google/wiki40b huggingface dataset:
Selja jõe maastikukaitseala

Selja jõe maastikukaitseala on kaitseala Lääne-Viru maakonnas Selja jõe ääres.
Selja jõe maastikukaitseala asub Haljala valla Karepa, Kiva, Rutja, Tidriku, Pehka ja Varangu külas. Kaitsealune jõe lõik algab Varangu külast Haljala–Karepa tee Varangu silla juurest ja kulgeb jõe suudmeni Karepal ja Rutja külas.
Kaitseala pindala on 642,8 ha.
Selja jõe maastikukaitseala on moodustatud Selja jõe oru ja seal esinevate looduskoosluste ja elupaigatüüpide (jõed ja ojad, lamminiidud, vanad loodusmetsad, soostuvad ja soo-lehtmetsad, laialehised lammimetsad, rohunditerikkad kuusikud, vanad laialehised metsad) ning kaitsealuste liikide – jõesilmu ja lõhe – kaitseks. Kaitsealal on 2 sihtkaitsevööndit (Jõemetsa sihtkaitsevöönd, Mooritsa sihtkaitsevöönd), ülejäänud osa kaitsealast kuulub Selja jõe piiranguvööndisse.
Selja jõe ürgorg võeti maastiku üksikobjektidena kohaliku kaitse alla Rakvere Rajooni RSN Täitevkomitee 11. detsembri 1978 otsusega nr 198 «Kohaliku tähtsusega looduskaitse alla kuuluvate parkide, botaaniliste üksikobjektide ja maastiku üksikobjektide nimekirjade muutmise kohta».
Lviv

Ajalugu

Galiitsia-Volõõnia vürstiriigi vürst Danilo Romanovitš rajas oma pojale, kelle nimi oli Lev (idaslaavi 'lõvi'), 1250. aastal Lvivi kohale kindluse. Aastatel 1272–1349 oli Lviv Galiitsia-Volõõnia vürstiriigi pealinn. 1356. aastal sai Lviv linnaõigused. 
Aastatel 1569 kuni 1772 oli Lviv Rzeczpospolita Ruteenia vojevoodkonna pealinn.  
1772. aastal kaotas Rzeczpospolita suurema osa Galiitsiast esimese Poola jagamise käigus Austria ertshertsogkonnale. 1772–1918 aastatel oli Lviv Galiitsia ja Lodomeeria Kuningriigi pealinn.
Pärast Esimest maailmasõda sai Lviv Lääne-Ukraina Rahvavabariigi pealinnaks. Kuid pärast Ukraina vallutamist Nõukogude Venemaa poolt ning 1920. aasta Nõukogude-Poola sõda vallutas Lvivi linna ja vojevoodkonna Poola ning liitis Poola riigiga, mille koosseisus need alad olid aastatel 1919–1939.
Vastavalt Saksamaa nn Kolmanda Riigi ja NSV Liidu vahel sõlmitud Molotovi-Ribbentropi paktile tungisid Nõukogude Liidu väed 17. septembril 1939 Poola territooriumile ning hõivasid Lääne-Ukraina 8 piirkonda: Rivne oblasti, Ivano-Frankivski oblasti, Lvivi oblasti, Volõõnia oblasti, Tšernivtsi oblasti, Ternopili oblasti, Taga-Karpaatia ja Žõtomõri oblasti, mis olid läinud Poola riigi koosseisu 1920. aastal. 22. septembril vallutas Punaarmee Białystoki, Bresti ja Lvivi, mille ründamist olid Saksa väed alustanud nädal varem.
1939. aasta jaanuaris oli linna elanikkonnast (320 300 elanikku) umbes 163 tuhat poolakat, 102 tuhat juuti ja 51 tuhat ukrainlast, ehkki üldiselt Nõukogude Liidu poolt hõivatud Lvivi vojevoodkonna territooriumil moodustasid ukrainlased 63% elanikest. 
NSV Liidu ja lääneliitlaste sõlmitud Jalta konverentsi otsuste tulemusena kinnitati ka NSV Liidu poolt 1939. aastal vallutatud Lvivi liitmine Ukraina NSV-ga. Linna poolakatest elanikkond sunniti lahkuma Poola Rahvavabariiki.

