google/wiki40b huggingface dataset:
Otto (Baieri kuningas)

Otto (27. aprill 1848 – 11. oktoober 1916) oli Baieri kuningas aastail 1886–1913.
Otto päris kuningatrooni pärast oma vanema venna Ludwig II surma 13. juunil 1886, kuid vaimuhaiguse tõttu valitses tema eest printsregent (Luitpold, alates 12. detsembrist 1912 tema poeg Ludwig).
5. novembril 1913 sai printsregent Ludwig spetsiaalselt sel puhul vastuvõetud seaduse alusel kuningaks Ludwig III nime all. Ottole säilitati kuningatiitel eluks ajaks.
Sjustackudden

Sjustackudden (rootsikeelne nimi; ka Süstaku nina) on neem (maanina) Saare maakonnas Ruhnu vallas.
Nina koordinaadid on 57° 47′ N, 23° 15′ E.
Soo-pajulill

Kirjeldus

Kõrgus 6–65 cm. Vars lihtne või harunenud. Lehed terveservalised, süstjad, servadest veidi alla käändunud, 2–9 cm pikkused. Õied kahvatulillad, 5–8 mm pikkused. Õitseb juunist augustini.

Kasvukoht

Eelistab kasvukohana soid ja veekogude kaldapealseid. Eestis sage.
P. I. Tšaikovski nimeline Moskva Riiklik Konservatoorium

Moskva Riiklik P. I. Tšaikovski nimeline Konservatoorium; endise nimega Moskva Konservatoorium (vene keeles Московская государственная консерватория имени П. И. Чайковского; lühend МГК), on kõrgem õppeasutus Moskvas.
Konservatooriumi asutas Nikolai Rubinstein koos vürst Nikolai Petrovitš Trubetskoiga 1866. aastal. See on vanuselt teine muusikakõrgkool Venemaal, sellest vanem on 1862. aastal Anton Rubinsteini asutatud Peterburi Konservatoorium. 
Aastast 1940 kannab õppeasutus Pjotr Tšaikovski nime, kes töötas seal aastail 1866–1878.
Ove Abildgaard

Elukäik

13-aastasena asus ta õppima Haslevi gümnaasiumi, mille ta lõpetas 1935. Ta õppis Kopenhaageni ülikoolis õigusteadust ja kirjandust. Noorte kunstnike klubi kaudu puutus ta kokku 1940ndate luuletajate põlvkonnaga. Aastatel 1943–1944 oli ta Dybvadis koduõpetaja. 30-aastaselt debüteeris ta luuletajana. Aastatel 1953–1966 oli ta vabakutselise leksikoniautor, tõlkija ning kirjanduskriitik sotsiaaldemokraatlikus ajakirjanduses. Aastatel 1967–1983 töötas ta Taani Raadio luuletoimetajana.

Looming

Ta debüteeris 1946 koguga "Uglegylp". Pärast 1954. aastat, kui ta oli juba omandanud moodsa klassiku maine, vaikis ta luuletajana paarkümmend aastat. Kogus "Og Lises hånd i min" (1972) ja "Mariehønen" (1976) katsetas ta uusi vorme. Mälestuskillud "Hvorfor netop i dag da det er søndag" (1986) sisaldavad konkreetse luule mõjulises küljenduses luulet ja proosat.
Ta oli traditsiooni- ja vormiteadlik luuletaja, kellel oli oma stiil. Sageli puudutas ta humoorikas, sentimentaalsust ja paatost vältivas metafooririkkas sõnastuses suuri eluprobleeme.

Isiklikku

Ta abiellus 5. mail 1948 Kopenhaagenis Unnur Skúladóttir Thoroddseniga (sündis 12. juulil 1917 Islandil Ísafjörðuris), Islandi advokaadi ja parlamendiliikme Skúli S. Thoroddseni (1890–1917) ning Guðrún Skúladóttiri (1897–1950) tütrega.
In situ looduskaitse

In situ (kohapeal) looduskaitse ehk looduskaitse looduses (inglise in-situ conservation) elurikkuse komponentide (ka liikide) kaitse nende looduslikes esinemiskohtades (ka kooslustes).
Hele ahaskaan

