google/wiki40b huggingface dataset:
Reo vald

Reo vald (saksa keeles Reo) oli vald Saaremaal Püha kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891 ja siis liideti see vald Kogula vallaga.
Hardingi maakond

Ajalugu

Hardingi maakond moodustati 26. veebruaril 1909. aastal Maury maakonna osast.
Keskküla vald

Keskküla vald (saksa keeles Gross-Kesküll) oli vald Läänemaal Kirbla kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891 ja siis liideti Keskküla vald Kasari vallaga.
Valla alal asus Keskküla mõis.
Bernhard Frank

Bernhard Frank (7. juuli/19. juuli 1811 Tallinn – 9. detsember/21. detsember 1870 Valjala) oli Eesti vaimulik.
Frank õppis aastatel 1823–1832 Tallinna Kubermangugümnaasiumis. Aastatel 1832–1833 õppis ta Helsingi Ülikoolis filoloogiat; aastatel 1833–1836 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Ordineeriti juulis 1839 õpetajaks.
Ta oli aastatel 1839–1870 Valjala Martini koguduse õpetaja.
Ipriit

Nimetus

Ipriit on nime saanud Belgia linna Ieperi järgi, mille lähistel Saksa väed gaasi 12. juulil 1917 esmakordselt sõjategevuses kasutasid.

Eestis

Esimeses maailmasõjas kasutasid gaasirelvi mitme riigi armeed, sealhulgas Vene Keisririigi omad. Seetõttu jäi ka Eestisse ipriiti sisaldavaid mürske. Mõningal määral kasutasid neid Vabadussõjas nii Eesti kui ka kommunistide pool, kuid surmajuhtumeid pole teada. 1937. aasta augustis leidsid aga Viimsis Miiduranna külas karjapoisid kuivaks jäänud kaevust mürsu, mille käsitsi lõhkasid. Tulemusena suri kolm poissi, neljas sai raskelt viga. Oletatavasti jäi mürsk maha Viimsi merekindluse 7. patareist.
Ménis Koumantaréas

Ménis Koumantaréas [kumandar'eas] (uuskreeka keeles Μένης Κουμανταρέας; 4. jaanuar 1931 Ateena – 6. detsember 2014) oli kreeka kirjanik ja tõlkija.
Ta tuli kirjandusse 1962. aastal jutustustekoguga "Τα μηχανάκια" (""Mootorrattad"). Ta on tõlkinud kreeka keelde Hermann Hesse, Carson McCullersi, William Faulkneri, Lewis Carrolli, Georg Büchneri, Herman Melville'i, Alberto Moravia, Ernest Hemingway, James Joyce'i, Edgar Allan Poe ja F. Scott Fitzgeraldi tekste.
Ta leiti tapetuna oma kodust Ateenas 6. detsembril 2014.
Nurme vald

Nurme vald (saksa keeles Nurms) oli vald Harjumaal Nissi kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891 ja siis liideti see vald Riisipere vallaga.
Homer Lusk Collyer

Homer Lusk Collyer (6. november 1881 – 21. märts 1947) oli USA sundkoguja.

Isiklikku

Tema vend oli Langley Collyer.
Timo Lavikainen

Timo Lavikainen (sündinud 1974) on Joensuus elav soome näitleja. Lavikainen mängib trumme mitmes Joensuu ansamblis, muu hulgas bändis Kalle Päätalo.
Amy Lee

