google/wiki40b huggingface dataset:
Härjapea tänav

Härjapea tänav on tänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Pelgulinna asumis. 
Tänav algab Heina tänavalt, ristub Rohu, Õle, Ristiku, Roo ja Preesi tänavaga ning Mulla põiguga ja lõpeb Sõle tänaval. Härjapea tänav on ligikaudu 630 meetri pikkune.
Härjapea tänav sai nime 1881. aastal. Tänav rajati maa-ala tükeldamisel ning sai nime heinamaadel kasvava härjapea ehk ristiku järgi. Tänava saksakeelne nimi oli Kleestrasse ja venekeelne Клеверная улица.
UEFA Meistrite Liiga 2010–2011

Väljalangemismängud

Väljalangemismängude etapis mängivad meeskonnad ühe mängu omal ja võõral väljakul. Erandiks on finaal, kus toimub ainult üks mäng.
Vaagen

Madudel

Kõigil tänapäeva maolistel vaagen puudub, kuid mõnel mao liigil, nii emastel kui ka isastel anakondadel, boadel ja püütonitel on tagakeha küljes, kloaagi läheduses, on säilinud vaagna ja tagajäsemete paarilised väiksemõõtmelised jäänused (vaagnakannused).

Inimestel

Inimestel koosneb luuline vaagen puusaluudest, ristluust ja õndraluust.

Naise vaagen

Vaagnal esinevad ka soolised iseärasused. 
Luuline vaagen koos väikevaagna pehmete kudede ja vaagnapõhjaga moodustavad sünnituskanali.
Enno-Hillar Reppo

Enno-Hillar Reppo (27. aprill 1929, Narva – 24. jaanuar 1990, Saku) oli Eesti põllumajandusteadlane.

Elulugu

Lõpetas 1957 EPA agronoomia-teaduskonna; põllumajanduskandidaat (1966, Eesti Maaviljeluse ja Maaparanduse Teadusliku Uurimise Instituut (EMMI)), väitekiri "Агрономические свойства структуры дерново-карбонатных почв". Oli 1952–56 EMMI Kuusiku filiaali laborant, 1960–89 mullauurimise osakonna noorem ja vanemteadur ning mullafüüsika labori juhataja.

Teadustöö

Uurimisvaldkond: muldade füüsik omadused. Üle 60 teadustrükise, 7 leiutise autor. Kirjutanud ka lasteraamatuid.
Valter Lemberg

Valter Lemberg (ka Walter Lemberg; 18. oktoober 1888 – 24. september 1950 Legnica) oli eesti fotograaf.
Valter Lemberg oli üks Tallinna tuntumaid fotograafe, tema ateljee asus Suur-Karja tänav 4. 1922. aasta talvel korraldas ta oma ateljee aknal näituse, kus olid välja pandud graafikatehnikas Tallinna südalinna motiivid ja fotod Eesti rannamaastikest. Alates 1922. aastast oli Lembergi õpilane Walter Zapp. 1926. aastal tegutses tema ateljees õpipoisi ja laborandina Nikolai Nyländer. Lembergi kunstfotograafia ja suurenduste ateljees olid klientideks põhiliselt välismaalased, diplomaadid, aga ka Eesti riigimehed, näitlejad ja teised väljapaistvad tegelased, teiste hulgas Konstantin Päts, Raimond Valgre, Milvi Laid.
1941. aasta märtsis sõitis Lemberg perega Saksamaale ning viis kaasa ka fotoateljee sisustuse ja isikliku mööbli. Kuus kuud veetsid nad Wernecki põgenikelaagris, siis leidsid töövõimaluse erafotograaf Leo Grundermanni juures Würzburgis. Mõne aja pärast kolisid Lembergid Königshüttesse.
Pärast sõja lõppu läksid nad Poola Legnicasse ja avasid seal fotoäri. 1948. aastal Walter Lemberg haigestus ja suri 24. septembril 1950 maovähki. Ta on maetud Legnica kalmistule.

