google/wiki40b huggingface dataset:
Intertekstuaalsus

Intertekstuaalsus tähistab ühe teksti tähenduse kujundamist teis(t)e teksti(de) poolt. Intertekstuaalsuse hulka kuuluvad näiteks vihjamine, tsiteerimine, plagieerimine, tõlge, pastišš ja parodeerimine. Pärast seda kui Julia Kristeva intertekstuaalsuse mõiste 1966. aastal Mihhail Bahtini tööd läänemaailmale tutvustades kasutusele võttis, on terminit samuti korduvalt laenatud ja muudetud.
Kristeva jaoks on intertekstuaalsus "ajaloo teksti sisse panemine ja teksti ajaloo sisse panemine". Igal lausungil on ajalugu. Rääkides või kirjutades kasutame pidevalt teiste sõnu – tsiteerime teiste kasutatud väljendeid ja taaskasutame tähendusi, mis on juba varem olemas. Iga tekst on vastuseks mingile varem loodud tekstile, muudab selle rõhuasetusi ja on sealjuures aluseks uutele, veel loomata tekstidele.
Jet Li

Isiklikku

Aastal 1987 abiellus ta wushu meeskonnaliikme Huang Qiuyaniga, kellega tal oli 2 last. 1990. aastal nad lahutasid.
Aastast 1999 on ta abielus Hongkongi näitlejatariga Nina Li Chiga. Abielupaaril on 2 last: Jane (sündinud 2000) ja Jada (sündinud 2002).
Sapockin

Ajalugu

Aastal 1514 said lähedal asuva Sviacki mõisa omanikeks Sopoćkod, ilmselt panid nad aluse ka Sapockinile ja seetõttu kannab see nime Sapockin. Alevit mainitakse esimest korda XVI sajandil. Toona kuulus Sapockin Trakai vojevoodkonda ja Hrodna maakonda. Põhjasõja ajal hõivasid asula Rootsi väed Karl XII juhtimisel. Aastal 1786 sai Sapockin õiguse korraldada laatasid. Aastal 1793 läks Sapockin üle Hrodna vojevoodkonda.
Poola jagamisel läks Sapockin aastal 1795 Preisimaa koosseisu. Aastast 1807 oli alev Varssavi hertsogiriigi osa, aga aastast 1815 oli asula Venemaa koosseisus. Algul kuulus Sapockin Augustowi kubermangu, hiljem aga Suwalki kubermangu.
Pärast Esimest maailmasõda kuulus Sapockin Poola koosseisu, 1939. aastast Nõukogude Liitu. Kuni Teise maailmasõjani oli Sapockinis ka suur juutide kogukond, sõja ajal moodustati alevisse geto, kus tapeti 539 inimest. Aastani 1959 oli Sapockin Sapockini rajooni keskuseks. Aastal 1978 moodustati Sapockini botaaniline kaitseala.
Laplace'i teisendus

Laplace'i teisendus on integraalteisendus, mille tulemusena teisendatavale funktsioonile leitakse vaste ehk tema kujutis kompleksfunktsiooni kujul, mis on määratud üle komplekstasandi.
Signaalitöötluses seatakse integraalse teisenduse teel ajalisele funktsioonile f(t) vastavusse tema kujutisfunktsioon  F(s) üle komplekstasandi s=σ+jω.
Ajas statsionaarsete perioodiliste funktsioonide jaoks taandub Laplace'i teisendus Fourier' teisenduseks ja kujutis spektriks ehk sagedusspektriks üle s-tasandi imaginaartelje s=jω (ehk σ=0). Selle vaste on praktilise spektrianalüüsi teel saadav signaali spekter.
Sageli on spektri analüüsi juures võimalik piirduda signaali spektri mooduliga ehk amplituudispektriga (näiteks helisignaalide puhul, kuigi heli komponentide omavaheliste faasisuhted, eriti nende muutused heli kestmise ajal, on paljudel juhtudel tajutavad).
Lineaarsete süsteemide (näiteks elektriahelate) puhul on kasutatavad nende ülekandefunktsioonid, mille praktilised vasted on sageduskarakteristikud ja siirdekarakteristikud.
Vladimír Špidla valitsus

Vladimír Špidla valitsus tuli Tšehhi Vabariigis võimule 15. juulil 2002 ja lahkus 4. augustil 2004.
Anguillara Sabazia

Haldus

Anguillara Sabazia piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Bracciano, Campagnano di Roma, Cerveteri, Fiumicino, Rooma, Trevignano Romano.
Anguillara Sabazia halduspiirides asuvad järgmised asulad ja asumid: Fonte Claudia, Stazione, Ponton dell'Elce.

