google/wiki40b huggingface dataset:
Munchi muuseum

Munchi muuseum (norra keeles Munch-museet) on muuseum Norras Oslos, mis on pühendatud Edvard Munchi loomingule ja elule.

Muuseumist

Muuseumi rahastasid Oslo linnakinod ja Jaapani ettevõte Idemitsu Kosan co. Ltd. ning see avas uksed 1963. aastal, kunstniku 100. sünniaastapäeval. Kollektsioon koosneb Munchi töödest ja artiklitest, mille kunstnik pärandas Oslo linnale. Lisa saadi tema õe Inger Munchi käest (maalid ja kirjavahetus) ning teisi erinevaid töid lisandus vahetuste kaudu (topelttõmmiseid jne). Tulemusena on muuseumil praegu üle poole kunstniku maalidest ja vähemalt üks tõmmis igast tema trükisest. See sisaldab 1100 maali, 4000 joonistust, 18 000 tõmmist, 6 skulptuuri, 500 trükiplaati, 2240 raamatut ja palju muid esemeid.
Muuseumi hoone projekteerisid arhitektid Gunnar Fougner ja Einar Myklebust. Myklebust mängis samuti ka tähtsat rolli muuseumi laiendamisel ja renoveerimisel 1994. aastal, Munchi 50. surma-aastapäeval. 2005. aastal ehitati muuseum ümber, et tõsta turvalisust.

"Karje" vargus

Pühapäeval, 22. augustil 2004 röövisid kaks maskeeritud meest muuseumist kaks Munchi maali, "Karje" ja "Madonna", kasutades ära tulekahjualarmi. Röövlid põgenesid musta Audi A6-ga, mille politseinikud leidsid hiljem mahajäetuna. 31. augustil 2006 leidis Oslo politsei maalid üles.
Laktoos

Laktoos (lac 'piim' ladina keeles + "-oos", mis on suhkrute tunnus) ehk piimasuhkur on üks suhkrutest. Ta kuulub madalmolekulaarsete liitsuhkrute ehk oligosahhariidide hulka.
Piimas leidub seda 2–8 massiprotsenti. See hulk sõltub liigist ja isendist. Laktoosi eraldatakse vadakust.
Laktoosi lõhustamiseks seedimisel on vajalik ensüüm laktaas. Laktaas lõhustab laktoosi lihtsaks suhkruks glükoosiks ja galaktoosiks, mis kehas imenduvad.
Laktoosi avastas piimas 1619 Fabriccio Bartoletti. Suhkruna identifitseeris selle esimesena 1780 Carl Wilhelm Scheele.
Igal aastal toodetakse mitu miljonit tonni laktoosi piimatööstuse kõrvalsaadusena. 6,5% piimast töödeldakse vadakuks ja laktoos moodustab sellest keskeltläbi 4,8%. Vadak ehk piimaplasma tekib piima kalgendamise ja kurnamise järel näiteks juustu tootmisel. Laktoosi puhastatakse etanooli lisamisega. Laktoos ei lahustu etanoolis ja langeb põhja, aga ülejäänud vadaku komponendid lahustuvad. Niimoodi saadakse protsessi saagiseks 65%.
Imetajate toidus esineb laktoos peamiselt piimas, mida päris pisikesena tarbivad kõik, aga täiskasvanuna seda üldiselt ei tehta. Sellepärast on imetajatele tüüpiline, et laktaasi tekib nende kehas järjest vähem, kuni täiskasvanuks saades on laktaasi moodustumine kehas lõppenud.
Inimesed kuuluvad väheste imetajaliikide hulka, kellele on omane laktaasi moodustumine kogu elu jooksul. Eriti tüüpiline on see Euroopas, Lääne-Aasias, Indias ja Ida-Aafrikas, kus rohkem kui 70% inimestest suudab täiskasvanunagi piima juua, seevastu Lääne- ja Lõuna-Aafrikas, Ida- ja Kagu-Aasias ning Okeaanias on selliseid inimesi vähem kui 30%. Inimestel, kelle kehas laktaasi pole, laktoos ei lagune kehas, vaid tekitab röhitsusi, kõhutuult ja seedehäireid.
Pärispatt

Pärispatt ehk algpatt (ladina peccatum originale) on kristlikus  teoloogias inimese kaasasündinud patusus või rikutus. 
Algpatu põhjus on Looja keelust üleastumine ehk pattulangemine, mille esimene inimene Aadam sooritas Eedeni aias. Selle tagajärjel muutus inimese olemus rikutuks ja inimsugu muutus surelikuks.

