google/wiki40b huggingface dataset:
Õpetatud Eesti Seltsi juubelipostmargid

Õpetatud Eesti Seltsi 100 a. juubelipostmarkide müügilelaskmise ja frankeerimiseks tarvitamise määrus.

Antud Teedeministri poolt 7. juunil 1938.
Alus: Posti, telegraafi, telefoni ja raadio seaduse § 12 p. 8 (RT 1930, 24, 127).
§ 1. 15. juunil 1938 lastakse müügile ja käibele 5-, 10-, 15- ja 25-sendilised Õpetatud Eesti Seltsi 100 a. juubelipostmargid.
§ 2. Margid on püstiasetuvad, trükitud valgel paberil, ühevärvilised, kaitsevõrguta ja perforeeritud. Nad on keskmisekaustalised, suurusega perforeerimise jooneni 23,7x29 mm, joonise (kujutuse) suurus igal margil on 25,5x20,5 mm. Markide värv ja joonised on järgmised:
1) 5-sendilise margi värv on roheline. Margijoonise keskosas on Fr. R. Faehlmanni näopilt loorberi oksakesega. Margi ülemisel äärel, põiki üle margi sõnad “EESTI POST”; margi alumises parempoolses nurgas hinnanumber “5” ja selle ees sõna “SENTI”. Margi vasakul äärel alt ülesse sõnad “ÕPETATUD EESTI SELTS”, margi paremal äärel ülevalt alla aastaarvud “1838–1938”.
2) 10-sendilise margi värv on pruun. Margijoonise keskosas on Fr. R. Kreutzvaldi näopilt loorberi oksakesega. Margi ülemisel äärel, põiki üle margi sõnad “EESTI POST”; margi alumises vasakpoolses nurgas hinnanumber “10” ja selle kõrval sõna “SENTI”. Margi vasakul äärel alt ülesse aastaarvud “1838–1938” ja paremal äärel ülevalt alla sõnad “ÕPETATUD EESTI SELTS”.
3) 15-sendilise margi värv on punane. Margi joonis sarnaneb p. 2 kirjeldatud 10-sendilise margi joonisele, kuid alumises vasakpoolses nurgas on hinnanumber “15”.
4) 25-sendilise margi värv on helesinine. Margi joonis sarnaneb p. 1 kirjeldatud 5-sendilise margi joonisele, kuid alumises parempoolses nurgas on hinnanumber “25”.
§ 3. Ülalnimetatud väljaande markidest on osa trükitud plokkides, s.o. 4 marki lehel – igast liigist üks mark. Plokilehes on kõrvuti 5- ja 10-sendilised ning nende all 15- ja 25-sendilised margid. Plokilehe ülemises osas – keskel – on pruunivärviline jubeliaastate arv “100”, millest on trükitud põiki läbi rohelisevärviline loorberi oks; selle all pruunide tähtedega looklevalt “ÕPETATUD EESTI SELTS”.
Margiplokke müüakse tervelt, hinnaga 5 senti tükk. Postisaadetiste frankeerimiseks võib kasutada plokis olevaid marke üksikult või ka plokki tervelt – ääri kõrvaldamata, kuid nii, et ploki pealekleepimisega ei kaetaks adressaadi nime ja aadressi saadetisel.
Margiplokkide müügil rahuldatakse eestkätt ettetellimised, mis võeti vastu Postitalituse vastava teadaande põhjal (RTL 1938, 42).
§ 4. Käesolevas määruses tähendatud markide müük postiasutistes kestab kuni 30. septembrini (incl.) 1938; postisaadetiste frankeerimiseks on need margid maksvad kuni 31. detsembrini (incl.) 1938.
§ 5. Käesolev määrus hakkab kehtima avaldamisega.
Teedeminister N. Viitak.
Posti-, Telegraafi- ja Telefonitalituse direktor G. Jallajas.“
St. Thomasi Ülikool (Houston)

