google/wiki40b huggingface dataset:
Juri Reiljan

Juri Ugovitš Reiljan (vene Юрий Угович Рейльян ; sündinud 14. augustil 1964 Sotšis Krasnodari krais Vene NFSV-s on Venemaa poliitik ja riigitegelane, alates 2009. aastast oli Venemaa Föderatsiooni regionaalarengu ministri asetäitja, kes vastutas Sotši 2014. aasta taliolümpiamängude eest.

Elukäik

Juri Reiljan sündis 14. augustil 1964 Sotši miilitsaülema polkovnik Ugo Reiljani perekonnas. Ugo Reiljan pärines Krasnaja Poljana eestlaste kogukonnast.  
Juri Reiljan lõpetas 1986. aastal Moskvas Punalipulise Sõjaväeinstituudi, kus valmistati ette sõjaväejuriste. Nõukogude armees oli ta aastatel 1981–1991. 
1991–1993 oli jurist-juhtivspetsialist aktsiaseltsis Medžik, Moskva 
1993–1995 oli ta peadirektor aktsiaseltsis "Firma STENTOR"
1995–1997 oli peadirektori asetäitja, seejärel peadirektor ühisettevõttes "Projekt Kampo" 
1998–2005 oli peadirektori asetäitja, seejärel peadirektor aktsiaseltsis "Armstroi"
2005-2005 oli ta "Ehitusgrupp "Armstroi"" AS-i peadirektor 
2006–2007 oli "Armstroi" AS-i tegevdirektor
2007–2009 oli täitevdirektor "Kompanii "Bazovõi Element"" AS-is, mis kuulus miljardär Oleg Deripaskale.  
2009-2009 oli ehitus-projekteerimisettevõtte "Transtroi" AS-i peadirektor
2009–2013 Vene Föderatsiooni regionaalarengu ministri asetäitja
2013–2016 Vene Föderatsiooni ehituse ja kommunaalmajanduse ministri asetäitja

Isiklikku

Abielus.
Nele Parrest

Nele Parrest (neiupõlves Nele Siitam; sündinud 22. oktoobril 1978 Pärnus) on Eesti jurist, riigikohtunik.
Nele Parrest astus avalikku teenistusse 2001. aastal, asudes Justiitsministeeriumis õigusloome osakonna avaliku õiguse talituse nõuniku ametikohale. 2004. aastal sai temast õiguskantsleri nõunik. 2005–2008 oli Nele Parrest õiguskantsleri kantseleis III osakonna juhataja. 16. septembril 2008 nimetati ta Riigikogu otsusega õiguskantsleri asetäitja-nõuniku ametikohale.
2005. aastal kaitses ta magistrikraadi teemal "Menetlus- ja vormivigade õiguslikud tagajärjed haldusmenetluses".
23. veebruaril 2016 otsustas Riigikogu nimetada Nele Parresti riigikohtunikuks alates 2. maist 2016. Otsuse poolt hääletas 52 Riigikogu liiget, vastu oli 9 ja erapooletuid 2. Ametivande andis ta 21. aprillil 2016. Ta on Riigikohtu halduskolleegiumi liige.
Ta oli 2006–2010 Tallinna Tehnikaülikooli haldusõiguse lektor. Aprillis 2012 asus ta Tartu Ülikooli haldusõiguse lektoriks.
Margarita Terehhova

Margarita Terehhova (vene keeles Маргарита Борисовна Терехова) (sündinud 25. augustil 1942 Turinskis) on Nõukogude Liidu ja Venemaa teatri- ja filminäitleja ning režissöör.
Noblesi maakond

Ajalugu

Maakond moodustati 1857. aastal.
Malta lipp

Malta lipp on Malta Vabariigi ametlik lipp.
Lipp võeti kasutusele 21. september 1964.
Kangas on jagatud vertikaalselt kaheks väljaks, vardapoolne on valge ja lehvipoolne punane (Pantone värviskaala järgi PMS 186). Vardapoolsesse ülanurka on paigutatud Georgi rist, mille andis Maltale Suurbritannia kuningas George VI 1942. aastal Teises maailmasõjas osutatud kangelaslikkuse ja rahva pühendumuse eest.
Igor Crnadak