Pärispatu eitus

Pärispatu eitus on kristliku munga Pelagiuse (ca 350-420) oma aja kohta tavatu seisukoht, et Aadama pattulangemine ei riku teisi inimesi. Ortodoksne kristlik õpetus pärispatust on seisukohal, et Aadama tehtud patt Eedeni aias mõjutab ka järgmisi põlvkondi, mistõttu kõik inimesed on loomupäraselt patused ja peavad saama tunda jumalikku, et võita Jumala soosingut. Munk Pelagius aga rõhutas inimese tahtevabadust ja loomupärast headust, mille abil on inimene ise suuteline valima hea ja kurja vahel. Pelagiuse järgi on jumalik arm seega üksnes abiks headuse valimisel, aga pole hädavajalik lunastuseks, mis on saavutatav üksnes tahte varal.

Radikaalsed järeldused

Pelagiuse argumendid võimaldasid tal teha hulga radikaalseid järeldusi. Ta väitis, et Aadama patt oli isiklik ja jumalast oleks ebaõiglane teha selle eest vastutavaks kogu inimkonda. Kuna kõik on sündinud patuta, pole ristimisel mõtet, ja kõik lapsed, kes surevad sakramenti saamata, lähevad ikkagi taevasse. Pealegi polevat Jeesuse ohvril, mis on ristiusu nurgakivi, olnud mingit olulist mõju. Tema roll on olla eeskujuks, kuidas elada.

Süüdistus ketserluses

Pelagiuse väited pärispatu vastu olid vastuolus nende põhiliste vaadetega, mille alusel kujunes välja ortodoksne kristlus. Varakristliku õpetuse kaitsjad mõistsid Pelagiuse töö hukka otsekohe, kui see jõudis avalikkuse ette ja 415. aastal anti ta ketserluses süüdistatuna Diosopoli kirikukogul kohtu alla. Pelagius aga eitas oma tööde tõlgendusi ja esitas nende kohta tavapäraseid selgitusi ning ta tunnistati õigeks. Pärast poliitiliste vastuolude tekkimist saatis keiser Honorius Pelagiuse poolehoidjate juhid 418. aastal Roomast välja. Pelagiuse tööd olid ortodokssetele kristlikele seisukohtadele tõsine väljakutse, aga see probleem lahendati peamiselt kiriku sunnivahenditega ja on tänapäeval peaaegu unustusse vajunud.

Allikad

1. Moosese raamat, 2:25, 3:1–24
Deniz Gamze Ergüven

Isiklikku

Ergüven oli filmi "Mustang" võtete ajal rase; 11. veebruaril 2015 sai ta poja.
Tännassilma mõis (Viljandi)

Tänassilma mõis (ka Vana-Tännassilma mõis; saksa keeles Alt-Tennasilm) oli riigimõis Viljandi kihelkonnas Viljandimaal. Nüüdisajal jääb mõis Viljandi maakonda Viljandi valda.
Internetiturundus OÜ

Internetiturundus OÜ on Tallinnas asuv turundus- ja konsultatsioonifirma.

