36 strategeemi

Nimetus

Ellujäämiskunsti käsitleva teksti lakooniline stiil on omane kogu Vana-Hiina klassikalisele kirjandusele. Eristamaks hiinalikke strategeeme antiikaegsetest on vene Википедии arvates neid Läänes tavaliselt nimetatud stratageemideks.
Stratageem: inglise (stratagem), prantsuse (stratagème), itaalia (stratagemma), vene (stratagiema), ukraina (stratagiem) ja soome (stratagem).
Strategeem: saksa ja türgi (strategem), ladina (strategema) ja kreeka (strategein).
Seoses pealetuleva angloameerika kultuuriga on eesti keeles kasutusel sõna "stratageem" (ka R. Viigi ning T. Tiidemanni ja A. Kalja leiutusprintsiipidega seotud töödes). Eesti keeles kui valdavalt saksa kultuuriruumi kuulunud kultuuris on strategeemi "Ida mõtteloo leksikonis" (2006) nimetatud "sõjakavaluse" sünonüümiks .

Stratageem

"36 salaplaani" näitlikustab poliitikas, sõjas ja ühiskonnas kasutatavaid probleemsituatsioonide lahendamisega seotud enamasti tavatuid ja ettevaatavate kavadega taktikalisi salaplaane.
Erinevalt pikaajalisest taktikalisi käike kooskõlastavast strateegiast on stratageem enam hetkega seotud ühene manööver, mida rakendatakse vahetu, tajutava ja väiksema resultaadi saamiseks. Oluliseks salaplaani tunnuseks on olukorra, vastaspoole reaktsiooni ja tulemuse teadvustamisega seotud ettearendatud käikudega kava.
Üldisemas mõttes on neid vaadeldud ka uuenduste tegemistega seotud innovatiivsete printsiipide erijuhtumina. Sellega seoses on need ka vahendiks psüühilise inertsuse ületamiseks.
Strategeemsele mõttele on psühholoogias lähedane mõiste "mäng". Mõlema korral on tegemist varjatud motiivide ja kavadega ning sihiga võita. Mõiste võeti Lääne psühholoogias kasutusele 20. sajandil, kuid see ilmus Hiina suhtluskultuuri tuhandeid aastaid tagasi. (Peatükkide nimedes korduv hieroglüüf 戰 zhàn (sõda, lahing, võitlus) tähendab ka mängu, võistlust, poleemikat ja kihlvedu.)