Isiklikku

1922. aastal suri Lembergi esimene abikaasa Anna Laura. Tütar Erda oli siis 17-aastane. 19. juulil 1924 tutvus Lemberg oma tulevase teise abikaasa Elvine Marie Liventhaliga (Evi), kes oli siis 20-aastane. 16. detsembril 1924 abiellusid nad Tallinnas Kaarli kirikus. Abielludes lahkus Evi kontoritöölt ja hakkas õppima fototehnikat. Temast sai abikaasa abiline, muu hulgas raamatupidaja. Lapsi neil ei olnud.
Otto Schmidt

Otto Schmidt (vene Отто Юльевич Шмидт; läti Oto Šmits; 30. september 1891 Mahiloŭ, Mogiljovi kubermang – 7. september 1956 Moskva) oli Nõukogude Liidu matemaatik, astronoom, geofüüsik, polaaruurija, riigitegelane, akadeemik ja Nõukogude Liidu kangelane.
Tema isapoolsed esivanemad olid 18. sajandi teisel poolel Liivimaalt (Lätist) ümber asunud sakslased, ema poolt lätlased perekonnanimega Erglis.
1913 abiellus ta Vera Janitskajaga ja lõpetas Kiievi ülikooli, kus töötas alates 1916 eradotsendina. Pärast Oktoobrirevolutsiooni oli ta mitme rahvakomissariaadi liige, näiteks 1918–1920 varustuse rahvakomissariaadi ja 1921–1922 rahanduse rahvakomissariaadi liige. Ta oli üks peamisi kõrghariduse ja teaduse arendamise eestvõitlejaid Nõukogude Venemaal.
Ta oli alates 1933 NSV Liidu Teaduste Akadeemia kirjavahetajaliige, alates 1934 Ukraina Riikliku Teaduste Akadeemia liige, alates 1935 NSV Liidu Teaduste Akadeemia akadeemik. Ühtlasi oli ta Suure Nõukogude entsüklopeedia (1924–1942) üks alusepanijaid ja peatoimetaja.
Ta oli Moskva Riikliku Ülikooli mehaanika-matemaatikateaduskonna kõrgema algebra kateedri asutaja ja 1929–1949 kateedri juhataja.
1930–1934 juhatas ta Arktika-ekspeditsioone jäälõhkujatel "Georgi Sedov", "Aleksandr Sibirjakov" ja "Tšeljuskin". Kaht viimast juhtis kapten Vladimir Voronin. "Aleksandr Sibirjakov" oli läbi aegade esimene laev, kes läbis Põhja-meretee Arhangelskist Vaiksesse ookeani ilma vahepeal talvitumata.
27. juunil 1937 nimetas NSV Liidu Ülemnõukogu Presiidium Schmidti ujuva polaarjaama "Severnõi Poljus-1" organiseerimise ja juhatamise eest Nõukogude Liidu kangelaseks. Ühtlasi anti talle Lenini orden ja hiljem ka Kuldtähe medal number 35.
1932–1939 oli ta Põhja-meretee direktorite nõukogu esimees. Ta oli 28. veebruarist 1939 kuni 24. märtsini 1942 NSV Liidu Teaduste Akadeemia asepresident .
Teda on autasustatud Kuldtähe medali, kolme Lenini ordeni, kahe Tööpunalipu ordeni ja ühe Punatähe ordeniga.
Tal oli kolm poega. Vanem poeg Vladimir Schmidt (1920–2008) oli professor, tehnikateaduste kandidaat, keskmine poeg Sigurd Schmidt (1922–2013) oli ajaloolane, noorem poeg oli Aleksandr Schmidt (1934–2010).
Otto Schmidti järgi on nime saanud Šmidti saar Severnaja Zemlja saarestiku loodeosas Kara meres, 1948. aastal avastatud asteroid 2108 Otto Schmidt, alev Mõss Šmidta samanimelisel neemel ja Šmidti rajoon Tšuktši mere ääres Tšuktšimaal, mäetipp ja mäekuru Pamiiris, tasandik Antarktisel, 1979 vette lastud jäälõhkuja, kuukraater ja Venemaa Teaduste Akadeemia Maa Füüsika Instituut.
Oma lapsepõlve veetis ta osaliselt Kuramaa kubermangus Jēkabpilsi lähedal asunud Trepmuiža mõisas, kuhu on paigaldatud ka talle pühendatud mälestuskivi (asub Daugava jõe ja Jēkabpilsi-Daugavpilsi maantee lähedal Zemgales).
Aleksandr Skrjabin

