google/wiki40b huggingface dataset:
Landeck

Geograafia

Landeck paikneb Tirooli ülamaal liidumaa lääneosas kõrgusel umbes 820 m. Linn asub Inni jõe orus Sanna lisajõe suubumise kohas, Lechtali Alpide (mis on osa Põhja-Lubjakivi Alpidest) põhjas ning Ötztali Alpide ja Samnauni Alpide (mäestikud Kesk-Ida-Alpides) lõunas vahel.  
Inni org on tähtis transporditrass Tiroolist läände üle Arlbergi massiivi. Lõunas viib Rescheni kuru üle Alpide peaaheliku Itaalia Lõuna-Tirooli Vinschgau piirkonda.

Ajalugu

Iidsetel aegadel jooksis Via Claudia Augusta üle Rescheni kuru ja Inni oru kaudu Landecki, ühendades Rooma Italia poolsaare aastal 15 eKr. vallutatud Raetia provintsiga. Keskajal jäi org tähtsaks kaubateede ristumiskohaks, mis viisid Ferni kuru kaudu Augsburgi ja üle Arlbergi lääne suunas. 13. sajandi lõpust alates kontrollisid Meinhardiinidest Tirooli krahvid piirkonda Landecki lossist.
1867. aastani moodustas Landeck (siis Landek) osa Habsburgide monarhiast (1804. aastast Austria keisririik), välja arvatud lühike periood Napoleoni sõdade ajal (1806–1814), kui see oli koos ülejäänud Tirooliga Baieri kuningriigile loovutatud. 1867. aastast (pärast Austria-Ungari kompromissi) moodustas see osa Austria-Ungari Tsisleitaania (Austria) osast; sel aastal sai ka kirjapildiks Landeck. Pärast 1893. aastat muudeti nime ametlikult taas (Landeck in Tirol). Kogu selle aja oli see samanimelise ringkonna keskus, üks 21 Bezirkshauptmannschaften'ist Tirooli provintsis.
1782. aastast ehitati keiser Joseph II käsul esimene kurutee üle Arlbergi; seda laiendati märkimisväärselt aastani 1824. Landeck sai ligipääsu Arlbergi raudteele 1883. aastal. 1904. aastal ülendati see aleviks ja sai aastal 1923 lõpuks linnaõigused.
Landeckit kasutati enne Teist maailmasõda ka Austria mägivägede sõjaväebaasina, hiljem sai sellest Saksa Wehrmachti üksus.
Austria anšlussiga Natsi-Saksamaasse liideti Landeck 1939. aastal Zamsiga; kuid mõlemad vallad eraldati taas pärast Teist maailmasõda. Landeck oli ka UNRRA ümberasustatud isikute laagri asukoht liitlasvägede okupeeritud Austria Prantsuse sektoris.

Transport

Landeck-Zamsi raudteejaam on tähtis liiklussõlm piirkondlikele bussiliinidele, samuti märkimisväärne peatus rahvusvahelistele rongidele Arlbergi raudteel Tirooli pealinnast Innsbruckist Arlbergi raudteetunneli kaudu Bludenzisse Vorarlbergis. Landeck on ka lõppjaam paralleelsele Inni oru kiirteele, mis jätkub kui S 16 Schnellstraße Arlbergi maanteetunnelisse läänes.
Mowbed

