google/wiki40b huggingface dataset:
Rudolf Konimois Film

OÜ Rudolf Konimois Film on Eesti filmitootja. 
Ettevõte, mis asutati 1997, on tootnud telereklaame, muusikavideoid, dokumentaal-, lühi- ja mängufilme.
Jaapani lipp

Jaapani lipp on Jaapani ametlik lipp.

Riigi- ja rahvuslipp

Jaapani riigi- ja rahvuslipuks on valge kangas, mille keskel on punane sõõr ehk päikesesümbol "Hinomaru". Lipp kuulutati riigi tunnuseks 1870. aastal, kuid ametlikult tunnistas Jaapani parlament selle riigilipuks alles 1999. aastal .
Valge tähistab puhtust ja puutumatust, punane on aga siiruse, soojuse ja inspiratsiooni värv.
Päikeseketas on muistsetest aegadest peale olnud Jaapani ja selle keisri sümbol. Legendi järgi rajas Jaapani Keisririigi päikesejumalanna Amaterasu Omikami poeg Jimmu Tenno.

Merelipp

Esimese, 1889. aasta põhiseadusega sai sõjavägi endale "tõusva päikese lipu". Lipu põhivärv oli valge, millele oli paigutatud keskkohast veidi varda poole punane sõõr, sellest väljus 16 punast kiirt. Peale Teist maailmasõda keelas rahuleping selle lipu kasutamise, kuid 1954. aastal võeti see lipp siiski kasutusele laevade lipuna ehk merelipuna.
Vaikkojoki

Kalandus

Jõgi on kalarikas. Esinevad muuhulgas meriforell (Salmo trutta), harjus (Thymallus thymallus), säinas (Leuciscus idus), vikerforell (Oncorhynchus mykiss) ja haug (Esox lucius).
Võrgukaabel

Võrgukaabel või ühendusjuhe on valgus- või elektriline kaabel, mis ühendatakse kahe või enama seadme vahel võrgu või ühenduse loomiseks. Erinevat tüüpi seadmeid ühendatakse võrgukaabliga, näiteks kommutaator ja arvuti või kommutaator ja ruuter.
Merike Männi

Looming

Merike Männi on Eesti tekstiilikunstis olnud enam kui viiskümmend aastat, neist kakskümmend õpetas ta kunstiinstituudis (praeguses kunstiakadeemias). Ta on peaaegu kogu oma loomingulise aja jäänud truuks gobeläänile, mida võib näha Tallinna linnavolikogu (2007) ja linnavalitsuse hoones (1997), Glehni lossis (1981), Norra ja Rootsi saatkonnas jt. Materjalidest on ta töötanud väga mitmetega, tihtipeale villaste ja sünteetiliste materjalidega. 
Vabakutselise kunstnikuna (1968–1978) kavandas ja teostas suuremõõtmelisi gobelääne esindusinterjööridesse, näiteks Viru hotellis, Pirita Olümpiakeskuses, Glehni lossis, Aravete keskuses jm. 

Tekstiilikunstnike Liidu elutööpreemia puhul 2012. aastal iseloomustati Merike Männit kirgliku ja virtuoosse loojana, kes igal aastakümnel on oma loomingusse toonud uut ja huvitavat ning kelle töödes saavad kokku kütkestav kompositsioon, lihtsuse võlu ja teostuse pöörasus.

Elulugu

Merike Männi on lõpetanud Eesti Kunstiakadeemia 1961. aastal. Pärast ülikooli lõpetamist töötas Lembitu moeateljees ja hiljem Punases Koidus. Ta võitis Eesti esimese interjöörivaibakonkursi ning tema selle aja suurim töö – 21 m² interjöörivaip läks EKP Keskkomitee ruumidesse. 