Hele ahaskaan (Erpobdella testacea) on ahaskaanlaste (Erpobdellidae) sugukonda kuuluv röövtoiduline kaani liik.
Sarnaneb Hariliku ahaskaaniga. Ilma mustrita ühtlaselt pruun keha. Toitub väikestest selgrootutest (sh. ussidest ja putukavastsetest) ja on Eestis taimerikastes rohketoitelistes tiikides ja soodes.
Riisselja–Orajõe raudtee

Riisselja–Orajõe raudtee

Riisselja–Orajõe raudteeharu ehitamise eelduseks oli 1919. aastal ehitatud paari kilomeetri pikkune kitsarööpmeline metsaveoks kasutatud raudteeharu. Haruteed hakati ümber ehitama ja Orajõeni pikendama 1920. aastal, valminud raudteeliin avati 22. jaanuaril 1923. 1925. aastal pikendati raudteed Orajõelt Iklasse. 
Lätis asuv Heinaste jaam ühendati selle raudteega Teises maailmasõjas Saksa okupatsiooni ajal. 
Riisselja–Ikla raudtee suleti 30. septembril 1975.
Lake'i maakond (Indiana)

Lake'i maakond (Lake County) on maakond USA-s Indiana osariigis. Geograafilised koordinaadid on 41°48' N, 87°38' W.
Maakonna halduskeskus on Crown Point. Suurim linn on Hammond.
Maakonna pindala on 1623 km². Veepindala on 330 km².
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 496 005. Aastal 2000 oli elanike arv 484 564.

Ajalugu

Lake'i maakond moodustati 1837. aastal Porteri maakonna osast. Maakond sai nime Michigani järve (inglise Lake Michigan) järgi.
Diskreetimine

Diskreetimine (ingl discretization) on matemaatikas protsess, mis seisneb pidevate funktsioonide, matemaatiliste mudelite ja muutujate asendamises nende järjestikuste üksikväärtustega.
Digitaaltehnikas on diskreetimine (ingl sampling) esimene samm analoogsignaalist digitaalsignaali saamisel. Analoogsignaali ajalise diskreetimise tulemusena saadakse signaali hetkväärtuste – diskreetide – jada.
Et ajalisel diskreetimisel signaali sagedusspekter märgatavalt ei moonutuks, peab signaalipinge mõõtmise sagedus – diskreetimissagedus – ületama vähemalt kahekordselt kõrgeima signaalisageduse. Näiteks CD-plaadile salvestamisel mõõdetakse heli analoogsignaali pinget 44 100 korda sekundis. 
Edasiseks töötlemiseks muudetakse signaali üksikväärtuste järjend pidevaks trepikujuliseks diskreetsignaaliks. Seda tehakse enamasti diskreedihoidelülitusega (ingl sample and hold), mis salvestab igas mõõtepunktis diskreedi signaalipinge ja hoiab seda väärtust püsivana kuni järgmise mõõtepunktini. Signaali taset hoiab hoidelülituses kondensaatorisse mõõtehetkel salvestuv laeng.
Signaali analoog-digitaalmuundamise protsessis järgneb ajapõhisele diskreetimisele väärtuspõhine kvantimine.
Keila vald

Ajalugu

Vald moodustati 1992. aasta 10. septembril.
Juulis 2017 otsustas valitsus liita Keila valla, Padise valla, Vasalemma valla ja Paldiski linna ühtseks Lääne-Harju vallaks, mis alustas tegevust pärast oktoobris 2017 toimunud kohalikke valimisi.

Alevikud

Karjaküla, Klooga, Keila-Joa.

Külad

Illurma, Keelva, Kersalu, Kloogaranna, Kulna, Käesalu, Laoküla, Laulasmaa, Lehola, Lohusalu, Maeru, Meremõisa, Nahkjala, Niitvälja, Ohtu, Põllküla, Tuulna, Tõmmiku, Valkse.

Haridus ja kultuur

Keila vallas tegutses viimastel aastatel kaks põhikooli (Laulasmaal ja Kloogal), üks algkool (Leholas) ning kolm lasteaeda (Laulasmaal, Kloogal ja Karjakülas). 2017. aastal Keila vallas läbi viidud haridusreformiga koondati kõik vallas tegutsevad haridusasutused Laulasmaa Kooli alluvusse. Uus struktuur jõustus 1. septembril 2017.
Keila vallas oli kolm raamatukogu – Klooga raamatukogu, Laulasmaa raamatukogu ja Lehola raamatukogu.
Endise Keila valla aladel Laulasmaal asub Arvo Pärdi Keskus. Keila-Joa alevikus asuvas Keila-Joa lossis tegutsevad muuseum, hotell ja restoran. Suveperioodil toimub mitmeid kultuuriüritusi Laulasmaa ja Kloogaranna vahel asuvas Kõltsu mõisas. Lohusalu sadamas toimuvad juba aastaid suvel laupäeviti tantsuõhtud.

