google/wiki40b huggingface dataset:
Marmaatia

Marmaatia (ungari Máramaros, rumeenia Maramureș, ukraina Мармарощина, russiini Мараморош, saksa Maramuresch või Marmatien, ladina Marmatia, türgi Marmaroş) on ajalooline piirkond Euroopas Ukraina edela- ja Rumeenia loodeosas.

Ajalugu

Marmaatia ala on kuulunud Ungari kuningriigi alla. Pärast Mohácsi lahingut 1526. aastal langes ala Osmanite riigi erinevate osade ja Transilvaania vürstkonna alla.
Pärast Osmanite riigi tagasilöömist Viini all on Marmaatia ala 17. sajandi lõpust alates olnud Habsburgide valitsemise all oleva Ungari osa. 1867. aastal sai see Ungari kuningriigi osaks.
1918. aastal okupeeris Rumeenia kuningriik Marmaatia lõunaosa ning Trianoni rahuga 1920. aastal sai see Rumeenia osaks. Põhjaosa määrati Tšehhoslovakkiale ning see moodustas idaosa (tšehhi ja slovaki Podkarpatská Rus). 1938. aastal sai see ala Tšehhoslovakkia koosseisus autonoomia (ukraina Карпатська Україна). Kui 14. märtsil 1939 tekkis iseseisev Slovakkia, kuulutati ka Karpaatia-Ukraina iseseisvaks. Järgnevate päevade sõjas okupeeris Ungari kogu Karpaatia-Ukraina, sealhulgas siis ka Marmaatia põhjaosa ning annekteeris selle.
Teise maailmasõja aegsete Balkani riikide piiride ümberkorraldamisega anti ka Marmaatia lõunaosa Teise Viini arbitraažiga 1940. aastal Ungarile ning seega oli terve Marmaatia uuesti Ungari all.
1944. aastal vallutasid Nõukogude Liidu väed Marmaatia. Esialgu anti põhjaosa Tšehhoslovakkiale tagasi, kuid juba 1944. aasta lõpul annekteeris Nõukogude Liit selle. Nõukogude-poolse surve avaldamisega Tšehhoslovakkiale vormistati 29. juunil 1945 ala üleminek Nõukogude Liidule. Lõunaosa anti Pariisi konverentsi otsustega ametlikult 1947. aastal uuesti Rumeeniale.
Ajalooliselt on Marmaatia keskus olnud Sighetu Marmației (ungari Máramarossziget) linn. Marmaatia on küll olnud Transilvaania valitsemise all, kuid see pole kunagi kuulunud Transilvaaniasse, ehkki mõnikord ekslikult liigitatakse Marmaatia sinna.

Tänapäeva Rumeenia Marmaatia

Marmaatia lõunaala moodustab tänapäeval Rumeenias umbes idapoolse osa Maramureși maakonnast. Suurim linn on Sighetu Marmației.
Tänapäeva Rumeenias loetakse Marmaatia mõnikord Transilvaania regiooni alla.

Tänapäeva Ukraina Marmaatia

Marmaatia põhjaala moodustab tänapäeval Ukrainas umbes Taga-Karpaatia oblasti idapoolse osa. Suurim linn on Hust (ungari Huszt).
Poolmõis

Poolmõis (saksa keeles Landstelle) ehk maakoht oli XIX sajandil ja XX sajandi algul eksisteerinud enamasti väikese pindalaga põllumajanduslikult iseseisev mõis, millel puudusid rüütlimõisa õigused.

Ajalugu

1864. aastal esimest korda väljaantud Balti Eraseaduses (artikkel 599) defineeriti rüütlimõis ja sätestati selle miinimumsuurus. Eestimaal pidi rüütlimõis olema vähemalt 150 tiinu (selle hulka ei kuulunud heina- ja karjamaad) suur. Liivimaal oli minimaalnõudeks 300 tiinu (selle hulka ei loetud veekogusid, soid ja muid kõlbmatuid maid). Kolmandik sellest pidi olema hea põllumaa (sks k Brustacker). Saaremaal loeti rüütlimõisaks mõisa, mille pindala oli vähemalt 162 tiinu ja kolmandik sellest oli hea põllumaa. Nendele minimaalmääradele mittevastavad mõisad kantigi maaraamatusse maakohtadena ehk poolmõisatena.
Mõisad, mis küll ei vastanud kehtestatud suurusemäärale ja oleksid pidanud olema poolmõisa staatusega, kuid olid varem kinnistatud maaraamatusse (Saaremaal 1819, Liivimaal 1860 ja Eestimaal 1856), rüütlimõisa õigusi siiski ei kaotanud. Seetõttu võis mõni poolmõis olla mõnikord suurem rüütlimõisast.
Poolmõisad võisid koosneda nii mõisa- (Hofsland) kui talumaast (Bauerland) või mõlemast.
Burundi vapp

