google/wiki40b huggingface dataset:
Raivo Maripuu

Raivo Maripuu on eesti lavastaja, produtsent ja näitleja.
Tema tuntuim lavastus on telesari "Kelgukoerad".
Annelinn

Arhitektuur

Annelinna planeerimiskava koostasid 1969–1973 Eesti Projekti arhitektid Mart Port ja Malle Meelak. Annelinn on rajatud tõusva reljeefiga amfiteatri kujuliselt, mille kujutletav tsenter jääb Anneluha piirkonda. Algselt oli planeeritud neli mikrorajooni, millest valmis kaks. Mõlemad mikrorajoonid on pikisuunas jaotatud kaheks tsooniks: Anne tänavast madalamale jäävad viiekorruselised, kõrgemale alates 1984. aastast rajatud üheksakorruselised elamud. Peamiselt rajati seeria 111-133 tüüpelamuid (esimene selline Kalda tee 22).

Loodus

Linnaosas asuvad Annemõisa park ja Kanali park ning Anne looduskaitseala.
Annelinnas on Anne kanal ning linnaosa piiril voolab Emajõgi.

Sotsiaalhoolekanne

Sotsiaalhoolekandeteenuste osutamist Annelinna elanikele koordineerivad kaks linnavalitsuse sotsiaalabi osakonna piirkonnakeskust: Annelinna piirkonnakeskus ja Nõlvaku piirkonnakeskus.
Annelinnas asuvad hoolekandeasutustest MTÜ Öökull ja Päevakeskus Kalda.

Ühistegevus

Linnaosas tegutseb Annelinna Selts.

Tänavad

Annelinnas asuvad järgmised tänavad: Anne, Annemõisa, Ihaste põik, Ihaste tee, Jaama, Kadaka, Kalda tee, Kaunase puiestee, Kuuse, Lammi, Lepa, Luha, Lõhmuse, Mõisavahe, Männi, Nõlvaku, Paju, Papli, Pikk, Remmelga, Saare, Sarapuu, Sõpruse puiestee, Uus ja Vahtra tänav.
Ajalooline krahvkond

Ajaloolised krahvkonnad Inglismaal on muistsed Inglismaa allüksused Suurbritannias, mida on aastasadu kasutatud erinevatel eesmärkidel, eelkõige kohtukorralduseks, maksude kogumiseks ja sõjaväe korraldamiseks. Hiljem on nad olnud aluseks kohalike omavalitsuste loomisel ja parlamendisaadikute valimisel.
Aastal 1888 kohalike omavalitsuste õigusaktiga moodustati Inglismaal 1889. aastal halduskrahvkonnad (administrative counties) ja krahvkond-linnad (county boroughs).
Kuid vaatamata sellele, et ajaloolised krahvkonnad ei oma enam haldusfunktsioone, on nad jätkuvalt piirkonna kultuuri- ja spordielu ühendaja rollis.
Would You Love a Monsterman?

2002. aasta versioon

"Would You Love a Monsterman?" on Soome bändi Lordi esimene singel, mis ilmus singlina 2002. aastal.
Soomes tõusis see edetabelites esikohale. Laul on pärit Lordi albumilt "Get Heavy". Singlil mängivad Lordi teine bassist Magnum, klahvpillidel on Enary, trummidel Kita, kitarrist on Amen ning laulab Mr. Lordi. Aastal 2006 salvestati laul uues versioonis, kui vahetunud oli bassist (OX) ning klahvpille mängis Awa. See singliversioon oli limiteeritud promosingel, samuti ilmus laul albumi "The Arockalypse" eriväljaandel. Singlimüügi suurendamiseks anti esimesele 500 ostjale kaasa koomiks "Monster Magazine".

2006. aasta promosingel

Singlist ilmus uusversioon ja uus muusikavideo 2006. aasta sügisel. Uuem versioon tehti Ameerika Ühendriikides reklaamimiseks.
Singel ilmus promoversioonina raadiojaamades mängimiseks ning seda võis võita Soome joogitehase Olvi korraldatud auhinnamängus. Singlit tehti vaid paarsada tükki.
Carlo Sforza

Carlo Sforza (ebatäpselt Sforzza; 1872–1952) oli Itaalia poliitik.
Ta on olnud Itaalia välisminister.
1925 otsustati talle anda Vabadusristi III liigi 1. järk.
Gracia Baur

Gracia Arabella Baur (sündinud 18. novembril 1982 Münchenis) on Saksamaa laulja.
2005. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Kiievis esindas ta Saksamaad lauluga "Run & Hide", kuid jäi viimasele (24.) kohale.
Bruno Sõmeri

Bruno Sõmeri (15. juuli 1923 Pärnu – 1. mai 2014 Pärnu) oli Eesti kunstnik ja pedagoog.