Isiklikku

Amy Lee sündis Californias Riverside’is John Lee ja Sara Cargilli tütrena. Leel on üks vend ja kolm õde, üks õdedest suri 1988. aastal (Bonnie Lee suri kolmeaastasena). Lee on tema kohta kirjutanud kaks laulu, „Hello“ ja „Like You“. 
Leede pere kolis palju ringi – enne kui nad end Little Rockis (Arkansas) sisse seadsid, elasid nad ka Floridas ja Illinoisis. Lee lõpetas Pulaski Akadeemia (erakooli,mis asub Little Rockis) 2000. aastal. Mõnda aega õppis ta ülikoolis muusika teooriat ja kompositsiooni, kuid jättis ülikooli pooleli, et Evanescence’ile keskenduda. Lee käis üheksa aastat klaveritundides.
Amy Lee ütles intervjuus AOL Musicule, et ühed esimesed laulud, mille ta kirjutas, olid „Eternity of the Remorse“ ja „A Single Tear“. Esimese kirjutas ta 11-aastasena, kui ta soovis saada heliloojaks, teise kirjutas ta kaheksandas klassis koolist antud ülesande jaoks.
Amy Lee abiellus 2007. aastal John Hartzleriga. 2014. aastal sündis nende esimene laps, Jack Lion Hartzler.
Aare Mäemets

Aare Mäemets (18. jaanuar 1929 Tallinn – 24. november 2002) oli eesti hüdrobioloog, zooloog, limnoloog, ökoloog ja loodusfotograaf.

Elukäik ja teadustöö

Aastal 1949 lõpetas ta Tallinna 10. Keskkooli (6. lend).
Aastal 1954 lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli bioloogia erialal. Bioloogiakandidaat 1961.
Aastatel 1955–1999 töötas ta EPMÜ Zooloogia ja Botaanika Instituudis (aastast 1961 Võrtsjärve Limnoloogiajaamas), 1986. aastast vanemteadur.
1955–1984 oli ta Eesti NSV Teaduste Akadeemia Looduskaitse Komisjoni aseesimees.
Ta uuris põhjalikult vesikirbulisi, koostas kaks üldtunnustatud Eesti järvede tüpoloogiat (resp. 1965 ja 1974).

Isiklikku

Ta oli abielus hüdrobotaanik Aime Mäemetsaga. Tema tütar on Helle Mäemets.
Aždahak

Aždahak (armeenia keeles Աժդահակ, Գեղ, aserbaidžaani keeles Acdağ, Qızıldağ ('punane mägi'), vene keeles Аждаак, Кызыл-даг, pärsia keeles آژیدهاک (Azhdahāk), Karmirsar 'punane mägi') on vulkaan Armeenias Gegharkhunikhi maakonnas, Geghama aheliku kõrgeim tipp (3597 m), Aždahak on Armeenia kõrguselt kolmas mägi Aragatsi ja Kaputdžughi järel.
Mäe nimi tuleb pärsia keelest, kus Azhdahāk tähendab 'suur ja võimas'.
Aždahaki geograafilised koordinaadid on 40°13′30″N ja 44°57′00″E.
Aždahak kuulub Geghama aheliku vulkaanivälja, kus viimati toimus purse 1900 eKr (± 1000 aastat). Vulkaani kraatris on lumesulamisveest toituv järv. Mäe tipult avaneb maaililine vaade ümbritsevatele mägedele (Ararat, Hadis, Ara, Aragats), Sevani järvele, kogu Geghama ahelikule ja Kotajkhi orule.
Mäe läheduses on vulkaanilist päritolu Akna järv (armeenia keeles Ակնալիճ Aknalitš); "Akn" tähendab armeenia keeles allikat. Geghama aheliku lõunapoolsel jalamil on Hosrovi metsakaitseala.
Aždahaki vulkaanikoonuse läbimõõt on kuni 1600 m ja suhteline kõrgus 370 m. Vulkaani ümber on umbes 8 km² suurune maa-ala, mis on kaetud osaliselt erodeerunud laavaga. Vulkaanikoonus koosneb räbust, lapillidest, laavarahnudest, vulkaanilistest pommidest, vulkaanilisest tuhast, liivast ja rusudest.
Geghama aheliku linnustikku kuulub 250 liiki, mis moodustab 70% Armeenia linnustikust. Kivised kaljuseinad on väärtuslik elupaik paljudele röövlindudele. Muu hulgas elab Aždahaki nõlvadel mitut liiki raisakotkaid.
Aždahaku lähedal elavad pruunkarud.
Turismi arendamist Aždahaki ümbruses takistavad halvad ilmaolud. Esineb äikesetorme, rahet ja lumesadu ning udu, mille korral nähtavus väheneb paari meetrini.

