Aslan Abašidze

Poliitiline tegevus

1991 asutas Aslan Abašidze partei "Kogu Gruusia Taassünni Adžaaria Liit", mis oli edukas Gruusia valimistel novembris 1995. 
Kui Gruusia 1991 taasiseseisvus, sai Abašidzest Adžaaria Autonoomse Vabariigi Ülemnõukogu esimees. Ta oli aastatel  1990–1992 and 1992–1995 ka Gruusia parlamendi asespiiker. 
Adžaarias rajas ta sõltumatu võimubaasi, jäädes Thbilisi keskvalitsuse ja opositsiooni vahepealsele kursile. Ta rajas vastukaaluks president Zviad Gamsahhurdiat pooldavatele ja vastustavatele üksustele oma sõjaväe.   
Kui Gamsahhurdia pooldajate ja vastaste vahel puhkes talvel 1991/92 ja sügisel 1993 kodusõda, hoidis Abašidze mõlemad pooled Adžaariast eemal, nii et sõda Adžaaria territooriumile ei ulatunud. 
Erinevalt Abhaasia ja Lõuna-Osseetia juhtidest ei taotlenud Abašidze oma autonoomse vabariigi iseseisvust. Pärast Gamsahhurdia kukutamist ajas ta Adžaarias "relvastatud autonoomia" poliitikat. Ta muutis Adžaaria sisuliselt vabamajandustsooniks, kus on vähe kaubanduspiiranguid (väidetavalt ka vähe piiranguid salakaubandusele. Tollimaks ja muud maksud lähevad keskvalitsusest mööda minnes otse Adžaariale. Sellise majanduspoliitika tõttu on Adžaariast saanud üks Gruusia jõukamaid piirkondi.  
Abašidzele on ette heidetud karmikäelist valitsemist, mida on nimetatud isegi feodaalseks. Igatahes paistab tal olevat rahva seas väga suur poolehoid. 
1998 valiti Abašidze 93% häältega Adžaaria presidendiks. Venemaa vaatlejate hinnangul oli tegemist üldiselt vabade ja õiglaste valimistega. Seda hinnangut võis mõjutada Abašidze Venemaa-sõbralik poliitika. 
Abašidze ei ole taotlenud üleriigilist võimu. Ta on toetanud neid jõude, kellest ta on lootnud toetust oma positsioonile Adžaarias. Ta sõlmis kokkuleppe president  Eduard Ševardnadze, kes nähtavasti eelistas Adžaaria pooliseseisvust järjekordsele kodusõjale. Nende suhted muutusid halvaks 1990. aastate lõpus, kui nad süüdistasid teineteist  korruptsioonis ja riigireetmises. 
Kui Ševardnadze oli novembris 2003 sunnitud tagasi astuma, tekkis  Abašidze ja uue keskvalitsuse vahel poliitiline kriis. Opositsioon oli Ševardnadzet teravalt kritiseerinud selle eest, et ta ei suutnud lahendada separatismiprobleemi, mis hõlmas ka keskvõimu kontrolli puudumise Adžaaria üle.  Abašidze nägi selles ohtu oma positsioonile ja Adžaaria pooliseseisvuse püsimisele ning kuulutas Ševardnadze kukutamise riigipöördeks.  Ta kuulutas Adžaarias välja erakorralise seisukorra ja taotles Venemaa toetust avaliku konflikti puhuks. Kuid tal ei õnnestunud Venemaalt kuigi palju toetust saada ning samal ajal avaldas USA talle tugevat survet, et ta läheks järeleandmistele. 25. jaanuaril 2004 kohtus Abašidze Bathumis Gruusia ametisse astuva presidendi Mihhail Saakašviliga ning teatas kavatsusest teha Saakašviliga koostööd.
Sellest ei tulnud midagi välja. Saakašvili tõotas taastada keskvõimu kontrolli Gruusia separatistlike regioonide üle. 14. märtsil 2004 ei lasknud Adžaaria piirivalve autokolonnil, mis viis Saakašvilit 28. märtsiks planeeritud Gruusia parlamendivalimiste kampaania raamides ette nähtud üritustele, Adžaariasse siseneda. Abašidze süüdistas Saakašvilit selles, et ta toob Adžaariasse sõjaväekonvoi, et teda kukutada, ja kuulutas Adžaarias välja hädaolukorra ja relvastatud formeeringute mobilisatsiooni.  Vastuseks esitas Saakašvili Abašidzele ühe ööpäevase tähtajaga ultimaatumi keskvõimu tunnustamiseks ning Adžaaria poolsõjaväeliste jõudude laialisaatmiseks. 
Gruusia sulges Adžaaria kaubateed. Välismaa valitsused ja rahvusvahelised organisatsioonid pöördusid mõlema poole üleskutsega lahendada omavahelised erimeelsused rahumeelselt.
Vajab täiendamist maikuu sündmuste kohta

Isiklikku

Aslan Abašidze abikaasa Maguli Gogitidze on elukutselt muusik ja Adžaaria Kultuurifondi esimees ja rahvusvahelise organisatsiooni "Gruusia naised rahu ja elu eest" esinaine. 
Tal on tütar Diana, kes on USAs õppinud keeleteadlane, ja poeg Giorgi, kes on olnud Bathumi linnapea,  ning lapselapsed Giorgi ja Rihhard. 
Tema hobid on joonistamine ja skulptuur.