google/wiki40b huggingface dataset:
Jakob Friedrich Below

Jakob Friedrich Below (ka Jakob Fredrik Below; 1669 Stockholm – 1716 Moskva) oli rootsi arst ja Tartu Ülikooli rektor.
Below kaitses meditsiinidoktori kraadi Utrechtis. Koju naastes asus ta praktiseerima Stockholmis ja sai Collegium medicumi liikmeks. 1695. aastal määrati ta meditsiiniprofessoriks Tartu Ülikoolis. 1705 oli ta Lundi Ülikooli rektor.
1706. aastal kutsus Rootsi kuningas Karl XII ta armeesse, kus Below osales Ukraina-kampaanias. 1709. aastal langes Below Poltaava lahingus vangi. Ta viidi Moskvasse, kus alustas taas arstipraksisega. Tema oskusi hinnati Vene õukonnas nii kõrgelt, et ka pärast sõja lõppu keeldus tsaar Peeter I andmast talle luba naasta Rootsi.
Jakob Friedrich Below oli Rootsi kuningate ihuarsti Bernhard Belowi poeg ning kahel korral (1634 ja 1641) Tartu Ülikooli rektori ametis olnud, hilisema Vene tsaaride ihuarsti Johann Belowi vennapoeg.
Puhja vald (1939)

Puhja vald oli vald Tartumaal aastail 1939–1950.
Esimene vallavanem oli I Riiginõukogu liige Leopold Antik, 15. detsembril 1939 valiti ta tagasi häältega 7:5.
Vald kuulus Riigivolikogu 55. valimisringkonda, kust valiti Mart Rõigas.
Jaanuaris 1940 taotles Puhja vallavolikogu õigust vallas maksma panna alkoholiste jookide müügi keeldu
13. septembril 1945 moodustati vallas Puhja külanõukogu, Vihavu külanõukogu ja Ulila külanõukogu.

Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776)

27. Puhja vald – piirkonnaga, mis moodustub: a) senise Kavilda valla maa-alast, välja arvatud Palupõhja küla talude nr. A-236–A-243 ja Põltsamaa metskonna Põltsamaa metsandiku kvartaalide nr. 141 ja 161 maa-alad; b) senise Ulila valla maa-alast; c) senise Rannu valla Kaugessaare küla talude nr. A-56–A-59 maa-aladest.
Eesti meistrivõistlused sulgpallis

Eesti meistrivõistlused sulgpallis on Eesti meistrivõistlused sulgpallis, mida korraldatakse 1965. aastast. Võistlusi korraldab Eesti Sulgpalliliit.
Aastast 1993 toimuvad ka Eesti juunioride meistrivõistlused sulgpallis. Vaid aastal 1996 toimusid ka Eesti meeskondlikud meistrivõistlused sulgpallis.
Linnea

Linnea oli Venemaa miinitraaler, mis kuulus Balti laevastiku koosseisu.

Ajalugu

Laev ehitati 1892. a Stockholmis Lindbergi ellingul reisi-kaubalaevaks. 14.08.1914 mobiliseeriti Vene Balti laevastiku koosseisu ja ehitati ümber miinitraalerks nr. 1. 16. septembril 1915 sõitis laev Vormsi saare lähistel meremiinile ja uppus.

Vrakk

Laevavrakk asub Vormsi saarest kirdes 15 m sügavusel. Vrakk on arvele võetud Eesti kultuurimälestisena. 1997 tõid allveeklubi Viikar sukeldujad vrakilt üles 47 mm suurtüki, mida praegu eksponeeritakse Lennusadamas.
Tallinna–Lagedi tee