Elukäik

Ühena viimastest alustas ta kunstiõpinguid sõjaaegses Pallase koolis Tartus. Kooli nimetuseks oli siis Kõrgemad Kujutavkunstide Kursused. Õpingud jätkusid Tartu Riiklikus Kunstiinstituudis. Need katkestas ta 1946. aastal, kuna oli teeninud II maailmasõja ajal Saksa sõjaväes ja pidi seetõttu Nõukogude Liidu võimude ees madalat profiili hoidma.
Seejärel pidas ta Pärnus kunstiõpetaja ametit ning töötas aastakümneid tööstuskunstnikuna.
Vinni vald (Viru-Jaagupi kihelkond)

Vinni vald (saksa keeles Finn) oli vald Virumaal Viru-Jaagupi kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1893 ja siis liideti see vald Küti vallaga.
Villem Marder

Elukäik

Lõpetas Paide linnakooli ning sooritas Pihkva kadettide korpuse juures vabatahtlikuna sõjaväkke astumiseks vajaliku eksami. Asus 1902. aastal vene sõjaväeteenistusse ning ülendati 1906. aastal Tšugujevi sõjakooli rahuaegse kursuse lõpetamise järel alamleitnandiks.
 Esimeses maailmasõjas langes juba 1914. aasta augustis sakslaste kätte vangi ning aastail 1914–1918 oli ta Vene sõjaväelasena Saksa sõjavang.
Naasis sõjavangist kodumaale 1918. aasta detsembris. Ta osales kapteni auastmes Eesti Vabadussõjas, Teise tagavarapataljoni ja  Sakala Partisanide polgu ülemana.
Ülendati 29. veebruaril 1920 alampolkovnikuks vanusega 5. oktoober 1919. Koloneliks ülendati 24. veebruaril 1922. 
1920 kuni 1923 oli Kaitseväe Ühendatud Õppeasutise ülem. 1924 kuni 1928 oli 1. diviisi ülema abi. 1928 kuni 1930 oli I brigaadi ülem 3. diviisis. Alates 1. juulist 1930 oli 2. diviisi ülema abi ning 1. augustist 1930 samaaegselt ka Tartu garnisoni ülem. Alates 1934. aastast oli Tartu Sõjaväeringkonna esimene ülem.
23. septembril 1934 tabas teda halvatus ja järgmisel päeval opereeris Ludvig Puusepp temalt rusikasuuruse peaajukasvaja.
Volapükikeelne Vikipeedia

Volapükikeelne Vikipeedia (volapüki keeles Vükiped Volapükik) on Vikipeedia volapükikeelne versioon.
Volapükikeelne Vikipeedia loodi 2003. aasta veebruaris, aktiivne tegevus algas 2004. aasta jaanuaris.
Seal on 122968 artiklit, millega see on artiklite arvult 60. keeleversioon.
89% volapükikeelse Vikipeedia artiklitest on bottide loodud.
+1

Muusikud

Liis Lemsalu bändi koosseis: Mairo Marjamaa, Hans Kurvits, Kalle Pilli, Martti Laas, Timm Vichmann.
Wolfgang von Szeliga-Mierzeyewski

Wolfgang Wladislaus Albert von Szeliga-Mierzeyewski (sündinud 16. mail 1926 Kuressaares) on saksakeelse saarluse alalhoidja ja edendaja.
Lahkus 1939. aastal koos vanematega Eesti kodakondsusest ning asus Molotovi-Ribbentropi pakti järelmina toimunud baltisakslaste ümberasumise (Umsiedlungi) käigus Kuressaarest ümber Saksamaale. Ümberasujana elas esialgu okupeeritud Poola aladel, kus omandas ka keskhariduse. Töötanud erinevates ametites, kõige kauem ja järjekindlamalt kindlustusametnikuna. 1989. aastast pensionär.
Tuntuse ja laiema tunnustatuse on pälvinud ikkagi tema ühiskondlik tegevus saksa keelt kõnelevate saarlaste ühtekoondajana kogu maailmas. Võib kindlalt väita, et enam-vähem kõik väljaspool Eestit elavad saksa keelt oskavad saarlased teavad midagi tema neli korda aastas väljaantavast ajalehest Arensburger Wochenblatt, mida loevad ka paljud saksa keelt valdavad kodusaarlased. Wolfgang von Szeliga-Mierzeyewskit võib täiesti kindlalt nimetada saksakeelse saarluse omavahelise suhtlemise teljeks, kes lähtub suhete ja sidemete korraldamisel järjekindlalt mitteseisuslikust, parteiülesest ja rahvustevahelisi piire ületavast põhijoonest.