Loodus

Anguillara asub 32,7 km Roomast loodes, Sabatini mägedes, Bracciano järve kallastel. Omavalitsusüksuse territooriumil on ka osa Martignano järvest.

Raudtee

Anguillarat läbib Rooma-Capranica-Viterbo raudteeliin.
Imavere Ühispiimatalitus

Imavere Ühispiimatalitus (ka Imavere meierei) oli Järva maakonnas Järva vallas Imavere külas tegutsenud piimatalitus ehk meierei.
Endisaegse piimatalituse ühes hoones asub tänapäeval Eesti Piimandusmuuseum. See hoone on võetud ka arvele kultuurimälestisena.
Seib

Seib on õhuke (tavaliselt keskel paikneva) auguga (tavaliselt ketta kujuline) plaat, mida tavaliselt kasutatakse keermesliideses koormuse jaotamiseks. Kasutatakse näiteks koos kruvi või mutriga. Seibe võib kasutada ka vahepuksidena, vedrudena (vedruseibi), lukustusvahendina või vibratsiooni vähendamiseks (kummiseibi). Seibide välisläbimõõt on tavaliselt sisemõõdust umbes kaks korda suurem, kuid see võib väga palju erineda.
Seibid on tavaliselt valmistatud metallist või plastmassist. Tugevat jõudu taluvad seibid võivad olla valmistatud ka karastatud terasest, et mitte deformeeruda.
Seibid on ka olulised elektrokeemilise korrosiooni takistamiseks isoleerides erinevast metallist pindu. Näiteks eraldades terasest polte alumiinium materjalist.
Munalaid

Munalaid on Pärnu maakonnas Pärnu linna halduspiirkonnas Kihnu väinas asuv väike saar (laid).
Laiu koordinaadid on 58° 14′ N, 24° 7′ E.
Velikaja madalik

Velikaja madalik (vene keeles Псковская низменность ('Pihkva madalik'), läti keeles Mudavas zemiene) on madalik Venemaal Pihkva oblastis ja Läti idaosas Velikaja jõe valgla alal. Madaliku mõõtmed on 80-90 × 200-500 km ja pindala 17 000 km².
Madaliku suurim kõrgus on 65 m.
Pikkusühik

Pikkusühik on mõõtühik, millega mõõdetakse ruumilisi vahemaasid. SI-süsteemis on pikkuse mõõtühik meeter.

SI-välised pikkusühikud

Mitmes ainevaldkonnas on kasutusel mittesüsteemsed pikkusühikud, näiteks merenduses meremiil, keemias ja kristallograafias ongström,  astronoomias  astronoomiline ühik, parsek ja valgusaasta,  kvantfüüsikas Plancki pikkus. USAs on meetril põhinevate pikkusühikute kõrval kasutusel toll, jalg, jard ja miil.
Enstatiitkondriidid

Enstatiitkondriidid on haruldased meteoriidid, mis moodustavad umbes 2% kõikidest kondriitmeteoriitidest, mis Maa peale kukuvad. Praeguseks on leitud umbes 200 enstatiitkondriiti.