Mowbed ehk mūbed ehk mowbad ehk mūbad on zoroastrismi teatud auastmega vaimulik.
Erinevalt Herbadist (ervadist) on Mōbedh kvalifitseeritud teenima pühitsetud preestrina Yasna tseremoonial. Samuti on Mōbedh kvalifitseeritud koolitama teisi preestreid. Üldiselt võidakse kasutada seda terminit ka austusena tähistamaks ükskõik millises auastmes preestrit. Näiteks Hormizd I määras Kartiri moabadan-moabadiks, mis on sageli tõlgitud kui 'preestrite preester', kuid täpsemalt tähendab 'ülempreestrite ülempreester'. Termin 'Mōbedh' on tuletatud kesk-pärsia keelsest ühendist magu-pati, väljendi esimene pool tuli ilmselt avestani keelsest sõnast maga- või magu- (ebatäpne tähendus) ja teine pool sõnast -paiti (tähendab avestani keeles pealik või õpetaja). Läbi vana-pärsia keelse sõna magush ja vana-kreeka sõna μάγος magos, identifitseeritakse vana-iraani magu- kui ladina sõnast magus pärinevat sõna algust, millest saadi ka "magian". Läbi kreekakeelse omadussõna μαγικός magikos ja vana-prantsuse sõna magique on 'Mōbedh' kaugelt seotud ingliskeelse sõnaga "magic". Indias peavad Zoroastrismi preestrid olema mehed, aga Iraanis ja Põhja-Ameerikas on ka naised olnud ordineeritud tiitliga Mōbedhyar ehk naissoost Mōbedh.
SI-süsteemi põhiühikud

Põhiühikute seos füüsikakonstantidega

Põhiühikud on otse või kaude defineeritud muutumatute füüsikakonstantide ehk looduskonstantide kaudu, välja arvatud materiaalsel prototüübil põhinev  kilogramm. Et aga selle nn algkilogrammi mass võib aja jooksul siiski muutuda (vähemalt teoreetiliselt), otsustati 2018. a Vihtide ja Mõõtude Peakonverentsil defineerida ka kilogramm füüsikakonstandi alusel ja lähtuda Plancki konstandi väärtusest.
Plancki konstant  on võrdetegur footoni energia  ja sellele vastava elektromagnetlaine sageduse  vahel: . Einsteini valem  seostab energia ja massi  valguse kiiruse   kaudu. Need valemid teevad võimalikuks mõõta massi footonite energia kaudu ehk seostada massi Plancki konstandiga. Kilogrammi uus definitsioon kehtib alates 20. maist 2019; ühtlasi uuenevad ka ampri, kelvini ja mooli definitsioonid ja täpsustuvad mõnede füüsikakonstantide väärtused.

Põhiühikute 2019. a  definitsioonid

Definitsioonid põhinevad füüsikakonstantide numbrilistel väärtustel ja uued definitsioonid on enamasti antud valemite kujul.

Kilogramm

Kilogrammi määratlus ei põhine enam prototüübil, vaid täpselt määratletud Plancki konstandil, mille ühik on s⁻¹·m²·kg või vastavalt J·s. Niisiis defineeritakse kilogrammi põhiühikute sekund ja meeter kaudu.
Ukraina teeneline meistersportlane

Ukraina teeneline meistersportlane (ukraina keeles Заслужений майстер спорту України) on nimetus (kuni 2006 aunimetus) spordi valdkonnas Ukrainas. 
Aunimetus asutati 1992. aastal. Aunimetusega kaasneb rinnamärk. Rinnamärgid on nummerdatud. Märgi number 1 omanikuks sai 1993. aastal Sergi Bubka.
2006. aastal kehtestati Ukrainas ühtne spordiklassifikatsioon.
Aunimetuse andmise üldised kriteeriumid: Ukraina kodakondsusega sportlane on saanud medalikoha olümpiamängudel või olümpiala maailmameistrivõistlustel, kahel korral tulnud olümpiaalal Euroopa meistriks või mitteolümpialal tulnud kahel korral maailmameistriks või võitnud MM-il kolm medalit. 
Enne 1991. aastat kuulus Ukraina Nõukogude Liidu koosseisu ja Ukraina NSV väljapaistvamad sportlased said NSV Liidu teenelise meistersportlase aunimetuse. Nii näiteks ukraina tippkergejõustiklane Sergi Bubka sai selle aunimetuse 1983. aastal.
Tuhkpuu

Nimi

Tuhkpuu ladinakeelne nimi tuleb sõnast cotone 'aiva' ehk ja järelliitest -aster, mis tähendab 'sarnane'. Nimelt meenutavad tuhkpuu lehed hariliku küdoonia omi, mille viljadeks on aivad. Sõna 'aiva' on meessoost, kuigi vanemas kirjanduses käsitleti seda naissoost sõnana ja sellepärast esineb mitmest liigist kahesuguseid nimekujusid, näiteks Cotoneaster integerrimus (korrektne) ja Cotoneaster integerrima (vananenud).