Isiklikku

Igor Crnadak on abielus ning ta on kahe lapse isa.
Samuel Pufendorf

Samuel Pufendorf (alates 1684 Samuel von Pufendorf, alates 1694 vabahärra; 8. jaanuar 1632 Dorfchemnitz, Saksimaa – 13. oktoober 1694 Berliin) oli saksa filosoof, ajaloolane, majandusteadlane ja poliitik.
Ta sündis pastor Elias Pufendorfi perekonnas ning esialgu kavatses isa ka temast vaimulikku teha. Ta õppiski Leipzigi ülikoolis teoloogiat, kuid peagi loobus ta sellest juura kasuks. Peagi tutvus ta ka Hugo Grotiuse, René Descartesi ja Thomas Hobbesi ideedega ja huvitus tugevalt loomuõiguse ning rahvusvaheliste suhete problemaatikast.
Pärast magistrikraadi kättesaamist asus ta 1658. aastal tööle Kopenhaagenisse Rootsi aadliku Coyet' perekonna juures. Samal aastal puhkes aga Rootsi-Taani sõda ning ka Pufendorf vanigstati. Vangis olle luges ta aga palju Grotiuse ja Hobbesi teoseid ning kirjutas oma esimese olulisema kirjatöö, Elementa jurisprudentiae universalis libri duo, mis ilmus trükis 1661. aastal.
Seejärel töötas vangist vabanenud Pufendorf Heidelbergi ülikoolis, kus tema jaoks loodi maailma esimene loomu- ja rahvaste õiguste professuur. 1670. aastal läks ta tööle Lundi ülikooli, kus jätkas viljakat õpetlastegevust. 1672. aastal ilmus tema peateos De jure naturae et gentium libri octo ning 1675. aastal selle lühendatud töötlus De officio hominis et civis. Seal käsitles ta peamiselt rahvusvahelisi suhteid ja õiglase sõja teooriat. 1677. aastal määrati ta Rootsi riigihistoriograafiks.
1688. aastal asus Pufendorf ka Brandenburgi kuurvürsti Friedrich Wilhelmi teenistusse, kuid too suri peagi tema poeg Friedrich III täitis siiski isa lubaduse ja tegi temast ka Preisimaa riigihistoriograafi. Samas jätkus Pufendorfi karjäär ka Rootsis, kus ta 1694 ka vabahärra tiitli sai. Ent mõne aja pärast sai ta insuldi ja suri mõned kuud pärast seda.
Pufendorf oli oma aja silmapaistvamaid poliitilisi filosoofe, kuid tema tähtsust on tihti alahinnatud, sest ta oli vastuolus mitmete teiste filosoofide, sealhulgas Gottfried Leibniziga.

Pufendorf loomuõigusest ja õiglasest sõjast

Oma loomuõiguseteooria loomisel lähtus Pufendorf Grotiuse ja Hobbesi vaadetest. Siiski ei nõustunud ta lõpuni kummagagi, sest pidas loomuõiguses algse autoriteedi andjaks Jumalat, kelle seadused ei lase sellel muutuda kõikide sõjaks kõigi vastu (nagu Hobbesi seisukoht oli). Siiski ei suuda inimesed enesesäilitamise soovist ja hirmust teiste ees loomuseisundis väga hästi koos eksisteerida (imbecillitas - võimetus elada sotsiaalset elu), mistõttu nad peavad ametisse seadma suverääni, kes kehtestaks ühised seadused ja rakendaks karistusõigust. Õiglaseks sõjaks luges Pufendorf kaitsesõda, samuti karistussõda, kuid ainult juhul, kui karistus toimub konkreetselt karistajale tehtud kahju eest. Ennetavat sõda ja karistussõda loomuõiguse rikkumise eest pidas ta taunitavateks, sest need suurendaks lihtsalt inimkannatusi. Tema seisukohti selles osas oli tuntavalt mõjutanud Kolmekümneaastane sõda.
Live in Texas

