google/wiki40b huggingface dataset:
Voldemar Veedam

Voldemar Veedam (6. november 1912 Tallinn – 2. märts 1983 Washington) oli eesti spordiajaloolane, viiuldaja, kindlustusametnik, kirjanik ja ajakirjanik.
Ta lõpetas 1931. aastal Tallinnas Hans Kubu eragümnaasiumi ja 1942. aastal Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna ajaloo erialal. Akadeemiliselt kuulus ta Üliõpilaste Seltsi Raimla.
Ta töötas Tartus Aktuaalse Ajaloo Arhiivis ja sõja-aastail Tallinnas Eesti Sõna toimetuses.
1943. aastal põgenes ta Soome kaudu Rootsi ja sealt 1945. aastal USA-sse. 1952. aastal andis ta New Yorgis oma teekonnast ("Erma" reisist) välja olukirjeldusliku raamatu “Sailing to Freedom” (eesti keeles "Purjetamine vabadusse", Tallinn 1998), mis on tõlgitud rohkem kui 20 keelde, olles üks väliseesti autorite tõlgitumaid raamatuid.
Briti meediaväljaanded on tituleerinud "Erma" reisi kaasaja üheks eepilisemaks ajalooliseks mereretkeks. 16 eestlasest põgenikku asusid 1945. aasta 9. augustil Rootsist teele üle Atlandi ookeani Ameerikasse vaid 37 jala (11,2 meetri) pikkuse ühepurjelise paadiga. Neli ja pool kuud hiljem saabusid nad Norfolki. Nende 16 inimese hulgas olid ka õed Küünid, kes tähistasid 2015. aasta suvel oma USA-sse saabumise 70. aastapäeva. Seni on elus veel neli inimest, kes toona selle reisi ette võtsid.
Aastatel 1955–1974 oli Veedam Ameerika Hääle Eesti osakonna toimetaja ja 1974–1976 osakonna juhataja. Aastast 1976 oli ta vabakutseline ajaloouurija ja ajakirjanik. Ta on tegutsenud ka viiuldajana ja kindlustusametnikuna. Veedam on kirjutanud ka raamatu „Lurich Ameerikas: Hackenschmidti jälgedes, Abergi varjus“ (1981, Toronto).
Viljandi muinaslinnus

Viljandi muinaslinnus on Henriku Liivimaa kroonikas kolm korda põhjalikult mainitud muinaseestlaste linnusekoht, mis asub tänapäeval Viljandi ordulinnuse kohal Viljandis Viljandi maakonnas.

Asukoht

Selles, kus muinaslinnus täpselt asetseda võis, ei ole arheoloogid tänapäevani üksmeelele jõudnud. Asukohtadena on välja pakutud Viljandi suusahüppemäge, Kaevumäge ja I Kirsimäge. Kinnitamata andmetel võis sakalaste muinaslinnus siiski asuda Kaevumäel, sest 2004 aastal sooritatud arheoloogilistel kaevamistel leiti Musumäelt ja Kirsimäelt hulgaliselt ammunooleotsi ning kiviheitemasinate aluspostide jälgi, mida on seostatud muinaslinnuse piiramisega 1211. aastal, 1223. aasta 29. jaanuari ja 1223. aasta augustis tähtsates sündmustes eestlaste muistse vabadusvõitluse ajal.  Seda kinnitab ka asjaolu, Viljandi musumägi ei ole looduslik küngas, vaid muinaslinnuse piiramise ajal lähimatelt aladelt kokku kantud küngas. Muinaslinnus oli tõenäoliselt kõigist külgedest piiratud vallidega ja hõlmas arvatavasti 3000–4000 m² ala.