Ajalugu

Ettevõte asutati 2006 nimega Net Conference. Aastal 2011 nimetati Net Conference ümber, uueks nimeks sai Internetiturundus OÜ ja firma hakkas keskenduma peamiselt internetiturundusele.
Ettevõte tegeleb rahvusvahelise turundusega, mis on suunatud Lätti, Leetu, Soome, Rootsi, Norra, USA ja Euroopa Liidu liikmesriikidesse.
2006. aasta märtsist alates on olnud juhatuse esimees Margus Veisveer.
Ettevõte teeb koostööd selliste mittetulundusühingutega nagu Süda-Eesti Sotsiaalkeskus, Eesti Suurperede Abistamise Selts ja heategevusfondiga Dharma ning toetab alustavaid ettevõtjaid.
Internetiturundus OÜ vastab võrokeste telefonikõnedele võru murdes ehk võru keeles.

Meedias

26. oktoobri 2011 Eesti Televisiooni saates "Pealtnägija" käsitleti Lasva kodulehte, mida oli häkitud ja kuhu oli lisatud lasteporno lingid. Saade sai alguse sellest, kui Margus Veisveer avastas Lasva kodulehel lasteporno peidetud lingid. Uuringute tulemusel avastas ta suure hulga saite, kuhu oli omakorda nähtamatult peidetud hulk teisi linke aga Lasva veebileht sisaldas rohkesti peidetud linke. "Algul aimamata, et see viib eesti rehepappideni, vaatas Veisveer läbi ligi 4000 lehekülge üle maailma ja avastas sadu sarnaseid peidetud linke," kirjeldab sündmust "Pealtnägija" saatejuht Mihkel Kärmas. "Ma arvan, et väga paljude ettevõtete kodulehtedel võivad olla sellised lingid, nii et ütleme nii, et firma omanikud peaksid kindlasti tundma huvi," arvas Veisveer. ETV "Pealtnägija" teemalehel avaldati 26. oktoobril 2011 ka postitus "Kes peitis porno valla kodulehele?" ja "Lasva valla koduleht kubises salajase internetiäri tõttu pornolinkidest". 16. mail 2019 kutsub üles hoiduma laimamisest ja loobuma viha õhutavatest kommentaaridest. "Loovisikutena seisame selle eest, et vaatamata avalikule laimule, saaksid disainerid oma tööd professionaalselt jätkata ja kliendid võiksid disainereid usaldada."
Põhja-Liivimaa Põllutöö Keskselts

Põhja-Liivimaa Põllutöö Keskselts (ka Põhja-Liivimaa Põllumeeste Keskselts) oli Põhja-Liivimaa põllumehi ühendav organisatsioon, mis tegutses aastatel 1908–1922. 
1922. aastal ühinesid Eestimaa Põllumeeste Keskselts ja Põhja-Liivimaa Põllutöö Keskselts ning moodustati uus keskorganisatsioon: Eesti Põllumeeste Keskselts.
Selts asutati 1908. aastal Pärnumaal tegutsenud Änge Põllumeeste Seltsi eestvõttel, algul tegutses see põllumeesteseltside kesktoimkonnana. 
1911. aastal korraldati kesktoimkond ümber Põhja-Liivimaa Põllutöö Keskseltsiks.
Eugeniu Coșeriu

Eugeniu Coșeriu (ka Eugenio või Eugen Coseriu; 27. juuli 1921 Mihăileni (Bessaraabia, Rumeenia) – 7. september 2002 Tübingen) oli rumeenia semiootik ja keeleteadlane.
Livingstoni maakond (Illinois)

Ajalugu

Maakond moodustati 1837. aastal.
Bengt Gustav von Rosen

Bengt Gustav von Rosen (1665–1725) oli baltisaksa poliitik.
Bengt Gustav von Rosen sündis Tallinna asehalduri Axel von Roseni ja Helene Dorothea von Wrangelli pojana. 
Rosen teenis Rootsi sõjaväes, kus sai lõpuks majori auastme. 
1702–1705 oli ta Eestimaa rüütelkonna peamees ja hiljem Eestimaa maanõunik.
Talle kuulusid Roosna-Alliku, Mäo, Vodja ja Viisu mõis.
Meka metroo