"Live in Texas" on 2003. aasta Linkin Parki album.
Zákynthose piirkonnaüksus

Haldusjaotus

Zákynthose piirkonnaüksuses on üks vald – Zákynthose vald.
Valgeanso paisjärv

Valgeanso paisjärv on järv Tartu maakonnas Tartu vallas Puhtaleiva külas. Veekogu pindala on 1,9 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 900 m. Järves on 2 saart.
Mika Karppinen

Mika Kristian Karppinen, hüüdnimi Gas Lipstick (Gaasihuulepulk) (sündinud 8. veebruaril 1971 Eskilstunas Rootsis) on Soome muusik.
Teda tuntakse kõige paremini HIM-ansamblist, mille trummarina on ta tegutsenud alates 1998. aastast. Ta mängib ka grindcore-bändis To Separate the Flesh from the Bones, rock-ansamblis Bendover ja hardcore-punk ansamblis Ääritila. Varem on Karppinen mänginud trumme ansamblis Kyyria ning mänginud kitarri ja laulnud bändis Dementia.
Karppinen on Rootsi Kent-bändis kitarri mängiva Harri Männi sugulane.
Reino Sepp

Reino Sepp (23. juuli 1926 Kuressaare - 21. veebruar 1992 Stockholm) oli eesti tööstuskeemik, spordiajaloolane ja -statistik.

Elulugu

Reino sepp sündis Kuressaares Saaremaal. Ta lõpetas 1944. aastal Kuressaare gümnaasiumi ja põgenes samal aastal Rootsi, et vältida Saksa sõjaväkke mobiliseerimist. Seal lõpetas ta 1947. aastal Stockholmi tehnikainstituudi keemiainsenerina ja õppis 1949-1953 Stockholmi ülikoolis keemiat. Aastal 1963 omandas Stockholmi ülikoolist filosoofiamagistri kraadi. Oli korporatsioon Sakala vilistlane.
Oli aastatel 1953-1961 kooliõpetaja ning andis põhiliselt keemia, füüsika ja matemaatika tunde aga õpetas ka bioloogiat ja kehalist kasvatust. Töötas 1961-1988 tööstuskeemikuna, olles Alfa-Laval AB laboratooriumi juhataja. Pensioneerus 1988. aastal.
Põhitöö kõrvalt tegeles Eesti spordiajaloo uurimise ning Eestit ja väliseestlasi puudutava spordistatistika kogumise ja avaldamisega. Esimese eestlasena kuulus Rahvusvahelisse Kergejõustikustatistikute Assotsiatsiooni (ATFS).  Lisaks spordile tundis huvi eesti slängi ja rahvalaulu vastu.
Oli aktiivne Rootsi väliseestlaste seas, avaldas ajakirjanduses mitmeid artikleid ja arvamusliidrina toetas kodumaa eestlastega suhtlemist. Käis ka ise alates 1967. aastast korduvalt okupeeritud Eestis. Elu lõpu poole uuris Eesti kino ja heliplaatide ajalugu, mille tulemusena koostas koos Allan Kellyga aastatest 1901-1939 pärinevate heliplaatide registri "The Baltic Discography".

Isiklikku

Reino Sepp oli alates 1961. aastast abielus soomlanna Anja Aavikkoga, abielust sündis kaks tütart ja poeg. Sai 1958. aastal Rootsi kodakondsuse. Vaimulik Tiit Pädam on Reino Sepa väimees.
Reino Sepp on maetud Sankt Görani kiriku kolumbaariumis Stockholmis.
Montanism

Ajalugu

Montanus astus esile 157 (või hiljem) Früügias. Varem oli Kybele preester? Ta väitis end olevat Jh 14,14 "parakleet", st Püha Vaimu kehastus. Teda saatsid naisprohvetid Priscilla ja Maximilla (suri 179). Hiljem heitis liikumine apokalüptilise ballasti minema, säilitas eetilised nõuded. 207. aastal sai Tertullianusest Kartaagos montanist. Liikumine käis aegapidi alla.

