Brake (Unterweser)

Geograafia

Brake asub ruudu keskel, mille nurkades on Bremerhaven, Bremen, Oldenburg ja Wilhelmshaven. Oma asukohaga Põhjamere lähedal Weseri alamjooksul, mis mahutab ookeanilaevu, selle lähedus Autobahnidele A29 ja A27, samuti Bremeni lennujaamale, on sellel sadamalinnal soodne taristu, mis toetab maa-, mere- ja lennureise. Veelgi enam, raudteeliinid, mis viivad Nordenhami ja Oldenburg/Bremenisse, täidavad linna transpordiühendusi.
Weseri tunneliga põhjas, mis avati maanteeliikluseks 2004. aasta jaanuaris, sai Brake veelgi paremaid ühendusi piirkonna Autobahni võrguga. Kuid kuna jalgratturid ja jalakäijad ei tohi tunnelit kasutada ja kuna parvlaevateenust üle Weseri pärast tunneli avamist kärbiti, kannatavad jalgratastel või jalgsi liikujad selget puudust oma liikuvuse osas piirkonnas.

Ajalugu

Mõiste "Brake" tuli esmakordselt esile 14. sajandil, kui katmata purunemiskoht tammis tõi üleujutuse Harrieri piirkonda. Tegelik dokumentaalne mainimine 25.–30. maist 1384 ütleb "brake to Harghen (Harrien)". 17. sajandiks kasutati sõna "Brake" mitte lihtsalt vana tammipurunemise kohta, vaid kogukonna nimena. Sellest ajast tulevad nimed Braksiel ja Harrierbrake.
1731. aastal ehitati vana Fischerhaus, Brake vanim säilinud maja. 1756. aastast pärineb Brake esimene mainimine sadamalinnana. 19. sajandil sai Brakest oluline tööstuskeskus laevandusele ja sadamarajatisi piki Weserit laiendati veelgi. 1814. aastal sai Brake oma esimese nõukogu, Amt Brake. 1835. aastal kuulutati Brake vabasadamaks. 1846. aastal loodi telegraaf laevandusuudiste edastamiseks Bremeni ja Bremerhaveni vahel. Aastatel 1848–52 oli Brake esimene Saksa keiserliku laevastiku baas, mida juhtis admiral Karl Rudolf Brommy, esimene ühtse Saksa laevastiku ülem.
1. mail 1856 ülendati Brake linnaks ja peale selle rajati kogukonnad Golzwarden ja Hammelwarden (1913. aastast muutumas Brake linnaosadeks). 1861. aastal võeti jõesadam kasutusele. 1873. aastal ühendati Brake raudteevõrku. 1892. aastal ehitati muul. 1936. aastal ehitati admiral Brommy kasarmud Saksa sõjalaevastikule. Kasarmuid ei hävitatud Teises maailmasõjas, nii saadi hooneid kasutada põgenike majutamiseks Saksamaa endistest idaprovintsidest.
1960. aastal pühitseti laevandusmuuseum. 1972. aastal võeti kasutusele kultuuri- ja spordikeskus koos linnaujula ja suure spordihalliga. 1974. aastal alustati piirkondliku kutseõppekeskuse (Kreisberufsschulzentrum) ehitamist ning Golzwardeni ja Schmalenflethi kogukonnad ühendati Brakega.
1996. aastal suleti admiral Brommy kasarmud ja enamus hooneid lammutati, et teha ruumi sadama laiendamisele.
2006. aastal tähistas Brake linna 150. aastapäeva.

