google/wiki40b huggingface dataset:
Moraalirelativism

Moraalirelativism ehk eetiline relativism on relativismi variant, mille kohaselt moraalistandardid ei ole absoluutsed, vaid tulenevad sotsiaalsetest tavadest ja teistest allikatest. See filosoofiline positsioon ulatub tagasi vähemalt Protagoraseni, kelle järgi "Inimene on kõikide asjade mõõt". Tänapäeva tõlgenduses võiks see tähendada, et asjad on olemas üksnes neid vaatlevate inimeste kontekstis.
Moraalirelativism vastandub moraaliabsolutismile, mis näeb moraali determineerituna inimese absoluutse loomuse poolt (John Rawls) või selliste välisallikate poolt nagu jumalused (paljud religioonid) või universum ise (objektivism). Need kes usuvad moraaliabsoluutidesse, on moraalirelativismi suhtes sageli väga kriitilised ning mõnikord isegi samastavad seda ebamoraalsusega.
Moraalirelativismi on mõnikord vastandatud etnotsentrismile. On väidetud et ühe ühiskonna liikmete üle otsustamine teise ühiskonna moraalistandardite alusel on etnotsentrismi vorm. Mõned moraalirelativistid väidavad, et inimeste üle tohib kohut mõista ainult lähtudes nende enda ühiskonna kommetest. (Analoogiliselt väidavad sageli ajaloolased, et ajalooliste isikute üle ei tohi kohut mõista tänapäeva standardite alusel, vaid ainult nende enda aja kontekstis.) Teised moraalirelativistid väidavad, et kuna moraalikoodeksid on eri ühiskondades erinevad, siis saab ühiskondade vaheliselt moraaliasjade üle otsustada üksnes lähtudes "ühiselt pinnalt".
Sellise vaate (mida tuntakse ka kultuurirelativismi nime all) üks järelm seisneb printsiibis, et iga otsustus ühiskonna kui terviku poolt on kehtetu: indiviidide üle mõistetakse kohut nende enda ühiskonna standardite alusel; ühiskondadel endil ei ole laiemat konteksti, milles otsustus oleks kas või mõttekaski. See on moraalirelativistide ja moraaliabsolutistide vahelise konflikti üks allikas, sest absolutist väidaks, et saab kohut mõista terve ühiskonna üle selle eest, et ta aktsepteerib mõnd "ebamoraalset" praktikat, näiteks orjapidamist. Sellised otsustused ei ole relativismiga kooskõlas, kuigi praktikas relativistid siiski sageli sääraseid otsustusi teevad (näiteks relativist hakkab vaevalt orjapidamist relativistlike argumentidega kaitsma).
Teine moraalirelativismi vorm on emotivism, mis rõhutab, et inimesed otsustavad moraali üle omaenda emotsioonide ja tunnete alusel. Universism väidab, et ainult mingit tegu toime panevad või sellest otseselt mõjutatud indiviidid võivad teha otsustusi selle kohta, kas see tegu on lõppkokkuvõttes õige või väär. Need otsustused võivad põhineda mõistusel, kogemusel või emotsioonidel.
David Hume esitab moraalirelativismile sarnased printsiibid oma teose Enquiry Concerning the Principles of Morals (1751) lisas.
Christoph Schnabel

Christoph Schnabel (10. november 1715 Nachterstedt – 24. september/5. oktoober 1761 Haljala) oli Eesti vaimulik.
Schnabel sündis Nachterstedtis Ascherslebeni maakonnas (praeguse haldusjaotuse järgi Seelandi Nachterstedti linnaosas Salzlandkreisis Saksi-Anhalti liidumaal).
Schnabel immatrikuleeriti 22. märtsil 1735 Halle ülikooli, oli aastal 1736 Halle vaeslastekooli informaator. 15. septembrist/26. septembrist 1737 oli Haljalas pastor Georg Sableri 9 lapse koduõpetaja. Ordineeriti õpetajaks 27. mail/7. juunil 1741.
Ta oli aastatel 1741–1761 Haljala Püha Mauritiuse koguduse õpetaja. Eestimaa konsistooriumi assessoriks sai 28. veebruaril/10. märtsil 1756. Oli pietistlik vaimulik ja toetas oma koguduses vaimulikku ärkamisliikumist.

