google/wiki40b huggingface dataset:
Kristlus

Kristlus Rooma keisririigis

Usuvabaduse kehtestaja Rooma keisririigis oli Constantinus Suur, Vana-Rooma keiser (306–337). Constantinus Suure valitsemisajal Milano ediktiga (313) lõpetati Rooma keisririigis kristlaste tagakiusamine ning hakati kristlust soosima. Mitmed keisrid võtsid kristluse vastu surivoodil. Aastal 380 kehtestati keiser Theodosius I poolt kristlus Rooma keisririigi ametlikuks riigiusuks. Rooma impeeriumist levis kristlus üle kogu maailma, moodustades eri aegadel tekkinud mitmeid uusi usulahke. Tänapäeval jaguneb kristlik kirik kolmeks tähtsamaks kirikuks: roomakatoliku, protestantlikuks ja õigeusu kirikuks.

Uskumused

Kristliku usu lahtiseletamisega tegeleb kristlik teoloogia ehk usuteadus ning kristluse ajalooga Kiriku ajalugu (kirikulugu).
Kristlased usuvad, et kolmandal päeval (ristisurm reedel, ülestõusmine pühapäeval) pärast oma surma tõusis Jeesus üles ehk ärkas ellu ja 40 päeva hiljem läks taevasse. Kristluse aluseks on usk Jumalasse, kõikväelisse Isasse, taeva ja maa loojasse, kelle ainus poeg, Pühast Vaimust saadud ja Maarjast ilmale tulnud Jeesus Kristus kannatas Pontius Pilaatuse all, löödi risti, suri ja pandi hauakambrisse. Usutakse, et Jeesus tõusis kolmandal päeval surnuist üles ja läks taevasse, kus istub Jumala, oma kõikväelise Isa paremal käel. Kristlased usuvad, et sealt tuleb Jeesus Kristus kohut mõistma elavate ja surnute üle. Samuti usutakse Püha Vaimu, üht püha kristlikku Kirikut, pühade osadust, pattude andeksandmist, ihu ülestõusmist ja igavest elu.

Õhtusöömaaeg

Enne ristilöömist sõi Jeesus oma jüngrite seltsis viimse õhtusöögi (püha õhtusöömaaeg). Seda õhtusöömaaega taasesitavad kristlased leiba ja veini (mõnes konfessioonis viinamarjamahla) tarvitades erilisel kiriklikul tseremoonial, mida nimetatakse armulauaks või pühaks õhtusöömaajaks. Tähtsaimad pühad on jõulud, ülestõusmispühad ja nelipühad (kiriku sünnipäev, Püha Vaimu väljavalamine).

Pühad tekstid

Kristlik Piibel koosneb kahest osast: Vana Testament sisaldab kanooniliselt (vähemalt) 39 teksti ajast kuni mõnisada aastat enne Jeesuse sündi, Uus Testament 27 teksti, mis on põhiosas valminud mõne sajandi jooksul pärast Jeesuse sündi. Kristluse harudes on kasutusel mõnevõrra erinevad piiblid. Samuti kattub heebrea piibel ehk Tanah suures osas Vana Testamendiga, kuid raamatute jaotus ja järjestus on erinev. Vana Testament keskendub juudi rahva ajaloole, Uus Testament Kristuse elule (evangeeliumid) ja õpetustele.
Piibli kaanonile lähedalseisvaid Vana Testamendi tekste, mida protestantlikud kristlikud kirikud siiski pühaks ei pea, nimetatakse nendes kirikutes apokrüüfideks. Katoliku kirik, õigeusu kirikud ning osa ida kirikutest kasutavad nendest, heebrea Piiblist puuduvatest tekstidest nimetust deuterokaanon või anagignoskomena, ning loevad need raamatud Piibli kaanonisse kuuluvateks. Erinevatel konfessioonidel on väikseid erinevusi selles, millised raamatud loetakse kuuluvateks Piibli kaanonisse.
Vanimad säilinud kristlikud piiblid on kreekakeelsed käsikirjad 4. sajandist pKr. Vanim täielik judaistlik piibel on kreekakeelne tõlge samast sajandist. Vanimad täielikud heebrea piiblitekstid (masoreetiline tekst) pärinevad keskajast.
Mustvee rajoon

