Noored Kotkad

Liikmeskond

Organisatsiooni noorliikmeteks võivad olla kõik 7–18-aastased Eesti Vabariigi meessoost kodanikud, kes armastavad oma isamaad ning tunnustavad ja järgivad noorkotkaste seadusi ja kombeid. Noored Kotkad on ettevõtlikud, otsustusvõimelised, iseseisvad, kehaliselt terved poisid, kellel on palju visadust ja tahtejõudu.
Lisaks noorliikmetele kuuluvad organisatsiooni ka tegev-, toetaja- ja auliikmed. Tegevliikmed on vabatahtlikud noortejuhid, kes osalevad noorliikmete õppetegevuse korraldamises. Toetajaliikmeks saab olla Eesti või välisriigi kodanik, kes aitab oma tegevusega kaasa organisatsiooni eesmärkide saavutamisele.
Noorte Kotkaste organisatsiooni kuulub vastavalt 2018. aasta juuli statistikale ligikaudu 3900 liiget.

Tegevus ja väljaõpe

Organisatsiooni liikmetele pakutakse aastaringselt aktiivset ja seiklusrikast tegevust läbi mängulise õppimise. Noortel ja ka noortejuhtidel on võimalik osaleda ja end proovile panna nii laagrites, matkadel kui ka võistlustel. Kuna liikmeid üle Eesti on palju, siis on kindel, et iga noor leiab endale uusi sõpru ja tuttavaid. Vabariiklikest üritustest on tuntuim Mini-Erna võistlus, kuhu pääseb igast malevast tublimatest poistest koosnev 4-liikmeline võistkond. Võistlusest võtavad osa ka Läti, Leedu ja Rootsi külalisvõistkonnad. Noorte Kotkaste organisatsioon teeb tihedat koostööd Kodutütardega. Suurim ühine üritus on suvine vabariiklik suurlaager, kuhu tuleb kokku umbes 450 laagrilist.
Noortel on võimalik  reisida nii Eestis kui ka välismaal. Tihedat koostööd tehakse Läti, Leedu ja Rootsi analoogsete noorteorganisatsioonidega.
Noorkotkaste väljaõpe on jaotatud järgu- ja erikatseteks, mille sisu ja raskusaste muutub vastavalt vanusele. Erikatsed annavad võimaluse ennast süvitsi mõnes valdkonnas arendada. Kokku on erikatseid 62. See annab igale poisile võimaluse neid huvitavas valdkonnas silma paista ja omale märk välja teenida. Populaarsemad katsed on matkaja, esmaabi andja, laulja ja laskur.
Noorte väljaõpet korraldavad vabatahtlikud juhid, kes läbivad tööks vajaliku koolitusprogrammi. Noortejuhi tööks sissejuhatav kursus kestab kaks nädalavahetust, mille lisandub praktika sooritamine välilaagris.
Noortejuhi ülesanne on luua noortele tingimused, mis toetavad noorte isiklikku arengut, sotsialiseerumist ja kujunemist ühiskonna hästi toimetulevateks liikmeteks. Selleks korraldab noortejuht koondusi, laagreid ja matkasid oma rühma liikmetele.

Kotkamärk

Noorte Kotkaste organisatsiooni tunnuseks on kotkamärk. Kotkamärgil on kujutatud põhjakotkas, kelle turjal jõudis Kalev Eesti randa. Kotkas on tugevuse ja jõu sümbol, ta lendab kõrguses, mis peab tuletama Noorte Kotkaste organisatsiooni liikmetele meelde õilsaid aateid. Kotka silm on tähelepanelik – samasugune peab olema ka Noorte Kotkaste hulka kuuluv noor. Märgil on liiliaõis, mis tähistab puhtust ja korralikkust. Selle kolm haru märgivad noorkotka tõotuse kolme punkti: isamaa-armastust, ligimese aitamist, noorhauka ja noorkotka seaduste ja kommete täitmist. Kolme haru ümbritsev side osutab organisatsiooni noorte sõprusele ja ühtehoidmistahtele. Liilia keskel asetsev Eesti Vabariigi vapp tunnistab, et Noored Kotkad on Eesti Vabariigis tegutsev organisatsioon. Liiliaõis kujutab keskaegse noole otsa, mille keskel on kompassinõel; need kaks kokku sümboliseerivad sirget rada ja ausat sihti, mida mööda peab käima noorkotkalikul rajal kõndija. Märgi all on lint, mille kiri tuletab märgi kandjale meelde tema kohustust olla alati valmis. Lindi ülespoole pööratud otsad tuletavad märgi kandjale meelde, et ta täidaks oma kohustusi rõõmsal meelel.