Päritolu

Enstatiitkondriidid on ühed hapnikuvaesemad kivid, mis on Maalt leitud. Suurem osa neis sisalduvast rauast on oksiidina esinemise asemel kas sulfiidide koostises, puhtalt või seotud nikliga (Fe-Ni). Neis on tavaliselt suur mineraali enstatiidi (MgSiO₃) sisaldus, millest tuleb ka nende meteoriitide nimi. Spektraalanalüüsi põhjal arvatakse, et enstatiitkondriidid võiksid olla pärit asteroidilt 16 Psyche, mõni ka Merkuurilt.
Anton Markoš

Anton Markoš (sündinud 20. märtsil 1949 Kremnicas, praeguse Slovakkia alal) on tšehhi bioloog. Ta on tegelenud teoreetilise bioloogiaga, sealhulgas biosemiootika ja biohermeneutikaga.
Ta on Prahas Karli ülikooli loodusteaduste filosoofia ja ajaloo kateedri juhataja.
Ta on ajakirja Biosemiotics üks toimetajaid.
Anton Markoš on populaarteadusliku ajakirja Vesmír kauaaegne kaastööline.

Isiklikku

Tema abikaasa on bioloog Fatima Cvrčková.
Louis Hjelmslev

Louis Hjelmslev (3. oktoober 1899 – 30. mai 1965) oli taani lingvist ja semiootik, kelle ideed olid aluseks Kopenhaageni lingvistikakoolkonna kujunemisele. 
Hjelmslev õppis Kopenhaagenis, Prahas ja Pariisis indoeuroopa võrdlevat keeleteadust. Tema õpetajateks olid Antoine Meillet ja Joseph Vendryes. Aastal 1931 osales ta ringi Cercle Linguistique de Copenhague asutamises. Koos kolleeg Hans-Jørgen Uldalliga töötas ta välja ta keeleteooria, mille ta nimetas glossemaatikaks.
Madisoni maakond (Alabama)

Ajalugu

Madisoni maakond moodustati 13. detsembril 1808. aastal tšerokii ja tšikasoo indiaanlaste aladest. Maakond sai nime neljanda Ameerika Ühendriikide presidendi James Madisoni järgi.
Vahur Keldrima

Vahur Keldrima (sündinud 27. augustil 1961 Raplas) on eesti arst ja tervishoiuametnik, erakonna Eesti Keskerakond liige.
Ta on lõpetanud Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna ja töötanud mitmes Tallinna haiglas juhtivatel kohtadel, sealhulgas Tallinna Hooldushaigla peaarstina. Samuti on Vahur Keldrima töötanud Sotsiaalministeeriumi kantslerina. Alates 1996. aastast on ta Tallinna Sotsiaal- ja Tervishoiuameti juhataja.
Vahur Keldrima on Tallinna Lastehaigla, Ida-Tallinna Keskhaigla ja Lääne-Tallinna Keskhaigla nõukogu liige.
Lüürasaba

Lüürasaba (Menura) on perekond värvuliste seltsi kuuluvaid linde.
Lüürasabad elavad Austraalias. Nad on tuntud oma erakordselt imitatsiooniderikka laulu ja lüürakujulise saba poolest.
Conrad Eduard Hesse

Conrad Eduard Hesse (4. november 1796 Tartu – 18. september 1882 Kuressaare) oli Eesti vaimulik.
Õppis 1809–1812 Tartus Kreiskoolis, 1812–1815 gümnaasiumis Tartus. 1820–1822 oli koduõpetajaks Liphartide juures Tartus. Ordineeriti 16. augustil 1823 õpetajaks.
Oli 1823–1834 (introdutseeriti 11. septembril) Pärnu Nikolai koguduse abiõpetajaks, olles samal ajal linna konsistooriumi assessoriks ja õpetajaks kreiskoolis. 1834–1880 oli ta (introdutseeriti 24. aprillil 1834) Kuressaare Laurentiuse koguduse ülemõpetaja ja 1873–1882 Saaremaa superintendent.

