kes resideerib Roomas. Tegutseb ka Malta suursaadik Eestis, kes resideerib Vallettas.
Valdur

Valdur on mehenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis populaarsuselt 242. mehenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Valdur 606 mehel.
Arvo Alas

Arvo-Jürgen Alas (20. märts 1943 Tallinn – 18. september 2007) oli Eesti tõlkija ja diplomaat.
Arvo Alas lõpetas 1970 Leningradi ülikooli norra filoloogina. 1971–1981 töötas ta ajakirja Noorus toimetuses ning alustas selle kõrvalt tegevust tõlkija ning ajakirjanikuna.
Aastatel 1981–1984 töötas Alas Eesti Kirjanike Liidus konsultandina. 1991 asus ta tööle Kopenhaagenisse Balti Informatsioonikeskusesse ning aastatel 1991–1996 oli ta esimene Eesti suursaadik Taanis ja Islandil, 1992–96 ka Norras. 
1997. aastast kuni surmani tegutses Arvo Alas vabakutselise tõlkijana. Arvo Alas suri Taanis ja on maetud Tallinna Metsakalmistule nn uuele kirjanike künkale.
Arvo Alas tõlkis eesti keelde Norra, Taani ja Islandi kirjandust. Tema kaalukaimateks töödeks peetakse saagatõlkeid vanaislandi keelest (sh eriti saagakirjanduse tippteost Njálli saagat) ning Taani filosoofi Søren Kierkegaardi teoste tõlkeid. 
Tähelepanu- ja tänuväärne on Arvo Alase töö Skandinaavia autorite lasteraamatute tõlkimisel, raamatuis leidub mitmeid teravmeelseid sõnaleide ja uudissõnu. Lisaks avaldas ta ajakirjanduses mitmeid artikleid Põhjamaade kirjandusest, ühiskonnast ja poliitikast. Huvitava põikena koostas Arvo Alas 1982. aastal enam kui 40-leheküljelise kasahhikeelse kogumiku "Омир Гули. Omir Guli" eesti proosast.
2005. aastal ilmus Arvo Alaselt jutukogu "Piibuleidja".
Arvo Alasel on kaks poega: ajakirjanik ja tõlkija Askur Alas, kes jätkab isa tööd skandinaavia kirjanduse eestistamisel, ja ettevõtja Annar Alas.
Põhjaeesti kirjakeel

Põhjaeesti kirjakeel ehk Tallinna keel on ajalooline eesti kirjakeele variant, mida kasutati 17.–19. sajandil Eesti põhjapoolsemas osas (keskusega Tallinnas). See kirjakeele variant põhines Põhja-Eesti murretel, eriti Tallinna kõnepruugil.
Selle aja teine kirjakeele variant oli lõunaeesti kirjakeel ehk Tartu keel. Mõlemas kirjakeeles anti välja raamatuid ja ajalehti.
Tallinnakeelseid raamatuid kasutati ka mulgi murde alal.
Lauderdale'i maakond (Alabama)

Ajalugu

Maakond moodustati 1818. aastal.

Rahvastik

Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 92 709.
Sulev Tamm

Sulev Tamm (19. veebruar 1935 Tammessaare küla, Avinurme vald, Avinurme kihelkond, Tartumaa – 7. märts 1962 Tallinn) oli eesti näitleja.
Lõpetas 1954. aastal Mustvee 1. Keskkooli ja õppis 1954. aastal Tartu Riiklikus Ülikoolis ajaloo-keeleteaduskonnas bibliograafiat. Ta lõpetas 1961. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri 1. lennu.
Pärast lõpetamist töötas ta Rakvere Teatris, oli ka Viljandi Kultuurharidustöö Kooli kõnekultuuri õpetaja.
Sulev Tamm suri verevähki. Ta on maetud Avinurme kalmistule.
Jaan Bergmann

Jaan Bergmann (29. detsember 1856 Soosaare mõisavald Niilu talu – 25. juuni 1916 Paistu) oli eesti vaimulik, tõlkija ja luuletaja.