Hiina strategeemne mõtlemine

Kõige rahvarikkama riigi keeruline sotsiaalne hierarhia, ülerahvastusega seotud terav maa- ja muude ressursside puudus, pidevad rändrahvaste ründed ja sõjad, suured looduskatastroofid ja igapäevane vajadus muretseda ellujäämise pärast on ajaloo vältel kujundanud hiinaliku maailmapildi elust kui sõjast ja sõjast kui elu võrdkujust. Mitme tuhande aasta laialdased kogemused sõdadest ja konfliktidest on läbi töötatud ja kontseptualiseeritud mitmetes traktaatides sõjapidamise kohta. Lõppkokkuvõtteks on sõjapidamise peamine eesmärk saavutada inimeste ellujäämine. Salaplaanid olid Hiinas suurte inimeste ja materiaalsete vahenditega seotud kahjude vältimise viisiks.
Hiinaliku strateegiale lähenemise peamiseks eripäraks on uurijad märkinud varjatud tegevuse, vägivallast hoidumise ja konfliktide vältimise põhimõtteid. Seejuures rakendatakse kõiki pingutusi selleks, et lahendada olukord rahumeelsete vahenditega ja kasuga mõlemale poolele, isegi kui üks neist jääb kaotajaks.
Hiina sõjakunsti aluseliseks tõdemuseks on, et "sõda on pettuse (kavaluse) tee" (Sunzi 1.11). Seda kunsti iseloomustab Mingi ajastu Hiina filosoof Hong Zicheng'i ütlus selle kohta: "vaim (süda), kes tahab teisi kahjustada, ei saa andeks, sest siin on möödapääsmatult vajalik teistest hooliv süda." Ja Laozi: "Kui vaenuväed kohtuvad võidab ikka kaastundlik." (Daodejing LXIX) 
Hiina strategeemne mõtlemine on lahutamatu joon ta rahvuslikust mentaliteedist ja on olemas mitte ainult sõjalistes ja poliitilistes küsimustes, vaid ka igapäevases elus, perekonnaelus ja ärisuhetes. See kuulub Hiina tsivilisatsiooni eripäraste tunnuste hulka ja on selle filosoofilise ja poliitilise mõtte saavutus. Olles lahutamatu osa ka gost, malest ja ida võitluskunstidest.
Hiina traditsioonilises kultuuris pole moraalseid keelde kavaluse kasutamise koht teise isiku suhtes. Salaplaan on eetiliselt neutraalne, ning nende kohaldamine teisele inimesele pole häbiväärne. Strategeemne mõtlemine on oodatud ning seda on käsitletud intelligentsuse ilminguna. Sageli on neid n-ö hädavaledena poliitikas läbiviinud spetsialistide hetkel äratehtud töö saanud hiljem tänu osaliseks, sest pikk kaalumine ja selgitamine oleks siis halvanud kogu terviku edasiliikumise ja ohustanud ellujäämist.
Professionaalid ja eksperdid ei saa kunagi loota ega arvestada sellega, et teised lihtinimesed neid mõistaksid. Nii nõuab näiteks nii arsti- kui juristieetika kavakindlat käitumist, mille osaks on kliendi huvides nii mõnestki asjast vaikimine. Arst, kes lootes, et Sigmund Freud on elust üle olev mees, andis talle teada vähist, sai väga räige vastuse arstieetika rikkumise kohta.
Vaatamata "36 stratageemi" rahvusvahelisele üldtuntusele ja populaarsusele on nende täpne tõlgendamine strateegia ekspertide valdkond. Struktureeritud läänelik stratageemide uurimine on Hiinas suhteliselt uus nähtus.

Ideogramm 計

Ideogrammi 計 (jì) üldiseim nimisõnaline tähendus on 'kava'. Tegemist on kava, kavanduse, plaani, projekti ja arvestusega. Selles on piktogramm 'sõna, keel' ühendatud ristiga, mis tähistab kümmet, kuid ka neljaosalist ringijaotust, tervikut ja (kõiketoitvat) maa elementi. Nii tähistab see ideogramm piktograafiliselt vahetule meelelisele vastanduva ja seda täiendava vahendava keelelise mõtlemise tervikut. (Xi ci Zhuan I 12.)
Sellega seostub ka raamatu pealkirjas olev arv 36. Nimelt on tegemist 6×6-ga, mis on seotud "Muutuste raamatu" teise kuusjoonega (gua). Kuusjoon koosneb kuuest joonest, millest iga arvuliseks väärtuseks on kuus ning see märgib esimese (valguselise yang Taeva; Pea) kuusjoone vahetule tunnetusele vastandlikku vahendavat keelelist teadvustamist ja sõnastamist  (Xi ci Zhuan I 12.). Just seda, mis aitab saavutada distantsi vahetu eluga et seda ideede abil ümber mõtestada, kavandada ja korraldada(Xi ci Zhuan). Logost ja dialectica dialoogi, mis on olnud praeguse Õhtumaa kultuuri arengu aluseks ja sisuks. Tegemist on varjulise (Maa) kuusjoonega  (Xi ci Zhuan).
Just varjulisusega (ideede vahetult mittenähtavusega) on seotud (Xi ci Zhuan I) ka ideogrammi 計 teised olulised tähendused: 'arv'; 'poliitika (ka huvid)'; 'strateegia, taktika, sõjakavalus'; 'lõks, nüke ja salaplaan'. Järelliitena kasutatakse hieroglüüfi mõõtaparaatide (-meeter) ja arvutite nimetamisel.
Sõna tähendab oma negatiivselt varjundilt 'riugast, pettust ja lõksu'. ("Peida nuga naeratusse" salaplaan võib ilmneda nii "Juuda suudlusena" kui "Juuditi suudlusena" (seoses Olovernesega).)