Isiklikku

Tema isa oli zooloog Wladislaus von Szeliga-Mierzeyewski.
Reiarohulised

Reiarohulised (Illecebraceae) on sugukond taimi nelgilaadsete seltsist.
Mõnedes süsteemides on see sugukond liidetud nelgiliste sugukonnaga.
Piparmündiõli

Piparmündiõli (Menthae piperitae aetheroleum) on piparmündi maapealsetest värsketest osadest veeauruga destilleeritud eeterlik õli. 
Õli on kahvatu- või rohekaskollase värvusega, tugeva, meeldiva lõhna ja maitsega. Seistes muutub õli viskoosseks ja värvuselt tumedamaks. Külmutatud õlist kristalliseerub välja mentool. Õli sisaldab 50–55% mentooli ning lisaks metüülatsetaati, mentooni ja väiksemas koguses muid komponente.
Piparmündiõli on üks kõige populaarsemaid ja enim kasutust leidvaid eeterlikke õlisid. See on kergelt antibakteriaalse ja valuvaigistava toimega. Õliga maitsestatakse alkohoolseid jooke, maiustusi, kompvekke, närimiskumme, seepe, pastille, sigarette jne.
Meditsiinis kasutatakse ülemiste hingamisteede katarride korral, välispidiselt lihas- ja närvivalude leevendamiseks. Õli on kasutusel nohu- ja reumasalvide koostisosana, kosmeetikas ja hügieenivahendite (hambapastad, suuloputusveed) tootmisel.
Kuuda (Märjamaa kihelkond)

Kuuda oli küla Läänemaal. Küla jääb tänapäeval Tolli küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Märjamaa kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Tolli külaga.
1828 eraldati Kuuda poolmõisana (Kuuda mõis) Tollist. 1864–1887 oli seal Kuuda õpetajate seminar ja seejärel Kuuda leprosoorium.
1970. aastatel nimetati endisaegset küla Kuuda asunduseks.
Pääsusilm

Rahvapärased nimetused

Rahvasuus on taimel arvukalt nimetusi, näiteks ellerhein, neitsitina, õlangas, jaanilill, jaanikann.
Tomski oblasti lipp

Tomski oblasti lipp on Venemaa haldusüksuse Tomski oblasti lipp.
Ametlikult võeti lipp kasutusele 29. mail 1997.

Lipu kirjeldus

Tomski oblasti lipuks on ristkülikukujuline valge kangas, mille keskele on paigutatud Tomski oblasti vapp. Lipu teisel küljel olev vapp on peegelpildis.
Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 2:3.
Valge ja roheline on traditsioonilised Siberi värvid. Roheline sümboliseerib metsa ja valge lund.
Vodja raudteejaam

Vodja raudteejaam oli raudteejaam Türi–Paide–Tamsalu raudteel. Tänapäeval jääb jaam Järva maakonna Paide linna Viisu küla territooriumile. Vodja küla asub u 2,5 km ida suunas. Jaam asus raudtee 22. kilomeetril.
Vodja naaberjaam Türi suunal oli Mäo raudteepeatus ja Tamsalu suunal Esna raudteejaam (kaardil aastast 1938 on Vodja ja Esna vahele märgitud veel Öötla raudteepeatus). Avamisel jäi Vodja Peetri kihelkonda Vodja mõisa maadele. Jaam suleti 1972. aastal seoses kitsarööpmelise raudtee sulgemisega.
Raudteejaamas on filmitud stseen esimesest Eesti täispikast 1951. aasta värvifilmist "Valgus Koordis".