Biograafia

Jaan Bergmann õppis aastatel 1867–1869 Gustav Beermanni elementaarkoolis Põltsamaal, 1871–1877 Tallinna kubermangugümnaasiumis. Aastatel 1877–1882 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Kirikuõpetaja prooviaastal oli ta Peterburi Jaani koguduses (Jakob Hurda juures).
Jaan Bergmann ordineeriti 25. septembril 1883 õpetajaametisse, ta oli aastatel 1883–1884 Peterburi Jaani koguduse adjunktpastor. Aastatel 1884–1916 oli ta Paistu koguduse pastor (introdutseeriti pastoriametisse 30. detsembril 1884).

Piiblitõlked

1912. aastal ilmus trükis Jaan Bergmanni tõlgitud Uus Testament. 1915. aastal valmis Bergmannil Piibli täieliku tõlke käsikiri (6664 lk), mis jäi aga alanud sõja ja tõlkija surma tõttu trükis avaldamata ning läks kaduma. Alles 1932. aastal leiti see Paistu kirikumõisa pööningult peaaegu tervenisti üles ja anti hoiule Eesti Kultuuriloolisele arhiivile Tartus.

Luule ja luuletõlked

Jaan Bergmanni järelromantilises luules moodustab parima osa tema lüroeepika, eriti ballaadivormiline "Ustav Ülo". Bergmann oli oma aja suurimaid vormimeistreid ja luulekeele rikastajaid.
Jaan Bergmann on tõlkinud osa vanakreeka koomilisest väike-eeposest "Batrachomyomachia" ("Konnade ja hiirte sõda"), viis laulu "Odüsseiast" ning saksa ja vene ballaade (Puškini, Goethe, Schilleri, Schlegeli, Bürgeri, Chamisso, Kosegarteni, Freiligrathi, Herderi, Mülleri, Rückerti ja Schwabi teoseid).
Hermann Theodor Karl Hesse

Hermann Theodor Karl Hesse (20. märts 1884 Rõngu – 9. juuli 1921 Bad Oeynhausen, Nordrhein-Westfaleni liidumaa) oli Eesti vaimulik.
Õppis Tallinnas Jucumi koolis ja Tallinna Nikolai Gümnaasiumis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1903–1910. Ordineeriti õpetajaks Tallinnas.
Oli aastatel 1910–1913 ja 1914–1916 usuõpetaja Tallinna Toomkoolis. 1913–1914 täiendas end Tübingenis ja Leipzigis. 1914–1916 oli ta lisaks usuõpetajaametile Tallinna Rüütli- ja Toomkoguduse vikaarõpetaja. 1916–1921 oli ta Tallinna Oleviste koguduse õpetaja. Suri aastal 1921 Bad Oeynhausenis, Nordrhein-Westfaleni liidumaal.

Isiklikku

Tema isa Benjamin Hermann Karl Hesse oli Rõngu koguduse õpetaja, Tallinna Rüütli- ja Toomkoguduse diakonõpetaja, Tallinna Oleviste koguduse õpetaja, aga ka Tallinna Diakonissideasutuse rektor ja Tallinna Linnamisjoni asutaja. Tema vanaisa Carl Hermann Hesse töötas Paides ja Järvamaal maakonnaarstina. Tema onu Johannes Hesse oli neli aastat misjonärina Indias. Onupoeg Hermann Hesse oli kirjanik, Nobeli kirjandusauhinna laureaat. Vanaonu Conrad Eduard Hesse oli Kuressaare Laurentiuse koguduse ülemõpetaja. Tema äi Adam Rudolf Winkler oli Jüri ja Tallinna Rüütli- ja Toomkoguduse õpetaja.
Yerba Buena

Yerba Buena on saar Põhja-Ameerikas San Francisco lahes Californias San Francisco ja Oaklandi vahel.
Yerba Buena on kitsa tammiga ühendatud Treasure'i saarega. Mõlema saare pindala on kokku 2,334 km² (Treasure'i saar on pisut suurem) ja neil elab kokku 2000. aasta seisuga 1453 inimest (neist rõhuv enamus Treasure'i saarel).
Saart läbib maantee Interstate 80, mis kulgeb läbi saarel asuva tunneli. Nii Oaklandi kui San Franciscoga on ta ühendatud silla abil.