Rahvastik

2001. aasta andmetel on 88 protsenti elanikest ukrainlased, 9% venelased ja 1% poolakad. 1931. aasta rahvaloenduse andmetel moodustasid roomakatoliiklased linna elanikkonnast 50,4%, juudid 31,9%, kreekakatoliiklased 15,9% ja õigeusklikud 0,3%.

Haridus

1661. aastal asutatud Lvivi ülikool on Ukraina vanim ülikool.

Sport

Linna edukamaid jalgpalliklubisid on Lvivi Karpatõ.
Tihedaõieline käoraamat

Botaanilised tunnused

Taime kõrgus on 36–72 (kuni 88 cm). Õisik on ruljas, paljude õitega ja väga tihe. Selles on sageli üle 100 õie (harva kuni 163). Õie kannus on 1,2–1,8 cm pikkune. Õied on roosakaslillad (harva valged), mustrita ja intensiivse meeldiva lõhnaga. Lineaalsed lehed asetsevad varrel vaheldumisi. Ühel taimel on 7–14 lehte, neid on rohkem ja nad on suuremad kui harilikul käoraamatul.

Ökoloogia

Tihedaõieline käoraamat on lubjalembene taim. Tavaliselt kasvab ta loopealsetel, allikasoodes ja niisketel niitudel. Õie kannus sisaldab nektarit, millest toituvad päeva- ja ööliblikad.
Saami meedia

Saami meedia hõlmab lisaks saamikeelsetele meediaväljaannetele ja -kanalitele ka saamidele suunatud või saamide tehtud väljaandeid norra keeles, soome keeles, rootsi keeles ja vene keeles.

Põhjasaami meedia

Põhjasaami keeles ilmuv suurim ajaleht on Guovdageaidnus ja Kárášjohkas toimetatav viis korda nädalas ilmuv Ávvir, mis sündis ajalehtede Áššu ja Min Áigi ühinemisel aastal 2008.
Nii Norra, Soome kui ka Rootsi rahvusringhäälingul on põhjasaamikeelne raadioprogramm. Kolme rahvusringhäälingu koostöös toodetakse argipäeviti põhjasaamikeelseid teleuudiseid.
Wacław Przesmycki

Wacław Przesmycki (15. juuni 1891 Kiiev – 11. oktoober 1973 Stockholm) oli Poola diplomaat.
Ta oli 21. detsembrist 1934 kuni 30. septembrini 1939 Poola saadik Eestis.
1933. aastal otsustati talle anda Kotkaristi III klassi teenetemärk.
Tintini seiklused

"Tintin" ehk "Tintini seiklused" ("Les Aventures de Tintin") on koomiksialbumite sari, mille autor on Belgia kunstnik Hergé, kodanikunimega Georges Remi (1907–1983). Remi tuletas kunstnikunime Hergé oma initsiaalidest "R-G", mis kõlab prantsuse keeles hääldades "Hergé". Koomiks debüteeris prantsuskeelsena Belgia ajalehe lastelisas Le Vingtième Siècle 10. jaanuaril 1929. "Tintini seiklused" koosnevad 23 koomiksialbumist, millest suuremas osas figureerivad samad tegelased ja tegevus toimub erinevates maailma riikides. Pärast Hergé surma ei ole albumite avaldamist jätkatud.
Sarja peategelane on Tintin, noor Belgia ajakirjanik, kes rändab mitmel pool maailmas ja satub kõiksugustesse seiklustesse. Teda saadab alati valge karmikarvaline foksterjer Milou, enamikus raamatutes on ka juhmardlikud siiami kaksikutest politseinikud Dupond ja Dupont. Sarja hilisemates raamatutes saavad olulisteks tegelaseks kapten Haddock ja professor Päevalill. Kahes albumis ("Seiklus Punasel merel" ja "Lend 714") on tegelaseks eestlasest lennukipiloot, kelle nimi on originaalraamatutes Piotr Szut.
Tintin on üks populaarsemaid Euroopa koomikseid, mille tõlkeid on ilmunud üle 70 keeles enam kui 200-miljonilise kogutiraažiga. Steven Spielberg ja Peter Jackson valmistavad ette Tintini seikluste teemalist triloogiat, millest esimene osa jõudis kinno 2011. aastal. Teine film peaks linastuma 2015. aasta jõuludeks.
Seda raudteepeatus