Jaamahoone

Vodja traditsionalistlikus stiilis jaamahoone valmis 1924. aastal Leon Johansoni projekti järgi ning on algupärasel kujul säilinud tänaseni. 
Jaamahoone on rahuldavas seisus ja praeguseks eraomanduses. Vodja kaubaait on kohandatud lehmalaudaks.
Preetori ediktid

Tekkimise põhjused

XII tahvli seaduste seadused ei vastanud enam vajadustele, mis tekkisid vabariigi perioodi jooksul. Sellistel tingimustel tsiviilõigus (ius civile) kaotas norme. Aga eraisikul oli võimalus pöörduda preetori juurde abipalvega juhul, kui seaduse eksimusi pärast polnud võimalik rahuldamist saada tsiviilhagi kasutades.
Preetorid tagasid ühiskonna rahu ja korra kaitset. Selle eesmärgi teostamiseks oli preetoritel peaaegu piiramatu haldus võim (imperium) koos tema kõiki täienditega (multae dictio; pignoris capio). Teenistuse jooksul preetoritel konkreetsed probleemide lahendamise viisid töötasid välja, ning preetorid esitasid lahendusi kõikidele oma ediktides.

Eripära ja põhimõtted

Preetori õigus oli rohkem "elastne", kui seadusandlik. Edikti põhijoones oli see, et seda uuendatakse igal aastal (lex annua või aasta seadus). 
Mõned ediktid olid tehtud missuguste erijuhtumite jaoks (edicta repetina); teistel olid ühisreeglid ja preetori tegevuskava, mis oli kohustuslik preetori teenistusaja jooksul (edictum perpetuum). Sellistel "alalistel" ediktidel oli näidatud preetorite haldusõiguslik praktika.

Reeglite kogum

Aegapidi tekkis preetorite normide kogus, sest iga uus preetor koostasid oma edikti eelmise preetorite kogemuse baseerudes (edictum tralaticum). Preetoritel ei olnud kohustuslik koostada uut ediktide tegevuse jooksul, aga preetoritel oli mugavam töötada oma ediktide järgi, et õiguskorra selgust hoida.

Hadrianuse alaline edikt

Imperator Hadrianuse ajal koostas tuntud jurist Salvius Iulianus umbes 130. aastatel preetorite ediktide kogu "Edictum perpetuum". See kogu on tähtsamaks ja ulatuslikumaks Rooma õiguse kodifikatsiooni katseks pärast 12 tahvli seadusi. "Edictum perpetuumil" oli kohustuslik jõud tuleviku jaoks. Siin hakkab ühtlasi kaduma varem mainitud dualism kviriitliku ja preetorõiguse vahel, sest kogu seadusandliku võimu koondamine imperaatori kätesse ei jäta ruumi preetori õigusloovale tegevusele.
Edikt Iuliuse redaktsioonis pannakse Roomas ja provintsides välja. "Edictum perpetuumi" algset teksti meil pole. Aga Gaiuse, Ulpianuse ja Pauluse kommentaaride põhjal on teada saadud, et edikt koosnes kahest osast (põhiosa ja lisaosa). Ediktis oli konkreetne väheldase tiitlite ja pealkirjade kogemus (de iudiciis,de rebus creditis jne). Põhiosas oli väljaantud eri momendid ja punktid hagides (clausulae edictales), lisaosas aga tüüpilised hagide formularid.
Dmitri Mendelejev

Elulugu

Sündis Siberis Tobolski linnas, seitsmeteistkümnelapselises perekonnas. 14-aastaselt, pärast isa surma läks Tobolski gümnaasiumisse.
1849. aastal kolis perega Peterburi, kus 1850. aastal astus Peterburi Pedagoogilisse Akadeemiasse, mille lõpetas 1855. aastal kuldmedaliga. Samal aastal diagnoositi tal tuberkuloos ja ta kolis aastaks Odessasse tervist parandama, kus töötas gümnaasiumis õpetajana.
Aastast 1857 oli Peterburi ülikooli õppejõud. 1859–1860 töötas Heidelbergis uurides kapillaarsust ja spektroskoopiat. 
Oli abielus kaks korda. Teisest abielust tütar (Ljubov (1881–1939) läks naiseks kuulsale vene poeedile Aleksandr Blokile.
Pärast Venemaale naasmist sai Peterburi ülikooli professoriks. 
Reorganiseeris Mõõtude ja Kaalude Palati, mille juhatajana töötas alates 1893. aastast.
Mendelejev suri 1907. aastal Peterburis grippi.

