Hacı Bayrami mošee

Hacı Bayrami mošee (türgi keeles Hacı Bayram Camii) on mošee Türgi pealinna Ankara Ulusi linnaosas.
Mošee asub kõrvuti hellenismiaegse Monumentum Ancyranumi ehk Augustuse templi varemetega.
Selle geograafilised koordinaadid on 39° 56′ 40″ N, 32° 51′ 29″ E .

Ehitamise ajalugu

Hacı Bayrami mošee on ehitatud aastatel 1427–1428 sufi luuletaja ja hümnide looja, Bayrami sekti asutaja Hacı Bayram-ı Veli algatusel vaid kaks aastat enne tema surma. Selle arhitekt oli Mimar Mehmet, mõningate andmete järgi Mehmet bin Ebubekir Hamdani. Mošee renoveeriti 16. sajandil kuulsa arhitekti ja ehitusinseneri Mimar Sinani projekti järgi. Mihrabi kärgstruktuurse mocárabe-stiilis stukkornamentika frontoonis on kasutatud Koraani teksti, mille nikerdas Nakkaş Mustafa, ja sealt võib lugeda, et mošeed renoveeriti ka 1714. aastal eesotsas Mehmet Babaga, Hacı Bayram-ı Veli pojapojaga. 18. sajandil lisati peamiselt akende ülaossaKütahya pottseppade valmistatud värvilised kahhelkivid, mistõttu ehitis kannab 17. ja 18. sajandi mošeede arhitektuurilist ilmet. Mošeed renoveeriti veelkord 1940. aastal.

Ehitise kirjeldus

Mošee on arhitektuuristiililt tüüpiliste seldžuki elementidega ehitis, pikliku ristkülikukujulise põhiplaaniga, mõõtmetega 16 x 22 meetrit. Tellistest seinte ja kivikatustega hoone – mida on hilisemate juurdeehitustega laiendatud põhja ja lääne suunas – seisab kivist vundamendil. Kasulikku pinda on mošees 352–437 m² esimesel ja 263 m² teisel korrusel. Ehitise ainust siseruumi katab puidust lagi, mis on kaunistatud ehisservadega. Kuusnurkne rosett lae keskel on palistatud kuues reas roosiõitest ääristusega. Samasugune, aga väiksem rosett kaunistab läänepoolse juurdeehitise lae keskel olevat ristkülikukujulist tahvlit. Lae ehisservades on lillelise mustriga karniisid. Mošeel on kolm sissepääsu: ida-, põhja- ja lääneküljes. Põhjapoolses seinas on pilkupüüdvate puidust kaunistuste ja karniisidega eraldatud privaatsem ala naistele. Läänepoolse seina privaatalal on pealdis – šahada suures ja kõveras araabia kalligraafilises thuluth-kaldkirjas pühakirjasõnadega. Mošee alumised ristkülikukujulised aknad on raudvõrega ja ääristatud kaarjate teravatipuliste niššidega. Ülemiste teravatipuliste kaartega akende kaunistamiseks on kasutatud vitraaže ja aknapaledel kipsist viimistlusi. Stukktehnikas mihrab'i kujunduses on kasutatud rakulise ehitusega mocárabe-stiili ja selle külgedel on pühakirjasõnu kujutavad nikerdused. Koloreeritud minbar on kaunistatud puidust kündekari-peennikerdustega.
Mošee kaguseinas on kahe rõduga minarett nelinurksel kivist vundamendil ja tellistest torniosaga.
Mošee lõunapoolses osas mihrab'i kõrval paikneb 1429. aastal rajatud Hacı Bayrami mausoleum, mille ehitamiseks hangiti ehitusmaterjali mošeega külgnevast Augustuse templist. See on ruudukujulise põhiplaaniga, kaheksanurkse tamburi ja pliikattega kupliga ehitis, algselt puidust, hiljem marmorist fassaadi ning puidust sise- ja välisustega. 1947. aastal tehtud remondi käigus sai mausoleum oma esialgse välimuse ja on üks paremini säilinud 15. sajandi hauakambreid Ankaras. Mausoleumi aias on veel üks, 18. sajandist pärit Osman Fazıl Paša mausoleum.
Tänapäeval kasutatakse mošeed tsiviil- ja ametlike tseremooniate korraldamiseks ning tihtipeale külastavad seda noorpaarid.