google/wiki40b huggingface dataset:
Legism

Legism (ka legalism; hiina 法 家, pinyin'is fǎjiā) oli Vana-Hiina sõdivate riikide ajastu (475–221 eKr) üks neljast filosoofilisest õpetusest taoismi, konfutsianismi ja moismi kõrval. Legismi näol on tegemist pragmaatilise poliitilise filosoofiaga, mis taotleb valitseja võimu suurendamist; legism ei püüa vastata fundamentaalsetele filosoofilistele küsimustele.
Qini dünastia valitsusajal oli legism riigifilosoofia staatuses. Kuigi legism suruti alates Hani dünastiast ametliku mõttevoolu staatusest välja, jätkus mitmete legismi ideede mõjukus, millest märkimisväärseim riigijuhtimine seaduste vahendusel ja kõikide alamate võrdsus seaduse ees.
Tähtsaimad legismi mõtlejad on Han Fei ja Li Si, oluliseks peetakse ka nende konfutsianistist õpetajat Xun Zid.
Afrikaat

Afrikaat on keele süsteemis ühele foneemile vastav häälik, mis algab sulghäälikuna ning läheb sulu veniva, plahvatuseta avanemise kaudu samas või ligikaudu samas häälduskohas üle ahtushäälikuks.
Afrikaadiga algavad näiteks saksa sõnad Zeit ja Pferd, inglise sõna child, vene sõna час ja udmurdi sõna ӝӧк. Eesti ühiskeeles afrikaate ei ole, kuid neid esineb murretes.
Masoni maakond (Washington)

Geograafia

Masoni maakonna kogupindala on 2720 km², millest 2480 km² on maa ja 240 km² on veepindala.
Lloyd Blankfein

Lloyd Craig Blankfein (sündinud 20. septembril 1954) on Ameerika Ühendriikide investeerimispankur.
Lloyd Blankfein on investeerimispanga Goldman Sachs tegevjuht ja nõukogu esimees alates 31. maist 2006, mil ettevõtte eelmine tegevjuht Henry Paulson nimetati USA rahandusministriks George W. Bushi administratsioonis.
Robert Oppenheimer

J. Robert Oppenheimer (22. aprill 1904 New York – 18. veebruar 1967 Princeton) oli ameerika tuumafüüsik.
Teda tuntakse ka aatomipommi isana. Tema juhtis Manhattani projekti teaduslikku osa, mille käigus 16. juulil 1945 lõhati New Mexico osariigis Los Alamoses maailma esimene tuumaseadeldis (Trinity katse).
Vapustatuna tuumarelva purustusjõust Hiroshima ja Nagasaki pommitamisel püüdis ta edaspidi vältida tuumasõda ja võidurelvastumist Nõukogude Liiduga. Vastloodud Tuumaenergia Komisjoni peanõunikuna püüdis ta saavutada rahvusvahelist kontrolli tuumaenergia kasutamise üle.
Oppenheimer oli vasakpoolsete vaadetega. Tema vend Frank kuulus koguni Ameerika Ühendriikide Kommunistlikku Parteisse (see oli enne Teist maailmasõda legaalne). Ka Robert ei salanud eriti oma vaateid ning makartismi ajal 1954. aastal lasti ta riigiametitest lahti pärast seda, kui ta oli avaldanud enda kohta käivat salastatud teavet. Kuigi jäi ilma poliitilisest mõjust, jätkas ta tööd õppejõu, publitsisti ja füüsikuna. President Lyndon Johnson andis 1964 talle Enrico Fermi auhinna, mis sümboliseeris tema rehabiliteerimist. Oppenheimer asutas Californias Berkeleys teoreetilise füüsika kooli, kus töötas surmani.
Tema vaadete tõttu on mõned veendunud, et tema abil saadeti vajalik info NSV Liitu, mille tagajärjel ka NSV Liit suutis luua oma tuumapommi.
Uno Kaupmees