Isiklikku

Tema poeg David Christoph Schnabel oli Koeru Maarja-Magdaleena koguduse õpetaja ja Tallinna toomkoguduse abiõpetaja, tema väimees (tütre Catharina Margaretha abikaasa) Anton Heinrich Lücke oli Ambla Maarja koguduse õpetaja; vend Gottfried Schnabel oli Helme Maarja koguduse õpetaja.
Eesti Spordiselts Põhjakotkas

Eesti Spordiselts Põhjakotkas on Eesti spordiselts. 
Eesti NSV ajal kandis selts algul nime Üleliiduline Kehakultuuri- ja Spordiselts, seejärel Dünamo. Dünamo Eesti Vabariiklik Nõukogu asutati 1940. Eesti NSV ajal oli see Kalevi ja Jõu kõrval kolmas peamine spordiselts.
Seltsile kuulus mitmeid spordibaase, nt Kadrioru staadion, tennisehall, jäähall, ujula.
Aastal 1995 sai Dünamo nimeks Eesti Vabariigi Spordiühing Põhjakotkas ja aastast 2000 kannab ta praegust nime: Eesti Spordiselts Põhjakotkas. Selts on Eesti Olümpiakomitee liige.
Mureși maakond

Rahvastik

Elanikest on 52,6% rumeenlased, 37,8% ungarlased ja 8,8% mustlased.
Maakonnas on 103 omavalitsust, millest 11 on linnad.
Muusikafestival

Muusikafestival on perioodiliselt korraldatav muusika festival, kus esitatakse  teatud žanri, ajastu, piirkonna või helilooja(te) muusikat. Mõnikord on muusikafestivalid laiema haardega pidustuste (festivalide) osaks.
Arnold Kerem

Arnold Aleksander Kerem (27. oktoober/8. november 1893 Karula vald (Karula kihelkond) – 4. jaanuar 1942 Kirovi oblast) oli eesti vaimulik.
Arnold Kerem lõpetas Tartu Aleksandri Gümnaasiumi. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta 1914–1918 ja 1920–1923. 1918–1919 võttis ta Vabadussõjast. Oli 1920–1921 Berliini saatkonna sekretär. Seejärel töötas ta Tallinna Teataja vastutava toimetaja ja 1922–1925 Postimehe toimetuse sekretärina. Prooviaastal oli ta Tartu Maarja koguduses ja Ülikooli koguduses. Ordineeriti õpetajaks 12. oktoobril 1924.
Ta oli 1924–1925 Ülikooli koguduse abiõpetaja. 1925–1940 oli ta Palamuse Püha Bartholomeuse koguduse õpetaja. 31. oktoobril 1935 avaldas Palamuse kihelkonna kodanike koosolek üksmeelselt talle umbusaldust, paludes ta koguduse sisemise rahu mõttes paigutada ümber mõne teise koguduse peale. 1940–1941 oli ta Tartu Jaani koguduse õpetaja.
Arreteeriti NKVD poolt 4. juunil 1941 ja viidi Venemaale, kus ta Kirovi oblastis jaanuaris 1942 suri.
Arnold Kerem oli Kaitseliidu Tartu maleva liige.

Isiklikku

Tema vend August Kerem oli ministriks paljudes valitsustes ja just tema kaitseministriks oleku ajal müüdi Peruu valitsusele Eesti miiniristlejad Vambola ja Lennuk.
Massu linnus

Massu linnus on ringvall-linnuse tüüpi rajatis Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Massu külas.

