google/wiki40b huggingface dataset:
Harilaid

Nimi

Laidu on esmakordselt mainitud kirjalikes allikates 1437 kui Insel Harge. August Wilhelm Hupel nimetas 1782 saart Harris ja kartograaf Ludwig August Mellin oma "Liivimaa atlases" Gross Harris laid. Paul Ariste arvates on laiu nimi tuletunud mõistest 'maa-hari'.

Loodus

Saare pindala on 15 ha. Harilaid kerkis merest kahe hiljem kokkukasvanud tükina, mis siiani teineteisest erinevad. Saare vanem ja kõrgem põhjapoolne osa (Kõrghari) ulatub kuni 5,4, lõunapoolne osa (Madalhari) 2,8 meetrit üle merepinna.
Harilaid on piklik ja kivine. Saart katavad rannaniit ja kadastik. Saarel on tuvastatud 173 taimeliiki.  Laid kuulub Väinamere hoiualasse ja on looduskaitse all. Laiul kaitstakse näsa-kuldsambliku elupaiku.

Ajalugu

1840 lasi Hiiu-Suuremõisa mõisa mõisnik Ewald Alexander Andreas von Ungern-Sternberg Harilaiule kõrtsi ehitada ja kõrtsmikuna Värssu külast pärineva Nigulas Kimbergil perega saarele asustada. 
Harilaid oli 19. sajandil omamoodi liiklussõlm, kus nii suvel kui ka talvel peatuti, sest hiidlaste talvetee mööda merejääd Haapsallu kulges üle Harilaiu ja Vormsi saare. Harilaid asub suure laevatee ääres ja laevasõiduhooajal, kui tugev loodetuul ei võimaldanud vastutuult kitsast Hari kurgust avamerele purjetada, seisid purjekad tihti laiu varjus tuulevangis. Harilaid on Kärdla ja Haapsalu vahemaa poolitaja ning talvel anti seal tavaliselt hobustele puhkust. Hari suures elutoas oli ümberringi seinte ääres madal, poole meetri kõrgune tellistest soemüür, mille peal oli teelistel hea soojas puhata.  
1849 ehitati Harilaiu tulepaak (väike laudmajake), mille vahiks sai samuti Kimberg.
1855. aasta Krimmi sõja ajal maeti Harilaiule inglise madrus, kelle matustel Nigulas piiblit luges. Inglase kõrvale maeti hiljem Hari Peetri ajal üks läti meremees ja üks vene meremees.  
1886 püstitati laiule päevamärk, mis moodustas tuulikuga sihi, nii et alused said Eerikukivist ja Soolarahust ohutult mööduda. Esialgne puidust märk asendati metallist märgiga 1906 ja sellele paigaldati tuli pärast Teist maailmasõda. Harilaiu alumine tulepaak on praeguse kuju saanud 2006. aastal pärast viimast ümberehitust.
Nigulas Kimbergi poeg Peeter Kimberg (Hari Peeter) päris isalt tulepaagi vahi ja kõrtsmiku ametid, olles ühtlasi esimene ametlik Muhu väina loots. Peetrilt päris vahiameti poeg Madis Kimberg. Viimane Harilaiu majakavaht oli Madise poeg Julius Kimberg.
Kimbergid (nüüd Kimber) lahkusid Harilaiult 1939, perekond oli saarel seega 99 aastat (viis põlvkonda).
1940 ehitati Harilaiu tuletorn. Nõukogude ajal asus laiul piirivalve sideväeosa.
Tuletorn ja tulepaak moodustavad sihi, mis näitab ohutut veeteed peamisel Muhu väina laevateel.

Harilaid kultuuriloos

Laiu järgi nimetati reisilaev Harilaid.
Yö

Yö ("Öö") on 1981. aastal Poris asutatud soome rock-ansambel.
Marek Lindmaa

Marek Lindmaa (sündinud 2. augustil 1984) on eesti teleajakirjanik.