St. Thomasi Ülikool (University of St. Thomas) on katoliiklik ülikool Houstoni linnas Texase osariigis Ameerika Ühendriikides. Ülikool on asutatud 1947. aastal suunitlusega vabadele kunstidele.
Ülikoolilinnak asub linna südamest umbes 3 km kaugusel. Selle keskuseks on pikk ristkülikukujuline õppehoonete kompleks, mille siseõue ühes otsas on ülikooli raamatukogu, teises otsas ülikooli kirik, külgedel aga osakonnad ja auditooriumid.
Ülikoolis oli 2006. aasta sügisel 3607 tudengit ja 276 õppejõudu.
Karl August Hindrey

Karl August Hermann Hindrey (pseudonüüm Hoia Ronk; 15. august 1875 Abja – 9. jaanuar 1947 Tallinn) oli eesti kirjanik, karikaturist ja ajakirjanik.
Hindrey oli Eesti esimene kunstikooli haridusega karikaturist. Ta algatas Postimehe satiirilise lisalehe Sädemed ja pilkeajakirja Kratt. Temast alates sai alguse lasteraamatute illustreerimine Eestis. Ta kirjutas romaane, novelle, reisiraamatuid, näidendeid, vesteid ja muid teoseid. Hindrey oli ka ühe Eesti esimese mängufilmi "Karujaht Pärnumaal" stsenaariumi autor. 
Eesti Kirjanike Liidu liige (1922) ja Eesti Ajakirjanike Liidu liige (1921–1925).

Elulugu

Karl August Hindrey tegi pseudonüümi initsiaalidest K. A. H.. Kirjandusliku pseudonüümi "Hoia Ronk" võttis ta raudteeülesõidukoha vigaselt hoiatussildilt. Maeti ta aga hoopis Hans Kuuse nime all.
Ta sündis Abja mõisas Viljandimaal õllepruulija pojana. Alustas õpinguid paruni koduõpetaja juures. Õppis 1883–1886 Viljandi Poeglaste Elementaarkoolis Friedrich Kuhlbarsi käe all, 1887–1889 Liivimaa maagümnaasiumis, 1889–1891 Pärnu Gümnaasiumis ja 1891 Hugo Treffneri Gümnaasiumis.
Aastatel 1894–1904 õppis Peterburi Stieglitzi kunsttööstuskoolis joonistamist ja maalimist, Müncheni (Anton Ažbe kunstikool) ja Pariisi Filippo Colarossi erakunstikoolides. 
Töötas ajavahemikul 1904–1928 Postimehe ja Päevalehe toimetuses. Asutas pilkelehe Sädemed, kus avaldas umbes 3000 karikatuuri, ja 1924. aastal ajalehe Kratt ning sai nende kaudu tuntuks karikaturistina. Hindrey oli Eesti esimene kunstikooli haridusega karikaturist. Tema esimesed karikatuurid ilmusid 1901 Teataja Nalja Lisas. Aastast 1928 oli vabakutseline kirjanik.
Aastatel 1917–1918 võttis Hindrey osa Eesti rahvuslike väeosade asutamisest, olles Eesti Sõjaväelaste Tartu komitee esimees.
Nõukogude okupatsiooni tulekul läks Hindrey põranda alla ja alustas vastutegevust. Järgnenud Saksa okupatsiooni ajal (1941–1944) kirjutas ta ajakirjanduses nõukogude võimu metsikustest. 1944. aastal üritas ta pealetungiva Punaarmee eest ebaõnnestunult Eestist põgeneda.
1944. aasta oktoobrist varjas ta end valenime Hans Kuuse all Iru vanadekodus, kus ta armetutes oludes suri vähki.
Maetud Tallinna Metsakalmistule.

Tegevus kirjanikuna

Kirjutanud lasteraamatuid, mälestustesarja, reisiraamatuid, näidendeid, vesteid, teatri-, kirjandus- ja kunstikriitikat jm. Loomingu väärtuslikum osa on psühholoogilised novellid. Lisaks kirjutas ka ajaloolisi ja kaasajaainelisi romaane.
Karl August Hindrey oli ka mängufilmi "Karujaht Pärnumaal" stsenaariumi autor.
Geneva maakond

Ajalugu

Maakond moodustati 1868. aastal.