Aleksandr Skrjabin (6. jaanuar 1872 (vkj 25. detsember 1871) – 27. aprill 1915) oli vene helilooja ja pianist, kelle looming oli Chopini helikeelest inspireerituna väga lüüriline. Võrdlemisi sõltumatult Arnold Schönbergist arendas Skrjabin välja isikupärase helikeele, mis ennetas dodekafooniat ja serialismi.
Skrjabin on mõjutanud heliloojaid nagu Sergei Prokofjev ja Igor Stravinski.
Skrjabin on üks kõige uuenduslikumaid ja kõige vastuolulisemaid varajase modernismi heliloojad.
Tomáš Masaryk

Tomáš Garrigue Masaryk (7. märts 1850 Hodonín, Määrimaa – 14. september 1937) oli tšehhi rahvuslasest poliitik ning Tšehhoslovakkia president 1920–1935.

Noorus ja õpingud

Tomáš Masaryk sündis 1850 aastal Määrimaal Hodonini linnas slovakist Austria keisrimõisa kutsari ja saksastunud tšehhi koduperenaise pojana, alustas õpinguid saksa elementaarkoolis Brnos ja hiljem koolis Viinis, mille lõpetas kiitusega 1872. aastal. Masaryk jätkas õpinguid Viini ülikoolis filosoofiateaduskonnas, mille lõpetamise järel sai filosoofiadoktori teaduskraadi. Pärast täiendavaid õpinguid Leipzigi ülikoolis asus ta 1879. aastal elama Viini, kus töötas sealse ülikooli privaatdotsendina. 
1882. aastal taasavati Prahas Karli ülikool ning Tomáš Masaryk nimetati ülikooli erakorraliseks filosoofiaprofessoriks.

Osalus poliitikas

Tomáš Masaryk asus poliitikaga tegutsema 1880ndate alguses ning esmalt väljendus see kaastöös ajalehele Čas, kus toimusid noortšehhide ja vanatšehhide poliitilised väitlused, 1891. aastal valiti juba tuntust kogunud Masaryk noortšehhide toetusel Austria parlamenti, kuid vastuolude tõttu noortšehhide liikumise noorte ja radikaalsete juhtidega ta taandas end 1893. aastal parlamendist.
1900. aastal asutas ta uue Realistide Partei, mille kandidaadina valiti ta 1907. aastal uuesti Austria parlamenti, 1911. aastal lõpetas ta pedagoogilise tegevuse ülikoolis ja põhendus täielikult poliitikale. Masaryk oli üks esimesi tšehhi liidreid, kes pettus lõplikult Austria-Ungari riigis. 1910. aastate alguses oli lõplikult välja kujunenud tema arusaam, et see impeerium tuleks jagada föderatsioonipõhimõtetega liidetud rahvusriikideks, kus valitseks liberaalne demokraatia. 
1916. aastal moodustasid Masaryk koos dr Edvard Beneš, slovaki astronoomi ja Prantsusmaa Õhujõudude kindrali Milan Rastislav Štefánikiga Tšehhoslovakkia Rahvusnõukogu, mille presidendiks oli Masaryk ja nõukogu sekretäriks Bemeš. Nõukogu juhtimisel asuti Tšehhoslovakkia leegionite moodustamisele alguses Antante poolel ja pärast 1917. aasta veebruarirevolutsiooni ka Venemaal Keskriikide, sealhulgas Austria-Ungari keisririigi vastu, Tšehhoslovakkia iseseisvuse saavutamiseks.
Esimese maailmasõja ajal elas Masaryk USA-s, kus propageeris oma ideid, kuulutas ise veel emigratsioonis viibides 18. oktoobril Tšehhoslovakkia iseseisvaks  ning tegi seda 10 päeva hiljem ka Prahas. Masaryk saavutas 1918. aastal Antandi ja Ameerika Ühendriikide tunnustuse iseseisvale Tšehhoslovakkia riigile. 
Masaryk valiti 14. novembril 1918. aastal Tšehhoslovakkia esimeseks presidendiks, ta sai tšehhide ja slovakkide suurimaks rahvuskangelaseks ning oli riigi juhiks 17 aastat. 85-aastaselt loobus ta tervislikel põhjustel presidendiametist.