Töö

Marek Lindmaa töötab 2004. aastast TV3-s. Algul töötas spordireporterina ja 2006. aastast spordiuudiste saatejuhina. 2007. aastal toimetas ja juhtis ta mootorispordisaadet "Ruudulipp". Hooajal 2009/2010 juhtis ta krimisaadet "Raport". Alates 2009. aastast töötab ta "Seitsmeste uudiste" saatejuhi ja reporterina tavauudiste ridades 2007. Aastal 2014 oli ta saate "Volgadega ümber Musta mere" saatejuht ja monteerija. Aastast 2018. juhib ta saadet "Sotid selgeks". Olles ka "Seitsmeste uudiste" saatejuht. 
Alates 2011. aastast on ta teinud Eesti autoralli meistrivõistlustelt kaassaatejuhina ralliraadio saateid, 2013/2014 oli ralliraadio saatejuht Liepāja rallil.
2014. aastal tegi ta dokumentaalfilmi Kaido Höövelsonist "Baruto! Viru veri ei värise!". 
2014. aastal tegi ta video Ott Leplandi singlile "Jäädagi nii".
2018. aastal tegi kaheosalise saatesarja "Kullapalaviku radadel" Põhja Kanadas Yukoni territooriumil aset leidnud maailma raskeimast aerutamismaratonist.

Hobi

Tegelenud 14 aastat karatega, omab karates musta vööd. Olnud treener.

Isiklikku

Marek Lindmaa elukaaslane on alates aastast 2015 Marge Männistu, kellega kihluti 2017. aasta sügisel.
Emily Deschanel

Isiklikku

Tema noorem õde Zooey Deschanel on näitleja ja muusik. Nende ema Mary Jo Deschanel on näitleja, isa Caleb Deschanel aga filmi- ja telerežissöör.
Anu Åkerman

Anu Åkerman (sündinud 9. detsembril 1980 Tallinnas; aastani 2008 Anu Annus) on eesti orienteeruja.

Haridus

1999. aastal lõpetas Tallinna Reaalkooli.
2010. aastal lõpetas Helsingis Aalto teadus- ja tehnikaülikooli.

Sporditulemused

Aastatel 1998–2014 võitnud orienteerumise Eesti meistrivõistlustel 12 kulda, 7 hõbedat ja 12 pronksi.
Aastatel 2001–2013 osalenud viis korda Eesti koondises orienteerumise maailmameistrivõistlustel, parimad tulemused 20. koht lühirajal (2001 ja 2003), 25. koht sprindis (2004), 29. koht tavarajal (2013) ja 7. koht teatejooksus (2004). Orienteerumisjooksu EMil parimad tulemused 8. koht sprindis ja 7. koht teatejooksus (2006).
2015. aastal võitis orienteerumise veteranide MMil N35 klassis kaks pronksmedalit (sprindis ja tavarajal).

Isiklikku

Tema isa oli orienteeruja Uku Annus.
Elmar Matt

Isiklikku

Tema abikaasa Tiiu Matt oli pedagoog ja koolijuht. Tema venna Arvidi poeg Aleksander Matt oli transiidiärimees ja on praegu Venemaa suurimaid viinatootjaid.
Gyalopion

Levila

Need maod on levinud  Ameerika Ühendriikide kaguosas ja Mehhikos.
Kunda Ühisgümnaasium

Kunda Ühisgümnaasium on gümnaasium Lääne-Virumaal Kunda linnas. 
Kunda Ühisgümnaasium on ainuke põhi- ja keskharidust pakkuv üldhariduskool Kundas. Kunda Ühisgümnaasium on munitsipaalkool, kooli haldaja on Kunda Linnavalitsus. Kooli aadress on Kasemäe tänav 22, Kunda.
Kunda Ühisgümnaasium asutati 1. septembril 2001. aastal eesti õppekeelega Kunda 1. Keskkooli ja vene õppekeelega Kunda 2. Keskkooli ühendamisel. Aastatel 2001–2014 tegutses Kunda Ühisgümnaasium kakskeelse koolina, kus õppetöö toimus nii eesti kui vene keeles. 2014. aastast vene õppekeelega klassid suleti, kuid vene kodukeelega õpilastele võimaldatakse I kooliastmes (1.–3. klass) õppimist keelekümbluse õpperühmas.
2014. aasta seisuga õppis koolis 347 õpilast ja töötas 35 õpetajat.
Torgu valla lipp

Torgu valla lipp on endise Eesti haldusüksuse Torgu valla lipp.
Lipp kinnitati 23. jaanuaril 2002.
Torgu valla lipu kujundajaks on Sõrvest pärit Arne Pagil.