Rahvastik

Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 26 79.
Kärstna mõis

Kärstna mõis (saksa keeles Kerstenhof) oli rüütlimõis Viljandimaal Helme kihelkonnas, mis nüüdisajal jääb Viljandi maakonna Viljandi valla territooriumile, Kärstna külla.

Ajalugu

Mõis loodi 1678. aastal naabruses paikneva Helme mõisa maadest eraldamisega. 1740. aastast kuni 1919 aset leidnud võõrandamiseni kuulus mõis Anrepite aadliperekonnale ning viimane võõrandamiseelne omanik oli Konrad von Anrep, kes valiti 1917. aasta novembrikuus kohalikuks Helme-Kärstna valla miilitsavanemaks (ülem).

Mõisaansambel

Mõisa kahekorruseline peahoone on ehitatud mitmes järgus: vanim osa on 18. sajandi lõpu kahekorruseline varaklassitsistlik ehitis, millele lisati 1900. aasta paiku algsega risti paiknev teine tiib, misläbi sai hoone endisest pea poole suuremaks. Ümberehitused andsid kogu hoonele juugendliku väliskuju, mis sai püsida aga ainult mõne aasta, kuna 1907. aastal valla pääsenud tulekahju jättis sellest alles vaid müürid. Mõisahoone taastati arhitekt Otto Wildau projekti järgi küll endises mahus, kuid juugendi asemel hakkas domineerima uusklassitsism, millele lisandusid vaid üksikud uusbaroksed ja juugendlikud sugemed.
Säilinud on ka mitu kõrvalhooney, kuid erinevalt peahoonest on neist suurem osa ümber ehitatud.

Kool

Alates 1924. aastast tegutseb mõisahoones kool, praeguse nimega Kärstna Põhikool.

Asukoht

Üks Sakala kõrgustiku kõrgemaid tippe on kaguosas paiknev Kärstna kabelimägi (136 meetrit üle merepinna), mille jalamile on rajatud Kärstna mõis.
Jaka

Jaka on erilehise leivapuu (Artocarpus heterophyllus) vili.
Jaka on kuni 36 kg raskune liitvili, mille pikkus on kuni 90 cm ja laius 50 cm. Viljad kasvavad otse puutüvel ja jämedatel okstel. Jaka kollakasroheline koor on köbruline.
Jaka kääritatud sisust küpsetatakse leiba. Kiuline viljaliha on magus, kuid ebameeldiva, mädanevat sibulat meenutava lõhnaga. Seemneid süüakse keedetult või röstitult.
Minna Hint

Minna Hint (sündinud 12. mail 1981) on eesti kunstnik.
1999–2006 õppis Hint Eesti Kunstiakadeemias maali eriala, samuti on ta olnud vahetusüliõpilasena Hulli kunstiakadeemias Suurbritannias.
Peamiselt loob Hint dokumentaalsel materjalil põhinevaid filme ja installatsioone, otsides loomingus vastuseid keerukatele elulistele küsimustele. Tema eesmärk on pakkuda publikule väändunud peegelpilti neist endist või alternatiivseid vaateid problemaatilistele teemadele.
Tema teosed kuuluvad Eesti Kunstimuuseumi, Tartu Kunstimuuseumi ning Eesti Rahva Muuseumi kogudesse.
Harilik raudürt

Levik

Taim pärineb Euroopast, kuid on levinud ka Põhja-Ameerikasse ja Aasiasse (Lääne-Aasiast Himaalajani). Taime võib leida luhtadel, maanteede ääres ja kuivades päikesepaistelistes kohtades. Taim eelistab pigem kuivi ja liivaseid, kui niiskeid kasvukohti.

