google/wiki40b huggingface dataset:
Lenina

Ajalugu

Asulat on esimest korda mainitud aastal 1523. Aastal 1529 läks see Ostrogskite valdusesse ja neilt abielu kaudu edasi Radziwillidele.  Administratiivselt kuulus see Viciebski vojevoodkonda ja Orša maakonda. Aastal 1647 sai Ramanavast alev, kus oli 56 maja. Alevis asusid toona kõrts, viinavabrik, õigeusu kirik ja veski.
XVII sajandil rajati alevisse vallikraavide ja muldvalliga ümbritsetud puidust kindlus. Kindluses asusid elumaja, staarostkonna haldushoone, pagaritöökoda ja vangla. Kindluse värava ees asus majandushoov, millel paiknesid kahekorruseline varakamber, kelder, aidad ja tallid. Kindluse juurde kuulusid veel pruulikoda, rehi ja söökla. Kindluse ees asus turuplats, mille ääres asus ka aastal 1759 valminud katoliku kirik.
Poola jagamisel läks alev aastal 1772 Venemaa koosseisu, kus hakkas kuuluma Mogiljovi kubermangu ja Orša maakonda. Aastast 1772 hakkas alev kuuluma Dandukov-Korsakovidele. Aastaks 1880 oli alevis avatud postijaam. Seal asusid õigeusu kirik ja juutide palvemaja, alevis asusid ka vesiveski ja viinavabrik.  Aastal 1897 peeti seal neli korda aastas laata.  
XX sajandi alguses oli Ramanavas üle tuhande elaniku. Aastal 1918 muudetui alevi nimi Leninaks. Aastal 1924 läks Lenina Valgevene NSV koosseisu, kus sellest sai küla.
Enne Teist maailmasõda oli Leninas 335 elanikku. Saksa okupatsiooniväed tapsid 186 sealset elanikku ja septembris 1943 põletasid  maha kõik küla majad. Sama aasta oktoobris toimus küla all lahing, kus osalesid ühel pool Saksamaa, teisel poolel aga Poola, Prantsusmaa ja Nõukogude Liidu relvajõud.
Aastal 1960 sai Leninast kohaliku sovhoosi keskasula. Aastal 1968 avati külas seal toimunud lahingu mälestuseks memoriaalkompleks.
Eduard Salmistu

Eduard Salmistu (sündinud 24. jaanuaril 1962) on eesti näitleja.
1984. aastal lõpetas ta Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri (11. lend). Samast aastast alates töötab ta Rakvere Teatris näitlejana.
Ta on mänginud filmides "Küljetuul" ja "Mehetapja/Süütu/Vari" ning teleseriaalides "Kättemaksukontor", "Süvahavva", "Kelgukoerad" ja "Ohtlik lend".
Claußnitzi vald

Vallaosad

Claußnitz, Markersdorf/Chemnitztal, Diethensdorf ja Röllingshain.
Süllogistika

Süllogistika (kreeka syllogistikos) tähendab järeldusõpetus.
Süllogistika kui filosoofia ja loogika alusmõiste võttis kasutusele Aristoteles.
Vara mõis

Vara mõis (saksa keeles Warrol) oli rüütlimõis Maarja-Magdaleena kihelkonnas Tartumaal. Tänapäeval jäävad mõisakompleksi jäänused Tartu maakonna Peipsiääre valla territooriumile.

Ajalugu

Mõis tekkis arvatavasti enne 1558. aastast. 1626. aastal läänistas Gustav II Adolf mõisa Engelbrecht von Tiesenhausenile.
Mõisa viimane omanik enne 1919. aasta mõisate võõrandamist oli Paul von Sievers.

Mõisaansambel

Mõisa peahoone on tänapäeval varemetes.
Vadbolski

Vadbolski (vene keeles Вадбольский) oli Rjurikust põlvnenud Venemaa aadlisuguvõsa.