Lipu kirjeldus

Torgu valla lipp on vapilipp. Kangas on jaotatud vertikaalselt kolmeks võrdseks väljaks, sinine-kollane-sinine. Kollase välja keskel on must tuletorn kollaste akendega ning selle kohal sinine aadlikroon.
Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 7:11 ning normaalsuurus 105x165 cm.

Põhjendus

Lipul kujutatud tuletorni kujutis sarnaneb mõningal määral Sõrve tuletorniga. Kollane sümboliseerib Sõrve poolsaart, sinine aga merd. Kroon meenutab, et sõrulased on tublid Torgu kuningriigi alamad (seda huumoriga pooleks).
Alfred Kütt (poliitik)

Alfred Kütt (17. september 1894 Roela – surmaaeg ja -koht teadmata) oli Eesti põllumees ja poliitik, II Riigikogu liige.
Alfred Kütt omandas põllumajandusliku hariduse Soomes. Ta töötas Eesti Vabariigis maakorralduse alal.
1918. aastal mõisteti ta kolmeks aastaks parandusmajja.
Ta valiti II Riigikogu liikmeks asunike nimekirjas. Ta oli Riigikogu liige 19. augustini 1924, mil ta astus tagasi. Tema asemele Riigikogus asus Johannes Krass.
Murdvarguse eest (murdis lahti endise Aaspere mõisniku Eduard Dellingshauseni rahakapi ja varastas seal olnud kuld- ja hõbeasjad) karistas Rakvere-Paide rahukogu teda 1925. aastal 1½-aastase vangirooduga ühes õiguste äravõtmisega. Vabanedes, 1927. aastal, läks ta Austraaliasse, kust naasis Eestisse 1934. aastal.
Ivan Vinogradov

Ivan Matvejevitš Vinogradov (vene keeles Иван Матвеевич Виноградов; sündinud 14. september (vkj 2. september) 1891 Velikolupski maakond, Pihkva kubermang – 20. märts 1983 Moskva) oli vene matemaatik.
Ta oli NSV Liidu Teaduste Akadeemia akadeemik ja Londoni Kuningliku Seltsi välisliige, kauaaegne NSV Liidu Teaduste Akadeemia Steklovi-nimelise Matemaatikainstituudi direktor.
Vinogradov lõi analüütilises arvuteoorias trigonomeetriliste summade meetodi (1934), mille abil lahendas mitu rasket arvuteooria probleemi (Waringsi probleem, Goldbachi probleem).

Haridus- ja töökäik

Vinogradova lõpetas 1914. aastal Keiserliku Peterburi Ülikooli füüsika-matemaatikateaduskonna. Kaitses doktorikraadi. 
Aastatel 1920–1934 töötas ta professorina mitmes Nõukogude Liidu ülikoolis, 1932–1934 töötas ta NSV Liidu Teaduste Akadeemia Steklovi-nimelise Füüsika-matemaatikainstituudi ja alates 1934. aastast sellest eraldunud NSV Liidu Teaduste Akadeemia Steklovi-nimelise Matemaatikainstituudi direktorina (1934–1941 ja 1946–1983).