Eklesioloogia

Montanismi tuleb mõista reaktsioonina nähtustele kirikus, mis sel ajal esile kerkisid: Jeesuse peatse taastuleku ootus andis järele. Moraal muutus lõdvemaks. Apostlite aja karismaatilise elemendi asemele astus kiriklik amet. Montanus püüab seda arengut peatada ning nende tendentside vastu võidelda. Kirikut sunnitakse seeläbi ennast uuesti defineerima. Sellest saab teadlikult "ametikirik", karismaatilised elemendid marginaliseeritakse.
Värvilaeng

Värvilaeng on kvarke ja gluuoneid iseloomustav kvantarv, mis sarnaneb (natuke!) elektrilaenguga. Värvilaengut omavad osakesed mõjutavad üksteist läbi tugeva vastasmõju. See on kõige tugevam jõud looduses ning hoiab kvarke koos liitosakestes (hadronites). Värvilaengut, selle omadusi ja tugevat vastasmõju kirjeldab füüsikateooria kvantkromodünaamika.

Värvilaengu värvused

Värvus on kvargi omadus, millel pole mitte midagi pistmist silmaga nähtava värvusega. Mõistet värvus kasutatakse lihtsalt tugevale vastasmõjule reageeriva laengu omaduste näitlikustamiseks (kolm põhivärvi, mille ühendamisel saame valge värvuse).
Erinevalt elektrilaengust (mida on üks) on värvilaengut kolme liiki: punane, sinine ja roheline. Igale värvile vastab tema antivärvilaeng: antipunane, antisinine ja antiroheline. Iga kvark omab ühte värvi ja iga antikvark antivärvi. Neutraalne, ehk valge on kvarkidest koosnev liitosake siis, kui ta koosneb kolmest kvargist, mis on igaüks ise värvi (selliseid osakesi nimetatakse barüonideks) või kvargist ja antikvargist, mis on sama värvi (antikvark siis antivärvi). Selliseid osakesi nimetatakse mesoniteks. Tulenevalt kvantkromodünaamika järeldustest peavad kõik vabalt eksisteerivad osakesed olema valged.

Värvilaengu ülekanne

Värvilaengut vahendavad gluuonid. Iga gluuon omab korraga ühte värvilaengut ja ühte antivärvilaengut. Kui kvark kiirgab gluuonit, siis ta vahetab värvi.
Hannu Savola

Hannu Savola (18. oktoober 1949 Paavola – 13. veebruar 2007 Helsingi) oli soome ajakirjanik. 
25. septembrist 2006 kuni oma surmani ajalehe Ilta-Sanomat vastutav peatoimetaja.
Aastatel 1971–1972 läbis Savola ajalehe Helsingin Sanomat toimetajate koolituse ja töötas seejärel 1973–1976 sama ajalehe poliitikatoimetajana. Seejärel oli Savola peatoimetaja abi (1976–1978) ja toimetuse sekretär (1978–1980). Oma karjääri ajalehes Helsingin Sanomat lõpetas ta taas poliitikatoimetuses (1980–1982).
Aastatel 1982–1985 oli Hannu Savola ajakirja Suomen Kuvalehti toimetuse juhataja. Aastast 1985 töötas ta ajalehes Ilta-Sanomat, kus ta tegeles valdavalt majandusuudiste toimetamisega; 1991 sai Savolast uudistetoimetuse juhataja.
Ajalehe Ilta-Sanomat peatoimetajaks kinnitati Savola septembris 2006 pärast Antti-Pekka Pietilä lahkumist sellest ametist. Peatoimetajana jõudis ta tegutseda vaid lühikest aega, sest oli detsembrist sunnitud jääma haiguslehele.
Hannu Savola suri 13. veebruaril 2007 Helsingi Laakso haiglas.
Niin (materjal)

Niin (ka niinekiud) on taime niinest saadud tarbematerjal. Niinekiududest tehakse näiteks köisid ja matte. Kõige rohkem kasutatakse lina-, kanepi-, pärna- ja raffiapalmi kiude.
Kauksi linnamägi

Kauksi linnamägi ehk Leerimägi on linnamägi Põlva maakonnas Põlva vallas Kauksi külas.

