google/wiki40b huggingface dataset:
Giorgi Abdaladze

Giorgi Abdaladze on Gruusia pressifotograaf, kes 2011. aasta juulis mõisteti süüdi spioneerimises Venemaa kasuks.
Abaladze koos Zurab Kurtsikidze, Irakli Gedenidze ja Natia Gedenidzega vahistati 7. juulil 2011 ja mõisteti kokkuleppemenetluse korras tingimisi süüdi 22. juulil. Süüalused vabastati, kuid mõisteti kriminaaljärelvalve alla ja neil keelati riigist lahkuda. Abdaladzele ja Irakli Gedenidzele mõisteti kolmeaastane, Kurtsikidzele kaheaastane, Natia Gedenidzele pooleaastane tingimisi vanglakaristus. Gruusia seaduste kohaselt karistatakse salastatud info tõendatud üleandmist välisriikide eriteenistustele viie- kuni kaheteistkümneaastase vanglakaristusega.
Väidetavasti edastas Abdaladze Kurtsikidzele salajasi dokumente, millele tal õnnestus ligi pääseda töötades Gruusia Välisministeeriumi lepingulise fotograafina. Kurtsikidze omakorda saatnud info Venemaale.
Eeluurimisperioodil avaldati Abdaladze kiri, kus ta oletas, et ajakirjanike vahistamise tegelikuks põhjuseks võis olla president Mihheil Saakašvili pahameel selle üle, et fotograafid jäädvustasid ja jagasid maailmaga pilte opositsiooni meeleavalduste vägivaldsest laialiajamisest 26. mail.
Vene ajakirjanduse andmetel olid fotograafide vahistamise põhjuseks presidendi ihufotograafi Irakli Gedenidze tehtud pildid meeleavalduse laialiajamisest. Gedenidze pidi nende allikate andmetel tegema sündmustest pilte siseministeeriumi tarbeks ja tal võimaldati tegutseda tingimusel, et ta ei jaga pilte välismeediale. Fotograaf otsustas aga teenida topelt ja müüs pilte Kurtsikidzele ja Abdaladzele. Gruusia politoloogi Malhaz Tšatšava sõnul loeti sellisel viisil valminud pilte salainfoks ja nende levitamist kriminaalkuriteoks.
Vahetult enne seda, kui süüdistaja esitas kokkuleppemenetluse taotluse, loobus Abdaladze kahest oma advokaatidest: Eka Beseliast ja Lado Matšarašvilist. Beselia oli avalikult väitnud, et Abdaladze, kes algul oma süüd ägedalt eitas ja eeluurimisvangistuses näljastreiki pidas, andis ülestunnistusavalduse psühholoogilise surve all. Ka Kurtsikidze kaitsja väitis, et tema kaitsealune esines tunnistusega oma vaba tahte vastaselt, misjärel kaitsealune tema teenetest loobus.
Jevgeni Mravinski muusikafestival

Jevgeni Mravinski muusikafestival on aastast 1995 Narvas ja Narva-Jõesuus toimuv festival, mis on pühendatud 20. sajandi Venemaa silmapaistva dirigendi Jevgeni Mravinski auks.
Festivali korraldaja on Narva linna kultuuriosakond, kunstiline juht on dirigent Anatoli Štšura.
Festivalil mängitakse sümfoonilist, koori- ja kammermuusikat.
Festivali aukülaline on olnud Jevgeni Mravinski lesk Aleksandra Vavilina-Mravinskaja, kes ise on Peterburi Mravinski Ühingu president.
Valter Luts