Burundi vapp on Burundi riigivapp. Vapp on ametlikult kasutusel alates 1966. aastast.
Kollase äärisega punasel kilbil on kujutatud lõvi pea. Kilbi all on valge lint deviisiga Unité, Travail, Progrès (prantsuse keeles "ühtsus, töö, progress"). Ka kilbi taga paiknevad kolm traditsioonilist Aafrika oda väljendavad sama deviisi.
Banksi saar

Banksi saar (inuktituti Ikahuk) on saar Põhja-Jäämeres Kanada Arktika saarestikus. Idas eraldab seda Victoria saarest Walesi Printsi väin. Pindala 70 028 km². Ta on pindalalt Kanada viies ja maailma 24. saar. Saar on mägine, kõrgus kuni 750 meetrit (teistel andmetel 732 või 610 m). Kuulub Kanadale Loodealade koosseisus. Ainuke püsiasula on Sachs Harbour ehk Ikaahuk või Ikahuak, kus elab umbes 120 inimest.
Saare avastas eurooplastele William Edward Parry 1819/1820 ekspeditsiooni ajal ja nimetas selle inglise loodusteadlase Joseph Banksi järgi.
Saare põhjaosas asub Aulaviki rahvuspark.
Saare põhjarannikul on Mercy laht.
1,1-dietoksüetaan

1,1-dietoksüetaan ehk atsetaal (keemiline valem CH₃CH(OC₂H₅)₂) on atsetaalide hulka kuuluv keemiline aine, keemistemperatuur 104°C.
Ta kuulub ohtlike ainete hulka, sest ta on kergestisüttiv ja mürgine. Atsetaali kasutatakse solvendina.
Nimetust atsetaal kasutatakse ka ainete kohta, mis kuuluvad atsetaalide klassi.
Janson

Janson on eesti perekonnanimi.
Aasta suhtekorraldaja

Aasta suhtekorraldaja on Eesti Suhtekorraldajate Liidu välja antav aunimetus tähelepanuväärsele suhtekorraldajale.
Aunimetust antakse välja aastast 2010.
Peter Falk

Peter Michael Falk (16. september 1927 New York – 23. juuni 2011 Beverly Hills) oli Ameerika Ühendriikide näitleja.
Tema tuntuim roll oli inspektor Columbo telesarjas "Columbo".
Rabuni maakond

Ajalugu

Maakond moodustati 1819. aastal.
Vilno sõjakool

Vilno sõjakool (aastani 1910 Vilno Jalaväe Junkrukool; vene Виленское военное училище) oli aastatel 1864–1917 tegutsenud Venemaa Keisririigi sõjaväeline õppeasutus, mis andis sõjalise hariduse jalaväe allohvitseridele. 
Sõjakoolid Vilnos ja Moskvas asutati 29. oktoobril 1864 keiser Aleksander II käsul. Vilno sõjakool hakkas tööle Aleksandri kadetikorpuse varasemates ruumides, vastavalt sõjakooli vajadustele neid laiendati. 
Õppetegevus toimus nooremas ja vanemas astmes. 
Esialgselt oli sõjakoolis ettenähtud 200 junkrukohta, 1874. aastal suurendati õppekohtade arv 300-ni.
1901. aastal reorganiseeriti kool ümber kolmeaastase õppeajaga kooliks ning koolilõpetajad said alamporutšiku auastme. Aastail 1904–1905 suurendati sõjakooli õppurite arvu 400-ni, kes olid jagatud 4 roodu. 1906. aastal võimaldati astuda õppima ka podporutšikuil, praporštšikel, kes olid ülendatud sellele auastmele isikliku vapruse eest sõjategevuses. 
Pärast Esimese maailmasõja algust hakkasid koolis toimuma neljakuulised kiirendatud kursused ja kooli isikkoosseis suurendati 500-lt kuni 900 junkruni.
Sõjategevuse käigus evakueeriti sõjakool 1915. aastal Poltaavasse, ametlikult lõpetas kool tegevuse 2. jaanuaril 1918.
John Minor Wisdom