Tallinna–Lagedi tee (registrinumbriga 11290) on kõrvalmaantee Tallinna linnas ja Rae vallas. Tee pikkus on 8,5 km, kaasaarvatud 4,9 km pikkune lõik Tallinna linnas (Suur-Sõjamäe tänav).
Tee saab alguse Tallinn–Tartu–Võru–Luhamaa maantee kolmandal kilomeetril Tallinna linnas, Ülemiste liiklussõlmes ning lõpeb Tallinna ringtee viiendal kilomeetril Soodevahe küla ja Lagedi aleviku piiril. Tee kulgeb läbi nimetatud asulate.
Tee ei ületa ühtegi silda, küll aga 4 truupi. Teele jäävad järgmised Suur-Sõjamäe tänava bussipeatused: Järvevana, Ülemiste jaam, Dvigatel, Kaubajaama, Kesk-Sõjamäe, Orto, Tubaka, Suur-Sõjamäe, Ruunaoja, Raudbetooni, Sõjamäe. Väljaspool Tallinna piiri asub veel Lennuradari bussipeatus.
Teega ristub kaheksandal kilomeetril Lagedi liiklussõlme ühendustee.
Linnatänava kohta vt artiklit "Suur-Sõjamäe tänav". Alates linna piirist kuni tee lõpuni on tee asfaltkattega, tee klass on III. Samas on liiklussagedus 1000–3000 autot ööpäevas. Lagedi liiklussõlmes on kiiruspiirangud (50 ja 70 km/h). Teevalgustuse kohta andmed puuduvad.
Lagakivi

Lagakivi (ka: Laagri rändrahn, Sassikivi) on kaitsealune rändrahn Võru maakonnas Võru vallas. 
Kivi mõõtmed on järgmised: 10,5 x 8 m, keskmine kõrgus 0,9 m, maksimaalne kõrgus 1,4 m, ümbermõõt 28,6 m. .
VIII noorte laulu- ja tantsupidu

Laulupidu

Laulupeo ideekavandite konkursi võitsid Lydia Rahula, Aarne Saluveeri, Jaak Johansoni ja Mart Siimeri töö. Nemad kutsusid laulupeo kunstiliseks juhiks samuti ideekavandi esitanud Hirvo Surva, kes omakorda tõi ettevalmistusmeeskonda lavastaja Elmo Nüganeni. 
Peol kõlasid tuntud eesti heliloojate teosed, aga ka näiteks Richard Rodgersi “Do-re-mi” muusikalist “Helisev muusika”. Laulupeo lõpuosas oli aga kavas Ludvig van Beethoveni 9. sümfooniast pärit “Ood rõõmule”, mis on Euroopa Liidu hümn. Menukalt läksid palad filmist "Viimne reliikvia" Eri Klasi juhatusel ning tantsijad esitasid kahe peo ühendusena trepitantsu "Kus on kodu? Mis on kodu?".
Erich Differt

Erich Aleksander Nikolai Differt (8. november 1883 – 1959) oli Eesti insener ja nudist.
Ta lõpetas Stuttgardi Ülikooli mäeinsenerina, töötas Venemaal ja opteerus 1920. aastail Eestisse.
Ta oli ühe Saksa esimese alastikultuuri ühingu liige alates 1907. aastast. Kui ei olnud võimalik osaleda ühingu töös, siis viljeles ta nudismi perekonna ja tuttavate ringis ning propageeris seda kõikjal. Ta oli kolm aastat järjest Saksa suusahüppe meister.
22. augustil 1933 andis Patendiamet kaitsetunnistuse Erich Differti leiutisele "Kiirelt vahetatav õhuvoolik jalgrataste ja jõuvankrite ratastele kui ka kõiksugustele muudele ratastele pressitud õhuga täidetud voolikuga."
23. juunil 1932 otsustas ta asutada Eesti Vabakehakultuuri Ühingu ja esitas selle põhikirja 29. juulil kohtu- ja siseministeeriumile kinnitamiseks. Minister Ado Anderkopp keeldus selle registreerimisest. 1. novembril 1932 otsustas Riigikohus kohtu- ja siseministri otsuse tühistada. 1934. aastal oli ühingul 55 liiget.
Ühing suleti siseministri resolutsiooniga 15. novembrist 1939 ja loeti likvideerituks likvideerimiskomisjoni otsusega 21. augustist 1940.
Erich Differt siis enam ühingu tegevuses ei osalenud. Ta vabastati Eesti kodakondsusest Vabariigi Valitsuse otsusega 30. novembril 1939 ja ta pöördus tagasi Saksamaale.
Erich Differt oli abielus ja tal oli kolm last.
Nudistlik tegevus Eestis vaibus aastakümneteks, kuid rahva seas elasid edasi legendid Eesti nudismi pioneerist Erich Differtist ja tema asutatud alastikultuuri ühingust. Tema ideed olid okupatsiooni ajal võitluses nudismi ideede eest suureks toeks.
Hancocki maakond (Indiana)