Valter Luts (30. märts 1923 Narva – 11. jaanuar 2003) oli Eesti draama- ja muusikateatri näitleja ja lavastaja.
Valter Lutsu teatritee algas juba koolipoisina operetikooris ja noorsootükkides ning Jorh Aadniel Kiirena (Narva teatris Võitleja).
Lõpetanud 1946. aastal Draamastuudio eriklassi, sai Valter Lutsust Rahvusooper Estonia näitleja, ooperisolist ja -lavastaja 22 aastaks. Hea karakteersuse ja musikaalsusega lõi ta seal Paul Mägi menuoperetis "Rahutu õnn" Borissi ja "Rummu Jüri" Värdi, hea tantsukoolitus ja sisemine liikuvus viis Valter Lutsu ka balletiosadeni – Ludvig Minkuse don Quijoteni ja nimirollini "Doktor Aibolitis".
Ta aitas Paul Mägi kõrval rikastada teatri repertuaari operetiklassika tippudega nagu Kįlmįni "Mariza" ja "Bajadeer" ning Kemény "Kusagil lõunas". Nende lavastuste kavvavõtt andis pärast pikki Siberi-aastaid lavale tagasituleku võimaluse operetitäht Gerda Murrele.
Valter Luts juhtis aastaid (1962–1987) populaarset Paul Pinna nimelist rahvateatrit. Alustanud Estonia töö kõrvalt Estonia teatris algul Nõmme kultuurimaja näiteringiga, kujundas ta hiljem trükitööliste ametiühingu klubist välja teatri, mille repertuaar koosnes väärtdramaturgiast (praegu Von Krahli Teater). Muuhulgas pakkus ta seal tööd sellistele lavastajatele nagu Ilmar Tammur, Eino Baskin (ajal, mil vanglast saabununa mujal tööd ei saanud). Lutsule kuulub ka Hella Wuolijoe Niskamäe näidendite sõjajärgsele eesti teatrilavale tagasitoomise au. Ta on käinud sageli lavastamas ka Soome harrastusteatrites (saanud aasta parima lavastuse autasu – kuldmedali).
Valter Lutsu kunagine garderoobikaaslane teatrist Estonia, näitleja ja laulja Kalju Karask on öelnud:
„"...Valter oli hea jutumees, lausa oraator, alati seltskonna hing. Vaevalt meenub kellelegi see kikilipsuga härrasmees muserdatuna või pahas tujus. Ka siis, kui Valteril mõni asi ei õnnestunud, ei kustunud optimistlik säde ta silmades. Valter Luts oli paratamatu ja parandamatu optimist. Teatriveri ei andnud talle rahu."“
Madis Sihimets

Saavutused

2008. aasta Eesti meistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses – 2. koht;
2009. aasta Eesti meistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses – 2. koht;
2010. aasta Eesti meistrivõistlused vabamaadluses – 3. koht;
2011. aasta Eesti meistrivõistlused vabamaadluses – 3. koht;
2011. aasta Eesti meistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses – 2. koht;
2012. aasta Eesti meistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses – 2. koht.

Eesti noorte, kadettide ja juunioride meistrivõistlused

2003. aasta Eesti meistrivõistlused vabamaadluses – 3. koht (kadett);
2003. aasta Eesti meistrivõistlused vabamaadluses – 3. koht (juunior);
2004. aasta Eesti meistrivõistlused vabamaadluses – 1. koht (juunior);
2005. aasta Eesti meistrivõistlused vabamaadluses – 1. koht (juunior);
2005. aasta Eesti meistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses – 1. koht (kadett);
2005. aasta Eesti meistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses – 1. koht (juunior);
2006. aasta Eesti meistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses – 1. koht (kadett);
2006. aasta Eesti meistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses – 1. koht (juunior);
2007. aasta Eesti meistrivõistlused vabamaadluses – 1. koht (juunior);
2007. aasta Eesti meistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses – 1. koht (juunior);
2008. aasta Eesti meistrivõistlused vabamaadluses – 1. koht (juunior);
2008. aasta Eesti meistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses – 1. koht (juunior);
2009. aasta Eesti meistrivõistlused vabamaadluses – 1. koht (juunior);
2009. aasta Eesti meistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses – 1. koht (juunior);

Maailmameistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses

2008. aasta  İstanbul – 18. koht (juunior);
2006. aasta  Ankara – 8. koht (juunior).