Teaduskorralduslik ja ühiskondlik tegevus

Tal omas NSV Liidu Teaduste Akadeemia matemaatikaosakonnas selle kauaaegse liikmena suurt autoriteeti. Seejuures ei kuulunud ta NLKP-sse. 1955. aastal kirjutas ta geneetikute kaitseks alla 300 kirjale Lõssenko grupi vastu.
Mitme matemaatiku mälestuses on väidetud, et Vinogradov oli antisemiit, kes enda juhitud instituudis vabanes ajapikku pea kõigist juudi rahvusest kaastöötajatest.
Ungari kuningas

Ungari kuningas olikuningriigi valitseja tiitel aastatel 1001–1918 (ametlikult kuni 1948. aastani).
Esialgu, alates 9. sajandist, valitsesid ungarlasi Ungari vürstid. Kuningatiitli esimene kandja oli István Püha, kes sai selle Püha Rooma keisrilt Otto III-lt (nagu ka esimene Poola kuningas Bolesław Vapper). Kuningast kujunes Kagu-Euroopa võimsaim valitseja: peagi sai temast ka Horvaatia ning Balkani poolsaare põhjaosa isand. Paavst andis talle (kui selle ala võimsaimale katoliiklikule valitsejale) apostelliku kuninga tiitli.
Kuni 14. sajandi alguseni valitses Ungaris kohalik Árpádi dünastia. Selle väljasuremise järel algasid dünastilised võitlused, mis kestsid üle kahe sajandi. Et Ungari troon (nagu ka Poola ja Böömimaa omad) oli valitav, oli ühel dünastial end seal suhteliselt raske kehtestada. Esialgu läks troon Anjou dünastiale, seejärel Luxemburgidele, ent nemadki ei suutnud trooni kuigi kaua hoida. 15. sajandil said võimule Jagelloonid ja pärast nende sealse haru (mis valitses ka Böömimaad) väljasuremist läks troon Habsburgidele, kes olid Ungari valitsejad kuni 1918. aastani (alates 1780. aastast Habsburgide-Lotringide dünastiana).
Aastal 1918. aastal loobus viimane valitseja, Károly IV (Austria keisrina Karl I), riigivalitsemises osalemast, ent ametlikult jäi Ungari monarhistlikuks riigiks. Kaks restauratsioonikatset 1920. aastail nurjusid rahvusvahelise surve tõttu. Kuningata kuningriiki valitses aastatel 1919–1944 riigihoidja Miklós Horthy. Vabariik sai Ungarist alles 1948. aastal, mil seal toimus vabariiklik ja kommunistlik riigipööre.
Nootamaa

Nimi

Saart on 1796 esmakordselt mainitud Notawa.

Asukoht

Nootamaa asub Läänemeres 1 kilomeeter Loonalaiust edelas, Vilsandi rahvuspargi piires.
Saar kuulus kuni 2014. aastani halduslikult Lümanda valda, pärast seda kuni 2017. aastani Lääne-Saare valda.
Saarel asub Eesti läänepoolseim maismaapunkt.

Loodus

Saare pindala on 4,98 hektarit.
Saar on valdavalt klibuse pinnasega sirbikujuline atoll, mille idarannast eendub maasäär. Laguun on madal ning kinni kasvamas, sest sinna settib pidevalt adru.
Vanematel rannavallidel kasvab mage sõstar, kadakas, kibuvits ja pihlakas.

Inimtegevus

Nootamaa on asustamata.
Nootamaa ja selle ümbrus on loodusreservaat.
Adaptiivne kaitsekorraldus

Adaptiivne kaitsekorraldus ehk kohanduv kaitsekorraldus (inglise adaptive conservation management) on kaitsekorraldus, mille käigus kogutakse pidevalt andmeid objekti seisundi ja kaitsekorralduslike tööde tulemuslikkuse kohta ning tuginedes nende andmete jooksvale analüüsile, kohandatakse kaitsekorraldust vastavalt ökosüsteemi terviklikkuse hoidmise vajadustele.
Kohanduv kaitsekorraldus tugineb peaasjalikult kohanduva majandamise (inglise adaptive management) lähenemisviisile ja põhimõtetele.
Priit Põldroos

Noorpõlv

Priit Põldroos sündis 1902 Harjumaal Nissi vallas Tabara külas paljulapselise pere kõige vanema pojana. Riigi toel sai ta oma hariduse Tallinna Õpetajate seminaris ning astus 1920. aastal vastloodud Eesti esimesse näitlejaid koolitavasse Paul Sepa juhitud Draamastuudiosse. 
Priit Põldroos lõpetas 1924. aastal Draamastuudio teatrikooli I lennu ning osales aktiivselt ka kooli juurde rajatava Draamastuudio teatri loomisel.
Nara prefektuur

Reljeef

Prefektuuri lõuna- ja idaosa on mägine, seal asub Kii mäestik. Kõrgeim tipp on Hakken (1915 m). Mägedest saab alguse palju jõgesid, neist suuremad on Kino ja Totsu jõgi.