Järved

Klooga järv - Soodajärv

Jõed

Humala oja - Huntaugu peakraav - Keila jõgi - Klooga oja - Kloogajärve oja - Lehola oja - Maeru oja - Ohtu peakraav - Treppoja - Tuulna oja - Türisalu oja - Vasalemma jõgi
Radio BeFree

Radio BeFree ehk B3 (hiljem Pulss B3) oli raadiojaam, mis levis Elmari sagedusel.
Saadete edastamist alustati 29. detsembril 1995 ja tegutsemine lõpetati jaanuaris 1998.
Raadiojaama haldas IS Music Group, kes müüs selle AS-ile Trio. Müümise järel jaam suleti ja selle saatjatevõrku hakati kasutama raadio Elmar programmide edastamiseks.
Eos

Definitsioon

Sõna "spoor" tuleneb kreekakeelsest sõnast σπορά (translitereering: spora), mis tähendab seemet või külvi.
Üldiselt öelduna seisneb eose ja gameedi vahe (mõlemat koos nimetatakse koniidideks) selles, et eos idaneb ning areneb gametofüüdiks, kuid gameet peab enne edasist arengut liituma teise gameediga.
Põhiline erinevus eose ja seemne kui leviste vahel seisneb selles, et võrreldes seemnega sisaldab eos väga väikest kogust toiduvaru ja seega vajab idanemiseks paremini sobivaid tingimusi. (Esineb ka erandeid – paljude käpaliste seemned, mis on küll hulkraksed, on väga väikesed ja neis puudub toitekude ehk endosperm. Samuti on mõnede krohmseente (Glomeromycota) hõimkonda kuuluvate seente spoorid läbimõõduga kuni 800 µm ). Seega on seemned vastupidavamad kehvadele keskkonnatingimustele ja vajavad arenema hakkamiseks väljastpoolt vähem energiat. Eoseid toodetakse üldjuhul suurtes kogustes, et suureneks kasvamaläinud eoste hulk (kompenseerib kehva idanevuse).

Klassifikatsioon

Eoseid saab liigitada mitmeti.

Levimine

Eoste vabanemise protsessi nimetatakse sporulatsiooniks.
Mitmete seeneliikide nii mitteseksuaalse paljunemise kui ka seksuaalse paljunemise eosed või sporangiospoorid vabastatakse aktiivselt. Sel juhul toimub eoste sunniviisiline väljapaiskamine neid moodustavast struktuurist. Väljapaiskamine kindlustab eoste väljumise reproduktiivorganitest ja levimise õhus (ka pika vahemaa taha). Mitmed seeneliigid omavad seega eoste väljapaiskamiseks vajalikke spetsiaalseid mehaanilisi ja füsioloogilisi mehhanisme. Selliste mehhanismide hulka kuulub näiteks kotteoste sunniviisiline väljapaiskamine eoskottidest. See toimub tänu eoskoti erilisele struktuurile ja osmolüütide akumuleerimisele eoskoti rakkudesse, mille tulemusena toimub eoste plahvatuslik väljapaiskamine õhku . Eoste aktiivne e sunniviisiline vabastamine võib toimuda ka ühe eose kaupa: väikese veetilga (Buller'i tilgake) moodustumisel ja eosega kokkupuutel vabaneb viimane mürsutaoliselt algkiirendusega üle 10 000 g . Sellist eost nimetatakse ka ballistospooriks.
Osa seeni vabastab eoseid muul viisil. Näiteks välise mehaanilise jõu kasutamine murumuna (takson Gasteromycetes) puhul, kus eosed vabanevad näiteks seenele pealeastumisel. Putukate kohalemeelitamine oma elavate värvide ja roiskuva lõhnaga on samuti üks võimalus seeneeoste levimiseks, seda teevad kõige esinduslikumalt seened sugukonnast Phallaceae (tanuseenelised). Sel juhul kleepuvad eosed putuka keha külge ja kanduvad koos putukaga edasi. Eostega paljunevate soontaimede, näiteks sõnajalgade väga kerged eosed kanduvad laiali tuulega, mis on suurepärane levitaja. Kasuks tuleb ka see, et tühise toiteväärtuse tõttu ei paku eosed loomadele erilist huvi. Seemnetest enam ohustavad eoseid aga seened ja bakterid. Eoste suurim eelis teiste paljunemismeetodite ees on see, et nende tootmine vajab kõige vähem energiat ja ainet. Perekonna selaginell esindaja, sõnajalgtaim Selaginella lepidophylla levimine toimub ebatavalise diaspoori abil, mida nimetatakse veerpõõsaks .
Eesti peekon