Mälestise asukoht

Linnamägi paikneb Ahja jõe lisajõe Lutsu jõe lõunapoolsel kaldaneemikul. Läänes piirneb see soise madaliku ja ojaga. Linnamäest idas ja lõunas asub sooga lõppev tasandik. Seega on alust arvata, et muinaslinnus oli looduslikult hästi kaitstud.

Mälestise kirjeldus

Linnuse ebatasane, selge kultuurikihita ovaalne õueala on 66 m pikk ja kuni 36 m lai. Pindala on 1800 m². Kagus paikneb linnuse välisküljel 7 m ja siseküljel 3 m kõrgune kuhjatud vall. Ülejäänud õueala piiravad vallid on madalamad (0,5–0,6 m).
1960. aastal on ligi pool linnuse lõuna- ja lääneosa õuepinnast lõhutud, kuna sinna rajati mäe kõrgepingeliin.

Mälestise uuringud

21. augustil 1951 tegi arheoloog Harri Moora proovikaevamise. Selle käigus leiti kaguvallist mõned savinõukillud. Vallist varisenud liiv ja ka otsavalli liiv sisaldasid rohkelt sütt. Seetõttu on alust arvata, et muinaslinnust ehitades oli peale liivavallide rajatud ka puitkonstruktsioone.
SZ (auto)

SZ on kahekohaline neljarattaline auto, millel on õhkjahutusega mootor IZH-PZ.
SZA-M-e toodeti aastatel 1958–1970. Selle ühesilindriline 346 cc mootor võimaldas maksimumkiirust 55 km tunnis.
Nõukogude Liidus tunti neid "(mootor)ratastooli" või vene keeles "invalidka" ja eesti keeles "invaliidikäru" nime all, sest neid jaotati puuetega inimestele tasuta kasutada.
Viimased 300 SZ-d valmisid Serpuhhovi autotehases (СеАЗ) sügisel 1997. 1998. aastal asendati SZ mudeliga Oka.
Kassitoome

Kassitoome on park Tartu kesklinnas.
Kassitoome asub Näituse tänava, Baeri tänava ja Oru tänava vahel. Baeri tänav eraldab seda Toomemäest.
Pargile on iseloomuline vaheldusrikas reljeef: osalt asub see Rootsi-aegsetel kaitseehitistel, kuid parki jääb ka nn Kassitoome auk ehk Kassiorg ehk Toomeorg, kunagine savi- ja liivakarjäär. Vastandina Toomele kulgevad Kassitoome rajad loogeliselt, avades vahelduvaid vaateid eri tasandeilt. Kassitoome kuulub Tartu vanalinna muinsuskaitsealasse.
Arhitektuuriliselt piiravad Kassitoomet Näituse tänava poolt Uus Anatoomikum ja Veski tänava poolt majade tagaküljed, millest kerkivad esile hilisklassitsistlik Karl Ernst von Baeri maja ning 1888. aastal rajatud historitsistlik tellishoone, kus Nõukogude ajal tegutses Eesti Põllumajanduse Akadeemia klubi. Oru tänava äärde jääb endine Tartu Linnamuuseumi hoone, Toome-poolses küljes domineerib aga gooti stiilis toomkiriku fassaad, mille kahe torni tipus on tänapäeval vaateplatvormid.
Pargis paikneb kaks monumenti: Näituse tänava ääres Uue Anatoomikumi vastas seisab ülikooli rektori, füsioloog Alexander Schmidti monument, teises servas üle Oru tänava jääval kõrgendikul aga skulptuurigrupp "Vjatško ja Meelis Tartu kaitsel", mis kujutab Enn Kippeli noorsoojutustuse "Meelis" tegelasi Tartu lahingus 1224. aastal.
Suviti on Kassitoome pargis korraldatud kontserte ja vabaõhulavastusi, näiteks "Lembitu" (lavastajad Ants Viir ja Uno Pant). Talvel on künklik Kassitoome populaarne kelgutajate seas.
1869. aasta juunis toimus Kassitoomel, Toomkiriku valli jalamil esimese eesti üldlaulupeo kiriklik avamine, millel osales kuni 12 000 inimest. Hiljem rajati sinna Tartu ülikooli tenniseväljakud.
Saulius Tomas Kondrotas