Lipp

Noorte Kotkaste üldlipu kangas on kuldkollane. Lipu mõlemal küljel on Noorte Kotkaste Teeneterist - sinine käpprist, mille peal Noorte Kotkaste embleem. Lipukangast ääristavad narmad ja ehisnöörid on kuldkollased. Igal Noorte Kotkaste maleval on oma lipp.

Üldine

Noorte Kotkaste malevad toetuvad tagala alal peamiselt vastava piirkonna Kaitseliidu malevate tagalale (transport, taristu, õppevahendid), kuid tegevuse korraldamiseks ja finantseerimiseks on neil oma eelarve. Noortele on tegevus organisatsioonis tasuta, kuid mõnikord võib olla kulutusi sobilikumale riietusele või varustusele. Täiskasvanud juhtidel ja pealikel on võimalik saada suuremate kulude (näiteks transport) korral kompensatsiooni Kaitseliidus kehtivas üldises korras.

Vormiriietus

Noorte Kotkaste vormiriietuses eristatakse pidulikku ja väliivormi. Piduliku vormiriietuse juurde kuulub kaitseväe tavavormi lõikega sinakashall vormipluus, millel kantakse embleemi, järgutäppe, erialamärke ja ametikohatunnust. Liikmed kannavad üldjuhul sinist kaelarätti, kuid rühmal võib olla ka oma värvides kaelarätt. Pluusi juures kantakse musta värvi viigipükse. Noorkotkad kannavad väliüritustel tumesinisest riidest vormimütsi. Lisaks on kasutusel sinine vihmakeep.
Noorte Kotkaste välivormi kantakse üldjuhul väliüritustel. Välivorm on tumerohelisest riidest, kuhu kuuluvad välivormijakk ja -jope, tuulejope ja püksid. Vormiga kantakse musti saapaid.

Asutamine ja tegevus kuni 1940

Noorkotkaste eelkäijaks oli Noorseppade organisatsioon, mis oli moodustatud 1920. aastal. Pärast Kaitseliidu taasellukutsumist hakati mõtlema ka noorte kaasamisele. 1928. aastal toimunud Noorseppade ülemaalisel kongressil teatas vanematekogu esimees kindral Ernst Põdder, et Kaitseliit kavatseb organiseerida noorsugu enda alluvuses Noorte Kotkaste ja Kodutütarde nime all. Noored Kotkad asutati Kaitseliidu Vanematekogu otsusega 27. mail 1930. Paljud esimesed liikmed olidki endised noorsepad, kes tulid rühmade kaupa uude organisatsiooni üle. Organisatsiooni aitas kaudselt populariseerida omaaegne Theodor Lutsu mängufilm "Noored kotkad".
Vabadussõjast edasi kandunud patriotism ja riiklikult toetatud ning organiseeritud propaganda tegid organisatsiooni leviku ja menu massiliseks. Kehtestati järgud koos järgukatsetega ja erikatsed. 8–11-aastasi nimetati noorhaugasteks, vanemaid noorkotkasteks ja enamasti tegutsesid mõlemad omaette allüksustena. Toimusid võistlused ja laagrid. 1930. aastate lõpul moodustati ka erialarühmad, nagu merinoorkotkaste-, ratsa- ja raudteerühmad. Ilmus noortejuhtide häälekandja Kotkas ja selle lisa Kotkapoeg. Noorkotkaste allüksused tegutsesid 1930. aastate lõpuks praktiliselt kõigi üldhariduskoolide juures ja omasid olulist ühiskondlikku ning hariduslikku kaalu.
1930. aastate lõpul asuti riiklikult ühendama noorkotkaid ja Eesti skaute. See tekitas algul vastakaid arvamusi. Ühendorganisatsiooni moodustamine oli seotud sooviga saavutada mõlemale rahvusvahelise skaudiorganisatsiooni tunnustus, kuid tunnustus oli võimalik vaid ühele organisatsioonile ühe riigi kohta. Korraldati ühisüritusi, edasi oli plaanitud moodustada uue nimega ühisorganisatsioon Eesti Noored. Kaitseliidu malevates hakati samal ajal moodustama 16-aastastest ja vanematest poistest hoopis esimesi õppur-kaitseliitlaste ehk noor-kaitseliitlaste allüksusi, mis seostusid skautluse asemel enam riigikaitselise tegevusega.
Enne laialisaatmist 1940. aastal oli Eestis 20 000 noorkotkast ja 1800 noortejuhti.

