Karl Polanyi

Noorus

Polanyi sündis juudi perekonda. Polanyi sünnilinn Viin oli sel ajal Austria-Ungari impeeriumi pealinn. Karli isa Mihály Pollacsek oli raudtee-ettevõtja. Karl ja ta õed-vennad muutsid nime Polanyiks. Hoolimata isa varandusliku olukorra üles-alla kõikumisest oli Karlil korralik haridus ja ta osales Budapesti aktiivses intellektuaalses sfääris ja kunstielus. Polanyi noorem vend oli tulevane filosoof Michael Polanyi. 
Budapesti Ülikoolis käies asutas Polanyi radikaalse Galilei klubi, millel oli ungari intellektuaalide mõttemaailmale oluline mõju. Sel ajal suhtles ta aktiivselt teiste väljapaistvate mõtlejatega nagu György Lukács, Oszkár Jászi ja Karl Mannheim. 1912. aastal sai Polanyi Budapesti Ülikoolist juura doktorikraadi. 1914 aitas ta kaasa Ungari Radikaalse Partei asutamisele ja tegutses selle asjaajajana. 
Esimeses maailmasõjas oli Polanyi Austria-Ungari armee ratsaväeohvitser. Ta sai vene rindel haavata ja hospitaliseeriti Budapestis. Sõjajärgselt toetas Polanyi Mihály Károly vabariiklikku valitsust ja selle sotsiaaldemokraatlikku korda. Vabariigi eksistents jäi siiski lühikeseks ja kui Béla Kun 1919. aastal Károlyi valitsuse kukutas loomaks Ungari Nõukogude Vabariiki, suundus Polanyi Viini.

Viinis

1924–1933 töötas Polanyi vanemtoimetajana ajakirja Der Österreichische Volkswirt (’Austria majandusteadlane’) juures. Ta hakkas kritiseerima majandusteadlaste austria koolkonda, mille liikmed tema arvates lõid abstraktseid mudeleid, mis jätsid tähelepanuta majanduslike protsesside orgaanilisuse ja omavahel seotuse. Polanyi ise tundis tõmmet Fabianismi (järkjärguline reformimine sotsialismini) poole ja teda huvitasid G. D. H. Cole’i kirjatööd. Samuti tärkas sel perioodil Polanyi huvi kristliku sotsialismi vastu. 
Ta abiellus poola-ungari päritolu kommunistist revolutsionääri Ilona Duczynskaga.

Londonis

Polanyil paluti Der Österreichische Volkswirtist lahkuda, kuna pärast Hitleri võimuletulekut 1933. aasta jaanuaris ja kasvava fašismi mõjul toimunud austria parlamendi laialisaatmist ei olnud ajakirjal enam võimalik palgal hoida silmapaistvat sotsialistist mõtlejat. Polanyi suundus 1933. aastal Londonisse, kus teenis elatist ajakirjaniku ja tuutorina ning leidis omale 1936. aastal lektori koha Tööliste haridusassotsiatsioonis (Workers’ Educational Association). Ta loengute märkmed sisaldasid uurimistööd, mille põhjal ta hiljem kirjutas "The Great Transformationi". Seda raamatut hakkas ta kirjutama 1940. aastal, mil kolis Vermonti, et asuda tööle Benningtoni Kolledžis. Raamat ilmus 1944 ja sai suure tunnustuse osaliseks. Ta kirjeldas selles Inglismaal toimunud ühiskondliku maa eraomandiks muutumise protsessi ja kaasaegse majandussüsteemi loomist 19. sajandi alguses.

USA ja Kanada

Pärast sõda sai Polanyi õpetamiskoha Columbia Ülikoolis (1947–1953), kuid ta abikaasa kommunistitaust muutis püsiva USA viisa saamise võimatuks. Seetõttu kolisid nad Kanadasse ja Polanyi käis sealt New Yorgis tööl. 1950ndate alguses sai Polanyi Fordi fondilt (Ford Foundation) ulatusliku grandi uurimaks muistsete impeeriumide majandussüsteeme.
Olles kirjeldanud kaasaegse majandussüsteemi tekkelugu soovis Polanyi nüüd mõista, kuidas "majandus" kaugemas minevikus eraldiseisva valdkonnana esile kerkis. Tema Columbia Ülikooli seminare kuulas mitu tuntud õpetlast ja ta mõjutas tervet põlvkonda õpetajaid. 1957. aastal ilmus loengute põhjal raamat "Trade and Markets in the Early Empires". Polanyi jätkas ka hiljem kirjutamist ja asutas ajakirja Coexistence.