Ajalugu

Maakond moodustati 1. märtsil 1828.
Paindtootmine

Paindtootmine on automatiseeritud tööstuslik väikesaritootmine, mille puhul saab operatsioone ja tehnoloogiat kergesti muuta. Tööoperatsioonide paindlikkust võimaldab paindtootmismoodulite ja paindtootmisseadmete (programmjuhtimisega tööpinkide ja tööstusrobotite) kasutamine.
Tehnoloogilise paindlikkuse tagavad paindtöötlemismoodulite rööptöö, asendatavus ja reverseeritavus, ümberprogrammeeritavus, laonduse ja tööriistanduse automatiseerimine, transpordiseadmete paindlik töökorraldus (materjalide liikumisteede optimaalne valik ja operatiivne ümbersuunamine) ning programmjuhtimine.
Andres Roots Roundabout

Andres Roots Roundabout on Tartus tegutsev kolmeliikmeline ansambel (trio), mis esitab bluusi, svingi ja rokki. Ansambel on nimetatud selle liidri Andres Rootsu järgi.
Friedrich von Löwen (1654–1744)

Friedrich von Löwen (vene Фридрих фон Левен (Левей); 5. juuli 1654 Koluvere mõis – 9. juuli 1744 Tallinn) oli Eestimaa poliitik.
Löwen oli Eestimaa maanõunik, kindralkuberneride Menšikovi ja Apraksini asetäitjana Eestimaa asekuberner 1711 – 14. august 1730, Eestimaa kuberner 1728–1736. Koluvere, Seira, Vanamõisa ja Lautna mõisnik.
Urmas Saarma

Urmas Saarma (sündinud 1. jaanuaril 1967 Tartus) on Eesti bioloog.

Elulugu

Urmas Saarma on Riina Saarma ja Rein-Valdur Keevalliku (mõlemad arstid) poeg. Mart Saarma õepoeg, Jüri ja Valve Erika Saarma tütrepoeg.
Lõpetas 1985 Tartu 1. Keskkooli (matemaatika-füüsika eriklass), 1990 TÜ bioloogia-geograafia teadusosakonna (bioloog-biokeemikuna), 1997 TÜ-s doktorantuuri, Ph.D. (molekulaarbioloogia, 1997, TÜ, juhendaja Jaanus Remme), väitekiri "Tuning ribosomal elongation cycle by mutagenesis of 23S rRNA" (Tartu, 1997). Täiendas end 1990 Cold Spring Harbor Laboratory's USA-s, 1992–94 Uppsala Ülikoolis Rootsis, 1994 Max Plancki Molekulaargeneetika Instituudis Saksamaal.
Oli 1990–95 Eesti Biokeskuse nooremteadur, 1995–97 teadur, 1997–2004 vanemteadur, ühtlasi 2002–04 TÜ zooloogia ja hüdrobioloogia instituudi erakorraline vanemteadur, 2003–05 samas erizooloogia õppetooli hoidja. Praegune töökoht: TÜ Ökoloogia ja maateaduste instituut, zooloogia osakond, juhtivteadur, terioloogia õppetooli juhataja