Sümbolid

Nara prefektuuri tunnuslind on jaapani punarind (Erithacus akahige), tunnuspuu on krüptomeeria (Cryptomeria japonica) ja tunnuslill kirsiõis (Prunus verecunda cultivar).

Haldusjaotus

Nara prefektuur on jaotatud 39 omavalitsuseks, millest 12 on suurlinnad (市 shi).

Vaatamisväärsused

Nara prefektuuris asub palju šintoistlikke ja budistlikke pühamuid, sealhulgas Tōdai-ji ja Kasuga pühamud, mis kuuluvad UNESCO maailmapärandi nimekirja.
Ollepa

Ajalugu

19. detsembril 1905 pärast Paide laata toimus Ollepa lähedal relvastatud kokkupõrge streikijate ja mõisnike valgekaardi vahel. Streikijad põgenesid, jättes kuus raskesti haavatud meest vanasse Olleva kõrtsi.
De magnete

"De magnete, magneticisque corporibus, et de magno magnete tellure" ("Magnetist, magnetilistest kehadest ja suurest magnetist Maast"), tuntud ka lihtsalt pealkirja alguse "De magnete" järgi, on inglise arsti ja teadlase William Gilberti 1600. aastal avaldatud raamat. Seda peetakse esimeseks Inglismaal ilmunud füüsikaalaseks teaduslikuks tööks.

Mõned olulisemad ideed teosest

Selles teoses võttis William Gilbert kokku oma kauaaegse magnetite ja magnetismi alase uurimistöö. Lisaks andis William Gilbert selles põhjaliku ülevaate oma uurimismeetodist.

Magnetism

Gilbert näitas, et vanad uskumused, nagu saaks magnetit küüslauguga hõõrudes demagneetida või nagu raviks magnet peavalu, ei pea paika. Gilbert avastas magneti erinevate pooluste tõmbumise ja sarnaste pooluste tõukumise. Ta näitas, et Maa ise käitub suure magnetina, ning võttis kasutusele mõisted "magneti lõunapoolus" ja "magneti põhjapoolus". Gilbert leiutas ka tehnika metalli magneetimiseks magnetiidiga hõõrumise teel.

Tähtsus

Gilberti magnetismiuuringud olid nii laiahaardelised ja põhjalikud, et kuni elektromagnetismi avastamiseni 1820ndatel ja Michael Faraday töödeni ei lisandunud magnetismialastesse teadmistesse enam midagi uut. "De Magnetel" oli suur mõju Gilbertile järgnenud teadlastele, kellest eriti võiks esile tõsta Johannes Keplerit ja Galileo Galileid. Esimene sai sellest raamatust inspiratsiooni oletamaks, et Päikese ja planeetide vahel võiks olla mingi analoogiline jõud nagu magneti pooluste vahel. Galileo sai sellest tuge oma teaduslikule meetodile ning ta kordas ka ise Gilberti kirjeldatud katseid. Tema vaimustus Gilbertist oli nii suur, et see lisati Galileo protsessis üheks süüdistuspunktiks: "ketseri ja riiukuke William Gilberti toetamine".
Erapank

Erapangad on pangad, mis kuuluvad kas üksikisikule või täisosaniku(te)le piiratud osaniku(te)ga. Erapanku ei ole inkorporeeritud. Sellisel juhul saavad võlausaldajad vaadata nii "panga varasi tervikuna" kui ka kogu füüsilisest isikust ettevõtja/täisosaniku varasi.
Nendel pankadel on Šveitsis pikaajalised traditsioonid, mis ulatuvad vähemalt Nantesi otsuse tühistamiseni (1685). Erapankadel on pikaajalised traditsioonid ka Suurbritannias, kus C. Hoare & Co. on tegutsenud alates 1672. aastast.
Vintage-foto