Seda raudteepeatus on raudteepeatus Strenči piirkonnas Seda linna lähistel Valga–Riia raudteeliinil. Peatus asub Riiast 144,4 km kaugusel.
Raudteejaam avati 1919. aastal ja algselt kandis see nime Sēde. See jäi Valga kreisi Trikāta kihelkonda Vecbrenguļi mõisa maadele. Jaamast hargnes tee Kaucise talu juures asunud liivakarjääride juurde. Aastal 1920 raudteejaam likvideeriti.
Aastal 1972 avati vana jaama kohal taas Seda linna ja sealset turbatööstust teenindav peatus. See jäi Valka rajooni Seda alevi maaterritooriumile.
Dijkstra algoritm

Dijkstra algoritm on Edsger Wybe Dijkstra poolt 1959. aastal avaldatud graafi läbimise algoritm, mis leiab sidusas graafis lühimad teed algtipust kõigisse teistesse tippudesse. Seda algoritmi kasutatakse tihti marsruutimisel. Dijkstra algoritm on ahne algoritm.
Algoritm leiab graafi etteantud algtipust vähima kaalutud pikkusega ahelad (ehk lühimad teed) algtipu ja kõigi ülejäänud tippude vahel. Seda võib kasutada ka lühima tee leidmiseks kindlast algtipust kindlasse lõpptippu, peatades algoritmi, kui lühim tee lõpptippu on leitud. Näiteks, kui graafi tipud tähistavad linnu ja servade kaalud tähistavad kahe omavahel teega ühendatud linna vahelist vahemaad, siis saab Dijkstra algoritmi kasutades leida lühimad teekonnad reisi lähtelinnast kõigisse teistesse linnadesse. Lühima tee leidmise algoritmi kasutatakse laialdaselt võrgu marsruutimisprotokollides, tuntumaid neist on IS-IS ja OSPF (Open Shortest Path First).
Dijkstra algoritm töötab sidusas graafis. Kui graaf pole sidus, siis igast tipust igasse tippu teed ei eksisteerigi ja seda ei saa ka leida. Siiski saab mittesidusateski graafides kasutada Dijkstra algoritmi tippudevahelise lühima tee leidmiseks, kui see eksisteerib, samuti kontrollimiseks, kas ühest tipust teise tee üldse olemas on.
Dijkstra algoritmi saab rakendada mittenegatiivsete kaaludega graafis lühimate teede leidmiseks. Kui graafis on negatiivsed kaalud, siis tuleks kasutada kas Bellmanni-Fordi või Floydi-Warshalli algoritmi.
Mikkel Thorupi hinnangul on kõik hilisemad ainsa allikaga lühima tee ülesande (single-source shortest-path problem) teoreetilised uurimused tuginenud Dijkstra algoritmile.

Keerukus

Keerukusteoreetilises mõttes on Dijkstra algoritmi kasutades lühima tee leidmine ühest tipust kindlasse lõpptippu ja ühest algtipust kõigisse ülejäänud tippudesse võrdse keerukusega: mõlema keerukus on O(n²). Kui tarvis on leida mitte ainult lõpptipu kaugus algtipust, vaid ka lühim tee selleni (missuguseid tippe lühim tee läbib), ei muuda seegi ülesannet keerukamaks.
Kasutades andmemassivina Fibonacci kuhja, on Dijksta algoritmi keerukus , kus n on graafi tippude arv ja m servade arv.