Iseloomustus

Harilik raudürt on kahvatu välimusega oda meenutav taim, mida aetakse tihti segi sinise raudürdiga või jääb ta üldse inimestele märkamatuks.
Vars on püstine, ülaosas harunev ja neljakandiline ning võib kasvada kuni ühe meetri kõrguseks ja taim võib koos lehtedega hargneda kuni 0,5 meetri laiuseks.
Taimel on piklikud, rohelised ja vastastikku asetsevad liitlehed, serv on sakiline ja leht kinnitub taimele leherootsuga. Lehepind on kare. Alumised lehed on äraspidimunajad ja kolmetised ning ülemised lineaalsed.
Taime õied on õrnad, lõhnata, väikesed, viie kroonlehega ja meenutavad oda. Üldiselt on õied sinakat tooni, aga võivad olla ka valged, roosad või lillakad. Õitsemisperiood on juulist kuni septembrini. Taime õied on hermafrodiitsed (on olemas nii mees- kui ka naissoost suguorganid) ja teda tolmeldavad putukad. Tegemist on putuktolmleva taimega.
Taime viljad on väikesed pähklid.
Taim paljuneb seemnetega, mis näiteks meeldivad väga lindudele. Juba esimesel aastal pärast seemne mahapanekut hakkab taim õitsema ja saavutab peaaegu oma täissuuruse.

Keemiline koostis

Taim sisaldab iridoide, flavonoide, triterpeene, steroide, kohvhappe derivaate ja eeterlikke õlisid. 
Eeterlik õli sisaldab tsitraali, geraniooli, limoneeni, verbenooni. Lisaks leidub taimes erinevaid alkaloide.

Kasutamine taimravis

Ravitee valmistamiseks kasutatakse nii raudürdi lehti kui ka õisi. Ürt kogutakse õitsemise ajal ja kuivatatakse. Vale kuivatamise korral osa toimeainest (verbenaliin) hüdrolüüsub (laguneb). Seepärast kuivatatakse ürti koos õitega kuivatis temperatuuril 50–60 °C. 
Vanasti usuti, et ürti peab korjama siis, kui taevas ei ole kuud ega päikest. Kuna eemaldati nii väärtuslik taim, pidi tema asemele panema meekärje. 
Raudürt aitab leevendada depressiooni ja kurnatust, eriti vaimsest tööst tekkinud kurnatust.
Raudürdi teed peaks vältima raseduse ajal, sest võib põhjustada enneaegset sünnitust. Omab kontrakstioone stimuleerivat toimet.
Samuti võivad suuremad annused põhjustada iiveldust.
Von Colson ja Kamann v Land Nordrhein-Westfalen

Sabine von Colson ja Elisabeth Kamann v Land Nordrhein-Westfalen (1984) Case 14/83 on Euroopa Liidu Kohtu kaasus, mis käsitles sisseriikliku õiguse ja Euroopa Liidu õiguse kollisiooni.

Asjaolud

Aastal 1976 Euroopa Liidu Nõukogu võttis vastu direktiivi 76/207/EMÜ, mille eesmärgiks oli meeste ja naiste võrdõiguslikkuse saavutamisele seoses töö saamise, kutseõppe ja edutamisega ning töötingimustega. Seoses sellega tekkis Saksamaal vaidlus Sabine von Colsoni ja Elisabeth Kamanni ning Nordrhein-Westfaleni liidumaa vahel.
Sabine von Colson ja Elisabeth Kamann olid kaks diplomeeritud sotsiaaltöötajat, kes kandideerisid tööle Werli meestevanglasse. Werli vangla keeldus võtmast neid tööle, kuigi meeskandidaadid olid vähem kvalifitseeritud. Sisuliselt oli keeldumise põhjuseks kandidaatide sugu. Ülalmainitud direktiivi kohaselt pidi riik tagama neile kohase õiguskaitsevahendi. Saksamaa kohus tuvastas, et tegemist oli diskrimineerimisega ja leidis, et Colsonile ja Kamannile oli vaja hüvitada töökohale kandideerimisega seotud kulud. Tol ajal kehtiva Tsiviilseadustiku (Bürgerliches Gesetzbuch või BGB) järgi kuulusid hüvitamisele ainult otsesed kulud. Otsesed kulud käesoleva kaasuse kontekstis olid taksosõidukulud väärtuses 7.20 DM.
Kuna selline lahendus oleks ilmselgelt ebaõiglane esitas Saksamaa kohus Euroopa Kohtule eelotsusetaotluse küsides, kas sellise diskrimineerimise puhul peab siseriiklik kohus kohustama tööandjat sõlmima töölepingut soo põhjal diskrimineeritud isikuga.