Uno Kaupmees (sündinud 17. jaanuaril 1950 Kolgas) on eesti laulja ja endine raadiodiktor.
1973. aastal õppis Uno Kaupmees ENSV Riikliku Filharmoonia estraadistuudios.
1976–1983 oli ta ansambli Krõll solist.
Aastal 2000 hakkas ta taas laulma. Ta on esinenud koos ansambliga Lustgast muu hulgas Soomes, Rootsis, Saksamaal, Valgevenes ja Venemaal Moskvas.
22 aastat töötas ta Eesti Raadios diktorina.
2002. aastal sai ta Eesti popmuusika parima meesartisti aastaauhinna.
Polaarjoone sangarid

Sisu

Lapimaa mees Janne saab tüdruksõbralt Inarilt viiskümmend eurot uue digiboksi jaoks: õhtul tuleb telekast “Titanic”, mida ei saa ühelgi juhul vaatamata jätta. Baari põigates kohtab Janne sõpru ja raha kaob nagu mutiauku. Kodus ootab ultimaatum: kui järgmise päeva hommikuks kodus digiboksi pole, kolib Inari välja ja jutul lõpp. Poistel ei jää muud üle kui tuunitud Sierra garaažist välja lükata ning läbi Lapimaa öö Rovaniemi poole kihutada. Tee peal tuleb kolmel töötul semul ka välja mõelda, kuidas elektroonikaostu finantseerida. Peatuma sunnivad ahvatlevad spaahotellid, vene uusrikkad, politseinikud ja põhjapõdrad, pealekauba veel Inari kunagine austaja, kellel on oma salaplaanid.
Seakasvatus

Seakasvatus on loomakasvatuse haru, mis tegeleb kodusigade ehk sigade kasvatamisega. Sigasid kasvatatakse enamasti toiduks, vähem nende naha pärast. Sigasid kasvatatakse sigalates.
Viskoossus

Viskoossuse sõltuvus

Vedeliku viskoossus on sõltuv vedeliku temperatuurist ja rõhust. Vedeliku temperatuuri suurenedes tema viskoossus väheneb ja rõhu suurenemisel viskoossus suureneb.
Temperatuuri mõju vedeliku viskoossusele on paljude seadmete töös olulise tähtsusega, kuna viskoossus mõjutab määrdeainete määrimisomadusi ja hõõrdetakistuste suurust.
Vedeliku rõhk hakkab viskoossust märgatavalt mõjutama alles rõhkudel üle 200 at (kahesaja kordne normaalrõhk). Sellepärast loetakse väikeste rõhkude puhul vedeliku viskoossus rõhu suhtes muutumatuks.

Viskoossuse mõõtmine

Vedeliku viskoossust mõõdetakse viskosimeetriga. Dünaamilise viskoossuse mõõtühikuks on SI süsteemis paskalsekund (Pa·s = kg/(s·m)), CGS-süsteemis aga puaas.
Dünaamilise viskoossuse määramine viskosimeetriga on tülikas ja aeganõudev. Tööstuslikus praktikas leiab seetõttu rohkelt kasutamist suhtelise viskoossuse määramine. Sellisel juhul võrreldakse vedeliku viskoossust tavalise destilleeritud vee viskoossusega. Võrdlemine käib nii, et võrreldakse kindla koguse uuritava vedeliku väljavoolamise aega läbi kalibreeritud ava või kapillaari sama koguse vee väljavoolamise ajaga. Mida suurem on vedeliku viskoossus seda enam kulub aega vedeliku väljavoolamiseks. Sõltuvalt kasutatavast mõõtmise metoodikast ja seadmetest leiavad tänapäeval kasutamist järgmised suhtelise viskoossuse ühikud:
Mandri-Euroopas Engleri kraad (tähis °E),
Suurbritannias Redwoodi sekund (tähis RI),
Ameerika Ühendriikides Saybolti sekund (tähis SSU).
Suhtelise viskoossuse ühikud ei ole matemaatiliselt seotud dünaamilise viskoossusega ning seetõttu tuleb nende omavahelisel võrdlemisel kasutada üleminekutabeleid.