Mustvee rajoon oli haldusüksus Eesti NSV-s.
Rajoon likvideeriti 1959. aastal, suurem osa sellest liideti Jõgeva rajooniga.
Eesti Standardiamet

Eesti Standardiamet oli asutus, mis tegutses aastatel 1991–2000. Praegu tegutseb selle asemel Eesti Standardikeskus.
Standardiamet tegutses majandusministeeriumi alluvuses ja seal töötas paarkümmend inimest. Amet juhtis rahvusstandardite väljaarendamist ja korraldas rahvusvaheliste standardite rakendamist Eestis.
Standardiameti peadirektoriks oli Arno Univer. Alguses korraldas amet ka metroloogiavaldkonda (seda juhtis peadirektori asetäitja Viktor Krutob), 1995. aastal asutati Riigi Metroloogiakeskus.
Jonathan Toews

Jonathan Bryan Toews (sündinud 29. aprillil 1988 Winnipegis, Manitobas) on Kanada jäähokimängija. Ta mängib 2007. aastast NHL-i klubis Chicago Blackhawks.
Aastal 2006 valiti ta NHL Draftis.
Marcos Senna

Hispaania koondises

UEFA Euroopa meistri tiitel: 2008
Toomas Jakobson

Toomas Jakobson (Thomas August Matthias Jakobson; 18. detsember 1838 Peterburi – 20. detsember 1897 Tallinn) oli eesti rahvusliku liikumise juht Tallinnas.
Toomas Jakobson sündis Peterburis raamatutrükkali pojana. Ta sai Peterburis hea hariduse, asudes koolide lõpetamise järel isa eeskujul tegutsema raamatutrükkijana. Balti raudtee ehitamise ajal asus ta elama Tallinna, juhatades siin pikka aega raudtee trükikoda. Peagi asus ta tegevusse Põhja (hiljem Vene) Telegraafiagentuuri Tallinna agendina, olles sellel kohal surmani.
Ta oli tegev ka raamatukaupluse pidajana ja trükikoja omanikuna. Ta osales pea kõigis rahvuslikes ettevõtmistes, mõjutades oluliselt rahvuslikku liikumist Põhja-Eestis. Ta tegev Aleksandrikooli liikumises ning etendas olulist osa "Estonia", "Lootuse" ja "Linda" seltsis. Ta ostis koos Jakob Kõrviga "Kalevipoja" seltsilt ajalehe "Valgus" ning hakkas seda tallinnas välja andma. Ta kuulus Põhja-Eestis peetud üldlaulupidude korraldustoimkonda, etendades nende õnnestumises suurt rolli. Aastal 1881 osales ta Tallinna seltside esindajana nn. suurmärgukirja üleandmisel Aleksander III-le. Väga oluline oli tema tegevus Tallinna linnavolikogus, kus ta tõusis eesti saadikute aktiivseimaks esindajaks. Toomas Jakobson suri aastal 1897 ja ta maeti Tallinna Telliskopli kalmistule.
HP ProBook

HP ProBook on Hewlett-Packardi keskmise hinnaga äriklassi sülearvutite seeria. ProBooki seeria on mõeldud tavakasutajatele ja on odavam kui esmaklassiline EliteBooki seeria.

S-seeria

Aprillis 2009 tutvustati HP ProBooki S-seeria sülearvuteid, milleks olid Inteli protsessoriga 4410s, 4510s ja 4710s (vastavalt 14", 15,6" ja 17,3" ekraaniga) ja AMD protsessoriga 4415s ja 4515s (vastavalt 14" ja 15,6" ekraanidega). Sama aasta juunis tutvustati 13" ProBook 4310s sülearvutit. S-seeriat uuendati 2010 Intel Core i3, i5 ja i7 protsessoritega, harjatud alumiiniumist korpusega, saarekujulise klaviatuuridisainiga ja mitmepuutelise puuteplaadiga.