Isiklikku

Tomáš Masaryk abiellus 1878. aastal ameerika päritolu Charlotte Guarriguega. Neil sündisid pojad Jan Masaryk, Herbert Masaryk ja tütred Alice ja Olga.
Pleegitamine

Pleegitamine ehk pleegitus (inglise bleaching) on mingi materjali või eseme heledamaks või värvusetuks muutmine.
Pleegitamine võib olla vajalik riide, paberi, tselluloosi, naha, plasti, õli, rasva, suhkru ja muude ainete, materjalide või esemete värvuse eemaldamiseks (valgendamiseks) või selle intensiivsuse vähendamiseks.
Tänapäeval kasutatakse pleegitamiseks keemilisi pleegiteid (bleach), põhiliselt oksüdeeriva toimega klooriühendeid (naatriumhüpoklorit, kaltsiumhüpoklorit) või peroksiide (vesinikperoksiid, naatriumperkarbonaat). Tarvitatakse ka redutseerijaid (vääveldioksiid, naatriumsulfit). Paljud pleegitid on ühtlasi ka desinfitseerivate omadustega, selliseid kasutatakse näiteks ujulates desinfitseerimiseks.
Värvide ja pigmentide värvus tuleneb kromofooridest, valgusega interakteeruvatest molekulidest. Pleegitavad ained toimivad kromofooridele, lõhkudes neid või muutes nende keemilisi sidemeid.
Ka päikesevalgus (põhiliselt UV-kiirgus) lõhub kromofoore ja toimib pleegitina. Valguse käes toimub esemete naturaalse värvuse või värvkatte pleekimine. Päikesevalgust on kasutatud maailmas juba ammustest aegadest niisutatud kangaste valgendamiseks. Eestis laotasid talunaised oma kodukootud kangad kevadel pikemaks ajaks lumele (see hoidis kanga niiske) päikese kätte pleekima.
Sadama malevkond

Sadama malevkond oli Kaitseliidu Tallinna maleva eksterritoriaalne allüksus.

Ajalugu

1939. aastal kuulus Sadama malevkonda 239 liiget.
Sadama malevkond taasloodi 1994. aastal.
2004. aasta algul nimetati Sadama malevkond Meredivisjoniks.

Malevkonna lipp

Malevkonna lipu sinisel lipukangal oli valge noolrist, mille peal kuldsest ankruketist ümbritsetud tumesinine sõõr, mille mõlemast küljest eendub hõbedane kindlusemüür sakmelise torniga. Nende vahel oli püstiasendis hõbedane mõõk. Vardapoolses ülemises nurgas asetses Kaitseliidu embleem.
Batüpelagiaal

Batüpelagiaal on maailmamere ökoloogiline sügavusvöönd, pelagiaali osa.
Selle vööndi sügavusvahemik on 750–1000 kuni 2500–3500 m.
Batüpelagiaali peal lasub mesopelagiaal, all aga abüssopelagiaal; selle all olevat bentaali osa nimetatakse batüaaliks.
Siiakare

Siiakare on Saare maakonda Saaremaa valda Turja küla alale jääv 3,17 hektari suurune saar (kare) Liivi lahes. Saare rannajoone pikkus on 890 meetrit.
Saare lähedal asuvad Säinakare ja Punningalaid.
Saare koordinaadid on 58° 20′ N, 22° 57′ E. Saar asub 100 meetrit Siiksaare poolsaarest kirdes.
Saar on pikliku kujuga. Saarel kasvab võsa ja on heinaküünid.
Saar kuulub Mäe hoiuala koosseisu ja on looduskaitse all.
Claus Mohr