Kohtuotsus

Esitatud küsimusele vastas Euroopa Kohus eitavalt. Põhjenduseks oli toodud välja, et liikmesriikidele on antud vabadus valida vahendeid, mis aitaksid kaasa saavutada direktiivi eesmärki. Kohtu arvamusel tööandjate kohustamine sõlmima töölepingut diskrimineeritud isikutega on ka kohane meede.
Samas eelotsusetaotluses Saksamaa kohus küsis, kas kohaselt tõlgendatud direktiiv on otseselt kohaldatav sisseriiklike vaidluste lahendamisel. Sellele Kohus vastas, et sisseriiklikud kohtud peavad tõlgendama sisseriikliku õigust direktiivi sõnastuse ja eesmärgi valguses selleks, et tagada direktiivi tulemuslikust. Sealjuures kui kehtestatakse hüvitise maksmise kohustust, siis hüvitise suurus ei tohi olla liiga tagasihoidlik. Seega hüvitis, mis näeb ette ainult otseste kulutuste hüvitamist ei ole kooskõlas direktiivi eesmärgiga.
Audentes Tallinna Living

Audentes Tallinna Living (lühemalt Audentes Tallinn) on Tallinnas asuv Eesti naiste korvpalliklubi. Klubi on mänginud Naiste Korvpalli Meistriliigas.
2007 ja 2008 tuli klubi Eesti meistriks.
Rinaldo

"Rinaldo" on Georg Friedrich Händeli ooper kahes vaatuses. 
1711. aastal spetsiaalselt Londoni publiku jaoks kirjutatud esimese itaalia ooperi eesmärk oli ühendada virtuoosset itaalia laulu 17. sajandi inglise maskimängude ekstravagantsusega. Ooperi libreto kirjutasid Giacomo Rossi ja Aaron Hill Torquato Tasso eepilise poeemi "Vabastatud Jeruusalemm" ainetel, mille teemaks on ristisõda ja Rinaldo ning kuningas Argante lugu. Libretistid tõid sisse uue tegelase Almirena ning tõstsid ooperi keskmesse nimitegelase ja Almirena armastusloo. Tulemuseks on üks paeluvamaid oopereid Händeli repertuaaris, mis alustas kohe võidukäiku Inglismaal. 
Händel kirjutas ooperi valmis hämmastava kiirusega, libretist Rossi sõnul vaid kahe nädalaga. Tema komponeerimiskiiruse taga oli aga laenamine oma varasematest teostest. Hilisemad Händeli-teadlased on oletanud, et kaks kolmandikku aariatest on laenatud tema varasemast loomingust. Händel redigeeris "Rinaldot" mitmel korral, peamiselt räägitakse 1717. ja 1731. aasta versioonidest.
"Rinaldo" esietendus toimus Queen's Theatres 14. veebruaril 1711. Ooper oli Inglismaal populaarne ja seda mängiti kõigil hooaegadel kuni 1717. aastani. 1731. aastal jõudis "Rinaldo" taas kuninglikku teatrisse, kuid pärast seda vajus ligi kahesajaks aastaks unustusse. Ooper taaselustati alles 20. sajandil, 1954. aastal Händeli sünnikodus Halles Saksamaal.