Tegevus okupatsiooniajal

Eesti Noorte organisatsiooni moodustamiseni ei jõutud. Nõukogude okupatsiooni alates noorteorganisatsioon likvideeriti ja paljud noortejuhid represseeriti. Paljud endised noorkotkad said veel sõja ajal täisealisteks ja astusid vabatahtlikult või mobiliseeriti Saksa armeesse.
Saksa okupatsiooni tingimustes asutati 1942. aasta septembris Noorte Kotkaste organisatsiooni struktuuri põhjal ja ühtlasi saksa Hitlerjugendi iseärasusi arvestades varem plaanitud nimega organisatsioon Eesti Noored. Organisatsioon tegutses Eesti taasokupeerimiseni Nõukogude Liidu Punaarmee poolt 1944. aastal.

Taasasutamine ja ENKOL

Organisatsiooni taastamise mõte sündis 25. juunil 1989 Tahkurannas, kus toimus president Konstantin Pätsi mälestussamba taasavamine. Algatajateks olid endised noorkotkad Kalju Kressel ja Raimond Ariko, kes olid olnud sama samba avamisel ka 25. juunil 1939. Üle Eesti otsustati järjepidevuse kandjaina kokku kutsuda endised noorkotkad ja kodutütred ning hakata üles ehitama Kaitseliidu eriorganisatsioone.
Noorte Kotkaste organisatsioon taastati ametlikult 12. augustil 1989 koos Kodutütarde organisatsiooniga Pärnumaal Tahkurannas. Nimeks sai esialgu ENKOL (Eesti Noorkotkaste ja Kodutütarde Organisatsioonide Liit). 1990. aastal toimus Koikkülas I üleriigiline kokkutulek, kus võeti vastu esimesed uued noored noorkotkasteks ja kodutütardeks. Valiti ka uued juhid: peavanemaks Matti Päts, peastaabi ülemaks Aldur Soe. Kasutusele võeti 1930. aastatest pärinevad alusdokumendid (põhimäärused, järgukatsed), millest hiljem tehti kordustrükk.

Ülesehitamine Kaitseliidu osana

Kaitseliidu ülema käskkirjaga 30. septembrist 1991 liideti Noorte Kotkaste ja Kodutütarde organisatsioonid Kaitseliidu malevate juurde. 1991. a sügisest hakatigi Kaitseliidu malevate juurde vastavalt moodustama ka Noorte Kotkaste malevaid. Hõlpsamalt kulges organisatsiooni kohapealne taasloomine esialgu Lõuna-Eestis, eriti Tartumaal ja Viljandimaal, kus tegutsesid veteranid-noortejuhid. 29. jaanuaril 1992 taasloodi Tallinnas Noorte Kotkaste Peastaap Aldur Soe juhtimisel. Peastaap hakkas üleriigiliselt koordineerima ja juhtima noorkotkaste tegevust ning senine ENKOL jäi tagaplaanile. Kuna enamik ENKOL-i juhte oli Tartust, tekitas neis Tallinnas peastaabi moodustamise otsus teatud umbusku. Osa ENKOL-i liikmeid soovinuks jätkata senist noorkotkaste ja kodutütarde ühendtegevust. Paljud mehed liitusid Kaitseliiduga ja jäid noortetööst kõrvale, kuna osa liikmeid eelistas üldse iseseisvat tegevust.
16. aprillil 1992 loodi eraldi ka Kodutütarde organisatsioon, mis tähendas poiste ja tüdrukute lõplikku eraldamist, nagu see oli enne okupatsiooni. Hilisematelgi aastatel on organisatsioonide ühendamine tulnud veel mõnel korral arutluse alla, kuid muutusi pole tehtud.
1992. aasta lõpuks oli organisatsioonis kokku ligi 300 noorkotkast. 1993. aasta 24. veebruaril osalesid noorkotkad Eesti Vabariigi 75. aastapäeva paraadil, kandes ühtset talvevormiriietust.
Põhja-Eestis ja ilmselt ka mujal tegutses Kaitseliidu malevate juures 1990. aastate algusest üksikuid noorte riigikaitsehuviliste rühmi ja ka kunagiste noorkotkaste-veteranide moodustatud ning juhitud üksikuid kotkarühmi, mis ühendati Noorte Kotkaste malevatega ametlikult alles 1990. aastate keskpaigaks.
2005. aasta paiku oli organisatsioonis saavutatud Kaitseliidu andmeil noorte liikmete arvuks üle 3700.