Ajalugu

Vadbolskid põlvnesid Beloozero vürstidest. Suguvõsaliin algab vürst Ivan Andrejevitš Vadbolskiga, kes oli Rjuriku järeltulija 18. põlves. Tema kahest pojast põlvesid suguvõsa pealiinid: vanema esiisaks oli vürst Grigori Ivanovitš Vadbolski (suri pärast 1549), noorema liini rajas vürst Mihhail Ivanovitš Vadbolski (suri pärast 1551).
Vadbolskid võeti Jaroslavli, Kaasani, Kaluuga (1833), Kostroma, Moskva, Poltava, Rjazani (1844, 1858, 1889), Tambovi (1843) ja Vladimiri kubermangu aadliraamatusse.
Arthur Laurents

Arthur Laurents (14. juuli 1917 New York – 5. mai 2011 New York) oli Ameerika Ühendriikide näitekirjanik ja stsenarist.
Arthur Laurents kirjutas libretod muusikalidele "West Side Story", "Gypsy", "Hallelujah, Baby!" ja "La Cage aux Folles". Samuti on ta filmi "West Side'i lugu" stsenaariumi autor.
Arthur Laurents võitis kaks Tony auhinda.
Noorte Riigikogu

Noorte Riigikogu on Tallinnas Riigikogu istungitesaalis toimuv noorte kogunemine, kus imiteeritakse päris-Riigikogu. Üritus on toimunud kaks korda: 2007 ja 2015. Ürituse patroon on Allar Jõks.
Esimene üritus toimus 17.-18. veebruaril 2007. Üritust korraldas MTÜ Tegusad Eesti Noored.
Banja Luka

Nimi

Esimest korda nimetas Banja Lukat 6. veebruaril 1494 Ungari kuningas Ulászló II. Nimi tuleb kohaliku võimukandja tiitlist baan ja sõnast "luka", mis tähendab orgu või aasa. Missugust baani ja missugust orgu või aasa silmas peeti, on teadmata, kuid nimi kinnistus. Pärastpoole on rahvasuu leidnud linna nimele teisigi seletusi, kasutades sõnu "banja", mis tähendab vanni või sauna, "bajna" 'imeline' ja "luka" 'sadam'.
Ametlikult käänatakse serbia keeles linna nime nii, et esimene sõna käändub omadussõnana ja teine nimisõnana. Kõnekeeles kasutatakse linna nime liitsõnana, mille esimene pool ei käändu üldse.

Kliima

Banja Lukas on soojad suved ja soojad talved. Iga kuu keskmine temperatuur on üle nulli (jaanuaris +0,8 °C). Mõnel aastal ei saja üldse lund. Kõige soojem kuu on juuli (keskmine temperatuur +21,3 °C). Aasta keskmine temperatuur on 11,1 °C.
Aastane sademete hulk on 1058 mm. Aastas on 143 sajupäeva. Kõige sajusemad kuud on juuni (120 mm) ja detsember (115 mm). Kõige kuivemad kuud on august (66 mm), september (69 mm) ning jaanuar ja veebruar (70 mm).

Rahvastik

1991. aastal, enne Bosnia sõda oli linna rahvastikus serblasi 70 155 (49,03%), horvaate 15 700 (10,97%), bosnialasi 27 689 (19,35%) ja jugoslaavlasi 22 645 (15,82%). Pärast sõjas toimunud etnilist puhastust on valdav osa elanikest serblased.

Haridus

Linnas asub 7. novembril 1975 asutatud Banja Luka Ülikool.