B-seeria

ProBooki B-seeriat, mis asendas HP Compaqi B-seeria, tutvustati 13. oktoobril 2009. Esialgu esitleti kaht AMD protsessoriga mudelit: 14" ProBook 6445b ja 15,6" Probook 6545b. Kolm kuud hiljem toodi välja Inteli protsessoriga 14" ProBook 6440b ja 15,6" Probook 6540b.

M-seeria

HP viis septembris 2009 turule 13" ProBook 5310m sülearvuti. 5310m kaalus ligi neli naela ja selle paksus oli alla tolli. M-seeriat uuendati 2010. aasta septembris 5320m-iga ja järgmise aasta mais kahetoonilise alumiiniumist korpusega 5330m-iga.
Aluskord

Aluskord (inglise basement) on tard- ja moondekivimeist koosnev pealiskorra alune kivimkeha.
Aluskorda katab setendeist koosnev pealiskord.
Eesti aluskorra moodustavad peamiselt Proterosoikumi moondekivimid, mille sees on kohati nooremaid tardkivimite intrusiive.
Suurem osa Eesti aluskorrast on tekkinud Paleoproterosoikumi jooksul. Eesti ala oli sel ajal ilmselt saarkaar, midagi sarnast tänasele Jaapanile. Sellele järgnes kompressioonistaadium ehk intensiivne mäetekkeprotsess (analoogia Himaalajaga) ja kivimite sügavamale vajumine ning moondumine. Seejärel aga väga pikk, ligi 800 miljoni aastane ajavahemik, mil valdavaks olid kulutusprotsessid, mis tekkinud mäed tasandasid ja valmistasid ette pinnast aeglaseks šelfimereliseks settimiseks, mille käigus Ediacara ajastu ja Vanaaegkonna jooksul moodustusid pealiskorra settekivimid. Nii kaugetest aegadest on siiski väga vähe teada ja olemasolevad teadmised on enamasti oletuslikku laadi.
Eestis aluskord ei paljandu. Lähim aluskorrakivimite paljand on Soome lahe idaosas asuval Suursaarel. Põhja-Eestis on aluskorra sügavus maapinnast pisut üle 100 meetri. Lõuna suunas see suureneb aeglaselt ulatudes Võru all 600 meetrini, Ruhnu saare all isegi 800 meetrini. Lõuna-Eestit lõikab vallitaoline kõrgem aluskorra osa, Valmiera-Lokno kerge, mille Eesti piiresse jäävat osa nimetatakse Mõniste kerkeks. Aluskord on seal umbes 300 meetri sügavuses. 
Hiiumaal on aluskord kohati ainult 15...20 meetri sügavuses. Tegemist pole intrusiivi, vaid rõngasstruktuuriga ehk astrobleemiga, mis tekkis meteoriidiplahvatuse tagajärjel.
Lõuna-Eesti aluskorra kivimid on tugevamini moondunud kui Põhja-Eesti aluskorrakivimid, kuuludes granuliidifaatsiese kivimite hulka. Ilmselt on Lõuna-Eesti aluskorrakivimid moondunud sügavamal ja tektooniliste liikumiste käigus hiljem kõrgemale tõusnud. Tõusu puhul ei räägi me mitte mõnest või mõnekümnest meetrist, vaid tõenäoliselt kilomeetreist.
Jõhvi ümbruse kvartsiidist koosnevais aluskorrakivimeis sisaldub rauamaaki (Rauasisaldus keskmiselt 31%), milleks on peamiselt hematiit ja magnetiit. See põhjustab Jõhvi magnetilise anomaalia, mis tekitab probleeme näiteks kompassi kasutamisel. Suure sügavuse tõttu ei ole rauamaagi kasutamine maavarana esialgu otstarbekas. Küll aga võivad maavarana kasutusele tulla tardkivimite intrusiivid. Enim on räägitud Neeme intrusiivist, mis on Tallinnast vaid mõnikümmend kilomeetrit ida pool asuv, ligi saja meetri sügavuselt algav rabakivimassiiv.
Palutaja

Asend

Palutaja küla asub Põlva maakonna lääneosas. Küla piirneb põhjas Veski, idas Piigaste, lõunas Tuulemäe külaga ning läänes Valgjärve valla Abissaare, Saverna ja Tiido külaga. Küla loodeosas kulgeb piir Abissaare külaga suuremas osas mööda Leevi jõge.