Saulius Tomas Kondrotas (sündinud 30. jaanuaril 1953 Kaunases) on leedu kirjanik.
Ta lõpetas 1976. aastal Vilniuse Ülikooli psühholoogia ja filosoofia alal. Seejärel töötas ta entsüklopeediate toimetustes ning õpetas Leedu Kunstiinstituudis. 1986. aastal emigreerus ta läände ning töötas Münchenis ja Prahas Raadio Vaba Euroopa juures. Alates 2004. aastast elab Ameerika Ühendriikides.
2002. aastal pälvis ta Suurvürst Gediminase ordeni 1. klassi (suurristi).
Tema tuntuim romaan on "Žalčio žvilgsnis" (1981), mis on tõlgitud paljudesse keeltesse ning mille põhjal valmis 1990. aastal Leedu Filmistuudios samanimeline film (režissöör Gytis Lukšas).
Eesti keeles on ilmunud Kondrotase jutustuste kogu "Kentaurivapi suguvõsa" ("Kentauro herbo giminė", tõlkinud Tiiu Jõgi, Loomingu Raamatukogu 39, 1981).
Kägi-Jaani tamm

Kägi-Jaani tamm on tamm Saare maakonnas Saaremaa vallas Kavandi külas endise Kägi-Jaani talu alal. See on Saaremaa kõige jämedam puu.
Puu rinnasümbermõõt on 610 cm ja kõrgus 10 m.
Johann Pastelberg

Elulugu

Õppis 1691–1695 Riia gümnaasiumis (Lyceum). Immatrikuleeriti Academia Gustavo-Carolinas 1695 (oktoobris), õppis teoloogiat, oli stipendiaat (1695–1698). Disputeerus 1697, promoveerus doktoriks 1709. Oli 1699–1710 Saaremaal Mustjala kihelkonna pastor. Suri 1710 katku.

Teadustöö

Tõlkis koos Academia Gustavo-Carolina teoreetilise filosoofia (1705–1707) ja ajaloo professor (1707–1709) Carolus Schulteniga heebrea keelest ladina keelde juudi teadlase Jehuda Lebhi kirjatöid ja luulet, millest Pastelberg tõlkis ühe osa ka eesti keelde. Tõlge ilmus trükituna 1710 Pärnus.
Külmale maale (album)

"Külmale maale" on eesti punkansambli J.M.K.E. esimene album, mis ilmus aastal 1989. 
2014. aastal valiti album muusikakriitikute poolt Eesti kõigi aegade parimaks muusikaalbumiks.
Eugen Reial

Eugen Reial (25. juuli 1901 Põltsamaa – surmaaeg pole teada Vancouver, Kanada) oli eesti advokaat.
Õppis 1921–1925 Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas, lõpetas 1925.
Alates 1932. aastast vandeadvokaat Põltsamaal. Põltsamaa linnavolinik.
1944. aastal põgenes Saksamaale ning sealt suundus 1949. aastal Rootsi. Seejärel siirdus laevaga Kanadasse.
FCI Tallinn

