google/wiki40b huggingface dataset:
Aleksei Gromõko

Aleksei Anatoljevitš Gromõko (vene keeles Алексей Анатольевич Громыко; sündinud 20. aprillil 1969 Moskvas) on vene politoloog, Venemaa Teaduste Akadeemia professor ja korrespondentliige.
Ta töötab 2014. aastast Venemaa Teaduste Akadeemia Euroopa Instituudi direktorina. Ühtlasi on ta 2016. aastast Lobatševski-nimelise Nižni Novgorodi riikliku ülikooli rahvusvaheliste suhete kateedri juhataja.  Tema peamised uurimisalad on parteipoliitilised süsteemid, diplomaatia, rahvusvahelised suhted, polütsentrilisus, geopoliitika, globaalne juhtimine, pehme ja kõva julgeolek, Euroopa Liit ning regionaalne integratsioon.

Haridustee ja töökäik

Ta lõpetas 1993. aastal M. V. Lomonossovi nimelise Moskva Riikliku Ülikooli ajalooteaduskonna. Aastatel 1995–1997 õppis ta Venemaa TA Võrdleva Politoloogia Instituudi aspirantuuris. Ta kaitses samas 1997. aastal poliitikateaduste kandidaadi kraadi väitekirjaga "Политический реформизм в Великобритании" ja 2005. aastal kaitses ta Venemaa Teaduste Akadeemia Euroopa Instituudis poliitikateaduste doktori kraadi väitekirjaga "Модернизация партийно-политической системы Великобритании (1970–2005 гг.)".
Aastatel 2000–2014 juhtis ta Venemaa TA Euroopa Instituudis Briti-uuringute keskust. 2014. aastast on ta instituudi direktor.

Isiklikku

Ta on Andrei Gromõko pojapoeg. Tema isa Anatoli Gromõko on afrikanist.
Celebrity Solstice

Ajalugu

Laeva projekt telliti novembris 2005 Londonist Francis Designilt. Kiil pandi Meyer Werfti laevatehases Papenburgis Saksamaal 17. märtsil 2007 ja esimene topeltpõhjaga laev tehasenumbriga 675 tõmmati dokist välja 10. augustil 2008. 24. oktoobril 2008. aastal anti valmis laev omanikule üle. Laeva ehitamine maksis kuussada miljonit eurot. Laev ristiti 14. novembril 2008 Fort Lauderdale'is (Florida), ristiema on Sharon L. Smith.

Laeva kasutamine

Celebrity Solstice asus oma esmareisile 23. novembril 2008. aastal Fort Lauderdale'ist Kariibi mere suunas. Suviti sõidab Celebrity Solstice Euroopas ja reisid väljuvad Barcelonast. Talviti sõidab laev lõunapoolkeral ning reisid väljusid 2012. aasta lõpul Sydneyst ja Aucklandist. Laev sõidab Malta lipu all.
Celebrity Solstice võib peale võtta 2850 reisijat, laevaperes on 1271 liiget.

Tehnilised andmed

Celebrity Solstice on 317,192 m pikk ja 36,9 m lai, süvisega 8,3 m ja kogumahutavusega 121 878. Laeval on 17 tekki.
Celebrity Solstice'il on 4 Wärtsilä diiselmasinat W16V46, mille koguvõimsus on 67,2 MW, laeva kiirus on 24 sõlme. Laeva sõuseadme moodustavad 3 Wärtsilä põtkurit CT300, millest igaühe võimsus on 3 MW.
Pau ülikool

Pau ülikool (prantsuse keeles L'Université de Pau et des Pays de l'Adour ) on ülikool Prantsusmaal Paus, Bayonne'is, Tarbes'is and Mont-de-Marsanis.
Ülikool asutati 1972.
Ülikoolis õpib üle 12 000 üliõpilase.
Rakvere Vabadussõja mälestussammas