Euroopa meistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses

2005. aasta  Tirana – 20. koht (kadett);
2006. aasta  İstanbul – 5. koht (kadett);
2007. aasta  Belgrad – 5. koht (juunior);
2008. aasta  Košice – 3. koht (juunior);
2009. aasta  Tbilisi – 7. koht (juunior).

Rahvusvahelised turniirid

Herman Kare Tournament 
2011. aasta – 8. koht.
Põhjamaade meistrivõistlused
2002. aasta  – 2. koht (kadett);

Sumo

2005. aasta Euroopa kadettide meistrivõistlused  – 3. koht;
2006. aasta Juunioride maailmameistrivõistlused  – 2. koht.
Taavet

Taaveti vallutused ja monarhia kindlustamine

Taavet valitses pärast kuningas Sauli surma Juudamaa üle ja sai pärast põhjapoolseid hõime valitsenud Iiboseti surma kogu Iisraeli kuningaks. Ta kindlustas oma kuningavõimu ning riigi, mis hõlmas kogu Palestiinat ning ulatus Lõuna-Süüriasse.
Ta allutas vilistid, alistas Jordanitaguse Ammoni, Moabi ja Edomi. Muutis oma pealinnaks Jeruusalemma ja määras asevalitseja Damaskusesse. Kuningas Taavetiga saavutas Iisrael poliitilise sõltumatuse, edenes kaubandus ning arendas haridust. Tema ajal toodi seaduselaegas Jeruusalemma.

Taavet Vanas Testamendis

Taavet on Vanas Testamendis üks kesksemaid kujusid.
Madila

Madila külaga seotud inimesed

1921. aastal sündis Madila külas metallikunstnik Salme Raunam.
Talvesõda (film)

Telesarjad

Film on jaotatud ka viieosaliseks draamasarjaks, mille ühe seeria pikkus on umbkaudu 55 minutit. See draamasari on jooksnud Soome Televisioonis 1991. ja 1999. aastal. Kolmandat korda oli see eetris 2009. aasta sügisel.
Abeløya

Abeløya on Norrale kuuluv saar Svalbardi idaosas, Kuningas Karli maa saarestiku osa. Lydiannasundet eraldab seda läänes Kongsøya saarest. Erik Erikseni väin eraldab Kuningas Karli maa saarestikku Kirdemaast. Saare geograafilised koordinaadid on 79° 00′ N, 30° 15′ E.
Saar saanud nime norra matemaatiku Niels Henrik Abeli auks.
Saare pindala on 13,2 km².
Rožňava nõgu

Rožňava nõgu (slovaki Rožňavská kotlina) on maastikuregioon Slovakkia keskosas, mis on osa Lääne-Karpaatidest ja ühtlasi on see ka osa Slovaki maagimäestikust. Selle regiooni kõrgeim tipp on Mních (654 m), madalamad alad (225 m) jäävad aga Sajó kallastele. Nõo keskosas asub Rožňava linn.
Kadrinarahud

Kadrinarahud on Lääne maakonnas Noarootsi vallas Saunja lahes asuvate väikeste saarte (rahude) rühm. Rahud on kaitse alla võetud.
Rahude koordinaadid on 59° 0′ N, 23° 37′ E.
Viktor Gurjev (noorem)

Viktor Gurjev (sündinud 8. oktoobril 1949 Tallinnas) on klaveripedagoog.
Tema isa oli laulja Viktor Gurjev ja vanem vend laulja Rostislav Gurjev.
Gurjev õppis aastatel 1956–1960 Nõmme Lastemuusikakoolis (õpetaja Niina Nellis), 1960–1964 Tallinna Lastemuusikakoolis (õpetaja Ida Kahu), 1964–1969 Tallinna Muusikakoolis (õpetaja Ülev Saare) ja 1969–1974 Tallinna Riiklikus Konservatooriumis (Valdur Rootsi ja Anna Klasi klassis). Ta täiendaś end 1977 Moskva konservatooriumis ning 1978 ja 1983 Gnessinite-nimelises Muusikapedagoogikainstituudis. 
Gurjev töötas aastatel 1974–1976 Loksa Lastemuusikakoolis klaveriõpetajana ja 1976. aastast EMTA üldklaveri lektoraadis lektorina. Ta on olnud tegev ka levimuusikuna mitmes saateansamblis ("Langevad tähed", Mati Nuude saateansambel, "Kännu Kukk Bänd") jt.
Aleksandr Borodai