Arheoloogilised uuringud

Arheoloogilistel kaevamistel aastatel 1939 (A. Tuulse), 1998 (A. Tvauri), 2000–2004, 2006 (A. Haag) ja 2007 (A. Lillak ja R. Juurik) on leitud 10–15 cm paksune muinasaegne kultuurikiht, mis sellest leitud esemete põhjal on dateeritud viikingiaega. Senini ei ole leitud jälgi muinasaja lõpust.
Markus Söder

Markus Söder (sündinud 5. jaanuaril 1967 Nürnbergis) on Saksamaa poliitik, Kristlik-Sotsiaalse Liidu liige alates 1983. aastast. Alates 16. märtsist 2018 on ta Baieri liidumaa peaminister (ministerpresident).
Söder pärineb konservatiivsest protestantlikust perekonnast. Ta sai nii kesk- kui ka kõrghariduse Nürnbergis, lõpetades Erlangen-Nürnbergi Friedrich-Alexanderi Ülikooli 1991. aastal juristina. 1998. aastal sai ta samast ülikoolist õigusteaduse doktori kraadi.
Poliitilist tegevust alustas gümnaasiumiõpilasena 1983. aastal, astudes samal aastal Kristlik-Sotsiaalsesse Liitu. Alates 1994. aastast on ta kõigil valimistel valitud Baieri Maapäeva liikmeks. Aastatel 1995–2003 oli ta konservatiivide noorteühenduse Junge Union Baieri organisatsiooni esimees, aastatel 2003–2007 Kristlik-Sotsiaalse Liidu peasekretär. Alates 2007. aastast on Söder järjepidevalt kuulunud Baieri liidumaa valitsusse: 2007–2008 oli ta liidu- ja Euroopa asjade minister, 2008–2011 keskkonna- ja terviseminister, 2011–2013 rahandusminister, 2013–2018 rahandus- ja arenguminister.
16. märtsil 2018 valis Baieri Maapäev ta 99 poolthäälega Baieri liidumaa peaministriks, sest senine peaminister Horst Seehofer sai Saksamaa liidukantsleri Angela Merkeli valitsuses siseministri ametikoha.
Söder on abielus, tema perekonnas on üks tütar ja kaks poega.
Jakob Michael Reinhold Lenz

Jakob Michael Reinhold Lenz (23. jaanuar 1751 Cesvaine – 4. juuni 1792 Moskva) oli baltisaksa päritolu saksa kirjanik, rühmituse Torm ja tung juhtfiguure.
Lenz sündis pietistliku pastori peres, õppis Tartu ja Königsbergi ülikoolis teoloogiat. 1771 katkestas õpingud ja läks vastu isa tahtmist Friedrich Georgi ja Ernst Nikolaus von Kleisti teenrina Strasbourgi. Seal võttis ta osa rühmituse Société de philosophie et de belles lettres tegevusest, kus tutvus Johann Wolfgang von Goethega. Aprillis 1776 läks ta Goethe juurde Weimarisse, kuid detsembris pidi lahkuma mingi tüli tõttu. 1779 läks Riiga, hiljem töötas koduõetajana Tartus, Peterburis ja Moskvas.

Isiklikku

Tema isa Christian David Lenz oli Dzērbene ja Drusti (Cēsise kreisis) koguduste õpetaja, hiljem Cesvaine koguduse õpetaja, veel hiljem Tartu Jaani koguduse ülemõpetaja ja lõpuks Liivimaa kindralsuperintendent, vanaisa Michael Ewald Neoknapp oli Vastseliina Katariina koguduse õpetaja, vend Friedrich David Lenz oli Tarvastu- ja Tartu Jaani koguduse õpetaja ning Tartu Ülikooli esimene akadeemiline eesti- ja soome keele lektor, õemees Johann Christian Friedrich Moritz oli Rõngu Mihkli koguduse õpetaja, Riia Jakobi koguduse abiõpetaja (olles samaaegselt Riia lütseumi rektor) ja Tarvastu Peetri koguduse õpetaja.
Juri Antonov

Juri Mihhailovitš Antonov (vene Юрий Михайлович Антонов; sündinud 19. veebruaril 1945 Таškendis) on vene estraadilaulja ja helilooja, Venemaa Föderatsiooni rahvakunstnik (1997).