Rakendusi

Dijkstra algoritmi kasutatakse GIS rakenduse ArcView moodulis Network Analyst, leidmaks kahe punkti vahelist optimaalset teed.
Raamvõrk

Raamvõrk  on nakkepüünis, millel on horisontaalsete ja vertikaalsete pinedega nakkevõrk. Pined on võrgulina silmadest läbi aetud võrguniidist jämedamad niidid, mille abil saavutatakse võrgulina suurem lõtvus ja võrgu parem püügivõime.
Raamvõrku iseloomustavad võrgulina silmasuurus ja silmasamm; silmade arv kõrguses; ülemise selise rakendatud osa pikkus; võrgulina niidi jämedus ja selisteks kasutatud nööride diameetrid; ujuvuse/uputavuse näitajad jne.
Ľudovít Štúr

Ľudovít Štúr (ka Ludevít Velislav Štúr, ungari keeles Stur Lajos; 28. oktoober 1815, Uhrovec (Zayugróc), Bánovce nad Bebravou (Bán) lähedal – 12. jaanuar 1856, Modra (Modor)), oli Slovaki rahvusliku ärkamisliikumise juht 19. sajandil. Ta rajas slovaki keele uue kirjaviisi, millel põhineb tänapäevane slovaki kirjakeel.
1848. aasta revolutsiooni ajal korraldas Štúr poliitilisi kampaaniaid. Ta oli poliitik, poeet (tuntud ka valmikirjutajana), ajakirjanik, kirjastaja, õpetaja, filosoof, keeleteadlane ning Ungari parlamendi liige.
Alexandre Lacazette

Alexandre Lacazette (sündinud 28. mail 1991 Lyonis) on Prantsusmaa jalgpallur. Ta mängib ründajana Premier League'i klubis Arsenal ja Prantsusmaa jalgpallikoondises.
Ta alustas karjääri kodulinna klubis Lyoni Olympique. Klubi põhimeeskonnas tegi ta debüüdi 19-aastaselt. 2012. aastal võitis ta klubiga Coupe de France'i ja Trophée des Champions. Hooajal 2014–15 valiti ta Prantsusmaa kõrgliiga hooaja parimaks mängijaks. Samal hooajal oli ta 27 väravaga liiga hooaja suurim väravakütt. Liiga hooaja sümboolsesse koosseisu valiti ta hooaegadel 2013–14, 2014–15 ja 2016–17. Hooajal 2016–17 säras ta koguni 28 väravaga, kuid jäi liiga suurima väravaküti arvestuses alla Edinson Cavanile.
2017. aasta juulis sõlmis ta lepingu Arsenaliga. Üleminekusumma oli 53 miljonit eurot. See oli Lyoni Olympique'i ajaloo suurim müük. Tegemist oli samuti Arsenali senise suurima ostuga. Debüüdi Arsenali meeskonnas tegi Lacazette 6. augustil 2017 FA Community Shieldil Chelsea vastu. Mängu võitis Arsenal penaltiseeria järel. Debüüdi Premier League'is tegi ta 11. augustil mängus Leicester City vastu, lüües mängu esimese värava. Lacazette'il õnnestus skoorida ka Arsenali kahes järgnevas kodumängus Bournemouthi ja West Bromwich Albioni vastu. Ta sai sellega esimeseks Arsenali mängijaks pärast Brian Marwoodi (1988), kes on skoorinud oma kõigis kolmes esimeses kodumängus. Premier League'i hooajal 2017–18 lõi ta kokku 14 väravat. Järgmisel hooajal lõi liigas 13 väravat ja valiti 2019. aastal Arsenali aasta mängijaks.
Debüüdi Prantsusmaa jalgpallikoondises tegi ta 5. juunil 2013 sõprusmängus Uruguay vastu. Esimese värava lõi ta koondise särgis 29. märtsil sõprusmängus Taani vastu.
Artjoms Šela

Artjoms Šela (sündinud 3. augustil 1989) on läti slavist.
Alates 2011. aastast õpib ta Tartu Ülikoolis kraadiõppes slavistika alal.
Alabama

Ajalugu

Ameerika kodusõjast kuni teise maailmasõjani kannatas Alabama majanduslanguse all, nagu ka teised lõunaosariigid. Osalt oli selle põhjus osariigi majanduse sõltuvus põllumajandusest. Teise maailmasõja järel Alabama majandus kasvas ja põhilisteks majandusharudeks said põllunduse asemel rasketööstus, mineraalide tootmine, haridus ja tehnoloogiaettevõtlus. Samuti rajati Alabamasse arvukalt sõjaväerajatisi – peamiselt USA maaväe ja õhujõudude tarvis –, mis lõid osariiki uusi töökohti.