Aleksandr Borodai (vene keeles Александр Юрьевич Бородай, hüüdnimega Boroda ('Habe'); sündinud 25. juulil 1972 Moskvas) on vene politoloog, ajakirjanik ja ettevõtja.
Borodai oli 16. maist 2014 kuni 7. augustini 2014 ühenduse Donetski Rahvavabariik peaminister. Ta nimetati sellele ametikohale 2014. aasta 16. mail.
1993. aastal osales ta Vene NFSV Ülemnõukogu poolel ühe võitlusrühma ridades vastasseisus Boriss Jeltsinile.
Borodai elukoht on Moskvas ja ta on lõpetanud Moskva Riikliku Ülikooli (1994).
1994. aastal kajastas ta ajakirjanikuna Esimese Tšetšeenia sõja sündmusi, 1997. aastal oli ta paremäärmusliku natsionalistliku ajalehe Zavtra ('Homme' – «Завтра») toimetaja ja sõjaline vaatleja, 1999. aasta augustis viibisid ajalehe Zavtra erikorrespondendid Borodai ja Igor Strelkov koos Dagestanis.
2002. aastal teatati Borodai nimetamisest FSB juhi asetäitjaks infopoliitika ja eriprojektide alal.
Venemaa kodanik Borodai töötas varem Venemaa irregulaarvägede toel 2014. aasta kevadel moodustatud Krimmi vabariigi peaministri poliitilise nõunikuna.
Võimalik, et Borodai oli 14. juunil 2014 Ukraina siseministeeriumi poolt Mariupolis kinnipeetud enam kui 30 terroristi hulgas. Venemeelne meedia on selle väite omakorda kahtluse alla seadnud.
Borodai on Donetski Rahvavabariigi kangelane.
Konrad Veem

Konrad Reinhold Veem (7. jaanuar 1914 Tallinn – 1. detsember 1996) oli eesti vaimulik, aastail 1971–1990 Eesti Evangeeliumi Luteriusu Kiriku peapiiskop.
Lõpetas aastal 1933 Tallinna Saksa Poeglaste Reaalgümnaasiumi. Õppis aastatel 1935–1940 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas, lõpetades sügisel, kuuludes viimaste lõpetajate hulka. Asus aastal 1941 ümber Saksamaale. Sõja ajal oli sõjakirjasaatjana filmioperaator. Ordineeriti 2. veebruaril 1947 Stolzenaus vikaarpiiskop Johannes Oskar Lauri poolt pastoriks.
Oli 1947–1948 Fürthi koguduse asutaja ja õpetaja, kuulutuspunktidega Nürnbergis, Weissenburgis, Erlangenis ja Bambergis. Oli aastatel 1948–1952 Münchenis Luteri Kirikute Maailmaliidu põgeniketeeninduse osakonna vaimulik. Samaaegselt oli ta E.E.L.K. Lõuna-Baieri koguduse õpetaja ja Austria eestlaste hooldajaõpetaja. 1952–1955 toimetas ta Kirikulehte.
Aastal 1955 valiti ta E.E.L.K. Stockholmi koguduse õpetajaks (pärast õpetaja Aleksander Täheväli surma). Seda ametikohta pidas ta aastani 1985.
Kuna peapiiskop Johannes Oskar Lauri soovis ametit maha panna, korraldati 14. detsembril 1971 uued peapiiskopi valimised. Uueks peapiiskopiks kandideerisid praost Richard Koolmeister ja abipraost Konrad Veem. Richard Koolmeister sai 33 häält ja Konrad Veem 35 häält. Seega sai uueks peapiiskopiks Konrad Veem.  28. detsembril 1971 kinnitas konsistoorium valimistulemused, piiskopiametisse pühitseti ta 17. juunil 1972. Teda õnnistas ametisse Rootsi peapiiskop emeeritus Gunnar Hultgren. Gunnar Hultgreni assisteerisid piiskop emeritus Sven Danell, peapiiskop emeritus Johannes Oskar Lauri ja piiskop Ingmar Ström. Emerituuri jäi ta aastal 1990.
1990 valiti ta Eesti Üliõpilaste Seltsi auvilistlaseks.