Kaljujoonised

Vulkaani ümbrusest on leitud arvukalt kaljujooniseid. Enamik neist kujutab küttivaid ja võitlevaid inimesi, taevakehi ja ilmastikunähtusi (Kuu, Päike, tähtkujud, tähistaevas, välk jne).
Olavi Paavolaise Selts

Olavi Paavolaise Selts (soome keeles Olavi Paavolaisen Seura) on Soomes Turu linnas tegutsev selts, mis hoolitseb soome kirjaniku ja publitsisti Olavi Paavolaise pärandi tutvustamise ja jäädvustamise eest.
Peamiselt kuuluvad seltsi Turu Ülikooliga seotud intellektuaalid. Seltsi tegevjuht on kultuuriajaloo professor Kari Immonen.
Muuhulgas annab Olavi Paavolaise Selts 2003. aastast välja Olavi Paavolaise medalit. Seni on selle pälvinud Soome kirjandusloolane Kai Laitinen, kirjanik Jörn Donner ning Eesti tõlkija Piret Saluri.
Viktoria Ladõnskaja-Kubits

Haridus

Ta lõpetas Tallinna Läänemere Gümnaasiumi. ja 2004 Tartu Ülikooli ajakirjanduse eriala. Ta on õppinud ka eesti ja vene filoloogiat ning lastepsühholoogiat.

Töö

Töötanud ajalehes Molodjož Estonii ja MK-Estonija, alates 2005. aastast Eesti Ekspressis. Olnud vene seltskonnaajakirja Bravo! peatoimetaja. Teinud telesaateid "Sina" ja "Dilemma".
2009–2010  ETV2, otsesaade "Vandekohus", saatejuht, toimetaja
2009–2010 Raadio 2, otsesaade "Siin me oleme", saatejuht, toimetaja

Poliitika

Ta kandideeris 2015. aasta Riigikogu valimistel IRLi nimekirjas, sai esialgsetel tulemustel 2. valimisringkonnas 1395 häält, mille järgi ta oleks osutunud valituks ringkonnamandaadiga. Häälte ülelugemisel tunnistati kaks Ladõnskaja poolt antud häältega sedelit kehtetuks ning saadi tulemuseks, et samas ringkonnas kandideerinud IRL-i kandidaat Sven Sester sai ühe hääle rohkem (1394) kui Ladõnskaja (1393), mille järgi ta oleks pääsenud Ladõnskaja asemel Riigikokku. Ladõnskaja vaidlustas tulemuse Vabariigi Valimiskomisjonis, mis jättis vaide rahuldamata, kuid andis korralduse Sesterile ja Ladõnskajale antud hääled veel kord üle lugeda. 11. märtsil toimunud häältelugemisel tunnistati kaks Sesterile antud häältega sedelit kehtetuks ning uueks tulemuseks oli, et Ladõnskaja sai 1393 häält ja Sester 1392 häält ning Riigikokku osutus valituks Ladõnskaja.
13. mail 2017 valiti ta Isamaa ja Res Publica Liidu aseesimeheks. Ladõnskaja oli 2017. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel Isamaa ja Res Publica Liidu Tallinna linnavolikogu esimehe kandidaat.
30. augusti 2019. a Jüri Ratase usaldushääletusel Riigikogus jättis Viktoria hääletamata, kuigi oli koalitsiooni saadik.

Isiklikku

Ta on tütre ema. 1. detsembril 2017 abiellus ta suhtekorraldaja ja kultuuridiplomaatia edendaja Meelis Kubitsaga.
Müteem

Müteem on müüdi vähim iseseisev muutumatu tähenduslik koostiselement.
Mõiste võttis kasutusele Claude Lévi-Strauss.
Müteem on analoogiline foneemidele, morfeemidele ja semeemidele lingvistikas.
Jüri Garšnek

Jüri Garšnek (15. veebruar 1939 – 9. oktoober 1980) oli eesti filmioperaator.

