google/wiki40b huggingface dataset:
Pääsulind (asutus)

Pääsulind on Aruküla huvialakeskus Raasiku vallas Harju maakonnas, kus tegutsevad muusikakool ja huviringid.
Muusikakoolis on võimalik õppida klaverit, viiulit, tšellot, kitarri, akordionit, flööti, plokkflööti ja vaskpuhkpille ning võtta osa solfedžo ja muusikaloo tundidest.
Huviringidest toimuvad Pääsulinnus kunstiring ja väikelaste muusikaring.
Keskuse juures tegutsevad teiste seas puhkpilli- ja akordionistide ansambel.

Ajalugu

Huvialakeskus "Pääsulind" asutati 1989. aasta Kooli ajalugu on kirjas kooli kroonikaraamatutes. Huvialakeskusel on oma logo (autor Ülo Udumäe) ja "Pääsulinnu laul" (autor Juhan Trump).
Kooli sõpruskoolid on Kehra Kunstidekool, Kehtna Kunstidekool ja Koeru Muusikakool.
Hookuspookus

Sisukokkuvõte

Oodates kohtumõistmist, avastab Vietnami sõja veteran, kolledžiõpetaja ja vangivalvur Eugene Debs Hartke, et ta on tapnud täpselt niipaju inimesi kui paljude naistega tal on elu jooksul olnud seksuaalsuhe. Selle kokkusattumuse tõttu lööb kõikuma peategelase ateistlik maailmavaade. Fiktiivse autobiograafia kaudu esitab Vonnegut "Hookuspookuses" teravmeelse nägemuse maailma absurdsusest ning nii mõnegi vaimuka idee, kuidas sellega toime tulla.

Eesti keeles

Romaani tõlkis eesti keelde Lauri Liiders, toimetas Margit Arusoo. Raamat ilmus kirjastuselt Tänapäev 2006. aastal.
Voldemar Kurs

Voldemar Kurs VR II/3 (14. aprill 1898 Assikvere küla, Pala vald, Tartumaa – 28. veebruar 1988) oli Vabadussõja veteran (reamees).
Ta osales Esimeses maailmasõjas ja Vabadussõjas Kuperjanovi pataljoni koosseisus, demobiliseeriti 23. detsembril 1920. Töötas Tartu, Kärkna, Nõo ja Tallinn-Väikese raudteejaamas rööpaseadjana. 
Alates 1944. aastast töötas Türi raudteejaamas ja Türi leivakombinaadis.
1937. aastal abiellus Voldemar Kurs Julia-Emiilia Poomiga, poeg Vello sündis 1940. aastal.
Ta on maetud Türi Kõrgessaare kalmistule.
Tallinna Järveotsa Gümnaasium

Ajalugu

Tallinna 55. Keskkool avati 1982. aastal. 1991. aastal muudeti kooli nimi Tallinna Järveotsa Keskkooliks ning 1998. aastal Tallinna Järveotsa Gümnaasiumiks.
Harku–Rannamõisa tee

Harku–Rannamõisa tee (registrinumbriga 11191) on 5,9 km pikkune kõrvalmaantee Saue ja Harku vallas.
Tee saab alguse Tallinn–Paldiski maantee neljateistkümnendal kilomeetril Hüüru külas. Tee kulgeb läbi Hüüru, Vatsla, Laabi ja Rannamõisa küla ning Tabasalu aleviku. Tee lõpeb Tallinna–Rannamõisa–Kloogaranna tee üheksandal kilomeetril Rannamõisa küla ja Tabasalu aleviku piiril. 
Tee ei ületa ühtegi silda, küll aga 3 truupi. Teele jääb 2 bussipeatust: Hooldekodu, nimetu.
Teega ristub neljandal kilomeetril Ranna tee.
Tee on põlevkivituhkbetoonkattega. Tee on klassita. Kuni Ranna teeristini on liiklussagedus üle 6000 auto ööpäevas, edasi 1000-3000 autot ööpäevas. Ranna teeristi piirkonnas on kiiruspiirang 50 km/h, edasi kuni tee lõpuni 70 km/h. Alates 4,6 kilomeetrist kuni lõpuni on tee valgustatud.
Käsilased