Ajalugu

Eesti parandatud maasiga, keda seakasvatajad kutsusid ka lontkõrvaliseks seaks, nimetati Kristjan Jaama eestvõtmisel eesti lontkõrvaliseks seatõuks. 1951. aastal loodi Pärnus Eesti Lontkõrvalist Tõugu Sigade Riiklik Tõulava. 1961. aastal nimetati lontkõrvaline seatõug eesti peekoni tõuks ja tõulava nimetati Eesti Peekoni Tõugu Sigade Riiklikuks Tõulavaks. 1991 tõulava likvideeriti ning moodustati Eesti Peekoni Tõugu Sigade Aretuskeskus, mis ühines 1999. aastal Eesti Mustakirju Karja Aretusühistuga Eesti Tõuloomakasvatajate Ühistuks. Alates 1999. a-st kuulub enamik Eesti seakasvatajaid Eesti Tõusigade Aretusühistusse.
Purtse Silmaallikad

Purtse Silmaallikad on Ida-Viru maakonnas Lüganuse vallas Purtse külas asuvad kaks ohvriallikatena kasutatud allikat. Allikad on arvele võetud arheoloogiamälestisena, käsitledes neid eraldi Purtse Silmaallikana I (registrinumber 9092) ja Purtse Silmaallikana II (registrinumber 9091). Allikad asuvad teineteisest 60 m kaugusel.
Enesemääramisõigus

Enesemääramisõigus on rahvuslikku teadvust omava grupi õigus rajada riik ja vabalt valida selle valitsemisvorm. 
Rahvaste enesemääramisest räägiti algul kui poliitilisest doktriinist. I maailmasõjas tunnustasid liitlased enesemääramist kui eesmärki, mis aitab kaasa rahu saavutamisele. Woodrow Wilson nimetas oma neljateistkümnes teesis enesemääramisõigust olulise eesmärgina sõjajärgse maailma jaoks.
Pärast Teist maailmasõda sai enesemääramisõigusest üks Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni peamisi eesmärke. ÜRO põhikiri käsitleb enesemääratlemist kahes tähenduses. Esiteks on riikidel enesemääramisõigus kui õigus vabalt valida oma poliitiline, majanduslik, sotsiaalne ja kultuuriline kord. Teiseks on rahvastel õigus luua oma riik või mingil muul kombel määratleda oma suhe juba olemasoleva riigiga.
Luis Videgaray Caso

Luis Videgaray Caso (sündinud 10. augustil 1968 Méxicos) on Mehhiko poliitik, ta kuulub Institutsioonilis-Revolutsioonilisse Parteisse. 
Ta oli 1. detsembrist 2012 kuni 7. septembrini 2016 Mehhiko rahandusminister. 4. jaanuarist 2017 on ta Mehhiko välisminister.
Ta lõpetas aastal 1994 Mehhiko Autonoomse Tehnikainstituudi majanduse bakalaureusena tööga "Failure of the market, the regulation and incentives: Case of the mexican port’s privatization” ("Turu häired, regulatsioonid ja stiimulid: Mehhiko sadamate erastamise juhtum). Massachusettsi Tehnoloogiainstituudis sai ta majandusdoktoriks väitekirjaga "The fiscal response to oil shocks".
Ta kuulub aastast 1989 Institutsioonilis-Revolutsioonilisse Parteisse. Aastatel 2011–2012 oli ta Institutsioonilis-Revolutsioonilise Partei México osariigi pealik. 1. detsembrist 2012 kuni 7. septembrini 2016 oli ta Mehhiko rahandusminister. Pärast Donald Trumpi kohtumist 31. augustil 2016 Mehhiko presidendi Enrique Peña Nietoga astus ta 7. septembril 2016 Mehhiko rahandusministri ametist tagasi (teda peeti Donald Trumpi ja Enrique Peña Nieto vastuolulise kohtumise peamiseks korraldajaks).
Staatiline elekter

Staatiline elekter  on tasakaalust välja viidud elektrilaengute kogum objekti pinnal või selle sees.
Elektrilaengud jäävad püsima objektile, kuni nad saavad väljuda kokkupuutel maapinnaga või kaotavad oma laengu tänu elektrilahendusele. Sellist nähtust nimetatakse looduses välguks.