Teadustöö

Uurimisvaldkonnad: loomariigi evolutsioon, süstemaatika ja kaasaegsete loomapopulatsioonide erinevate aspektide analüüs. Aastail 1987–98 uuris ribosoomi peptiidsideme moodustumist katalüüsivat peptidüültransferaasset keskust ja multifunktsionaalset GTPaasset keskust, nende ehitust ja funktsiooni ning 23S rRNA osalust nendes funktsioonides, aastast 1999 uurinud loomariigi erinevate taksonite fülogeneesi ja fülogeograafiat. TÜ zooloogia ja hüdrobioloogia instituudi molekulaarse süstemaatika labori rajajaid. Osalenud mitmes rahvusvahelises uurimisprojektis. International Association for Bear Research and Management (IBA), The World Conservation Union Species Survival Commission Bear Specialist Group'i liige. Üle 20 teadustrükise.
Madis-Juhani talu kalmistu

Madis-Juhani talu kalmistu on kalmistu Järva-Jaani kihelkonnas Järvamaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Kagavere külas Järva vallas Järva maakonnas.
Kalmistu rajati Madis-Juhani nr 36 talu maadele (tänapäeval Korni talu maadel), selle omanik oli perekond Mathiesen. Taluperemees Hans Mathiesen (1891–1943) kavandas vähemalt juba kevadel 1932 kalmistu asutamist, kuid see taotlus kinnitati alles 1934. aastal. 
Tähelepandav on, et linnulennult umbes 1,9 km kaugusel läänes asub Kensa talu kalmistu. Ka kihelkonnakalmistud Järva-Jaanis on umbes 3–4 km kaugusel. Seega pole siin erakalmistu rajamises arvatav põhjus mitte kaugus kihelkonnakalmistust, vaid isikutevahelised vastuolud ja omavaheline rivaliteet.
Kalmistule maetutest ei ole kindlaid teateid. Võimalik, et hoolimata rajatud kalmistust polegi teadmata põhjustel sinna kedagi maetud.

Kirjeldus

Kalmistu paikneb talu südamest umbes 200 m kaugusel idas, Valasti–Järva-Jaani tee äärest umbes 5 m kaugusel lõunas. Arvatavasti kavandati teed ääristama lühike puiestee. Kalmistu on trapetsikujuline (küljepikkusega umbes 17 ja 25–30 m), selle pindala on umbes 0,05 ha.
Rajamise aegu oli sellel maa-alal põõsastega karjamaa. Tänapäeval on alal lageraiejärgne võsastik.
Halobiondid

Halobiondid on obligaatselt suure soolsusega keskkonda vajavad organismid. Organisme, kes eelistavad suuree soolsusega keskkonda, nimetatakse halofiilideks.
Halobiondid on kohastunud elama näiteks soolajärvedes.
Atargatis

Atargatis (Dea Syria) on Ees-Aasia jumalanna, kes kehastab viljakust ja elu looduses ning inimühiskonnas.
Ta on samaaegselt sõja- ja armastusejumalanna nagu Ištar.
Atargatise kultuskeskus oli Mabbug.
Atargatise nime etümoloogia ei ole selge.
Aleksei Škurin

Aleksei Škurin (vene keeles Алексей Калинникович Шкурин; 1904 Georgijevsk – ?) oli Nõukogude Liidu riikliku julgeoleku ja siseasjade organite juhtivtöötaja, juuniküüditamise üks läbiviijaid Eestis 1941. aastal ja Eesti kõrgemate jõustruktuuride töötajate vahistamiste korraldaja.
Škurin oli kommunistliku partei liige alates 1925. aastast ja võetud tööle NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaati (NKVD-sse) 1937. aasta augustis. Julgeoleku teenistusest vabastati ta 1953. aastal. 
Koos Nõukogude invasiooniga saabus hiljemalt 1940. aasta juunis Eestisse NKVD operatiivgrupp Aleksei Škurini juhtimisel, mille esmasteks ülesanneteks oli Eesti Vabariigi jõustruktuuride juhtivametnike arreteerimine, agentuuri hoogtöökorras värbamine ning aluse panemine NKVD aparaadile. 29. augustil 1940 andis NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadi rahvakomissar Lavrenti Beria välja käskkirja Eesti NSV Siseasjade Rahvakomissariaadi organiseerimisest asukohaga Tallinnas. Rahvakomissari asetäitjaks määrati senine NKVD operatiivgrupi ülem Škurin, kellest saigi NKVD tegelik juht Eesti NSV-s. 
Juuniküüditamise ettevalmistamist ja läbiviimist juhtis liiduvabariiklikul tasandil operatiivstaap (esimees: NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Rahvakomissariaadi (NKGB) rahvakomissar Boris Kumm; liikmed: NKVD rahvakomissar Murro, NKGB rahvakomissari asetäitja Škurin, NKGB rahvakomissari asetäitja Venjamin Gulst ja NKGB osakonnaülemad Rudolf James ja Boris Gavrilevitš).
Nick Payne