"Käsilased" on 2015. aastal Ameerika Ühendriikides valminud 3D-arvutianimatsiooniline koomiline lastefilm, eellugu filmidele "Mina, supervaras" ("Despicable Me") ja "Mina, supervaras 2" ("Despicable Me 2"). Filmi tootis Illumination Entertainment stuudiole Universal Pictures, lavastasid Pierre Coffin ja Kyle Balda, stsenarist oli Brian Lynch ning produtsendid Chris Meledandri ja Janet Healy. Filmi peaosades olid dublaažinäitlejad Pierre Coffin (käsilased), Sandra Bullock, Jon Hamm, Michael Keaton, Allison Janney, Steve Coogan ning jutustajana Geoffrey Rush. Esimene vihje "Käsilastele" anti filmi "Mina, supervaras 2" lõputiitrites, kus kolm käsilast Stuart, Kevin ja Bob olid uue filmi katsetel. Filmi pikkus on 1 tund ja 31 minutit.
"Käsilased" esilinastus 11. juunil 2015 Londonis Leicester Square'il ning läks laia kinolevisse USA-s 10. juulil 2015. Kriitikute reaktsioonid on olnud mitmesugused: mõned arvustajad on kiitnud filmi koomilisi aspekte, sama kui teised on leidnud, et nimitegelased ei suuda omaenda filmi välja kanda ning nende vastaseid on kujutatud üheplaaniliselt. Filmi ülemaailmne piletitulu oli üle 861 miljoni USA dollari.
Film kujutab "Supervarga" filmidest tuntud väikeste kollaste käsilaste kujunemislugu ürgaegadest kuni 1960. aastateni, mil toimub "Käsilaste" põhitegevus. Seetõttu on filmis olulisel kohal 1960. aastate muusika ja kultuurilised vihjed (biitlite "Abbey Road" jpm), kuid vähemal määral ka varasemad ajaloolised ja mütoloogilised motiivid ning tegelased (Dracula, Napoleon Bonaparte, Excalibur jts). "Käsilaste" peategelased on käsilased Kevin, Stuart ja Bob.
Eesti keelde dubleeritud "Käsilaste" versioonis andsid tegelastele oma hääle Merle Palmiste (Scarlett Overkill), Priit Võigemast (Scarletti abikaasa Herb Overkill), Tiina Tauraite (Suurbritannia kuninganna), Märt Avandi (Walter Nelson), Haide Männamäe (Madge Nelson), Maiken Schmidt (Tina Nelson), Priit Pius (professor Flux), Tanel Saar (Walter Nelson juunior), Ain Jürisson (kroonivalvur), Tõnu Mikiver (jutustaja). Kaasa tegid ka Tiit Sukk, Kaspar Velberg, Helene Vannari, Mihkel Kabel, Allan Kress, Janek Sarapson, Maria Martin, Siim Rohtla, Inga Leetmaa, Gert Hatsukov, Aleks Tenusaar, Piret Jalakas, Jette Aus, Tobias Teder, Grete Hatsukov. Filmi tõlkis Mihkel Mõisnik. Dublaaži tegi stuudio Orbital Vox, dublaažirežissöör oli Margo Teder, helirežissöör Markku Tiidumaa ja dublaažiprodutsent Jette Aus.
Eestis oli "Käsilased" linastumise ajal üks populaarsemaid filme, juhtides edetabelit filmide "Terminator Genisys", "Ted 2" ja "Jurassic World" ees.
18. sajand Eestis

18. sajand Eestis oli periood Eesti ajaloos, osa Eesti varauusajast ja uusajast.