Meka metroo on metroo Saudi Araabias Mekas.
Metroo avati 13. novembril 2010. See on Saudi Araabia esimene metroo. Metroo töötab ainult hadži ajal.
Metrool on üks liin ja 9 jaama. Kogupikkus on 18,1 kilomeetrit.
Gabriella

Euroway

Laev telliti 28. septembril 1989. Ehituse ajal toimus Horvaatias kodusõda, mis lükkas laeva valmimist edasi, kuid 1992. aasta 4. mail anti laev Eurowayle üle. Mai lõpus alustas reisilaev liiklust liinil Malmö–Travemünde. Septembris pikendati liini Lübeckini.
1993. aasta juunis tegi SeaLink Shipping, kellele Euroway kaubamärk kuulus, Silja Line'iga lepingu, et Silja Line vastutab Euroway kaubamärgi all liiklevate laevade eest ning Silja Line lisas liinile Malmö–Travemünde–Lübeck teise parvlaeva Silja Festival. Kahjuks vaevles liin reisijatepuuduse käes ning Silja Line lõpetas tegevuse sellel liinil.
Silja Line aga soovis Frans Suelli oma laevastikku ning sõlmis SeaLinkiga laeva rendilepingu 1997. aastani.

Silja Line

Enne, kui laev asus liinile Turu–Stockholm, dokiti laev Soomes, värviti laev Silja Line'i värvidesse ning uuendati siseruume. Reisilaeva uueks nimeks sai Silja Scandinavia. 1994. aasta märtsis hakkas laev sõitma Soome ja Rootsi vahelisel liinil. Kolm aastat sõitis parvlaev oma liinil, kuid Silja Line oli sattunud majanduslikesse raskustesse ning ei suutnud rendilepingu pikendamiseks nõutud summat maksta. Seetõttu müüdi laev Viking Line'ile.

Viking Line

Enne Viking Line'i teenistusse astumist värviti laev Viking Line'i värvidesse, uuendati siseruume ja anti talle ka uus nimi Gabriella. Uus omanik paigutas laeva liinile Helsingi–Stockholm, 1999. aastal lisati tax-free-kaubandust võimaldav vahepeatus Maarianhaminas.
2008. aasta mais tehti laeval ümberehitustöid, mille käigus uuendati siseruume ning lisati laevale kajuteid. Alates 2014. aastast asendati suviti päeval Helsingis seismine reisiga Tallinna. See võimaldas pakkuda reisi Tallinn-Helsingi-Stockholm.
Siena koolkond

Siena koolkond oli maalikunsti koolkond, mis sündis ja õitses Sienas Itaalias 13.–15. sajandil. Tuntuimad maalikunstnikud Siena koolkonnas olid Duccio di Buoninsegna, keda peetakse koolkonna rajajaks ja kelle töös leidub veel Bütsantsi kunsti jooni, ja tema õpilane Simone Martini, samuti vennad Pietro ja Ambrogio Lorenzetti, Domenico, Taddeo di Bartolo, Sassetta ja Matteo di Giovanni.

Üldiseloomustus ja näited

Siena koolkonda iseloomustab märksa suurem Bütsantsi kunsti mõju kui samal ajal Firenzes loodud maalikunsti. Vastandina viimatinimetatu eepilis-dramaatilisele laadile valitseb Siena koolkonna kunstnike teostes lüüriline ja tundeküllane tonaalsus. Duccio 1311. aastal valminud altarimaal Siena toomkirikule kujutab troonivat madonnat ümbritsevate inglite ja pühakutega, teoses on valitsev õrn meeleolu ja peen lineaarne rütm, kuigi kompositsiooniliselt on jäädud truuks bütsantsipärasele sümmeetriale, pidulikule rohke punase, sinise ja kuldsega värvikasutusele ja kuldfoonile. Duccio laadi arendab ta õpilane Simone Martini, kelle looming on samuti õrn ja lüüriline, kuid kompositsioon pole ikoonipäraselt jäik ja lineaarne, vaid on vabam ja loomulikum, tuntuim näide sellest on Filippo Memmiga koos maalitud "Maarja kuulutamine", samuti mõned Püha Martini elulugu kujutavad freskod Assisi alumises kirikus. Tema loomingu mõjutajana nähakse Prantsusmaa maalikunsti, eriti kunstniku viimastel eluaastatel, mil ta tegutses Avignonis paavstide õukonnas, ühena sinna tööle kutsutud itaalia kunstnikest. Simone Martinile on omistatud keskaja üks esimesi monumentaalseid maastikumaale, Siena Palazzo Pubblico ühes saalis asuv fresko, millel on kujutatud kondotjeer Guidoriccio da Foglianot ratsutamas.
Vana Anatoomikum