Ajalugu

Asula pärineb Vana-Rooma aegadest, mil tänapäeva linna keskel oli Castra-nimeline kindlus. See kuulus Illüüriasse. Kui Illüüria jagati Pannooniaks ja Dalmaatsiaks, kuulus Castra viimasesse.
Slaavlased asusid piirkonda 7. sajandil, kuigi nende täpne rändetee on teadmata.
Linna vanimad säilinud hooned on 1316 rajatud õigeusu selgeltnägija Ilja klooster ja samal sajandil rajatud õigeusu Gomionica klooster. 19. sajandil rajasid linna lähedale kloostri trapistid, kes tegelevad peamiselt juustu ja õlle tootmisega. 20. sajandil rajati ka katoliiklik frantsiskaani klooster.
Osmanite riigi ajal oli Banja Luka Bosnia asevalitseja pašaluki asupaik. Kõige tuntum pašaluk Ferhat-paša Sokolović polnud türklane, vaid islamisse pöördunud serblane, õigeusu patriarhi Makarije Sokolovići vennapoeg. Tema pani aluse tänapäevasele hoonestusele, lastes ehitada üle kahesaja hoone, sealhulgas poode, viljaladusid, saunu ja mošeesid.
1579. aastal ehitatud Ferhadija mošee lasid serbia natsionalistid 1993. aastal õhku. 2001. aastal hakati seda uuesti üles ehitama.
1969. aastal tabas linna 5,4-magnituudine maavärin. 15 inimest sai surma ja üle tuhande vigastada. Linna keskel olev suur hoone, mida kutsuti Titanikuks, varises maatasa. Seda ei taastatud, vaid hoone asukoht muudeti väljakuks.

Sõpruslinnad

Banja Lukal on üheksa sõpruslinna: Bari (Itaalia), Belgrad (Serbia, alates 2003), Bitonto (Itaalia), Kaiserslautern (Saksamaa, alates 2003), Kranj (Sloveenia, alates 2006), Lviv (Ukraina), Moskva (Venemaa, alates 2003), Novi Sad (Serbia, alates 2006) ja Patras (Kreeka).
Maidla valla lipp

Maidla valla lipp on Ida-Viru maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Maidla valla lipp.
Lipp oli kasutusel 11. veebruarist 1994 kuni 27. oktoobrini 2013, mil ühineti Püssi linna ja Lüganuse vallaga ühtseks Lüganuse vallaks.
Vapi autoriks on Tiit Saare.

Lipu kirjeldus

Lipp koosneb kahest võrdse laiusega horisontaalsest värvilaiust: ülemine laid on roheline, alumine on kollane. Lipu rohelise värvilaiul on vardapoolsest otsast 140 mm ning ülaservast 120 mm kaugusel Maidla valla vapi kujutis mõõtmetega 205×250 mm, mille kujundajaks on Tiit Saare. Vapikalad on suunatud peadega lipuvarda poole. Lipu mõõtmed on 1000×1620 mm.
Lipu värvused: roheline – PMS 355, kollane – PMS 109 ning vapi sinise osa värvus – PMS 300

Põhjendus

Roheline laid sümboliseerib metsa, kollane laid sümboliseerib küpset viljapõldu.
Kittilä vald

Külad

Ala-Kittilä, Alakylä, Hanhimaa, Helppi, Hormakumpu, Hossa, Kallo, Kaukonen, Kelontekemä, Kittilä (kirikuküla), Kiistala, Kinisjärvi, Kuivasalmi, Köngäs, Lehmilehto, Lintula, Lompolo, Maunujärvi, Molkojärvi, Pokka, Pulju, Raattama,  Rauhala,  Rautuskylä, Sirkka, Sätkenä, Tepsa, Tepasto, Veitservasa
Michel Sittow

Michel Sittow (arvatavasti 1469 Tallinn – 1525 Tallinn) oli Madalmaade päritolu Tallinna maalikunstnik.