Isiklikku

Tema abikaasa oli modell ja näitleja Mare Garšnek.
New York City Landmarks Preservation Commission

New York City Mälestusmärkide Säilitamise Komisjon (inglise keeles New York City Landmarks Preservation Commission (LPC)) on New Yorgi linnaagentuur, kelle ülesandeks on linna vaatamisväärsuste säilitamise õigusaktide haldamine. 
Komisjon asutati aprillis 1965 linnapea Robert F. Wagneri initsiatiivil seoses aasta varasema pahameelega Pennsylvania raudteejaama hävitamise pärast, mille kohale rajati praegune Madison Square Garden. Komisjon vastutab New Yorgi linna arhitektuuriliselt, ajalooliselt ja kultuuriliselt oluliste ehitiste ja alade kaitsmise eest, andes neile mälestusmärgi või ajaloolise piirkonna staatuse ja reguleerides neid pärast nende määramist. See on suurim kohaliku omavalitsuse alluvusse kuuluv konserveerimisamet Ameerika Ühendriikides.
Mälestusmärkide säilitamise komisjon koosneb 11 volinikust ning seadus nõuab vähemalt kolme arhitekti, ühe ajaloolase, ühe linnaplaneerija või maastikuarhitekti, ühe kinnisvaramaakleri ja vähemalt viie elaniku kaasa arvamist (üks elanik igast New Yorgi linna viiest linnaosast).
Mälestusmärkide säilitamise seaduse kohaselt peab hoone olema vähemalt kolmkümmend aastat vana, enne kui komisjon saab selle tunnistada mälestusmärgiks. Linnaõigus lubab ka komisjoni otsuse tühistamist, kui kaebus esitatakse 90 päeva jooksul pärast ehitise lisamist säilitamise nimekirja.
Ujudes vastuvoolu

"Ujudes vastuvoolu" (algupärase pealkirjaga "Against the Current") on 2009. aasta Ameerika Ühendriikide linateos. Ambush Entertainmenti toodetud film käsitleb traagilise minevikuga mehe keskkooliaegset unistust ujuda piki Hudsoni jõge New Yorgi laheni. Peategelane Paul Thompson soovib kinnisideena jõuda kohale 28. augustiks ja sedagi ilma vahepeatusteta, kahe sõbra julgestuspaadi saatel.
Filmi režisöör oli Peter Callahan.
Antipsühhiaatria

Antipsühhiaatria on liikumine, mis käsitleb psühhiaatriat võimuinstrumendina ning leiab, et psüühikahäirete ravi on patsiendile sageli pigem kahjulik kui kasulik.
Psühhiaatria kahjulikkus on tingitud arsti ja patsiendi ebavõrdsest võimusuhtest ning subjektiivsest diagnoosimisest. Psühhiaatriat kasutati Nõukogude Liidus dissidentide represseerimisvahendina.
Antipsühhiaatria liikumisega olid seotud psühhiaatrid Jacques Lacan, Thomas Szasz, Giorgio Antonucci, R. D. Laing, Franco Basaglia, Theodore Lidz, Silvano Arieti ja David Cooper, filosoof Michel Foucault ning sotsioloog Erving Goffman. Cooper võttis 1967. aastal kasutusele sõna "antipsühhiaatria" ning avaldas 1971. aastal raamatu "Psychiatry and Anti-psychiatry" ("Psühhiaatria ja antipsühhiaatria"). Thomas Szasz kirjeldas vaimuhaigust kui müüti raamatus "The Myth of Mental Illness" ("Vaimuhaiguse müüt", 1961).
Tantsukunstnik