Nick Payne (sündinud 1984) on Suurbritannia näitekirjanik ja stsenarist.
Payne on õppinud Yorki Ülikoolis ja hiljem Londoni Ülikooli kõne- ja draamakoolis (Royal Central School of Speech and Drama). Ta on osalenud Royal Courti teatri pakutavas noorte näitekirjanike programmis.
2008. aastal töötas tulevane kirjanik kohanäitajana Old Vicis ja müüjana National Theatre'i raamatupoes. Oma 2009. aastal ilmunud esimese näidendiga "If There Is I Haven't Found It Yet" äratas ta kriitikute tähelepanu ja võitis George Devine'i auhinna (George Devine Award, legendaarse Londoni teatrijuhi järgi nimetatud auhind kõige paljutõotavamale noorele näitekirjanikule). Kirjaniku teine näidend "Wanderlust" toodi lavale 2010. aastal Royal Courtis, ka see pälvis mitmeid kiitvaid arvustusi ning esitati London Evening Standardi näitekirjanduse auhinna kandidaadiks. 2018. aastal kirjutas Payne näidendi alusel stsenaariumi BBC samanimelisele kuueosalisele TV-minisarjale.
Nick Payne'i tuntuim teos on näidend "Constellations". See esietendus 2012. aasta jaanuaris Royal Courtis ja sai erakordselt soosiva vastuvõtu osaliseks. Novembris 2012 võitis see Evening Standardi teatriauhinna parima näidendi eest (Evening Standard Theatre Award, Best Play) ja nomineeriti Laurence Olivier' auhinnale parima uue näidendi kategoorias (Laurence Olivier Award for Best New Play). Huvi on tuntud selle teose alusel filmi tegemise vastu.
"Constellations" on tõlgitud ka eesti keelde, pealkirja all "Tähtede seis" (tõlkinud Laura Kalle, 2017).
Nick Payne tegutseb aktiivselt näitekirjaniku ja stsenaristina, temalt on ilmunud näidendid "The Same Deep Water As Me" (2013), "Incognito" (2014) ja "Elegy" (2016) ning stsenaarium Julian Barnesi romaani "The Sense of an Ending" (eesti keeles "Kui on lõpp", 2013) järgi samanimelisele filmile (2017).
Balls Out

"Balls Out" on Ameerika Ühendriikide glam metal-bändi Steel Panther kolmas stuudioalbum. See ilmus 28. oktoobril 2011.

Albumi tegemine

2011. aasta mais antud intervjuus ütles kitarrist Satchel, et nad hakkasid uut materjali salvestama 2010. aasta augustis ja 2011. aasta maiks oli kõik lood valmis.
Albumi ilmumise kohta tuli ametlik teadaanne 19. juulil 2011 ja albumi pealkiri avalikustati 22. augustil. Albumi produtsent on Jay Ruston, kes tegi ka bändi albumi "Feel the Steel".
6. septembril teatati, et album ilmub 18. oktoobri asemel 31. oktoobril, kuigi see ilmus Euroopa iTunes'i poodi juba 28. oktoobril.
Esimesed singlid albumilt olid "If You Really, Really Love Me" Ühendkuningriigis ja "17 Girls In A Row" Ameerika Ühendriikides.
Albumil astuvad külalistena üles Dane Cook loos "In the Future" ning Chad Kroeger ja Nuno Bettencourt loos "It Won't Suck Itself".
Sven Kuntu