Claus Mohr (6. juuli 1806 Horst – 28. juuni 1853 Riia) oli saksa klassikaline filoloog.
Claus Mohr oli maamees Johann Mohri poeg. Ta õppis Tartu Ülikoolis aastail 1827–1830 ja oli Tartus klassikalise filoloogia eradotsent aastatel 1832–1853.
Elizabeth Anne Matisoo-Smith

Elizabeth Anne Matisoo-Smith on bioantropoloog, kelle peamiseks uurimistööks on DNA-analüüside põhjal välja selgitada Vaikset ookeani ületanud inimeste päritolu ja liikumisteed. Ajaloo rekonstrueerimisel kasutab ta tänapäeva ja iidsete populatsioonide DNA-d ning arheoloogilisi ja lingvistilisi tõendeid.
Elizabeth Anne Matisoo sündis Hawaiil, kuid nimi Matisoo on pärit Eestist. Matisoo-Smith on Vaikse ookeani rannikult leitud leidude põhjal kirjutanud teadusartikleid sellest, milliseid alasid koloniseerisid ookeani ületanud rahvad ja milline oli inimeste kaasa toodud loomade ja taimede mõju keskkonnale Lõuna-Ameerikas. Ta kaitses doktorikraadi antropoloogias aastal 1997 Aucklandi ülikoolis. Pärast väitekirja kaitsmist töötas Aucklandis õppejõuna ning alates aastast 2009 töötab Matisoo-Smith antropoloogia professorina Otago ülikoolis Uus-Meremaal. Ta on uurinud ka Vaikse ookeani piirkonna eri populatsioonide suhteid, nende läbikäimist ja segunemist ning erinevate populatsioonide tekkimist tänapäevastes piirkondades Paapua Uus-Guineast Uus-Meremaani.

Pere

Tema isa on sündinud Eestis.
Pealinna Brüsseli ringkond

Brüsseli haldusjaotus

Ringkond koosneb 19 vallast ja 22 osavallast.

Osavallad

Osavaldadeks on kõik vallad, lisaks neile Brüsseli linnaosad Haren, Laken (Laeken) ja Neder-Over-Heembeek, mis liideti Brüsseliga (kaardil tähistatud nr 4-ga) 1921. aastal.
Kiud

Looduslikud kiud

Looduslikke kiude saadakse loomadelt ja taimedelt. Neid kiude saab kedrata lõngaks, millest saab kangastelgedel kududa kangast.
Vill on kõige tavalisem loomne kiud, mida saadakse lammaste karvkattest. Villa kvaliteet sõltub lamba tõust.
Siidi toodavad siidiliblika röövikud, keda kutsutakse siidiussideks ja kes kerivad enda ümber kookoni, et selles nukkuda liblikaks. Siidifarmides kogutakse kookoni moodustamiseks kootud pikad kiud kokku. Palju kiude saadakse taimedest. Puuvill pärineb kiutombust, mis moodustab puuvillataimekupra ümber. Dźuut, sisal ja kanep annavad tugevaid taimseid kiude, mida kasutatakse köite ja puldanriide valmistamiseks. Linane pesu on tehtud linataime varrest saadud kiududest.

Keemilised kiud

Esimesed sünteetilised kiud valmistati 20. sajandi alguses. Viskoossiidi tehakse tselluloosist, lahustades puupulp leelises. Seda segu töödeldakse seejärel kemikaaliga, mis muudab ta kleepjaks vedelikuks, mida kutsutakse viskoosiks. Viskoosilahus surutakse seejärel läbi peenikeste aukude väävelhappevanni. Hape muudab viskoosilahuse kõvaks ja moodustab kiud, mis sarnanevad siidiga. Neid kiude saab kedrata lõngaks ja seejärel kududa siidikangaks. Sellised kiude nagu nailon, polüester ja akrüül valmistatakse naftast keemiliste protsesside abil. Nad sarnanevad plastidega. Sünteetilised kiud on sageli tugevamad kui looduslikud kiud. Neist saab kududa kortsumiskindlaid kangaid, aga samuti kasutatakse neid köite ja vaipade valmistamiseks.
Tallinna tudengipäevad