Pinnamood

Alabama põhja- ja kirdeosa, mis hõlmab selle pindalast umbes 40%, on mitmekesine ja maaliline. Ülejäänud osa võtab enda alla lainjas tasandik, mis laiub edela suunas Mississippi jõe ja Mehhiko lahe poole.  
Kogu osariiki läbib umbes 30 km laiune Cumberlandi platoo ehk Tennessee oru piirkond, mille jõed jagavad laiadeks kiltmaadeks. Platoo keskosa on osariigi põhjapiirist umbes 100 km kaugusel. Platoo põhjaosas, Jacksoni maakonnast läänes, on umbes 2500 km² suurune tasane kõrgustik, mis ulatub üle 200 m üle merepinna. Sellest lõuna pool on kitsa maaribana kummalgi pool Tennessee jõge rulluva maastikuga madalik kõrgusega vähem kui 200 m üle merepinna. Neist kirde pool on mägine järskude nõlvadega ala sügavate kitsaste soppide ja orgude ning tasaste mäetippudega. Sealsed kõrgused ulatuvad üle 500 m. Selle piirkonna ülejäänud osa (lõunaosa) tuntuim pinnavorm on Little Mountain, mis laiub umbes 130 km ulatuses kahe oru vahel. 
Cumberlandi platoo piirkonnast kagu pool on Apalatši oru piirkond (kohapeal tuntud Coosa oru nime all), mis on suure Apalatši mäestiku lõunaots ning mille pindala on umbes 20 000 ruutkilomeetrit.

Rahvastik

2010. aasta seisuga elab Alabamas 4 779 736 inimest.
Eesti Keele Kaitse Ühing

Tegevus

EKKÜ korraldab regulaarselt ettekandekoosolekuid, analüüsib ajakirjanduskeelt ja tutvustab tulemusi lehetoimetustes. Ühing tähistab emakeelepäeva ja kultuuritegelaste tähtpäevi, korraldab keeleseminare ja abiturientidele suunatud keelekonsultatsioone.
Kord aastas annab ühing välja ajakirja Keelekaitsja.
EKKÜ toetas Meinhard Laksi algatust kuulutada emakeelepäev riiklikuks tähtpäevaks.
Korduvalt on ühing tauninud Eesti ärinimede võõrapärasust, ingliskeelsete tsitaatsõnade rohkust ajakirjanduses ja "keele risustamise tendentse" ilukirjanduses. "Häiriv on eestlaste alaväärsuskompleks, rahvustunde lahjenemine, haridustegelaste endi keeleline nõrkus, mille tõttu eesti keel kui õppeaine on asendatud segaõppeainega. /---/ On viimne aeg peatada eesti keele laostumine Eesti Vabariigis," kirjutati EKKÜ üldkoosoleku seisukohtades 21. märtsil 2001.
EKKÜ on ka seisukohal, et kirjakeele tugevus seisneb selle reeglistatuses. "Väärade lähtealuste tõttu on keelekorraldajateks hakanud inimesed loobunud kirjakeele reeglistamisest, selle asemele on võetud soovitamine, mis seisneb peaaegu kõige lubamises. Üldsusele on antud info, et nüüd on kõik lubatud nagu kõnekeeles või murdes."
Kui Tallinna Pedagoogikaülikooli üld- ja rakenduslingvistika professori Martin Ehala kirjastus Künnimees avaldas kolme noore õpetaja kirjutatud õpiku "20. sajandi Eesti kirjandus", otsustas Eesti Keele Kaitse Ühing Ehalalt professori tiitli ära võtta.