Alates 1967. aastast on ta Kunstnike Liidu liige. 
Aastatel 1978–1998 töötas ta Eesti Kunstiakadeemias Tekstiili kateedris dotsendina. 
Merike Männi on palju reisinud. Eredamad reisid 1970ndatel oli grupi turismiekskursioon koos Heinz Valguga Indias; 1975 rahvusvaheline tekstiilibiennaal Lausanne'is. Punases Koidus töötamise ajal tegi ta loomereisi Dagestani.
Ta on siiani väga sportlik, kunagi võitis Eesti rekordi 50 m ujumises.

Isiklikku

Merike Männi abikaasa oli Kunstiinstituudi õppejõud. 1962 sündis poeg Urmo ja 1963 poeg Ivari (disainer).
Hu Jintao

Hu Jintao (Hú Jǐntāo; lihtsustatud hiina kirjas 胡锦涛; traditsioonilises hiina kirjas 胡錦濤; sündinud 21. detsembril 1942 Jiangyanis Jiangsu provintsis) on Hiina poliitik, endine Hiina Rahvavabariigi  president. 
Ta oli 2002–2012 Hiina Kommunistliku Partei Keskkomitee peasekretär.
Ta on elukutselt hüdraulikainsener ja on lõpetanud Qinghua ülikooli. 
Varem on ta töötanud Tiibeti autonoomse piirkonna parteisekretärina.
Poliitikas on ta rahvale rohkem avatud kui tema eelkäija. Näiteks on Hiina uudisteagentuur Xinhua avalikustanud niisuguseid üksikasju poliitbüroo istungitest, mis varem olid salajased. Ta on loobunud mitmest oma eelkäija naeruväärseks peetud tavast, nagu välisvisiitide korral pidulik ärasaatmine ja vastuvõtt riigi juhtkonna poolt. Ta on pööranud rohkem tähelepanu varanduslikule ebavõrdsusele, riigi piirkondade ebaühtlasele arengule ja keskkonnakaitsele.
Sellegipoolest ei ole Hu Jintao liberaal, vaid pragmaatiline kõva käe liini pooldaja. Ta on korduvalt lasknud blokeerida juurdepääsu Hiinast ebasoovitavatele veebisaitidele, sealhulgas ajalehtede New York Times ja The Washington Post, võrguväljaannetele ning Vikipeediale. Detsembris 2004 avaldas Hongkongi ajaleht Open tema juhised propagandaametnikele, milles ta rääkis vajadusest õppida Kuubalt ja Põhja-Korealt ning nimetas Mihhail Gorbatšovi sotsialismi reeturiks. Põhja-Korea poliitilisi vaateid nimetas ta põhiliselt õigeteks ja selle riigi majandusraskusi ajutisteks.
Jaakko Ryhänen

Jaakko Sakari Ryhänen (kuni 1953. aastani Jaakko Vuorinen; sündinud 2. detsembril 1946 Tamperes Soomes) on soome ooperilaulja (bass) ja laulupedagoog.
Ryhänen on lõpetanud Heinola Õpetajate Seminari ja õpetanud neli aastat algklasse. Laulmist on ta õppinud Tauno Kaivola, Matti Lehtineni ja Jolanda di Maria Petriksi käe all. 1975. aastal sai temast Soome Rahvusooperi solist, kuid juba aastast 1972 oli tal seal rolle külalisesinejana. Tema rahvusvaheline karjäär algas 1983. aastal Metropolitan Operas, Soome Rahvusooperi külalisetendustel, kus ta laulis ooperis "Viimased kiusatused" Paavo Ruotsalaineni rolli. Alates sellest ajast on ta esinenud kontsertide ja oratooriumide solistina, laulnud kandvaid bassirolle ja külastanud kõiki maailma juhtivad ooperiteatrid, sh Viini Riigiooperit, kus ta oli regulaarne külalisesineja. Ka on Ryhänen osalenud "kolme bassi kontsertidel" koos Matti Salmineni ja Johann Tilliga ning Eestis Koit Soasepa ja Priit Volmeriga.
Jaakko Ryhänen teatas 2012. aasta novembris pensionile jäämisest tervislikel põhjustel. Ta elab ja õpetab praegugi sünnilinnas Tamperes.