Markeerimine

Määrdeainete ja hüdrovedelike markeerimisel on aluseks nende viskoossus, mis on vedeliku markeeringus näidatud arvulise väärtusena. Kuna vedelike viskkoosus ei ole konstantne siis peab markeeringus toodud viskoossus vastama kindlatele tingimustele. Siin on suured erinevused erinevate standardite poolt kehtestatud markeerimise alustes. Näiteks ISO-standard määratleb vedelikud viskoossuse järgi temperatuuril 40 °C, aga DIN-standard temperatuuril 50 °C. Siingi on erineva markeeringuga vedelike võrdlemiseks vajalikud üleminekutabelid.

Määrimisomadused

Mida suurem on vedeliku viskoossus, seda paremad on vedeliku määrivad omadused, kuid samas suurenevad rõhukaod süsteemis ja vedelik kuumeneb tööprotsessis rohkem. Väiksema viskoossusega vedelik nõuab süsteemi kvaliteetsemat tihendamist, kuid võimaldab ajami tööd madalamal välistemperatuuril.
Soovitatavaks hüdrovedeliku viskoossuseks loetakse ca 20–100 cSt.
Suurim viskoossus lähtudes külmalt käivitamise tingimusest ca 800–2000 cSt.
Minimaalne viskoossus lähtudes määrimistingimustest ca 10 cSt.
Etümoloogia

Etümoloogia (sõna komponentide algallikad on vanakreeka sõnad ἔτυμον (etymon; 'tõde, sõna algtähendus') ja λόγος (logos; 'õpetus', 'sõna')) on sõnade päritolu, algupära uurimisega tegelev keeleteaduse haru, ta vaatleb sõnade päritolu ja nende sugulussuhteid teiste sama keele või teiste keelte sõnadega. Etümoloogid on sõnavara ajaloo uurijad. Kitsamalt on etümoloogia ka ühe sõna algpäritolu ja algtähenduse seletus.
Minna Lindgren

Minna-Liisa Gabriela Lindgren (sündinud 22. jaanuaril 1963 Helsingis) on soome kirjanik ja ajakirjanik.

Eluloolist

Minna Lindgren lõpetas Helsingi Ülikooli magistrikraadiga 1993. aastal ja on hariduselt muusikateadlane. Aastast 1986 töötas Yleisradios programmijuhi, saatejuhi ja produtsendina, alates 2002. aastast vabakutseline kirjanik.
Oma romaanides seob Lindgren traditsioonilise krimikirjanduse vananemise temaatikaga, mis on kirjanikku ennast väga isiklikult puudutanud. 2008. aastal kirjutas Lindgren oma isa haigusest ja surmast dramaatilise artikli, mille avaldas Soome suurima ajalehe Helsingin Sanomat kuulisas Kuukausiliite. Tema isa, tuntud Helsingi Ülikooli saksa keele professor Kaj Brynolf Lindgren (1922–2007), oli haigeks jäädes otsustanud keelduda haiglaravist ning surra lihtsalt "omamoodi". See soov oli Soome tervishoiuametnikele arusaamatu ning ennekuulmatu. Bürokraatide arvamus oli, et kõige turvalisem on vanuritel surmale vastu minna hooldekodus. Niisiis alustati kohtuprotsessi, et Lindgreni isa saaks surra ravi ning ravimiteta. Selle traagilise loo kajastamise eest pälviski Lindgren 2009. aastal Bonnieri ajakirjanduspreemia. Soome rahvusringhääling YLE tegi sellest 2011. aastal dokumentaali "Isa surm" ("Isän kuolema").
Minna Lindgren on esinenud Tartus ja Haapsalus 2016. aasta kirjandusfestivalil Prima Vista.