Tunnustus

Dmitri Mendelejev valiti 1906. aastal Ameerika Filosoofiaseltsi välisliikmeks.
Mendelejev oli paljude teadusakadeemiate (Horvaatia 1882) ja -seltside liige ning mitme ülikooli audoktor.
Ta oli Tartu Ülikooli auliige (valitud 1902).

Mälestuse jäädvustamine

Dmitri Mendelejevi järgi on nimetatud 101. element mendeleevium (Md).
Leili Muugal valmis ERKI lõputööna maal "D. Mendelejev tervitab Tartu Ülikooli 100. juubeliaastapäeva puhul" (õli, 1953), mis asub Tartu Ülikooli kunstimuuseumis. See kujutab D. Mendelejevit kõnelemas Tartu Ülikooli aulas 1902. aastal.
Tema järgi on nimetatud Mendelejevski linn Tatarstanis.
Michael Gazzaniga

Elulugu

Gazzaniga lõpetas 1961. aastal Dartmouth College'i. 1964. aastal kaitses ta California Tehnoloogiainstituudis doktorikraadi psühhobioloogias, töötades Roger Wolcott Sperry juhendamisel. Tema peamiseks ülesandeks oli lõhestunud ajuga patsientide uurimine. Gazzaniga ja Sperry sellealased uurimused on oluliselt edendanud meie teadmisi ajufunktsioonide lateralisatsiooni ja ajupoolkerade omavahelise suhtluse kohta, mille eest Sperry sai 1981. aastal ka Nobeli auhinna.
Gazzaniga on kirjutanud aimeraamatuid, näiteks "The Social Brain", "Mind Matters", "Nature's Mind", "The Ethical Brain" ja "Who's in Charge?". Lisaks toimetab ta MIT Pressi raamatusarja "Kognitiivsed neuroteadused".
Ta on asutanud kognitiivse neuroteaduse keskused nii California Ülikoolis Davises kui ka Dartmouth College'is, lisaks neuroteaduse instituudi ja teadusajakirja Journal of Cognitive Neuroscience. Viimases on ta ka vastutav emeriittoimetaja. Gazzaniga on olnud Ameerika Ühendriikide presidendi George W. Bushi bioeetika komitee liige ning juhtinud MacArthuri õigus- ja neuroteaduse projekti, mis uurib nende kahe teadusharu kokkupuutepunkte.
1999. aastal osales Michael Gazzaniga Endel Tulvingu korraldatud Tallinna mälukonverentsil.

Teaduslik uurimistöö

Gazzaniga on teinud teedrajavaid uuringuid lõhestunud ajuga patsientidega, mõistmaks paremini selle diagnoosiga inimeste aju tööpõhimõtteid. Uuringute sisuks on olnud funktsionaalsed võrdlused täiesti tervete katseisikute ja nende indiviidide vahel, kelle aju poolkerad ei ole omavahel ühendatud. Näiteks suudavad lõhestunud ajuga patsiendid joonistada mõlema käega samaaegselt erinevaid kujundeid. Gazzaniga uuringute tulemusi peetakse erinevate ajupoolkerade funktsioonide paremaks mõistmiseks väga oluliseks.
Minu väike poni

Minu Väike Poni (inglise keeles My Little Pony) on meelelahutuse frantsiis, mille on loonud Hasbro. Algselt valmisati vaid poni kujulisi mänguasju, hiljem on lisandunud animeeritud sari "My Little Pony: Friendship Is Magic" ja film "My Little Pony: The Movie".

My Pretty Pony

My Little Pony eelkäija oli My Pretty Pony, poni kujukesed, mida Hasbro tutvustas 1981. aastal. Ponid olid tehtud plastikust, umbes 25cm kõrgused ning nad liigutasid oma kõrvu, vihistasid oma sabasid ja pilgutasid ühte silma. Nendele järgnesid väiksemat sorti ponid, kellel olid taguotsal juba sümbolid nagu tänapäevastele My Little Pony'dele kohane.

1982–1992

Pärast My Pretty Pony'de kehva läbilööki tõi Hasbro veel turule kuus väiksemat erinevat värvi poni kujukest My Little Pony nime all. Ponide kogujad nimetavad neid kujukesi "Esimseks Generatsiooniks".