Pedagoogitöö

Jaakko Ryhänen on töötanud lauluprofessorina Sibeliuse Akadeemias ja Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias (EMTA, 2003–2013). 2014. aastal nimetati ta EMTA audoktoriks.  Tema õpilased on olnud Aleksander Arder, Simo Breede, Tui Hirv, Märt Jakobson, Kadri Kipper, Roland Liiv, Helen Lokuta, Pille Lill, Karmen Puis, Urmas Põldma, Koit Soasepp, René Soom, Olari Viikholm ja Priit Volmer.
Arvi Prikk

Elulugu

Arvi Prikk on teenistuja poeg. Ta lõpetas 1955 Tallinna 22. Keskkooli, 1961 Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) laeva jõuseadmete insener-mehaaniku erialal, 1971 TPI-s aspirantuuri, tehnikakandidaat (1972, TPI), väitekiri "Ballastirikka põlevkivi jahvatus- ja separatsiooniprotsessid".
Oli aastast 1961 TPI mehaanikateaduskonna tööstusliku soojusenergeetika probleemlabori laborant, teadur ja juhtivteadur, 1992–2004 TTÜ soojustehnika instituudi vanemteadur, 2004– erakorraline vanemteadur.

Teadustöö

Uurinud põlevkivi jahvatamist ja separeerimist, tolmpõlevkivi omadusi; katlateraste kõrgtemperatuurset korrosiooni, küttepindade saastumist, korrosiooni ja puhastamist; põlevkivituha omadusi ja kasutamist; põlevkivielektrijaamade ökoloogilist puhtust, Eesti energiaressursi kasutamist. Üle 80 teadustrükise.
Johannes Kalits

Johannes Kalits (20. aprill 1921 Kõo vald, Pilistvere kihelkond, Viljandimaa – 23. september 2003 Tartu) oli Eesti sotsioloog.
Ta lõpetas 1941. aastal Põltsamaa Ühisgümnaasiumi ja 1945. aastal Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna.
Ta oli aastatel 1941–1945 mobiliseerituna Punaarmees.
Ta oli aastatel 1950–1953 M. V. Lomonossovi-nimelise Moskva Riikliku Ülikooli ajalooteaduskonna aspirant. Ta kaitses seal 1953. aastal väitekirja "Строительство советской высшей школы в Эстонской ССР и роль вузов в подготовке национальных кадров советской интеллигенции" ning sai ajalookandidaadi kraadi.
Ta oli aastatel 1953–1963 Tartu Riikliku Ülikooli ajalooteaduskonna NLKP ajaloo kateedri vanemõpetaja, aastatel 1963–1975 dotsent ning aastatel 1976–1991 professor. Ta oli aastatel 1976–1988 NLKP ajaloo kateedri ja aastatel 1988–1990 sotsialismi ajaloo kateedri juhataja.

Isiklikku

Tema abikaasa on endokrinoloog Irina Kalits.
Kopenhaageni börs

Kopenhaageni börs (taani keeles Københavns Fondsbørs) on Taani väärtpaberibörs, mis tegutseb Kopenhaagenis.
Börs asutati aastal 1624.
Börsi 20 olulisema aktsia hinda jälgib indeks OMX Copenhagen 20 (C20).
Aastast 2008 kuulub Kopenhaageni börs NASDAQ OMX Groupi kontserni.
Kompass (laev)

Kompass oli Bakan-tüüpi hüdrograafialaev, mis kuulus ühtlasi hiljem Eesti merejõudude koosseisu abilaevana (ka valvelaevana).
Hawklaw Y Station

