Jeesus

Nimi

Jeesuse sünnipärane nimi on eestipärases kirjaviisis "Jeesus". Heebrea keeles tähendab see: 'Jahve on päästmine'. Tema nimi pidi iseloomustama tema elu ülesannet: "Ta (Neitsi Maarja) toob ilmale poja ja sa pead temale nimeks panema Jeesus".
Nimi 'Jeesus' tuletub heebreakeelsest nimest ישוע‎ ('Yeshua'), mille varasem nimevorm on יהושע ('Yehoshua'), eestipäraselt Joosua.

Kristus

Tiitel "Kristus" (kreeka keeles Χριστός Khristós, ladinapäraselt Christus) on vaste mõistele "messias" (heebrea keeles משיח mašíah, 'võitu, võitud isik; salvitu'), mis oli algselt Vana Testamendi salvitud kuningate ja ülempreestrite tiitel. Messias täitis nii preestri kui ka kuninga funktsioone.

Muud tiitlid ja lisanimed

Jeesuse muud nimed on kas religioossed tiitlid (Pantokraator, 'Kõigeväeline', 'Valitseja'; Päästja) või päritolu ja tegevuskoha järgi pandud nimed (Jeesus Naatsaretist, Jeesus Galileast ehk Naatsaretlane ehk Galilealane) või omistatud nimed (Hea Karjane, ka põlastav Puusepa Kasupoeg). Jeesus ise nimetas ennast kõige sagedamini Inimese Pojaks.

Allikad ja allikakriitika

Jeesus ei jätnud endast maha kirjutisi ja andis oma õpetuse edasi suulise kuulutusena. Peaaegu kogu ajalooline teadmine tema kohta pärineb tema jüngritelt, kes pärast tema surma jutustasid oma mälestusi temast, kogusid neid ja kirjutasid üles.
Jeesuse kui ajaloolise tegelase kohta on peamiseks allikaks Uue Testamendi evangeeliumid, mis on kreeka keeles kirja pandud ajal, mil Jeesusest võis veel olla säilinud elav mälestus. Evangeeliumitest ja kristlikust traditsioonist sõltumatuid ajalooallikaid Jeesuse kohta on säilinud väheseid. Üksikud antiikaja mittekristlikud juudi, kreeka ja rooma autorid mainivad Jeesust, eelkõige tema Kristuse tiitlit ja tema hukkamist: aastast 64 pKr. Tacitus, Annaalid 15.44; aastast 117 pKr. Plinius, kirjast Trajanusele Epistlid x. 96.; 1. sajandil Flavius Josephus. Allikakriitika skeptikud peavad Jeesust puhtmüütiliseks tegelaseks.
Vanim teadaolev Jeesuse "biograafia" sisaldus arvatavasti Natsareenide evangeeliumis (seda on nimetatud ka Kaheteistkümne apostli evangeeliumiks), mida on maininud Epiphanios. Esimesed kristlased, sealhulgas Paulus, piirdusid usuga Kristuse kuulutusse ja ristisurma. Hiljem kogudustes käibele tulnud Kristuse elulookirjeldusi olid mõjutanud judaismi eeskujud (Vana Testamendi "Jumala sulase" ja esseenide "õiglusõpetaja"), idamaiste usundite mütoloogilised kujutlused (viljakusjumaluste suremise ja surnuist ülestõusmise iga-aastane rütm) ning gnostilised lunastusmüsteeriumid.