Loodus

Küla paikneb Otepää kõrgustiku lääneservas, kõrgeim punkt 145 meetrit üle merepinna. Küngaste vahel on mitmeid väiksemaid soid (Kitsõsuu, Lakõssuu, Pirrupuusuu, Putsipurisuu, Ruusuu, Sassisuu).

Ajalugu

Küla kuulus Kanepi kihelkonda.

Taristu

Küla läbib Põlva–Saverna maantee.

Ettevõtlus

Külas tegutsevad Käbliku puhketalu ja bussireise korraldav OÜ Tuuliku reisid.
Tartu Ülikooli matemaatika-informaatikateaduskond

Tartu Ülikooli matemaatika-informaatikateaduskond on Tartu Ülikooli teaduskond, mis tegeleb matemaatika ja informaatika õpetamisega ning uurimistööga nendes valdkondades. Teaduskond asub Tartus aadressil Liivi tänav 2.
Teaduskonna dekaan on Tõnu Kollo ja prodekaan Varmo Vene.

Ajalugu

Teaduskond moodustati 1967 Tartu Riikliku Ülikooli füüsika-matemaatikateaduskonna lahutamisel matemaatikateaduskonnaks ja füüsika-keemiateaduskonnaks. Praegune nimi on teaduskonnal alates 2001. aasta veebruarist.
Lõunasaar

Haldus

Halduslikult jaguneb saar 7 ringkonnaks: Canterbury ringkond, Marlborough' ringkond, Nelsoni ringkond, Otago ringkond, Southlandi ringkond, Tasmani ringkond ja West Coasti ringkond.

Rahvastik

Lõunasaar on pindalalt kolmandiku võrra Põhjasaarest suurem, kuid seal elab kõigest 24% Uus-Meremaa elanikkonnast. Kuid 19. sajandil, kui valged Uus-Meremaad koloniseerima hakkasid, elasid nad peamiselt just lõunasaarel, kus avastati kulda. Alles 20. sajandi algul läks Põhjasaar elanike arvult lõunasaarest mööda: 1911. aastal elas Põhjasaarel 56% uusmeremaalastest ja edaspidi on see näitaja ainult suurenenud.
Enamik asustusest on saare kagurannikul. Seal on ka Lõunasaare suurimad asulad Christchurch ja Dunedin.

Ajalugu

Esimene teadaolev eurooplane, kes jõudis Lõunasaarele, oli Hollandi meresõitja Abel Tasman. Ta saabus 1642. aasta detsembris saare põhjaotsas olevasse Golden Bay lahte, mille ta nimetas Mõrtsukate laheks. Tasman kaardistas Lõuna- ja Põhjasaare lääneranniku ja pärast kokkupõrget maooridega sõitis ta põhja poole Tongale. Tasman andis Uus-Meremaale ka nime Nieuw Zeeland Hollandis asuva Zeelandi provintsi järgi.
Aastatel 1769–1770 külastas Lõunasaart järgmine eurooplane James Cook, kes kuulutas saare Suurbritannia osaks ja andis saarestikule nimeks New Sealand.
4. septembril 2010 toimus saarel 7,2-se magnituudiga maavärin, mis tekitas ulatuslikke purustusi, kuid hukkunuid ei olnud. 22. veebruaril 2011 tabas saart 6,3-se magnituudiga inimohvritega maavärin (2011. aasta Uus-Meremaa maavärin).
Jaan Laos

Jaan Laos (sündinud 23. mail 1985 Pärnus) on Eesti sõudja.
Ta sai 2009. aasta Euroopa meistrivõistlustel sõudmises kaheksapaadil neljanda koha.
188 cm, 89 kg. Lõpetas 2004 Pärnu ühisgümn-i ja 2010 TÜ arstiteaduskonna. Sporditeed alustas 1993 Pärnus Anne Tohveri ujumistreeningutel. 
Sõudma hakkas 2001 Reet Palmi juhendamisel, 2002 läks Matti Killingu treeningurühma.