Vennastekoguduse liikumine

1730. aastate alguses jõudis Eestisse vennastekoguduse ehk hernhuutlaste liikumine ja uued õpetusideed, mille talurahvas kiiresti omaks võttis. Hernhuutlased propageerisid usuvagadust ja kõlblust, aga ka sotsiaalset võrdsust ja vendlust. Vennastekogudustele oli teed sillutanud Baltimaades juba Põhjasõja-aastatel levima hakanud Saksamaalt pärinev usu-uuendus pietism. Pietiste ei rahuldanud luteri kiriku konservatiivsus, nad taotlesid usu sügavamat sisemist tunnetamist ja kõlbelisemat elu. 1730. aastatel saavutas pietism Eesti pastorkonna hulgas laia leviku. Paljud neist suhtusid pooldavalt vennastekogudusse, kuna see tõi just lihtrahva usule lähemale. Hernhuutlus levis rändkäsitööliste kaudu, keda nende vagaduse tõttu Põhjasõjast tühjaks jäänud maal meelsasti mõisates töökäteks oodati. 1736 külastas Eestit hernhuutlaste juht krahv Nikolaus Ludwig von Zinzendorf, pärast seda kasvas liikumise populaarsus kiiresti. 1740. aastatel oli Eestis vennastekogudustesse hõlmatud ligi 12 000 inimest, olulisim keskus oli Saaremaa. Ehitati palvemaju, sh Saksamaalt saadud toetustega. Zinzendorfi abiga avaldati 1739 eestikeelne piiblitõlge. Eestlastest kirjamehed tõlkisid ja kirjutasid hernhuutlikke tekste. Vennastekogudustes pandi üldse suurt rõhku lugemis- ja kirjutamisoskuse levitamisele, tõlgiti usule äratavat kirjandust, kirjutati ise. Asutati ja peeti ülal talurahvakoole.
Philippe II

Isiklikku

Tõsised probleemid olid Philippel abieludega. Philippe II esimene abielu oli Hainaut' krahvi Baldwin V-a ja Marguerite I-e tütre Hainaut' Isabellega (1170–1190) kes aga suri sünnitamise järel. 
Pärast oma esimese naise surma (1190) abiellus Philippe II 1193. aastal Taani kuninga (1157–1182) Valdemar I tütre ja (1182–1202) Knud VI  õe Ingeborgiga, ent seejärel oli ta viimase teadmata põhjustel eemale tõuganud. 
Ta soovis abielluda Genova krahvi tütre Margueritega, ent seda takistas Savoia dünastiast, Savoia krahv Tommaso I, kes pruudi röövis ning temaga ise abiellus. 
Siis otsustas Philippe abielluda Dalmaatsiast pärineva Meraania Agnesega, see saigi teoks 1196. aastal. Ta sai naisega 2 last: tütar Marie ja poeg Philippe Hurepeli. Ent Rooma paavst Innocentius III ei kiitnud seda abielu heaks, kuna ametlikult oli Philippe Auguste ikkagi Ingeborgiga abielus. Taani kuningakoja survel pani paavst Innocentius III ta 1200. aastal mõneks kuuks kirikuvande alla. Ka tolle vend, Taani kuningas (1202–1241) Valdemar II avaldas Prantsuse kuningale survet, nii et 1213. aastal võttis Philippe Ingeborgi enda juurde lõpuks tagasi ning tunnustas teda ametlikult Prantsusmaa kuningannana.
Justinus Kiviloo

Justinus Kiviloo (kodanikunimega Ilmar Kiviloo; sündinud 1962 Raplas) on Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku vaimulik (munkpreester) ja kaplan. 
Justinus Kiviloo pühitseti preestriks 1. detsembril 2013. Ta on teeninud Vändra Apostlite Peetruse-Pauluse koguduses ja Kihnu Püha Nikolai koguduses. Ühtlasi on ta kaplan Viru vanglas.
Tiina Pall

Tiina Pall (sünninimi Tiina Luist; sündinud 31. mail 1961) on eesti õpetaja ja koolijuht.

Hariduskäik

Ta lõpetas 1979. aastal Viljandi 5. Keskkooli vene keele eriklassi ning 1984. aastal Tartu Riikliku Ülikooli filoloogiateaduskonna vene keele ja kirjanduse erialal.