Vana Anatoomikum on Tartus Toomemäel (Uppsala 10, 2018. aastani Lossi 38) Tartu Ülikooli arstiteaduskonna õppehooneks ehitatud klassitsistlik hoone. Pärast Uue Anatoomikumi valmimist 1888. aastal on hoone tuntud Vana anatoomikumina.

Rotund

Algehitiseks oli madala kupliga klassitsistlik rotund, mis toetus nelinurksele rustikapindadega soklikorrusele. Hoone on ehitatud ülikooli arhitekti Johann Wilhelm Krause projekti järgi aastatel 1803–1805. Rotundi ja sokliehitise seovad ühtseks tervikuks neli toskaana pilastrite ja kolmnurkviiludega risaliiti. Rotundil on kõrged kitsad aknad, mille alaosas on balustrid, ülal aga väiksemad mezzanino-aknad.
Peakorrusel asus amfiteatrina ehitatud ringauditoorium. Selle lagi toetus kaheksale sambale (need kõrvaldati aastal 1856). Auditooriumi seintel olid Karl August Senffi grisaille-maalingud. Anatoomikumi kompleksi kuulusid ka luukamber ja surnukuur.

Esimene laiendus

Aastatel 1825–1827 ehitati J. W. Krause projekti järgi rotundile külge kahekorruselised poolkaarjad tiibhooned. Ehitise kujundus lähtub palladionistliku ringhoovi motiivist.

Teine laiendus

Aastail 1856–1860 pikendati (arhitekt Carl Rathhausi projekti järgi) anatoomikumi tiibehitisi veel ühe järgu võrra. Ühele tiivale ehitati puust juurdeehitis 1911. aastal.

Professorid

Selles hoones on töötanud Karl Friedrich Burdach, Carl Wilhelm von Kupffer, August Rauber, Friedrich Bidder, Rudolf Buchheim, Oswald Schmiedeberg, Nikolai Pirogov, Carl Wilhelm von Kupffer, Martin Heinrich Rathke, Jakob Ernst Arthur Böttcher, Martin Ernst Styx, Johann Friedrich von Erdmann, Bernhard Körber, Rudolf Albert Martin Boehm, Eduard Rudolf Kobert, Nikolai Burdenko, Walter Siegfried Loewe, Georg Kingisepp, Siegfried Talvik, Gerhard Rooks, Lembit Allikmets jt.

Õppetöö

Vanas anatoomikumis toimus õppetöö kuni 1999. aastani, mil valmis Biomeedikum.
2002. aasta kevadel-suvel tegutses Vanas Anatoomikumis ajutiselt Eesti Üliõpilaste Selts, sest EÜSi ajalooline seltsimaja aadressil Jaan Tõnissoni 1 oli renoveerimisel.
Aastal 2014 valmis Vana Anatoomikumi ühes tiivas Tartu Ülikooli haridusuuenduskeskus. Selles toimuvad õpetajakoolituse seminarid ja praktikumid, täiendusõpe ning kohalikud ja rahvusvahelised seminarid.
Johannes Kepleri Linzi Ülikool

Johannes Kepleri Linzi ülikool (saksa keeles Johannes Kepler Universität Linz) on ülikool Austrias Linzis.
Ülikool asutati 1966.
Ülikoolis õpib üle 18 000 üliõpilase (umbes 2016).
Thomas Thomson (botaanik)