Juhatus

Ühingu esimene juht oli Eduard Vääri, hiljem on juhataja olnud Reet Vääri.
Sergio Bertoni

Sergio Bertoni (23. september 1915 Pisa – 15. veebruar 1995 La Spezia) oli Itaalia jalgpallur, ründaja. Ta tuli Itaalia koondisega olümpiavõitjaks 1936 ja maailmameistriks 1938.
Albert Hansen

Albert Hansen (7. september 1902 Tallinn – 23. detsember 1983 Tallinn) oli eesti puidu- ja metallikunstnik ning kunstipedagoog.

Elulugu

Albert Hansen sündis 1902.aastal Tallinnas, erialast haridust asus omandama Riigi Kunsttööstuskooli 1918.aastal, mille lõpetas puutöö alal 1924, omandades ühtlasi õiguse õpetada joonistust, joonestamist ja käsitööd. Pärast koolilõpetamist töötas Hansen Narva Ühis- ja Kommertsgümnaasiumites joonistamise ja poeglaste käsitöö õpetajana ühe aasta, siis teenis kaitseväes aega aastatel 1925 - 1926. Pärast kaitseväeteenistust kutsuti Hansen Riigi Kunsttööstuskooli tööle, juhtima ja arendama puutöö osakonda. Osakonda juhatas ta aastail 1926 kuni 1937, tema 16 õpilase hulgast on tuntumad Otto Tammeraid, Harry Tertsius, Arseni Mölder ja Osvald Pallase. Noil aastail oli puutöökunsti järele üsnagi suur nõudlus. Hanseni ja ta õpilaste oskusi vajati nii ühiskondlikes hoonetes (Oru loss) kui ka arvukates kodudes (laevalgustid, toolide seljatoed, mööblireljeefid, küünlajalad, raamatutoed, kirjutuslaua garnituurid, dekoratiivne plastika).
Õppetöö vaheaegadel käis Hansen 1927 ja 1928 Saksamaal, Bad Warmbrunni puutöökoolis end täiendamas.
Kuulus rakenduskunstnike ühendusse Dekoor.
Peterson

Peterson on perekonnanimi.
2018. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Peterson 1333 inimesel: 620 mehel ja 713 naisel. Perekonnanimede levikult on Peterson meeste puhul 42. kohal ja naiste puhul 36. kohal.
Daniel Dennett

Daniel Clement Dennett (sündinud 28. märtsil 1942 Bostonis) on USA filosoof, üks juhtivaid vaimufilosoofe.

Elulugu

Dennett õppis Harvardi ülikoolis ja Oxfordi Ülikoolis.
Ta on Tuftsi Ülikooli filosoofiaprofessor ja tunnetusteaduse keskuse direktor.

Kvaalideeliminativism

Dennett küsib: miks ei peaks teadvus olema neuro- ja tunnetusteadusega jäägitult seletatav? Üks klassikaline probleem on vaimuseisundute elamus- ehk kogemussisu (kvaalid). Kui endale nõelaga näppu torgatakse, siis ei teki mitte ainult teatud ajuprotsessid ning lõpuks teatud käitumine, vaid see on ka valus (valutunne on kvaal). Asjaolu, et see on valus ning nimetatud ajuprotsessid ei leia aset ilma samaaegse valuaistinguta, viivad Dennetti järelduseni, et iga teadvuseelamus on seotud mingi neuraalse protsessiga. Dennett viitab kvaalide probleemile, nagu selle on püstitanud näiteks Thomas Nagel, Joseph Levine ja David Chalmers.
Enamik naturalistlikult meelestatud filosoofe vastab kvaalide probleemile püüdega näidata, miks teatud läbielamine (kogemus) koosneb teatud ajuprotsessidest, funktsionaalsetest seisunditest või muust taolisest. Dennett aga leiab, et kvaalide probleem on pseudoprobleem. Ta püüab näidata, et kvaalide mõiste ei ole koherentne. Üks tema keskne argument põhineb verifikatsionismil: et kvaalide kohta käivate väidete tõeväärtust pole põhimõtteliselt võimalik kindlaks teha, siis puudub neil väidetel tähendus.