Hawklaw Y Station oli Šotimaal Fife'i regioonis Cupari linnast põhja pool asunud Suurbritannia välisministeeriumi ja luureteenistuste kontrollitav signaalluurejaam, üks Y-jaamu, mis tegeles teise maailmasõja ajal Bletchley Parkis asunud Valitsuse Koodide ja Šifrite Kooli (GC&CS) koodimurdjatele šifreeritud lähtematerjali kogumisega.
Sõja lõppedes võttis jaama üle Valitsusside Peakorter (GCHQ) ning kasutas seda peamiselt idablokist pärineva raadioside jälgimiseks kuni jaama sulgemiseni 1988. aastal seoses selle tehnoloogilise iganemisega.
Jaama ehitust alustati 1939. aastal ja see valmis 1942. aastaks. Hooned on ühekorruselised, art déco stiilis akendega. Tänapäeval on hoonetekompleks eraomandis.
Brucella microti

Patogeensus

Võib nakatunuil haiguslikke seisundeid põhjustada. Käesoleval ajal pole täheldatud inimestel Brucella microti nakkust, kuid laboratoorsete katsete käigus on tuvastatud, et Brucella microti on paljunemisvõimeline ka inimeste makrofaagides.
Gove'i maakond

Ajalugu

Maakond moodustati 1868. aastal.
Mägi-lipphernes

Botaanilised tunnused

Taim kasvab tavaliselt 10–30 cm kõrguseks. Lehed on juurmised ning need koosnevad 8–15 paarist süstjatest lehekestest, mis on noorelt karvased ja hiljem paljad. Abilehed on rootsuga kokku kasvanud. Õied on kollakad ning need paiknevad nutitaolises kobaras. Viljaks on lühkeste karvadega kaetud kaun, milles arenevad pruunikad kõva kestaga seemned.

Mägi-lipphernes Eestis

Eestis kasvab mägi-lippherne tüüpalamliik teadaolevalt vaid ühes leiukohas, mis asub Harjumaal Põhja-Kõrvemaa looduskaitsealal. Varem on mägi-lipphernest leitud ka Põlvamaalt Leevi küla lähedalt, aga nüüdseks on ta sealt kadunud.
1950. aastatest kuni 2000. aastate alguseni arvati ekslikult, et Eestis kasvab alamliik põhja-lipphernes.
Teda leidub kuivadel nõlvadel, sihtidel. Õitseb mai lõpus ja juuni alguses. Arvukus on ligikaudu 500 isendit (2017. aasta seisuga). Mägi-lippherne populatsioon on meil geneetiliselt väga varieeruv, kuid seemnete idanevus on ikkagi väike (ligi 12%).
Ristkihtliimpuit

Ristkihtliimpuit (CLT) on puitpaneeltoode, mida valmistatakse täispuidust saematerjalist.
Ristkihtliimpuidu iga kihi lauad on suunalt ristuvad kõrvalasuvate kihtide suundadega ning on liidetud liimimise teel laudade laiemate külgede poolelt. Tavaliselt liidetakse kihid sümmeetriliselt, et paneeli välimiste kihtide suunad oleksid samad ning enamasti on kihte paaritu arv kuid erijuhtudel võib olla neid ka paarisarv – sel juhul arvestatakse siiski sümmeetrilist jaotust. Kihtide risti paigutamine võimaldab paneeli mitmesuunalist kasutamist, kuid enamasti on eri suundades siiski erinevad tugevusnäitajad. Ristkihtliimpuit sarnaneb konstruktsioonilt väga vineeriga, kuid sel on märgatavalt paksed kihid.
Ristkihtliimpuitu (CLT-d) ei tohi segamini ajada liimpuiduga (GLT-ga), mis on toode, mille lamellid on orienteeritud samasuunaliselt. 
CLT on väidetavalt tulepüsivuse seisukohalt samaväärne teraskonstruktsioonide või betooniga. 
2016. aastal pakuti välja plaan püstitada Stockholmi 40-korruseline ristkihtliimpuithoone ja 100-korruseline torn The Splinter Londonisse. 2016. aasta septembris ehitati maailma esimene suuremõõtmeline torujas rajatis Londoni kolledžis Chelsea College of Arts, kasutades lehtpuidust valmistatud ristkihtliimpuitplaate. 35 meetri kõrguse The Smile'i arhitekt oli Alison Brooks ja tehnilised arvutused tegi Arup koostöös American Hardwood Export Counciliga. Teos loodi London Design Festivali tarbeks. 3852 kuupmeetrist ristkihtliimpuidust koosnev rajatis Dalston Lane, mis asub Dalston Square'il, on suurim ristkihtliimpuidu projekt maailmas. Projekti lõpptähtaeg oli 2017. 33-meetrise ristkihtliimpuidu konstruktsioonilise lahenduse teostas Ramboll Group A/S.
Ristkihtpuitu saab ideaalselt kasutada seina, vahelae ja katusepaneelidena koos muude ehitusmaterjalidega. CLT kihid on omavahel vaheldumisi risti kokku liimitud, mille tulemusena tagatakse suur koormustaluvus kahes suunas. Kihtide arv on alati paaritu. Ristuvad kihid tagavad lukustava efekti, mis tagab plaadi mõõtude väga hea püsivuse niiskuse muutuste korral ja vähendab oluliselt puitmaterjali kuivamise negatiivseid mõjusid.
Ristkihtpuitu kasutati esmakordselt 1990. aastate alguses Saksamaal ja Austrias. Põhjalikke katsetusi materjaliga tehti alles sajandi lõpu poole. Alles 2000. aastatel hakati CLT kasutama ka mujal Euroopas ning mõisteti selle omadusi.
Oksükodoon