Rakvere Vabadussõja mälestussammas on 30. augustil 1925 Rakveres avatud ja Amandus Adamsoni mudelite järgi valmistatud mälestussammas. See asub Rakvere kesklinnas aadressil Koidula tänav 12a. Mälestussamba geograafilised koordinaadid on 59° 20′ 42″ N, 26° 21′ 40″ E.
Mälestusmärgi kuuejärgulise betoonist aluse valmistas ehitusmeister Reinhold Veigel ehitusinsener Ferdinand Gustav Adoffi juhatusel. Pronkskujud valati Itaalias. 
Mälestussamba üldkõrgus oli üle 8,50 meetri. Pronkskujude kõrgus oli ligikaudu 2 meetrit.
Mälestussamba avas Oskar Luiga, vaimuliku talituse pidasid metropoliit Aleksander ja konsistooriumi nõunik Artur Sommer.
Nõukogude okupatsiooni ajal sügisel 1940 monument hävitati. 1960.aastatel rajati mälestussamba kohale laste mänguväljakud, kuid koos monumendiga rajatud park säilis. Praegune, vana mälestussamba koopia avati 30. augustil 1992. Selle autorid on kujur Lembit Palm ja arhitekt Kuno Raude. Aastatel 2004 ja 2016 on mälestusmärki renoveeritud.
Mälestusmärk on kantud Eesti kultuurimälestiste registrisse.
Esitlustarkvara

Esitlustarkvara (inglise keeles presentation software) abil koostatakse digitaalseid audiovisuaalseid slaide – enamasti projektori kaudu auditooriumile näitamiseks loengute ja ettekannete abimaterjalina. Esitlustarkvaraga koostatud slaidid võivad sisaldada teksti, graafikat, fotosid, animatsiooni, heli ja videot.
90 West Street

90 West Street (ka West Street Building) on ​​kõrghoone Lower Manhattanil New Yorgis. 
Selle projekteeris prominentne ameerika arhitekt Cass Gilbert ja teostas ehitusjuht Gunvald Aus ettevõtte West Street Improvement Corporation jaoks. Hoone asub West Streeti tänaval Cedar Streeti ja Albany Streeti tänava vahel, Maailma Kaubanduskeskuse läheduses.
Aastatel 1905–1907 valminud uusgooti stiilis ja ornamentidega ehitis on 23-korruseline ja 98,76 meetrit kõrge. Algse büroohoone peamiseks üürnikuks oli raudteefirma Delaware, Lackawanna ja Western Railroad ning ülemine korrus oli hõivatud Garretti Restoraniga, mis reklaamis ennast "maailma kõrgeima restoranina". Sellel oli kuni 1980. aastateni, mil valmis Maailma Rahanduskeskus, üle Hudsoni jõe ja New Jersey eksklusiivne vaade.
Maailma Kaubanduskeskuse lõunatorni kokkuvarisemise tagajärjel sai 90 West Streeti hoone tõsiselt kahjustada, kuna asus rünnatud objektist kõigest 90 meetri kaugusel. Aastal 2006 hoone restaureeriti ning muudeti korterelamuks.
1998. aastal määras New York City Mälestusmärkide Säilitamise Komisjon ehitise kaitsealuseks mälestusmärgiks (New York City Landmark). 2007. aastal kanti hoone Ameerika Ühendriikide Ajalooliste Paikade Riiklikku Registrisse (National Register of Historic Places).
Karaski paljand

Karaski paljand (ka: Ihandu (liivakivi)paljand, Iändu (liivakivi)paljand) on paljand Pärlijõe vasakul kaldal, halduslikult Võru maakonnas Rõuge vallas. Paljand on arvele võetud ürglooduse objektina.
Pärlijõe vasakul kaldal, jõe põrkeserva juures on umbes 20 m kõrgune järsak. Järsaku allosas paljanduvad 15 m pikkusel lõigul Gauja lademe Sietini kihistiku liivakivid.
Luuvili