Elulugu

Ta sündis sõjaväelase perekonnas. Muusikalist tegevust alustas ta Valgevenes Molodetšno linnas, sealses muusikakoolis õppis ta akordionimängu. 1963 sai temast muusikaõpetaja Minski lastemuusikakoolis. Hiljem töötas ta Valgevene Riiklikus Filharmoonias, kus ta 1967 lõi oma esimese ansambli.
Üleliidulise populaarsuse tõi talle laul "Pole sinust kaunimat" ("Нет тебя прекрасней").
Aastal 1971 kolis Antonov Moskvasse, kus ta töötas algul music-hallis, orkestris "Sovremennik" ning ansamblis "Magistral".
Kuulsus tuli 1980ndate algul koos ansambliga "Araks". Sellest ajast on pärit ka tema tuntumad laulud «Не забывай», «Море», «Двадцать лет спустя», «Анастасия», «Зеркало», «Я вспоминаю» jt.
1982 lõi Antonov oma kuulsaima laulu «Крыша дома твоего», mis tegi temast ühe NSV Liidu tuntuma esineja.
1980ndate teisel poolel said koos ansambliga "Aerobus" kuulsaks Antonovi laulud: «На улице Каштановой», «Я иду тебе на встречу», «Белый теплоход». Аntonov klirjutas muusikat ka mitmele mängufilmile («Берегите женщин», «Прежде, чем расстаться», «Салон красоты», «Приказ», «Незнакомая песня», «Хищники», «Дураки умирают по пятницам» jt).
Praegu töötab ta oma stuudios uute plaatide kallal, tegeleb noorte artistidega ja esineb kontsertidega. Antonov on välja andnud üle 30 LP ja CD kogutiraažiga üle 48 miljoni eksemplari.

Hobid

Antonovil on 5 koera ja 12 kassi. Tema lemmikspordialad on jalgpall, tennis ja piljard. Lemmikjook on punane vein.
Giljotiin

Giljotiin on masin, mis on mõeldud surmanuhtluse  täideviimiseks giljotineerimise ehk giljotiini abil pea maharaiumisega.

Tänapäeva tehnika

Tehnikas on giljotiin üldnimetus mehhanismidele, millega lõigatakse kaableid, metall-lehti, paberit ja muid raiuvat lõiget lõikamisel vajavaid materjale.
Igor Rõtov

Igor Rõtov (sündinud 14. septembril 1963) on eesti ajakirjanik, ärijuht ja maletaja.
Rõtov õppis Tallinna Tehnikaülikoolis majandust ja Tartu Ülikoolis ajakirjandust, mõlemad on tal jäänud lõpetamata.
Enne ajakirjandusse tulekut oli ta elukutseline malemängija ja -treener. 1990–91 töötas Rõtov reporterina Rahva Hääles, 1992. aastal siirdus reporteriks ajalehte Äripäev. 1992. aasta sügisel sai temast Äripäeva peatoimetaja ja tegevjuht, septembrist 2007 on ta AS-i Äripäev peadirektor.
Rõtov kuulub Euroopa majanduslehtede liidu täitevkomiteesse.

Isiklikku

Igor Rõtov on abielus, tema abikaasa on Tuulikki Laesson ning neil on poeg ja tütar. Tema ema on Merike Rõtova, isa oli Boriss Rõtov, vanaisa Oskar Kuningas, õde Regina Narva.
Tema hobid on bridž, male ja kalapüük.
Prantsuse Akadeemia