Sisukokkuvõte

I vaatus
Väepealik Goffredo juhib oma venna Eustazio abiga ristisõdijate armee Jeruusalemma alla, mida kaitsevad saratseenid. Ristisõdijate hulgas on vapper sõdur Rinaldo, kes on armunud Goffredo tütar Almirenasse. Goffredo on lubanud tütre Rinaldole, kui Jeruusalemm on vallutatud. Saratseenide kuningas Argante palub Goffredolt kolmepäevast vaherahu ja viimane nõustub. Argante juurde saabub tema nõiakunste tundev armuke Armida, kes teatab, et ilma Rinaldota on vaenlase vägi jõuetu. Kui Rinaldo ja Almirena looduserüpes kohtuvad, ilmub äkki Armida ja röövib tüdruku. Rinaldo alustab armastatu otsinguid, kuid satub nõiduse küüsi ja haihtub.
Armida ja Argante hoiavad Almirenat vangis, kuid ka Argante on Almirenasse armunud ja üritab tüdruku südant võita, lubades ta vabastada. Almirena ei taha Argante armastusest midagi kuulda. Kohale on saabunud ka Rinaldo, kes nõuab mõrsja vabastamist, aga ta on meeldima hakanud Armidale. Armida püüab meest võrgutada, moondades end Almirenaks. Rinaldo kahtlustab pettust ja tõrjub naise lähenemiskatseid. Saabub Argante, kes peab kuju vahetanud Armidat Almirenaks ja kordab oma armutõotust. Haavunud Armida tõotab kättemaksu.
II vaatus
Goffredo ja Eustazio leiavad maagi, kes annab neile kaitsva võluväe, et siseneda Armida lossi. Nad päästavad Almirena ja Rinaldo ning põgenevad. Argante ja Armida lepivad ära ning ühendavad jõud, et Rinaldo juhitud armeele vastu seista. Rinaldo väed on võidukad ning Argante ja Armida võetakse vangi. Rinaldo ja Almirena kuuluvad teineteisele ning Rinaldo lubab vangidele vabaduse kui nad ristiusku astuvad.
Nikolai Helk

Päritolu ja haridus

Nikolai Helk sündis Tartumaal (praegu Jõgevamaa) Laiuse kihelkonnas Laiuse vallas (praegu Jõgeva vald) Kirikukülas (praegu Laiusevälja) kohaliku Laiuse Jumalaema Sündimise õigeusu koguduse köstri Nikolai Tšistjakovi peres. 1897–1908 õppis Riia Vaimulikus Koolis ja Seminaris. Seejärel õppis õigusteadust Varssavi ülikoolis, mille lõpetas 1913. 1916. aasta 3. mail astus Aleksandri sõjakooli, mille lõpetas sama aasta 1. oktoobril lipnikuna.

Teenistus

Varssavi Ülikooli lõpetamise järel asus ta teenistusse kohtuametniku kandidaadina Varssavi kohtupalatisse. 1914. aastast alates töötas Moskva kohtupalatis. Pärast sõjakooli lõpetamist 1916. aastal oli aasta aega Vene sõjaväes, 62. polgu ja seejärel 183. tagavara-jalaväepolgu nooremohvitser ja polgukohtu asjaajaja. Pärast punaste võimuletulekut töötas varustuse ja toitluse alal 1921. aastani, mil tuli Eestisse. 20. aprillist 1921 töötas 4. jaoskonna sõjaväekohtu uurijana ning nimetati 1. novembril Sõjaringkonnakohtu alaliseks liikmeks. Sama aasta 18. detsembril muutis enda perekonnanime Helk'iks (varem oli tal venepärane perekonnanimi Tšistjakov). Oli järgnenud aastatel kommunistide protsesside eesistuja. Karistas 1. detsembri 1924. aasta mässu korraldajaid. 1924 leitnant, 1925 kapten, 1928 major, 1933 kolonelleitnant. 
28. veebruarist 1935 sai Sõjaringkonnakohtu (alates 1938 Sõjaväe Kõrgem Kohus) esimeheks, mõistis kohut vapside üle 1935.–1936. aastal, sai 1. märtsil 1937 kindralmajoriks. 
Eesti okupeerimisel vallandati ta 15. september 1940 ametist ja arreteeriti kaks päeva hiljem. Balti Sõjaväeringkonna sõjatribunal mõistis ta 7. aprillil 1941 § 58-4 ja § 58-13 alusel surma. Esitas kassatsioonikaebuse, mis 12. mail 1941 lükati tagasi. Ta lasti maha 1941. aasta 14. mail Tallinnas, teistel andmetel hukati ta alles 14. oktoobril 1941. Tema matmispaik on teadmata.