Isiklikku

Konrad Veem oli abielus Maria Täheväliga (Aleksander Täheväli tütrega). Neil oli kaks last.
Triinu Tamm (ehitusinsener)

Haridustee ja töökäik

Ta lõpetas Viljandis C. R. Jakobsoni nim. Gümnaasiumi. 2010. aastal lõpetas ta Tallinna Tehnikaülikooli ehitusteaduskonna magistrikraadiga keskkonnatehnika erialal.
Ta töötab Rotermanni kvartali tehnosüsteemide ehitusjuhina ning on tegev biogaasijaama ehituses.
2015. aastal, pärast Nepalis toimunud ohvriterikkaimat maavärinat, töötas ta kolm kuud taastamistöödel, kus ta ehitusinsenerina õpetas kohapeal maavärinakindlate majade ehitamist.

Isiklikku

Ta on pärit Sürgaverest.
Roman Nyman

Elukäik

Roman Nyman sündis Tallinnas aednik Wilhelm Nymani perekonnas. Lõpetas Tallinna Nikolai I Gümnaasiumi ja aastatel 1900-1906 õppis Peterburis Stieglitzi kunsttööstuskooli teatridekoraatori erialal.
Aastatel 1906–1909 viibis kooli stipendiumiga Pariisis, Itaalias ja Norras, kus töötas peamiselt teatreis. Norras reisis ta Kristiaania (Oslo) ümbruses ning käis lavastuse "Peer Gynt" kujunduse tarbeks materjali kogudes Lillehammeris, Lomis ja Gudbrandsdalis. Sellest ajast on säilinud mitmed tema joonistused norra omanäolisest puitarhitektuurist.
1909. aastal pöördus ta tagasi Peterburi, kus töötas Aleksandra ja Maria teatris A. Šervašidse abilisena dekoratsioonide maalimises  ning riigiteatrite raamatukoguhoidjana Keiserlike Teatrite Valitsuse juures. 1910–1912 töötas Peterburis joonistusõpetajana ning jätkas sama tööd ka 1912. aastal Tallinna naastes. Tallinnas teenis esialgu leiba Eesti Kunstiseltsi joonistuskursustel ja üldhariduskoolides õpetajana. Osales kooliõpetajate pataljoni koosseisus Vabadussõjas.
Aastatel 1913–1920 oli ta Estonia teatri ja aastatel 1926–1927 Draamastuudio kunstnik. Aastatel 1919–1940 juhatas ta Riigi Kunsttööstuskooli dekoratsiooniateljeed. 1921 loobus ta tervislikel põhjusel sellest tööst ning siirdus ravi eesmärgil Saksamaale ja Austriasse, kust reisis Itaaliasse, 1923. aastal ka Pariisi ja Hispaaniasse.
Kuulus 1922. aastast Eesti Kujutavate Kunstnikkude Keskühingusse ning oli aastatel 1925–1928 selle esimees. Aastail 1927–1928 oli ta Kultuurkapitali Kujutava Kunsti Sihtkapitali Valitsuse esimees.