Kirjeldus

Tasasele maale rajatud, ümarovaalse põhiplaaniga, kultuurkihi vaese õueala läbimõõt on 55-65 m, pindala 2500 ruutmeetrit. Linnuseõue ümbritses ~8-10 m lai ja ~0,8-1 m kõrgune vall. Vall koosnes paeplaatidest, osaliselt ka raudkividest. Kirde- ja edelaküljes leidusid vallis väravakäikude avad. Õue poole varisenud vallirusude alt leiuvaesest kultuurkihist saadud keraamika dateeritud 1. aastatuhandest keskpaigast pKr. Sellisel juhul kuulub muinaslinnus teiste analoogiliste Lääne-Eesti madalate ringvall-linnuste hulka.
Püha kihelkond

Püha kihelkond (lühend Pha; saksa keeles Kirchspiel Pyha) on kihelkond Saaremaal.

Piirkonna ajalugu

Püha kihelkond moodustati arvatavasti 14. sajandi lõpus suurest Kaarma kihelkonnast eraldatud kagupoolsetest aladest. Esmakordselt mainiti Püha kihelkonda aastal 1449. 
Püha kihelkond on olnud ka haldusüksus (nt Liivimaa kubermangu Kuressaare kreisis).
Püha kirik on pika ehituslooga, tornikiiver aastast 1924.

Kihelkonna alad tänapäeval

Kihelkonna alad paiknevad nüüdse Saare maakonna Saaremaa valla alal.
Kahala sovhoos

Kahala sovhoos oli sovhoos Harju rajoonis Kuusalu ja Loksa külanõukogus. Sovhoosi keskasula oli Kolga. Sovhoosi pindala oli 9800 ha.
Neeme Korv

Neeme Korv (sündinud 8. veebruaril 1974) on eesti ajakirjanik, oli aastatel 2008-2019 Postimehe arvamustoimetuse juht. Alates 2019. aasta veebruarist ajalehe Äripäev arvamustoimetuse juht.
Muhust pärit Korv õppis Tartu Ülikoolis 1992. aastast eesti filoloogiat (teatriteaduse eriharus) ja ajakirjandust, kirjutades diplomitöö Postimehest. Postimehega oli ta seotud 1995. aastast 2019. aastani. Aastatel 1994–1995 töötas ta Eesti Raadio uudistetoimetuses Tartus, varem tegi kaastööd Hommikulehele.  Korv on olnud Eesti Ajalehtede Liidu juures tegutseva Pressinõukogu liige ning kuulub ajakirja Jalka toimetuse kolleegiumi koosseisu. Eesti Akadeemilise Ajakirjanduse Seltsi taasasutaja.
Kaliningradi oblasti lipp

Kaliningradi oblasti lipp on Venemaa haldusüksuse Kaliningradi oblasti lipp.
Ametlikult võeti lipp kasutusele 8. juunil 2006.

Lipu kirjeldus

Kangas on jagatud kolmeks horisontaalseks laiuks, ülemine on punane, keskmine kollane ja alumine sinine. Ülemine ja alumine väli on ühelaiused, keskmine aga moodustab ülemisest (alumisest) laiust 1/3. Punase välja vardapoolses osas on kahe torni ja avatud väravaga hõbedane kindlus, mille kohale on paigutatud kuldne Jelizaveta Petrovna monogramm.

Sümbolite tähendus

Lipuvärvid punane, valge (hõbedane) ja sinine pärinevad Venemaa lipult ning rõhutavad Kaliningradi oblasti kuulumist Venemaa Föderatsiooni koosseisu.
Punane sümboliseerib tööd, elujõudu, mehisust, eneseohverdust ja vene sõjameeste kangelaslikkust, kuid ka lahingutes langenuid.
Kollane tähistab suurust, rikkust, järjepidevust, vastupidavust ja jõudu. Kollane on ka merevaigu värv ning sümboliseerib Kaliningradi oblastit kui merevaigumaad, sest seal asub maailma suurim merevaigu leiukoht.
Sinine on ilu, armastuse, rahu ja eesmärkide poole pürgimise värv. Kuna Kaliningradi oblast asub Balti mere ääres, tähistab see ka merd ning oblasti ajaloolist seotust merega.
Valge (hõbe) viitab uskumustele ja puhtusele.
Avatud väravaga kindlus kehastab kindlat usku, vankumatust ja valmisolekut kaitseks. Avatud värav näitab aga külalislahkust ning sõbralikke kavatsusi lähedaste ja kaugemate naabritega.
Jelizaveta Petrovna monogrammil on aga ajalooline tähendus, sest just tema ajal, 18. sajandil liideti praegused Kaliningradi oblasti alad Venemaaga.
Albedyll