Kirjutise ajalugu

"36 salaplaani" on omistatud Sunzile Kevadete ja sügisete ajast, kuid ka Zhuge Liangile Kolmevalitsuse ajast (Sanguo). Mõnesid kirjutise stratageeme on mainitud juba Sun Bin'i (孙膑) (suri 316 eKr) ajal. (Umbes 150 aastat pärast Sun Tzu surma). Valdavamaks on seisukoht, et sedalaadi võtteid esitavaid tekste on loodud kogu pika Hiina ajaloo suulise ja kirjaliku traditsiooni vältel. Neid võib valdavalt kohata Hiina sõjakunstiga seotud kanoonilistest töödest.
Esimest korda on mainitud nimetust "36 stratageemi" " Wang. Jingze Biograafiate» (王敬则传) seitsmendas osas. Wang oli kindral, kes teenis esimese Lõuna Qi dünastia (479–502) keisri Gao-di, õukonnas. Pärast uue keisri Ming Di kroonimist ja mõnede kõrgete aukandjate hukkamist oli kindral Wangil põhjust karta oma elu pärast ja ta tõstis mässu. Kui Wang teada sai, et kroonprints Xiao Baojuan põgenes mässust kuuldes paleest, ütles ta: "Kolmekümne kuuest Tan Gung’i taktikast on põgenemine parim. Teil mõlemal, nii isal kui pojal, oli parem kohe jalga lasta." Viidatud kindral Tan Tao-chi (檀道济) (Liu Song dünastia ajal) oli omal ajal sunnitud pärast ebaõnnestunud rünnakut Põhja-Wei kuningriigile häbiväärselt taganema. Tõenäoliselt kindral Wang tõi sellise probleemi lahendusviisi esile, meenutades Tan Tao-chi’d, kui näite argusest.
Kuni 20. sajandini olid 36 stratageemi selle praegusel kujul tundmatud. Originaali käsikiri, millele tuginevad kõik kaasaegsed väljaanded, leiti alles 1939. aastal Shaanxi provintsis. Siis avastas üks Gomindani ametnik surematust käsitleva raamatu lõpust lühikese juurdekirjutise pealkirjaga "36 salaplaani. Salajane (aardeline) raamat sõjalisest taktikast. » (三十六计 秘 本 兵法 San Shih Liu. Chi Mi-Peng Bing-fa) ". Võimalik, et tekst on kirjutatud Mingi dünastia ajal. Aastal 1941 trükiti see Chengdu’s (Sichuan) ära, kuid avalikkuse tähelepanu osaliseks sai see alles pärast selle avaldamist Hiina Kommunistliku Partei ajalehes Guangming Ribao (光明日报) 16. septembril 1961. Pärast kultuurirevolutsiooni hakkasid ilmuma selle trükid Hiinas ja hiljem ka naaberriikides. Hilisemate kordustrükkide ja selle levitamisega on kaasnenud kirjutise järjest kasvav populaarsus. Aastal 1970. avastasid kaks akadeemilist sinoloogi, Šveitsis Harro von Zenger (Harro von Senger) ja Venemaal Vladimir Myasnikov teineteisest sõltumatult stratageemid Lääne kultuurile. Esimeseks stratageemide uuringuks ja väljaandeks Euroopas oli Harro von Sengeri saksakeelne "Stratageemid" aastal 1988 .
Tänapäeval on 36 strategeemi saanud moenähtuseks ja kuuluvad Hiinas koolide lugemisvarra. Rahvalikus ja sõna otseses tähenduses on nad selles situatsioonis vaid salaplaanid, nii nagu ka ühes praeguses Taiwani hitis "Armastuse 36 salaplaani" .
Šveitsi protestantlik preester Ulrich Mauch on kirjutanud raamatu Jeesusest, kus ta toob näiteid Uuest Testamendist, kuidas Jeesus kasutas kõiki 36 salaplaani oma misjonitöös. Ta toob ära ka Jeesuse ütluse oma jüngritele: "Vaata, ma läkitan teid nagu lambaid huntide keskele. Olge siis arukad (kavalad) nagu maod ja tasased nagu tuvid!" (Mt 10.16)