Ajalugu

Esimene California seadusandlik kogu kehtestas 18. veebruaril 1850 San Francisco piirid ja andis Yerba Buena saarele nime, mida San Francisco kandis kuni 1847. aastani. See nimi tuleb hispaaniakeelsetest sõnadest hierba buena, mis tähendab 'hea taim'. Hea taime all on mõeldud kohalikku huulõieliseliiki.
Seda nime kandis Yerba Buena kuni 1895. aastani, mil USA Kohanimede Nõukogu muutis selle Goat Islandiks ('Kitsesaar'). 3. juunil 1931 ennistati saarele endine nimi.
Aastakümneid oli saar USA sõjaväe käsutuses. Idee saarele sõjaväeposti rajamisest tuli USA kodusõja ajal, mil kardeti, et Konföderatsiooni sõjalaev võib udus Fort Pointi ja Alcatrazi vahelt läbi hiilida ning San Francisco lahte jõuda. Esimene sõjaväeüksus asus Yerba Buenale siiski alles 1870. aastatel. Saarele paigutati udupasun ja 1875 valmis kaheksanurkse põhiplaaniga tuletorn, mis on säilinud tänapäevani.
Vahetult enne 20. sajandi algust asus saarele USA mereväe esimene Vaikse ookeani rannikul olev õppekeskus. Selle komandandi residentsiks valmis 1900. aastal uusklassitsistlikus stiilis olev hoone, mida tänapäeval kutsutakse Nimitzi majaks. Niisuguse hoone kuulumine mereväele oli tollal ebatavaline. Õppekeskus suleti pärast Teist maailmasõda.
Saarel elas pärast Teist maailmasõda kuni oma surmani admiral Chester Nimitz.
Tänapäeval asub Yerba Buenal USA Rannavalve jaam. Saarel on rannavalve barakid ning raadio- ja radarijaamad. Seetõttu on suur osa saarest tsivilistidele suletud. Sellegipoolest elab saarel ka tsiviilisikuid.
Michigan-Detroidi kogudus

Michigan-Detroidi Kogudus on EELK kogudus, mis tegutseb aastast 1950 USAs Michigani osariigis Detroitis.
Kogudus asutati 13. augustil 1950 õpetaja Johan Sõmeri eestvõttel. 
1959 oli koguduses rekordarv ehk 220 liiget. 1980 oli koguduses 110 liiget.
Alates 1990. aastatest on koguduse õpetaja Kersti Kimmel. 2012 oli koguduse õpetaja Nelli Vahter, kes käis seal Chicagost.
Ussipõllu suurkivi

Ussipõllu suurkivi (ka Ussipõllu rändrahn) on rändrahn Raplamaal Kohila vallas Pahkla külas. Ussipõllu suurkivi ümbermõõt on 19,3 m ja kõrgus 1,8 m. Kivi on looduskaitse all.
Aasta kala

Aasta kala on aunimetus, mis valiti esmakordselt aastal 2019 ajakirja Kalastaja toimetajate eestvedamisel.
Kaljuahelik

Kaljuahelik (vene Скалистый хребет) on mäestik Venemaal. Ta on osa Suur-Kaukasusest. Kulgeb loode-kagu sihis paralleelselt Peaahelikuga ja sellest kirdes. Kõrgus kuni 3646 meetrit.
Kaljuahelik asub Venemaa Krasnodari ja Stavropoli krai, Karatšai-Tšerkessia, Kabardi-Balkaaria ning Põhja-Osseetia aladel.
Juri Andropov (jõelaev)