Kirjeldus

Enamik tuhkpuid on põõsad, mille kõrgus on 0,5–5 m. Mõni liik liibub vastu maad, aga jahedalembene tuhkpuu (Cotoneaster frigidus) on puu, mis kasvab kuni 15 m kõrgeks ja 75 cm jämedaks. Maaligised liigid kasvavad tavaliselt kõrgel mägedes, 3–4 km kõrgusel, põõsa- ja puukujulised liigid madalamal.

Võrsed

Tuhkpuul kasvavad kahesugused võrsed. Pikad võrsed on 1–4 dm pikkused ja nende abil taim kasvab. Lühivõrsed on 0,5–5 cm pikkused ja neile kasvavad õied. Seda nimetatakse ka heeringaluustruktuuriks.

Lehed

Leheseis on vahelduv. Lehed on 0,5–15 cm pikad, ovaalsed kuni süstjad. Leheserv on terve. Sügisel muutuvad lehed punaseks. Esineb nii igihaljaid kui heitlehiseid liike.

Õied

Õied puhkevad hiliskevadel või varasuvel. Õied võivad olla üksikud või koonduda kuni 100 õiest koosnevasse pöörisesse. Kroonlehti on 5. Õite värvus võib ulatuda valgest üle roosa hele- ja tumepunaseni. Õie läbimõõt on tavaliselt 5–10 mm. Tolmukaid on 10–20.

Vili

Vili on õunvili, mille läbimõõt on 5–12 mm. Vilja värv võib ulatuda roosast üle punase ja oranži kuni mustani. Viljas on 1–3, harva kuni 5 seemet. Mõnel liigil jäävad viljad puule kuni järgmise aastani. Mõnel liigil on viljad söödavad. Lisaks seemnetele paljunevad tuhkpuud vegetatiivselt.

Kasutamine

Ilusate viljade tõttu on paljud tuhkpuud ilutaimed. Aretatud on ka kultivare ja hübriide. Ilutaimena kasvatatakse tuhkpuid kõikjal maailmas. Mõned neist on metsistunud, kui kliima seda võimaldab, ja mõned neist on muutunud koguni invasiivseteks liikideks, näiteks Loode-Euroopasse toodud Hiina liigid. Uus-Meremaal nõuab Simonsi tuhkpuu (Cotoneaster simonsii) müük, kasvatamine ja muul viisil levitamine eriluba, sest sel on kalduvusi invasiivsuseks.

Kasvukoht

Tuhkpuud ei ole pinnase ja niiskuse suhtes kuigi nõudlikud. Külma ja heitgaase taluvad nad üsna hästi. Parim aeg istutamiseks on juuli teine pool. Istikud juurdevad paremini suure niiskuse korral, see tähendab kile all. Tuhkpuudele sobiv pinnas koosneb turbast ja liivast, mis on võetud võrdses koguses.
Tuhkpuud taluvad hästi kärpimist. Vanu põõsaid tohib suures ulatuses tagasi lõigata. Heitlehiseid põõsaid on kõige parem tagasi lõigata veebruaris, igihaljaid aprillis.

Ökoloogia

Tuhkpuul toituvad mitme liblikaliigi röövikud. Õied meelitavad ligi liblikavalmikuid ja mesilasi, kes taimi tolmeldavad. Vilju söövad linnud.
Āvāz-e afshārī

Āvāz-e afshārī (pärsia keeles آواز افشاری) on üks Dastgāh-e Šur 'i harusid Iraani traditsioonilises muusikas. Minevikus võeti seda kui iseseisvat Iraani muusika modaalsüsteemi. Afshārī 'd kirjeldatakse kui "kurbust täis" laadi. Selles laadis on üldiselt kurbuse, kaeblikkuse ja rahulolu tundega täidetud meloodiaid.
Ernst Rull