Ajalugu

FC Infonet on asutatud 29. jaanuaril 2002. Majanduskriisi ajal 2011. aasta hooaja eel liitusid FC Infonetiga Tallinna SC Bercy ja Tallinna FC Atletik.
Euroopa jalgpalli katusorganisatsioon UEFA leidis, et FC Infoneti nimi, mis viitab otseselt klubi peasponsorile, on UEFA Euroopa Liiga reeglitega vastuolus. Seetõttu kasutab Infonet nüüdsest ametlikus suhtluses nime FCI Tallinn.
4. novembril pärast hooaja viimast vooru teatati, et FCI Tallinn liitub Levadiaga.
Jerzy Lesław Wyrozumski

Jerzy Lesław Wyrozumski (sündinud 6. aprillil 1930 Terebovljas Ternopili oblastis) on poola ajaloolane.
Ta on olnud Poola Kunstide ja Teaduste Akadeemia peasekretär.
18. märtsil 2014 anti talle Maarjamaa Risti IV klassi teenetemärk, tunnustades tema tööd Poola Kunstide ja Teaduste Akadeemia peasekretärina ning Poola-Eesti teadus- ja haridusalase koostöö edendajana.
Soledar

21. sajand

2014. aasta Ukraina kriisi ajal, aprilli keskel, võtsid venemeelsed separatistid linna oma kontrolli alla. 
21. juulil võtsid valitsusväed linna taas oma kontrolli alla.

Majandus

19. sajandil alustati Soledaris soola tootmist. Nõukogude ajal toodeti ettevõttes "Artemsil" («Артемсіль») 40% kogu Nõukogude Liidus toodetavast soolast.
Soola kaevandatakse 200–300 meetri sügavuselt. Enam kui saja aasta jooksul on kaevandatud kokku üle 250 miljoni tonni soola, maa alla on kujunenud enam kui 200 km pikkune käikude labürint mahuga üle 110 miljoni kuupmeetri.
Aastane sademete hulk

Aastane sademete hulk on kliimanäitaja, mis näitab, kui palju sademeid sadas mingis kohas mingi aasta jooksul. Arvutatakse selle aasta kuu sademete hulkade liitmise teel.
Et aasta võib olla nii kuiv kui ka niiske, siis arvutatakse mitmeaastaste vaatluste põhjal aasta keskmine sademete hulk.
Värvi-paskhein

Värvi-paskhein (Serratula tinctoria) on korvõieliste sugukonda kuuluv taimeliik.
Ta on Eestis arvatud III kaitsekategooriasse (seisuga 2012).
Seitsmenda Päeva Adventistid Eestis

Ajalugu

Esimesed Seitsmenda Päeva Adventistide misjonärid jõudsid Eestisse 1890. aastatel. Esimeseks koguduseks sai Seitsmenda Päeva Adventistide Tallinna Esimene Kogudus, mis asutati 1897. aastal.
VÕTA

Varasemate õpingute ja töökogemuse arvestamine ehk VÕTA on protsess, mille kaudu saab inimene lasta oma varasemaid õpi- ja töökogemusi edaspidiste õpingute tarbeks arvesse võtta. Näiteks võib VÕTA abiga lugeda mõne õppekavas nõutava aine sooritatuks, kui inimene on varem midagi analoogset õppinud või omandanud teistele aines jagatavad kogemused vastaval alal töötades.
VÕTA on suunatud inimestele, kes soovivad jätkata katkenud õpinguid, täiendada oma teadmisi pärast hariduse omandamist, alustada tööd või õpinguid teises valdkonnas ja töö või vaba aja tegevuste kaudu õpitu arvestamist. Tunnustamine võib toimuda nii õppeasutuse juures kui ka kutse omistamise kaudu, millega tegeleb Kutsekoda.
Kõrghariduses reguleerib VÕTAt kõrgharidusstandard, kutsehariduses kutseharidusstandard. VÕTA üldpõhimõtetes lepiti Eestis kokku 2010. aastal.
Eesti VÕTA-ga analoogseid programme leidub ka teistes riikides, näiteks Soomes, Taanis, Norras, Prantsusmaal ja Austraalias.
VÕTA eelarve aastani 2013 on 1,8 miljonit eurot (27,9 miljonit krooni).
Ain Erik

Ain Erik (14. märts 1932 – 30. juuli 2018) oli metsamees, loodusõppe spetsialist ja loodushoidja.