Luuvili on lihakvilja tüüp.
Luuvili on arenenud ülemise sigimikuga õiest. Ta on paljasvili ja koosneb kolmest kihist: õhuke väliskest ehk eksokarp, võrdlemisi paks mahlane vahekest ehk mesokarp ja kivisrakkudest koosnev sisekest ehk endokarp, mis moodustab tugeva luu, kaitsmaks selle sees olevat seemet.
Mahlakad luuviljad esinevad paljudel roosõielistel, näiteks kirsipuul, ploomipuul, aprikoosipuul ja toomingal. Kuivad luuviljad on näiteks harilikul mandlipuul.
Mõnel taimel on marjataolised luuviljad, näiteks leedril ja paakspuul.
Luuvilja mahlane vahekest meelitab loomi seda sööma. Niimoodi aitavad loomad luuviljadega taimedel levida: nad söövad ülejäänud vilja ära, aga sisekesta selles oleva seemnega viskavad ära, vahel emataimest kaugele. Paljud luuviljad ei kaota idanemisvõimet ka pärast ärasöömist, vaid nad läbivad looma seedeelundkonna ja vahel idanevad isegi paremini, kui on mõne looma soolestikust läbi käinud.
Luuvili on ka kookospalmil, aga see on muundunud. Kookospähkli suuruse tõttu on ebatõenäoline, et mõni loom selle alla neelaks, mistõttu ta pole selleks kohastunud. Kookospähkli vahekest ei ole mahlakas, vaid kiuline, ja kookospähkel on kohastunud eriti pikkadeks merereisideks veepinnal.
Rednar Annus

Rednar Annus (sündinud 16. veebruaril 1970 Tallinnas) on eesti näitleja ja lavastaja. 1992. aastal lõpetas ta Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri (15. lend).
Aastatel 1992–2001 oli Rednar Annus Vanalinnastuudio näitleja. Alates 2001. aastast on ta vabakutseline näitleja.
Ta mängis muu hulgas huumorisarjas "Wremja".

Isiklikku

Amar Annus on tema vend.
Kölni ülikool

Kölni ülikool (saksa keeles Universität zu Köln) on ülikool Saksamaal Kölnis.
Ülikool asutati 1388.
Ülikoolis õpib üle 48 000 üliõpilase.
Alexanderi maakond (Illinois)

Ajalugu

Alexanderi maakond moodustati 1819. aastal Unioni maakonna osast. Maakond sai nime esimenes maakonna halduskeskus Americas praktiseerinud arsti William M. Alexanderi järgi. Alexanderist sai 1820-ndate algul Illinoisi esindajatekoja spiiker. Maakonna halduskeskus liikus 1833 Unitysse, 1843 siis Thebesisse, ja lõpuks 1860 Cairosse. Maakonna esimene halduskeskus America asub nüüd Pulaski maakonnas, kuna Alexandri maakond pidi 1843 osa oma territooriumist loovutama Pulaski ja Johnsoni maakonnale.

Kliima

Madalaim kuu keskmine temperatuur jaanuaris on maakonna halduskeskuses Cairos −3 °C (26 °F) ja kõrgeim juulis 32 °C (90 °F). Madalaim temperatuur on mõõdetud 1985. aasta jaanuaris −24 °C (−12 °F) ja kõrgeim temperatuur 1954. aasta juunis 40 °C (104 °F). Keskmine kuu sajuhulk varieerub 77 mm septembri ja mai 121 mm vahel.
John Pemberton

Dr. John Stith Pemberton (8. juuli 1831 – 16. august 1888) oli ameerika farmatseut, kes leiutas karastusjoogi Coca-Cola.
Keemikuna ja farmatseudina hakkas ta töötama kokapõõsast ja koolapähklist koosneva joogi kallal. Seda pidi kasutatama peavalude leevendamiseks ning rahustamiseks. Tema assistent soovitas jooki segada jääveega ning seda külmutada, kogemata lisati aga karboniseeritud vett. Nad otsustasid seda müüa joogifontäänidest.
Vlie laev

Etümoloogia

Hollandikeelne sõna vlieboot tähendas piisavalt vähese kaaluga laeva, mis suutis navigeerida madalas vees (nagu Vlies) või jõesuudmes, eeskätt Madalmaades ning Ülem-Prantsusmaal ja Normandias.
Arvo Külvet

Arvo Külvet on Eesti kabetaja.
Ta on Eesti meistrivõistlustelt rahvusvahelises kabes saanud 2 kulda, 7 hõbedat ja 5 pronksi.
Raka mõis

Raka mõisa (saksa keeles Rakkamois) on mainitud juba 1447. aastal (Racke).
1613. aastal ostis mõisa Nils Baggehufwudt. Mõis jäi Baggehufwudtide perekonna valdusse 200 aastaks. 1816. aastal ostis mõisa Hans Wilhelm Rosen. Mõisa omanik 1919. aastal oli Mathilde Albrecht.
Mõisasüdame viimane omanik 1939. aastal oli Edmund Albrecht, kes siis läks Saksamaale. Sellest peale jäi mõisa peahoone laokile ning lammutati 1940. aastate lõpus.