1997–1999

1997. aastal tehti ponidele uuendusi. Nimelt olid "Teise Generatsiooni" ponidel uued poosid, kalliskividest silmad, pööratavad pead ning nad olid väiksemad, kõhnemad ja neil olid pikemad jalad. Nende müümine lõpetati U.S.'is 1999 aastal, kuid neid toodeti edasi Lääne-Euroopas müümiseks. Paljud olid tavalised ponnid, kuid tehti ka mõned ükssarvikud. 1998. aastal tuli müügile My Little Pony virtuaalse loomakese mäng My Little Pony: Friendship Gardens

2003–2009

Uuendatud mängulelud, mis tulid müügile 2003. aastal, olid suunatud väiksematele lastele, kui eelmised. Kogujad kutsuvad neid "Kolmandaks Generatsiooniks"

2010-olevik

Neid ponisid kutsutakse mitteametlikult "Neljandaks Generatsiooniks". Tegevus toimub väljamõeldud paigas nimega Equestria ja peategelased on Twilight Sparkle, Spike, Rainbow Dash, Pinkie Pie, Applejack, Rarity and Fluttershy. Neil on ka palju täiskasvanud fänne.
Brjanski oblasti lipp

Brjanski oblasti lipp on Venemaa haldusüksuse Brjanski oblasti lipp.
Lipp on ametlikult kinnitatud 20. novembril 1998.

Lipu kirjeldus

Brjanski oblasti lipuks on ristkülikukujuline punane kangas, mille keskel on Brjanski oblasti vapp.
Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 1:1,5.

Sümbolite tähendused

Punane on traditsiooniline Brjanski värv ning pärineb Brjanski ajalooliselt vapilt, veel viitab see Brjanski oblast moodustamise perjoodile ning inimestele, kes võitlesid koos punaarmee ja partisanidega Suures Isamaasõjas (vt. Teine maailmasõda) võõra ikke vastu.
Tanel Jonas

Isiklikku

Tema abikaasa on ooperisolist Pirjo Jonas.
Tartu Jaani kogudus

EELK Tartu Jaani kogudus oli luterlik kogudus Tartus Tartu praostkonnas, hiljem (esimese vabariigi ajal) Saksa praostkonnas. 
1. jaanuaril 2001 ühines Tartu Jaani kogudusega Tartu Ülikooli kogudus. Ühendatud kogudus kannab nime Tartu Ülikooli-Jaani kogudus.
Marek Peeba

Marek Peeba (sündinud 5. juulil 1992 Tallinnas) on eesti veemotosportlane.
Aastal 2013 sai ta klassis F-125 Euroopa meistrivõistlustel hõbemedali. Juunis 2015 Itaalias peetud maailmameistrivõistlustel tuli ta klassi O-125 maailmameistriks.
Pomel

Pomel ehk pompelmuus on pomelipuu (Citrus maxima) vili. 
Pomel on väga suur, paksu koorega ja väliselt apelsinitaoline. Vilja läbimõõt võib olla enam kui 20 cm ja ta kaalub kuni 6 kg, olles seega tsitruste viljade hulgas raskeim. Pomel võib olla kera- või pirnikujuline. Paks lõhnav koor tuleb hõlpsasti ära ja võib olla roheline, kollane või roosa, sile või kare. Olenevalt sordist võib viljaliha olla maitsetu ja maitsev, väga magus või väga hapu, seemnetega või ilma.
Vilja siseehitus sarnaneb ainult üldjoontes apelsini omaga. Apelsini mahlakotikesed on tihedasti üksteise vastu liibunud, kui vilja noaga tükeldada, moodustavad nad ühise viljalihalõigu. Pompelmuusi, enam kui sentimeetri paksusest valgest vahekattest sissepoole sopistunud, pikad, mahlaga täidetud kotikesed, on aga välja arenenud üksteisest eraldi. Viljakambrid on ümbritsetud kõva nahkja kestaga.