Liikmeskond

Prantsuse Akadeemia liikmeid (akadeemikuid) nimetatakse "surematuteks" (prantsuse keeles les immortels). Prantsuse Akadeemial on 40 eluks ajaks valitud liiget. "Surematuteks" neid nimetatakse vastavalt kardinal Richelieu ajal kinnitatud akadeemia deviisile. Napoleon III ajal sai akadeemiku eraldusmärgiks roheline frakk (habit vert). Kui mõni akadeemia liikmeist sureb, jääb tema «tool» (prantsuse keeles fauteuil) vabaks ja sinna valitakse keegi silmapaistev kultuuritegelane, kirjanik, jurist, filosoof või ka vaimulik. Valimisele järgneb mingi aja möödudes akadeemiasse pidulik vastuvõtmine ja siis peab uus liige pidama kõne oma eelkäija mälestuseks.
Pärast Teist maailmasõda heideti kohtuotsuse alusel mitu "surematut" akadeemiast välja süüdistatuna kollaboratsionismis, nende seas marssal Philippe Pétain.
Vahel on akadeemiasse valitud inimesi, kes ei ole kirjanikud ega teadlased, vaid on tuntud kui poliitikud ja sõjaväelased (tavaliselt sellised akadeemikud omavad siiski mingisuguseid publikatsioone, memuaare ja muud sellist).
Veiko Vihuri

Veiko Vihuri (sündinud 13. veebruaril 1968 Tallinnas) on eesti vaimulik, veebiväljaande Meie Kirik peatoimetaja ja portaali Objektiiv endine peatoimetaja.
Ta on lõpetanud Tallinna 46. Keskkooli. Aastatel 1987–1989 õppis ta kaugõppes Tartu Riiklikus Ülikoolis ajalugu (ei lõpetanud). Aastatel 1991–1996 õppis ta Usuteaduse Instituudis, mille lõpetas diplomiga. Ta ordineeriti 7. novembril 1991 diakoniks ja 16. detsembril 1992 aseõpetajaks, õpetaja õigused anti talle 4. veebruaril 1997. Aastal 2000 kaitses ta Durhami Ülikoolis mag. theol. kraadi, aastal 2007 kaitses Tartu Ülikoolis väitekirjaga "Hugo Bernhard Rahamägi, Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku piiskop 1934-1938" dr. theol. kraadi.
Ta on Karja, Saaremaa Jaani, Orissaare ja Pöide koguduse õpetaja ning oli aastatel 2001–2015 EELK Saarte praostkonna praost (aastatel 1997–2001 oli ta sama praostkonna abipraost).
Fašism Venemaal

Vene fašismi mõiste

Mõiste "Vene fašism" mõistmiseks on kaks võimalust: 
1. Mõista selle all ainult neid parteisid ja organisatsioone, mis ise otseselt nimetavad end fašistlikeks, näiteks Venemaa Fašistlik Partei. 
2. Mõista selle all lisaks punkt 1 all kirjeldatuile ka neid parteisid ja organisatsioone, mis on eelmistele ideoloogiliselt sarnased, aga ei kasuta oma nimetuses sõna "fašistlik", näiteks Vene Natsionaalsotsialistlik Partei, või kasutavad selle asemel eufemistlikke või desinformeerivaid nimetusi, näiteks Venemaa Liberaaldemokraatlik Partei. 
Mõistes "Vene fašism" tuleb sõna "fašism" mõista mitte kitsamas (itaalia fašism), vaid laiemas tähenduses, mida üksikasjalikult kirjeldatakse siin: Fašism#Ajalugu ja Fašism#Fašistlike joontega parteisid ja liikumisi, sest ajalooliselt jõuti nõukogude erialase ja ideoloogilise sõnavaraga hämamises niikaugele, et avalikkuse tarbeks segati kokku natsionaalsotsialism ja fašism,mida läbisegi kasutatakse tänaseni.

XXI sajand

Praeguseks on Vene fašismist saanud tõeline probleem. Moskvas tapetakse aastas rassilistel põhjustel kümneid välismaalasi ja kogu venemaal sadu.
2010. aasta Venemaa maastikupõlengud

2010. aasta Venemaa maastikupõlengud olid 2010. aasta juuli lõpus Venemaal, eriti aga riigi lääneosas erakordselt palava ilma ja põua põhjustatud sajad maastikupõlengud.
Tulekahjude tekitatud rahalist kahju on hinnatud enam kui 15 miljardile USA dollarile. Moskva ja mitmed muud linnad mattusid nädalaks või pikemaks perioodiks põlengute suitsu alla.

