Pärnu JK Vaprus

Algusaastad

22. märtsil 1909 loodi 1890. aastal loodud Pärnu Karskusseltsi Vaprus juurde võimlemisosakond. Seda kuupäeva võib lugeda Pärnu organiseeritud sporditegevuse alguseks.
Pärast I maailmasõda jätkati sportimist Vapruse spordiosakonnana. 1922. aasta mais otsustasid spordimehed edasi tegutseda iseseisva spordiseltsina Vaprus. Spordiseltsi Vaprus asutasid Johann Tamm, Ago Pärtel, Arnold Oksa, Johan Põntson ja Arnold Luhaäär.
William Puust, kes oli 1927–1932 Pärnu Jalgpalli Klubis ja Pärnu Spordiseltside Liidu asutaja, oli 1924–1927 Vapruse aseesimees.
Vapruse klubi liikmed võistlesid jalgpallis, võimlemises, maadluses, kergejõustikus, tõstmises, poksis, ujumises, suusatamises, jalgrattasõidus, jääpallis, lauatennises, korv- ja võrkpallis. Vaprus korraldas spordiajaloo esimesed linnadevahelised jooksuvõistlused Pärnust Tallinna ja Pärnust Riiga. Seltsi ruumid asusid Supeluse, Karusselli, Lõuna ja Pikal tänaval. Lisaks asutati osakonnad Raekülas, Vana-Pärnus, Surjus ja Vändras, millest eriti aktiivselt tegutses Raeküla osakond. Jalgpallivõistkondi oli Vaprusel kohati 3, millele lisandusid veel Raeküla ja Surju osakonna meeskonnad.
1927. ja 1934. aastal tuli Vapruse meeskond jalgpallis Pärnu meistriks. 1937. aastal liitus Vaprus mitme muu Pärnu spordiklubiga, pannes nii aluse Pärnu Kalevile.