Ernst-Eduard Rull (18. november 1894 Puhja vald, Tartumaa – 16. september 1986 Tallinn) oli Eesti laskur.
1931–1939 ja 1945–1950 kuulus ta Eesti (NSV) laskekoondisse. 
1919–1936 oli ta Järvamaal Vajangu raudteejaamas jaamaülema abi ja hiljem jaamaülem. 1936–1948 oli ta Tallinnas Järve jaamaülem. 1948–1949 oli ta Armee Abistamise Vabatahtliku Ühingu (AAVÜ) Vabariikliku Laskurklubi vaneminspektor. 
Aastast 2008 korraldatakse Elva laskespordibaasis temanimelist mälestusvõistlust (Ernst Rulli mälestusvõistlus).
Krimmitatari Rahva Medžlis

Krimmitatari Rahva Medžlis (krimmitatari keeles Къырымтатар Миллий Меджлиси, Qırımtatar Milliy Meclisi; ukraina keeles Меджлiс Кримськотатарського Народу, Medžlis Krõmskotatarskogo Narodu) on krimmitatarlaste esinduskogu Krimmitatari Rahva Kurultai täidesaatev organ Krimmis.
Krimmitatari Rahva Medžlis töötab Kurultai istungjärkude vahelisel ajal. See koosneb 33 liikmest, kaasaarvatud Medžlise esimees.
Alates selle algusaastast 1991 kuni 2013. aastani oli Krimmitatari Rahva Medžlise esimees Mustafa Abdülcemil Qırımoğlu. Alates 2013. aastast juhib seda Refat Çubarov.
Medžlis boikoteeris 16. märtsi 2014 ebaseaduslikku Krimmi referendumit pärast Venemaa sõjalist sekkumist Krimmis (vt Ukraina kriis).
20. märtsil 2014 tunnustas Ukraina Ülemraada ametlikult ja selgesõnaliselt Medžlist Krimmitatari Rahva Kurultai täidesaatva organina, samal ajal tunnustati Kurultaid krimmitatari rahva kõrgema esinduskoguna.
Krimmitatari Rahva Kurultai erakorralisel istungil 29. märtsil 2014 palus Medžlise esimees Refat Çubarov Kurultai heakskiitu poliitiliste ja juriidiliste toimingute algatamiseks, eesmärgiga saavutada krimmitatarlaste etniline ja territoriaalne autonoomia nende ajaloolisel kodumaal. 
1. juulil 2015 Ukraina presidendi Petro Porošenko poolt esitletud põhiseaduse kava järgi peaks krimmitatarlased saama kultuuriautonoomia. Çubarov reageeris sellele ettepanekule teravalt, leides, et krimmitatarlased peaksid saama täieliku enesemääramisõiguse oma ajaloolisel kodumaal.
Medžlise asukoht oli 2016. aastani Simferopol. Pärast seda, kui 26. aprillil 2016 Venemaa Föderatsiooni Krimmi Vabariigi Ülemkohus nimetas Medžlise äärmusrühmituseks ja keelas selle tegevuse, viidi see üle Kiievisse.
Vsevoložsk

Ajalugu

Vsevoložsk tekkis 1892. aastal valminud Rjabovo mõisa lähedale rajatud raudteejaama juurde. Linnaõigused sai 1963. aastal.
Ihamaru külanõukogu

Ihamaru külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s. Külanõukogu halduskeskus asus Krootuse külas.