Tekkepõhjus

Staatiline elekter tekib kehas või selle pinnal elektrilaengute ebatasakaalu tõttu. Kahe keha kokkupuutel võivad elektronid ühelt kehalt teisele kanduda, mille tõttu tekib kehadele erinev elektrilaeng. Üks keha saab positiivse, teine negatiivse laengu. Elektronide arv jääb samaks, kuid nende paiknevus muutub.

Staatilise elektri vältimine

Staatilist elektrit saab vältida hoonetes ja ruumides õhu niiskuse suurendamisega, mis ei luba õhul ioniseerida.
Peale õhuniiskuse on oluline ka see, mis materjalist on tehtud põrand, riided ja jalanõud. Polümeerpõrandad ja vanemad nailonvaibad suurendavad staatilise laengu tekkimise võimalust. Tööstuses, kus on vajalik hoida staatilised elektrilaengud võimalikult madalal tasemel, luuakse ESD alad. ESD on lühend inglise keelest electrostatic discharge. Nendel aladel kasutatakse sobivatest materjalidest valmistatud põrandakatteid, tööriideid, tööriistu jne. Nende mõte on selles, et laengu tekkimisel kohe see sujuvalt maandada, nii et väheneks võimalus ootamatuteks ohtlike laengute maandumisteks läbi tundlike elektroonikaseadmete. Õhuniiskus ja soojus, vähendavad staatiliste laengute tekkimist. Kuivus ja jahedus soodustavad laengu tekkimist. Kus on vaja võimalikult perfektset ESD kaitset, EPA (electrostatic protection area) ala, seal kasutatakse täiendavaid vahendeid laengute neutraliseerimiseks. Ioniseeritud õhu ventilaatori puhul toimub nii positiivsete kui negatiivsete ioonide õhkupaiskamine. See aitab täiendavalt võimalike pingete maandamist. Laengute tekkimine on aga nagu hõõrdejõud paratamatu reaalsus. Laengute tekkimist ennast vältida ei õnnestu. Sest laengud tekivad isegi induktiivsel moel, kus laetud keha ei ole kontaktis kehaga, mida laetakse. Laeng antakse edasi elektromagnetvälja abil. Parim, mida teha saab on maksimaalselt laenguid kanaliseerida, neutraliseerida st sujuvalt maandada ja kaitsta tundlikke objekte võimalike kahjude eest näiteks sobivate pakenditega. ESD teemaga seoses on oluline tunda elektrilise laengu tekkimise seaduspärasusi, näiteks erinevate materjalide omadusi hõõrdumisel laengu tekkimise suhtes. Tabel, mis iseloomustab seda ainete omadust on triboelektriline tabel. Selle ühes otsas on ained, mis pigem saavad hõõrdumisel + laengu, keskel on neutraalsed ja teises osas on ained, mis kergelt - laengu omandavad.
Kuna elektroonikatööstuses kasutusel olevad pooljuhid on tundlikud staatilisele elektrile, siis on hoiustamisel võimalik elektroonikat kaitsta antistaatiliste kottidega. 
Lisaks on elektroonikaga tegeledes võimalik kasutada antistaatilist käepaela, mis ei lase staatilisel elektril kahjustada tundlikke elektriseadmeid ja -komponente.
Kaili Viilma

Kaili Viilma (sündinud 1972) on eesti looduskaitsespetsialist.
Ilona Nurmela

Ilona Nurmela (sündinud 2. oktoobril 1976 Tallinnas) on koolitaja ja arengutreener.