Kristlikud allikad

Teated Jeesuse kohta pärinevad valdavalt neljast kanoonilisest evangeeliumist, mõned ka Pauluse kirjadest, mõnest apokrüüfist ning eraldi pärimusena säilinud ütlustest (agrapha). Need tekstid pärinevad juudi päritolu algkristlastelt, kes uskusid Jeesuse Kristuse ülestõusmisse (Mk 16:6; Ap 2:32) ning sidusid oma mälestused Jeesusest piibellike, legendaarsete ja sümboolsete elementidega. Nendega tahtsid nad kuulutada kaasaegsetele Jeesust kui tõotatud messiat, mitte fikseerida ja vahendada biograafilisi teadmisi tema kohta. Need kirjutised sisaldavad siiski ka ajaloolisi andmeid.
Ajavahemikus 50–64 kirjutatud Pauluse kirjad peaaegu ei maini Jeesuse elulooseiku, kuid tsiteerivad mõningaid tema sõnu ja ütlusi tema kohta Jeruusalemma algkogudusest, mida vastavad andmed evangeeliumides kinnitavad. Ka Jaakobuse kiri vihjab sageli Jeesuse enda ütlustele ning mõne eksegeedi arvates võib ta olla allikaks nende kohta, kui ta pärineb Jeesuse vennalt.
Kui niisugused kohad nagu Mk 13:2; Mt 22:7; Lk 19:43–44 vihjavad Jeruusalemma templi hävitamisele aastal 70, siis valmisid kolm sünoptilist evangeeliumi pärast seda. Varasemat valmimist (umbes 64) peavad mõned uurijad võimalikuks ainult Markuse evangeeliumi puhul. Seega ei kuulunud evangeeliumite autorid Jeesuse esimeste järgijate hulka, kuid nad tundsid pealtnägijaid, kellelt said pärimuse Jeesuse kohta.
Matteuse evangeelium
Matteust peeti sajandeid esimeseks, kes kirjutas evangeeliumi Kristusest. Tema nimi on ilmselt lühivorm heebrea nimest Mattitja. Matteus kirjutas oma jutustuse Palestiinas. Leidub tõendeid, mis osutavad sellele, et algselt kirjutas Matteus oma evangeeliumi rahvapärases heebrea keeles ning tõlkis selle hiljem kreeka keelde. Hieronymus kirjutab oma teoses "Kuulsatest meestest" (De viris inlustribus) III peatükis: "Matteus, kes on ka Leevi, tolliametnikust apostel, valmistas esimesena nende jaoks Juudamaal, kes ümberlõikamisest olid saand usklikuks, Kristuse evangeeliumi heebrea tähtede ja sõnadega." Hieronymus lisab, et evangeeliumi heebreakeelne tekst oli tema ajal (4. ja 5. sajandil) hoiul Kaisarea raamatukogus.
Luuka evangeelium
Apostlite tegude raamatu kirjutaja (kes oli samuti Luukas) oli varem koostanud "esimese raamatu"- Luuka evangeeliumi. Apostlite tegude raamatu sündmustik lõpeb tõenäoliselt aastal 61, mil Luukas viibis Roomas koos Paulusega, kes ootas keisri kohut. Võib arvata, et oma evangeeliumi kirjutas Luukas millalgi ajavahemikul aastatel 50–60 Kaisareas pärast seda, kui ta oli naasnud Pauluse kolmanda misjonireisi lõppedes koos temaga Filipist ning kui Paulust hoiti kaks aastat Kaisareas vangis, enne kui ta viidi oma edasikaebuse tõttu Rooma. Kuna Luukas oli sel ajal Palestiinas, oli tal hea võimalus kõike, mis puudutab Jeesuse elu ja teenistust, 'algusest peale hoolega uurida'.

Jumal-Poeg

Kolmainsust tunnustavad kristlased usuvad, et Jeesus on Jumala Poeg ja Kolmainsuse üks isik (Jumal-Poeg), kes on sündinud, kuid mitte loodud. Jumal-Poeg on olemuselt ja loomuselt ühtne Jumal-Isa ja Püha Vaimuga. Katoliikliku ja luterliku teoloogia järgi lähtub Püha Vaim Jumal-Isast ja Jumal-Pojast, õigeusu teoloogia järgi Püha Vaim Jumal-Pojast ei lähtu (Filioque). 
Kalchedoni kirikukogul sõnastatud dogma alusel on Jeesus tõeline Jumal ja tõeline inimene, kelle jumalik ja inimlik loomus on segunematud ning teineteisest lahutamatud.