Vintage-fotoks ehk autorikoopiaks nimetatakse fotograafias fotograafi enda tehtud või tunnustatud fotot tema enda negatiivist. Autori enda poolt samast negatiivist juba hiljem või teise fotograafi valmistatud foto on late print – hiliskoopia. 
Vintage-fotot peetakse originaalseks kunstiteoseks, sest samast negatiivist on hiljem võimalik teha mitmeid koopiaid. Seetõttu on autorikoopiad sageli ka fotograafi poolt signeeritud.
Le Théâtre du Petit Miroir

Le Théâtre du Petit Miroir on Prantsusmaal tegutsev trupp, mis annab lastele marionetiteatri ja varjuteatri etendusi.
Teatri rajas 1978. aastal Jean-Luc Penso, kes oli viis aastat õppinud Taiwanil Li Tienlu juures.
Koidu tänav (Tallinn)

Koidu tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Kassisaba ja Uue Maailma asumeis.
Koidu tänav algab Paldiski maanteelt ja kulgeb alguses lõuna suunas, viimane kolmandik tänavast suundub kagusse. Koidu tänavaga ristuvad A. Adamsoni, Wismari, Roopa, Luise, Endla, Suur-Ameerika, Komeedi, Saturni, Väike-Ameerika, Videviku, Kristiina, Kiire, Virmalise, Planeedi tänav, Pärnu maantee. Koidu tänav lõppeb Vana-Lõuna tänaval.
Tänava pikkus on ligikaudu 2 kilomeetrit.

Hoonestus

Koidu tänav 97, asub Tallinna Humanitaargümnaasiumi hoone. 
Uue-Maailma asumi Pärnu maantee poolne ots on hoonestatud peamiselt sõjajärgselt püstitatud hoonetega, suure osa sellest moodustab stalinistlik hoonekihistus. 1954. aastal valminud Koidu 122 hoone on ansambli pompöössemaid näiteid, kui üldjuhul kasutati kõikide Stalini ajal valminud elamute puhul üleliidulisi tüüpsektsioone, hoonete välisilme oli aga kujunduselt sageli üsna mitmekesine. Koidu tn nurgahoone on jõuliselt kujundatud – paarissammasmotiivid murdfrontooniga trepikoja sissepääsude kohal, räästaalune friis, rõdukesed. Mõlema nurga trepikoja kohal on koloreeritud Kremli kujutis pärja sees.
Osastav kääne

Osastav kääne ehk partitiiv on abstraktne ehk grammatiline kääne, mis on kasutusel peamiselt soome-ugri keeltes.
Paate mõis

Paate mõis (saksa keeles Paatz) oli rüütlimõis Jõhvi kihelkonnas Virumaal.
Harald Johann Perten

Harald Johann Perten (8. aprill 1913 Tallinn – 5. mai 1992 Sankt Gallen, Šveits) oli Eesti (põllu)majandusteadlane ja (teravilja)keemik.

Elulugu

Harald Johann Perten oli töösturi poeg.
Lõpetas 1930 Tallinnas J. Westholmi Gümnaasiumi, 1934 Tartu Ülikooli majandusteaduskonna, õppis 1934 õigusteaduskonnas. Korporatsiooni Vironia liige. Oli aastast 1934 oma isa leivatööstuse ärijuht Tallinnas. Põgenes 1944 Saksamaale, sealt 1945 Rootsi, oli 1945–1967 Stockholmis Statens Institut för Företagsutvecklingu teraviljalaboratooriumi keemik ja juhataja , 1967–1980 FAO teraviljaeriteadlane (-ekspert) Roomas, Senegalis ja Sudaanis, aastast 1981 Šveitsis Uzwilis firma Buler Brothers Ltd. nõuandja sorgo ja hirsi jahvatamise alal.