Töökäik

Ta töötas aastatel 1984–1992 õpetajana Aruküla 8-klassilises Koolis/9-klassilises Koolis õpetajana. Aastatel 1992–1998 töötas ta Raasiku vallavalitsuses. Alates 2001. aastast on ta Tallinna Üldgümnaasiumi/Tallinna Kristiine Gümnaasiumi direktor.
Johann Köleri tänav

Johann Köleri tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Kadrioru asumis.
Tänav algab August Weizenbergi tänava ja Lydia Koidula tänava ristumiskohas ja lõppeb tupiktänavana.
Praeguse nime sai Johann Köleri tänav 17. jaanuarist 1923. Enne seda oli tänava nimi alates 1882. aastast Datši tänav. Tänava saksakeelne nimi oli Villenstrasse ja venekeelne nimi Дачная улица.

Hoonestus ja ajalugu

Aktiivsem ehitamine algas Kadriorus 19. ja 20. sajandi vahetuse ajal. Hakati ehitama ka suuremaid üürimaju, mis ehitati tihedamalt, kui sinnamaani kerkinud villatüüpi majad. Grupp esinduslike korteritega puitelamuid ehitati aastatel 1904–1906 seni hoonestamata heinamaale Köleri ja Vesivärava tänava vahel (J. Köleri 10, 12, 14, 16a ja 16 jt). Tallinna maja tüüpi kivitrepikodadega puumajadega hoonestati Köleri tänava lõpuosa. 
Köleri 8 asus 1930-ndatel nelja korteriga kõrge sokliga kahekorruseline maja, mis oli igast küljest piiratud 2 meetri kõrguse planguga. Tänavalt eesukseni viis teerada läbi hoolitsetud eesaia. Köleri tänava suunas kitsenev krunt lõppes sõiduvärava ja selle kõrval olnud prügikastiga. Tänava sõidutee oli kruusakattega, kõnniteed nagu mujalgi linnas suurtest kuldlõikelistest paeplaatidest, mille pikkus langes kokku kõnnitee laiusega. Veerennid mõlemal pool sõiduteed olid munakivikattega. Tänavat valgustasid gaasilaternad, mida õhtuti üks kitsa redeliga mees süütamas ja hommikuti kustutamas käis.
Draakoni galerii

Draakoni galerii on Tallinna vanalinnas aadressil Pikk tn 18 asuv Eesti Kunstnike Liidule kuuluv kunstigalerii.
Eesti vanim näitusegalerii Draakoni galerii asutati aprillis 1983 ja allus algselt Kunstifondi Kesksalongile Ars. Näitusetegevus keskendus algusaastatel peamiselt Vabagraafikute Ühingu liikmete loomingu tutvustamisele. Draakoni galerii praegune näitusetegevus on keskendunud peamiselt eesti kaasaegsele maalikunstile, graafikale, fotokunstile ja skulptuurile ning installatsioonile. Galerii keldrisaal pakub võimalust näitusetegevuse laiendamiseks ja mitmeteks näitustega seotud koostööprojektideks.
Patrick Sériot

Patrick Sériot (sündinud 14. veebruaril 1949, Vincennes, Prantsusmaa) on prantsuse lingvist ja ideedeajaloolane.
Ta töötab Lausanne'i ülikoolis slavistika osakonna juhatajana.
Ta peamiseks uurimisvaldkonnaks on keeleteaduse ajalugu. Ta on Praha lingvistilise ringi, Roman Jakobsoni ja Nikolai Trubetzkoy tööde tunnustatud uurija.

Vaated

Üks Seriot järeldusi on, et "diskursuseanalüüsi pole võimalik rakendada tõlgitud tekstidele, kuna kõik tõlked on topelterinevusega: on hulk algteksti märke, millel pole ekvivalente teises keeles, ning hulk obligatoorseid tähiseid teises keeles, millel puudub viidatav objekt lähtekeeles".
Seriot arendatud ja rakendatud kontseptsioon air du temps on vaadeldav kui Zeitgeist'i sotsioloogiline tahk: teaduslikud mõisted võivad olla sarnased mitte üksnes seepärast, et nende sõnastajad mõjustasid teineteist, vaid seepärast, et need kujunesid samas intellektuaalses keskkonnas (Sériot 1999: 38). Intellektuaalide võrgustiku liikmed jagavad hulka domineerivaid teaduslikke ideid, kujutlusi, metafoore ja eelistusi, mida nad kasutavad omaenda arutelu luues, ilma endale täielikult teadvustamata selliste allikate rolli enda loodavais teooriais. Mingi perioodi air du temps ületab erialasid eraldavaid piire.
Villem Ernits