Mõisa kalmistu

Raka mõisa kalmistu jääb mõisa südamest linnulennult umbes 0,75 km kaugusele põhja.
Prints Oscar, Skåne hertsog

Oscar (Oscar Carl Olof; sündinud 2. märtsil 2016 Solnas) on Rootsi prints, Skåne hertsog. Ta on kroonprintsess Victoria ja prints Danieli noorim laps ja ainuke poeg. Ta on kuningas Carl XVI Gustafi ja kuninganna Silvia lapselaps.
Ta on Rootsi troonipärilusjärjestuses ema Victoria ja vanema õe Estelle'i järel kolmandal kohal.
Suurnokk-vint

Levila

Suurnokk-vint on laialt levinud Euraasia parasvöötmes Portugalist, Lääne-Prantsusmaast ja Inglismaast kuni Kaug-Ida ja Jaapanini. Teda leidub ka Loode-Aafrikas.
Eestis on ta ebaühtlaselt levinud väikesearvuline haudelind. Meil pesitseb hinnanguliselt 20 000 – 40 000 paari suurnokkasid, talvine arvukushinnang on 100–500 isendit . Liik saabub Eestisse märtsi lõpus ja aprillis. Enamik meie suurnokkasid rändab oktoobris-novembris lõunasse.

Välimus

Üldpikkus 18 cm, peaaegu kuldnoka suurune. Suurnokk on kergesti äratuntav suure tugeva koonilise noka, suure pea ja lühikese sabaga lind. Noka värvus kevadel ja suvel on tinahall, talvel hele kollakaspruun. Vanalindude küünra-hoosuled on laienenud säbruliste tippudega. Emaslind on isaslinnust natuke kahvatum, tema küünra-hoosulgedel on halli tooni. Noorlinnu keha alapool on tumedalt põikimustriline, kõhul on lühikesed mustad vöödid. Maas hüpleb raskelt ja kohmakalt. Lend on kiire, pikemal distantsil on lennujoon lainjas. Lennul on oluliseks määramistunnuseks laiad valged tiivavöödid.
Suurnokkasid tuvastatakse peamiselt häälitsuste järgi, sest nad on varjatud eluviisidega ja raskesti märgatavad. Häälitsusteks on järsk teravakõlaline t(s)k või veidi sisisev kõrge ziii. Laul on tasane ja lühike vidin, milles tihti on teravakõlalisi tsiks-taolisi kutsehüüde. 
Suurnokk toitub tihti maapinnal, häirimise korral lendab kõrgele puuvõrasse või istub puulatva.

Elupaik

Suurnokk-vint on lehtpuulembene lind. Ta elab sega- ja lehtmetsades, salumetsades, suurtes parkides, puisniitudel, kõrgete lehtpuudega kalmistutel ja suurtes aedades. Tegutseb tavaliselt varjatult ja vaikselt kõrgete lehtpuude võrades.

Pesitsemine

Pesa ehitab tavaliselt lehtpuule, enamasti üle 5 m kõrgusele vastu tüve, mõnikord puu külgoksale. Eestis on suurnokk-vindi pesa leitud enamasti tammel ja kasel. Pesa on lame korratu kausike, mis koosneb raagudest ja kõrtest ning on seest vooderdatud peente kõrrekestega. Täiskurnas on 4–7 helesinakat, halli ja mustpruuni kirjaga muna. 
Poegi toidavad mõlemad vanemad peamiselt putukate ja röövikutega.