36 salaplaani seosed "Muutuste raamatuga"

"36 salaplaani" kuuluvad hiina (valdavalt klassikaliste) tekstide hulka, mis on täpse guade, lausete või isegi hieroglüüfide arvuga. Näiteks "Muutuste raamatu" põhitekstis on hieroglüüfe 64 ruudus. Ühes taoistilikku kanoonisse kuuluvas raamatust ("Yinfu Jing" ehk "Ühtse Kaetu Lõime") on kaks varianti: esimeses lühemas on hieroglüüfe vastavalt "Muutuste raamatu" üksikjoonte arvule 64 × 6 = 384 ja teises veel 64 lisaks (448).
"36 kavas" on 6 rühma idioomides kokku 138 (5 × (4 × 6) + 1 × (3 × 6)) hieroglüüfi. Vanas Hiinas õpiti klassikalised tekstid pähe. Tegemist on ka mnemotehnikatega seotud rühmitatuse, rütmilisuse ja riimidega. Visuaalselt jälgitavate ühikute asetuse mustriga. Mis võivad olla tekkinud enne kirjaliku kultuuri teket. Peale selle on ka hiina keel täiesti erinev euroopa keeltest. Ühel silpil võib olla tuhandeid tähendusi. Täpsustus toimub situatiivselt. Tegemist on morfoloogikat (vormiloogikat) sisaldavate inimkesksete vormiühitustega. Ajaloolises arengus on esiplaanil olnud vorm. Erinevate aegadel on olemasolevat vormi täidetud vastavalt ajastute kontekstile erinevat sõnadega (silpidega). Arvsus ja asetus koos oma loogikaga on säilinud. Ning ka analoogmatemaatikale omane positsioonide loogika (näiteks arvusüsteemides olevad positsioonid). Ühe asja koht on olulisem selle asja kohta käivast ajas, kohas ja muus muutuvatest sõnadest.
"Yi Jing" on oma teise nime järgi "Zhou Yi" ja selles on vaid 36 koondheksagrammi. Zhou hieroglüüf tähendab ja kujutab ka (4 jaotuselist) ringi-ringlust. 28 × 2 kuusjoont moodustavad raamatus 28 paari milles märgitakse igat paari vaid ühe kuusjoonega. Mida loetakse nii ülalt alla, kui ka alt üles. Saades sellega vastandite ringi (Yi hieroglüüfis on ühendatud pöörlemisse Päikese ja Kuu piktogrammid). Järele jäänud 8 kuusjoont, mis jäävad ümberpööramisel samaks, jaguneva 6 + 2. See tähendab, et neist on 2 täiesti puhast (Yin ja Yang) ning 6 segatut. Seega kokku (28 + 2) + 6.
Seda tüüpi tekstide eripäraks on ka see, et need on seoses oma ehitusega ja tekstilise eripäraga mõistetavad erinevatel omavahel põimitud organiseerituse astmetel.

36 salaplaani seotus kuusjoonte kuue positsiooniga (yao)

Kirjutise kuus peatükki on seotud "Muutuste raamatu" kuusjoonte kuue joonega ja moodustavad tervikliku kuueosalise loo. Mida saab vastavalt kuusjoonte kahele lugemisviisile lugeda nii ülevalt alla (langus ja teostamine) kui alt üles (tõus (areng) ja tekitamine). Selle võimaluse valguses omandab ka viimase stratageemi nimetus teise tähenduse: Lahkudes valmistu tõusuks.
36 kava kuut rühma ja nende sisekorrastust on käsitletud täissüsteemselt seotult neile omaste regulatiivsuse astmetega. Samas on leitud nende vastavusi leiutustegevuses kasutatavate võtetega.