Põhjused

Tulekahjude süttimisele aitas esmajoones kaasa asjaolu, et juba juuni keskpaigast valitses mitmetes piirkondades 35-kraadine päevane temperatuur, mis kohati tõusis 40 kraadini. Riigi Euroopa-osasse jõudis erakordne palavus juuliks.
Tulekahjude leviku täiendava põhjusena on nimetatud ka nõrka riiklikku metsajärelevalvet, mille olukorra halvenemises süüdistatakse 2007. aasta 1. jaanuaril jõustunud uut metsaseadust, mida Greenpeace tollal nimetas kuritegelikuks.
Wetlands International on avaldanud arvamust, et põlengute suure ulatuse peamine põhjus oli märgalade (endiste turbakaevanduste) kuivendamine. Turbarabade kuivendamine Venemaa keskosas sai alguse GOELRO plaani raames 1920. aastatel. Uus laine leidis aset 1970. ja 1980. aastatel, mil mustmullata piirkondade (Нечерноземья) kasutuselevõtmise kampaania käigus kasutati turvast väetisena.
Erakorraliste olukordade ministeeriumi esindaja sõnul on Moskva piirkonna turbapõlengute põhjuseks kümnendikul juhtudest turba isesüttimine, ülejäänud juhtudel aga inimfaktor – sigaretiotsad ja tikud.

Kahjustused ja tagajärjed

Suurte põlengute tõttu kuulutas president riigi seitsmes regioonis välja eriolukorra – Moskva, Nižni Novgorodi, Rjazani, Vladimiri ja Voroneži oblastis ning Mari Eli ja Mordva Vabariigis.
Regionaalarengu ministeeriumi andmeil oli 6. augustiks metsatulekahjudes täielikult või osaliselt hävinud 127 asulat. 7. augusti seisuga oli registreeritud 53 inimese hukkumine tulekahjudes ning enam kui 1200 kodu hävimine. Tulekahjude haaratud territooriumit hinnati enam kui 500 tuhandele hektarile.

Tagajärgede likvideerimine

Paljud välisriigid pakkusid Venemaale oma abi – Serbia, Itaalia, Ukraina, Valgevene, Armeenia, Kasahstan, Aserbaidžaan, Bulgaaria, Poola, Leedu, Iraan, Usbekistan, Venezuela, Prantsusmaa, Saksamaa, Läti, ja Soome.
Eesti abi ja toetus Venemaa kustutustöödele oli nii rahaline (1,56 miljonit krooni) kui ka materiaalne (saadeti kustutustehnikat (neli pumpa ja 10 kilomeetrit voolikuid)). Metsatulekahju ohvrite laste toetamiseks avas UNICEF Eesti Rahvuskomitee oma toetusarve.
Melanie Laid

Melanie Laid (4. juuni 1885 Mändjala, Kaarma Suurvald, Saaremaa  – teadmata) oli Vabadussõjas laiarööpmelisel soomusrongil nr 1 teeninud nn "Soomusrongi Mari".

Elulugu

Melanie Laid sündis 4. juunil 1885 Saaremaal, Kaarma Suurvallas, Mändjala külas, kus ta meremehest isal Friedrich Laidil oli paarivakane vabadikukoht.
Õppis 6.-7. aastaselt kaks talve Nasva külakoolis. Seejärel töötas pere vanima lapsena alates kaheksandast eluaastast Saaremaa erinevate perede juures lapsehoidjana.
1917. aastal tuli Tallinna lähedale taluteenijaks ja 1918. aastal asus teenijana tööle Tallinnasse Johan Pitka perekonna juurde, kus töötas kuni Pitka käimasoleva Vabadussõja tõttu oma perekonna 1918. aasta detsembris Inglismaale sõjapakku saatis.
Avaldas seejärel soovi asuda mõnele Pitkale alluvale soomusrongile, et koos teistega isamaad kaitsta. Pitka tuli ta soovile vastu ja 1918. aasta detsembri teisel poolel asuski Melanie Laid sel hetkel rindelt Tallinnas viibivale laiarööpmelisele soomusrongile nr 1, kus teenis kuni 1919. aasta novembrini.
Magdalina Vălčanova