Tantsukunstnik on üldine mõiste kellegi kohta, kes tegeleb tantsukunstiga. Inimene, kes kasutab eneseväljenduseks ja mõtte edasi andmiseks enda ja teiste kehasid. Tantsukunst on üks etenduskunsti vormidest. Sellest tulenevalt on tantsukunstnik kas etendaja või etendussituatsiooni looja. Etendussituatsiooni looja võib olla näiteks koreograaf, lavastaja, tantsuõpetaja, repetiitor. Sageli on ühes isikus esindatud mitu oskust, mis moodustavad ühe tervikliku tantsukunstniku. Tantsukunstnik võib tegeleda lavastuste loomisega nii idee kui ka teostuse tasandil, liikumise loomisega muus vormis, tantsimisega, tantsukunsti levitamise või populariseerimisega, enda või kellegi teise mõtete edasi andmisega füüsilise keha kaudu. Eestis saab kõrgharidusena õppida erialasid, mis on suureks eelduseks tantsukunstnikuks kujunemisele, kahes koolis: Tallinna Ülikoolis ja TÜ Viljandi Kultuuriakadeemias.

Ajalugu ja päritolu

Esimesed tantsukunstnikud tänapäevases mõistes on pärit XVII sajandist, kui Louis XIV hakkas tegelema balleti kui tantsukunsti populariseerimise ja praktiseerimisega.  
Eestis oli 1980. aastateni tantsukunstnikuks tantsija või koreograaf, kes tegeles balleti, folkloori, šõu- või varieteetantsuga. Eesti taasiseseisvumisega lisandus tantsumaastikule ka kaasaegne tants ning koos sellega ka  tantsukunstnik. Tekkisid tantsuühendused Nordic Star (hiljem Nordstar), Box RM, Fine 5 ja ZUGA, neist kaks viimast tegutsevad siiani. Toimus tantsija mõiste avardumine tantsukunstnikuks, sest tantsija oli samal ajal ka koreograaf.
Ahtertääv

Ahtertääv (hollandi achtersteven, sõnadest achter 'tagumine + steven 'post, tääv') on ahtri alaosas paiknev kiilu puit-, sepis-, valu- või keevisjätk, millel ühinevad mõlema parda talastik ja plaadistus.
Karl Theodor Puusepp

Elulugu

Karl Theodor Puusepp oli riigiteenistuja poeg.
Õppis Pärnus ja Tartus, lõpetas 1924 Tartu Poeglaste Reaalgümnaasiumi, õppis 1924–27 Tartu Ülikooli loodusteaduskonnas, lõpetas 1928 TÜ rohuteadlasena, mag. pharm. (1929, TÜ), väitekiri "Riitsinuse õlist ja selle värskeolu hinnangust". Oli 1925 Tallinna Linnaapteegis apteegipraktikant, 1936 Tallinna Linnaapteegis, 1936–40 Tallinnas farmaatsia inspektuuri revident, 1940 Sotsiaalministeeriumi farmaatsiaosakonna direktor, 1940–41 Apteekide Peavalitsuse juhataja kohusetäitja. Läks 1944 Saksamaale, töötas seal apteekides ja keemiaõpetajana. Läks 1948 Kanadasse, oli aastast 1958 apteegi omanik Hamiltonis.

Teadustöö

Uurimisvaldkond: farmakognoosia, farmakopöa preparaatide analüüs. Oli 1934–40 ajakirja "Eesti Rohuteadlane" toimetaja. Eesti Rohuteadlaste Ühingu asutajaid ja juhatuse liige, Eesti Farmatsöitide Ühisuse juhatuse liige.
Saaremaa konsistoorium

Saaremaa konsistoorium oli 17. sajandi keskpaigast 1890. aastani Saaremaal tegutsenud kirikuorgan. Konsistoorium kaotati 1890. aastal ja selle asemele loodi Saaremaa praostkond.
Pärast 1832. aasta kirikuseadust nimetati konsistooriumi kui Saaremaa provintsikonsistoorium.
Kira Zvorõkina