Villem Ernits (16. juuli 1891 Nõva, Pala vald, Tartumaa – 10. mai 1982 Tartu) oli eesti keeleteadlane ja karskusliikumise edendaja.
Ta lõpetas 1918. aastal Tartu Ülikooli (cand. phil.). Tema juhendajaks oli Dmitri Kudrjavski.
V. Ernits töötas vaheaegadega Tartu Ülikoolis õppejõuna, 1930. aastatel aga Varssavi Ülikoolis eesti ja soome keele lektorina. Kümme aastat oli ta Eesti Karskusliidu esimees.
Villem Ernits oli Asutava Kogu ja I Riigikogu liige. Ta kuulus algul Eesti Sotsialistide-Revolutsionääride Parteisse, mis liitus aga 1920 ESDTP-st eraldunud vasakäärmuslastega, moodustades ISTP.
Villem Ernits kuulus Eesti Akadeemilise Orientaalseltsi asutajate sekka. Ernits tegutses hõimuliikumises, eesti üliõpilaste organiseerimise ning ajakirjanduse alal. Ta oli Üliõpilaste Lehe algatajaid ja esimene peatoimetaja ning 1928–1930 toimetas ajakirja Eesti Hõim, 1927–1930 oli ta Fenno-Ugria teaduslik sekretär.
Uljaste kuplistik

Uljaste kuplistik on Ida-Viru maakonnas Uljaste ja Sonda piirkonna kohal olev settekivimikihtide ida–läänesuunalised kurrud (kõrgus kuni 20 m). Kuplistiku pindala on umbes 200 km².
Kuplistiku piirkonnas on täheldatavad raskusjõu ja magnetvälja anomaaliad.
Kuplistik pinnamoes ei avaldu.
Placita philosophorum

"Placita philosophorum" ("Filosoofide arvamused") on Hermann Dielsi arvates umbes 150. aastal koostatud vanakreekakeelne doksograafiline teos. Autorit nimetatakse Pseudo-Plutarchoseks, sest varem omistati teos Plutarchosele. Dielsi arvates on raamatu aluseks 100. aasta paiku koostatud Aetiose teos.

Autori eessõna

(874d) Kavatsedes esitada füüsikaõpetuse, peame kohe alguses kõige pealt filosoofiauurimise osadeks jagama, et näha, mis on ja mitmes osa on (874e) füüsikakirjeldus. Ja stoikud ütlesid, et tarkus on nii jumalike kui ka inimlike asjade teadmine, filosoofia aga on kohase kunsti harjutamine, kohane aga on üle kõige voorus, voorus on aga kolmesugune: füüsiline, eetiline, loogiline. Sellepärast on kolmeosaline ka filosoofia, nimelt füüsika, eetika ja loogika. Ja füüsika on siis, kui me uurime maailma ja maailmas olevaid asju, eetika tegeleb inimeluga ja loogika mõtlemisega, viimast nimetatakse ka dialektikaks. (874f) Nii Aristoteles, Theophrastos kui ka peaaegu kõik peritateetikud jagasid looduse niimoodi. Täiuslik mees peab teoretiseerima seda, mis on, ja praktiseerima seda, mida peab. Seda on võimalik näha ka järgnevast. Keegi küsib, kas päike on elukas või ei ole, [sest ta paistab olevat]; selle küsimuse esitaja on teoreetik. Ta ei vaatle ju midagi enamat kui olevat. Samamoodi küsitakse, kas maailm on piiritu ja kas väljaspool maailma on midagi. See on ju kõik teoreetiline. (875a) Küsitakse jälle, kuidas elada ja kuidas lapsi kasvatada ja kuidas valitseda ja kuidas seadusi anda. Seda kõike küsitakse ju tegutsemise pärast. Ja niisugune on praktiline mees.