Ajaloolist

Oksükodooni valmistasid 1916. aastal tebaiinist Martin Freund (1863–1920) ja Edmund Speyer (1878–1942) Johann Wolfgang Goethe Ülikoolis (Frankfurdis Maini ääres). Aasta hiljem tõi selle Merck Darmstadtis turule Eukodali nime all.

Eukodal Hitleri "ravis"

Füüreri valu vaigistamiseks manustati talle Optalidoni, Dolantini, Eukodali, Scophedali.(Neumann ja Eberle, 83:2013)
Adolf Hitler ("Patsient A") hakkas ainet saama ihuarsti Theodor Morelli kartoteegi kaardi märgete kohaselt 1943. aasta teises kvartalis. (Ohler, 141:2017) Hitlerile manustas Morell ainet süstevormis nahaaluselt lihasesse ja hiljem veeni.(Neumann ja Eberle, 92:2013)
1944. aasta juulis, pärast Claus von Stauffenbergi ebaõnnestunud Hitleri atentaati, sai füürer kokaiiniga samaaegselt ka Eukodali, mille annust suurendati 0,2 grammile. Seda manustati iga kahe päeva tagant.(Ohler, 164:2017)
1944. aastal muutusid Hitleri maokrambid väljakannatamatuks. 8. novembril kolis ta Hundikoopa füüreritsooni ja sai sissekolimise puhul Morellilt veenisiseselt hiigelannuse Eukodali.(Ohler, 176:2017) 
Eukodali mõju lahtudes algasid Hitleril lihasvärinad - tema käsi värises, võnkus ja liikus - paljud arvasid, et ta teeb seda ise.(Ohler, 179:2017) 
Mitmed tolleaegsed uurimisravimid koosnesid erineva koostismääraga Eukodalist, kokaiinist, pervitiinist, Dicodidist (poolsünteetiline morfiini derivaat).
Duple Metsec

Duple Metsec oli Inglismaal asunud bussikerede tootja, mille mõned tehased kuuluvad ettevõttele Alexander Dennis. Eestis liiklevad tuntumad selle keremudeli esindajad Tallinnas, Tartus ja Narvas mudelinime Scania L113CLB all. Selle keretüübiga bussid on valmistatud 1995–1999 Tartus, Baltscani (Baltcoach) tehases, mis on Tartu Autode- ja Katseremonditehase (TARK) järglane.
Esimene seda tüüpi buss valmis 1995. aastal ja sõidab Tallinnas.
Mujal maailmas on tuntuim mudel DM5000 bussi kere.
180. Eesti Laskurdiviis