Elukäik ja töö

Ain Erik sündis 1932. aastal Pärnumaal Audru metskonna metsaülema peres, lõpetas 1950. aastal Tartu 1. Keskkooli ja 1955. aastal cum laude Eesti Põllumajanduse Akadeemia metsanduse ja maaparanduse teaduskonna (õppima asus Tartu Riiklikku Ülikooli, kuid 1951. aastal loodi Eesti Põllumajanduse Akadeemia.    
Ülikooli lõpetamise järel töötas ta Vändras metsaülemana (august 1955 – juuli 1958), seejärel Suure-Jaani metsamajandis (1958 juuli − 1966 juuli; metsakultuuride ja hooldusraiete meister, insener metsakasutuse alal, alates 1962. a. vaneminsener), Jõgeva metsamajandi peametsaülema (1966–1971) ja direktorina (1971–1981). Tööle asudes oli nimetus veel Kurista metsamajand, 1978. a. alates Jõgeva metsamajand).
1981. aastast elas ja töötas Ain Erik Põlvamaal Kiidjärvel. Aastatel 1981–1997 oli ta Kiidjärve metsaülem, kuni 2008. aastani  Riigimetsa Majandamise Keskuse loodushoiu (puhkemajanduse) osakonna loodusõppe spetsialist ja puhkeala juhataja (1998. aastal avatud RMK Kiidjärve Looduskeskus).
Ain Eriku  tegevus oli mitmetahuline ja samas väga terviklik. Tema eestvedamisel kujundati Ahja jõe keskjooksul välja Kiidjärve-Taevaskoja huvimets.  Ta on tundnud suurt huvi kodukandi pärandkultuuri vastu.   Ain Erik tegi kaastööd trükiväljaannetele, Kiidjärve looduskeskuses töötades koostas teabematerjali, pildistas ja kirjeldas mitmeid huviväärseid loodusobjekte, nende hulgas nn. krokodillikuuske Kiidjärve-mail.

Isiklikku

Ain Eriku vaateid mõjutas tugevalt isa Paul Erik. Isa metsameheks kujunemise loo on avaldanud Õpetajate Leht: "Pärnumaa noormees Paul Erik pidi eelmise sajandi algusaastatel otsustama, mida oma eluga peale hakata. Üldhariduskool oli pooleli jäänud, kodukülas alustada raske. Otsus omandada Kaug-Idas metsandusharidus võimaldas mitme riigikorra ajal tööd ja leiba." Lembit Lauri küsitles P. Erikut saate "Kirjutamata memuaare" tarbeks 1977. aastal, sõna saavad ka pojad Ain ja Ülo.
Olulisel kohal oli läbi elu muusika. Suure-Jaani metsamajandi perioodi helgemaid mälestusi oli segakooriga "Ilmatar" seonduv: "Aga nüüd tuli metsamajandisse tööle Ain Erik ja hakkas aktiivselt segakoori organiseerima. Dirigendikepp usaldati Ain Eriku abikaasa ja keskkooli muusikaõpetaja Mare Eriku kätte."  
"Pean sügavalt tänulik olema oma Saatusele, kelle tahtel minu elutee läbis Suure-Jaani ajal, mil siin elasid veel suured suurejaanilased, kuulsad eesti helimeistrid Hüpassaare ja Lehola laulikud Mart Saar ja Villem Kapp. Võimsad muusikamehed Artur Kapp ja Julius Vaks puhkasid aga kahjuks sel ajal juba kohalikul kalmistul Kappide perekonnarahupaigas.
Suure-Jaani jõudsin ma 1958. a suvel äsja Vändras minu abikaasaks saanud noore sädeleva Marega, kes hariduselt oli muusikaõpetaja ja koorijuht, mina aga metsamajanduse insener."