Isiklikku

Tema poeg Theodor Heinrich Renatus Hesse oli alguses Mustjala Anna koguduse, hiljem Sangaste- ja Laatre koguduse õpetaja. Pojapoeg Eduard Alexander Hesse oli luterlik vaimulik Jekaterinoslavis; pojapoeg Albert Freimund Daniel Hesse oli Sangaste ja Laatre koguduse õpetaja ning oli hiljem pastor Ida-Preisimaal Kandienis (praegu Kanigowo) ja Lötzenis (praegu Giżycko, Warmia-Masuuria vojevoodkonnas) ning poeg Carl Immanuel Philipp Hesse, kes mõrvati 18. detsembril 1918 enamlaste poolt, oli Jõhvi Mihkli koguduse õpetaja. Tema vend Carl Hermann Hesse oli Paides ja Järvamaal maakonnaarstiks.
Ex nihilo

Ex nihilo või ex-nihilo tähendab ladina keeles mitte millestki või tühjusest.
Randkiur

Levila

Randkiur pesitseb Euraasia ja Põhja-Ameerika mäestikes, kaljusaartel ja kaljustel rannikutel. Talvitub Põhja-Ameerika lõunaosas, Kesk-Ameerikas ja Vahemere maades, Ees-Aasias, Indohiinas, Lõuna- ja Ida-Hiinas, Koreas ja Jaapanis.
Eestis on randkiur haruldane läbirändaja rannikul ja üliharuldane pesitseja mõnel kaljusel või kivisel saarekesel.

Välimus

Randkiur sarnaneb metskiuruga, kellest on veidi suurem. Randkiuru üldpikkus on 15,5–17 cm. Ta on üldvärvuselt tume. Jalad on mustad või tumelillakad. Kuna ta on sulestiku poolest varieeruv, on teda mägikiurust raske eristada.

Pesitsemine

Randkiur on Eestis haruldane haudelind, tema arvukust hinnatakse 5–10 paarile .
Liigi esmakordne pesitsemine tehti kindlaks 1961 Vaika saartel Vilsandi looduskaitsealal. Kurnas leidub 4–6 hallikasrohelist paljude mustade laikudega muna. Pojad saavad lennuvõimeliseks juuni lõpul – juuli algul. Randkiur saabub meile märtsis ja lahkub oktoobris.
Karja mõis

Varasem ajalugu

Mõis pärineb keskajast. Esimest korda on seda mainitud 1558, mil ta oli suuri Karja kihelkonna alasid hõlmav piiskopi ametimõis. Taani võimuperioodil sai sellest riigimõis.

Karja eramõis 1798−1919

1798. aastal kinkis Vene keiser Paul I mõisa ratsaväekindral Otto Wilhelm von Derfeldenile (1737−1819), kes müüs selle 1808. aastal major Jakob Johann von Derfeldenile (1764−1829); seejärel lahkus ta Eestist ja viis endaga Venemaale kaasa kuus mõisast pärit pärisorja. 1825−1835 oli mõis panditud Carl Jordanile, kes loovutas selle edasi Aurelie Julie von Müllerile (1797−1839). Viimase pärisomandiks kirjutati mõis samal aastal. 1843. aastal omandas mõisa Konstantin Ludwig Otto von Müller (1787−1859). Järgnevalt läks mõis parun Johann Gustav Ernst von Nolckenile (1809−1891). 1873. aastal langes mõis Konrad von Sengbuschile (1831−1913). Mõis võõrandati 1919. aastal tema pärijatelt.

Mõis pärast võõrandamist

Võõrandamisjärgselt jäi Sengbuschide suguvõsa valdusse jäänukmõis (Restgut). Härrastemajas asus kodumajanduskool (ehk pruutide kool). Pärast 1940. aasta juunipööret ei peetud kodumajanduskooli tegevust vajalikuks ja see likvideeriti. Teise maailmasõja järel asus häärberis haigla ja katsepunkt, hiljem sovhoosi kontor.
Tänapäeval on Karja mõisas Karja lugemis-teabetuba, mis asutati 1998 aastal, ja valla kommunaalameti kontor. Säilinud on mitu kõrvalhoonet, enamasti küll ümberehitatuna (näiteks Karja pagariäri).

Mõisa koosseis

Karja mõis jagunes kolmeks külaks: Angla, Purtsa ja ajalooline Pamma (mis jagunes omakorda neljaks tütarkülaks). 1795. aastaks olid Karja mõisa piirid stabiliseerunud, kuid 1868 eraldus Karja mõisast Pamma mõis. Pärimuse järgi lasi Pamma mõisnik seejärel hävitada seitse talu.