Ajalugu

Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 13. septembri 1945 seadlusega moodustati Võrumaa Kõlleste valla koosseisus Häätaru külanõukogu keskusega Häätaru külas. Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 26. septembri 1950 seadlusega Kõlleste vald likvideeriti ja Häätaru külanõukogu territoorium arvati Põlva rajooni koosseisu. 1954. aastast oli Häätare külanõukogu keskus Kõlleste külas. 1958 septembris viidi Häätaru külanõukogu halduskeskus Kõlleste külast üle Ihamaru külla. 
Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 29. aprilli 1962 seadlusega nimetati Põlva rajooni Häätare külanõukogu ümber Ihamaru külanõukoguks.
Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 18. jaanuari 1963 seadlusega likvideeriti Veski külanõukogu ja selle alad liideti Ihamaru külanõukoguga, samas osa senise Ihamaru külanõukogu läänepoolseid alasid anti üle Kanepi külanõukogule.
1963 juunis viidi külanõukogu keskus Ihamaru külast üle Piigaste külla.
Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 26. märtsi 1966 seadlusega muudeti taas külanõukogude halduspiire ning Ihamaru külanõukoguga liideti 7,2 km² suurune ala koos 72 elanikuga Valgjärve külanõukogu maadest.
Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 28. juuli 1972 seadlusega liideti Ihamaru külanõukogu loodeosast 42,31 km² suurune maa-ala koos 411 elanikuga Valgjärve külanõukoguga.
Eesti Vabariigi Ülemnõukogu Presiidiumi 29. augusti 1991 seadlusega nimetati Ihamaru külanõukogu ümber Kõlleste külanõukoguks.
Külanõukogu likvideeriti 26. septembril 1991 seoses Kõlleste valla omavalitsusliku staatuse taastamisega.

Külad

1970. aasta seisuga oli külanõukogus 47 küla: Aia, Aksi, Hilba, Hädaküla, Häätaru, Ihamaru, Itti, Jakobi, Jaska, Juuriku, Järve, Karaski, Karilatsi, Kõlleste, Kõrista, Küka, Lutsu, Maaritsa, Mutiku, Nuusa, Palu, Palutaja, Parmu, Peraküla, Piigaste, Poka, Prangli, Põrste, Russaku, Sahkri, Saviküla, Taraski, Tarikatsi, Tiksi, Tornimäe, Trongi, Tuulemäe, Tõdu, Vahi, Vahtra, Viia, Virblase, Vissi, Voorepalu, Väljamäe, Ärmiku, Ääro ja 2 asundust: Krootuse ja Veski.
Peale väikekülade liitmisi jäi 1978. aasta seisuga külanõukogu koosseisu 12 küla: Häätaru, Ihamaru, Karaski, Karilatsi, Krootuse, Palutaja, Piigaste, Prangli, Tuulemäe, Tõdu, Veski ja Voorepalu.

Põllumajandusettevõtted

1954. aasta seisuga tegutsesid külanõukogu piirides Partorg N. Lume nimeline kolhoos, Molotovi nimeline kolhoos, kolhoosid "Kalju" ja "Tee Kommunismile" ning Voldemar Sassi nimeline sovhoos. 1978. aasta seisuga oli ainukeseks põllumajandusettevõtteks Ihamaru külanõukogus jäänud Voldemar Sassi nimeline sovhoos.
Eduard Hau

Eduard Hau (28. juuli 1807 Tallinn – 3. jaanuar 1888 Tartu) oli baltisaksa maalikunstnik ja graafik.
Eduard Hau sai algõpetuse kunstnikust isa Johannes Hau juures Tallinnas. Aastast 1830 õppis paar aastat Dresdeni Kunstiakadeemias. 1836 tuli Tartusse ja alustas siin oma suurt professorite portreede sarja (Sammlung von Portraits der Professoren an der Kaiserlichen Universität zu Dorpat seit dem Jahre 1837 nach dem Leben und auf Stein gezeichnet von E. Hau), mis trükiti 1837–39 Georg Friedrich Schlateri litograafiatöökojas (kokku 6 vihku 30 portreega). 1839 lahkus Tartust, arvatavasti suundus peatselt Peterburi, 1854 sai akadeemikuks. Tegutses seal esialgu peamiselt portretisti, hiljem interjöörimaalijana, jäädvustades akvarellis keiserlike paleede sisevaateid Peterburis ja selle ümbruses.
Põhiliselt on Hau tuntud Moskva, Peterburi ja Gattšina kuulsate ehitiste sisevaadetest tehtud akvarellide järgi. Üldiselt on need tehtud keisripere tellimusel. On teada ka ülsikuid tema maalitud portreid. Moskvas joonistas ta Suurt Kremli lossi ja Nikolai lossi, Peterburis Miikaeli lossi, Talvepaleed ja Ermitaaži, Gattšinas Gattšina paleed.
Hau akvarellid tubade sisustusest on valmistatud suure meisterlikkusega: perspektiiv on täpselt paigas ja detailid on väga üksikasjalikult ära joonistatud.
Gattšinasse tuli Hau esimest korda 1862 selleks, et teha akvarellid Nikolai I ja Aleksander II kabinettidest. Ta jätkas tööd lossis kuni 1880. aastani. Gattšinas joonistas ta 59 akvarelli, millest osa hoiti kuni 1920. aastateni lossi kunstikogus ja alles siis anti üle Ermitaažile. Gattšina akvarellid on hindamatu väärtusega sellepärast, et Teise maailmasõja ajal põletasid taganevad sakslased lossi maani maha. Loss taastati suures osas Hau akvarellide põhjal.
Eduard Hau oli Woldemar Hau poolvend.
Henri Tajfel