Tunnustused

Lindgren on saanud 2009. aastal Bonnieri ajakirjanduspreemia ning 2014. aastal Aleksis Kivi Seltsi auhinna. 2015. aastal valiti tema teos „Õhtuhiie pagulased” Runebergi auhinna kandidaadiks.
Tõnis Kaumann

Tõnis Kaumann (sündinud 5. aprillil 1971 Tallinnas) on eesti helilooja. Ta on lõpetanud Tallinna Muusikakeskkooli muusikateooria ja kompositsiooni erialal René Eespere juures. Jätkas kompositsiooniõpinguid Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias Raimo Kangro käe all (1989–1994) ja lõpetas magistrantuuri 2000. aastal Jaan Räätsa juures. 
Ta on laulja ansamblis Vox Clamantis. On varem laulnud ansamblites Heinavanker ja Linnamuusikud ning Hortus Musicuse motetikooris.
Årsteinen

Årsteinen on saar Norras Nordlandi maakonna Lofootide saarestiku Vågani vallas, Lofoote Hinnøyast eraldava Raftsundi väina sissepääsust idas. Saarekese keskusse Årsteini pääseb Hinnøya lõunatipu Digermuleni külast pinnaskattega teed mööda üle pisikese kanali.
Merepinnast 530 meetri kõrguselt Stortindeni tipust avanevad vaated naabersaartele ja Vestfjordi taha mandrile meelitasid 19. sajandi lõpu suvedel Saksa keisrit Wilhelm II oma matkaseltskonnaga sinna ikka-jälle tagasi tulema. Neid käike on jäänud meenutama tagasihoidlik mälestuskivi ja rahvamatk .
Årsteinen on umbes 4,5 km pikk ja 2,6 km lai, pindalaga 10,5 km². Geograafilised koordinaadid on 68° 17′ 12″ N, 15° 02′ 12″ E. Nimi tähendab "kotkakaljut" ja pärineb muinaspõhja keelest: «arn» (kotkas) + «stein» (kivi) .
Elusloodus

Elusloodus on looduse elus osa. Eluslooduse moodustavad organismid ehk elusolendid. Eluslooduse uurimisega tegeleb eluteadus ehk bioloogia. Kõige väiksemad elusolendid on mikroorganismid ehk mikroobid.
Göösid

Göösid (hollandi geuzen) olid Madalmaade vabadusvõitlejad Hispaania vastu 16. sajandi teisel poolel.
Gööside nimetusest tuleneb ka laeva vöörilipu güüsi nimetus.
Euronymous

Øystein Aarseth (lavanimega Euronymous; 22. märts 1968 – 10. august 1993) oli norra kitarrist ja Norra black metal-bändi Mayhem asutaja.
Ta oli ka plaadifirma Deathlike Silence Productions ja plaadipoe Helvete (Põrgu) asutaja ja omanik. Euronymouse tappis Varg Vikernes.
Hüdrostaatiline rõhk

Hüdrostaatiline rõhk ehk hüdrostaatiline pinge on rõhk, mis mõjub tasakaalus vedelikus.

Hüdrostaatilise rõhu defineerimine

Hüdrostaatilise rõhu defineerimiseks vaadeldakse tasakaalus oleva vedeliku massi m, mis on mõttelise tasapinnaga jaotatud kahte ossa. Neid osi peab hoidma koos mingi jõud Fₚ, see on hüdrostaatiline rõhujõud ehk survejõud. Selle jõu intensiivsust tasapinna A suvalises punktis nimetatakse hüdrostaatiliseks rõhuks (ka hüdrostaatiliseks pingeks)
p= \lim_{ \Delta A \to 0} \frac{ \Delta F_p}{ \Delta A}= \frac{dF_p}{dA}
Friedrich von Hoyningen-Huene

Friedrich Alexander Georg von Hoyningen-Huene (6/18. mai 1843 Lehtse mõis, Järvamaa – 2. aprill 1921 Brunshaupten, Mecklenburg) oli baltisaksa lepidopteroloog.
Tema isa oli Nikolai Bernhard Eduard von Huene (20. veebruar 1807 Lehtse – 15. mai 1867 Lehtse).
Ta oli Lehtse, Kurge (saksa keeles Kurküll) ja Aru (saksa keeles Arrohof) mõisade omanik. Tegeles Eesti liblikate uurimise ja fenoloogiaga. Avastas uusi liblikaliike, kogus 20 588 isendist koosneva, Eesti suurima, liblikate kogu, mida säilitatakse Tartu Ülikooli Zooloogiamuuseumis.
Ta on maetud Ambla kalmistule.
Gellerup