Mõisaansambel

Mõisa peahoone on püstitatud mitmes järgus. See on otstest kahekorruseline, keskelt ühekorruseline. Ühekorruseline puitosa (tänapäeval on see krohvitud) on kahekorruselistest kiviotstest vanem. Hoone tagaküljel on klassitsistlik sammastele toetuv katusealune. Tõenäoliselt on hoone enamik osi ehitatud XIX sajandi jooksul, mil ta oli eravalduses olev rüütlimõis. Samas võib see pärineda ka XVIII sajandi lõpust: sellele viitavad tollal levinud paarisaknad. Vasakpoolne kahekorruseline ots lisati hoonele igatahes XX sajandil.
Octavio Paz

Octavio Paz Lozano (31. märts 1914 México – 19. aprill 1998 México) oli Mehhiko kirjanik ja diplomaat. 1990. aastal sai ta Nobeli kirjandusauhinna.
1981. aastal sai ta Miguel de Cervantese auhinna.
Eesti keeles on ilmunud Octavio Pazi luulevalik "Alati on olevik" (tõlkinud Ain Kaalep, Jaan Kaplinski, Asta Põldmäe, Jüri Talvet; Loomingu Raamatukogu 42, 1984) ning esseekogumik "Üksinduse labürint" (tõlkinud Marvi Järve; Tallinn: Varrak, 2003).
Nobeli kirjandusauhinna laureaat
1901 Prudhomme • 1902 Mommsen • 1903 Bjørnson • 1904 F. Mistral, Echegaray • 1905 Sienkiewicz • 1906 Carducci • 1907 Kipling • 1908 Eucken • 1909 Lagerlöf • 1910 von Heyse • 1911 Maeterlinck • 1912 Hauptmann • 1913 Tagore • 1915 Rolland • 1916 von Heidenstam • 1917 Gjellerup, Pontoppidan • 1919 Spitteler • 1920 Hamsun • 1921 France • 1922 Benavente • 1923 Yeats • 1924 Reymont • 1925 Shaw • 1926 Deledda • 1927 Bergson • 1928 Undset • 1929 Mann • 1930 Lewis • 1931 Karlfeldt • 1932 Galsworthy • 1933 Bunin • 1934 Pirandello • 1936 O'Neill • 1937 du Gard • 1938 Buck • 1939 Sillanpää • 1944 Jensen • 1945 G. Mistral • 1946 Hesse • 1947 Gide • 1948 Eliot • 1949 Faulkner • 1950 Russell • 1951 Lagerkvist • 1952 Mauriac • 1953 Churchill • 1954 Hemingway • 1955 Laxness • 1956 Jiménez • 1957 Camus • 1958 Pasternak • 1959 Quasimodo • 1960 Perse • 1961 Andrić • 1962 Steinbeck • 1963 Seféris • 1964 Sartre • 1965  Šolohhov • 1966 Agnon, Sachs • 1967 Asturias • 1968 Kawabata • 1969 Beckett • 1970 Solženitsõn • 1971 Neruda • 1972 Böll • 1973 White • 1974 Johnson, Martinson • 1975 Montale • 1976 Bellow • 1977 Aleixandre • 1978 Singer • 1979 Elýtis • 1980 Miłosz • 1981 Canetti • 1982 García Márquez • 1983 Golding • 1984 Seifert • 1985 Simon • 1986 Soyinka • 1987 Brodski • 1988 Mahfuz • 1989 Cela • 1990 Paz • 1991 Gordimer • 1992 Walcott • 1993 Morrison • 1994 Ōe • 1995 Heaney • 1996 Szymborska • 1997 Fo • 1998 Saramago • 1999 Grass • 2000 Gao • 2001 Naipaul • 2002 Kertész • 2003 Coetzee • 2004 Jelinek • 2005 Pinter • 2006 Pamuk • 2007 Lessing • 2008 Le Clézio • 2009 Müller • 2010 Vargas Llosa • 2011 Tranströmer • 2012 Mo • 2013 Munro • 2014 Modiano • 2015 Aliaksijevič • 2016 Dylan • 2017 Ishiguro • 2018 edasi lükatud
HC Kometa Brno