Toitumine

Suurnokk-vint sööb mitmesuguste marjade ja taimede seemneid, suvel mõnel määral ka viljateri, rohelisi herneid ja putukaid. Üheks lemmiktoiduks on kirsikivid, kirsi viljaliha heidab ta seejuures kõrvale. Talviti linnutoidumajade juurde sattudes eelistab päevalilleseemneld ja maapähkleid.
Ambrose Bierce

Ambrose Bierce (24. juuni 1842 – 11. jaanuar 1914) oli USA õuduskirjanik.

Elukäik

Bierce sündis Ohio osariigis vaeses, kuid kirjandushuvilises perekonnas. Tema ekstsentrikust isa oli võtnud kinnisideeks panna kõigile oma 13 lapsele A-tähega algav eesnimi. Aastatel 1861–1864 võitles Bierce Ameerika kodusõjas. Kogetud sõjakoledused ja haavatasaamine süvendasid tema negativistlikku hoiakut. Pärast sõda kolis mees Californiasse ning temast sai teravmeelseid juhtkirju kirjutav ajakirjanik.
Bierce oli tuntud kui kibestunud mees, kes kaasinimesi eriti ei armastanud. Oma 60. eluaastatel avaldas ta "Saatana sõnaraamatu", sisuks pessimistliku alatooniga ja satiirilised sõnaseletused, mis ühtlasi annavad edasi autori arusaamu inimloomusest. Tema elu lõpp on jäänud saladuseks – ta siirdus Mehhikosse tööülesannet täitma, kus ta hukkus.

Bierce'i jutustuste teemad

Tema lood julmusest ja surmast on kirja pandud fantaasiarohkelt ning külmaverelise suhtumisega. Bierce'i kuulsaim jutustus "Owl Creeki silla juhtum" ilmus kogumikus "Elu keskel". See algab sõjajutustusena vangist, kes ootab enda poomist, ent äkitselt saab sellest üleloomulike sündmustega õudusjutt. Vang suudab ühtäkki ajas rännata ja ta usub, et on sellega kurvast lõpust pääsenud, ent paraku naaseb ta reaalsusesse täpselt poomise hetkel. Ajarännud on Bierce'i loomingus korduv motiiv. Novell "Corcosa elanik" jutustab mehest, kes rändab mööda kõrbe ning leiab sealt omaenese haua. Bierce'i nägemuses oli maapealne elu õudne, ent sellele järgnev veelgi hullem. Tema lood olid kõhedust tekitavad, ent samas sisaldasid paraja annuse absurdihuumorit.
Rämeda keeluala

Rämeda keeluala (Remda keeluala, vn Ремдовский заказник) on looduskaitseala Rämeda poolsaarel Pihkva oblastis.
Keeluala on loodud 1985. aastal pindalaga 649 km².
Keelualal asuvad Rämeda jõgi ja Želtša jõgi.
Alal pesitseb teiste seas palju kalakotkaid. Seal elavad ka merikotkas, must-toonekurg jpt.
Drahičyn

Drahičyni nimi

Linna nime päritolu kohta on mitu varianti.  Esimese kohaselt tuleb asula nimi dregovitšitest. Teise variandi kohaselt tuleb asula nimi sellest, et Drahičyn asus mitme tähta tee ristmikul. Linna kohalikud nimekujud on Darahičyń, Darahičyn (Дарагічынь, Дарагічын). Kõige vanemates dokumentides kannab linn nime Daviačoravičy (Давячоравічы).

Ajalugu

Daviačoravičyt mainitakse esimest korda aastal 1452. Toona kuulus asula Bona Sforzale. Tol ajal andis Pinski vürst oma osa külast saadavast andamist Družyłavičy kirikule, selleks oli kaks ämbritäit mett aastas.Peale administratiivset reformi kuulus asula Bresti vojevoodkonda ja Pinski maakonda.
XVII sajandi alguses oli asula omanikuks Lew Sapieha, kes müüs selle Nevelskitele. Aastal 1623 sai Daviačoravičyst alev, aga aastast 1655 hakkas see kandma tänapäevast nime - Drahičyn. Aastal 1749 asutati alevis frantsisklaste klooster, aga aastaks 1779 oli sellest saanud linn. XVIII sajandi teisel poolel ehitati sinna raekoda.
Aastal 1795 läks asula kolmandal Poola jagamisel Vene impeeriumi koosseisu.  Aastal 1886 valmis raudtee ja rajati Drahičyni raudteejaam.
Aastast 1921 oli Drahičyn  Poola koosseisus, 1939. aastal liideti Valgevene NSV-ga, ühtlasi sai asulast alev. Drahičyn on taas linnalates aastast 1967.
Liina Ariadne Pedanik