Thomas Thomson (4. detsember 1817 Glasgow – 18. aprill 1878 London) oli Šoti kirurg Briti Ida-India Kompanii teenistuses (1855–1861) ja botaanik. Ta oli Sir Joseph Dalton Hookeri sõber ning oli talle abiks "Flora Indica" I köite kirjutamisel. 
Thomas Thomson sündis Glasgow's, Glasgow' Ülikooli keemiku Thomas Thomsoni vanema pojana, tema ema oli Agnes Colquhon. Aastatel 1855–1861 oli ta Briti Ida-India Kompanii Kolkata botaanikaaia superintendant. Ta oli Tiibeti missiooni liige ja loodusloolane, kirjeldas väga palju India taimi. Ta oli ka Bengali armee kirurg.
Lembit Michelson

Lembit Michelson (25. veebruaril 1960 Tamsalus) on Eesti fotograaf. 
Lembit Michelson on töötanud aastatel 1981–1995 ETA ja TASS-i fotograafina. Alates 1995. aastast on ta foto- ja disainistuudio Akriibia omanik ja fotograaf.
Ar-Namõs

Ar-Namõs ('Väärikus') on Kõrgõzstani partei, mida juhib endine peaminister Feliks Kulov.
Partei asutati 1999. aastal. 2000. aasta parlamendivalimistel osalemist parteile ei võimaldatud ja partei liikmed moodustasid liidu Kõrgõztani Demokraatliku Liikumisega.
2010. aasta parlamendivalimistel sai Ar-Namõs 25 kohta 120-st ja jäeti valitsuskoalitsioonist kõrvale.
2011. aasta 14. aprillil teatas 10 Ar-Namõsi fraktsiooni parlamendisaadikut, et ühinevad koalitsiooniga. Feliks Kulov alustas seepeale peaminister Almazbek Atambajeviga läbirääkimisi valitsuskoalitsiooniga liitumisest , kuid plaan jäi katki, sest Ata-Džurt ja Respublika olid koalitsiooni laiendamise vastu. Fraktsioonikaaslased süüdistasid selles Kulovit, kelle ambitsioonid olevat olnud liiga suured.
2011. aasta suvel peetud kongressil ei jõudnud partei kokkuleppele ühise presidendikandidaadi nimetamises. Septembris teatas rühm Ar-Namõsi parlamendisaadikuid, et tagandasid Feliks Kulovi fraktsioonijuhi kohalt ja valisid uueks juhiks Kamila Talijeva. Kulov aga väitis, et selline samm on vastuolus partei põhikirjaga ja mõned viieteistkümnest tagandamisavaldusele allakirjutanust ei saanud dokumendist aru. Kaks neist võtsid tema sõnul oma allkirjad tagasi, kaks aga olid juba varem fraktsioonist välja heidetud.
Harju-Risti raamatukogu

Harju-Risti raamatukogu on raamatukogu Harju maakonnas Padise vallas Harju-Risti külas. Raamatukogu juhataja on Luule Schmidt.
Jaéni provints

Kliima

Jaéni provintsi aastane keskmine temperatuur on +16,9 °C, jaanuaris +8,7 °C, augustis +27,1 °C.
Aastas sajab keskmiselt 558 mm, sealhulgas jaanuaris 74 mm ja augustis 7 mm. Aastas paistab päike keskmiselt 2901 tundi, sealhulgas jaanuaris 162 ja augustis 337 tundi.
Kääbusmadu

Geograafiline levila

Kääbusmaod elavad peamiselt Aasias, Birmas, Filipiinidel, Indohiinas, Lõuna-Hiinas, Myanmaris, Suurtel Sunda saartel, Vietnamis.
Hüdromonitor