Ajalugu

Kiil pandi laevale tehasenumbriga 386 VEB Elbewerften Boizenburg/Roßlau laevatehases ning laev anti Gorkis asuvale Volga Laevakompaniile (ГП Волжское объединённое речное пароходство МРФ РСФСР) üle 1986. aastal. Riigiettevõte Volga ühendatud jõelaevandus, hiljem eraettevõte OAO Volga laevandus (ОАО Волжское пароходство) ja selle tütarettevõte Vodohod on kasutanud jõelaeva Juri Andropov kruiisidel Volgal, Moskva jõel ja Neeval. 2010. aastast kasutatakse laeva hotellina naftaleiukohal Kaspia merel.
Kleisti mõis

Kleisti mõis (Kleistu muiža ) oli poolmõis Lätis Riia linnas Kleisti asumis; selle peahoone aadress oli Kleistu ielā 37. Omaaegse haldusjaotuse järgi asus mõis Riia kreisi Piņķi kihelkonnas. Saksa keeles Kleistenhof või Kleissenhof, vanasti ka Schultzenhof, Lambertshof, Lila Bergs Hoff.
Kleisti mõisa on esimest korda mainitud aastal 1638, mil Gotthard Kettler andis selle Mathias Brahderile. Hilisemad omanikud olid Bergid, von Schultzenid ja Thielaud, aastast 1750 Andreaed või Andreaid, nende järel Vegesackid. Nende külalisena elas aastal 1768 mõisas Johann Christoph Brotze. Vegesackidele kuulus mõis 1880. aastateni, seejärel kuulus see Schultzedele.
Erinevalt teistest mõisatest, mis asusid Riia linna territooriumil Daugava jõe lõunapoolsel kaldal, ei olnud Kleisti suvemõis vaene, kuigi maad olid mõisal viletsad. Kleisti mõisas kasvatati karja, oli ka lindla. Pärast Läti iseseisvumist kuulus mõis piimatootja Otto Īvānsile, aga 1930. aastatel pidi ta tootmisest loobuma.
Kleisti mõisa hoonetest on säilinud XVIII sajandi teisel poolel ehitatud klassitsistlikus stiilis härrastemaja ja mõisavalitseja maja.
Risto Pullat

Elulugu

Lõpetas 1985 Tallinna 21.Keskkooli, õppis 1985–91 TÜ õigusteaduskonnas. Täiendas end 1991–93 Helsingi Ülikooli õigusteaduskonnas. Lõpetas 1996 Eesti Riigikaitse Akadeemia politseikolledži, sotsioloogiamagister (2002, Tallinna Pedagoogikaülikool), väitekiri "Organiseeritud kuritegevus taasiseseisvunud Eestis", õigusteaduse doktor (2009, Läti Politseiakadeemia), väitekiri "Organized crime related drug trafficking in the Baltic Sea region. Police point of view". Töötas 1993–2014 eri ametikohtadel rahandus-, sise- ja justiitsministeeriumi haldusalas ning kohalikus omavalitsuses. Poola Vabariigi Kuldne teeneterist (2005); Politsei teenistusrist 10-aastase laitmatu teenistuse eest (2010). Risto Pullat oli Eesti esimene doktorikraadiga politseiametnik.

Isiklikku

Ühes abikaasa Kerlyiga on neil tütar ja poeg. Isa ajaloolane Raimo Pullat.

Teadustöö

Uurimisvaldkond: organiseeritud kuritegevus Läänemere regioonis. Alates 2007 kuulub "Trends in Organized Crime" toimetuskolleegiumisse, aastast 2017 "Administratīvā un Kriminālā Justīcija" toimetuskolleegiumi liige.  Lisaks teadusartiklitele avaldanud 3 monograafiat ja 4 koll. monograafiat.
Pliimennik

Pliimennik (ka lihtsalt mennik ja pliipunane) on ere-oranžpunane värvipigment, mida keskajal kasutati laialdaselt käsikirjade kirjutamisel ja kaunistamisel, samuti õli- ja temperamaalis, näiteks ühe komponendina inkarnaadi segamisel. Koostiselt on see tripliitetraoksiid Pb₃O₄. Tänapäeval kasutuselt kõrvale jäänud vähese valguskindluse ja mürgisuse tõttu.
Värvainete indeksis on pliimenniku tähised PR 105 (Pigment Red 105) ja C.I. 77578, CAS-number on CAS 1314-41-6.