Sven Kuntu (4. aprill 1968 – 27. oktoober 2007) oli eesti helilooja, laulja, luuletaja, lavastaja, etendaja ja näitleja.
1980ndate lõpus tegutses ta VAT Teatris ja 1990ndate algul Von Krahli Teatris näitlejana. Lisaks töötas ta Eesti Raadio Noortesaadete toimetuses. Teatris otsis ja sünteesis Kuntu väsimatult, olgu tulemuseks siis kontsert-tants "Kaaren", muusikaline dekoratsioonidraama "Tundekasvatus" või performance-etendus "Miks Eesti mehed ei tantsi?". Huvitav roll sündis VAT Teatri lavastuses "Kolumats", kus ta esitas isikupärasel viisil inglise kabareepunkgrupi Tiger Lillies muusikat. Sven Kuntu viimase kümnendi loominguline tegevus ei mahtunud enam ühegi konkreetse institutsiooni ega eraldi kunstiliigi raamidesse. Pooleli jäi töö muusikalise lavastusega "Seeneooper", mis pidi esietenduma 2007. aasta suvel Rakveres, rahvusvahelisel teatrifestivalil Baltoscandal.
Sven Kuntu pani aluse aastatel 1990–2008 tegutsenud Eriti Kurva Muusika Ansamblile, mille juht ning peamine laulutekstide kirjutaja ta ühtlasi oli.
Sven Kuntu looming on seotud ka ansambli "Pantokraator" tegevusega – ta osales Pantokraatori 1990. aastal ilmunud debüütplaadi "Pantokraator I" laulu "Sundimatu jutustus tõelisest kevadest" sünni juures. Sama laul ilmus ka 2000. aasta CD-albumi "Jäi servi seisma..." seitsmenda loona. Laulu sõnadel on kokku kolm autorit ning teised sõnade autorid peale Kuntu olid Lauri Saatpalu ja Andres Varustin. Pantokraator pühendas oma 2009. aastal ilmunud  albumil "Tormidesööjad" ühe loo ka Sven Kuntule ("Pilvedesse sõidan paadi").
Sven Kuntu tekste on laulusõnadena kasutanud veel teisedki esinejad. Näiteks ansambel JääBoiler kasutas oma 2001. aasta albumi "Nii ongi" laulu "Kuu" tekstina Kuntu luuletust "Sinust" (väikeste muudatustega).
Kuntul ilmus ka pisike luulekogu "Aega ei ole"(2005). Seda levitati EKMA kontsertidel, ning laulutekstide ja paari luuletuse kõrval oli seal fotosid bändi varajasest kontserttegevusest.
Tirkšliai

Ajalugu

Alevit on esimest korda mainitud aastal 1569. Kirikust on esimest korda juttu XVII sajandil. Alev kannatas rängalt nii Põhjasõjas kui ka aastal 1710 puhkenud katkuepideemias.
Aastal 1863 hõivasid ülestõusus osalejad alevi, kuid olid sunnitud sealt Vene armee pealetungi käigus põgenema. Hiljem küüditati tähtsamad ülestõusnud Siberisse. Ülestõusu tagajärjel avati alevis aastal 1867 vene kool.
Leedu Vabadussõja ajal toimus alevis lahing, kus leedu vabatahtlikud said Punaarmeelt lüüa. Kahe maailmasõja vahelisel perioodil oli Tirkšliais veski, mis varustas alevit elektriga. Nõukogude ajal oli Tirkšliai kolhoosikeskus.
Oscar Robertson