Isiklikku

1914. aastal abiellus Tatjana Daniloviga, neil oli kaks poega – Jüri (sündinud 1918) ja Nikolai (sündinud 1924). 
Helk oli Konstantin Pätsi venna Nikolai naisevend. Võimalik, et tänu sellele tõusis ka kiirelt auastmeredelil. 
Teda kirjeldatakse kui äärmiselt kohusetundlikku, täpset, asjatundlikku ja järjekindlat. Ta oli küll edev ja auahne, kuid suutis säilitada külma rahu ja selget pilku tööülesannete täitmisel. Temas oli väga tugevasti juurdunud juristieetika.
Rex Tillerson

Rex Wayne Tillerson  (sündinud 23. märtsil 1952 Wichita Fallsis) on Ameerika Ühendriikide poliitik, USA 69. riigisekretär, ettevõtja ja äritegelane. Ta on Vabariikliku Partei liige ja kauaaegne toetaja. Ta oli 2006–2016 nafta- ja gaasikorporatsiooni ExxonMobil tegevjuht.
Rex Tillersonil on ärisidemed Vladimir Putiniga. 2014. aastal oli ta Venemaale Krimmi annekteerimise eest sanktsioonide kehtestamise vastu.
2010–2012 oli ta Ameerika Skaudiühingu president. 
2015. aastal oli ta palk ExxonMobili juhina 27,3 miljonit USA dollarit. Tal on 245 miljoni USA dollari väärtuses ExxonMobili aktsiaid.
2016. aastal nimetas president Donald Trump Tillersoni oma valitsuskabineti riigisekretäriks. Senat kinnitas ta sellesse ametisse 1. veebruaril 2017. 13. märtsil 2018 teatas Trump Tillersoni väljavahetamisest ja nimetas tema järglaseks Luure Keskagentuuri juhi Mike Pompeo. Tillerson lahkus ametist 31. märtsil 2018, järgmisest päevast asus ajutiselt tema kohuseid täitma John J. Sullivan.
Baba Rahman

Klubikarjäär

Oma klubikarjääri alustas ta klubides Dreams ja Asante Kotoko. Suvel 2012 liitus Rahman Saksamaa Bundesligasse tõusnud klubiga SpVgg Greuther Fürth. Hooajal 2014–2015 mängis ta Augsburgi ridades.
2015. aasta suvel liitus Rahman Inglismaa Premier League'i klubiga Chelsea. 23. septembril 2015 ta tegi debüüdi League Cupi mängus Walsalli vastu, mille Londoni klubi võitis 4:1.
Hooajal 2016–2017 suundus ta laenule Saksamaa klubisse Schalke 04. 2019. aasta jaanuaris läks ta laenule Prantsusmaa kõrgliiga klubisse Stade de Reims.

Koondisekarjäär

2013. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel võitis Rahman Ghana U-20 koondisega pronksmedali.
Ghana rahvuskoondises mängib Rahman 2014. aastast. 2015. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel oli ta põhikoosseisu mängija ning Ghana jõudis võistlustel finaalini, kus kaotati penaltiseerias Elevandiluurannikule 9:8.
Torma külanõukogu

Torma külanõukogu oli külanõukogu Jõgeva rajoonis.
Külanõukogu moodustati 1960. aastal Lullikatku ja Võtikvere külanõukogu liitmise tulemusel. Külanõukogu halduskeskus asus Torma külas. Külanõukogu pindala oli 321 km² (1977).
Tsirguliina Kool

Tsirguliina Kool on põhikool Valga maakonnas Valga vallas Tsirguliina alevikus. Kooli direktor on Heikki Järlik.
1912 alustas tööd Tsirguliina 3-klassiline külakool. Järjepidevat kooliharidust hakati Tsirguliinas andma aastast 1919, kui alustas tööd Tsirguliina 8-klassiline algkool.
1952 nimetati kool ümber Tsirguliina 7-klassiliseks kooliks. 1956 nimetati kool ümber Tsirguliina Keskkooliks.
2018. aasta kevadel suleti keskkooliosa ning kool jätkas 1. septembrist 2018 tööd Tsirguliina Kooli nime all.
Alexandre Dumas vanem