John Minor Wisdom (17. mai 1905, New Orleans, Louisiana, USA – 15. mai 1999, New Orleans, Louisiana, USA) oli Ameerika Ühendriikide viienda ringkonna apellatsioonikohtu kohtunik 1950.-60. aastatel, kes sai tuntuks rea otsustega, mis rajasid teed USA inimõigusliikumisele. Tollal hõlmas viies kohturingkond mitte üksnes Louisiana, Mississippi ja Texase osariike (nagu alates 1. oktoobrist 1981), vaid ka Alabama, Georgia ja Florida osariigid ning Panama kanali tsooni.
Laura Alba

Laura Alba (neiupõlvenimega Laura Rohtla; sündinud 14. novembril 1985 Rakveres) on eesti murdmaasuusataja.
Ta on maailmameistrivõistlustel osalenud kolm korda. Parim koht on 2011. aasta maailmameistrivõistlustel Oslos 15 km suusavahetusega sõidus saadud 41. koht. Maailmakarikavõistlustelt ta pole punktikohale jõudnud. Parim koht on 2011. aasta 22. jaanuaril Otepääl 10 km klassikas saadud 38. koht.
Ta on Eesti meistrivõistlustelt murdmaasuusatamises täiskasvanute arvestuses kokku võitnud 21 medalit, neist 5 kulda.
Arsis (koor)

Arsis oli Eesti kammerkoor. Koorist on välja kasvanud samanimeline käsikellade ansambel. 
Koor asutati 1991.
Koor pälvis mitmeid auhindu ka rahvusvahelistelt festivalidelt ja konkurssidelt.
Koori tegevus hääbus 1997.
Schnackenburg

Toponüümi etümoloogia

Schnackenburgi polaabi nimi on Godegord (vanemas Saksa viitematerjalis ka Godegür), arvatavasti sõnadest god (< slaavi *gadă) 'madu' ja gord (< slaavi *gordă) 'linnus', 'linn'. Saksa nimi Schnackenburg on tuletatud alamsaksa sõnadest Snaak või Snack 'madu' (mitmus Snaken või Snacken) ja Borg 'linnus', 'linn'.

Ajalugu

Aastatel 1945 kuni 1990 oli Schnackenburg Saksamaa sisepiiri ületuskoht Elbe siseveeteel. Ületuskoht oli avatud laevade liiklemiseks Tšehhoslovakkia, Nõukogude okupatsioonitsooni (1949. aastani, seejärel Ida-Saksamaa) või Lääne-Berliini ning Briti okupatsioonitsooni (1949. aastani, seejärel Lääne-Saksamaa) vahel. Liiklus oli tsoonidevahelise liikluse regulatsioonide teema, millele järgnesid Lääne-Saksamaa ja Lääne-Berliini vahelised eriregulatsioonid: Transiidileping (1972).
Famous Last Words

"Famous Last Words" on teine singel ja kolmeteistkümnes laul USA rokkansambli My Chemical Romance kolmandalt stuudioalbumilt "The Black Parade".
See ilmus 22. jaanuaril 2007. See on üldse bändi kümnes singel.
Selle videot näidati esmakordselt 11. jaanuaril 2007 USAs telesaates "Total Request Live" (TRL).
Paistu ürgorg

Paistu ürgorg on ürgorg Sakala kõrgustiku keskosas Viljandi maakonnas. Orus voolab Varstu oja. Org on kirde-loode suunaline ja suubub Sinialliku ürgorgu.
Oru veerudel on mitmeid paljandeid, neist tuntuim on Paistu ehk Loodi põrgu.
Ürgorg asub kaitsealuse Loodi looduspargi alal.
Tasuta ühistransport

Tasuta ühistransport on ühistranspordi korraldamise viis, mille puhul korraldaja (näiteks riik või kohalik omavalitsus, st maksumaksja) maksab teenuse eest ja pakub veoteenuse kasutajale (reisija)  otsese tasuta. Tasuta ühistranspordi puhul võib teenuse pakkuja teenust rahastada muudest allikatest, näiteks kaudsetest või otsestest maksudest vms. Tasuta ühistranspordi puhul puudub otsene seos tarbitava teenuse ja teenuse eest maksmise vahel kuigi lõppkokkuvõttes maksab selle kinni maksumaksja.