Päritolu

Kolmainsust tunnustavad kristlased usuvad, et Jeesus sündis Jumal-Isast: Püha Vaim eostas ta ja Maarja rasedusega sai Jeesus inimeseks (inkarnatsioon).

Ülestõusmine surnuist

Kristlaste usu alus on, et Jeesus ärkas surnuist uuesti ellu.  Katoliiklased tunnustavad, et Jeesus läks lihalikul kujul Taevasse.

Transsubstantsiatsioon

Katoliiklased tunnustavad, et Jeesus on armulauas tegelikul kujul.

Jeesuse sünd

Jeesus sündis Petlemmas neitsi Maarja pojana. Kristlased usuvad, et Jeesuse isa on Jumal ja kasuisa Joosep. Teave Jeesuse sündimise kohta tugineb Matteuse ja Luuka evangeeliumitel. Mõlemad evangeeliumid annavad Jeesuse sugupuu. Matteuse evangeeliumi järgi sai Maarja enne Jeesuse sündimist ettekuulutuse. Luuka evangeeliumi järgi asetati Jeesus peale sündimist sõime ja esmalt tulid teda kummardama karjased. Matteuse evangeeliumi järgi tulid hiljem Jeesust kummardama Idamaa tähetargad, kes nägid taevas tähte, mille järel Herodes lasi Petlemmas hukata poisslapsed. Jeesuse vanemad põgenesid eelnevalt Egiptusesse.

Sündimise kuupäeva probleem

Luuka evangeeliumi järgi sündis Jeesus ajal, mil Rooma keiser oli Augustus (27 eKr–14 m.a.j) ja Süüria maavalitseja oli Küreenius (Quirinus, 6–12 m.a.j.), Matteuse evangeeliumi järgi sündis Jeesus, kui Herodes oli Juudamaa kuningas (37 eKr– 4 eKr). Luuka evangeeliumi järgi sündis Jeesus Küreeniuse korraldatud rahvaloenduse ajal.
Alates neljandast sajandist tähistatakse Jeesuse sünnipäeva 25. detsembril (esimesel jõulupühal). Jeesuse ristilöömist tähistatakse Suurel Reedel. Dionysius Exiguus pakkus 525 oma kalendriarvestuses välja, et Jeesus võis sündida aastal 1 eKr ja alates 6. sajandist loetakse kristlikku ajaarvamist alates Jeesuse sünnist. Aajaarvamise aluseks on Luuka evangeelium, mille järgi oli Jeesus oma avalikku tegevust täitma asudes umbes 30 aastat vana ja ta asus avalikult tegutsema Rooma keiser Tiberiuse (14–37) 15. valitsemisaastal.

Rahvuskuuluvus

Jeesus oli rahvuselt juut, põlvnedes Juuda suguharust Taaveti soost. Kaasaegse piibliteaduse alusel oli Jeesuse emakeel aramea keele galilea murre.

Jeesuse lapsepõlv

Evangeeliumid annavad Jeesuse lapsepõlve kohta vähe teavet. Apokrüüfilised kirjutised kajastavad rohkem Jeesuse lapsepõlve, kuid neid ei tunnustata kanooniliselt
Jeesus elas Naatsaretis. Ta lõigati juudi kombe kohaselt 8 päeva peale sündimist ümber. Vanemad viisid ta 40 päeva peale sündi Jeruusalemma templisse ja ohverdasid esmapoja sünni puhul kaks tuvi . Templis õnnistasid Jeesust Siimeon ja naisprohvet Hanna.
Matteuse evangeeliumi järgi tuli Jeesuse vanematel asuda Egiptusesse, kuna Herodes lasi Petlemmas hukata sündinud poisslapsed. Egiptusest Naatsaretti tagasipöördununa õppis Jeesus selgeks puusepa ameti.
Jeesus läks koos vanematega 12-aastaselt paasapühade ajal Jeruusalemma ja jäi templisse, kust vanemad ta kolm päeva hiljem üles leidsid.