Henri Tajfel (22. juuni 1919 Włocławek, Poola – 3. mai 1982 Oxford, Suurbritannia) oli poola sotsiaalpsühholoog, tuntud peamiselt oma eelarvamuste alaste uuringute ja sotsiaalse identiteedi teooria kaudu.
Alexander von Helffreich

Alexander Georg von Helffreich (vene Александр Богданович Гельфрейх; vkj 16. / ukj 28. mai 1826 Lohu mõis – vkj 26. veebruar / 10. märts 1908 Tallinn) oli baltisaksa päritolu Venemaa keisririigi sõjaväelane (jalaväekindral).
1845. aastal astus ta Preobraženski polku, 1856. aastal ülendati ta kapteniks ja 1868 kindralmajoriks, ning määrati Izmailovo kaardiväepolgu komandöriks (14.12.1868–21.04.1876). 1873 kuni 1876 oli 1. kaardiväe jalaväediviisi 2 brigaadi komandör, ülendati 1878 kindralleitnandiks ja määrati 1. armeekorpuse koosseisus oleva 37. jalaväediviisi komandöriks (1879–1888), kus tema ülemaks oli baltisakslasest 1. armeekorpuse komandör vürst Alexander Magnus Friedrich Barclay de Tolly-Weymarn (1824–1905). Ta lõpetas sõjaväeteenistuse jalaväekindrali auastmes.  
Talle kuulusid Lohu ja Röa mõis.

Perekond

Tema vanemad olid Gotthard August von Helffreich ja Vasula mõisast pärit Charlotte Wilhelmine Annette von Stiernhielm (1802–1872). Tema ema oli filosoofi ja lingvistika teadusharu looja Georg von Stiernihielmi (1598–1672) järeltulija.
Alexander von Helffreich abiellus 10. veebruaril 1854 Peterburis sõjaväearsti James Wylie (surnud 1850) ja Wera von Arpshoweni tütre Helena Wyliega (1833–1921 Lohu). Abikaasa vend Mihhail Villie (1838–1910) oli akvarellikunstnik ja akadeemik.
Tüügasmadu

Levik

Leviala ulatub India lääneosast ja Sri Lankast läbi Kagu-Aasia troopika Filipiinideni. Tüügasmadusid on Indoneesia ja Malaisia saartel kuni Timorini, Uus-Guinea saarel, Austraalia põhjarannikul, Mussau saarel, Timoril, Bismarcki saarestikus ja Guadalcanali saarel (Saalomoni Saared).

Morfoloogia

Tüügasmaod kasvavad 60 cm kuni 243 cm pikkuseks. Suuremad tüügasmaod võivad kaaluda kuni 4 kg (Uus-Guinea saarel).
Neil puuduvad enamikule teistele madudele omased kõhukilbised. Tüügasmadude soomused on pisikesed püramiidjad jätked ega kata üksteist; selle järgi on nad nime saanud.
Silmad asetsevad selgmiselt.
Nahk on lotendav, nagu see oleks loomale liiga suure numbriga.

Elupaigad

Tüügasmaod elavad jõevees ja mangroovi riimvees.

Toitumine

Tüügasmaod toituvad põhiliselt kaladest. Nad varitsevad veekogude põhjas kalu. Kui kala läheneb, võtab tüügasmadu ta oma keerdude vahele. Soomuste karedus võimaldab limast libedat kala kinni saada.