Oscar Palmer Robertson (sündinud 24. novembril 1938 Charlotte'is) oli NBA korvpallur 1960. ja 1970. aastate algul.
Tippkorvpallurina oli tal pikkust 196 cm ja ta kaalu 95 kg. Tema hüüdnimi oli Suur O.
Oscar Robertson on üks parimaid korvpallureid NBA-s läbi aegade, kuna just tema sai hooajal 1961–1962 keskmisteks näitajateks triple-double'i: viskas 30,8 punkti, võttis maha 12,5 lauda, andis 11,4 resultatiivset söötu). Ei Magic Johnson ega Larry Bird ei saanud sellega hakkama.
Kokku mängis Robertson NBA-s 14 hooaega kahes klubis: Cincinnati Royalsis ja Milwaukee Bucksis. Ta viskas oma karjääri jooksul 26 710 punkti (keskmiselt 25,7). Enamat on suutnud vaid Kareem Abdul-Jabbar, Karl Malone, Kobe Bryant, Michael Jordan, Wilt Chamberlain, Dirk Novitzki, Shaquille O'Neal, Moses Malone, Elvin Hayes ,Hakeem Olajuwon ja LeBron James.
Ta keskmine 25,7 punkti on 6. kohal läbi aegade. 6 hooajal viskas ta keskmiselt üle 30 punkti. Tema 9887 resultatiivset söötu (keskmiselt 9,5 mängus) ning keskmiselt 7,5 lauapalli on samuti haruldased (tavaliselt saavad tagamängijad 3–4 lauapalli kätte).
Robertson oskas punkte väga hästi visata, ta mäng oli nauditav. 1971 võitis ta oma ainsa NBA meistritiitli Milwaukee "Bucksis" koos Kareem Abdul-Jabbariga. 1961 valiti ta aasta uustulnukaks pärast seda, kui ta oli visanud keskmiselt 30,5 punkti, saanud 10,1 lauda ja andnud 9,7 resultatiivset söötu. Ta mängis 12 järjestikuses tähtede mängus, valiti 10 korda järjest NBA sümboolsesse koondisse ning 1964 kõige väärtuslikumaks mängijaks. Korvpalli kuulsuste halli valiti ta 1979.
Kui hea oli siiski Robertson? "Ta on nii hea, et see ehmatab mind," ütles ükskord Boston Celticsi treener Red Auerbach. Oscari võistkonnakaaslane, NBA superstaar Jerry Lucas ütles kord: "Ta on tõesti uskumatu. Ta on meie ajast väga ees. Pole täiuslikumat mängijat kui Oscar".
Homalopsis

Levila

Neid madusid võib kohata Kagu-Aasia ja Lõuna-Aasiast itta jäävates vetes.

Kokkupuuted inimestega

Mitmete perekonda Homalopsis liigitatud madude Duvernoy näärmete eritised võivad inimestel vereringesse sattudes väga kerge astmega mürgistusi esile kutsuda.
Apogee

Apogee on ümber Maa tiirleva keha (nt tehiskaaslase, Kuu) orbiidi punkt, mis asub Maa massikeskmest kõige kaugemal.
Apogee vastand on perigee.
Termini "apogee" võttis kasutusele Ptolemaios.
Puugipask

Levik

Hajusalt kõikjal Eestis, mõnel aastal kohati massiline.
Leida võib puugipaska kasekändudel soistes kohtades, kõikjal Eestis. Paljunemisajal juulist septembrini ronib ta valguse kätte ning moodustab kuiva värvilise viljakeha, mis on täidetud eostega. Puugipask on mõnes mõttes  seent meenutav alglooma esindaja, kes elab oma elu varjatult, kellelegi kahju tegemata või kasu toomata.

Kirjeldus

Puugipasal, nagu ka teistel limaseentel, puudub seeneniidistik ja nende keha koosneb amööbisarnasest limasest massist, mida nimetatakse plasmoodiumiks ja mis roomab endale toitu otsides mööda kõdunevat puitu ringi.