Hüdromonitor on seade võimsa veejoa saamiseks ja suunamiseks.
Hüdromonitori peakomponent on vahetatava suudmikuga kooniline toru (pikkus kuni 2,7 m; diameeter 52–175 mm), mis on kahe liigendi kaudu ühendatud toitetoruga (diameeter 250–500 mm).
Hüdromonitori tekitatud veepurske kiirus jääb vahemikku 20–150 m/s ning surve 1–3 MPa.
Hüdromonitore kasutatakse nt maavarade kaevandmisel (hüdrokaevandamine) ja mullatöödel (hüdromehhaniseerimine).
Palawan

Palawan on saar Filipiinide saarestikus.
Saar on piklik, kirde-edelasihiline.
Palawani pindala on 11 785 km². Saar on mägine, kõrgus kuni 2085 meetrit.
Loodes piirneb Lõuna-Hiina merega, kagus Sulu merega.
Kuulub Filipiinidele ja moodustab koos lähisaartega Palawani provintsi. Suurim linn on Puerto Princesa.
Külmamailane

Botaaniline kirjeldus

Külmamailane võib kasvada 6–55 cm kõrguseks. Kui taim kasvab väga kõrgeks, langeb ta õrna varre tõttu maapinnale. Soodsates tingimustes tulevad maapinna lähedal olevale varrele juured alla ning ta saab nii laieneda. Tal on mõlemasugulised, kaheli õiekattega õied. Nii kroon- kui ka tupplehed on liitlehised. Tupp on neljajagune, süstjate tipmetega, karvane, ripsmelise servaga, kroonist kaks korda lühem. Õiekroon on erksavärviline, helesinine, vahel valgeservaline, tumedate roodudega ning harva ka roosa. Õied asuvad hõredates väheseõielistes kobarates. Tavaliselt on ühel taimel kaks kobarat. Taim õitseb maist augustini.
Taime vars on enam-vähem püstine, alusel tõusev, suhteliselt nõrk, kaetud kahe rea pehmete karvadega ja mujalt paljas.
Maa-aluse osa moodustavad peenike, harunenud ja roomav risoom. Juurtel esineb mükoriisa.
Taim paljuneb seemnetega ja vegetatiivselt varre juurdumisel ning risoomi laienemisel.

Kasvukohad

Külmamailane kasvab peamiselt kuivematel päris- ja looniitudel, palu-, loo- ja laanemetsas, karjamaadel ning puisniitudel. Mulla viljakuse osas on taim vähenõudlik, esinedes nii toitainevaesel kui ka -rikkal pinnasel. Eestis on külmamailane väga levinud taim.

Keemiline koostis

Keemiliselt koostiselt sarnaneb ta väga hariliku mailasega, koosnedes iridoididest, flavonoididest, triterpeensetest saponiinidest, kohvhappe derivaatidest, tanniinidest, steroididest, eeterlikest õlidest, mõruainest ja vähesel määral ka alkaloididest.

Kasutamine

Mitmed külmamailase rahvapärased nimetused viitavad ka tema kasutamisele meditsiinis. Tegelikult on teda tarvitatud ühe teise liigi, hariliku mailase asemel. Küll aga on tema õied ja lehed küllaltki C-vitamiini rikkad. Koduloomad ei hinda viimast aga kuigivõrd ning söövad külmamailase tuhmrohelisi taimi üpris kasinalt. Tegelikult ei ole neil ka kuigi suurt söödaväärtust, nii et külmamailast võib pidada mõnes mõttes isegi karjamaade umbrohuks.
Karl Einer