Jeesuse avalik tegevus

Johannese evangeeliumi kronoloogia alusel tegutses Jeesus 3 aastat. Tema avalik tegevus algas ristimisega. Jeesuse avalik üleskutse oli: "Aeg on täis saanud ja Jumala riik on lähedal. Parandage meelt ja uskuge evangeeliumisse!"

Jeesuse ristimine

Jeesuse ristis Ristija Johannes Jordani jões vette kastmisega. Jeesus ristiti arvatavasti Jordani jõe läänekaldal Ainonis . Ristimise järel laskus Jumala Vaim tuvi kujul tema peale. Ristimisele järgnes Jeesuse kõrbekiusatus, mille ajal Jeesus viibis 40 päeva kõrbes.

Apostlite valimine

Jeesus valis oma jüngrite seast 12 apostlit, kellele ta andis meelevalla eksortsismiks, parandada haigusi ja nõtrust. Sünoptiliste evangeeliumite järgi kutsus Jeesus oma jüngriks esmalt Peetruse. Johannese evangeeliumi järgi oli Jeesuse esimeseks jüngriks Peetruse vend Andreas.

Mäejutlus

Jeesuse pikim järjepidev sõnum evangeeliumites on mäejutlus, mille pikem versioon on Matteuse evangeeliumis ja lühem Luuka evangeeliumis. Mäejutluses sisaldub ka meieisapalve.

Suhted variseride ja saduseridega

Jeesuse õpetuse peamised taunijad olid variserid.

Jeesuse kannatuslugu ja surm

Kõik Uue Testamendi evangeeliumid kajastavad Jeesuse kannatuslugu ja surma.

Vandenõu

Kui Jeesus oli Laatsaruse surnuist üles äratanud, uskusid paljud juudid temasse ja Jeesuse populaarsus kasvas. Judaismi ülempreestrid, rahvavanemad ja variserid kutsusid ajendatuna Laatsaruse ülesäratamisest ülempreester Kaifase eesistumisel kokku Sanhedrini, kus otsustati Jeesus surma mõista. Sanhedrini liikmete peamised argumendid Jeesuse hukkamiseks olid: "Kui me jätame ta rahule, hakkavad kõik temasse uskuma, ning siis tulevad roomlased ja võtavad ära nii meie pühapaiga kui ka rahva".
Ülempreester Kaifase otsus Suurkohtu arutelu järel oli: "Teile on parem, et üks inimene sureb rahva eest, kui et kogu rahvas hukkub."  Sanhedrini liikmed soovisid, et Jeesust ei vahistataks avalikult ega pühade ajal.
Jünger Juudas Iskariot oli valmis Jeesust reetma. Ülempreestrid pakkusid Juudale Jeesuse reetmise eest 30 hõberaha, mille järel Juudas otsis sobivat hetke, kui Jeesuse läheduses poleks rahvahulka.

Jeesuse viimne õhtusöömaaeg

Jeesuse viimne õhtusöömaaeg oli Jeesuse viimane söömaaeg enne surma. Kristlased mälestavad Jeesuse viimset õhtusöömaaega armulauaga. Jeesuse viimne õhtusöömaaeg toimus Jeruusalemmas ühe hoone ülemisel korrusel .
Jeesus sõi koos 12 apostliga. Ta kuulutas ette, et üks tema jüngritest reedab ta, kõik jüngrid hülgavad ta kannatusajal ja Peetrus salgab Jeesuse, kuigi Peetrus oli kinnitanud, et on valmis Jeesuse eest surema.
Johannese evangeeliumis on Jeesuse viimne söömaaeg pikemalt kirjeldatud. Evangeeliumi järgi pesi Jeesus jüngrite jalgu, tõotas Püha Vaimu tulekut, õpetas ja julgustas jüngreid.