Isiklikku

Isa Peeter L. (25. VIII 1960) on võistelnud Eesti sõudekoondises, võitnud 1977–81 Eesti mv-tel 2 hõbedat ja 2 pronksi.
Ema Kersti L., sünd V e r n i k (4. II 1962), on tulnud 1979–84 3 korral sõudmises Eesti meistriks.
Vend Juhan L. (8. XI 1988) on tulnud sõudmises 2006 4-kordseks Eesti noortemeistriks.
Vend Joosep Laos (23. X 1992) on saanud ühepaadil MM-il 2011 27. ja noorte MM-il 2010 12., paarisaerulisel kahepaadil U-23 MM-il 2014 9., paarisaerulisel neljapaadil noorte MM-il 2009 16. ning U-23 MM-il 2011, 2012 8. ja 2013 11. koha. EM-il kaheksapaadil 2011 7., paarisaerulisel neljapaadil 2013 10. ja paarisaerulisel kahepaadil 2018 13., universiaadil ühepaadil 2015 10. koht. Tulnud 11 korral Eesti meistriks: 2015–16 ja 2018 roolijata neljapaadil, 2011–12 ja 2018 paarisaerulisel neljapaadil, 2012–14 ja 2016 kaheksapaadil ning 2017 sisesõudmises. Sõudeliidu parim noorsõudja 2010 ning juunior (U-23) 2011 ja 2014.
Stéphane Mallarmé

Stéphane Mallarmé (kodanikunimega Étienne Mallarmé; 18. märts 1842 Pariis – 9. september 1898 Valvins, Vulaines-sur-Seine, Seine-et-Marne) oli prantsuse sümbolistlik luuletaja. Tema luule inspireeris mitmeid 20. sajandi alguse kirjanikke, sealhulgas dadaiste, sürrealiste ja futuriste.

Stéphane Mallarmé sündis Pariisis. Kaotanud varases nooruses oma ema (1847), usaldati poisi kasvatamine vana-vanemate hoolde ning 1852. aastast pandi ta internaatkooli. Mallarmé noorust varjutas veel teisegi lähedase inimese surm: 1857. aastal suri luuletaja õde. Sel ajal kirjutas ta oma esimesed luuletused. Need olid tugevasti mõjutatud Victor Hugost, Théodore de Banville'ist ja Théophile Gautier'st.
Hiljem töötas Mallarmé inglise keele õpetajana mitmes Prantsusmaa linnas ning alates 1871. aastast Pariisis.
Hoolimata suhtelisest vaesusest, milles luuletaja elas kogu oma elu, oli Mallarmé kodu rue de Rome'il noorte intellektuaalide armastatud kogunemiskoht. Sinna koguneti arutlema luule, kunsti ja filosoofia üle. Rühm sai tuntuks nime all Les Mardistes, sest koosistumised toimusid teisipäeviti (prantsuse keeles mardi). Aastaid peeti neid Pariisi intellektuaalse elu südameks. Järjekindlalt külastasid kogunemisi W.B. Yeats, Rainer Maria Rilke, Paul Valéry, Stefan George, Paul Verlaine ja paljud teised.
Lembit Mägedi

Lembit Mägedi (28. jaanuar 1923 Rakvere – 31. august 2008) oli eesti näitleja ja kaitseliitlane.
Lembit Mägedi sündis Rakveres meisterkondiitri pojana, lõpetas Rakveres gümnaasiumi ja aastal 1946 Rakvere teatri õppestuudio. Töötas 1946–1950 Rakvere teatris, 1950–1951 Lõuna-Eesti Teatris, 1951–1952 Ugalas, 1952–1961 Vanemuises, 1961–1992 Endlas, mänginud Endla lavastustes ka hiljem.
Aastal 1933 astus ta Kaitseliidu noorkotkaste ridadesse. Sõja-aastail sai temast Narva pataljoni võitleja.