Teadustöö

Avaldanud uurimusi teraviljakeemia ning sorgo ja hirsi töötlemisest. International Association Cereal Chemistry, American Association Cereal Chemistry liige. 20 teadustrükist.
Harald Perten oli aktiivne mootorratta- ja autosportlane, tennisist, harrastusfotograaf, filmimees ja helitehnik. Oli Stockholmi eesti tennisklubi SET üks asutajaid ja kauaaegne esimees. Alles pagulusse asununa tegi pressifotograafina kaastööd kohalikele Rootsi ajalehtedele. Võttis 1936 osa tähesõidust Berliini olümpiamängudele.
Tagalõpuselised

Tagalõpuselised (Opisthobranchia) on rühm tigusid.
Nimi "tagalõpuselised" viitab sellele, et nende tigude lõpused paiknevad südamest tagapool (taga paremal) (eeslõpuselistel aga südamest eespool).
RBD

2004-2005. "Rebelde"

RBD esimene album "Rebelde" anti välja 30. novembril 2004, plaadifirma EMI kaudu. Põhilised albumi produtsendid olid Carlos Lara (alias D.J. Kafka) ja Max di Carlo. Esimesed kolm singlit ("Rebelde", "Solo Quédate En Silencio" ja "Sálvame") olid kõik esikohahitid Mehhikos. Neljanda singli "Un Poco de Tu Amor" kõige kõrgem koht edetabelis oli teine. 
2005. aasta novembris anti Brasiilia muusikaturul välja portugalikeelne väljaanne albumist "Rebelde (Edição Brasil)". Kuigi ingliskeelset albumit välja ei antud, müüs "Rebelde" Ameerika Ühendriikides väga hästi. Album tõusis edetabelis "Billboard 200" 95. kohale ja Ladina albumite edetabelis 2. kohale 2005. aasta juulis anti välja kontsert-CD/DVD "Tour Generación RBD En Vivo", mis sisaldas ansambli Mehhiko-turnee salvestisi (35 väljamüüdud kontserti terves riigis, sisaldades kuut kontserti ainuüksi Méxicos).

2005–2006. "Nuestro Amor"

2005. aasta oktoobris tuli välja RBD teine album "Nuestro Amor", mis müüs Mehhikos esimesel päeval 127 000 eksemplari ja 200 000 esimesel nädalal. Album oli Ladina albumite edetabeli tipus järjest kolm nädalat ja "Billboard 200-s" jõudis see 88. kohale. Esimesed neli singlit olid Mehhiko edetabelite tipus. Ameerika Ühendriikides jõudis "Nuestro Amor", "Aún Hay Algo" ja "Este Corazón" Hot Latini edetabelis vastavalt 6., 24. ja 10. kohale.
"Rebelde" eduga televisioonis kasutas ansambel tekkinud pausi esimese ja teise stuudioalbumi vahel ära, et välja anda "Nuestro Amor", mis sisaldas 12 täiesti uut lugu.

2005–2006. "Rebelde (Edição Brasil)"

2005. aasta novembris ilmus nende debüütalbumi portugalikeelne versioon "Rebelde (Edição Brasil)".
4. veebruaril 2006, andes kontserte üle Brasiilia, trambiti 38-aastane naine ja tema kaks poega oma teel autogramme saama surnuks. Veel 42 inimest said vigastada.
2006. aasta algul andis RBD kontserte mööda USA-d esimest korda. Turnee kontserdid salvestati ja anti aprillis välja CD/DVD-na "Live In Hollywood". See jõudis Ladina albumi edetabelis 6. kohale.

2006. "Nuestro Amor Rebelde"

2006. aasta mais anti Brasiilia turul välja albumi "Nuestro Amor" portugalikeelne versioon "Nosso Amor Rebelde". "Nosso Amor Rebelde" on nende teine album portugali keeles. Album sisaldab 11 portugalikeelset lugu.
2006. aasta tõi "Nuestro Amor" RBD-le nominatsiooni Ladina Grammy auhindadel "Parim popalbum grupilt või duolt" kategoorias. Nad esitasid loost "Tras de Mí" uue versiooni.