Albedyll (d'Albedyhll, Albedelle, Albedille; vene Альбедиль) on itaalia päritolu baltisaksa aadlisuguvõsa.
2. märtsil 1720 sai Liivimaal sündinud jalaväe kindralleitnant Henrik Otto von Albedyl (1666–1738) Rootsi vabahärratiitli ja immatrikuleeriti samal aastal  Rootsi rüütelkonda vabahärra suguvõsana Albedyl Nr.182.
Samal päeval sai vabahärratiitli ka tema sugulane, ratsaväe kindralmajor Christer Henrik d'Albedyhll (1679–1750), kes immatrikuleeriti  Rootsi rüütelkonda vabahärra suguvõsana d´Albedyhll Nr.183. 
See vana aadli suguvõsa immatrikuleeriti 1. veebruaril 1745 Eestimaa  (Nr.2), 1747 Liivimaa (Nr.35) ja Kuramaa (Nr.211) rüütelkonda. 
Suguvõsale kuulusid teistehulgas Lode (Lohdenhof; Laitzem; läti Lodes muiža), Turaida kihelkonnas; Lielstraupe (Groß-Roop) ja Stalbe (Stolben) Straupe kihelkonnas, Dzerbene (Serben), Vana-Võidu (Woidoma), Aimla (Aimel), Kunda (Kunda), Sauste (Sauß) ja Ageri (Aggers) mõis.
Separatism

Separatism on mingi väiksema grupi eraldumispüüe suuremast grupist. Eraldumispüüde põhjuseks võib olla näiteks kultuuriline, etniline, religioosne või rassiline põhjus. Separatismi näiteks on ka vähemusrahvuse liikumine iseseisva rahvusriigi loomiseks. Separatismi vastandmõiste on unionism.
Kalle Vellevoog

Kalle Vellevoog (sündinud 14. aprill 1963 Tallinn) on eesti arhitekt.
Keskhariduse omandas Kalle Vellevoog Tallinna 37. Keskkoolis aastatel 1970–1981 ning arhitektuurialase kõrghariduse Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi (praegune Eesti Kunstiakadeemia) arhitektuuriteaduskonnas aastatel 1981–1986. 
1986–1990 töötas Kalle Vellevoog projekteerimisinstituudi Tsentrosojužprojekt Tallinna filiaalis ning alates 1990. aastast arhitektuuribüroos JVR OÜ.
Kalle Vellevoogi tuntumad tööd on eramuansambel Seedri tänaval Pärnus, korterelamu Kaupmehe tänaval Tallinnas, kortermajade grupp Pähkli tänaval Tallinnas ning pansionaat Seedri tänaval Pärnus. Neid iseloomustab uusfunktsionalistlik vormikeel, hea keskkonnatunnetus ning oskuslik materjalikasutus.