Kas masinad mõtlevad?

Artiklis "Can machine think?" (1985) väidab ta, et Turingi test on piisavalt tugev mõtlemisvõime test.

Naturalistlik vaade inimesele

"Inimene on looduslik olend, kes on evolutsiooni käigus tekkinud loomade maailmast." See on Dennetti järgi "Darwini ohtlik idee" (1995), mis sunnib meid vaatama inimesele naturalistliku pilguga. See tähendab, et inimese olemuses ei ole midagi mõistatuslikku, midagi sellist, mida loodusteadused põhimõtteliselt seletada ei saaks. Seetõttu etendab evolutsiooniteooria ka inimese käitumise ja mõtlemise seletamisel keskset osa. Et kultuuriline evolutsioon ei ole seletatav geenivalikuga, on Dennett saanud üheks tuntumaks meemimõiste pooldajaks. Meemid on Dennettil geenide analoogid kultuurilises evolutsioonis.
Vaimufilosoofias on Dennettile vastu väidetud, et loodusteadused ei saa seletada inimese vaimu, eriti teadvust. Suur osa Dennetti mõtlemisest on pühendatud katsele seda vastuväidet kummutada.
Dennett kuulutab end ateistiks. Ta ei ole ateismis siiski täiesti kindel, vaid sama kindel kui teistes väidetes (näiteks Russelli teekannu mitteolemasolus).
Peale selle kuulub Dennett bright-liikumisse, kuhu kuuluvad naturalistliku maailmapildiga inimesed. Kui see mõiste aastal 2003 kasutusele võeti, kirjutas Dennett ka ajalehte New York Times artikli "The Bright Stuff". Artikkel algab sõnadega: "Meile, bright'idele on aeg küps oma maailmavaadet tunnistada. Bright on naturalistliku maailmapildiga inimene, kes on üleloomulikust vaba. Meie, bright'id ei usu kummitustesse, haldjatesse ega lihavõttejänesesse – ega Jumalasse."

Isiklikku

Daniel Dennett on abielus Susan Bell Dennettiga. Neil on kaks last.
Riia sõjakuberner

Riia sõjakuberner (vene Рижский военный губернатор) oli ametikoht Venemaa Keisririigis Liivimaa kubermangus Riias.
28. novembril 1796 kaotas uus keiser Paul I Tallinna ja Riia asehaldurkonnad, taastas Balti erikorra Eesti- ja Liivimaa kubermangududes, ning määras novembris 1796 ametisse Riia sõjakuberneri Christoph von Benckendorffi, senine kindralkuberner Riias jäi tsiviilülemjuhatajaks.
30. juunil 1801 moodustati Vene impeeriumi piiriäärsetes kubermangudes uuesti kindralkubermangud. Vastavalt 9. septembri 1801 ukaasile oli Liivi-, Eesti- ja Kuramaa kindralkuberner ühtlasi Riia sõjakuberner. 1808–1818 oli Eestimaa kubermangul eraldi kindralkuberner või tsiviilülemjuhataja.
25. veebruarist 1864 allutati sõjakubernerid kindralkuberneridele, kuid ka 1866–1870 olid kindralkubernerid ühtlasi Riia sõjaväeringkonna vägede komandörid.
Harvik

Harvik on metsanduses keskealine või vanem puistu täiusega 0,1–0,2 ja noorendik täiusega 0,1–0,3, mis on kujunenud raie, tormi, tulekahju või putuka- ja seenhaiguste tagajärjel.
Harvikust erineb hõrendik selle poolest, et hõrendik on kujunenud raskete kasvuolude tõttu, mitte mingi õnnetuse, inimtegevuse või haiguse tagajärjel.
Madatyphlops