Eluviis

Tüügasmaod on täielikult veelise eluviisiga.

Evolutsioon

Tüügasmaod on teada alates Kesk-Miotseenist.
Paul Annus

Paul Annus (sündinud 30. aprillil 1962) on Eesti tehnikateadlane. TTÜ Thomas Johann Seebecki elektroonikainstituudi vanemteadur.
Ta lõpetas Budapesti Tehnikaülikooli raadiotehnika erialal.
Tema teadustöö on olnud seotud elektrilise bioimpedantsi mõõtmise meetodite ja vahendite väljatöötamisega. 
Ta on 13 patentse leiutise kaasautor. 
Õppetöös on ta aine Andmehõivesüsteemid (Data Acquisition Means and Methods) juhtiv õppejõud ja osaleb ka mitme teise õppeaine õpetamises. 
Ta on tuntud Eesti elektroonikateadlase Mart Min'i kaastöötaja.
Allee efekt

Allee efekt (vanemas kirjanduses ka Allee reegel, Allee printsiip; inglise Allee effect) on seaduspära, mille kohaselt kolooniatena elavate loomade iive alaneb nii väga väikese kui ka väga suure asustustiheduse korral.
Allee efektist tuleneb, et ellujäämus on ebasoodsates tingimustes suurim keskmise (optimaalse) asustustiheduse puhul.
Eesti vapp

Eesti riigivapil on kaks kuju: suur riigivapp ja väike riigivapp. Suurel riigivapil on kuldsel kilbil kolm sinist sammuvat ja otsa vaatavat lõvi (leopardi). Vapi kilpi ümbritseb külgedelt ja alt kaks kilbi alaosas ristuvat kuldset tammeoksa. Väikese vapi kilp ja vapikujund on samad mis suurel riigivapil, kuid ilma tammeoksteta.
Riigivapi kuju on määratud riigivapi seadusega. Seda kasutavad riiklikud ametkonnad oma pitsatitel ja dokumentidel. Riigivapi kujutis on ka rahatähtedel ning mõnede riigiasutuste hoonetel.
Suure riigivapi kujutist kasutatakse Eesti Vabariigi seadustel ja Vabariigi Presidendi seadlustel.

Ajalugu

Eesti vapi alusmotiivi ajaloolise päritolu seletamisel viidatakse ajaloolisele traditsioonile, nagu oleks Taani kuningas Valdemar II või Erik IV andnud Tallinna linnale või Eestimaa rüütelkonnale kasutada oma kuningavapi. See spekulatiivne seletus tekkis alles 19. sajandil kohalike ajaloolaste ringkonnas. Kolme leopardiga vapipitsatit kasutas Tallinna linna raad 14. sajandist, rõhutamaks Liivimaa ordule linnaõiguse saamist Taani kuningalt. Linnal vapi kasutamise õigust ei ole tõestatud. Vanim Eesti vapp pärineb ajavahemikust 1583, mil kolme leopardse lõviga hertsogivapp tähistas Rootsi kuninga Johan III Liivimaa hertsogi tiitlit. 1584. aastast oli see Eestimaa hertsogi tiitlivapp. 17. sajandil kasutati sarnase vapipildiga Eestimaa kubermangu vappi. Hertsogi tiitlivapist eristas seda kuningakroon. Vene ajal jätkati vapi kasutamist. Ametlikult kinnitati kolme leopardse lõviga kilp Eestimaa kubermangu vapiks 1856. aastal. Eestimaa rüütelkond kasutas Eestimaa hertsogi tiitlivappi. 19. sajandil hakati seda pidama rüütelkonnale kuuluvaks vapiks. Siis tekkiski spekulatiivne seletus Taani kuninga annetusest. Sellele ajalooliselt põhjendamata seletusele on viitanud mitmed Eesti vapist kirjutanud autorid.   
Eesti Vabariigi vappi otsiti kaua. Ajaloolisele vapile oli äge vastuseis pseudoajaloolistel põhjendustel, muuhulgas väideti, nagu oleks kolme lõviga vapp tuletatud ordumeister "Dreilöweni" nimest. Tehti palju kavandeid, millest kõige populaarsem oli Ado Vabbe kavand: punane kümneharuline täht sinisel kilbil. See kahest viisnurgast kokkupandud kujund sümboliseeris koidutähte ning pidi olema vastuvõetav kõigi maailmavaadete esindajatele.
II Riigikogu võttis Riigivapi seaduse vastu 19. juunil 1925. Tammeoksad lisati suurele riigivapile Juhan Luiga ettepanekul.  
Eesti liitmisel NSV Liiduga 1940. aastal keelati senise vapi kasutamine. Kasutusel olid Eesti NSV vapp ja NSV Liidu vapp. Eesti Vabariigi vappi kasutati paguluses.
Uuesti võeti ajalooline Eesti riigivapp kasutusele 7. augustil 1990 seadusega riigilipu ja vapi kohta. Riigivapi seadus kuulutati välja 6. aprillil 1993.
Clevelandi maakond (Põhja-Carolina)