HC Kometa Brno on Tšehhi (Morava) jäähokiklubi, mis mängib jäähokiliigas Tšehhi extraliga (Meistriliigas). Tšehhi meister 2017.
Klubi kodulinn on Brno.
Kometa Brno on võitnud Tšehhi (Masaryk)karika (Tšehhoslovakkia) 12 korda . Klubi koduväljak on DRFG Arena Jäähall
Dartford

Geograafia

Inglismaa linn asub 29-kilomeetri kaugusel Londoni südalinnast ning piirneb suurlinna Bexley linnaosaga. Thamesi suudmeala vastaskaldal asub Thurrocki linn Essexi krahvkonnas, kuhu on võimalik jõuda Dartford Crossingi kaudu. Kesklinn asub orus, mille kaudu voolab Darenti jõgi suudmealale ning kus lookles vana Londoni-Doveri postitee.

Etümoloogia

Jõe ja vanade teede ristumiskohast tuleneb ka linna nimi Darent/ford (eesti keeles Darenti koole).

Ajalugu

Linn on teatud oma pikaaegse Kagu-Inglismaa religioosse, tööstusliku ja kultuurilise tähtsuse tõttu.
Industriaalrevolutsiooni järel täitis linn oma tööstuste tõttu tähtsat rolli, mis algas õlle pruulimisega ja kriidi kaevandamisega.
Ajalooline on samuti sealne raudteede sõlmpunkt, mida tänapäeval läbivad ka Eurotunnelisse suunduvad või sealt lähtuvad rongid.
Tänapäeval on Dartfordist kujunenud Londoni magala ja eeslinn, kust inimesed pendeldavad pealinna tööle ja tagasi.

Sõsarsuhted

Dartfordi kaksiklinnad on Hanau (Saksamaa) ja Gravelines (Prantsusmaa).
Dartfordil on teiste linnade seas suhted ka Eesti pealinna Tallinnaga.
Christfried Voldemar Anton Assmuth

Christfried Voldemar Anton Assmuth (15. september 1882 Tallinn – 27. juuni 1945 Brandenburg) oli baltisaksa päritolu Eesti arst.
Ta sai Haibas koduõpetust, seejärel õppis ta Schmiedti erakoolis ja Jukumi koolis Tallinnas ning lõpetas Peterburis Wiedemanni Eragümnaasiumi. Aastatel 1902–1905 õppis ta Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas, seejärel läks ta üle Königsbergi Ülikooli arstiteaduskonda ja lõpetas aastal 1908 Tübingeni Ülikooli arstiteaduskonna arsti astmega. Samal aastal kaitses ta ka Tübingeni Ülikooli juures doktori väitekirja teemal "Über primäres Chorionepithelioma des Ovariums" ja saavutas dr. med. kraadi. Naasnud Venemaale, pidi ta aastal 1909 kordama arstieksameid Harkovi Ülikoolis.
Aasta 1909 esimesel poolel oli ta Tallinnas Diakonisside Asutise haigla assistent, kuid sama aasta lõpus asus ta tööle Sindi Kalevivabriku arstina, kus töötas aastani 1911. Aastatel 1911–1922 oli ta jaoskonnaarstiks Hallistes ja Karksis, osaledes aastatel 1914–1918 Esimeses maailmasõjas. Aastatel 1922–1923 täiendas ta ennast Saksamaal professor Karl Schlossmanni juures Düsseldorfis lastehaiguste alal ja professor Kösserathi juures sisehaiguste alal. Aastal 1923 asus ta Port Kunda tsemendivabriku arstina. Ta oli Eestimaa Arstide Abistamise Seltsi liige ja kuni aastani 1933 selle revisjonikomisjoni liige. Lisaks oli ta aastatel 1923–1933 Tallinna Tegelike Arstide Seltsi liige ja juhatuse liige laekahoidjana.
Aastal 1939 repatrieerus ta koos abikaasaga Saksamaale. Seal astus ta vabatahtlikult Saksa sõjaväkke ja töötas arstina Idarindel, taganedes koos armeega Saksamaale.
Ta langes 27. juunil 1945 granaadikillu läbi Brandenburgis ja on maetud sealsele vennaskalmistule.