Looming

1906. aastal osales oma I Eesti kunsti ülevaatenäitusel. Tartu Põllumeeste Seltsi näitusel oli üleval tema 16 maali ja joonistust . 1910. aastal oli Noor-Eesti näitusel väljas tema joonistusi ja akvarelle Norra arhailistest taluhoonetest ning puukirikutest.
Ta oli üks esimesi kutselisi eesti teatrikunstnikke. Tema algatusel hakati eesti teatrites looma etendustele originaalkujundusi. Alates tema 1913. aastal Estonia teatrimaja avaetendusele "Hamlet" tehtud dekoratsioonidest saab hakata rääkima eesti professionaalsest lavakujundusest. 1920ndatel kujundas ta E. Hardti "Narr Tantris", J.B. Molière'i "Don Juan", A.H. Tammsaare "Juudit".
Loobunud halveneva tervise tõttu teatritööst, keskendus Nyman maalikunstile ning viljeles õlimaali ja akvarelli. Tema peamiseks temaatikaks oli arhitektuurimotiividega maastikumaalid ning linnavaated. 1920ndatel olid nendeks Saksamaa, Itaalia ja Hispaania reisidel maalitud maastikud, peagi lisandusid neile mitmed Lõuna-Eesti panoraamsed maastikud. 1929. valmisid tal arvukad Petseri kloostri vaated ning 1930ndatel rida rannamotiive Peipsi äärest. Maastike kõrval katsetas ta ka portree ning dekoratiivsete pannoodega.
Langenud ingel

Langenud ingel on kristlikus traditsioonis taevast pagendatud ingel, kes hakkas vastu Jumalale. Paljudest langenud inglitest olevat saanud deemonid.
Kristlikus demonoloogias tuntakse suurt hulka langenud ingleid. Neid loetleb näiteks 5. sajandist pärinev koguteos Corpus Areopagiticum.

Langenud inglite loend kristlikus demonoloogias

Abaddon - Adirael - Agares - Amy - Ananael - Arakiba - Araqiel - Araxiel - Ariel - Arioch - Armans - Armaros - Asael - Asbeel - Asmodeus - Astaroth - Astoreth - Azael - Azaradel - Azazel - Azibeel - Azkeel - Azza - Atarculph
Badariel - Balam - Balberith - Baraqel - Barbatos - Barbiel - Basasael - Batarel - Batarjal - Beelzebub - Beleth - Beliar - Belphegor - Busasejal
Caim - Carnivean - Carreau - Chobaliel
Dagon - Daniel
Ertrael - Ezeqeel - Exael
Flauros - Focalor - Forneas
Gadreel - Goap - Gressil - Gurson
Hakael - Hosampsich
Imamiah - Iomuel - Iuvart
Jeqon - Jetrel - Junier
Kasbeel - Kasdaye - Kokabel
Lauviah - Leviathan - Lucifer
Mammon - Marchosias - Marou - Mephistopheles - Moloch - Mulciber - Murmur
Nelchael - Nilaihah - Nisroch - Nithael
Oeillet - Omiel - Orus
Paimon - Penemue - Phenex - Procell - Pruflas - Pusron
Raum - Regent - Rimmon - Rosier - Rugziel - Rumjal
Salikotal - Sameveel - Sammael - Samsapeel - Samsawiel - Saraknyal - Sarfael - Sariel - Sealiah - Semyazza - Senciner - Seriel - Shaftiel - Shamsiel - Simapesiel - Sonneillon
Zagiel - Zavebe
Tabaet - Tamiel - Thammuz - Thausael - Tiril - Tumael - Turael
Urakabarameel - Uzziel
Verrier - Verrine - Vual
Xaphon
Yomyael
Morrise maakond (Kansas)

Ajalugu

Maakond moodustati 1855. aastal.
Südamevatsake

Roomajatel

Enamikul tänapäevastel roomajatel (v.a krokodillilised) on üksainus südamevatsake.