2006. "Celestial"

2006. aasta novembris andis RBD välja oma kolmanda stuudioalbumi "Celestial", mille produtseeris ja kirjutas Carlos Lara ja mis debüteeris edetabelis "Billboard 200" 15. kohal. Albumit müüdi USA-s esimesel nädalal 137 000 eksemplari. Kahjuks ei läinud albumi nädalamüük ametlikesse edetabelitesse, sest album ilmus reedel.
"Celestial" on RBD kolmas album ja samas ka esimene, mis on samal ajal välja antud riikides, kus neid teatakse. Albumilt ilmusid kolm singlit: "Ser o parecer", "Celestial" ja "Bésame sin miedo".
Head käed

Süžee

Pärast autovargust Lätis läheb Margita jalgealune liiga kuumaks ja ta pageb rahulikku Eestisse. Unises väikelinnakeses Vineeris leiab ta peavarju peres, kus poeg on politseinik. Arnold hoiab võõral silma peal, samas kui sõbrad Adolf ja doktor Lepik võtavad uue elaniku hea meelega vastu. Ka asjaolu, et Margita eesti keelt ei räägi, pole takistuseks. Ent politseinik Arnold ei ole nii lihtsameelne, kui paistab. Ühel hetkel peab Margita valima sõpruse ja oma mineviku vahel.
Ninase pank

Ninase pank ehk Tagaranna pank on Saare maakonnas Saaremaa vallas Tagaranna poolsaare põhjatipus asuv pank. Pank on umbes 1 km pikkune. Panga suurim kõrgus on 5 m. Pangal paljanduvad Jaani lademe Ninase kihistiku lubjakivid ja Mustjala kihistiku merglid.
Virtsu tuletorn

Virtsu tuletorn on tuletorn Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Virtsu alevikus.
Tuletorni geograafilised koordinaadid on 58° 34′ 2″ N, 23° 30′ 6″ E.
Alt valge ja ülevalt punase neljatahulise betoontorni kõrgus jalamist on 18 meetrit ja tule kõrgus merepinnast on 19 meetrit.
Tuletorn ehitati 1951. aastal.
Virtsu ümbruse meremärgid aitavad korraldada veeliiklust Suures väinas kahel peamisel veeteel.

Ajalugu

Esimene tuletorn oli punane 25 meetri kõrgune metalltuletorn, mis püstitati 1866. aastal. Tegemist oli Gordoni tüüpi tuletorniga, mis monteeriti kokku tehases valmistatud osadest. Torni lasid õhku Vene väed 1917. aastal.
Pärast ajutist puitsõrestiktuletorni valmis 1924. aastal 19 meetri kõrgune raudbetoontuletorn. Ka see õhiti.
Praegune torn pärineb aastast 1951, see on neljas tuletorn Virtsus.
Tõstamaa liigikaitseala

Tõstamaa liigikaitseala on liigikaitseala Pärnu maakonnas Pärnu linnas. Kaitseala pindala on 24,5 (või 25 ha). 
Kaitseala moodustati 1958, et kaitsta ohustatud linnuliiki ja tema elupaika.
Ljudmila Putina

Biograafia

Nooruses oli ta stjuardess kohalikel Kaliningradi lendudel.
Aastal 1996 lõpetas ta Leningradi Riiklikus Ülikoolis hispaania keele ja filoloogia eriala.
28. juulil 1983 abiellus ta Vladimir Putiniga. Neil on kaks tütart: Maria (sünd. 1985) ja Katerina (sünd. 1986 Dresdenis). Tütred õppisid Moskva Saksa Koolis, kuni Putin sai Vene peaministriks.
Aastal 1993 sattus Ljudmilla autoõnnetusse, kus sai raskelt viga. Pärast paranemist hakkas ta õigeusklikuks kristlaseks.
Ljudmilla on fondi, mille eesmärgiks on arendada vene keelt ja venekeelset haridust, kuraator. On väidetud  , et 2000. aasta Vene TA algatatud õigekirja reform katkestati Ljudmilla vastupanu tõttu.