Tallinn

Tallinna ühistransport on tasuta kõigile registreeritud linnaelanikele alates 2013. aastast. Väidetavaks põhjuseks oli piletimüügimist ainult 30% transpordiettevõttete kulude katmine, mistõttu suurim osa piletimüügist kasum läinud müügipunktide pidamiseks. TTÜ poolt 2018. aastal läbi viidud uuringu põhjal ei ole tasuta ühistransport autoomanikke ühistransporti üle suutnud meelitada. Põhjusteks on uuringu väitel liinivõrgu probleemid - eeskätt "kohmakad ja ajamahukad ümberistumised".
Calhouni maakond (Iowa)

Ajalugu

Maakond moodustati 15. jaanuaril 1851.
Maie Pihlamägi

Elulugu

Maie Pihlamägi on töölise tütar.
Lõpetas 1968 Tallinna 42. Keskkooli ja 1975 Tartu Riiklik Ülikool ajalooteaduskonna. Ajalookandidaat (1986, Eesti NSV TA Ajaloo Instituut (AI), väitekiri "Eesti tööstustööliste sotsiaal-majanduslik olukord 20. sajandil algul (1900 – veebr 1917)". 
Oli 1975–1978 Tallinna Keskarhiivi osakonnajuhataja, 1978–1981 AI laborant, 1981–1988 nooremteadur, 1988–1990 teadur, 1991 vanemteadur, 1991–1992 Eesti moodsa ajaloo osakonna juhataja, vanemteadur, 1992–2005 teadussekretär, vanemteadur, 2005– TLÜ Eesti TA Ajaloo Instituudi (TLÜ AI) teadussekretär, vanemteadur.

Teadustöö

Uurimisvaldkond: Eesti 19. ja 20. sajandi majandus- ja sotsiaalajalugu. EE ja "XX sajandi kroonika I" kaasautor. Acta Historica Tallinnensia toimetuskolleegiumi esimees (1997–2005), peatoimetaja (2006–).
Peeter I Pētersala suveloss

Peeter I Pētersala suveloss (Pētera I vasaras pils) oli Peeter I rajatud suveloss Lätis Riia linnas Pētersala-Andrejsala asumis. Suveloss asus endisel Pētersalā saarel.
Peeter I lasi suvelossi rajada aastal 1721. Barokkstiilis hoone oli hiljem kindralkuberneride residents, aga juba aastal 1770 hoone lammutati.
Suvelossi juurde endisele Gustavsala saarele rajati ka aed, mis kandis algul nime Ķeizardārzs, aga hiljem Viesturdārzs. Aed oli nagu Kadrioru parkki avalik paik, tegemist oli esimese avaliku aiaga Riias.
August Mahoni

August Mahoni (19. august 1889 Kehtnas, Harjumaal – ?) oli eesti notar.
Mahoni sündis taluomaniku pojana. Hariduse omandas ta Treffneri eragümnaasiumis ja lõpetas Pärnus gümnaasiumi. Hiljem õppis Tartu ülikooli õigusteaduskonnas. Töötanud Gattšina notari Bari abina, juhtides seal suuremat notari kontorit. Eesti riikliku iseseisvuse algul oli ta üks esimesi, kes astus Eesti riigi teenistusse. Oli Ajutise Valitsuse esimeseks kantseleiülemaks, hiljem Ajutise Valitsuse Põhja-Eesti peavoliniku asjaajajaks, Kohtuministeeriumi asjade valitsejaks, mille järel nimetatud kohtuministri abiks. Viimases ametis oli ta pikemat aega kuni 1929. aastani, ning ühtlasi oli Vangimajade Peavalitsuse ülemaks. Kohtuministri abina kaasa töötanud loendamatute seaduste väljatöötamisel.
1929. aastal nimetati notariks Tallinna. Eesti Notarite Ühing valis asutamisel, 1933. aastal Mahoni oma esimeheks, see amet püsis 1940. aastani. Peale notarite kutselise organiseerimistöö töötas Mahoni kaasa ka loendamatutes teistes seltskondlikes organisatsioonides. Pikemat aega oli Vangide Hooldamise Seltsi esimeheks, kuulus Kaitseliidu Toompea malevkonda, oli Toomkoguduse nõukogu liige, Välis-Eesti Ühingu liige ning töötas veel mitmes teises organisatsioonis.
Giruliai