Liina Ariadne Pedanik (esinejanimi Ariadne; sündinud 2. augustil 1998) on eesti laulja ja YouTube'i postitaja.
Ta lõpetas 2017. aastal Viimsi Keskkooli.
Ta osales lauluvõistluse "Eesti laul 2017" finaalis Margus Piigi, Tomi Rahula ja Anni Rahula lauluga "Feel Me Now".
Ta laulab Soome elektroonilise tantsumuusika artisti The Second Level (õieti Daniel Helenius) 2017. aasta loos "Sun Comes Up".
Ta laulab eesti artisti Kapabeibe (õieti Kaspar Kolk) loos "Vanalinna õhtud" kaaslauljana.
Ta mängis 2019 aastal "Padjaklubis" Maria sugulast Mirtelit.

Isiklikku

Tema ema on laulja ja lauluõpetaja Ita-Riina Pedanik.
Tema  elukaaslane on youtuber Martti Hallik.
Leinier Domínguez

Leinier Domínguez Pérez (sündinud 23. septembril 1983 Havannas) on kuuba päritolu Ameerika Ühendriikide maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2001). 
Domínguez sai suurmeistriks 18-aastaselt 2001. aastal. Kolm aastat varem sai ta FIDE-lt rahvusvahelise meistri nimetuse. Ta on kuuekordne Kuuba malemeister (2002, 2003, 2006, 2012, 2016). 
Ta sai FIDE Grand Prix 2012–2013 sarjas 8. koha (22 osavõtjat) ja FIDE Grand Prix 2014–2015 sarjas 11. koha (16 osavõtjat).
Domínguez esindab 2018. aastast rahvusvahelistel malevõistlustel USA-d. Tegutseb ka maletreenerina. Ta oli 2018. aastal tiitlipretendendiks saanud Fabiano Caruana üks abilisi.
Soostumus

Soostumus on soode (üle 30 cm paksuse turbakihiga alade) pindala võrrelduna vaadeldava piirkonna kogupindalaga.
Näiteks Eesti soostumus on 22%.
Ants Ruusmann

Ants Ruusmann (19. märts 1935 Ristiküla – 25. detsember 2009) oli Eesti ajaloolane ja poliitik.
Ruusmann lõpetas 1960. aastal Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo osakonna. Tema uurimisvaldkonnaks oli Eesti põllumajandusajalugu, mille alal kaitses ta 1968. aastal kandidaadiväitekirja.
Hiljem töötas Ruusmann Tallinna Tehnikaülikooli ja Tallinna Pedagoogikaülikooli ajaloo õppejõuna. Tegevkarjääri ajaloolasena lõpetas ta 1999. aastal Tallinna Pedagoogikaülikooli dotsendina.
Ants Ruusmann oli Eesti Keskerakonna liige. Ta valiti Pärnumaalt IX Riigikogu liikmeks ja kuulus aastatel 1999–2003 Riigikogu sotsiaalkomisjoni. Ühtlasi oli Ruusmann ka Keskerakonna pensionäride kogu esimees.
Ta maeti 30. detsembril 2009 Kilingi-Nõmme kalmistule.
Mõisaholmi alumine päevamärk

Mõisaholmi sihi alumine päevamärk on endine päevamärk Lääne maakonnas Vormsi vallas Suuremõisa külas.
Päevamärgi geograafilised koordinaadid on 58° 57′ 38″ N, 23° 10′ 4″ E.
Terasest metallsõrestiktorni kõrgus jalamist on 15 meetrit
Päevamärk moodustas sihi Mõisaholmi ülemise päevamärgiga. Märkide vahekaugus on 1147 meetrit ja sihi asimuut on 340.1°.
Päevamärk ehitati 1955. aastal.
2009. aastast pole päevamärk enam navigatsioonimärgina kasutusel. Märgi number VTA nimekirjas oli 581.
Aluspaar