Kira Aleksejevna Zvorõkina (vene keeles Кира Алексеевна Зворыкина; valgevene keeles Кіра Аляксееўна Зварыкіна Kira Aliaksiejeŭna Zvarõkina; 29. september 1919 Mõkolajiv – 6. september 2014 Moskva) oli vene ja valgevene maletaja, naiste suurmeister (1978).
Zvorõkina tuli 1951. aastal NSV Liidu naiste malemeistriks ja pääses 1952. aastal Moskvas toimunud naiste maailmameistrivõistluste pretendentide turniirile, kus jagas 4.–6. kohta. 1955. aastal Moskvas toimunud pretendentide turniiril sai ta neljanda koha. 
Parima tulemuse saavutas Zvorõkina võisteldes 1959. aastal Plovdivis pretendentide turniiril, kus ta võitis õiguse kohtuda tiitlimatšis naiste maailmameistri Jelizaveta Bõkovaga. Matš toimus veel samal aastal Moskvas. Zvorõkina kaotas selle matši tulemusega 4½:8½. 
Järgmistes MM-tsüklites saavutas Zvorõkina pretendentide turniiridel 1961. aastal Serbias Vrnjačka Banjas  Nona Gaphrindašvili ja Valentina Borissenko järel 3. koha ning 1964. aastal Suhhumis 4.–5. koha jagamise. 
Zvorõkina sai kuldmedali Nõukogude Liidu naiskonna koosseisus kahel esimesel naiste maleolümpial (1957, 1963). 1957. aastal Emmenis toimunud esimesel naiste maleolümpial võistlesid kaheliikmelised riikide esindused. Zvorõkina mängis seal teisel laual (esimesel laual mängis maailmameister Olga Rubtsova), 1963. aastal Splitis toimunud olümpial mängis Zvorõkina kolmandal laual. 
Ta sai FIDE-lt 1952. aastal naiste rahvusvahelise meistri ja 1978. aastal naiste suurmeistri nimetuse. 
Zvorõkina elas aastatel 1953–1999 Valgevenes. Aastatel 1968–1970 oli ta Valgevene NSV maleföderatsiooni esimees.
Ta on ameerika leiutaja Vladimir Zworykini nõo lapselaps.
A Coruña provints

Kliima

A Coruña provintsi aastane keskmine temperatuur on +14,1 °C, jaanuaris +10,2 °C, augustis +18,8 °C.
Aastas sajab keskmiselt 996 mm, sealhulgas jaanuaris 131 mm ja augustis 29 mm. Aastas paistab päike keskmiselt 1964 tundi, sealhulgas jaanuaris 103 ja augustis 236 tundi.
Vabariigi orden

Türgi Vabariigi orden (türgi keeles Türkiye Cumhuryeti Cumhuriyet Nişanı) on Türgi tähtsuselt teine teenetemärk, mida antakse välisriikide peaministritele, ministritele, parlamendi liikmetele ja diplomaatidele, tunnustamaks nende panust riikidevahelise sõbralike suhete arendamisel.
Orden asutati 1988. aastal, kuid välja andma hakati seda alles 2010. aastal.
Lõuna-urvalind

Süstemaatika

Urvalindude süstemaatika on lahendamata.

Levila

Lõuna-urvalinnu areaal oli varem seotud peaaegu ainult Briti saarte ja Alpidega, kuid viimastel aastakümnetel on ta levilat märkimisväärselt laiendanud. Briti saartel on ta laialt levinud haudelind, kuigi mõnedes Inglismaa piirkondades puudub. Ta pesitseb piki Põhjamere rannikut Kirde-Prantsusmaast kuni Saksamaa, Taani, Lõuna-Norra ja Edela-Rootsini. Alpide populatsioon on suurenenud ja levila on laienenud naaberaladele. Lõuna-urvalinnu idapoolseimad pesitsuspiirkonnad asuvad Lõuna-Poolas, Slovakkias ja Põhja-Rumeenias. Osa lõuna-urvalinde rändab talveks lõuna poole, teine osa talvitub oma pesitsuspiirkonnas.
Lõuna-urvalindu on introdutseeritud Uus-Meremaale (esmakordselt 1862. aastal), kus ta nüüd on tavaline.

Välimus

Lõuna-urvalind on urvalinnust veidi väiksem ja märksa pruunikasruugema selja ning külgrinnaga, mis vastandub teravalt valge rinna ja kõhualusega. Häälitsused, käitumine ja pesitsemine sarnane urvalinnuga.