1. peatükk. Mis on loomus

Et meil seisab ees vaadelda loomuslikke asju, tuleb kõigepealt selgitada, mis loomus on. On ju kohatu rääkida loomusest ja mitte teada teda ennast, loomuse tähendust. (875b) Aristotelese järgi on loomus see, milles on liikumise ja paigalseisu alge esmaselt, mitte sattumuslikult. Sest kõiki nähtavaid asju, mis ei ole juhuslikud ega paratamatud ega ole jumalikud ega jumaliku põhjusega, öeldakse loomuslikeks ja neil öeldakse olevat omaenda loomus. Nagu näiteks maa, tuli, vesi, õhk, taimed, elukad. Edasi need sündivad asjad: vihmad, rahed, piksenooled, tormid, tuuled. Neil on ju mingi alge. Ükski neist ei ole ju igavene, vaid nad sünnivad mingist algest. Ja nendel, nagu näiteks elukatel ja taimedel, on tekkimise alge. Ja nendes on tõesti loomus esmane alge, mitte ainult liikumise, vaid ka paigalseisu oma. (875c) Sest kõik, mis saab liikumise alguse, võib saada ka lõpu. Sellepärast ongi loomus liikumise ja paigalseisu alge.
Loretta Long

Loretta Long (sündinud 3. juunil 1940 Paw Paw's Michiganis) on Ameerika Ühendriikide näitleja ja laulja.
Spekulatiivne filosoofia

Hegel

Georg Friedrich Wilhelm Hegel käsitas spekulatiivset filosoofiat nii: "Spekulatiivne filosoofia on teadlikkus ideest, nii et kõike käsitatakse ideena; idee, on aga see, mis on mõtetes tõene, mitte paljas kaemus ega ettekujutus. See, mis on mõtetes tõene, on nimelt see, et see on konkreetne, iseeneses lahku läinuna asetatud, ja nimelt nõnda, et lahkuläinu kaks poolt on vastandlikud mõttemääratlused, mille ühtsusena ideed tuleb haarata. Spekulatiivne mõtlemine tähendab millegi tegeliku lagundamist ja selle talle endale niimoodi vastandamist, et erinevused on mõttemääratluste poolest vastandlikud ja eset käsitatakse nende kahe ühtsusena."

Feuerbach

Ludwig Feuerbach nimetas spekulatiivseks filosoofiaks Hegeli filosoofiat, milles ettekujutus mitteesemelisest transtsendentsest Jumalast lagundatakse suletud süsteemis, nii et Jumal kaotab objektiivsuse ning muutub mõtlevaks mõistuseks eneseks: "Spekulatiivse filosoofia olemus ei ole mitte midagi muud kui Jumala ratsionaliseeritud, realiseeritud, selgeks tehtud olemus. Spekulatiivne filosoofia on tõeline, järjekindel, mõistuslik teoloogia."  Sellisest spekuleerimisest tahtis Feuerbach lahti saada: "Asju ei tohi mõelda teisiti, kui need tegelikkuses esinevad. See, mis on tegelikkuses lahus, ei tohi ka mõttes identne olla. Mõtlemisele, ideele – uusplatoonikutel intellektuaalmaailmale – tegelikkuse seadustest erandi tegemine on teoloogilise suva privileeg. Tegelikkuse seadused on ka mõtlemise seadused."