Nimi

Kirjaniku sünnitunnistusel oli nimeks Alexandre Dumas Davy de la Pailleterie. Davy de la Pailleterie nimi pärines vanaisalt, kes põlvnes normanni aadlisuguvõsast. Kirjaniku isa läks oma isaga riidu ja hakkas kasutama ema nime Dumas. Umbes 1815. aastast hakkas kirjanik kasutama üksnes nimekuju "Alexandre Dumas".

Elulugu

Dumas' isa, Thomas-Alexandre Davy de la Pailleterie oli markii  de la Pailleterie ja Santo Domingost pärit neegritari Marie Cessette Dumas' poeg. Ancien régime'i ajal oli Thomas-Alexandre reamees, kes võttis 1786. aastal Dumas' nime. Hiljem sai temast Napoleoni armees kindral. Peale kindral Dumas' surma 1806. aastal sattus perekond raskesse majanduslikku olukorda ning Alexandre läks Pariisi eesmärgiga juristina töötada. Tal õnnestus Orleans'i hertsogi, tulevase kuningas Louis-Philippe'i  õukonnas koht saavutada, kuid seejärel asus ta teatris õnne proovima. Kuigi Alexandre Dumas vanem on tänapäeval tuntud seiklusjuttude poolest, saavutaski ta omal ajal tuntuse draamakirjanikuna.

Teosed

Tema tuntuimad tööd on "Kolm musketäri" (Les Trois Mousquetaires, avaldatud 1844, etendatud 1845); "Kakskümmend aastat hiljem" (Vingt Ans après, avaldatud 1845); "Krahv Monte-Cristo" (Le Comte de Monte Cristo avaldatud 1844–45); "Vikont de Bragelonne, ehk, Kümme aastat hiljem" (Dix Ans plus tard ou le Vicomte de Bragelonne, avaldatud 1848–50 ja "Must tulp" (La Tulipe noire, avaldatud 1850).
Velodroom

Velodroom (ka trekk või velotrekk) on kinnine või lahtine spordirajatis, kus on eriline puit-, asfalt- või betoonkattega kaldringrada, millel toimuvad jalgrattaspordi trekivõistlused.
Ringraja laius on 4–10 m, eelistatuim pikkus 333,33 m, kalle kurvides 20–35 kraadi, sirgetel 3–7 kraadi.
Kanon pokajanen

"Kanon pokajanen" on eesti helilooja Arvo Pärdi 1996. aastal loodud a cappella teos segakoorile. 
Selle tekstiks on kirikuslaavikeelne "Patukahetsuse kaanon meie Issandale Jeesusele Kristusele". Teose tellis KölnMusic GmbH Kölni katedraali 750. aastapäeva tähistamiseks. See on pühendatud Tõnu Kaljustele ja Eesti Filharmoonia Kammerkoorile. Teose viimase osa "Palve pärast kaanonit" pühendas helilooja 1997. aasta veebruaris lahkunud Eesti õigeusu preestri Vladimir Zalipski mälestusele. 
Muusikateose pikkus on 90–110 minutit. Teose kandis esimest korda ette Eesti Filharmoonia Kammerkoor (dirigent Tõnu Kaljuste) 17. märtsil 1998 Saksamaal Kölni katedraalis.
Leonhard Pruunmaa

Leonhard Pruunmaa (Leonhard Brunhof; 4. juuni 1894 Vorbuse vald, Tartumaa – 5. juuni 1942 Sverdlovski oblast) oli Eesti politseinik.
1930. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli õigusteaduskonna.
Ta osales Vene sõjaväes Esimeses maailmasõjas ja Eesti sõjaväes Vabadussõjas. Politseis teenis alates 20. augustist 1920, alates 10. maist 1935 oli ta välispolitsei inspektor. Leonhard Pruunmaa arreteeriti 11. juunil 1941, mõisteti erinõupidamisel surma ja hukati.