Muud

Kalle Vellevoog on Eesti Arhitektide Liidu liige alates 1990. aastast ning kuulub liidu eestseisusse. Aastatel 1998–2002 oli K. Vellevoog Eesti Arhitektide Liidu esimees ning aastatel 2002–2004 aseesimees.
Christian III

Christian III (eestipäraselt ka Kristian III; 12. august 1503 – 1. jaanuar 1559) oli Taani kuningas 1534–1559 ja Norra kuningas 1537–1559.
Christian III oli Taani ja Norra kuninga (1523–1533) Frederik I poeg ja Taani ja Norra kuninga (1559–1588) Frederik II ning hertsog Magnuse isa.
Harald Vennikas

Harald Vennikas (1900 – 3. september 1919 Irboska) oli töölisaktivist ja hobimuusik (mängis flööti).
Ta kuulus Tallinna Sotsiaaldemokraatlikku Noorte Klubisse. Ühingu liikmed osalesid Oktoobrirevolutsioonis, tegid partei juhtimisel rahva hulgas poliitilist kihutustööd, aitasid organiseerida Punakaarti ning korraldasid noorte koosolekuid ja meeleavaldusi. Lasti siseministri korraldusel Irboska veretööl 3. septembril 1919 maha.
Briti lühikarvaline kass

Ajalugu

See tõug on tõenäoliselt alguse saanud kodukassidest, kelle tõid Briti saartele ligikaudu 2000 aastat tagasi rooma asunikud. 19. sajandi lõpul peetud esimestel kassinäitustel oli lühikarvalisi küllaltki palju, siis hakkasid nad populaarsuselt angooradele ja pärslastele alla jääma. Alles 1930. aastail võis kõnelda Briti lühikarvalise üldisest taastulekust.
Järjekordne tagasilangus tabas lühikarvalisi II maailmasõja ajal, kui paljud kassihuvilised pidid oma harrastusest loobuma ja lasid oma lemmikud kohitseda. Pärast sõda oli järele jäänud väga vähe tõupuhtaid isaseid, mille tõttu Briti kasse hakati ristama välismaa lühikarvalistega. Selle tagajärjel kannatas Briti tõu nõuetekohane välimus ja 1950. aastate alguses üritati aretusvigu heaks teha, paaritades lühikarvalisi hoolega valitud siniste pärslastega.Mõne kassikonna järel saavutati tõupuhtad lühikarvalised, kes vastasid praeguseni kehtivale rangele standardile. Nii Suurbritannias kui ka Ameerika Ühendriikides paaritatakse Briti lühikarvalisi ainult omavahel ja ristamine pärslastega pole enam lubatud.

Iseloom ja hooldamine

Tüüpiline Briti lühikarvaline on leebe ja tasase loomuga vähenõudlik kass, kes ei tee valju häält. Ta on üldjuhul arukas ja rahulik ning vastab kiindumusele meelsasti.
Briti kassi kasukas on küll lühike, kuid üsna tihe, mistõttu tuleb seda põhjalikult harjata ja kammida. Eriti tähtis on kassipoegi maast madalast iga päev sugemisega harjutada, et see ei muutuks neile hiljem vastumeelseks. Silmi ja kõrvu tuleb vajaduse korral õrnalt vatipulgaga puhastada. Kasuka läigitamiseks võib kasutada harjamiskinnast või siidsalli.
Fakiir (ajakiri)

Fakiir oli Tallinnas 1924. aastal ilmunud ajakiri, mis käsitles okultistlikke, parapsühholoogilisi ja esoteerilisi teemasid.
Ajakirja väljaandja oli Fakiiri kirjastus, vastutav toimetaja oli Leena Kangro.
Ajakiri ilmus kord kuus, ühtekokku ilmus 12 numbrit.
Arvatavasti oli "Fakiir" "Rahvalehe" toimetuse väljaanne, kuna algul asusid nad samal aadressil ja "Rahvaleht" tegi talle tugevat reklaami.
Atla raba

Atla raba (ka: Matsi raba, Atla soostik, Matsi soostik) on soomassiiv Rapla maakonnas Rapla vallas.
Raba on kaitse alla võetud 1981. aastal (Atla raba kaitseala); praegu on see Mahtra looduskaitseala koosseisus.
Luis Walter Alvarez