Aluspaar (inglise base pair, lühend: bp) on kaks omavahel vesiniksidemetega seotud nukleotiidi, mis esinevad vastastikustes komplementaarsetes DNA või RNA ahelates.
Üldjuhul moodustab guaniin (G) aluspaari tsütosiiniga (C) ja adeniin (A) aluspaari tümiiniga (T), RNA molekulis on aga adeniin paardunud uratsiiliga (U).
Élie Metšnikov

Ilja Iljitš Metšnikov (Илья Ильич Мечников; 3. mai (15. mai) 1845 Ivanivka küla, Harkovi kubermangus – 2. juuli (15. juuli) 1916 Pariis) oli Venemaa bioloog.
Ta oli üks immunoloogia rajajaid.

Tunnustused

Ta oli kolmekordne Baeri kuldmedali laureaat. 
Ta oli Tartu Ülikooli auliige.
Boris von Uexküll

Boris von Uexküll (nagu teda enamasti kutsuti) ehk Berend Johann Friedrich von Uexküll (1793–1870) oli Vana-Vigala mõisnik, kaardiväerittmeister.
Muuhulgas Hegeli sõber, kellega ta ka kirjavahetust pidas. 
Ta oli Vigala õiguse väljakuulutaja Berend Johanni vanim poeg. Ta armastas eesti rahvast, kasutas oma rikkust koolide rajamiseks ja sisustamiseks, oli eestvedajaks Vigala Maarja kirikuhoone laiendamisel aastatel 1844/45 tänase suuruseni. Ta oli võlgades  ja vabanes neist alles peale naitumist tubli neiuga, kes tal üle kolme rubla päevas ei  lasknud kulutada.  Tema asutas köstrikooli  1823. aastal Vigala köstrimajasse  ja kulud võttis enda kanda. Ta lasi ehitada  Oese kooli 1833. aastal ja Jädivere seminari 1844. aastal. Oese kooli õpetajate palk tuli mõisast ja õpilased said toetustki.  Oese kooli jaoks lasi ta trükkida Münchenis eestikeelse noodiraamatugi.  Oese kool oli ka põllutöökooliks,  mille praktika baasiks  tänases keelepruugis oli Vana-Vigala mõis. Seal oli õpetajaks aastakümneid Jaan Eisen, kelle õpilastest kümme läksid mõisavalitsejateks! Lauluõpetuse ja pillide valmistamisega  pani ta aluse  muusikaelule Vigalas, mis puhkes õide sajandi lõpu poole.
Braunschweigi tehnikaülikool

Braunschweigi Tehnikaülikool (saksa keeles Technische Universität Braunschweig) on tehnikaülikool Saksamaal Braunschweigis.
Ülikool asutati 1745.
Ülikoolis õpib üle 12 500 üliõpilase (2008).
Aasta sammal

Aasta sammal on Eesti brüoloogide (samblasõprade) valitud huvipakkuv sammal, millele aasta jooksul nii meedias kui ka oma tegevuses tähelepanu pöörata.
Aasta sammal valiti esmakordselt 2017. aastal.
Dave Lepard

Dave Lepard (sündinud David Roberto Hellman; 28. mai 1980 – 20. jaanuar 2006 Uppsala, Rootsi) oli Rootsi glam metal'i bändi Crashdïet laulja ja kitarrist.

Elukäik

1990. aastate keskel oli ta laulja vana kooli death metal'i bändis Warpath. 2000. aastal lõi ta bändi Crashdïet, ent 2002. aastal bänd läks lahku ja jätkas uue koosseisuga. Nende muusika oli 1980. aastate glam metal'i bändide stiilis, nagu Mötley Crüe ja Twisted Sister, ning bänd sai kiiresti kuulsaks, eriti Rootsis.
Crashdïet ilmutas debüütalbumi "Rest in Sleaze", millest sai Rootsis suur hitt, ning singlina ilmusid laulud "Riot in Everyone", "Breakin' the Chainz", "Knokk 'Em Down" ja "It's A Miracle".