Diviisi moodustamine

Pärast Eesti NSV vastuvõtmist NSV Liidu koosseisu liiduvabariigina 6. augustil 1940. aastal, andis 17. augustil 1940 Nõukogude Liidu kaitse rahvakomissar Semjon Timošenko direktiivi nr 0/2/105022, mille kohaselt tuli Eesti sõjavägi reorganiseerida septembri keskpaigaks Punaarmee koosseisus olevateks territoriaalseteks laskurkorpusteks. Diviiside moodustamisel saadeti 180. diviisi peamiselt endiste 1. ja 3. diviisi sõdurid.
Eesti rahvaväest moodustatud 180. Eesti Laskurdiviis kuulus moodustatud 22. Eesti Territoriaalse Laskurkorpuse koosseisu, ühena kahest Eesti laskurdiviisist (180. ja 182. ELD) ja korpuse eriüksustest.
Triigi vald (Kose kihelkond)

Triigi vald (saksa keeles Gemeinde Kau; 1891-1917 Aleksandri vald) oli vald Harjumaal Kose kihelkonnas.
Vald eksisteeris 1866–1939.
Valla alal asus mitu mõisat, teiste seas Triigi, Habaja ja Uue-Harmi mõis.
Anna Freud

Anna Freud (3. detsember 1895 Viin – 9. oktoober 1982 London) oli Austrias sündinud Briti psühhoanalüütik. Ta oli Sigmund Freudi ja Martha Freudi kuues ja noorim laps.
Anna Freudi peetakse koos Melanie Kleiniga psühhoanalüütilise lapsepsühholoogia rajajaks. Võrreldes oma isa, Sigmund Freudi tööga, rõhutas Anna Freud enam ego rolli ning võimet seda sotsiaalselt treenida. Samuti täpsustas ta ego kaitsemehhanisme.

Elu ja karjäär

Anna Freud lõpetas 1912. aastal Viinis lütseumi ja sõitis vanaema juurde Itaaliasse. 1914 sõitis ta Inglismaale, et parandada oma inglise keele oskust, kuid pidi sõja puhkemise tõttu sealt kiiresti lahkuma. Samal aastal sooritas ta abiõpetaja eksami ning töötas Viinis oma vanas koolis 1915–1917 abiõpetajana ja 1917–1920 õpetajana. Sellest ametist pidi ta lahkuma, sest haigestus tuberkuloosi.
Freud hakkas oma isa sekretäriks ja õpilaseks. Aastal 1922 sai ta praktikant-analüütikuks. Juba samal aastal avaldas ta oma esimese teadustöö laste unistuste kohta ja sai Viini Psühhoanalüütikute Ühenduse liikmeks. Järgmisel aastal hakkas ta tööle iseseisva psühhoanalüütikuna, keskendudes tööle lastega. 1925. aastal sai ta Viini Psühhoanalüütilise Õppe Instituudi laste analüüsi õpetajaks. Aastatel 1925–1928 oli ta Viini Psühhoanalüütikute Ühenduse juhataja ja aastatel 1925–1934 Rahvusvahelise Psühhoanalüütikaassotsiatsiooni sekretär. 1935. aastal sai ta Viini Psühhoanalüütilise Õppe Instituudi direktoriks.
1936. aastal avaldas ta uurimuse "Das Ich und die Abwehrmechanismen", kus kirjeldas enesekaitse, eriti noorukite enesekaitse mehhanisme.
1938. aastal pidi tema kui juut Austriast lahkuma. Ta kolis isa juurde Londonisse, kus elasid ka tema teised pereliikmed. Anna elas Londonis kuni oma surmani 1982. Teise maailmasõja ajal otsis ta kodututele lastele elamiskohta ja ravis neid. Sel ajal töötas ta koos ameeriklase Dorothy Burlinghamiga, kellega kahasse kirjutas "Young Children in Wartime" (1942) ja "Infants without Families" (1943).
Aastal 1949 rajas ta Hampsteadi lastekliiniku, mida juhtis oma surmani.
1968. aastal kirjutas ta kokkuvõtva teose "Normality and Pathology in Childhood".
Anna oli Sigmund Freudi lastest ainus, kes ei abiellunud. Tal ei olnud lapsi.
Leo Laks