Luis Walter Alvarez, ka Luis Alvarez, (13. juuni 1911 San Francisco, California – 1. september 1988 Berkeley, California) oli Ameerika Ühendriikide füüsik, Nobeli füüsikaauhinna laureaat (1968).
Ta oli alates 1945. aastast California Ülikooli Berkeleys professor. Ta on teinud uurimusi raadiolokatsiooni, kiirendite teooria, kosmilise kiirguse, optika ja osakestefüüsika alalt. 1937. aastal avastas ta elektronihaarde. Aastatel 1944–1945 võttis ta osa Manhattani projektist. 1950. aastatel täiustas ta mullikambrit. Nobeli auhinna sai ta "panuse eest elementaarosakeste füüsikasse, sealhulgas suure hulga resonantside avastamise eest, mis sai võimalikuks mullikambri tehnika arendamisega ja andmete analüüsi kasutuselevõtuga".

Haridustee ja töökäik

Ta lõpetas 1934. aastal Chicago Ülikooli füüsika erialal bakalaureusekraadiga, kaitses samas 1934. aastal magistrikraadi ja 1936. aastal doktorikraadi füüsikas. 
1936. aastal asus ta tööle California Ülikooli Berkeleys. 1945. aastast professor. Ühtlasi oli ta aastatel 1954–1959 ja 1976–1978 Lawrence'i Berkeley kiirguslabori asedirektor. Aastatel 1969–1970 oli ta Ameerika Füüsika Seltsi president.

Chephreni püramiid

1965. aastal juhtis ta ekspeditsiooni Egiptuses, mille käigus üritas tema meeskond välja selgitada kasutades müüontomograafia tehnikat kosmilise kiirguse abil salakambrite asukohti Chephreni püramiidis Gizas. Paraku ei leitud.

Alvareze hüpotees

1980. aastal ilmus Luis Alvaraze ja Walter Alvareze ning kahe Lawrence'i Berkeley kiirguslabori tuumakeemiku ühisartikkel Science'is "Extraterrestrial Cause for the Cretaceous-Tertiary Extinction: Experiment and Theory", milles esitati uurimustulemuste tõlgendusena väide, et dinosauruste ja paljude teiste liikide massilise väljasuremise Kriidi ajastu lõpul põhjustas kokkupõrge suure meteoroidiga. Seda nende tõlgendust hakati hiljem nimetama Alvareze hüpoteesiks.

Isiklikku

Tema isa oli Minnesota Ülikooli meditsiiniprofessor Walter Clement Alvarez, poeg Walter Alvarez on California Ülikooli Berkeleys professor.
Naeri tänav

Naeri tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Veerenni asumis. Naeri tänav on Magasini tänavalt algav lääne–idasuunaline, ligikaudu 80 meetri pikkune umbtänav.
Tänav sai nime 1878. aastal. Naeri tänava saksakeelne nimi oli Rübenstrasse ja venekeelne nimi Реповая улица.
Naeri tänaval on elanud psühhiaater ja paranähtuste uurija Ilmar Soomere.
Eino Jutikkala

Eino Kaarlo Ilmari Jutikkala (kuni 1931 Rinne; 24. oktoober 1907 Sääksmäki– 22. detsember 2006 Helsingi) oli soome ajaloolane.
Jutikkala tegeles peamiselt kultuuriajaloo uurimisega, ta osales juba Gunnar Suolahti poolt algatatud ja Väinö Voionmaa poolt lõpule viidud esimese Soome kultuuriajaloo üldkäsitluse koostamisel 1933–1936. Jutikkala jätkas oma teadustegevust kuni kõrge vanuseni, veel 1997. aastal ilmusid tema sulest ülevaated surmakultuurist Põhja-Savos ning Jätkusõjast.
Jutikkala osales ainsana nii I, II kui ka III Eesti ja Soome ajaloolaste päevadel (vastavalt 1933., 1937. ja 1999. aastal).
Harold Macmillan