Elulugu

Michel Sittow oli Madalmaade päritolu puunikerdaja ja maalikunstniku Clawes van der Sittowi ning soomerootslasest Margarethe Molneri poeg. Algul õppis ta Tallinnas oma isa, aastast 1484 Brugges Hans Memlingi juures. 
Aastatel 1492–1504 on Sittowi tegevus jälgitav Kastiilia kuninganna Isabel I õukonnas ja Flandrias Madalmaade asehalduri, Burgundia hertsog Philipp Ilusa teenistuses. 1505. aasta paiku maalis ta tõenäoliselt Inglismaa kuninga Henry VII portree. 
Aastal 1506 tuli seoses ema surma ja pärandusasjadega Tallinna. Töötas algul sellina (ehkki oli Lääne-Euroopas vabameister), esitas 1507. aastal nõutava meistritöö ja sai Kanuti gildi liikmeks. 
Aastal 1514 kutsuti Michel Sittow Kopenhaagenisse portreteerima Taani kuningas Christian II-t. 
Aastast 1515 töötas erinevate õukondade juures: Mechelenis Madalmaade asehalduri Austria Margarete juures, lühikest aega oli Valladolidis Aragóni ja Kastiilia kuninga Fernando II ja 1516 Carlos I (hilisem Saksa-Rooma keiser Karl V nime all) õukonnas.
Aastal 1517 või 1518 tuli lõplikult Tallinna, ning sai 1523 Kanuti Gildi vanemaks. 
1525. aastal suri Sittow katku. Tõenäoliselt maeti ta oma kodu lähedal asuvasse Niguliste kirikusse.

Looming

Eestis on Michel Sittowile omistatud Püha Jüri värviline puuskulptuur ja Antoniuse altari väliskülje ülemaaling; Püha Adrian ja Püha Antonius (arvatavasti portreelised) ning Maarja ja Püha Jaakobus vanem (umbes 1517–1518).
Tema kavandi järgi on raiutud renessanslik dr. J. Ballivi hauaplaat (umbes aastal 1520), mis asub Niguliste kirikus. 
Paljud ürikuis mainitud teosed (Niguliste kiriku ajanäitaja kujud, Pirita kloostri kiriku altarimaal, Oleviste kiriku Maarja kabeli kaunistused ning Soome Siuntio kiriku puuskulptuurid) on hävinud. 
Michel Sittowile omistatakse umbes 30 teost, kuid üksnes kolm neist on saanud dokumentaalse kinnituse. Tema maalidest moodustavad enamiku portreed või portreelise lahendusega madonnapildid, on ka figuurkompositsioone. Nende väikesemõõtmeliste teoste juures on Sittow järginud 15. sajandi Madalmaade maalikunsti tavasid, märgatav on Hans Memlingi mõju. Portreedele on iseloomulikud modelli jahe reserveeritud hoiak ning täpne tabav karakteriseering, peen tehniline teostus ja varjundirikas koloriit.

Isikunäitus

Eestist pärit ja siin elanud Michel Sittow sai oma esimese isikunäituse just kodumaal. Kumu kunstisaalis eksponeeriti 8. juunist kuni 16. septembrini 2018 kümneid tema maale. Teoste säilimine on tagatud erimeetmetega: 21-kraadise temperatuuri, 52-protsendilise õhuniiskuse ning õige hämara valgusega.

Kujutamine ilukirjanduses

Michel Sittow on peategelane Jaan Krossi novellis "Neli monoloogi Püha Jüri asjus" (1970).
Fotogramm-meetria

Fotogramm-meetria on fotode (satelliidifotode, aerofotode ja maapinnalt või selle lähedalt tehtud fotode) abil objektide asendi, mõõtmete ja kuju määramine.
Fotogramm-meetriat kasutatakse nt taevakehade uurimisel, loodusnähtuste ja -varade uurimisel, mitmesuguse seire tegemisel jpt valdkondades.
Eesti Filatelistide Ühing Rootsis

Eesti Filatelistide Ühing Rootsis on Rootsis Eesti filateeliaga tegelev organisatsioon.
Organisatsioon annab välja jätkväljaannet Eesti Filatelist.
Põld-härghein

Põld-härghein (Melampyrum arvense L.) on härgheina perekonda kuuluv taimeliik. 
Eestis kasvab ta vaid Lääne-Eesti saartel heinamaadel.
Tiirimetsa palvemaja