Magdalina Vălčanova (bulgaaria keeles Магдалина Вълчанова; sündinud 1977 Plovdivis) on bulgaaria modell.
Mis Vselena Bălgarija aastal 2000.
Playboy modell aastal 2003.
Claudio Saracini

Claudio Saracini (1. juuli 1586 Siena – 20. september 1630) oli itaalia varabaroki helilooja, lautomängija ja laulja. Teda peetakse monoodilise stiili üheks olulisemaks esindajaks.
Saracini sündis ilmselt Sienas kõrgest seisusest perekonnas. Tema õpingutest on vähe teada, kuid kuna ta noorena reisis väga palju ning omas rohkelt kontakte välismaiste ülikutega, on tema muusikas kuulda võõrapäraseid mõjutusi. Kõrgklassi kuuluva isikuna polnud tal vajadust teha tööd muusikuna. Seetõttu võib teda pidada äärmiselt andekaks asjaarmastajaks, keda hindas kõrgelt näiteks Claudio Monteverdi. Monteverdi hinnang Saracinile kui Il Palusi viitab akadeemia liikmelisusele, millest detailsem info siiski puudub. Kogu Saracini looming on ilmunud trükis Veneetsias aastatel 1614–1624.
Saracini muusikast on teada 133 laulu, mis kõik on kirjutatud ühele äärmiselt virtuoosselt ornamenteeritud soolohäälele instrumentide saatel. Ühe erandiga on kõik tema laulud kirjutatud itaalia keeles. Laulude tõsised, lõbusad ja erootilised tekstid esindavad laia teemaderingi. Tema helikeeles vaheldub diatoonilisus kromaatilisusega ning see on oma eksperimentaalsete omaduste poolest võrreldav tema kaasaegse laululooja Sigismondo d'India muusikaga. Saracini muusika omapäraks võib pidada ka eelkõige Balkani rahvaste muusika mõjutusi, mida võib itaalia varabarokis pidada suureks harulduseks. Ilmselt kuulis ta seda muusikat oma nooruses toimunud reisidel. Balkani muusika mõjud on esil eelkõige tema salmilauludes, mis võivad olla noteeritud näiteks 5/2 taktimõõdus. Asümmeetriline meetrum oli Balkani muusikas tavaline, kuid puudus Itaalias. Pärast pikka unustuseaega hakati Saracini teoste vastu kasvavat huvi tundma 20. sajandil. Tema muusika eksperimentaalsus on alguses paelunud muusikateadlasi ning seejärel ka esitajaid. Tänaseks on tema teosed enamjaolt salvestatud, enamasti koos tema ajastu muude heliloojate, nagu Monteverdi või Alessandro Grandiga.
John Carter (film)

"John Carter" (inglise John Carter) on 2012. aastal linastunud Ameerika Ühendriikide ulmefilm, mille lavastas Andrew Stanton. Linateos põhineb Edgar Rice Burroughs'i 1917. aastal ilmunud romaanil "Marsi printsess".
Filmis mängivad Taylor Kitsch, Lynn Collins, Willem Dafoe, Thomas Haden Church, Samantha Morton, Ciarán Hinds ja Mark Strong.
Eesti kinodesse jõudis "John Carter" 9. märtsil 2012.
David Jonsson

David Jonsson on rootsi toitumisfüsioloog (toitumisspetsialist) ja tervisestrateeg.
Ta on saanud kõrghariduse (fil.kand.) toitumisteaduse alal. Ta tegutseb toitumisnõustajana, korraldab kursusi ja loenguid, nõustab ettevõtteid, huvirühmi ja sportlasi. Ta peab loenguid dieetidest, füüsilistest harjutustest ja tervislikust eluviisist. Tema kitsam huvivaldkond on sportlase toitumise vastu. Ta on töötanud ujumistreenerina.