Etümoloogia ja sõnavara

Eesti keelde on sõna jõudnud laenuna saksa keelest. EKI soovitab eelisterminina kasutada sõna pliimennik menniku, pliipunase jm asemel.
Menniku värvi erepunast tähistab omadussõna mennikpunane (ladina keeles miniata).
Pliimenniku tähenduses kasutatakse eksitavalt ka sõna tinamennik, tinamenning.

Saamine

Mennikut leidub mineraalina (minium) looduses ja sellest tehti värvi juba antiikajal. Koostiselt on ta plii(II,IV)oksiid, mis sisaldab nii Pb²⁺ kui ka Pb⁴⁺ ioone, ja ta keemiline valem on Pb₃O₄. Vana- ja keskajal tehti pliimennikut pliivalge kuumutamisel õhu käes umbes 450 kraadi juures, ta kuulub varaseimate kunstlikult sünteesitud pigmentide hulka. Värvus sõltus töötlemise kestusest.

Omadused

Erepunase värvusega raske kristalliline aine. Lahustub lahjendatud hapetes, ent on vees praktiliselt lahustumatu - seda ei saa kasutada freskomaalis ega vesivärvides.
Hea kattevõimega pigment, ent pikal valguse käes seismisel pleegib. Ei saa kasutada koos auripigmendiga, sest kokkupuutel sulfiididega mustub.
Mürgisuse annab pigmendile pliisisaldus (plii on mürgisuselt kolmas element elavhõbeda ja kaadmiumi järel). Mürgistus tekib pikaajalisel ja korduval kokkupuutel, näiteks tööstuses (akude ja klaasi tootmine, korrosioonivastane töötlemine). Pliimennik on inimesele tõenäoliselt kartsinogeense toimega.

Maalikunstis

Pliimenniku kasutamise kõrgaeg jääb vana- ja keskaega. Keskajal kasutati seda eelistatult raamatumaalis nii Pärsia, Bütsantsi kui ka Lääne-Euroopa käsikirjades. Kinaveri kõrval oli pliimennik üks värvipigmente, mis oli sageli inkarnaaditooni koosseisus, samuti teistele värvidele sooja tooni andjana. Seda on leitud Rode altari skulptuuridelt ja Pühavaimu altari tabernaaklilt, baroksetelt vappepitaafidelt ja renessanssmaalidelt, nagu Raffaeli "Ansidei madonna", Hieronymus Boschi "Kristuse pilkamine" või El Greco "El Expolio". Ka Edgar Degas' üleni punastes toonides maal "Coiffure" ("Juustekammimine") sisaldab suurtel pindadel pliimennikut.

Klaasis, keraamikas ja emailis

Pigment leiab kasutust lisaks kunstile ka käsitöös ja tehnoloogias. Sulatatud klaasimassile lisatult annab pliiklaasi (tavalisest säravam, suurema murdumisnäitajaga klaas, mida kasutatakse vääriskivide jäljendamisel). On oluline komponent klaasjates emailides, mille poolest olid kuulsad Bütsantsi ja Prantsusmaa (Limoges) meistrid.

Tehnikas

Korrosioonivastase kruntvärvi koostises raud- ja teraskonstruktsioonide värvimiseks kasutati mennikuvärvi 20. sajandi lõpulgi. Tänapäeval on  selle värvi kasutamine taunitud, sest värv põhjustab õhu ja vee saastumist pliiga.
Samuti kasutatakse pliimennikut ühe komponendina pliiakudes.
American Teen

Singlid

Albumi avasingel "Location" ilmus 23. augustil 2016. Laul jõudis 16. kohale edetabelis Billboard Hot 100. Singli muusikavideo anti välja 26. septembril 2016. "Young Dumb & Broke" saadeti raadiotesse mängimiseks ning see ilmus 13. juunil 2017 teise singlina.