Jeesuse vangistamine

Jeesus siirdus viimse õhtusöömaaja järel Õlimäele Ketsemani aeda palvetama. Ta võttis endaga kaasa Peetruse, Jaakobuse ja Johannese, kes jäid aga Jeesuse palvetamise ajal magama, mistõttu Jeesus pidi neid kaks korda äratama.
Jünger Juudas Iskariot juhatas ülempreestrite saadetud väesalga aeda Jeesust vangistama. Sünoptiliste evangeeliumite järgi andis Juudas vangistajatele märgi, et Jeesus on see isik, keda ta suudleb. Johannese evangeeliumi järgi küsis Jeesus vangistajatelt keda nad otsivad. Vangistajad vastasid, et Jeesust Naatsaretist ja kui Jeesus kinnitas, et tema see ongi, taganesid vangistajad ja kukkusid maha.
Jeesuse vangistamise ajal haaras Peetrus mõõga ja raius ülempreester Kaifase sulasel Malkusel kõrva ära. Jeesus tervendas Malkuse kõrva.

Kohtupidamine

Väesalk viis vangistatud Jeesuse esmalt preester Annase ette, kes küsitles teda õpetuse kohta ja kus kohtusulane Jeesust esmakordselt ka lõi. Annas saatis Jeesuse Sanhedrini ette, mida viis läbi ülempreester Kaifas oma majas.
Jeesuse vastu esitati mitmeid süüdistusi, kuid valetunnistajate ütlused ei ühtinud, mistõttu süüdistused ei leidnud tõendamist. Lõpuks küsis Kaifas, kas Jeesus on messias. Jeesus vastas: "Mina olen see." . Jeesuse vastusest ajendatuna kuulutas Kaifas, et Jeesus sai hakkama pühaduseteotusega ja Sanhedrini liikmete enamus leidis, et vastavalt Moosese seadusele tuleb Jeesus surma mõista. Vastava otsuse järel Jeesust alandati. Kohtuotsuse järel kahetses Juudas Iskariot Jeesuse reetmist ja tahtis raha ülempreestritele tagasi anda, kuid nende keeldumise järel sooritas enesetapu.
Sanhedrin saatis surma mõistetud Jeesuse Rooma prokuraatori Pontius Pilatuse ette. Pilatuse kohtupidamine toimus Herodese palee pretooriumis. Sanhedrini liikmed süüdistasid Pilatuse ees Jeesust selles, et ta tekitab juutide seas rahulolematust, keelab Rooma keisrile maksta pearaha ja väitvat end kuninga olevat. Pilatus küsitles Jeesust, huvitudes eelkõige kolmandast süüdistusest kuningaksolemise kohta, kuid Jeesuse vastuse järel ei pidanud teda poliitiliselt ohtlikuks ega leidnud Jeesusel surmasüüd. Ta saatis Luuka evangeeliumi järgi Jeesuse Herodes Antipase ette. Kui Herodes Antipas Jeesuse tagasi Pilatuse juurde saatis, lasi Pilatus Jeesust piitsadega peksta ja tõi ta taas rahvahulga ette. Ta pakkus kohalviibinud rahvale võimalust valida, kas vabastada paasapühade puhul Jeesus või Barabas. Rahvahulga nõudel vabastas Pilatus Barabase. Kohtupidamisse sekkus ka Pilatuse naine, kes saatis abikaasale sõnumi .
Kohtupidamise arenedes hakkas kogunenud rahvahulk nõudma Jeesusele surmanuhtlust ristilöömise läbi. Pilatus ei leidnud Jeesusel surmanuhtlust nõudvat süüd ja pesi avalikult oma käsi, näidates et temal kohtuotsuse langetamisel süüd pole. Rahvahulk nõudis Jeesuse surma, sest Jeesus oli kuulutanud end kuningaks ja hakanud vastu Rooma keisrile. Kui Pilatus oleks Jeesuse vabastanud, poleks ta Rooma keisri sõber. Rahvahulga viimase väite alusel mõistis Pilatus Jeesuse surma.