Tiirimetsa palvemaja on palvela Saare maakonnas Saaremaa vallas Tiirimetsa külas. See kuulub "Teeliste kirikute" nimekirja.
Palvemaja ehitati ühekorruselise puitmajana 1935. aastal. See on tundmatu arhitekti kujundatud moodsas funktsionalistlikus stiilis. Hoone oli algselt ehitatud Anseküla abikirikuks. Pärast Anseküla Maarja kiriku hävimist 1944. aastal kasutab palvemaja Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku Anseküla Maarja kogudus.
Tiirimetsa palvemajas on järgmised kultuurimälestiste registris olevad kultuuriväärtused: altarimaal "Kristus jüngritega" aastast 1934, koduorel, messingist karikas 19. sajandi lõpust või 20. sajandi algusest, vasest kann aastast 1930 (trugitud ja seest tinutatud), piibel, kroonlühter, küünlajalad jm.
Tartu Maarja kogudus

EELK Tartu Maarja kogudus on luterlik kogudus Tartus, Tartu praostkonnas. 
Koguduse õpetaja on Joona Matias Toivanen, organist ja koorijuht Helika Gustavson-Rätsep. Juhatuse esimees on Lea Hallik. 
Jumalateenistused toimuvad igal pühapäeval kell 12:00 Tartu Maarja kogudusemajas Õpetaja tn 5.

Ajalugu

Koguduse kirik on olnud 1842. aastal valminud Tartu Maarja kirik. Pärast kiriku põlemist 1941. aastal võeti kirik koguduselt ära. Kogudus tegutses edasi Tartu Jaani ja Ülikooli kirikus, 1948–1997 Tartu Peetri kirikus ning alates 1997 Tartu Maarja kogudusemajas. Aastail 1957–1980 asus koguduse kantselei õpetaja Richard Sisaski majas Jaama tänav 42.
Tartu Maarja kirik tagastati kogudusele 2009. aastal, suviti on seda kasutatud pühakojana. Kogudus on otsustanud taastada kirik vastavalt muinsuskaitse tingimustele väliselt endisena ja interjöör uudsena. 2011. aastal võitis sisekujunduse arhitektuurikonkursi KOKO Arhitektid OÜ ja algas sisekujunduse projekteerimine.
Urmas Voolpriit

Urmas Voolpriit (sündinud 26. mail 1976 Tallinnas) on eesti muusik. Aastast 2007 töötab Eesti Televisioonis helirežissöörina.
Ta oli ansambli Blind kitarrist ja laulja ning on muusikakollektiivi Memoriaalansambel kitarrist.
Umurga kirikumõis

Umurga kirikumõis (saksa keeles Ubbenorm Pastorat, läti keeles Umurgas mācītājmuiža) oli kirikumõis Liivimaal Volmari kreisis Umurga kihelkonnas. Mõisakompleks jääb tänapäeval Limbaži piirkonda ja Umurga valda Umurga küla maadele.

Mõisa suurus

Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 1 ja 1/4 adramaad, sellele allus  52 mees- ning 53 naishinge. Aastal 1688 oli kirikumõisa suurus üks adramaa. Aastal  1734 oli adramaid 1 ja 1/4, aastal 1757 aga 1 ja 1/4. Aastal 1832 oli mõisal adramaid 1 ja 17/20, aastal 1881 aga 1 ja 3/80 adramaad mõisale kuuluvate talude valduses.
Maria Jufereva-Skuratovski

Maria Jufereva-Skuratovski (sündinud 11. oktoobril 1979) on Eesti poliitik.
Ta on lõpetanud Tallinna 19. Keskkolli 1997. aastal. Aastal 2001 lõpetas ta Tallinna Ülikooli tõlkija-ajakirjaniku kvalifikatsiooniga ja aastal 2006 Tartu Ülikooli ajakirjandusmagistrina.
Jufereva on 2013. aastast Keskerakonna liige.
2015. aasta septembrist 2017. aasta oktoobrini oli ta Lasnamäe linnaosa vanem. 2019. aastast on ta XIV Riigikogu liige.
Kutseharidus

Kutseharidus (inglise vocational education) on teatud erialal töötamiseks, teatud kutse saamiseks, teatud ametikohale kandideerimiseks või selle säilitamiseks vajalike teadmiste, oskuste, vilumuste, väärtuste ja käitumisnormide süsteem, mille omandamine ja täiendamine loob eeldused tulemusrikkaks professionaalseks tegevuseks.
Põhiharidusjärgset kutseharidust nimetatakse kutsekeskhariduseks.
Kutseharidust võib omandada nt kutsehariduskeskuses.
Bydgoszcz