Kasutamine

Süüakse toorena, keedetakse või suhkrustatakse.
Tähtsaimad tsitrusviljad
Apelsin  ·  Bergamott  ·  Budakämmal  ·  Greip  ·  Kinkan  ·  Klementiin  ·  Laim  ·  Mandariin   ·    Pomel  ·  Pomerants  ·  Sidrun  ·  Sviiti  ·  Ugli
Kowloon

Kowloon (hääldus kaul'uun; traditsioonilises hiina keeles 九龍 jyutping gau²lung⁴, "üheksa draakonit") on Hongkongi piirkond, mis koosneb Kowlooni poolsaarest ja Uus-Kowloonist (New Kowloon). Idas piirneb sellega Lei Yue Muni väin, läänes Mei Foo Sun Chuen ja Stonecutter's Island, põhjas mäeahelik, kuhu kuuluvad Tate's Cairn ja Lion Rock, ning lõunas Victoria laht.
2006. aastal elas Kowloonis 2 019 533 inimest, selle asustustihedus oli 43 033/km². Kowloon jääb Hongkongi saarest põhja ning Uute Alade (New Territories) maismaaosast lõunasse. Poolsaare pindala on umbes 47 km². Kowloonis ja Hongkongi saarel elab 48% Hongkongi elanikkonnast.
Tõkisking

Tõkisking on sõiduki ratta liikumist tõkestav seadis.
Tõkiskingi kasutatakse sõiduki iseenesliku liikumahakkamise takistamiseks.

Kasutamine

Tõkiskingi kasutatakse alati paaris ning need paigutatakse rehvi keskele.
MSC Flaminia

Ajalugu

Kiil pandi laevale tehasenumbriga 4073 Daewoo Shipbuilding & Marine Engineeringi laevatehases Okpos Lõuna-Koreas 5. märtsil 2001 ning 26. mail 2001 lasti laev vette. 20. augustil 2001 anti laev omanikule üle.

Tehnilised andmed

MSC Flaminia on 299,99 m pikk ja 40,0 m lai, süvisega 14,5 m ja kogumahutavusega 75 590. 
MSC Flaminial on kümnesilindriline kahetaktiline peamasin MAN B&W 10K98MC-C, mille võimsus on 57,1 MW, laeva kiirus on 25 sõlme. 
Laeva vööris on põtkur võimsususega 1,5 MW.

Juhtumid

Laupäeval, 14. juulil 2012 tekkis Atlandi ookeanil Charlestonis Antwerpeni sõitval laeval 4. laadruumis tulekahju ja plahvatus. Üks meeskonnaliige sai surma.
Max Pechstein

Max Hermann Pechstein (31. detsember 1881 Zwickau – 29. juuni 1955) oli saksa maalikunstnik, ekspressionist.
Varane kokkupuude Vincent van Goghi teostega andis Max Pechsteini loomingule tõuke ekspressionismi suunas. Pärast õpinguid Dresdenis kohtus ta Erich Heckeliga ja kuulus 1906. aastast kunstirühmitusse Die Brücke. Ta oli selle rühmituse ainus ametlikult kunsti õppinud liige.
Hiljem Berliinis kogus ta tuntust dekoratiivsete ja värviküllaste maalidega, mis olid mõjutatud van Goghist, Henri Matisse'ist ja fovismist. Aegamööda muutusid tema maalid järjest primitivistlikemaks: ta hakkas kasutama jämedaid musti jooni ja nurgelisi figuure.
Kui natsid 1933 Saksamaal võimule tulid, sattus Pechsteini kunst põlu alla. Pechstein oli Berliini Kunstiakadeemia professor kümmekonna aasta jooksul, kuni natsid ta 1933 lahti lasksid. 326 tema maali kõrvaldati Saksa muuseumidest. Tema 16 tööd olid väljas 1937. aastal toimunud "Degenereerunud kunsti" näitusel. Sel ajal tõmbus Pechstein üksildusse Pommeri maakohas. 1945. aastal sai kunstnikust taas akadeemia õppejõud. Järgnevatel aastatel pälvis ta oma loomingu eest arvukaid aunimetusi ja auhindu.
Kunstnikuna oli Pechstein küllalt viljakas. Ta valmistas 421 litograafiat, 315 puulõiget ja linoollõiget ning 165 intaljot, peamiselt oforte.
2001. aasta Norra parlamendivalimised

2001. aasta Norra parlamendivalimised toimusid 10. septembril. Osavõtt valimistest oli 74,5%.
Norra Töölispartei säilitas oma koha populaarseima parteina, kuid kaotas eelmiste valimistega võrreldes parlamendis 22 kohta. Suurim võitja oli Høyre, kes sai 15 kohta juurde.
Pärast valimisi moodustasid Kristlik Rahvapartei, Høyre ja Venstre Kjell Magne Bondeviki juhitava paremtsentristliku valitsuse.