Ühiskondlik tegevus

Taasiseseisvunud Eestis sai Lembit Mägedist üks Kaitseliidu taas ellukutsujaid, Pärnumaa maleva asutajaliige ning esimene taastamisjärgne pealik. Ta oli ka noorkotkaste maleva pealik. Tema viimane ametikoht oli Soontagana malevkonna formeerimismeeskonnas. 
Mägedi oli Eesti Rahvusliku Sõltumatuse Partei, Isamaaliidu ning Isamaa ja Res Publica Liidu liige.

Tunnustused

1995. aastal anti teenekale vabadusvõitlejale ja Kaitseliidu taasasutajaliikmele Pärnu linna vapimärk. 1998 anti talle Kaitseliidu kõrge autasu – Kaitseliidu Valgeristi II klassi teenetemärk. Vabariigi aastapäeva puhul ning Eesti riigile ja rahvale osutatud teenete eest anti sõjaliste teenetega vabadusvõitleja Lembit Mägedile 2001. aastal veebruaris ka Kotkaristi V klassi teenetemärk.

Isiklikku

Elanud koos Ellen Kaarmaga, kellega ühine poeg on Tõnu Kilgas. Alates 1968. aastast oli ta abielus Reet Leissar-Mägediga.
Agu Pilt

Agu Pilt (26. august 1951 Tartu – 11. märts 2002) oli eesti teatrikunstnik, moelooja ja akvarellist.
Agu Pilt sündis Tartus ja lõpetas Tartu 7. keskkooli. Õppis 1969–1972 Tartu Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonnas ajalugu. Üliõpilasena alustas ta kunstiõpinguid Kaljo Põllu õpilasena Tartu Ülikooli kunstikabinetis. 1972. aastal kolis ta elama Tallinna, kus astus Tõnis Vindi rühmituse Studio 22 liikmeks. 2000. aasta algul avasid Agu Pilt ja Tõnis Vint Kastellaanimaja galeriis ühisnäituse “Hingelt alasti”, manifesteerides ühiseid tõekspidamisi kunstis ja aastakümnete pikkust isiklikku sõprust.
Pildi kunsti art déco’lik elegants ja fantaasia tegid temast hinnatud kostüümikunstniku nii Tallinnas kui ka Moskvas, kus ta kavandas esinemisriietust sealsetele varietee- ja estraaditähtedele. Agu Pilt alustas varieteekostüümide kujundamisega 1979. aastal, kui olümpiamängudeks hakati ette valmistama kava, mille lavastas Mait Agu ja staariks oli Els Himma. Ta on loonud kostüüme ka mitmetele Tallinna Linnateatri (Ludlumi “Irma Vippi saladus” (1993), Fassbinderi “Petra von Kanti kibedad pisarad” (1994)), ja Rakvere Teatri lavastusele. Ajaloolistest kostüümidest fantaasiarõivasteni välja. Ühena vähestest eesti kunstnikest on tema looming esindatud Pariisis Louvre’i kollektsioonis kõrvuti Giorgio Armani, Karl Lagerfeldi ja Christian Lacroix´ loominguga. Louvre´i kogudes on kaks Agu Pildi kostümeeritud legendaarset mängukoerakest Snoopy´t, keda tema 40. juubelile pühendatud näituse jaoks riietasid mitmed suured moeloojad üle maailma.
Maltesholmi loss

Maltesholmi loss on loss Rootsis Skåne läänis Kristianstadi vallas Kristianstadist 18 km edelas Linderödi oosil (Linderödsåsen).
Praegu on loss vabahärra Palmstierna eraomand. Suurejooneline pargikompleks, mis on üks Skåne kaunimaid, on üldsusele avatud.

Malte Juel

Keskajal oli mõis osa Vittskövlest, mis kuulus siis Brahe suguvõsale. Hiljem ta eraldus ning hakkas kuuluma Sönnarslöfi külale. Talu päris Anna Ramel ning abiellus 1625 Kristianstadi ülemkonstaabli Malte Jueliga, kelle järgi mõis sai oma praeguse nime. Malte Juel laiendas mõisa, ostes naabermõisatelt maad juurde. Aastal 1635 laskis ta ehitada praeguse lossihoone renessanss-stiilis lossina "Christian IV stiilis". See ehitati tellistest kolmekorruselisena, kahe sakiliste äärtega katuseviiluga ning ühe trepitorniga, millel oli elegantne tipp. Lossi ümbritses lai vallikraav. Loss valmis 1638.