62 aastat hiljem

Raeküla staadionil käis koos harjutamas hulk noori jalgpallisõpru, kes osalesid 1999. aastal ka Nike korraldatud rannaturniiril. Üllatusena võideti professionaalseid jalgpallureid. Sellest tekkis idee hakata ka regulaarselt harjutama muruväljakul.
Pärnu Kalevi staadionil kohtusid esimese Eesti Vabariigi aegse spordiseltsi Vaprus ründemängija (1932–1936) Aleksander Padu (Padumets) ja Reigo Tõnsberg, kellel tekkis idee taaselustada spordiselts Vaprus. Koos Raekülas elava ärimehe Ivo Tahiga kinnitati 25. juulil 1999 JK Vapruse põhikiri, mis registreeriti 2000. aastal. Otsustati osta koht III liigas ja sellega osaleda 2000. aasta Eesti meistrivõistlustel. Esimene aasta osutus niivõrd edukaks, et järgmiseks hooajaks kindlustati koht II liigas. Lisaks sellele tuldi Pärnu meistriks.
2001. aastal algatas JK Vaprus Pärnumaa Meistrivõistlused Vapruse Karikale, mille võitis Levadia võistkond.
2001. aasta kujunes Vaprusele väga edukaks. Võideti madalamate liigade karikas ja sellega kindlustati pääs UEFA Regioonide Karikale. Paraku lubas EJL seal osaleda vaid kahel Vapruse mängijal, Priit Hansalul ja Hannes Lehel, kes lõi ka koondise auvärava. Samal aastal kohtuti Inglismaa amatöörklubi The Old Carthusian Football Clubiga Londonist. Samuti osaleti Eesti-Läti 100 võistkonna maavõistlusel, kus kohtuti FK Upesciemsiga. Lisaks kohtuti treeningumängudes veel Soome klubidega.
Kuna Pärnu FC Levadia oli tõusnud meistriliigasse, otsustati laenulepingu alusel mängivatest 3 väljakumängijast ja väravavahist loobuda. 1. detsembril 2001 sõlmitud lepingu alusel siirdus Rain Põldme Pärnu Levadiasse. Seda võib pidada Vapruse klubi esimeseks ametlikuks mängijatega tehtud tehinguks. Lisaks Rain Põldmele, Ruslan Mironovile ja Sergei Samkovile, kes kõik olid klubis mänginud 1999. aastast, suundus Pärnu Levadiasse ka Artur Pinka, kes saabus Vaprusse 2000. aastal Tallinna FC Štrommist. Kuna juhtmängijate lahkumine nõrgestas oluliselt meeskonna võitlusvaimu, otsustati mitte pürgida esiliigasse ja II liiga lõpetati 2. kohaga.
2002. aastal alustati nõrgendatud koosseisus ja seati eesmärgiks II liiga koha kindlustamine. Sama aasta lõpus otsustasid JK Vaprusega ühineda Marek Lemsalu Jalgpallikool, Pärnu Pataljoni JK ja Pärnu FC Levadia, mille tulemusel tekkis Vapruse ridadesse mitu noortevõistkonda.
2003. aasta osutus klubile majanduslikult raskeks. Eelarve paisus juba 1,3 miljonile kroonile, kuid vajaminevaid toetajaid ei leitud ja hooaeg lõpetati majanduslikus miinuses. Samal aastal hakati osalema rannajalgpallis, kus saavutati mitmel etapil esikoht. Järgneval aastal õnnestus Vaprusel tulla rannajalgpallis esimest korda Eesti meistriks.
2007. aastal saavutati Meistriliigas 8. koht, millega edastati liigast välja langenud Lasnamäe Ajaxit ning FC Kuressaaret. Fair Play arvestuses saavutati FC Flora järel 2. koht. Hooajal 2008 kukkus Vaprus pika hooaja järel Meistriliigast välja. Tänu FC TVMK likvideerimisele pääseti, vaatamata 10. kohast, üleminekumängudele Paide Flora Linnameeskonna vastu. Kuigi kahe mängu üldseis jäi 5:5, siis tänu rohkematele võõrsil löödud väravatele pääses Meistriliigasse Paide. Fair Play arvestuses saavutati taas 2. koht. 2009. aastal mängis Vaprus üle pika aja jälle Eesti Esiliigas. Tugevalt noorenenud koosseisuga kindlustati hooaja lõikes liigatabelis endale 7. koht. 36 mänguga koguti Esiliigas 39 punkti.
2010. aasta suvel toimus Pärnu Spordihoones kohtumine Pärnus noortejalgpalliga tegelevate klubide, Pärnu linna ja Eesti Jalgpalli Liidu vahel, et moodustada 2011. aasta hooajast Pärnu Linnameeskond. Pärnu Vapruse, Pärnu JK ja Pärnu Kalevi SK põhjal loodud uus klubi võttis üle Vapruse liigakoha, ning parimad mängijad kolmest klubist.

Taasalustamine IV liigast

2011.–2013. aastal tegeles Vaprus vaid noortetööga ja 2014. aastal hakati jälle mängima Eesti meeste meistrivõistlustel. Esimese hooaja lõpetas väga noore koosseisuga Vaprus IV liiga lõunatsooni ühe võiduga viimasel kohal. Järgneval hooajal mängiti IV liiga läänetsoonis, kus saavutati teine koht ning pääs III liigasse. 
2016. aastal saavutati võitjatega võrdne arv (57) punkte, kuid kuna Vaprus kaotas mõlemad omavahelised kohtumised, siis jäid just nemad teisele kohale. II liiga üleminekumängudel alistati II liiga 12. kohal lõpetanud Tallinna FC Ararat TTÜ kahe mängu kokkuvõttes 14:2, ning sellega tagati koht 2017. aastaks II liigasse.

Tagasi kõrgliigas

2017. aasta hooaja eel teatas MTÜ Jalgpalliklubide Liit (Pärnu JK, Pärnu Kalevi SK, Pärnu JK Vaprus), et Premiumi liigas hakkab Pärnu Linnameeskonna asemel alates 2017. aasta hooajast suvepealinna esindama Pärnu JK Vaprus.