Isiklikku

Lisaks ujumisele harrastab ta maratonijooksu, triatloni ja sukeldumist. Ta on võistelnud Stockholmi maratonil ja Ironman Kalmaril.
Ta elab perega Nackas. Peres kasvab kaks last.
Staples Center

Staples Center on Los Angeleses asuv kontserdi- ja spordihall.
See ehitati 1999. aastal ja mahutab 20 000 inimest. Tavaliselt peetakse seal korvpalli- ja jäähokimatše ning kontserte. Hallis mängivad oma kodumänge NBA klubid Los Angeles Lakers ja Los Angeles Clippers, WNBA klubi Los Angeles Sparks ning NHL-i klubi Los Angeles Kings. Hallis on peetud WWE võistlusi ning see on olnud Grammy gala toimumiskoht.
Vjatšeslav Razbegajev

Vjatšeslav Vjatšeslavovitš Razbegajev (vene Вячеслав Вячеславович Разбегаев; sündinud 14. oktoobril 1965 Moskvas) on vene teatri- ja filminäitleja.
Vjatšeslav Razbegajev sündis Moskvas. Õppis Moskva Kunstiteatri stuudiokoolis, mille lõpetas 1992. aastal.
Töötas aastatel 1992–2006 Vene Armee Teatris.
Montserrat

Ajalugu

Saare põlisasukateks olid kariibid ja aravakid. Montserrati avastas Christoph Kolumbus 1493. aastal ja andis sellele nime Montserrati mäe järgi Kataloonias. 
1989. aasta septembris hävitas orkaan Hugo 90% saare hoonetest, kuid mõne aastaga suudeti enamik neist taastada.
18. juulil 1995 toiminud Soufrière Hillsi vulkaani purse muutis suurema osa saare lõunaosast elamiskõlbmatuks. Pealinna Plymouthi elanikud evakueeriti ning linn kattus mõne nädala pärast mitme meetri paksuse püroklastilise materjali kihiga. Hävis ka saare lennuväli. Vulkaani purskamine jätkub väiksema aktiivsusega siiani.
Montserrat jaguneb halduslikult kolmeks vallaks: Saint Anthony, Saint Georges ja Saint Peter.
Mokša keel

Küsisõnad

мезе "mis", кие "kes", кода "kuidas", мъзяра "kui palju", коса "kus", мъзярда "millal", кодама "milline", мес "miks".
Alonso de Ojeda

Alonso de Ojeda (umbes 1466–1515) oli hispaania maadeavastaja, tüürimees, kuberner ja konkistadoor. Ta osales Kolumbuse reisil ning 1499. aasta mais juhatas ekspeditsiooni, mille käigus avastati Curaçao saar, Maracaibo järv, Guajaana rannik, Orinoco jõe suudmeala ja laht, mille ta nimetas sarnasuse tõttu Veneta laguuniga Venezuelaks ('Väikeseks Veneziaks'). Tema reisikaaslaste seas olid Amerigo Vespucci, kartograaf Juan de la Cosa ja notar Rodrigo de Bastidas.
Teisel reisil läks Alonso de Ojeda 1502. aastal Lõuna-Ameerika rannikul maale ja asutas Lõuna-Ameerika mandril esimese hispaania asula Santa Cruzi.
1509. aastal korraldas ta Juan de la Cosa toetusel kolmanda ja kõige ulatuslikuma reisi Lõuna-Ameerikasse. Tema meeskonnas olid Vasco Núñez de Balboa, Francisco Pizarro ja Hernán Cortés (viimane jäi haiguse tõttu Euroopasse). Kõik nad sai hiljem tuntud maadeavastajateks.
Alonso de Ojeda suri aastal 1515 Santo Domingos.
Nūrā as-Sayyid