Ajalugu

Bydgoszcz (ladina Bydgostia) oli esialgu kalastusasula, hiljemalt 1238 rajati sinna linnus. 1331–1337 okupeeris asula Saksa ordu, 1346 andis kuningas Kazimierz III Bydgoszczile linnaõigused. Asula saksastus, kuid jäi kuni 1772. aastani Poola riigile, mil see esimese Poola jagamisega Preisimaale. 1807 liideti linn Varssavi hertsogiriigiga, kuid tagastati Viini kongressil Preisimaale. 1919 liideti linn Poolaga. 1939–1945 oli linn taas Saksamaa valduses.
Kaire Innos

Kaire Innos (sündinud 4. augustil 1970) on eesti epidemioloog.
Ta lõpetas aastal 1994 Tartu Ülikooli arstiteaduskonna ravi erialal ning aastal 2000 sai sealt ka doktorikraadi. Tema teadustegevuse põhiteemad on epidemioloogiliste andmete kvaliteet ning vähiepidemioloogia. Aastal 2000 anti talle Eksperimentaalse ja Kliinilise Meditsiini Instituudi teaduspreemia.
Kaire Innos töötab aastast 2013 Tervise Arengu Instituudis epidemioloogia ja biostatistika osakonna juhatajana ning on külalislektor Tartu Ülikoolis ja Tallinna Tehnikaülikoolis.
Müüser

Ajalugu

Eestlaetav müüser oli astunud suurtükkide ritta juba 15. sajandil, mil seda kasutati peamiselt piiramisel. Siis tulistati sellega kivi- ja malmkuule. Eriti tõhus oli müüser pehmete sihtmärkide vastu: mürsu kiirus oli küll väiksem kui haubitsal, kuid laskekiirus suurem. Samuti oli see kergem ja seda oli hõlpsam transportida.
Teises maailmasõjas asendati müüser miinipildujaga.
Sotsiaalne haavatavus

Sotsiaalne haavatavus (inglise social vulnerability) tähendab inimeste, organisatsioonide või ühiskondade vastuvõtlikkust erinevatele stressitekitajatele ja šokkidele nagu kuritegelik käitumine, sotsiaalne tõrjutus ja loodusõnnetused. Nad ei suuda nende mõjudele vastu hakata. Tavaliselt on sellised olukorrad tingitud sotsiaalsest suhtlemisest, institutsioonide ja süsteemide kultuurilistest väärtustest.
Sotsiaalset haavatust suurendavad nt eluliselt oluliste ressursside (toit, joogivesi) äkiline vähenemine, äärmuslikud ilmastikuolud, sõjalised konfliktid.
Psühholoogias peetakse haavatavust inimese vastupanuvõime puudumiseks, kaitsetuseks. Need inimesed on emotsionaalselt kergelt haavatavad ja neil on ka suurem tõenäosus psüühikahäiretele.
Need inimesed on tavaliselt aktiivsed, impulsiivsed, agressiivsed ja vihastuvad kergesti. Neil on  väike rutiinitaluvus ja nad otsivad tegutsemiseks väliseid stiimuleid.  Neil puudub hirm oma tegevuse tagajärgede pärast. Neil on väihe empaatiat teiste inimeste tunnete vastu.
Inimene läbib oma arengus haavatavuse faasi näiteks teismelisena.
Venemaa Teaduste Akadeemia audoktor

Venemaa Teaduste Akadeemia audoktor (vene keeles Доктор honoris causa Российской академии наук) on Venemaa Teaduste Akadeemia aunimetus, audoktor.
Fettercairni destilleerimiskoda

Fettercairni destilleerimiskoda on Šotimaal Highlandi regioonis aastal 1824 asutatud viski destilleerimiskoda.
Pealinna Brüsseli piirkond