Leo Laks (sündinud 11. märtsil 1931 Valgas) on eesti ajaloolane, kirjanik ja tõlkija.
Vabariiklaste Koonderakond

Vabariiklaste Koonderakond (W) oli Eesti erakond, mis asutati 22. september 1990. Esimeheks oli Leo Štarkov.
Aastal 1991 oli erakond valimisliidu Isamaa üks moodustajaid. Aastal 1992 ühines erakond koos mitme teise erakonnaga ja moodustati uus erakond: Rahvuslik Koonderakond Isamaa.
Karl Veske

Karl Veske (11. juuni 1891 Vana-Roosa vald, Võrumaa – surma aeg ja koht teadmata) oli eesti keemik.
Ta lõpetas 1924. aastal Tartu õhtuühisgümnaasiumi ja õppis aastail 1924–1930 (lõpetas) Tartu Ülikooli keemiaosakonnas.
Aastail 1934–1936 oli Karl Veske Tartu Ülikooli õlikivide uurimise labori uurija-assistent. 1944. aastal põgenes ta Saksamaale, kust siirdus hiljem USA-sse.
Sirje Tamm

Sirje Tamm (aastani 1977 Sirje Johari; sündinud 19. augustil 1950 Tartus) on eesti spordipedagoog, Kristin Johari õde.
Lõpetas 1968 Tartu 5. Keskkooli ning 1973 Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna.
Harrastanud 1968–1974 Jüri Kuruli õpilasena akadeemilist sõudmist. Tulnud 1970 ja 1972 paarisaerulisel roolijaga neljapaadil ning 1972 kaheksapaadil Eesti meistriks.
Akrotiri ja Dhekelia

Akrotiri (kreeka Ακρωτήρι) ja Dhekelia (kreeka Δεκέλεια) on Suurbritanniale kuuluvad territooriumid, täpsemalt, Suurbritannia meretagune ala Küprose saare lõunarannikul. Nende kogupindala on 254 km².
Akrotiri ja Dhekelia jäid 1960. aastal Küprose iseseisvudes Suurbritanniale. Seal asuvad sõjaväebaasid. Nende ametlik nimetus on Suveräänsed Baasialad Küprosel (Sovereign Base Areas Cyprus).
Akrotiris ja Dhekelias elab umbes 7000 briti sõjaväelast ja nende pere liiget ning 7000 Küprose kodanikku, kes tegelevad baaside teenindamise või põllumajandusega.
Alates 1. jaanuarist 2008 kehtib seal euro. 
Territooriumi haldust juhib administraator, kes on ühtlasi Briti Küprose õhujõudude komandör (Commander of British Forces Cyprus). Administraatori määrab ametisse Briti monarh kaitseministeeriumi ettepanekul.
Häälekurrud

Häälekurrud (ladina keeles ains plica vocalis,  mitm plicae vocales, rahvapärane nimetus ka häälepael) on paljudel loomadel kõris, hingetoru ülemises osas, paiknevad paarilised elastsed kurrud. Häälekurdude võnkumise ja kopsude ventileerimise (sisse ja välja hingamisel) tulemusel häälitsetakase (tehakse häält). 
Häälekurdude paksusest ja pikkusest, ka kõri suurusest, oleneb hääle kõrgus. 
Häälekurdude areng, anatoomia, asend, kuju, sooned, sellele kinnituvad lihased ja morfoloogia ning patoloogia võivad suuresti erineda nii liigiti kui ka indiviiditi.

Madudel

Madudel häälekurrud puuduvad. Neile omast sisinat (kaitsereaktsiooni osana) tekitavad nad jõuliselt häälekõri (hääleaparaat) kaudu hingates.