Maolistel

Madude südamevatsakeste arvus pole lõplikult selgusele jõutud. Osade uurijate arvates on madudel nii parem kui ka vasak südamevatsake. Paljude uurijate arvates ei ole selle õõnte vahel olevad seinad täielikult sulgunud ja seetõttu nimetatakse seda üheks südamevatsakeseks.  
Südamevatsake koosneb kolmest omavahel ühenduses olevast osast (vasakult paremale) : arterioosõõs, venoosõõs ja kopsuõõs.  
Atrioventrikulaarklapid suunavad verevoolu, sulgedes vatsakesesisese kanali (ingl interventricular canal), südamelõtve ajal erinevatesse alamkambritesse. 
Vatsakese kopsuõõnest väljub paaritu kopsutüvi (truncus pulmonalis) ja annab südame juures vasaku ja parema haru. 
Südamevatsakese omapärasele ehitusele vaatamata ringleb madudel veri nii suures kui väikeses vereringes.

Imetajatel

Koduloomadel loetakse südame tipp vasaku vatsakese juurde kuuluvaks.

Patoanatoomia

Kaasasündinud südamerikke vatsakestevaheseina defekti (VSD) korral on südame vasaku ja parema vatsakese vahelises vaheseinas erineva suurusega kas üks või mitu auku või puudub sein täielikult.
Francis Herbert Bradley

Francis Herbert Bradley (30. jaanuar 1846 Inglismaa, Surrey (praegu London), Clapham – 18. september 1924) oli Briti filosoof.
Bradley oli üks juhtivaid Briti idealiste. Tema õpetuse järgi ei olemas erinevaid asju, vaid üks ühtne asi, mis koosneb üksnes ideest, kogemusest.
Bradley filosoofia mõjutas tugevasti T. S. Elioti luulet.
Tema vanemad olid mõjukas evangeelne jutlustaja Charles Bradley, kelle ümber kogunes "Claphami sekt", ning selle teine abikaasa Emma Linton. Francis oli nende neljas laps ning täiskasvanuks saanud poegadest vanim.
Francise poolvend isa esimesest abielust oli George Granville Bradley oli väljapaistev vaimulik ja õpetlane. Francise noorem vend A. C. Bradley oli kirjandusteadlane.
Aastal 1856 asus Francis õppima Cheltenham College'isse, kust ta 1861 läks üle Marlborough College'isse, mida juhatas tema poovend Charles. Sinna ta jäi 1863. aastani. Aastal 1865 asus Bradley õppima Oxfordi Ülikooli University College'isse.
Detrsembris 1870 sai ta kolleegiumiliikmeks Oxfordi Ülikooli Merton College'is. See tõi kaasa õpetamiskohustusteta eluaegse stipendiumi, mille oleks katkestanud ainult abiellumine. Bradley aga ei abiellunud. 
Bradley vaadete kritiseerimisest Edward George Moore'i ja Bertrand Russelli poolt sai alguse analüütiline filosoofia.
Raamatus "Keel, tõde ja loogika" kritiseerib Alfred Jules Ayer Bradleyt selle eest, et ta esitab väiteid, mis ei rahulda loogilise positivismi verifikatsiooniprintsiibi nõudeid, näiteks "Absoluut siseneb evolutsiooni, kuid ei ole ise evolutsiooniks võimeline."
Norman Finkelstein

Norman Gary Finkelstein (sündinud 8. detsembril 1953) on Ameerika Ühendriikide publitsist ja politoloog, kelle peamised uurimisvaldkonnad on Lähis-Ida konflikt ja holokaustiga seotud poliitika.

Haridustee

Ta lõpetas 1974. aastal New Yorgis Binghamtoni ülikooli, õppis pärast seda Prantsusmaa ülikoolis École Pratique des Hautes Études. 1980. aastal omandas Princetoni ülikoolis magistrikraadi politoloogias ning pärast seda veel doktorikraadi. Finkelstein kirjutas oma doktoritöö sionismist ja kaitses selle Princetoni ülikoolis. Seejärel töötas ta New Yorgis osalise tööajaga sotsiaaltöötajana. Ta on töötanud õppejõuna Rutgersi ülikoolis, New Yorgi Ülikoolis, Brooklyni Kolledžis, DePauli Ülikoolis Chicagos.