Haldusjaotus

Piirkond jaguneb 19 vallaks (kohaliku omavalitsuse üksuseks), millest ühte nimetatakse Brüsseli linnaks. Kõik nad kokku moodustavad ühe asula (linna). Brüsseli linnaks nimetatav kohaliku omavalitsuse üksus moodustab kesklinna. Brüsseli haldusringkond hõlmab kogu Pealinn Brüsseli territooriumi.
 Brüsseli vallad on:
Anderlecht (1), Bruxelles/Brussel (2), Ixelles/Elsene (3), Etterbeek (4), Evere (5), Ganshoren (6), Jette (7), Koekelberg (8), Auderghem/Oudergem (9), Schaerbeek/Schaarbeek (10), Berchem-Sainte-Agathe/Sint-Agatha-Berchem (11), Saint-Gilles/Sint-Gillis (12), Molenbeek-Saint-Jean/Sint-Jans-Molenbeek (13), Saint-Josse-ten-Noode/Sint-Joost-ten-Node (14), Woluwe-Saint-Lambert/Sint-Lambrechts-Woluwe (15), Woluwe-Saint-Pierre/Sint-Pieters-Woluwe (16), Uccle/Ukkel (17), Forest/Vorst (18), Watermael-Boitsfort/Watermaal-Bosvoorde (19).
Rahvastiku tihedus on 6270 inimest ruutkilomeetril.
Kõik Brüsseli piirkonna kohanimed on hollandi päritolu peale Evere, mis on keldi päritolu.

Vaatamisväärsused

Brüsseli kõrgeim hoone on 150 meetri kõrgune Lõunatorn, kõige kuulsam aga Atomium, mis ehitati 1958. aasta maailmanäituse tarbeks. Üks turismimagneteid on ka vanalinnas asuv Manneken Pis ("Pissiv Poiss").
Soome peaminister

Soome peaminister on Soome valitsuse juht, üks ministritest.
Peaminister tegeleb sisepoliitika ja Euroopa Liidu suunalise poliitika juhtimisega. 2000. aastal jõustunud põhiseadusega tugevnes peaministri roll, samas kui presidendi osa sisepoliitika kujundamises vähenes, jättes talle rohkem esinduskohustusi.
Peaministri valivad parlamendi liikmed ning nimetab ametisse president.
Alates 6. juunist 2019 on Soome peaminister Antti Rinne.
Kaja Tampere

Kaja Tampere (sünninimi Kaja Saksakulm; sündinud 12. oktoobril 1962 Kuressaares) on eesti suhtekorraldaja, filosoofiadoktor, professor.
Ta kaitses doktorikraadi 2003. aastal Soomes Jyväskylä Ülikoolis organisatsioonikommunikatsiooni ja avalikussuhete erialal.
Ta on õpetanud suhtekorraldust Tartu Ülikoolis (aastatel 1996–2004) ja Jyväskylä Ülikoolis (2004–2010) ning lühikest aega mitmes ülikoolis välismaal (Belgias, Bulgaarias, Hollandis jm). Alates 2010. aastast töötab Tallinna Ülikooli kommunikatsiooniinstituudi juhina.
Lisaks akadeemilisele ja õpetamistööle on Kaja Tampere olnud aastaid tegev praktilises suhtekorralduses: töötanud Eesti Telefonis, Eesti Energias, Eesti Haigekassas ja Eesti Prokuratuuris.
Margit Margusson

Margit Margusson (sündinud 17. august 1983) on eesti laulja ansamblist Push Up.
EESTI POPMUUSIKA AASTAAUHINNAD 1999
Aasta Debüütalbum - Push Up "Geisha"
Lancasteri maakond (Nebraska)

Lancasteri maakond (Lancaster County) on maakond USA-s Nebraska osariigis. Geograafilised koordinaadid on 40°78' N, 96°69' W.
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Lincoln.
Maakonna pindala on 2194 km², millest 21 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 285 407. Aastal 2000 oli elanike arv 250 291.