Surm

26. jaanuaril 2006 tegi 25-aastane Dave Lepard enesetapu. See juhtus ta enda korteris depressioonihoo käigus. Tema kolm bändikaaslast korraldasi veebruaris tema austuseks mälestuskontserdi. Nad otsustasid endiselt kokku jääda ja 2007. aasta oktoobris teatasid nad pärast läbirääkimisi Lepardi perekonnaga, et jätkavad endiselt Crashdïet' nime all. Uueks lauljaks sai H. Olliver Twisted.
Jeanne d'Arc

Lapsepõlv

Jeanne d'Arc sündis Jacques d'Arci ja Isabelle Romée tütrena Domrémy külas, mis tollal kuulus Bari hertsogkonda, hiljem läks Lotringi alla ja nimetati Domrèmy-la-Pucelle'iks.
Tema vanemad olid talupojad, kellel oli 20 hektarit maad, sellest viiendik põldu, viiendik metsa ja ülejäänu karjamaa. Isa kogus lisaks külas makse ja oli linnavahtide ülem. Jeanne'il oli kaks venda ja kaks õde.
Piirkond, kus nad elasid, oli jäänud Prantsuse kuningale ustavaks, ehkki oli ümbritsetud Burgundia maadega. Sellepärast korraldati sinna aeg-ajalt rüüsteretki ja ühel neist põletati Domrémy maha.
Enda sõnul nägi ta esimest korda ilmutust 13-aastasena, kui talle olevat ilmunud püha Katariina ja öelnud, et ta peab ajama inglased Prantsusmaalt välja ja tooma dofääni Reimsist kroonimisele Pariisi. Hilisemates ilmutustes kordasid seda sõnumit ka püha Miikael ja Antiookia püha Margareeta.

Tõus sõjaväe juhiks

Ta püüdis kohtuda Prantsuse sõjaväe juhtkonnaga, kuid esialgu lükati tema soov tagasi. Alles siis, kui ta oli õigesti ennustanud 12. veebruaril 1429 toimunud Heeringate lahingu tulemuse (Prantsuse ja Šotimaa väeüksused said lüüa mitu korda väiksemalt inglaste väelt ja loovutasid Orléansi), võeti teda kuulda.
Ta juhatas Saja-aastases sõjas mitmes edukas lahingus Prantsusmaa väeüksusi. 
Eriti edukas oli Jeanne uue sõjatehnoloogia, suurtükkide kasutamisel, mida inglased olid pidanud seni oma tugevaks küljeks.  
16. juulil 1429 saabus ta koos dofääni Charles VII-ga Reimsi, kus 17. juulil viimane ka kuningaks krooniti. Pärast seda hülgas Charles VII Jeanne d'Arci. Jeanne kinnisideeks sai aga Pariisi vallutamine tormijooksuga, mis ebaõnnestus.

Kohtuprotsess ja surm

23. mail 1430 langes ta Compiègne'i lähedal burgundlaste kätte vangi ning tema saatus jäeti inkvisitsiooni otsustada. Järgnesid pikad kohtuprotsessid, kus Jeanne üritas oma jumalatruudust kinnitada, kuid edutult. Süüdistatuna ketserluses põletati ta tuleriidal.

Pühak

1920. aastal kuulutati Jeanne d'Arc katoliku kiriku pühakuks.
Tuulealune külg

Tuulealune külg on objekti see külg, mis on suunatud tuule suunas, seega see on tuulest kaitstud külg.
Sotkamo vald

Külad

Alasotkamo, Heinämäki, Halmetvaara, Jormaskylä, Juholankylä, Korholanmäki, Kontinjoki, Laakajärvi, Losovaara, Maanselkä, Naapurinvaara, Nuasjärvi, Ontojoki, Paakinmäki, Pohjavaara, Riekinranta, Sipinen, Sipola, Soidinvaara, Sumsa, Suovaara, Tipasoja, Torinkylä, Tuhkakylä, Vuokatti, Ylisotkamo, Ärväänkylä.