Maurice Harold Macmillan, 1. Stocktoni krahv OM, PC, FRS (10. veebruar 1894 London – 29. detsember 1986 Chelwood Gate, Ida-Sussex) oli Suurbritannia Konservatiivse Partei poliitik ja Suurbritannia peaminister aastatel 1957–1963. Muu hulgas oli ta vahemikus 10. jaanuar 1957 – 18. oktoober 1963 Konservatiivse Partei juht, vahemikus 20. detsember 1955 – 13. jaanuar 1957 varakantsler ja 7. aprillist 1955 – 20. detsembrini 1955 Suurbritannia välisminister.
Esimeses maailmasõjas teenis Macmillan Grenadier Guardsi väeosas ja sai sõja käigus kolm korda vigastada, kõige tõsisemalt Somme'i lahingus 1916. aasta septembris. Ta veetis ülejäänud sõja käimisvõimetuna sõjaväehaiglas, kannatades liikumisraskuste ja valu käes ka ülejäänud elu.
Suitsuahi

Trummelsuitsuahi

Püstine trummelsuitsuahi koosneb püstisest terasest trumlist, mida on kohandatud pseudo-kaudseks kuumsuitsutamiseks. Trumli allosas asub korv söe hoidmiseks ja küpsetuskott ahju eesotsas. Trummel on kaetud ventileeritud kaanega. Kasutatakse eri suurusega terasest trumleid, näiteks 110 liitrit, 210 liitrit ja 320 liitrit, aga eriti populaarne on 200-liitrine trummel. Temperatuuri kontrollitakse õhu pealevooluga trumli põhjast ja võimaldades õhu väljumist kaanes asuvatest aukudest. Püstised trummelsuitsuahjud on väga tõhusad ja paindlikud oma võimaluste poolest tagamaks õiged suitsutamisvõimalused, kas siis kasutades veepanni/rasvapanni või mitte. Enamus trummel-suitsuahju kasutajad eelistavad veepanni mitte kasutada, sest rasv, mis tilgub liha pealt, peaks kukkuma sütele, seal ära põlema ja andma lihale ainulaadse maitse.

Vesisuitsuahi

Püstine vesisuitsuahi (kuju järgi nimetatud ka kuulsuitsuahjuks) erineb trummelsuitsuahjust. See kasutab puusütt või puitu, et tekitada suitsu ja kuumust. Tule ja küpsetusrestide vahel asub veepann. Veepann tagab optimaalse suitsutamistemperatuuri ja lisab suitsuahju kambrisse niiskust. Veeaur ja suits kondenseeruvad, maitsestades suitsutatavat toodet. Veepann püüab kinni kogu rasva, vähendades nii tulekahju ohtu. Püstised vesisuitsuahjud on äärmiselt stabiilse temperatuuriga ja nõuavad väga väikest kohendamist, kui soovitud temperatuur on saavutatud. Nende suhteliselt madala hinna ja stabiilse temperatuuri tõttu on neid kasutatud mõnikord ka grillimisvõistlustel, kus propaan- ega elektrilised suitsuahjud pole lubatud.

Propaansuitsuahi

Propaansuitsuahi on disainitud nii, et saaks suitsutada liha mõnevõrra rohkem kontrollitud keskkonnas. Peamised erinevused teiste suitsuahjudega tulenevad soojusallikast ja suitsust. Propaansuitsuahju kuumus luuakse gaasipõletiga. Kuumus liigub terasest või rauast tehtud kasti, mis on täidetud puidu või söega, mis toodab kuumutamisel suitsu. Metallist kasti pealmises osas on ventilatsiooniaugud. Aukudest väljub põlemiseks vajalik hapnik, et kastis olev puit või süsi ei süttiks põlema.

Suitsukastiga suitsuahi

See rohkem traditsiooniline meetod kasutab kahe kambri süsteemi: tulekolde kamber ja küpsetamise kamber. Tulekolde kamber asub kas toidukambri kõrval või all ning seda saab reguleerida soovitud temperatuurile. Kuumus ja suits tulekoldest liigub kambrisse, kus seda kasutatakse suitsutatud toote valmistamiseks.
Toivo Pappel

Toivo Pappel (sündinud 17. veebruaril 1942 Tallinnas) on Eesti tehnikateadlane.