Algteksti kolmas "Muutuste raamatuga" seotud kiht

Algteksti kolmandaks kihiks on ütlus "Muutuste raamatust", mis selgitab vastavat kava sellele raamatule omases keeles. Mõnede kavade korral puuduvad (1., 2., 7., 11. ja 12.). 10 juhul on piirdutud vaid kuusjoonte üksikjoontele omaste tekstidega. Kokku on "Muutuste raamatu" 64-jast kuusjoonest puudutatud 24 kuusjoont. Seosed "36 salaplaaniga" on enam tekstilisel ja kujundlikul tasemel.

Salaplaanid inimkonna pärisosana

Salaplaanide, trikkide, kelmuste, nippide, pettuste ja kavaluste teema on sedavõrd inimesele loomuomane, et sellest kubiseb ja kumiseb nii argikeel kui meedia. Küll on neid ringluses kõnekäändude, vanasõnade ja anekdootidena. Küll meedias vilksatavate seltskonna, kelmi ja poliitikalugudena. Juba varasesest lapsepõlvest peale algab inimeste hullutamine rebasejuttude, Onu Remuse pajatustega Jäneseisanda trikkidest, rehepapi nippidega ja Kaval-Antsuga. Vanemaks saades lisanduvad sellele röövli-, kelmi- ja detektiiviromaanid. Mütoloogiasse süüvides leiab ta sealt eest vähemalt vargast Mercuriuse, tülijumala Loki ja Erise tegemisi. Armeesse mineku ajaks on paras ette võtta "Švejk". Enamik uurib ka mingil ajal Uut Testamenti, kus variseride salakavaluste vastas on Isalt saadud salaplaanidega Jeesus. Proovides hilisemas eas süüvida filosoofiasse, avastab ta terve sofistlike riugaste padriku, mida juba Aristoteles oma Organoni kuuendas töös "Sophistikoi elenchoi" tutvustas.
Ei saa neist ka mööda ükski Hiina sõjakunsti teos. Hiinlaste seas lausa eepilist menu omav ja üldjoontes peast teatav "Kolmevalitsus" on omamoodi sedalaadi lugude kogumik ja sealt pärineb ka suurem osa "36 strategeemi"' näidetest. Peaks nimetama ka Jaapani samurai Miyamoto Musashi umbes 1645 kirjutatud küll enam sõjakunstile pühendatud "Viie ringi raamatut". Vana-India analoog stratageemidele on oma lustakate lugudega traktaat "Panchatantra". Seda teemat on puudutatud ka Kautilya riigivõimu õpikus "Arthashastra" (4. sajand eKr). Araabia piirkonnas leidub pool tosinat sellelaadset tööd. Üks üldisem töö nimega Raqa'iq daqa'iq al-hiyal 15. sajandist ja teine sitsiillase Ibn Zaferi töö 12. sajandist.
Võimalik et antiikajas oli ringluses mitmeid sellelaadseid töid, kuid säilinud on neist vaid kaks. Esimene rooma riigimehelt ja kirjanikult Sextus Julius Frontinuse (u 40–103) "Strategematicon libri", kui juhendi ametnikele. See töö oli unustatud, kuni 15. sajandi Itaalia humanism selle taasavastas. (Igas peatükis on mitmeid häid anekdoote, kokku 538.) 161–162 kirjutas Polyainos (u100-?) raamatu "Strategemata" ("Στρατηγηματα","Sõjakavalused"), mis on ka ta ainus säilinud töö. See on kogumik sõjalistest strategeemidest ja sisaldab umbes 900 salaplaanide näidet alates mütoloogilisest ajast kuni Augustuseni.
Üldtuntud on u 1513. aastal Machiavelli kirjutatud, ühele Medicitest pühendatud ja 1532. postuumselt avaldatud "Vürst". See on ka eesti keelde tõlgitud. 1864. aastal avaldati, samuti postuumselt, saksa filosoofi Arthur Schopenhaueri "Die Kunst, Recht zu behalten", mis käsitleb ja hõlmab 38 retoorilist nippi. Need aitavad lugejail diskursuste diskreetses võlus oritenteeruda. Raamat on üsna irooniline ja seda pole vaja võtta retoorikaõpikuna.
Tänapäval ei jõua selleteemalist kirjandust enam üles lugeda. Ometi on neist olulisemateks Robert Greene'i avarapilguline ja rohkete suurepäraste näidetega "48 võimuseadust" (1998) ja sama autori "33 sõjastrateegiat" (2006).
Miks on kõigi nende võrdkujuks saanud 36 salaplaani? Tänu oma vana-hiinaliku klassikale omase erakordse lakoonilisuse, sisemise äärmise korrastatuse ja näidete vahetuse. Oma algkujul on ta loodud poollustakate ütlustena, mis kergesti külge hakkavad ja peale ei tüki. Seda täpses rütmis ja osati riimis. Haritlane, kes tunneb hiina keele sügavusi ja tekstikorrastuse aluseid, tunneb seal klassikalisele Hiina kirjandusele omast elu kangakoe tuksumist. Lihtinimene, kelle eluproosa tast värvikam on, tunneb selle ladnas ja lahedas keeles ära teda juba lapsepõlvest saatnud lood ja ütlemised. Moodiläinud tekst on Hiinas saanud osaks kooliprogrammides ja koomiksites.