Bygge-Hans

Rikas ja kangekaelne Malte Ramel (suri 1752), kes oli Skåne suurim maavaldaja, laiendas mõisa. Tema poeg Hans Ramel, kelle hüüdnimi oli Bygge-Hans (umbes 'ehitaja Hans'), sest ta pühendas palju aega isa mõisa arendamisele ja luksusehitiste rajamisele, jätkas Maltesholmi laiendamist ning ehitas lossi 1780. aasta (ümberehituste lõpu aasta) stiilis ümber. Ta võttis tornitipu ja trepikoja viilud maha, madaldas lossi ühe korruse võrra ning pani sellele kelpkatuse. Fassaad krohviti ja tõstesild asendati kivisillaga. Tulemuseks oli Rootsi klassitsismi stiilis palee ning renessansslossi meenutab vaid fassaadil olev aastaarv 1638.
Bygge-Hans laskis rajada ka üle lainelise maastiku üles lossi juurde viiva tohutu kivist "Kõrge tee" (Höge väg), mis on 1,3 km pikk, 12...20 m lai ja kuni 6 m kõrge. Teed tuli pidevalt tasandada ning tööd lõppesid alles ligi 50 aastat hiljem. Lossi töölised pidid iga päev ühe kivi tee-ehituseks kaasa võtma. Tööliste hulgas levis ütlus: "Kui härra ei oleks hull, poleks vaestel meestel leiba."

Uued omanikud

Aastal 1800 läks loss Axel Gabriel De la Gardiele, kes oli abielus Christina Gustava Rameliga, ja jäi De la Gardie suguvõsa kätte ligi sajaks aastaks. Siis päris mõisa Palmstierna vabahärrasuguvõsa, kellele see tänini kuulub.
Kerjusüliõpilane

Faktoloogia

Opereti esmaettekanne oli 6. detsembril 1882 Viini Theater an der Wienis. Rollide loojad: Alexander Girardi (Szymon), Josef Joseffy (Jan), Caroline Finaly (Laura), Felix Schweighofer (Ollendorf), Carl Adolf Friese (Enterich). Dirigeeris Karl Millöcker.
Peamised osad: Szymon Rymanowicz (tenor), Laura Nowalska (sopran), krahvinna Palmatica Nowalska (metsosopran), Bronislawa (sopran), kolonel Ollendorf (bass), Enterich (bariton), Jan Janicki (tenor), krahv Bogumil Malachowski (bass), Eva (metsosopran).
Helilooja parimaid ja enam mängitud teoseid, mis paistab silma särava muusika ja tugeva libreto poolest. Üks operetiajastu populaarsemaid teoseid. Esitati Saksamaal kuni 1915. aastani üle 5000 korra. Tänapäeval lavastatakse saksa keelt kõnelevates maades regulaarselt.
Eestis on seda operetti lavastatud Estonias (1910, 1923, 1947) ja Endlas (1923).

Faabula

Tegevus toimub Krakówis 1704. aastal, kui Poolat valitses Friedrich-August II. Poola krahvinna Laura tõrjub tagasi Krakówi kuberneri, kolonel Ollendorfi lähenemiskatsed. Laura ema Palmatica on otsustanud, et tütar võib mehele minna üksnes Poola ohvitserile.
Kolonel plaanib kättemaksu. Ta hoiab vangis kahte mässulist poola üliõpilast Szymonit ja Jani. Kolonel pakub neile raha ja vabadust tingimusel, et Szymon esitleks end Poola printsina ja Jan tema sekretärina. Ta soovib, et Laura armuks noormehesse ja soostuks abielluma ning siis tema, Ollendorf, marsiks pulmapäeval kohale, et teatada Laurale, kellega on tegemist.
Neid esitletakse Laurale ja tolle õele Bronislawale. Noormehed avaldavad neidudele kohe sügavat muljet. Laura armub Szymonisse ja vastupidi. Kui asi läheb tõsiseks, soovib Szymon neiule kõik ära rääkida, kuid Jan takistab teda. Pärast keerulisi intriige ei õnnestu Ollendorfil oma tahtmist saada. Poola vabastatakse. Laura ja Szymon ning Jan ja Bronislawa abielluvad.
Loojang