Isiklikku

Tema isa Alexander Carl Woldemar Assmuth oli Harju-Risti ja Tallinna Jaani koguduse II pihtkonna õpetaja, vanaisa Eduard Johann Assmuth oli Torma Maarja koguduse õpetaja. Teine vanaisa Adolf Ferdinand Haller oli arst.
Air France'i lend 4590

Katastroof

Kell 16.40 alustas Concorde Pariisi Charles de Gaulle'i lennuväljal õhkutõusmist. Mõni hetk hiljem märgati lennujuhtimiskeskuse tornist lennuki vasaku tiivapoole all leeke, lennujuht hüüdis kiiresti raadio teel lennuki meeskonnale: "Air France 4590, teil on leegid taga!". Lennuki kapten Christian Marty ei näinud oma istmelt, mis lennuki tagaosas toimus. Õhkutõusu katkestada polnud enam võimalik, sest raja pikkust poleks jätkunud ja lend oleks seetõttu kindlasti kohe katastroofiga lõppenud.
Kell 16.43 tõusis lennuk õhku, pikk tulesaba järel, suutmata 60 meetrist kõrgemale tõusta. Pilootidel polnud endiselt aimu, mis seisukorras tiib on ja kui suur on tulekahju. Mõlemad vasaku tiivapoole mootorid hakkasid pärast tulekahju puhkemist kütuse lekkest tingitud kütusepuuduse tõttu võimsust kaotama. Peale mootori nr 1 seiskumist oli meeskond sunnitud ka mootori nr 2 välja lülitama ja üritama hädamaanduda lennusuunal lähedal asuvale Le Bourget' lennuväljale, kuid tiiva parempoolsete mootorite nr 3 ja 4 täisvõimsusest põhjustatud tõukejõu asümmeetria tõttu tekkis lennukil 100-kraadine kallak. Nende mootorite võimsuse vähendamisel vähenes Concorde'i kiirus sedavõrd, et lendurid kaotasid lennuki üle lõplikult kontrolli. Põlev lennuk paiskus vastu maapinda Pariisi eeslinna lähedal, purustades täielikult hotelli Hôtelissimo Les Relais Bleus.

Põhjused ja uurimine

Pärast katastroofi said kõik Concorde'id määramata ajaks lennukeelu. Lennusalvesti nn musta kasti ja lennukirusude uurimine ei andnud vastust küsimusele, mis põhjustas lennuki süttimise. Uurijad vaatasid üle stardiraja ja leidsid umbes 40 cm pikkuse kõverdunud metallriba. Kui purunenud rehvi tükke ja metallriba võrreldi, selgus, et kõverdunud metalliriba ja rehvi lõikekoha kuju kattusid. Uurijad olid pärast seda kindlad, et ratta üleveeremine metallribast põhjustas rehvi lõhkemise. Hiljem selgus, et see metallriba pärines reisilennufirma Continental lennuki DC-10 mootorigondli küljest. Nimetatud lennuk startis mõni minut enne Concorde'i.
Uurimise jätkudes selgus, et rehvi lõhkemine ei põhjustanud kohe katastroofi. Rehvi lõhkedes paiskus üks 4,5 kg suurune kummitükk suure kiirusega vastu tiiva alumist külge, vigastades seal telikut. Kuigi kummitükk tiivas asuvat kütusepaaki otseselt ei vigastanud, põhjustas rehvi lõhkemisel tekkinud lööklaine kütusepaagis rebendi. Kui Concorde'i kapten Marty üritas tõusva lennuki telikut sisse tõmmata, võis teliku sissetõmbamise katse ajal tekkida säde, mis põhjustas lekkiva kütuse süttimise. Tõenäoliselt oli üks kummitükkidest vigastanud telikušahtis paiknenud elektrijuhtmeid.
Evo Morales