Elulugu

Ilona Nurmela on teenistujate tütar.
1994. aastal lõpetas Nurmela Tallinna 7. Keskkooli, 1998 TÜ õigusteaduskonna, 1999 Cambridge'i Ülikooli (LL.M. Jesus College), väitekiri "Doctrines of renvoi and aspects of their application – a comparative study with particular emphasis on Estonian and English Private International Law". 2000–02 alustas Nurmela doktoriõpinguid TÜ-s ning lõpetas need 2006 Cambridge'i Ülikoolis (Ph.D., Sidney Sussex College), väitekiri "Viability of litigation in resolving business-to-business commercial disputes in the EU, in particular in England and Estonia".
Nurmela sai Eesti Advokatuuri liikmeks 1998. aastal ja vandeadvokaadiks 2008. aastal. Ta on olnud 1998–1902 AS Advokaadibüroo Tark & Co vandeadvokaadi abi ning alates 2014. aastast on vandeadvokaat AS-is FORT Legal. Ilona Nurmela oli advokaadina spetsialiseerunud lepinguõigusele, arbitraažile ja vaidluste ennetamisele. Tema tegevus advokaadina on peatatud alates 31. jaanuarist 2015. 
Nurmela on olnud 1999–2001 TÜ õigusteaduskonna õppeülesande täitja, 2000–2001 ka Akadeemia Nord õppeülesande täitja, 1999–2007 rahvusvahelise eraõiguse lektor (osalise koormusega), ning 2001–2005 SA Eesti Õiguskeskus lektor. Alates 2015. aastast õpetab ta äriläbirääkimisi Estonian Business School (EBS) Business Innovation suunale ja ettevõtete valitsemist executive MBA-dele. Koostanud õppevahendeid (vt Teosed ja Välislingid), kirjutanud kümmekond artiklit ja olnud koos Pirkka-Marja Põldverega ADR-teemalise Juridica erinumbri (2014 nr 1) kaastoimetaja.
Pärast doktoriõpinguid töötas Nurmela 2006–2008 Londonis, Accenture Plc finantsdivisjonis, alustades analüütikuna ning lõpetades Market Maker müügiosakonna konsultandina.
2008–2014 töötas Nurmela AS-is Tallinna Vesi, alustades õigusteenistuse osakonna juhina ning lõpetades börsifirma juhatuse liikme ja üldnõunikuna (General Counsel).
Alates 2014 tegutseb Nurmela läbirääkimiste koolitaja ja konsultandina, lahenduskeskse arengutreeneri (coach) ja lepitajana.
Nurmela on Eesti Harjutuskohtu Seltsi asutajaliige ning oli ka seltsi juhatuses 1997–1999 ja ka EAÕS-i juhatuse liige (1997–1998).

Teadustöö

Ilona Nurmela uurimisvaldkonnad on rahvusvaheline eraõigus (rahvusvahelised lepingud ja vaidlused, vaidluste alternatiivne lahendamine ja ennetamine, kohtualluvus, renvoi).
Linuxi distributsioon

Linuxi (või GNU/Linuxi) distributsioon (slängis ja lühendatult 'distro') on tarkvarakogumik, mis põhineb Linuxi operatsioonisüsteemil. Kuna Linux koosneb suurest hulgast tarkvarakomponentidest, on kasutajal neid kõiki ükshaaval raske installida. Distributsioonide autorid muudavad selle ettevõtmise lihtsamaks, levitades kompaktselt suurt hulka tarkvara, mida Linuxi kasutaja võiks tahta kasutada. Enamasti koosnevad distributsioonid vabast tarkvarast, kuid tihti kasutatakse ka mittevaba tarkvara (peamiselt draiverid, kodekid jne).
Arenduses olevaid distributsioone on 2019. aasta seisuga sadu; DistroWatch'il on andmeid 899 distro kohta, neist 286 on aktiivssed.
Osad on laiatarbe-distributsioonid ja teised on mõeldud täitma konkreetseid eesmärke, nagu optilistelt ketastelt käitatavad Live CD ja Live DVD distrod, mälupulkadelt ja -kaartidelt käitatavad distrod, distributsioonid süsteemitaasteks, varukoopiate ja andmelahangu teostamiseks, distrod vanadele arvutitele, samuti mobiilidele ja tahvelarvutitele ning reaalaja-distrod liitsüsteemidele.