Tallinna tudengipäevad (ka Tallinna tudengite sügispäevad) on Tallinnas igal aastal toimuv tudengite kultuuri- ja meelelahutusfestival. Üritust korraldab MTÜ Tallinna Üliõpilaskondade Ümarlaud.
Ürituse üks tähtsamaid ettevõtmisi on öölaulupidu.
Igal aastal on üritusel ka oma teema. Näiteks 2017 oli see "Kodu on seal, kus olen mina".
Siverski

Asula ajalugu

Esimest korda mainiti "Vana-Siversko ja Uus-Siversko küla Oredeži jõel" aastal 1499, kui need kuulusid Vadja viiendikku. 1857 avati Siverskis raudteejaam Peterburi–Pihkva–Varssavi raudteel. 27. novembril 1938 ühendati Siverski külaga lähedalasuvad Kezevo, Dernovski ja Družnoselski külad ning Siverski tunnistati aleviks. Nõukogude ajast paikneb Siverskis ka sõjaväeosa Siverski-2.

Siverski transportsõlmena

Siverskit läbib lisaks raudteele ka maantee, mis kulgeb lääne poole Kikerinosse ning ida poole läbi Võritsa ja Tosno Šapkisse. Gattšina–Luuga–Pihkva raudtee lähedal kulgeb Gattšina–Luuga–Pihkva maantee, kuid see möödub Siverskist tükk maad lääne poolt. Siverskist lähtub 18 linnalähibussiliini, mida teenindab Gattšinas asuv aktsiaselts "Passažirkskije avtobusnõje perevozki".

Asula majandus

Siverskis asuvad tööstusettevõtetest puidutöötlusettevõte "Kangas", tööstusehitusettevõte "BiK", mööblikatteriide-ettevõte "Sidak-SP", pehme mööbli tehas "STD pljus", aktsiaselts "Agrostroi Siverski" ja mööblitootmisettevõte "Siverskaja mebel". Kaubandusettevõtetest asuvad Siverskis saematerjalibaas "Kangas", kauplused "Magnit", "Pjatjorotška", "Kak sõr v masle" ja "Russki Razmer", aktsiaseltsi "Baltik Servis Grupp" ehitusmaterjalide baas ning 5 apteeki. Alevis on 2 postkontorit, miilitsajaoskond ja tuletõrjeüksus. Puhkuse- ja raviasutustest on seal kino-kultuurikeskus, allergiahaigete laste sanatoorium "Berjozka" ning sanatoorsed laagrid "Admiraltejets", "Družba", "Junõi Kirovets" ja "Smena". Haridusasutustest asuvad Siverskis täiskasvanute täiendõppekeskus, raamatupidajate internaat-tehnikum, gümnaasium, 2 põhikooli, kutsekool, laste kunstikool, lastekodu-eriinternaatkool erivajadustega lastele ja 2 lasteaeda.

Siverski vaatamisväärsused

Vaatamisväärsustest on Siverskis olmeajaloomuuseum "Suvilate pealinn", lennuväeüksuse muuseum sõjaväeosas, sõjakuulsuse memoriaal, Leningradi taeva kaitsjate memoriaal mälestustahvliga kosmonaudile German Titovile, Pühade Apostlite Peetruse ja Pauluse Nimeline Kirik ning Jumalaema Tihvini Ikooni Kirik.
Iiri Kuninglik Akadeemia

Iiri Kuninglik Akadeemia (iiri keeles Acadamh Ríoga na hÉireann; inglise keeles Royal Irish Academy; akronüüm RIA) on Iirimaa teadusakadeemia.
Akadeemia on Euroopa akadeemiate ühenduse ALLEA ja Rahvusvahelise Akadeemiate Liidu liige. Iiri Kuninglik Akadeemia asutati 1785. aastal.
Igal aastal valib RIA kuni 24 uut liiget enda liikmeskonda (Member). Lisaks valitakse aastas väike arv välisliikmeid (Honorary Member). Akadeemiasse kuulub umbes 400 liiget ja üle 60 välisliikme. Akadeemia välisliikmeteks on olnud Edmund Burke, Charles Darwin, Enrico Fermi, Max Planck, Maria Edgeworth, Theodor Mommsen, Albert Einstein ja Max Born.