Ajalugu

Lancasteri maakond moodustati 1859. aastal. Maakond sai nime George Armstrong Custeri järgi.
Jüri Kaik

Haridus

1981–1983 Üleliiduline Kardioloogia Teaduskeskus, aspirant
1971–1977 Tartu Riiklik Ülikool, arstiteaduskond, ravi eriala
Tallinna 7. Keskkool

Töökäik

2007–2017 Tallinna Tehnikaülikool, TTÜ Tehnomeedikum, Kardiovaskulaarse meditsiini instituut, professor
2007–2017 Tallinna Tehnikaülikool, TTÜ Tehnomeedikum, Biomeditsiinitehnika instituut, Biomeditsiinitehnika õppetooli vanemteadur
2002 – 2017 Kardioloogia Instituudi Polikliinik OÜ, kardioloog
2005–2007 Tallinna Tehnikaülikool, TTÜ Tehnomeedikum, Biomeditsiinitehnika instituut, Biomeditsiinitehnika õppetool, professor
1994–2007 Eesti Kardioloogia Instituut, direktor
Alates 2005 – Tallinna Tehnikaülikool, elektrofüsioloogia professor
1984–1994 – Eesti Kardioloogia Instituut, rütmihäirete osakonna juhataja
1983–1984 – Eksperimentaalse ja kliinilise meditsiini Instituut, vanemteadur
1981–1983 – Üleliiduline Kardioloogia Teaduskeskus, aspirant
1978–1981 – Tallinna Kiirabihaigla kiirabijaam, kardioloogilise brigaadi arst
1977–1978 – Tallinna Keskhaigla, intern

Teaduskorralduslik tegevus

Eesti Kardioloogia Instituudi Teadusnõukogu esimees, Eesti Arstiteadusnõukogu liige, 10 sihtteema ja mitme rahvusvahelise projekti (WHO/CINDI alateemad, EU 5 raamprojekti alateemad) koordinaator, mitme rahvusvahelise teadusajakirja kolleegiumi liige, rahvusvaheliste ja Eesti kardioloogia, hüpertensiooni, biomeditsiinitehnika seltside liige, Eesti Kardioloogide seltsi juhatuse liige (1990–1998), Eesti Biomeditsiinitehnika ja meditsiinifüüsika ühingu juhatuse liige, Eesti Unemeditsiiniühingu juhatuse liige

Loometöö

Õppetöö: TTÜ: Inimese füsioloogia (DBR0100) bakalaureusõpe
Füsioloogiline regulatsioon ja adaptatsioon (DBB0210) magistriõpe
Bioelektromagnetism (DBR0250) magistriõpe
Bioelektromagnetismi erikursus (DBR9060) doktoriõpe

Teaduskraad

Doktorikraadi omandas 1983, (juh) prof Grigorov, EKG pri elektritsheskoi endokardialnoi stimuljatsii serdsa, Üleliiduline Kardioloogia Teaduskeskus, Moskva, Venemaa.

Teadustöö põhisuunad

Valdkond: 4. Loodusteadused ja tehnika; 4.9. Meditsiinitehnika

Publikatsioonid

Rohkem kui 200 teaduspublikatsiooni autor/kaasautor, mitme patendi omanik.
Georges Pire

Georges Charles Clement Ghislain Pire (10. veebruar 1910 – 30. jaanuar 1969) oli Belgia dominiiklasest munk, kes pälvis põgenike abistamise eest II maailmasõja lõppedes 1958. aastal Nobeli rahuauhinna.
Stavanger Aftenblad

Stavanger Aftenblad (otsetõlkes "Stavangeri Õhtuleht"; tuntud ka kui Aftenblad) on Norras Stavangeris ilmuv päevaleht. Ajalehe asutas 1893. aastal preester Lars Oftedal ja see oli pikka aega Norra Liberaalse Partei (Venstre) väljaanne. 2005. aasta seisuga oli trükiarv 68 186.
Stavanger Aftenblad läks 16. septembril 2006 suurelt formaadilt üle tabloidformaadile.