Clevelandi maakond (Cleveland County) on maakond USA-s Põhja-Carolina osariigis. Geograafilised koordinaadid on 35°34' N, 81°56' W.
Maakonna halduskeskus on Shelby.
Maakonna pindala on 1215 km². Veepindala on 10 km².
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 98 078. Aastal 2000 oli elanike arv 96 287.

Ajalugu

Clevelandi maakond moodustati 1841. aastal Lincolni maakonna osadest. Maakond sai nime Ameerika iseseisvussõja koloneli Benjamin Clevelandi järgi.
Põhjameri

Põhjameri on meri Euroopa rannikul. See kuulub Atlandi ookeani ääremerede hulka. 
Merd piirab lõunast Euroopa maismaa. Läänes külgneb Põhjameri Suurbritannia saarega, edelas on see seotud La Manche'i väinaga. Idas piirneb see Jüütimaa ja Skandinaavia poolsaarega, mida lahutavad Skagerraki ja Kattegati väin. Läänemerest eraldavad Põhjamerd Suur- ja Väike-Belt. Põhjamere piir ei ole loodes ja põhjas täpselt fikseeritud: meri võib ulatuda Orkney ja isegi Shetlandi saarteni, põhjas külgneb see Norra merega, mis on Põhja-Jäämere osa.
Skandinaavia ranniku lähedal on Põhjameri sügavam, isegi üle 700 meetri, mujal on sügavus alla 200 meetri, sest meri asub mandrilaval. Looded on Skandinaavia rannikul ja Skagerraki suus nõrgad, mujal tugevad. Põhjamerre tuleb palju magedamat vett Skagerrakist, samuti Reinist, Elbest ja teistest suurtest jõgedest.

Majandus

viikingiajast peale on Põhjameri olnud väga tiheda laevaliiklusega.
Põhjamere põhjas on suuri nafta- ja maagaasimaardlaid. Kuna Põhjameri ei ole eriti sügav, on neid võimalik merepõhjast ammutada.
Maie Ruus

Maie Ruus (aastani 1956 Muts, sündinud 25. veebruaril 1933 Tartus) on Eesti õigusteadlane.

Elulugu

Maie Ruus on Vilmar Ruusi abikaasa ja Jüri Ruusi ema.
Lõpetas 1952 Tartu 3. Keskkooli ja 1957 TÜ õigusteaduskonna. Oli 1956–61 Eestimaa Kommunistliku Partei TRÜ komitee tehniline sekretär, 1961–68 TÜ filosoofia kateedri õppekabineti juhataja ja õpetaja, 1968–71 TÜ aspirant, 1971–72 teadusliku kommunismi kateedri õpetaja, 1972–73 NLKP ajaloo kateedri õpetaja, 1974–76 vanemõpetaja, 1977–92 riigi ja õiguse teooria ja ajaloo kateedri vanemõpetaja, 1992–93 Eesti riigiõiguse ajaloo õppetooli lektor, 1993–98 eraõiguse instituudi lektor, 1998– õppeülesande täitja.

Teadustöö

Uurimisvaldkond: Eesti riigi ja õiguse ajalugu. Umbes 25 teadustrükist.