The Holocaust Industry

The Holocaust Industry: Reflections on the Exploitation of Jewish Suffering avaldati 2000. aastal. Finkelstein väidab selles, et Elie Wiesel kasutavad holokausti mälestust "ideoloogilise relvana".
Finkenlsteini on toetanud ka Raul Hilberg, keda peeti oma aja juhtivaks holokausti uurijaks.
Jordan Schroeder

Jordan John Schroeder (sündinud 29. septembril 1990 Lakeville'is, Minnesotas) on USA jäähokimängija, kes mängib keskründajana KHL-i klubis Nižni Novgorodi Torpedo.
Hooaegadel 2008–09 ja 2009–10 mängis ta Minnesota Ülikooli meeskonnas. 2009. aastal valiti ta Western Collegiate Hockey Associationi aasta uustulnukaks.
2009. aastal valiti ta NHL-i draft '​is Vancouver Canucksi poolt 22. valikuna. Enne NHL-is debüteerimist mängis ta AHL-i klubides Manitoba Moose ja Chicago Wolves. Canucksi meeskonnas tegi ta NHL-is debüüdi 23. jaanuaril 2013 mängus Calgary Flamesi vastu. NHL-is on ta mänginud veel kolmel hooajal Minnesota Wildi ja ühel hooajal Columbus Blue Jacketsi meeskonnas.
2019. aasta mais liitus ta Nižni Novgorodi Torpedoga.
2010. aastal tuli ta USA kuni 20-aastaste koondisega juunioride maaimameistriks. USA jäähokikoondisse kuulus ta 2016. aasta maailmameistrivõistlustel.
Kool piiril

Sisu

Oma romaanis "Kool piiril" kirjeldab Géza Ottlik, kuidas 1923. aastal saabuvad Austria piiri lähedal olevasse Köszegi sõjaväekooli seitse 11-aastast poissi. Enamasti rikkamatest peredest pärit poisid peavad kohanema maailmas, millel ei ole nende varasema eluga midagi ühist. Kaitstud ja turvalisest kodust lahkudes saabuvad nad kohta, kus ei ole enam tähtis, kes nad varem olid. Kuid mitte ainult indiviid, vaid ka sõprus, õiglus ja usaldus kaotavad sõjakoolis oma tähtsuse.
"Kool piiril" on lugu kahest vaatenurgast: ühelt poolt koosneb see Gábor Medve mälestustest, kes sooritab mitu kümmend aastat pärast sõjakooli lõpetamist enesetapu ja teiselt poolt tema endise koolikaaslase Benedek Bóthi poolt lisatud märkmetest, kes pärib manuskripti pärast Medve surma. Algselt manuskripti ainult oma kommentaare lisades unustab Bóth Medve maha kirjutatud mälestused peatselt ära ja kirjeldab selle asemel ainult oma versiooni koos sõjakoolis viibitud ajast.
Nii Bóthi kui ka Medve mälestustest selgub koolielus kehtiv range kord. Ilma vastupanuta peavad poisid täitma ohvitseride käske, muul juhul ootavad neid karistused kuni
mitmepäevase kartseris viibimiseni. Peale ohvitsere teevad aga uustulnukate elu raskeks ka vanemad poisid, kelle igapäevasesse ellu kuulub teiste mõnitamine ja kiusamine ning kes lasevad neil algusest peale tunda, et nad asuvad sõjakooli sisemise hierarhia kõige alumisel astmel.
Et aga sellises maailmas täis õelust ja jõhkrust toime tulla, peab igaüks leidma oma tee. Ühelt poolt on seal Medve, kes vaatamata kõigele püüab endale truuks jääda, kuid kes just selle tõttu satub tihti hätta ja kannatab teiste all. Bóth teiselt poolt üritab võimalikult hästi kohaneda ja võtab osa ka vanemate poiste vägivaldsusest, eksikombel lootes sellel viisilvõita teiste tunnustamist ja sõprust.