Vinland

Vinland ehk Vínland (vanaislandi Vínland, arvatavasti 'viinapuude maa' või 'veinimaa', ka Vínland it góða 'hea Vínland') on piirkond Põhja-Ameerikas, mille avastas aasta 1000 paiku Islandi päritolu meresõitja Leifr Eiríksson.
Vínland oli tema poolt Ameerikas avastatud aladest kõige lõunapoolsem, sellest põhja poole jäid Markland, mis tähendab Metsamaad, ja Helluland ehk Kaljumaa.

Nime etümoloogia

Kuigi saagadest võib selgelt välja lugeda, et räägitakse viinapuuväätidest ja viinamarjadest, ja kuigi sedasama mainib oma varasemas jutustuses ka Bremeni Adam, on maa nimetus siiski vaidlusi tekitanud.
Mõned tänapäeva teadlased on väitnud, et nimi "Vínland" ei viita mitte veinile ja viinamarjadele, vaid et selle liitsõna esimene osa kujutab endast hoopis muinaspõhjakeelset sõna vin (lühikese täishäälikuga). Sõna vin (aas, rohumaa) esineb liitsõnade osana enamasti Norra vanemates kohanimedes (N: "Björg-vin" oli tänase Bergeni linna kunagine nimetus).
Eriti järjekindlalt on seda arvamust kaitsnud norra meresõitja ja kirjanik Helge Ingstad, kes avastas Newfoundlandi saare põhjatipust L'Anse aux Meadowsi juurest asulajäänused. Esialgu ei ole see teooria üldist tunnustust leidnud.
Arvatakse, et nime andmisel võis olla seos tõotatud maaga, kuhu Mooses läkitas enda saadikud ja kes pöördusid tagasi hiiglasuure viinamarjakobaraga. Väidet toetab fakt, et selleks ajaks oli Leifr Õnnelik juba ristiusku Gröönimaal Óláfr Tryggvipoja ülesandel evitatud.

Vínlandi saagad

Peamised allikad, mis räägivad Vínlandi avastamisest ja katsetest seda maad koloniseerida, on 13. sajandist pärinevad nn Vínlandi saagad: "Eiríks saga rauða" ("Eiríkr Punase saaga") ja "Grœnlendinga saga" ("Gröönlaste saaga"). Saagad käsitlevad samu sündmusi, kuid sageli lähevad nende andmed teineteisest päris tugevalt lahku. Mõlemad saagad põhinevad suulisel pärimusel.
"Gröönlaste saaga" andmetel olevat Põhja-Ameerikat esimesena näinud Bjarni Herjólfsson, kes sõitis Islandilt Gröönimaale oma isa külastama, kuid torm ajas ta hoopis senitundmatute läänepoolsete saarte juurde. Tema seal aga maale ei läinud. Gröönimaale jõudes jutustas Bjarni kolmest maast, mida ta oma laeva pardalt nägi. Talle heideti ette, et ta uutel maadel ei randunud, Eiríkr Punase poeg Leifr Õnnelik aga ostis ära tema laeva ja läks neid maid otsima. Kõigepealt jõudis Leifr läänes kaljusele maale, mille ta nimetas Hellulandiks. Seejärel jõudis ta metsaga kaetud maale, mis sai nime Markland. Lõpuks jõudis Leifr viljakale maale, kus kasvasid viinapuud, tundmatud puud mösürid (vahtrapuud) ning metsik isekülvunud nisu. See maa sai nimeks Vínland. Leifr Eiríksson oli mõlema saaga järgi esimene, kes Vínlandis maale läks.
Mõlema saaga andmetel tehti Gröönimaale ümber asunud skandinaavlaste poolt katset Vínlandi koloniseerida. Tõsisemate üritajate seas olid Þorfinnr Karlsefni ja tema naine Guðríðr Þorbjarnardóttir, Vínlandis sündis neil poeg Snorri. Koos Þorfinnri ja Guðríðriga sõitis Vínlandi palju ümberasujaid. Seal elasid aga juba skräälingid, indiaanlased, kellega mõnikord rahumeelselt kaupa tehti, sageli aga ka lahinguid peeti. Püsivat skandinaavlaste asustust Vínlandis ei tekkinud, sest uusasukatel oleks olnud raske end pikemat aega skräälingute eest kaitsta.

Teised allikad

Esimene teadaolev kirjalik allikas, mis Vínlandi nimetab, on Bremeni Adami kirjutatud Hamburg-Bremeni piiskopkonna ajalugu Gesta Hammaburgensis ecclesiae pontificum, mis valmis aastatel 1075–1080. Adam räägib, et ta olevat aastatel 1068 või 1069 Taani kuningas Svend Estridsenilt kuulnud lääne pool asuvast meretagusest maast nimega Vínland, kus kasvavad viinapuud ja metsik nisu.
Vínlandi on nimetatud ka Ari Þorgilssoni Islandlaste raamatus, mis valmis ajavahemikus 1122–1133. Ari ütleb, et Eiríkr Punane olevat Gröönimaal kohanud inimesi, kes olid väga sarnased Vínlandis elavatele inimestele, keda gröönlased kutsusid skräälinguteks (skrælingar). Ari jutt on sõnastatud nii, nagu oleks Vínlandi olemasolu olnud kõigile teadaolev. Tõenäoliselt see nii oligi. Ari lasi oma Islandlaste raamatu üle vaadata Skálholti piiskopil Þorlákr Runólfssonil, kes oli saagade andmetel Vínlandis sündinud Snorri Þorfinnssoni lapselaps. Kas Snorri ka tegelikult Vínlandis sündis, ei ole teada, kuid on usutav, et tema vanemad seal käisid ja et tema perekonnas tunti Vínlandisse puutuvat hästi.
Islandi annaalides on aasta 1121 kohta märge, et Gröönimaa piiskop Eiríkr Grúpsson asus teele Vínlandi, kuid tema edasise käekäigu kohta andmeid ei ole.
Arvatavasti käidi Gröönimaalt keskaja jooksul palju kordi Põhja-Ameerikas, et tuua sealt puid, karusnahku ja eksootilisi toiduaineid. Aasta 1347 kohta on Islandi annaalides teade, et torm on Islandi rannikule toonud laeva, mis oli teel Gröönimaalt Marklandi. Seejärel Vínlandist ega teistest kaugel läänes asuvatest maadest enam teateid ei ole.

Vínlandi asukoht

Vín tähendab vanaislandi keeles viinapuud või veini; vin aga nurme, rohumaad. Usutavamaks peetakse tõlgendust, mille järgi maa nimi tähendab viinapuude- või veinimaad, sest nii saagad kui ka Bremeni Adam räägivad, et sellel maal kasvas rohkesti viinamarju.
Arvatavasti mõeldi saagades nimetatud Hellulandi all Baffini saart ja Marklandi all Labradori poolsaart. Vínlandi asukoha suhtes ei ole uurijad aga seni selgusele jõudnud. Välja on pakutud Cape Cod, Nova Scotia, Saint Lawrence'i jõe suue, New England, L'Anse aux Meadows. Kui lähtuda sellest, et Leifri Vínlandis kasvas tõepoolest viinapuu, siis pidi see asuma Saint Lawrence'i lahest lõuna pool, sest selle lahe juures asub nimelt metsiku viinapuu leviala põhjapiir. Kõige levinum ongi seisukoht, et Vínland asus Saint Lawrence'i lahe kandis või sellest lõuna pool.