Gellerup on Brabrandi linnaosa, Århusi eeslinn Taanis. 
Sama nimega viidatakse ka ulatuslikule kinnisvara-arendusprojektile Gellerup Planile (taani: Gellerup Planen), mis hõlmab Toveshøj ja Gellerupi pargi (taani: Gellerupparken) elamuid. Viimane ehitati aastatel 1968–1972 elamurajooniks. Avarate korteritega korrusmajades on kokku 1776 korterit ja rajoon oli plaanitud Århusi "magalaks". Ehitati välja ka eluks vajalik taristu, kuid mingil põhjusel koht taanlasi ei köitnud. Lisaks on Gelletrupis moodulmajadest koosnev madalhoonestus ja tehnoloogiapark. 21. sajandi alguses on Gellerupis elanikke umbes 10 000. Gellerupi eripäraks on see, et kogukond koosneb peamiselt maailma eri paigust pärit immigrantidest. Inimesi on Aafrikast, Aasiast, Lähis-Ida riikidest, Tšiilist ja Jamaicalt. Gellerupis on oma idamaine turg – Bazar Vest.
Gellerupi ühenduste majas tehakse tänuväärset tööd nõustamisel, täiskasvanute elukestva õppe võimaluste loomisel ja sisserännanute integreerimisel Taani igapäevaellu. Koos käivad erinevate keelerühmade, usutunnistuste esindajad. Aafrika ja Lähis-Ida naistele pakutakse võimalust tulla koduseinte vahelt välja ning omandada mitmesuguseid praktilisi oskusi, saada koolitust, läbida tervisekontrolli. Sageli tuleb selleks enne teha tõhusat selgitustööd perekondade meeste seas. Ühenduste majas juhendavad ringide ja koolituste tööd nii taanlastest vastavate erialade spetsialistid kui Gellerupis elavate rahvuste esindajad ise. Kultuurierinevuste tutvustamiseks korraldatakse kunstinäitusi, ülevaateid koolitustel valminud toodetest, rahvusliku muusika kontserte jne.
Siin asub ka 1976. aastal sissepühitsetud kirik ning Gellerupi raamatukogu. Lisaks tavapärastele raamatukoguteenustele püütakse raamatukogus ühendada sealset kogukonda ja lahendada sotsiaalseid probleeme. Toimub nõustamine ja juhendamine, et suurendada elanike teadlikkust ja täiendada oskusi, millega Taani ühiskonnas hakkama saada. Nõustamine toimub taani, araabia, türgi, somaali, inglise ja prantsuse keeles. Kirjandust on aga veel rohkemates keeltes. Fondi komplekteeritakse teavikuid Aafrika keeltes, türgi, urdu, iraani ja muudes keeltes.

Transport

Århusi–Gellerupi liinil sõidavad bussid 5, 16 ja 18.
Neeme Järvi fond

Neeme Järvi fond on Eesti fond (õiguslikult sihtasutus), mis toetab muusikuid.
Fond loodi 1998 Eesti Kultuurifondi allfondina. Kui Kultuurifond 2000. aastal likvideeriti, siis korraldati Neeme Järvi fond ümber sihtasutuseks.
Naissaare kirik

Naissaare Maarja kirik on kirik, mis asub Naissaare Lõunakülas Viimsi vallas Harju maakonnas. Kirik on arvele võetud ehitismälestisena.

Ajalugu

Pärast Põhjasõda liideti Naissaare abikogudus Tallinna Rootsi-Mihkli kogudusega. Varasema sõjas hävinud kabeli asemele rajati Rootsi-Mihkli koguduse toel uus kabel 1853. aastal, kuid see põles oktoobrirevolutsiooni ajal maha.
Kirik on ehitatud aastal 1934 (pühitseti sisse 11. septembril 1938) Karl Tarvase projekti järgi ning on väga lihtsa arhitektuuriga.
Nõukogude okupatsiooni ajal kasutati kirikut heinaküünina. 
Kirik taaspühitseti 19. augustil 2018. Vaimulikku osa toimetasid Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku peapiiskop Urmas Viilma ja Tallinna Rootsi-Mihkli koguduse õpetaja Patrik Göransson. Kõrgete külalistena osalesid pühitsemisel Rootsi kroonprintsess Victoria abikaasaga ning neid saatnud Eesti president Kersti Kaljulaid abikaasaga.
Hendrik Pihl