Salaplaanide osa Eestis 1939–2001 kuuskümnendil

Eestis 1939–2001 toimunu annab võimaluse avada neid ajajärke ka strategeemide rühmade valguses, mis neil rakendati.
6. 1940– kaotusseisus sissepugemine. (Metsavennad, pagemine, pugemine, kolhoosideni. J. B. Vares.)
5. 1950– sõltlasena karjääri tegemine (rahva usalduse võitmine). (J. Käbini tõus.)
4. 1960– mõjujõu saavutamine (teiste kaasamine, oskus suhelda). (E. Tõnurist, Lahemaa, kassetipõlvkond.)
3. 1970– oma võimu ja juhtimise maksmapanek, otsustuse tagamine. ("Hõbevalge", teatriuuendused. J. Kross.)
2. 1980– valitsemise ülevõtmisele ja seadustamisele. (Noorterahutus, dissidendid. E. Savisaar, Rahvarinne.)
1. 1990–2001 elu loov ümberkorrastamine. (Ärastamis- ja erastamisaeg, Eurooüa Liitu ja NATO-sse. L. Meri.)
Vastavalt kümnenditele olid ülekaalus seega rühmadena pugeja, karjeristi, mafiooso (ristiisa), agitaatori (juht), valitseja ja konsultandi (ekspert) stratageemid. Omaks, omaseks, omaseni, omavuseni, omanduseni ja omanikuks saamine. (Osa saamine, osaliseks tõus, oskuste tagamine, osavuseni jõudmine, osaduse (osaku) väljavõitlemine ja osanikuks saamine.) See on tavaline umbes 60-aastane rütmika (Kondratjefi rütm; Sumeri ja Vana Hiina tsüklika), milles kujuneb välja uus oma arengus tasapisi elukorraldamise enda peale võttev sotsiaalne rühm (kiht). Vanema võimu mahamängiva kihi mängude järgud on loetavad ülevalt alla. Eestis on selliseid vahetusi suuremas või väiksemas astmes alates 13. sajandist toimunud umbes 13 korda . Praeguses kuuskümnendis on uue aastakümne alguses võimalik uute läänes õppinud noorte tegijate läbimurre, nagu kunagi vastaspooluse ajal tuli vene päritoluga eesti komude laine peale. Siis hakatakse juba ka kikilipsu ette seadma.