Loojang ehk loojumine on taevakeha kadumine horisondi taha teise taevakeha pinnalt vaadelduna. Maal on sõna otseses mõttes igapäevane päikeseloojang, kuid loojumisest kõneldakse ka teiste planeetide, Kuu ja tähtede, ent samuti tehistaevakehade, näiteks Maa satelliitide puhul.
Loojangu põhjuseks on üldjuhul vaatleja asukohaks oleva taevakeha pöörlemine, samas kui vaadeldav taevakeha, mis loojub, on vaatleja alustaevakeha suhtes lühiajalises plaanis fikseeritud – kosmiliste mastaapide tõttu on pöörlemine vaatleja seisukohast kiirem kui taevakehade liikumine üksteise suhtes. Väga aeglaselt pöörleva taevakeha või väga kiirelt liikuva lähedase kaaslase puhul (nagu tehiskaaslased) võib loojangu peamiseks põhjuseks olla ka vaadeldava taevakeha suhteline liikumine.
Maal kokkulepitud ilmakaarte asetuse järgi loojub Päike läände või täpsemalt öeldes on lääs see ilmakaar, kuhu Päike loojub. Seda väljendab ka lääne nimetus mitmetes keeltes (nt vene запад ja poola zachód).
Eri taevakehade loojumisel võib olla mitmesuguseid praktilisi tagajärgi. Tähe, näiteks Päikese loojumine kahandab järsult vaatleja asukohale taevakeha pinnal langeva valguse, soojuse ja muude kiirguste hulka. Tähe kiirgust peegeldava kuu loojumisega öisel ajal (mil tähe otsene kiirgus vaatlejani ei jõua), on sama tagajärg, ehkki väiksemas mastaabis (sõltuvalt tähe kaugusest, teiste valgusallikate olemasolust jne). Tehiskaaslase loojangu järel katkeb üldjuhul sellega otseside, mis on oluline näiteks sidesatelliitide puhul. Astronoomias ja astroloogias on olulisel kohal ka planeetide ja tähtede täpsed loojanguhetked, mille järel ei ole täht enam vaatleja asukohast otseselt vaadeldav.
Võib juhtuda, et ühe taevakeha mõnes punktis vaadelduna ei looju teine taevakeha mitte kunagi või siis loojub väga harva. Harv ja aeglane loojang esineb näiteks juhtudel, kui vaatleja asub oma taevakeha polaarpiirkonnas, taevakeha pöörlemistelg on aga teise taevakeha suhtes viltu, nii et pöörlemisele vaatamata ei vaju teine taevakeha pikka aega esimesel asuva vaatleja silmis horisondi taha – selle tuntuim näide on Maal polaarpäev piirkondades, kus Päike loojub vaid korra aastas. Vaatleja seisukohast loojumatu on teine taevakeha näiteks juhul, kui vaatleja alustaevakeha on teise taevakeha kaaslane, mis pöörleb tiirlemisega samas tasapinnas nii, et kaaslase üks külg on pidevalt pööratud teise taevakeha poole. Selle klassikaline näide on Maa Kuu, mille üks külg on Maalt alaliselt vaadeldav ja teine mitte kunagi – ehk siis teisipidi võetuna on Maa Kuu ühelt poolelt alati nähtav ja teiselt mitte kunagi. Tehiskaaslased kui oma tiirlemiskeskmele suhteliselt lähedal asuvad ja kiiresti liikuvad objektid võivad aga loojuda väga tihti, Maalt vaadeldes näiteks mitmeid kordi ööpäevas.
Metafoorselt nimetatakse loojanguks ka kellegi või millegi, nt tsivilisatsiooni või inimese allakäiku või (elu)lõppu.
Kõõrdsilmmadu

Levila

Need maod elavad Lõuna-Ameerikas.