Puugipask rahvausundis

Rahvasuus tuntakse teda puugipasa, puugisita, harva nõiapasa, aga ka harvem lehmasita, koerajäti, kratisita, päärapasa, peerapasa ja muugasita nimetuse all. Vanasti usuti, et puugipasa algul limased ja hiljem pulbristuvad moodustised on krattidest ehk puukidest maha jäänud. Neid seostati nõidusega ja arvati, et nad võivad mitmel moel halba põhjustada.
Rahvasuu järgi võib puugipasa leidmisega palju halba juhtuda. Näiteks uskumus, et kui puugi või krati kõht vara (piima) vedades liiga täis saab, siis ta jätab endast maha jälje, puugipasa. Tavaliselt põletati see kohe ära, kartes tagajärjena puugikskäijal juhtuvat mingi õnnetus, näiteks tekkisid tal seedehäired vm. Teise suurema rühma puugipasa kohta moodustavad teated, mille kohaselt saadab nõid puugipasa ohvrile kahjutekitamiseks.
Giudecca

Giudecca on Itaalia põhjaosas Veneta laguunis asuv kaheksast omavahel kanalite ja sildadega ühendatud saarest koosnev saarterühm. Administratiivselt on tegemist osaga Veneetsia Dorsoduro sestierest.

Geograafia

Giudecca asub Veneetsia peamistest saartest lõunas ning neid eraldab Giudecca kanal. Saare idapoolse otsa lähedal asub San Giorgio Maggiore saar.

Ajalugu

Varem on Giudecca saare kohta kasutatud nime Spinalunga ("Pikk oga"). Nimi Giudecca võib endast kujutada ladinakeelse sõna judaica moondunud kuju ning seda võib seega tõlkida kui "juutide linnaosa/juutkond": mitmes Lõuna-Itaalia ja Sitsiilia linnas on olnud nime Giudecca või Judeca kandvaid juutide linnaosi. Ent algne Veneetsia geto asus põhjapoolses Cannaregio linnaosas ja kui nimi Giudecca välja arvata, ei ole mingeid teateid selle kohta, et juudid oleksid kunagi Giudeccal elanud. Veelgi enam, Põhja-Itaalias ei ole terminit giudecca juutide linnaosade tähistamiseks kasutatud.
Ajalooliselt oli Giudecca suurte aedadega paleede piirkond, kuid 20. sajandi alguses sai saarest tööstuspiirkond: seal asusid dokid ja tehased ning ka filmistuudio. Pärast Teist maailmasõda läks suurem osa tööstusest langusse ja seda piirkonda peetakse vaikseks elamupiirkonnaks, kus on lisaks mõnedele elegantsetele korteritele ja eksklusiivsetele majadele peamiselt töölisklassi elamud.
Saart tuntakse selle pika doki ja kirikute poolest, mille hulgast paistab silma Andrea Palladio kavandatud Il Redentore. Kunagi oli saar koduks ka suurele jahuveskile Molino Stucky, kuid hoone on nüüdseks muudetud lukshotelliks ja korterite kompleksiks. Giudecca teises otsas asub tuntud viietärnihotell Cipriani, mille juurde kuuluvad suured privaatsed aiad ja soolase veega bassein. Mõnede antiikse arhitektuuriga hoonete renoveerimine on parandanud saare kui puhkusekoha mainet.
Toki pona

Toki pona on tehiskeel. Tema loojaks on Sonja Kisa ning rahvusvahelisele üldsusele tutvustati seda keelt suvel 2001.
Häälikuid on ainult 14 ning sõnutüvesid 123.
Osa toki pona sõnu on pärit soome keelest ning meilegi arusaadavad: ma (maa), nimi, kala, sama, sina, kuid ka antonüümid pimeja ning walo.
"Eesti" on ma Esi, "eesti keel" toki Esi; meie naabermaadeks on ma Sumi (pealinnaks ma tomo Lesinki), ma Losi, ma Lawi (temast lõunasse jääb ma Lijatuwa) ning läänes ma Wensa.
Ülikoolilinnak

Ülikoolilinnak ehk üliõpilaslinnak ehk kampus (inglise keeles campus) on mingi kõrgkooli rajatiste enam-vähem kompaktne piirkond.
Näiteks Eesti ülikoolidest on Maaülikooli linnak Tartus Tähtveres. Tallinna Tehnikaülikooli linnak asub Mustamäel. Tartu Ülikoolil oma ülikoolilinnak puudub, kuivõrd tema hooned paiknevad Tartu linnas hajali.