Elulugu

Hendrik Pihl oli talupidaja poeg.
Ta lõpetas 1933 Petseri Gümnaasiumi, 1940 Tartu Ülikooli usuteaduskonna ja 1950 arstiteaduskonna, oli meditsiinikandidaat (1963, Eesti Teaduste Akadeemia), väitekirjaga "Salmonellooside etioloogiline struktuur ja epidemioloogiline iseloomustus Eesti NSV-s" ning meditsiinidoktor (1975, Kiievi Riiklik Arstide Täiendusinstituut) väitekirjaga "Эпидемиология и профилактика салмонеллозов в Эстонской ССР".
Aastatel 1941–1943 teenis Punaarmees, seejärel töötas 1944 Eesti NSV Tervishoiu Rahvakomissariaadi Epideemiatõrje Valitsuse vaneminspektorina, 1945–1950 Tartu Sanitaar-Epidemioloogia Jaamas epidemioloogina ja hiljem Vabariikliku Malaariajaama juhatajana. Aastatel 1950–1957 oli Viljandi kiirabi juhataja, 1957–1975 Tallinna Epidemioloogia epidemioloogiaosakonna juhataja.

Teadustöö

Uurimisvaldkond: ägedad soolenakkused, peamiselt salmonellooside levik ja profülaktika. Ta on avaldanud üle 40 teadustrükise.
Albaania televisioon

Televisioon Albaanias sai alguse 1960 aastal. RTSH domineeris Albaania ringhäälingu maastikul kuni 1990. aastate keskpaigani, mil eraomanduses olevad raadio- ja televisioonikanalid hakkasid jõudsasti populaarsust koguma ning hõivasid suurel hulgal veel saada olevaid tühje sagedusi. 
Üleminek digitelevisioonile on lõpetatud.
Praegu on Albaanias 3 riiklikku kommertskanalit, 56 kohalikku jaama, 83 kohalikku kaabeltelevisiooni jaama ja 2 kommertsmultipleksi. Kõigist olemasolevatest riiklikest analoogtelevisioonidest on kõige levinum avalik-õiguslik ringhäälinguorganisatsioon Radio Televizioni Shqiptar (RTSH): selle signaal katab 80,5% territooriumist, millele järgneb Top Channel 79%-ga ja TV Klan 78%-ga. Kuigi on olemas ka digitaalsed multipleksid, ei arvestata neid territoriaalse ulatuse näitajates. Teised Tiranas asuvad peamised telekanalid, mille signaal katab olulist osa territooriumist, on: Ora News, News 24, Vizion Plus, IN Tv, Report TV ja Radio Televizioni SCAN. Kõik kanalid peale Vizion Plus TV ja Radio Televizioni SCAN'i edastavad peamiselt uudistesaateid.
Allpool on nimekiri Albaania Vabariigis kättesaadavatest televisioonijaamadest ja nähtavatest telesaadetest.
Teemu Leppänen

Rahvusvahelised tiitlivõistlused (MM ja EM)

2010. aasta oktoobris Tšehhis Pilsenis peetud IPF-i maailmameistrivõistlustel jõutõstmises tuli Leppänen kuni 18-aastaste noorte klassis kehakaalus kuni 100 kg  kogusummaga 752,5 kg Eesti esindaja Alex-Edward Rausi ja Venemaa sportlase Sergei Ussovi järel kolmandaks. Lisaks pronksmedalile kolmevõistluses sai Leppänen jõutõmbes tulemusega 315,0 kg väikese kuldmedali. 
2011. aasta juunis Suurbritannias Northumberlandis peetud EPF-i Euroopa noorte ja juunioride meistrivõistlustel jõutõstmises tuli Leppänen kuni 18-aastaste noorte klassis kehakaalus kuni 105 kg  kogusummaga 787,5 kg kuldmedalile. Lisaks kuldmedalile kolmevõistluses sai Leppänen kolm väikest medalit: kükis ja jõutõmbes kuldmedali ning lamades surumises hõbemedali. 
2011. aasta septembris Kanadas Moose Jaw's peetud IPF-i noorte ja juunioride maailmameistrivõistlustel jõutõstmises tuli Leppänen kuni 18-aastaste noorte klassis kehakaalus kuni 105 kg  kogusummaga 794,0 kg Venemaa esindaja Sergei Ussovi järel hõbemedalile. Lisaks hõbemedalile kolmevõistluses sai Leppänen jõutõmbes tulemusega 321,5 kg väikese kuldmedali.