Elupaik

Asustab puistuid, põõsastikke, kultuurmaastikku ja luiteid. Alpides elab sageli lehise valdavusega okasmetsades. Tema edasilevimist soodustab muuhulgas okaspuuistanduste rohkenemine.
Luule Komissarov

Luule Komissarov (neiupõlvenimi Luule Proos; hiljem Luule Laanet; Luule Paljasmaa; sündinud 11. augustil 1942 Haapsalus) on eesti näitleja.
Luule Komissarov lõpetas Lihula Gümnaasiumi ning Tallinna Konservatooriumi näitlejana 1965. aastal.
Aastatel 1965–1992 töötas ta Noorsooteatris ning seejärel oli vabakutseline näitleja. Alates 1996. aastast töötab ta Ugalas.
Luule Komissarov on mänginud ka filmides ja telelavastustes. Ta on tuntud Lainena seriaalis "Õnne 13".

Isiklikku

Luule Komissarov oli Kalju Komissarovi abikaasa.
Morfogenees

Morfogenees on ontogeneesis toimuv organismi ja selle osade kuju (vormi) muutumise protsess.
Morfogeneesi uurimisega tegeleb arengubioloogia.
Ortopeedia

Ortopeedia (ladina keeles orthopaedia) on arstiteaduse ala ja kirurgilise meditsiini eriala, mis tegeleb tugi- ja liikumiselundkonna kaasasündinud väärarengute, vigastuste ja omandatud haiguste ning nende tagajärjel tekkinud deformatsioonide diagnostika ja võimaliku ennetuse ning raviga.
Ortopeediaga tegelev eriarst või teadlane on ortopeed. Eestis koolitatakse ortopeede vastava eriala residentuuris Tartu Ülikoolis.
Eestis tegutsevad ortopeedia erialaseltsid Eesti Traumatoloogide-Ortopeedide Selts ja Eesti Ortopeedia Õdede Selts.
Karl I (Münsterberg)

Karl I (ka Karl von Podiebrad, Karel z Minstrberka; 2./4. mai 1476 – 31. mai 1536) oli Münsterbergi ja Oelsi hertsog ning Glatzi krahv.
Karli isa oli Böömimaa kuninga Jiří Poděbradyst poeg Heinrich (Jindřich). Tal oli ka kaks vanemat venda, kellega koos ta pärast isa surma 1498. aastal tolle valduseid valitses. Esialgu oli ta vaid Münsterbergi hertsog, kuid tema vendade surma järel (1502 ja 1511) päris ta ka Oelsi ning Glatzi. Ta oli Böömi kuningate Vladislav II, Ludvik II ja Ferdinand I teenistuses ning jäi reformatsiooni ajal kindlaks katoliiklusele.
Karlil oli 8 last, neist 4 poega. Ühele neist, Johannile, püüdis ta saada Liivi ordumeistri või mõne Liivimaa piiskopkonna koadjuutori kohta, samuti lootis ta temasgt teha Masoovia hertsogit. Tema plaane toetas Preisimaa hertsog Albrecht, sest nad olid sugulussidemetes ja Albrechtile olnuks kasulik, kui tema eiigi naabruses asunuks sõbralik valitseja. Kuid nii ordumeister Wolter von Plettenberg kui ka Liivimaa piiskopid lükkasid Karli ettepaneku tagasi ning Poola kuningas Zygmunt I liitis Masoovia enda pärusvaldustega.
Victor II

Paavstiks saamine

Rooma vaimulikud ja kodanikud saatsid Leo IX surma järel Saksa-Rooma keisri Heinrich III juurde munk Ildebrando juhitud delegatsiooni. Keiser määras septembris (kirikuloolase J. N. D. Kelly andmetel novembris) 1054 uueks paavstiks Gebhardi, kes nõustus ametit vastu võtma alles märtsis 1055 Ratisbonis peetud riigipäeval.
Victor II pühitseti ametisse suurel neljapäeval 13. aprillil 1055. Ta oli paavstiks saades umbes 37-aastane. Ta oli noorim isik pärast Benedictus IX, kes sai paavstiks.
Victor II-t on tavaliselt peetud viimaseks sakslasest paavstiks enne Benedictus XVI, kuid saksa ajalookirjutuses loetakse saksa soost paavstideks ka Stephanus IX-t ja Hadrianus VI-t.