Albumi edu

Album "American Teen" jõudis 9. kohale edetabelis Billboard 200 müüginumbriga 37 000 eksemplari (millest 12 000 oli puhtalt albumi müük). Augustis 2017 jõudis see juba 4. kohale.
Henn Kalamees

Henn Kalamees (aastani 1940 Heinrich Kalamees; 15. august 1895 Tartu – 2. oktoober 1972 Tallinn) oli eesti kopsuarst.
Ta lõpetas aastal 1915 Tartu Aleksandri Gümnaasiumi. Aastal 1915 õppis ta Tartu Ülikooli loodusteaduskonnas, aastatel 1915–1918 ja 1920–1922 arstiteaduskonnas. Ta täiendas end Viini Ülikooli juures.
Ta oli aastatel 1922–1925 Kadrinas jaoskonnaarst ning 1925–1927 Lustivere Laste Tuberkuloosi Sanatooriumi juhataja. Aastast 1927 töötas ta Taheva laste tuberkuloosisanatooriumi juhatajana. Pärast sõda töötas ta mitmes tuberkuloosiravilas. Aastal 1958 jäi ta pensionile, tegeledes seejärel põhiliselt aiandusega oma koduaias Meriväljal.
Ta oli Korp! Fraternitas Estica vilistlane.
Henn Kalamees suri 2. oktoobril 1972 ja ta maeti 6. oktoobril 1972 Metsakalmistule.

Isiklikku

Tema abikaasa Anna Kalamees oli samuti kopsuarst.
Vaux-sur-Sûre

Asulad

Valla osadeks on Hompré, Juseret, Morhet, Nives, Sibret, Vaux-lez-Rosières, Vaux-sur-Sûre (valitsus).
Valla piirides paiknevad veel järgmised asulad: Assenois, Belleau, Bercheux, Chaumont, Chenogne, Clochimont, Cobreville, Grandru, Jodenville, La Barrière, Lavaselle, Lescheret, Losange, Mande-Sainte-Marie, Morhet-Station, Poisson-Moulin, Remichampagne, Remience, Remoiville, Rosières, Salvacourt, Sibret, Sûre, Villeroux.
III liiga 2016

III liiga 2016 oli Eesti jalgpalli tugevuselt viienda liiga, III liiga 2016. aasta hooaeg, mis jagunes nelja tsooni – ida, põhi, lõuna ja lääs.
Saarepeedi raamatukogu

Saarepeedi raamatukogu on raamatukogu Viljandi maakonnas Viljandi vallas Saarepeedi külas. Raamatukogu juhataja on Ülle Lilleoks.
Kivikupitsa maastikukaitseala

Kivikupitsa maastikukaitseala on maastikukaitseala Pärnu maakonnas Häädemeeste vallas. Kaitseala kaitse-eesmärk on kaitsta kivikülvi, kaitsealuste liikide elupaikade ja kõrge looduskaitseväärtusega metsakoosluste terviklikkust. Kaitseala pindala on 135,6 ha.
Kaitseala ajalugu ulatub aastasse 1960, kui kaitse alla võeti Kivikupitsa mägi.
Vaksali tänav (Viljandi)

Vaksali tänav on tänav Viljandis.
Tänav saab alguse Vabaduse platsilt, ristub Kaalu, Hariduse, Vana-Vaksali, Paala tee, Köstri, Kalevi, Riia maantee, Itaalia, Tehnika, Vene, Pärnu maantee ja Vabriku tänavaga ning lõpeb Viljandi raudteejaama juures.
Tänava pikkus on 1651 m.
Vaksali tänavat (tollal maanteed) on linnaplaanidel näha alates 18. sajandi lõpust. 1865. aastal kandis tänav Pärnu tänava nime.
Tänav sai nime 1924. Tänav on osa Tartu – Viljandi – Kilingi-Nõmme maanteest.
Vaksali tänaval asuvad Viljandi Spordihoone, teater Ugala ja Viljandi raudteejaam.
Aadressil Vaksali 4 asub Martin Kleini monument.