Patoloogia

Häälekurdudega sesotatakse mitmeid haiguslikke seisundeid nagu häälekurruhaavand, häälekurruhalvatus, häälekurrupolüüp, häälekurruvähk jpt.
Repositoorium

Esimesed õpiobjektide repositooriumid

Esimesed õpiobjektide repositooriumid tekkisid 1990. aastate teises pooles koos õpihaldussüsteemide kasutuselevõtuga. Õpiobjektide repositooriumid võimaldavad enamasti seada piiranguid õpiobjektide kättesaadavusele. Näiteks on võimalik anda juurdepääs ainult kindla ülikooli õppejõududele. Kõige piiratumal juhul näeb kasutaja vaid õpiobjekti metaandmeid ning peab õpiobjektile juurdepääsu saamiseks kontakteeruma autori või kirjastajaga. Samuti võimaldavad repositooriumid enamasti saada ülevaadet õppematerjalide kasutamise kohta.

Referatoorium

Õpiobjektide repositooriumide üheks eriliigiks on referatooriumid. Nende puhul hoitakse andmebaasis ainult õpiobjektide metaandmeid. Õppematerjal ise paikneb kas mõnes muus repositooriumis või autori personaalses veebikeskkonnas. Selle lähenemise eeliseks on see, et autor saab paindlikult materjali täiendada, kuid puuduseks on aegunud metaandmed ja mittetöötavad viited. On ka repositooriume, mis võimaldavad nii õppematerjale oma andmebaasi laadida kui ka lihtsalt viitekirjeid avaldada.

Eestikeelsed repositooriumid ja referatooriumid

Koolielu https://koolielu.ee/waramu/index Kõik õppematerjalid on kättesaadavad e-Koolikoti keskkonnast. E-koolikott on keskkond õppematerjalide leidmiseks, avaldamiseks ja õppematerjalidest kogumike komplekteerimiseks. Seal on alus-, üld- ja kutsehariduse õppematerjalid. Koolielu portaali õppematerjale enam ei lisata. Sisaldab  eelkõige üldhariduse õppekavadele vastavaid õppematerjale. Õppematerjale saab sirvida riikliku õppekava struktuuri alusel või otsida märksõnade, autori nime ja muude kriteeriumide alusel. Kõik saavad panustada andmebaasi täienemisse, õppevara kvaliteedi tagavad ainemoderaatorid, kes materjali enne avaldamist üle vaatavad.
HITSA Innovatsioonikeskuse repositoorium http://www.e-ope.ee/repositoorium/ Sisaldab põhiliselt kutse- ja kõrghariduse materjale eri formaatides ja valdkondades, nii teoreetiliste kui ka praktiliste teemade tarvis. Kõik sissekanded on varustatud Creative Commonsi litsentsiga. Uute materjalide lisamiseks tuleb ID-kaardiga sisse logida.
Miksike https://www.miksike.ee/#/en/gnews.html Sisaldab suurt hulka e-lehti, millest oluline osa on loodud aastate eest ning pole korralike metaandmetega kirjeldatud.
Tartu Ülikooli repositoorium https://dspace.ut.ee/handle/10062/8541 Sellest kollektsioonist on teil võimalik leida enda õppetööks sobivaid elektroonilisi õppematerjale ja interaktiivseid õpiobjekte.
e-Koolikott https://e-koolikott.ee/ e-Koolikott on keskkond õppematerjalide leidmiseks, avaldamiseks ja õppematerjalidest kogumike komplekteerimiseks. Keskkonnast leiad alus-, üld- ja kutsehariduse õppematerjale.

Mõned tuntumad välismaised repositooriumid ja referatooriumid

MERLOT https://www.merlot.org/merlot/ Ingliskeelne, tasuta, loodud 1997. aastal.
Learning Resource Exchange (LRE) http://lreforschools.eun.org Ülemaailmne (suunatud Euroopa koolidele) referatoorium.
Khan Academy https://www.khanacademy.org/ Igale õppijale, igasse klassiruumi, tasuta.