Suhted Saksa-Rooma keisriga

Victor II nõustus paavstiametisse asuma, kui Saksa-Rooma keiser Heinrich III lubas tagastada varem Kirikuriigile kuulunud alad.
Kuna Ülem-Lotringi hertsog Gottfried III (Godefroid III) oli abiellunud Toscana markkrahvi lese Beatrixiga, siis pidas keiser hertsogi mõju tugevnemist enda jaoks ohtlikuks. Ta külastas 1055 Itaaliat ning määras paavsti Spoleto hertsogiks ja Fermo krahviks.
Paavst siirdus 1056 Saksamaale, et otsida sõjalist abi viikingite vastaseks võitluseks, kuid keiser Heinrich III suri 5. oktoobril. Paavst mattis Speyeris keiser Heinrich III, kroonis Aachenis Saksa kuningaks tema poja Heinrich IV ja määras Saksamaa regendiks keisrinna Agnese, kellele ta andis õiguse määrata järeltulija, kui tema poeg Heinrich IV peaks surema.
Ta sõlmis detsembris 1056 Kölnis toimunud riigipäeval vaherahu Saksa kuningakoja ning selle kahe mõjuvõimsa vasalli Lotringi hertsogi Gottfried III ja Flandria krahvi Balduin V (Baudouin V) vahel. Ta pidas 25. detsembril 1056 riigipäeva Ratisbonis.

Suhted Hispaaniaga

Victor II ähvardas 1055 ekskommunitseerida keisri tiitlit kasutanud Léoni kuninga Fernando I, kes ei tunnustanud keisrina Heinrich III-t.

Kuuria

Victor II saatis munk Ildebrando legaadina Prantsusmaale.
Ta määras Ülem-Lotringi hertsogi venna Friedrichi Monte Cassino kloostri abtiks ja San Crisogono kardinalpreestriks.

Reformid

Victor II pidas 4. juunil 1055 Firenzes sinodi, kus ta mõistis hukka simoonia ja kirikuvarade võõrandamise.
Ta määras munk Ildebrando, Arles' peapiiskopi Raimbaud' ja Aix' piiskopi Pons II viima Prantsusmaal läbi reforme.

Munklus

Victor II kinnitas 1056 vallumbrosiaani ordu reeglid ja andis Vallombroso kloostri munkadele privileegi, mille alusel võisid nad valida abti.
Ta kinnitas 1055 Cluny kloostri privileegid.

Victor II kultuuriloos

Victor II mälestuseks püstitati 1945 Eichstättis skulptor Johanna Fischli loodud mälestusmärk.

Surm

Victor II pidas Arezzos 23. juulil 1057 sinodi ja suri 28. juulil samas linnas. Ta maeti Ravennas Santa Maria Rotondo kirikusse.
Karl Viilu

Karl Elmar Viilu (2. jaanuar 1902 Tartu – 18. juuli 1977 New York) oli Eesti kohtunik ja filatelist.
Ta õppis aastail 1922–1929 Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas, Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane.
Karl Viilu osales Vabadussõjas, oli 1924–1929 Tartu NMKÜ ametnik, alates 1926. aastast peasekretär. Alates 1929. aastast Tartu-Võru Rahukogu kohtuameti kandidaat, 1934–1935 tsiviilosakonna abisekretär, 1935–1937 Tartu Ringkonnakohtu tsiviilosakonna sekretär, 1937–1939 Tõrva jaoskonnakohtunik, 1939–1940 Rakvere Ringkonnakohtu sekretär.
1944. aastal põgenes ta Saksamaale, kust siirdus 1950. aastal USA-sse. Oli seal Ülemaailmse Eesti Kesknõukogu liige.
Doniphani maakond

Ajalugu

Maakond moodustati 1855. aastal.