Whitehead

Alfred North Whitehead nimetab oma orgaanilist filosoofiat spekulatiivseks: "Spekulatiivne mõistus on oma olemuselt vaba metoodilistest kitsendustest. Selle funktsioon seisneb selles, et lähtudes kitsendatud alustest jõuda üldiste alusteni ning mõista kõikide meetodite kogusust asjade loomuse poolt koordineerituna; seda asjade loomust on võimalik mõista kõiki metoodilisi tõkkeid ületades. Inimese piiratud intellektist ei piisa kunagi selle ideaali tegelikuks saavutamiseks. Spekulatsioon on meetod mõtlemises edusammude tegemiseks, "Spekulatsiooni olemuse juurde kuulub see, et ta läheb vahetult antud tõsiasjadest kaugemale. Tema ülesanne on lasta mõtlemisel loovalt tulevikku mõjutada; ja ta täidab selle ülesande, kaedes ideid, mis vaadeldavat ümbritsevad." Spekulatsiooni sidumine vaadeldavaga on Whiteheadi järgi põhjapanev nõue: "Faktilise prioriteet mõtlemise ees tähendab, et spekulatiivse mõtlemise julgeimateski puhangutes peaks veel olemas teatud määral tõtt." Oma metafüüsilises peateoses "Process and Reality" rõhutab ta, et spekulatiivne filosoofia on seotud loodusteaduslike teadmistega. Ta peab olema nii koherentne kui ka adekvaatne. "Kõik, mida "praktikast" eest leitakse, peab olema metafüüsilise kirjelduse haardeulatuses." Sel taustal on metafüüsika ülesanne luua sekulatiivne terviklik maailmapilt, mis ei saa mingi üksiku loodusteaduse lähenemisest tuleneda. Whiteheadi spekulatiivse hüpoteesina tuleb maailma vaadelda protsessina, mis kulgeb dünaamiliselt maailma võrgus nagu organismis.
Grayia tholloni

Levila

Neid madusid võib roomamas kohata Angolas, Etioopias, Gambias, Keenias, Nigeerias, Ugandas, Kesk-Aafrika Vabariigis, Kongo Vabariigis, Kongo Demokraatlikus Vabariigis, Senegalis, Lõuna-Sudaanis, Tansaanias, Tšaadis ja Sambias.
Tündre oja

Looduskaitse

Oja lähteks olev Alatsi järv on kaitse all Teringi maastikukaitseala koosseisus. Oja suudmeks olev Tündre järv ja umbes 700 m oja alamjooksust on kaitse all Tündre looduskaitseala koosseisus.
Seppel

Seppel on 8–10 cm kõrgune võrukujuline peaehe, mida kandsid Hiiumaa ja Loode-Eesti pruudid; üks pärja liike.

Ajaloost

Seppeli kandmise komme on tulnud Saksamaalt või Rootsist, kus seda kanti juba 17. sajandil.
Hiiumaal kanti seppelit peamiselt lõunaosas, põhjaosas nimetati pruudiehet penik. Punase riidega kaetud pappvõru kaunistasid kardpaelad, helmed, riidest ja sulest tutid. Kuklaosasse riputati värvilised siidilindid (paarisarv), Hiiumaal ka tüll-loor.
Saaremaal nimetati pruudi erilaadset peaehet kirjuts.
David Furnish

David Furnish (sündinud 25. oktoobril 1962) on Kanada filmimees, kes on tsiviilpartnersuhtes Elton Johniga.
Puka raudteejaam

Puka raudteejaam (saksa keeles Bockenhof) on raudteejaam Valgamaal Otepää vallas Pukal.
Raudteejaam asub laiarööpmelise Tartu–Valga raudtee ääres. Avamisel jäi see Sangaste kihelkonda Vana-Puka mõisa aladele.
2010. aasta lõpul avati Puka jaamas uus 55 cm kõrgune ja 100 m pikkune reisijate perroon. Enne aastat 2010 eelnes jaamale Aakre raudteepeatus.
Puka raudteejaam oli üks punkte, kust viidi märtsiküüditamise käigus eestlasi Siberisse.