Juan Evo Morales Aima (sündinud 26. oktoobril 1959 Oruro provintsis) on Boliivia poliitik, president alates 22. jaanuarist 2006. Ta on aimaraa indiaanlane ja esimene põliselanikust Boliivia juht pärast hispaanlaste konkistat. 2002. aasta presidendivalimistel saavutas ta teise koha.
Evo Morales on kokapõõsakasvatajate liikumise cocalero ja sotsialistliku Movimiento al Socialismo, MAS juht. Ta taotleb kokapõõsa kasvatamise legaliseerimist.
Sebrad

Kirjeldus

Üksteist tunnevad ära triipude, hääle ja lõhna järgi. Vöödid on sebrale vajalik kaitsevärvus, mis aitab varjuda kiskjate eest.

Toitumine

Harilikult sööb sebra rohtu, mõnikord puulehti ja -koort; vett joob ta 8-10 liitrit päevas.

Paljunemine

Terve aasta kestva tiinuse järel sünnib märal üks varss. Sündinu keha on karvadega kaetud. Umbes ühe tunni vanuselt suudavad nad ringi liikuda. Varsad hoiduvad vanade sebrade lähedusse, kus tunnevad end turvaliselt. Isasloom on väga hoolitsev ega kõhkle ohu korral varssa kiskjate eest kaitsma, tehes seda raevukalt tagant üles lüües, mis on nii hirmuäratav, et nende hoopide eest hoiduvad ka lõvid.
Õngu soo

Õngu soo (ka: Tihu soo) on soo Hiiu maakonnas. Soo pindala on 1134 ha. Soo jääb Tihu maastikukaitsealale.
Soo ümbritseb Tihu järvi.
Kierbedźi sild

Silla rajamine

Tarinduselt oli see kuueavaline metallsõrestiksild all asuva sõiduteega. Sillete skeem: 6×74,7 m. 
Silla üldpikkus oli üle 460 m ja laius 10,5 m. 
Selle silla ehitamisel kasutati esmakordselt Tsaari-Venemaa territooriumil vundeerimisel kessoone.

Taastamine ja hävimine

Esimeses maailmasõjas purustati silla kaks keskmist ava Vene vägede taganemisel Varssavist 5. augustil 1915. Sild taastati muudetud kujul 1916. aastal.
Teises maailmasõjas sild õhiti Wehrmachti vägede taganemisel 13. septembril 1944. Seda enam ei taastatud.
Aastatel 1948–1949 rajati hävinud silla tugedele uus sild – Most Śląsko-Dąbrowski.
Känd

Känd on pärast puu langetamist juurestikule jääv tüveosa.
Tranquility (moodul)

Tranquility on Rahvusvahelise kosmosejaama ühendusmoodul. 
Mooduli ehitas Euroopa Kosmoseagentuuri (ESA) ja Itaalia Kosmoseagentuuri tellimusel Thales Alenia Space. 20. novembril 2009 toimunud tseremoonial andis ESA mooduli üle NASAle. Mooduli viis missiooni STS-130 raames kosmosesse kosmosesüstik Endeavour. Sama missioon viis kosmosesse ka Cupola, mis on kinnitatud Tranquility külge.
Moodulil on kuus sildumiskohta, millest ühte ei kasutata, sest mõnesid algselt plaanitud mooduleid ei ehitata. Tranquility külge on kinnitatud Unity, Leonardo, Cupola ja Bigelow Expandable Activity Module (BEAM). Moodulis asuvad elutagamissüsteemid ja treeningseadmed ning peamiselt teevad astronaudid moodulis trenni ning robotkäega seotud töid. Moodulit kasutatakse ka laona.
Liina

Liina on naisenimi.
1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Liina 2609 naisel. Liina on Eestis populaarsuselt 56. naisenimi.
Kõige populaarsem on eesnimi Liina vanuserühmas 30–34, kus neid on 10 000 elaniku kohta 47,16, ning Saare maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 25,64. Liina on keskmiselt 38 aasta vanune (mediaanvanus on 35).