Eestiga seotud liikmeid

Eestiga seotud teadlastest valiti 1954. aastal akadeemia liikmeks tollal Armagh' observatooriumis töötanud Ernst Öpik.
Helsingi Latokartano Põhikool

Helsingi Latokartano Põhikool (soome keeles Helsingin Latokartanon Peruskoulu) on Soomes Helsingis tegutsev põhikool. Kooli direktor on Teemu Lappalainen.
Koolis õpetatakse ka eesti keelt.
Entsefaliit

Tekkepõhjused

Tekkepõhjusteks võivad olla puugid (puukentsefaliit), herpesviirus, leetrid, mumps.

Ravi rakendamine

Prognostiliselt on tähtis kiire haiglaravi alustamine ja haige seisundi stabiliseerimine. Kõige raskemini kulgeb haigus tavaliselt lastel, neil esineb ka rohkem entsefaliidijärgseid jääknähte. Keskmiselt 1/3 entsefaliiti haigestunutest terveneb täielikult.
Suurtähelukk

Kasutajaliidesed

Klaviatuuridel on tihti väike LED, mis annab märku, et suurtähelukk on aktiivne. LED asub suurtäheluku kui klahvi enda küljes või ühel real kerimisluku (Scroll Lock) ja numbriluku (Num Lock) LED-idega. Neid leede pole siiski mitte kõigil sülearvutitel. Selle asemel on neil sülearvutitel tarkvara, mis kuvab indikaatori ekraanile.
Arvutikasutajad, kes sisestavad tõstutundlikke, st suur- ja väiketähti eristavaid paroole, mille korral sisestus on näha vaid täppide või tärnidena, ei pruugi arugi saada, et suurtähelukk on sisee lülitatud, mistõttu parooli ei loeta õigeks. Abi juhendid, tehnilised toed ja vahest liides ise sisaldab nõu, et kontrollida suurtäheluku olekut enne parooli sisestamist. Windowsi sisselogimisaknas kuvatakse hoiatus, kui suurtähelukk on sisse lülitatud, jutumullis sisestusvälja lähedal. Mac OS X puhul on parooliväljal sümbol(⇪), juhul kui suurtähelukk, numbrilukk või kerimislukk on sisse lülitatud.
Mõned tootjad pakuvad kontrolleri tarkvaras võimalust suurtähelukk inaktiveerida. See lubab kasutajatel otsustada, kas nad tahavad suurtähelukku kasutada, et vältida juhuslikku suurtähelukurežiimi.

Ajalugu

Paljude vanemate arvutite klaviatuuridel, näiteks Teletype 33 ASR, Lear-Siegler ADM-3A ja IBM PC vanemad mudelid, oli juhtklahv (Ctrl) kohal, kus praegustel klaviatuuridel on suurtähelukk.
Mõned kasutajad on suurtäheluku ja juhtklahvide asukohad ära vahetanud, kasutades järelturu modifikatsioone, suurtäheluku soovimatute omaduste tõttu. Samas vaimus on One Laptop Per Childi arvutid paigutanud juhtklahvi suurtäheluku kohale ja suurtäheluku üldse ära jätnud. Samuti on Goolgle Cr-48 netbook asendanud suurtäheluku otsinguklahviga.

Tõstulukk

Tõstulukku (Shift Lock) võib lugeda suurtäheluku esivanemaks, sest see esines mitme mehaanilise kirjutusmasina klaviatuuril. See ei ole identne suurtähelukuga, aga tänapäeval on harv juhus, kui arvutil on mõlemad. Näiteks Commodore 64 klaviatuuril oli tõstulukk, kuid puudus suurtähelukk: tõstuluku vajutamisel lukustus see alla, kuni klahvi uuesti vajutati ja see taas üles tuli. Commodore 64 puhul ei olnud tõstulukk seotud scan koodiga, sest tal oli ainult üks eesmärk-maandas kõik keyscan read, nagu oleks tõstuklahvi all hoitud.
Mõned operatsioonisüsteemid ja Windowsi haldurid lubavad suurtähelukku kasutada sarnasel eesmärgil. Selline suurtäheluku käitumine on säilinud Saksamaa ja Austraalia klaviatuuridel.
Moodsatel QWERTY-klaviatuuridel muudab suurtähelukk tähed suureks, kuid ei mõju teistele klahvidele, näiteks numbritele ega kirjavahemärkidele, nagu seda teeb tõstulukk. (See ongi põhiline erinevus suurtäheluku ja tõstuluku klahvide vahel.) Selline suurtäheluku versioon, mis käitub nagu tõstulukk, muutes kõikide klahvide registrit, nagu vajutataks tõstuklahvi, eksisteerib ainult kindlate paigutustega klaviatuuridel, näiteks Prantsuse AZERTY- ja mõne vanema arvuti klaviatuuril.