Jeesuse surm

Jeesus suri enne juudi sabati algust kell 3 päeval ristilöömise läbi. Johannese evangeeliumi kronoloogia ja apostel Pauluse  järgi suri Jeesus 14. Nisani päeval, teiste evangeeliumite järgi 15. Nisani päeval. Astronoomilise arvestuse alusel suri Jeesus tõenäoliselt kas 7. aprillil 30. või 3. aprillil 33. aastal m.a.j.
Vahetult enne surma hüüdis Jeesus: "Mu Jumal, Mu Jumal, miks sa mu maha jätsid!"  Mõned risti juures seisjad tõlgendasid Jeesuse hüüet, et ta hüüab appi prohvet Eelijat. Jeesusele pakuti enne surma valude leevendamiseks äädikat, kuid Jeesus keeldus seda joomast.
Jeesuse viimased sõnad olid kas: "Isa, sinu kätte ma annan oma vaimu!"  ja "See on lõpetatud."  Jeesuse surma kinnituseks pistis üks Rooma sõdur oma odaga Jeesuse külje läbi, mispeale küljest purskus verd ja vett. Vahetult enne Jeesuse surma toimus pimenemine. Jeesuse surma järel kärises Jeruusalemma templi eesriie lõhki ja toimus maavärin.

Jeesuse matmine

Kui Jeesus oli surnud, soovis Joosep Arimaatiast Pontius Pilatuselt luba Jeesuse matmiseks. Joosep mattis Jeesuse hädakorras lähenevate paasapühade tõttu oma perekonna hauakambrisse Kolgata lähedale aeda. Nikodeemus tõi Jeesuse surilinadesse mähkimiseks sada naela mürri.
Judaismi rahvavanemate nõudel lasi Pilatus sabatil haua ette paigutada suure kivi, mis pitseeriti ja pani hauda valvama kaks sõdurit.

Jeesuse ülestõusmine surnuist ja taevasseminek

Kristluse põhisõnumiks religioonina on uskumine, et Jeesus kui Jumala poeg taaselustus surnuist.

Jeesuse taevasseminek

Kristliku traditsiooni järgi läks Jeesus taevasse 40 päeva peale taaselustumist. Jeesuse taevasseminek toimus Betaanias Õlimäel. Enne taevasseminekut õnnistas Jeesus oma jüngreid, mille järel varjas pilv ta jüngrite silme eest.

Jeesuse taastulek

Kristlased ootavad Jeesuse taastulekut. Jeesuse taastuleku aega ei tea ükski inimene: "Ei ole teie osa teada aegu ja tunde, mis Isa on iseenese meelevallaga seadnud." 
Taevasse läinud Jeesust varjas pilv, mistõttu tagasipöörduv Jeesus tuleb eeldatavasti samuti pilvest: "See Jeesus, kes teilt võeti üles taevasse, tuleb samal kombel, nagu te nägite teda taevasse minevat." 
Jeesuse taastulek toimub pärast seda, kui tema sõnum on jõudnud kõikide rahvasteni. Enne taastulekut ilmub mitmeid valemessiaid ja Antikristus.
Algkristlased eeldasid, et Kristus tuleb tagasi tema jüngrite eluajal. Hiljem on Kristuse taastulekut arvatut toimuvat aastal 500, kui tinglikult möödus 500 aastat Jeesuse sünnist, aastal 1000, kui tinglikult mõõdus 1000 aastat Jeesuse sünnist ja 1033, kui möödus 1000 aastat Jeesuse surmast ja surnuist ülestõusmisest.

Jeesus teistes usundites

Muslimid peavad Jeesust (araabia keeles Isa, mitte segi ajada eesti sõnaga isa) askeetlikuks prohvetiks. Judaism ja mandalus peavad teda valemessiaks. Baha'i usk peab teda Jumala ilminguks. Hinduism peab teda avataaraks. Paljud New Age'i õpetuste pooldajad peavad teda guruks.