Nūrā as-Sayyid (sündinud 18. juunil 1987 Kalyobiyas) on Egiptuse keskmaajooksja. 
Ta osales 2012. aasta suveolümpiamängudel naiste 800 m jooksus.
Tema rekord 800 m jooksus on 2:11.63, joostud Al-‘Aynis 27. oktoobril 2011.
Kriitiline koormus

Kriitiline koormus (inglise critical load) on ühe või mitme reostusallika maksimaalne mõju, mis ei tekita kõige reostusõrnematele keskkonnaelementidele veel olulist kahju. Kriitilist koormust on defineeritud ka kui: "suurim reostuskoormus, mis tänapäevateadmiste kohaselt keskkonda ei ohusta".
Kriitiline koormus on üks keskkonnakvaliteedinormidest, mida on rakendatud näiteks happevihmadest johtuvate keskkonnahäiringute hindamisel ja prognoosimisel, aga ka karstialadel väetiste kasutamisel.
Skåne hertsog

Skåne hertsog (rootsi hertig av Skåne) on Rootsi aadlitiitel, mida on kandnud mitmed Rootsi printsid.
Elbrus

Load

Elbrus asub väga lähedal Gruusia piirile. Sellepärast nõuavad Venemaa võimud kõigilt Elbrusele minna tahtjatelt piiritsooni mineku luba. Seda annab välja Naltšikis asuv sõjakomissariaat.
Elbruse ümber on loodud Elbruse rahvuspark. Rahvusparki sisenemine nõuab vastavat luba. Loa saamiseks ei ole kindlat süsteemi ja hinnad on kokkuleppel. Lube saab Elbruse külast, mis asub Baksanist algava maantee lõpp-punktis. Seal asub ka rahvuspargi keskus.
Kõik välismaalased peavad omama eraldi OVIRi luba. Lube annab välja viisade ja välismaalaste registreerimise keskus Tõrnõauzis, mis asub Baksani–Elbruse maanteel. Luba maksis 2008. aastal 50 rubla. Seda saab ka näiteks Mineralnõje Vodõ lennujaamast, kuid märksa kallimalt. Lube saab ka hotellide kaudu.
Perekonnaleht

Perekonnaleht oli aastatel 1906–1916 Tallinnas ilmunud nädalakiri. Väljaanne oli Päevalehe kaasanne ja aastast 1910 Päevalehe eriväljaannete "Aeg" ja "Koit" kaasanne.
Perekonnalehe sisu oli mitmekesine ja seostus peretemaatikaga. Esimese maailmasõja ajal avaldas leht rindesõnumeid eestlaste kohta, sh langenute ja haavatute nimesid.
David E. Kelley

Elulugu

David E. Kelley õppis Princetoni ülikoolis ja Bostoni ülikoolis õigusteadust. Töötas Bostonis juristina.
David E. Kelley on abielus näitleja Michelle Pfeifferiga, kellega tal on poeg ja lapsendatud tütar.
Eesti Haridusteaduste Ajakiri

Eesti Haridusteaduste Ajakiri (ingliskeelse paralleelpealkirjaga Estonian Journal of Education) on 2013. aastast ilmuv eelretsenseeritav elektrooniline teadusajakiri, mis avaldab eestikeelseid akadeemilisi originaaluurimusi ja teaduspõhiseid kaastöid kasvatusteadustest, haridusest ja õpetajakoolitusest. Ajakirja antakse välja Tartu Ülikooli ja Tallinna Ülikooli koostöös, Tartu Ülikooli Kirjastuse väljaandena.
Ajakirja vastutav toimetaja on Krista Uibu.