Elulugu

Toivo Pappel on agronoomi poeg.
Lõpetas 1960 Märjamaa Keskkooli, 1965 Tallinna Polütehnilise Instituudi mehaanikateaduskonna, 1971–1974 aspirant, tehnikakandidaat (1977, TPI), väitekiri käsitleb energeetilise kontseptsiooni rakendamist abrasiivkulumise standardsete katsemetoodikate väljatöötamisel. Oli 1974–1975 TPI vanemteadur, 1975–1978 assistent, 1978–1980 vanemõpetaja, 1980–1998 dotsent, aastast 1998 professor, 1988–1991 mehaanikateaduskonna prodekaan, 1992–2000 TTÜ masinaõpetuse instituudi direktor, 1994–2000 masinaõpetuse instituudi, 2000– mehhatroonikainstituudi masinamehaanika õppetooli juhataja, ühtlasi aastast 2000 mehaanikateaduskonna õppeprodekaan ja 2004–2005 dekaani kohusetäitja.

Teadustöö

Uurinud materjalide kulumist ja masinate töökindlust abrasiivsel erosioonil (kuulub professor I. Kleisi koolkonda). Tegelenud masinate ja seadmete kulumiskindluse tõstmise ja prognoosimise probleemidega, andnud soovitusi standardsete kaitsemetoodikate väljatöötamiseks abrasiivkulumise tingimustes, osalenud riikliku standardi (GOST 23201-76 "Materjalide ja pinnakatete tsentrifugaalkiirendi abil abrasiivsele erosioonile katsetamise meetod") väljatöötamisel. Organiseerinud TTÜ koostööd Rootsi Keraamikainstituudi, Oulu Ülikooli ja Rootsi Kuningliku Tehnikaülikooliga. Eesti Inseneride Liidu liige. Üle 50 teadustrükise.
Laekvere külanõukogu

Laekvere külanõukogu oli külanõukogu Rakvere rajoonis. Külanõukogu pindala oli 350 km² ja elanikke 2226 (1990. aasta seisuga).
Külanõukogu asulad asusid enamikus Laekvere sovhoosi alal.
Külanõukogu riigimetsamaad jäid Paasvere ja Venevere metskonda.
Teguri tänav

Teguri tänav on tänav Tartus Karlova linnaosas.
Tänav saab alguse Võru tänavalt, seejärel ristub vasakult Bengt Gottfried Forseliuse tänavaga ja risti Tähe tänavaga ning lõpeb Turu tänaval. Teguri tänava pikkus on umbes 1340 meetrit.
Iseo järv

Iseo järv (itaalia Lago d'Iseo) on järv Põhja-Itaalias Lombardia maakonnas. Iseo on järvedepiirkonna Lombardia suuruselt neljas järv. Järv on peaaegu võrdselt jaotunud Bergamo ja Brescia provintsi vahel. 
Asudes Dolomiitide jalamil, on Iseo järv liustikutoiteline. Järv asub Franciacorta viinamarjakasvatuspiirkonnas mägede ja jugade vahel. Olemuselt on mägi ka Iseo järve keskel asuv saar Monte Isola (ehk Montisola). Kaks väiksemat saart – Loreto ja St Paul – kuuluvad eraomandisse.
Järve ümber paiknevad kalurikülad: Brescia provintsi poolel Iseo, Sale Marasino ning Marone ja Bergamo poolel Lovere, Sarnico ja Riva di Solto. 5 km Maronest ida pool asub Cislano küla, kus võib näha omapäraseid erosioonisambaid, nn metshaldjaid.
Stanislav Jablokov

Stanislav Jablokov (vene keeles Станислав Юрьевич Яблоков; sündinud 17. jaanuaril 1993 Peterburis) on Venemaa jalgpallur.
2014–2015 mängis ta klubis FC Jõhvi Lokomotiv.