Levila

Need maod elavad Madagaskaril.
Heinrich Jannsen

Heinrich Woldemar Amandus Jannsen (tuntud ka kui Harry Jannsen; 1851–1913) oli eesti ajakirjanik ja rahvusliku liikumise tegelane, Johann Voldemar Jannseni poeg.
Jannsen õppis Tartu Ülikoolis keeleteadust ning oli 1881. aastal, pärast isa halvatuks jäämist, Eesti Postimehe toimetaja. 1882. asutas ta saksakeelse ajalehe Heimath, kus hakkas hiljem propageerima kohalike rahvaste ühinemist venestamise vastu ("baltlus"). Oli nii Eesti Üliõpilaste Seltsi, Vanemuise laulu- ja mänguseltsi kui ka Eesti Kirjameeste Seltsi liige.
EK(b)P III kongress

Osavõtjad

Kuna EKP, kui Eesti riigikorra vastane organisatsioon oli keelatud, siis on kongressil osalenud saadikute andmed on täpselt teadmata, kuna osavõtjad kasutasid varjunimesid ning ka kongressist osavõtnute grupipildil, millel on ca 20 saadikut, kandsid osa saadikuid maske. Saadikutest on teada: Juhannes Mänd, Otto Rästas, Anton Raud (Vedru), Hans Rebane, Jaan Kreuks, Peeter Peterson, Jaan Anvelt.

Kongressi otsused

Kongressil valiti EKP Keskkomitee uus 5 liikmeline koosseis: Jaan Anvelt, Hans Pöögelmann, Otto Rästas, Rudolf Vakmann, Jaan Kreuks.
Hiljem koopteeriti KK koosseisu Johannes Lauristin, Jaan Tomp, Sergei Andrejev.
Gunder Hägg

Gunder Hägg (31. detsember 1918 Albacken, Jämtland – 27. november 2004 Löderup) oli Rootsi kergejõustiklane. 1940. aastatel oli ta maailma parimaid keskmaajooksjaid, püstitades 16 maailmarekordit 1500–5000 meetri distantsidel, neist kümme 1942. aasta suvel. Teise maailmasõja tõttu jäi tal osalemata olümpiamängudel. 1946. aastal tunnistati ta professionaaliks ning talle määrati eluaegne võistluskeeld.
Piirissaare valla vapp

Piirissaare valla vapp on Tartu maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Piirissaare valla vapp.

Vapi kirjeldus

Valgel kangal roheline kala punaste uimedega. Kala kohal punane pügalrist, milles omakorda must rist.
Pürksi mõisa park

Pürksi mõisa park on kaitsealune park Läänemaal Lääne-Nigula vallas Pürksi külas. Pargi pindala on 3,0 ha. Pargi geograafilised koordinaadid on 59° 0′ 24″ N, 23° 31′ 30″ E. Pürksi mõisa park asub Noarootsi Gümnaasiumi territooriumil. Pürksi pargi piir kulgeb piki katastriüksuse 'Pürksi mõis' piiri.
Pürksi mõisa pargi keskkonnaregistri kood on KLO1200523.
Bodafors

Bodafors on asula Rootsis Jönköpingi läänis Nässjö vallas.
Asula geograafilised koordinaadid on 57° 30′ N, 14° 42′ E.
2010. aastal elas Bodaforsis 1886 inimest.
Bodaforsis tegutseb mitu suurt mööblitootmisettevõtet, sealhulgas Soome firma Martela tootmisüksus.
Carl Oettel

Carl Oettel (1808–1884) oli Tartu kreiskooliinspektor.
Päritolult oli Carl Oettel Saksamaa sakslane, tema abikaasa aga prantsuse keelt kõnelev šveitslane. Ta julgustas Jakob Hurta edasi õppima minema. 
Jakob Hurt abiellus 1868. aastal tema tütre Eugeniega. Tütar Matilde Dorotheaga abiellus aastal 1878 Johannes Kerg. Tütar Ernestinega abiellus Jakob Hurda ülikoolikaaslane Hermansohn. Tütar Juliega abiellus Christian David Dsirne, kes oli pastor Saraatovi lähedal Jagodnaja Poljanas, hiljem Jelgavas ja Raunas (Cēsise lähedal) ning oli läti rahvuslane.