Rahvusvaheline Caps Locki päev

Iga aasta 28. juunil ja 22. oktoobril tähistatakse rahvusvahelist Caps Locki päeva kui paroodia puhkust, mis märgiti esmakordselt aastal 2000. Rivaalitsevad Caps Locki Päevasid on sellest ajast saati määratud, näiteks 22 august.
Bremeni linna moosekandid

"Bremeni linna moosekandid" (saksa keeles "Die Bremer Stadtmusikanten") on vendade Grimmide muinasjutt rändmuusikutest (moosekantidest).
Muinasjutu peategelased on eesel, koer, kass ja kukk, kes on pettunud oma peremeestes ja suunduvad seetõttu Bremenisse, et saada linnamuusikuteks.
Panamá

Ajalugu

Linna asutas 15. augustil 1519 Pedro Arias Dávila.

Haldusjaotus

Linn jaguneb 3 piirkonnaks: Panamá Centro (Süda-Panamá) ehk Metro ("pealinn"), Panamá Oeste (Lääne-Panamá) ja Panamá Este (Ida-Panamá), mis omakorda jagunevad 19 linnaosaks.
Vanalinn (Panamá la Vieja) kuulub UNESCO maailmapärandi nimistusse.
Liberaalse maksupoliitika tõttu on Panamást kujunenud Ladina-Ameerika suurim finantskeskus. Seal on üle 100 peamiselt rahvusvaheliste pankade kontori ja esinduse.
Tomas Venclova

Tomas Venclova (sündinud 11. septembril 1937 Klaipėdas) on leedu tõlkija, luuletaja, esseist, dissident.
Ta lõpetas aastal 1960 Vilniuse Ülikooli leedu filoloogina.
Ta on õppinud Tartu Ülikoolis ja sai tugevaid mõjutusi Juri Lotmani töödest.

Isiklikku

Tema isa oli leedu poeet Antanas Venclova.
Jaani kihelkond

Piirkonna ajalugu

Kihelkond moodustati 1675. aastal Maasi piirkonnast, mis eraldati Pöide kihelkonna maadest. 
Saaremaa Jaani kirik ehitati aastal 1703.

Kihelkonna alad tänapäeval

Jaani kihelkonna alad hõlmavad nüüdse Saare maakonna Saaremaa valla loodepoolse ala.
Valgustugevus

Arvutusnäide

Tavalise majapidamisküünla valgusvoog Φ on umbes 12 luumenit. Vaatleme kõigepealt olukorda, et  valgusvoog on isotroopne, s.o  levib ühtlaselt igas suunas, seega ruuminurgas 4π = 12,566 sr. Eeltoodud seosest Φ = I∙Ω saame, et I = Φ/Ω; seega küünal valgustab igas suunas valgustugevusega I = 12/12,566 ≈ 1 kandela.
Kui niisuguse valgusallika  valgusvoog koondada kitsaks valgusvihuks (nagu prožektoris) avanurgaga näiteks 10°, siis vastab sellele ruuminurk 0,0239 sr (vt tabel) ja valgustugevus kiirtevihus on 12/0,0239 ≈ 500 kandelat.  
Näiteks 100-vatise  hõõglambi (vastavalt 13–15-vatise  leedlambi) valgustugevus igas suunas on umbes 100 kandelat, LED-indikaatorlambil (poolsfääris) 50–100 mcd (millikandelat).