Jaotus

Linuxi distributsioonid jaotuvad peamiselt paketipõhisuse järgi: Debian ja selle derivaadid kasutavad dpkg paketihaldussüteemi ühes APT tööriistaga, ning Fedora (kunagine Red Hat) ja sellele sarnased kasutavad rpm  paketihaldussüsteemi.
Kuna Eesti ID-kaardi tarkvara toetab ametlikult Ubuntu Linuxit, mis kasutab dpkg paketihaldurit, siis ID-kaardi tarkvara võib ühilduda kas täielikult või osaliselt teiste Debiani-põhiste distrodega.
Olemas on ka lähtekoodipõhised distrod (Gentoo), kui ka sellised, mis kasutavad omi paketihaldureid.
Petit Papa Noël

"Petit Papa Noël" on 1946. aastal avaldatud Prantsuse laulja Tino Rossi poolt tuntuks lauldud jõululaul. Loo kirjutasid Raymond Vincy ja Henri Martinet, Lugu on esitanud ja ka plaadistanud lisaks temale väga paljud artistid, teiste hulgas näiteks Bébé Lilly, Pinocchio & Marilou, Roberto Alagna, Roch Voisine, Céline Dion, The Smurfs, Dalida, Paul Mauriat, Michèle Torr, Nana Mouskouri, Boney M., Claudia Jung, Daniela Simmons, Nicole, Mireille Mathieu ja Josh Groban.
Eesti artistidest on laulu plaadistanud Getter Jaani. See avaldati tema 2011. aasta jõululaulude plaadil "Jõuluvalgus".
Tartu Observatoorium

Tartu observatoorium on Tartu Ülikooli koosseisus olev teadus- ja arendusasutus astronoomia ja atmosfäärifüüsika valdkonnas. See asub Tartu maakonnas Nõo vallas Tõraveres ja on seetõttu tuntud ka kui Tõravere observatoorium.

Ajalugu

Tartu Observatoorium on 1808. aastal rajatud Tartu Ülikooli tähetorni ja 1865. aastal rajatud Tartu Ülikooli meteoroloogia observatooriumi järeltulija ning töö jätkaja. 1. jaanuaril 1947 moodustati Tartu Ülikooli astronoomia ja meteoroloogia observatooriumeist Teaduste Akadeemiasse kuuluv Füüsika, Matemaatika ja Mehaanika Instituut, mis sai 9. oktoobril 1952 uueks nimeks Füüsika ja Astronoomia Instituut (FAI). 1. oktoobril 1973 jagunes instituut Füüsika Instituudiks (FI) Tartus ning Astrofüüsika ja Atmosfäärifüüsika Instituudiks (AAI) Tõraveres. 21. septembril 1995 sai AAI uueks nimeks Tartu Observatoorium. 2. jaanuaril 1996 viidi Tartu Observatoorium Teaduste Akadeemia koosseisust haridus- ja teadusministeeriumi haldusalasse. Alates 1. jaanuarist 2018 kuulub observatoorium taas Tartu Ülikooli alla. Nüüd on asutuse ametlik nimi Tartu Ülikooli Tartu Observatoorium.
Tartu Observatooriumis on astronoomia, kaugseire ja kosmostehnoloogia osakonnad. Peamised astronoomia uurimissuunad on tähefüüsika ning kosmoloogia ja galaktikate füüsika, kaugseire uurimissuunad taimkatteseire, veekogudeseire, atmosfääriseire ja radarseire. Kosmosetehnoloogia osakonnas tegeletakse mitmesuguste uudsete seadmete projekteerimise, ehitamise ja katsetamisega. Tartu observatooriumi teadlased on satelliidiprojektide ESTCube-1 ja ESTCube-2 juhendajad ning ka ESTCube-1 missioonijuhtimiskeskus asus observatooriumis.
Lahti Risti kirik

Lahti Risti kirik (soome keeles Ristinkirkko) on Lahti linna peakirik Soomes.
Lahti Risti kirik on aastal 1978 valminud, arhitekt Alvar Aalto projekteeritud kirik. Varem oli selle koha peal 1890 ehitatud (ja Albert Mellini projekteeritud) puukirik. Lisaks on kirikaias kangelaskalmistu, kus asub Wäinö Aaltoneni skulptuur Vabaduse vaim (soome keeles Vapauden Hengetär).
Morelose osariik

Ajalugu

Morelose osariik moodustati 1869. aastal.

Haldusjaotus

Morelose osariik on jagatud 33 kohalikuks omavalitsuseks.