Euroopa ja maailmarekord noorteklassis

2011. aasta algul kehtestati maailma ja Euroopa noorterekordi normid varustusega jõutõstmises. Poole aasta pärast Northumberlandis püstitas Leppänen jõutõmbe maailmarekordi noorteklassis ja Euroopa noorterekordi tulemusega 320,0 kg. Sama aasta septembris Moose Jaw's parandas Leppänen Euroopa noorterekordit kahel korral (320,5 ja 321,5 kg) ning noorte maailmarekordit ühel korral (321,5 kg). Need rekordid kehtivad tänini.
Annikvere vald

Annikvere vald (saksa keeles Annigfer) oli vald Virumaal Haljala kihelkonnas. 
Vald eksisteeris 1866–1893 ja siis liideti Annikvere vald Vihula vallaga.
Valla alal asus Annikvere mõis.
Kristjan Zobel

Kristjan Zobel (sündinud 19. mail 1960 Tallinnas) on Eesti ökoloog. 
Ta lõpetas aastal 1978 Tallinna 7. Keskkooli. Aastal 1983 lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli.
Kaitsnud doktoritöö õhusaaste mõjust Baikali järve ümbruse samblikele. Ta on ökoloogia õppejõud ja mitme teaduskraadi kaitsnu juhendaja.
Ta on Tartu Ülikoolis taimede evolutsioonilise ökoloogia korraline professor ning ökoloogia ja maateaduste instituudi botaanika osakonna juhataja.

Isiklikku

Tema isa on arhitekt ja arhitektuuriajaloolane Rein Zobel, vend on bioloog Martin Zobel.
Viiratsi vald

Ajalugu

Viiratsi vald moodustati 1992. aasta 7. mail.
Viiratsi vallas oli üks alevik (Viiratsi) ja 21 küla: Jõeküla, Kibeküla, Kuudeküla, Loime, Mäeltküla, Mähma, Rebaste, Ridaküla, Ruudiküla, Saareküla, Surva, Tusti, Tõnuküla, Tänassilma, Uusna, Valma, Vana-Võidu, Vanavälja, Vardja, Vasara, Verilaske.
2013. aastal moodustati Viljandi vald, kuhu liitus ka Viiratsi vald.
Priit-Kalev Parts

Priit-Kalev Parts (sündinud 25. detsember 1972) on rahvusliku ehituse õppejõud Viljandi Kultuuriakadeemias.
Kupffer

Kupffer on perekonnanimi.
Etnos

Etnos on inimeste kogum, mida iseloomustab ajalooliselt kujunenud ühine kultuur. 
Etnos võib esineda erinevates vormides: hõimuna, hõimuliiduna, rahvana, rahvusena. Kuna etnos on pidevas arengus, võib selle vorm muutuda: näiteks rahvas võib areneda rahvuseks.
Kui rahvuse puhul on oluline selle enese määratletud identiteet, siis etnos võib olla määratletud ka teiste poolt.