Karl Sulev Einer (30. juuli/12. august 1907 Kaagvere – 4. november 1968 London) oli eesti proosakirjanik ja tõlkija.
Ta on õppinud Hugo Treffneri Gümnaasiumis, lõpetas Paide Ühisgümnaasiumi, õppis Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas.
Aastatel 1927–1931 töötas ta Tartu–Petseri raudtee ehitamisel raamatupidajana. Aastal 1937 organiseeris ta Tartus väikekirjastuse "Kuldkiri", mis andis välja lasteajakirja "Päike" ja mõned raamatud.
Aastal 1944 põgenes ta Saksamaale. Saksamaalt siirdus ta edasi Inglismaale, kus töötas algul vabrikutöölisena, hiljem raamatupidajana. Ka oli ta Londonis BBC kaastööline ja raamatukaupluse välismaise raamatutemüügi korraldaja.
Karl Einer suri aastal 1968 Londonis.
Eesti kirjandusse tuli ta tõlkijana, kuid asus ka ise proosat kirjutama. Ta kujutab elegants, kuigi pealiskaudselt pagulaselu Inglismaal. Läbivaks teemaks on meeste ja naiste vahelised suhted. Romaanis "Ainult üks valge liblikas" (Toronto Orto 1953) lisanduvad pagulaselu argipäevale poliitilised motiivid, irooniliselt suhtub ta kodumaal toimuvasse. Romaan "Suletud sadam" (Toronto Orto 1955) käsitleb taas inimsuhteid ja kohanemisraskusi pagulasühiskonnas, sealhulgas puudutatakse narkomaaniaprobleemi. Romaan "Raudne vilepuhuja" (Toronto Orto 1957) jutustab meremehe elust ja tema suhetest erinevate naistega. Romaan "Kui aeg saab täis" I–II (Toronto Orto 1960) jälgib elu vanadekodus, käsitledes ühiskonna hoiakut vanadusse ja haigustesse.
Ta on eesti keelde tõlkinud Marguerite Steeni "Päike on mu saatus" I–II (Toronto Orto 1957); Margaret Mitchelli "Tuulest viidud II" (koos H. Rone'ga, Toronto Orto 1958); John P. Marquandi "Südamlikult, Willis Wayde" (Toronto Orto 1959); Françoise Sagani romaanid "Tervitan sind, kurbus. Eriline naeratus." (Toronto Orto 1960); Edna Ferberi "Hiiglane" (koos Valve Ristkokiga, Toronto Orto 1961); Pearl S. Bucki "Suur armastus" (Toronto Orto 1962) ja Hugh MacLennani "Öö möödunud on" (Toronto Orto 1961).
Riyad Mahrez

Klubikarjäär

Mahrez alustas karjääri Prantsusmaa amatöörliigas. 2010. aastal liitus ta klubiga Le Havre, kuid mängis esialgu selle duubelmeeskonnas. 2011. aastast mängis ta klubi põhimeeskonnaga Prantsusmaa tugevuselt teises liigas.
2014. aasta jaanuaris sõlmis ta Leicester Cityga lepingu kolmeks ja pooleks aastaks. Leicester Citys tegi debüüdi vahetusest 25. jaanuaril 2014 mängus Middlesbrough'ga. Debüüdi Premier League's tegi ta 16. augustil 2014 ja lõi seal esimese värava sama aasta 4. oktoobril.
Hooajal 2015–2016 tuli ta Leicester Cityga Premier League'i võitjaks. Samal hooajal valiti Mahrez Premier League'i parimaks mängijaks nii mängijate kui ka fännide poolt. 2016. aastal valiti ta lisaks Aafrika aasta jalgpalluriks.
2018. aasta juulis sõlmis ta Manchester Cityga viie aasta pikkuse lepingu. Hooajal 2018–19 tuli ta Manchester Cityga Inglismaa meistriks

Koondisekarjäär

Debüüdi Alžeeria rahvuskoondises tegi 31. mail 2014 sõprusmängus Armeeniaga ja 2. juunil nimetati ta maailmameistrivõistlustele sõitvale meeskonda. Esimese värava rahvuskoondises lõi ta 15. novembril 2014 Aafrika karikavõistluste valikkturniiri mängus Malawiga.
2015. aasta Aafrika rahvaste karikavõistluste viimases alagrupimängus 27. jaanuaril lõi ta värava Senegali vastu
2017. aasta Aafrika rahvaste karikavõistluste esimeses alagrupimängus 15. jaanuaril lõi ta kaks väravat Zimbabwe vastu.
2019. aastal tuli ta Alžeeria koondisega Aafrika meistriks.