Jaamahoone

Puka jaamahoone valmis 1889. aastal, kaks aastat pärast raudtee valmimist.
Puidust kroonuhistoritsistlikus stiilis ühekorruseline jaamahoone ehitati tüüpprojekti järgi. Hoone keskosas asus ootesaal, millele lisandusid ametiruumid maja mõlemas otsas. Jaamahoone asetseb raudtee lääneküljel, moodustades ühes abihoonetega tervikliku jaamaansambli. Hoone kuulub Eesti Raudteele ja on vähesel määral kasutusel tänini.
52nd Street

52ⁿᵈ Street on New Yorgi keskse linnaosa Manhattani tänavajoonestikus rõhtsirge tee.
Rumeenia

Pinnamood

Umbes 30% riigi territooriumist katavad mäed. Peamised ahelikud on Ida-Karpaadid ja Transilvaania Alpid. Mõned Ida-Karpaatide mäetipud ulatuvad üle 2200 m üle merepinna. Transilvaania Alpide ja ühtlasi Rumeenia kõrgeim tipp Moldoveanu on 2544 m kõrgusel merepinnast. Läänes on väiksem mägede piirkond Lääne-Rumeenia mäed, mille kõrgus ületab 1800 m merepinnast.
Mägede ümber on küngaste ja kiltmaade alad. Ida-Karpaatidest ida pool on Moldova kõrgustik, lääne pool on suur Transilvaania platoo. Idas ulatub Doonau jõest Musta mereni Dobrudža platoo. Eelmäestikest ja kiltmaadest lõuna pool laiub suur Valahhia madalik. Lääne-Rumeenias laiub Lääne-Rumeenia mägedest kuni Ungari piirini väiksem Tisza jõe tasandik. Teine tasane ala on Doonau delta. Deltas on sood, leetseljakud ja ujuvad pilliroosaared.

Siseveekogud

Pikim jõgi on Doonau, mis voolab 1075 km pikkuselt läbi Rumeenia territooriumi Musta merre. Enamik teisi jõgesid on Doonau lisajõed. Suuremad jõed on Jiu, Olt, Argeș ja Ialomița, mis kõik voolavad läbi Valahhia tasandiku. Siret ja Prut saavad alguse kirdest. Pikkuselt teine jõgi Mureș voolab 768 km lääne poole, et suubuda Ungaris Doonau lisajõkke Tiszasse.
Suuri järvi ei ole.

Mullad

Rumeenia mullad on väga mitmekesised. Kõige viljakamad on tasandike mustmullad, kuid suur osa riigist on kaetud keskmise viljakusega pruunide metsamuldadega. Mägedes ja küngastel on mullad vähem viljakad.

Kliima

Valitseb parasvöötme mandriline kliima: suved on kuumad ja talved on külmad. Mägedes on eriti karmid talved. Sademete hulk on piirkonniti erinev, kõige rohkem sajab mägedes. Kliima on põllumajandusele üldiselt soodne. Pealinnas Bukarestis, mis asub Valahhia tasandikul, on juuli keskmine temperatuur 23,3 °C ja jaanuari keskmine temperatuur −2,8 °C. Aasta keskmine sademete hulk on 580 mm.

Taimed

Umbes veerand Rumeenia pinnast on kaetud metsadega, millest 60% on mägedes. Mägedes on kõige tavalisemad puud nulg ja kuusk. Madalamatel nõlvadel on kasvavad pöögi-, tamme- ja teiste lehtpuude metsad. Tasandikke katab rohi, puud kasvavad üksikult. Doonau deltas on suured pilliroo- ja teiste veetaimede alad.

Loomad

Imetajatest võib mainida mägikitse, karu, ilvest, hirve, hunti, rebast, mäkra ja tuhkrut.
Linnuliike on palju, sealhulgas kotkad ja raisakotkad. Pelikanid on tavalised Doonau deltas.
On ka palju liike mere- ja mageveekalu.

Maavarad

Rumeenias on mitmesuguseid maavarasid. Tähtsamad energiaallikad on maagaas ja nafta. Naftapuurimine algas juba 1850. aastatel ja varud on kokku kuivanud. Maagaasivarud on palju suuremad. Sütt on vähe.
Mineraalsetest maavaradest leidub vaske, boksiiti, rauamaaki, kroomi, mangaani ja uraani. On ka kulda, hõbedat ja teisi haruldasi metalle. Enamik nendest maardlatest on piisavad sisemaisteks vajadusteks, kuid rauamaaki tuleb importida.

Sümbolid

Rahvuslill on koerkibuvits.