Etnoseteooria

Etnoseteooriat on arendatud peamiselt Venemaal. Termini võttis tänapäevases tähenduses kasutusele Sergei Širokogorov, kes pani aluse ka etnoseteooriale. Ta pidas etnost lokaalsete rühmade põhiliseks olemisvormiks ning pidas etnose põhitunnuseks päritolu, kommete, keele ja elulaadi ühtsust. 
Julian Bromlei pani ette eristada etnikosi (etnos kitsamas mõttes), millel on ühine keel, kultuur ja eneseteadvus, ja etnosotsiaalseid organisme (etnos laiemas) mõttes, millel on ühine territoorium ja riik või haldusüksus ning mis on ühiskonna arengu makroüksused; need on vastavalt ühiskondlik-majanduslikule formatsioonile hõimud, rahvad või rahvused. Bromlei klassifitseeris ka etnilisi protsesse. 
Sergei Arutjunov ja Nikolai Tšeboksarov vaatlesid etnoseid kui eriti tiheda info alasid. Nad pöörasid tähelepanu eriti põlvkondadevahelisele infoedastusele, mis tagab etnose järjepidevuse ja stabiilsuse. Hõim, rahvas ja rahvus on infotiheduse tüübid.  
Lev Gumiljovi järgi on etnosed etnosfääri elemendid. Etnos võib olla persistentses (tsüklilises) või dünaamilises seisundis. Viimasesse jõuab ta passionaarse tõuke toimel. Etnos läbib teatud arengustaadiumid ja lõpuks sureb.
Raudteetransport Lätis

Raudteetransport Lätis on raudteid ja raudteeveeremit kasutav transport Lätis.
Lätis on raudteid kokku 2263,3 km. Kasutusel on laiarööpmeline raudtee, kuid Gulbene ja Aluksne vahel on säilinud liiklus ka 33,4 km pikkusel 750 mm kitsarööpmelisel raudteel (Gulbene–Aluksne kitsarööpmeline raudtee).

Ajalugu

Raudteetranspordi areng Lätis algas 19. sajandi II poolel, kui 1860. aastal rajati 160 km pikkune Peterburi–Varssavi raudtee laiarööpmeline raudteeharu Abrene (Põtalovo) ja Dünaburgi (Daugavpils) vahel.
Raudteetaristu moodustamise ajal oli Läti jaotatud Venemaa keisririigis 3 kubermangu vahel: Liivimaa, Vitebski ja Kuramaa kubermang.
Blaine'i maakond (Idaho)

Ajalugu

Maakond moodustati 1895. aastal.
Saaremaa Ühendatud Meeskoor

Saaremaa Ühendatud Meeskoor (lühend SÜM) on Saare maakonnas tegutsev meeskoor. 
SÜMi asutas sügisel 1973 Harri Kuusk. 
SÜMi on dirigeerinud Harri Kuusk, Tiit Köster. Alates 2010 on SÜMi peadirigent Mari Ausmees ja abidirigent Ester Soe.
1973 laulis SÜMis 138 ja 2013 24 meest.
Kirde föderaalülikool

Kirde föderaalülikool on ülikool Sahha Vabariigi pealinnas Jakutskis, üks Venemaa 10 föderaalülikoolist.
1956. aastal asutati Jakutski Riiklik Ülikool. 1990. aastal nimetati ülikool ümber Jakuutias sündinud nõukogude parteijuhi Maksim Ammossovi auks Ammossovi-nimeliseks Jakutski Riiklikuks Ülikooliks.  2009. aastal loodi Jakutski Riikliku Ülikooli baasil föderaalülikool, mille koosseisu läksid ka Jakutski riiklik tehnikainstituut, Sahha riiklik pedagoogikaakadeemia, Põhja regionaalökonoomika instituut, Põhja rakendusökoloogia instituut, Jakutski matemaatikainstituut ja Jakutski terviseinstituut. Ülikooli ametlik nimi on Ammossovi-nimeline Kirde Föderaalülikool, lühend SVFU (jakuudi keeles М.К. Аммосов аатынан Арассыыйа Бэдэрээссийэтин Хотугулуу-Илиҥҥи үнүбэрсиэтэ (ХИФУ), vene keeles Северо-Восточный федеральный университет имени М.К. Аммосова (СВФУ)).
Ülikoolis õpib enam kui 17 000 üliõpilast.

Struktuur

Ülikooli koosseisu kuulub 13 instituuti, 5 teaduskonda, 3 filiaali, 5 muuseumi,  teadusraamatukogu ja muud struktuuriüksused.