Vaatamisväärsused

Brake maamärk on "telegraaf", ehitatud 1846. aastal Oldenburgi suurhertsogi Paul Friedrich Augusti ajal kui optilise telegraafiliini lahutamatu osa Bremeni ja Bremerhaveni vahel.
Alates 1960. aastast on Oldenburgi Weseri sadamate laevandusmuuseumi peakorter paigutanud "telegraafi" näitusematerjale kokku seitsmele korrusele, mis on väärtuslikud dokumendid Oldenburgi Alam-Weseri piirkonna laevandusajaloos.
Laevaportreed, laevamudelid, joonised, merekaardid, merendusinstrumendid ja meretagused suveniirid on huvitavad tunnistajad pikale möödanikule ja toovad windjammeri kaptenite ajastu tagasi ellu. Pamiri vraki tükid meenutavad aega, mil laev kummuli läks ja orkaanis uppus.
1808. aastal ehitatud vanas müügimehe ja laevaomaniku majas kohe "telegraafi" kõrval on teine osa laevandusmuuseumi kogust. Siit leiab külastaja täieliku laevavarustuse poe 20. sajandi algusest, purjede töökoja, vana laevanduskompanii harukontori ja admiral Rudolf Brommy elutoa. Need, kes on huvitatud laevandusest ja merenduse ajaloost, leiavad neis kahes hoones kollektsiooni, millist on harva kokku pandud.

Merevägi

Brake oli pikka aega oluline mereväelaste koolitamise keskus. 1936. aastal ehitatud admiral Brommy kasarmutes valmistati meremehi ja nooremohvitsere ette tööks laeva pardal. Pärast sõda toimus peamiselt see, et niinimetatud "Heizerberufeni" ajateenijad ("tuletõrjujad ajateenijad") läbisid siin põhikoolituse. See kehtib Verwendungsreihen (≈ professionaalsete erialade) 42 (juhtimissüsteemi tehnikud), 43 (elektritehnikud) ja 44 (laevajuhtimise tehnikud) kohta.
1996. aastal kolis kogu koolitustegevus äsjaehitatud Mereväe tehnikakooli Parowis, mis on sellest ajast alates kaasanud kõik mereväe tehnilised üksused laeva ohutustehnikutesse  (Neustadt) ja mereväeoperatsioonide kooli (Bremerhaven). Admiral Brommy kasarmud lammutati aastal 2000.

Majandus

Brake asukoht süvavee veeteel, nagu Weser, oli linna arengule ja selle sadama konkurentsivõimele määrav tegur.
Sadam kujunes funktsioonilt kaubanduskeskuseks traditsioonilisele puistelastile, nagu teravili, sööt ja sõnnik, väävel, samuti üldised kaubad nagu puit, paber, raud ja teras. Lisaks tugevdas kaubandust veelgi plaanitud lastimine, pakendatud kaubad ja rasked kaubad ning konteinerkaubad, andes sadamale täiendavat tegevust.
Täna suudab Brake sadam hakkama saada laevadega, mille süvis on 11,90 m ja dedveit kuni 45 000 tonni. Loodetevabas sisesadamas on LASH praamid, rannasõidulaevad ja jõepraamid valmis Euroopa liikluseks. Praamid teostavad regulaarselt laiaulatuslikke veoseid kõikidel Euroopa veeteedel, Brakesse ja Brakest.
2003. aastal käideldi ligikaudu 5,27 miljonit tonni kaupu. Kui praamiliiklus juurde arvata, jõuab see 6,28 miljoni tonnini.
2004. aastast on sadam, mis siiani oli vabalt ligipääsetav, täielikult piiratud rahvusvaheliste lepingute tõttu. Põhjaväin suleti avalikule liiklusele ja liideti koos vana mereväekooli maadega sadama alasse, kuhu nüüd võivad siseneda vaid volitatud isikud.
Kreisikeskus Brake on elav piirkondlik keskus ja paljude asutuste asukoht.
Ligikaudu 50 000 elaniku kohta lähipiirkonnas (90 000 inimest kokku Wesermarschi kreisis) täidab Brake lisaks kõiki teenindusfunktsioone. Need on suur valik tervishoiuteenuseid, paljud avalik-õiguslikud asutused ja mitmekesised kultuurilised pakkumised.
Wesermarschi hariduskeskusena on Brake käsutuses kõik kõrgema õppe koolid. Neid võimalusi täidavad lähedalasuvad ülikoolid ja tehnikainstituudid Bremerhavenis, Bremenis, Oldenburgis ja Wilhelmshavenis.
Spordihuvilistele on olemas sise- ja välisujulad ning tenniseväljakud.