Giruliai on Leedu linna Klaipėda osa. Saksa keeles kandis piirkond nime Försterei. Giruliai asub linna põhjaosas Läänemere kaldal, seal asub Klaipėda raadio- ja teletorn.
Marje Loorits

Marje Loorits (aastani 1966 Marje Dubkovsky, 1966–1970 Marje Otto; sündinud 26. jaanuar 1944 Pärnus) on eesti näitleja.
Ta lõpetas aastal 1962 Pärnu 2. Keskkooli. Õppis 1962–1965 Tartu Ülikoolis matemaatikat. Lõpetas aastal 1970 Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri. Täiendas end 1995–1996 Jyväskylä ülikoolis ja Tallinna Ülikoolis sotsiaaltöö õpetajate ning 1998 Helsingis diakoonia ametikõrgkoolis kõnekunsti kursustel.
Töötas aastatel 1970–1992 Noorsooteatris. Aastast 1992 töötas Tallinna Pedagoogilise Seminari ja aastast 1996 ühtlasi Bakalaureuse Erakooli kõnetehnikaõpetajana.
Metaanitank

Metaanitank (ka metaantank; metaankääritustank; mädandi) on terasest või raudbetoonist valmistatud mahuti, mida kasutatakse reoveepuhastusel tekkinud või muu orgaanikarikka sette (muda) anaeroobseks kääritamiseks.
Protsessi kiirendamiseks orgaanikarikast ainet segatakse ja hoitakse kindlal temperatuuril, tavaliselt kas 33 °C (mesofiilne režiim) või 53 °C (termofiilne režiim). 
Käärimissaadusena eraldub palju gaasi (mahuprotsentides ca 70% metaani ja 30% CO₂) ning seda saab kasutada näiteks kütmiseks.
Katrin Laur

Elulugu

Ta lõpetas aastal 1973 Tallinna 7. Keskkooli. Aastatel 1977–1982 õppis Laur Moskvas Üleliidulises Riiklikus Kinematograafia Instituudis Sergei Gerassimovi meistriklassis mängufilmi lavastajaks ja lõpetas selle summa cum laude. 1982. aastal emigreerus ta Saksa Liitvabariiki.
Laur on töötanud raadiojaamas Raadio Vaba Euroopa. Kirjutab eesti ajakirjanduses ja on blogi Huige asutajaid. Aastatel 2008-2011 oli ta Balti Filmi- ja Meediakooli õppejõud. Alates 2011. aastast Kölni Meediakunsti Akadeemia (Academy of Media Arts Cologne) professor.

Isiklikku

Paloma Krõõt Tupay on Katrin Lauri tütar.
Põlva raudteejaam

Põlva raudteejaam (saksa keeles Pölwe) on raudteejaam Põlvamaal Põlvas.
Põlva jaamas on alates 2011. aastast uus 550 mm kõrgune täispikk perroon. Raudteejaamas peatuvad Elroni reisirongid liinil Tartu–Koidula, kokku neli korda päevas. Rong sõidab Tartust Põlvasse umbes 45 minutit. Jaamas võib toimuda ka kaupade rongidele ning neilt maha laadimine.

Ajalugu

Jaam avati aastal 1931 seoses laiarööpmelise Tartu–Petseri raudtee rajamisega. Toona jäi jaam Koiola valda. Raudteejaama avamine oli tähtis Põlva majanduselu arengu seisukohalt.
Põlva jaama kaks varasemat madalat perrooni pikkusega 103 m ja 294 m on lammutatud.

Jaamahoone

Põlva jaamahoone ehitati tüüpkavandi järgi sarnaselt Märjamaa, Vigala, Kiidjärve ja Ruusa jaamahoonetega. Tegemist on sümmeetrilise ristkülikukujulise põhiplaani ja madala kelpkatusega kivihoonega, mis ehitati tõenäoliselt Leon Johansoni projekti järgi 1931. aastal. Põlva jaamahoone ja abihooned on säilinud, kuid veetorn hävis Teises maailmasõjas.
Põlva jaamahoone on kultuurimälestis.
Miloslav Stingl

Miloslav Stingl (sündinud 19. detsembril 1930 Bílinas) on tšehhi maailmarändur, reisikirjanik ja etnograaf, kes on rahvusvaheliselt tuntud paljusid maailma põlisrahvaste kultuure käsitlevate teoste poolest, mis osaliselt põhinevad autori enda vahetul kogemusel. Mitmed Stingli raamatud on tõlgitud eesti keelde.
Mühlberg (Brandenburg)

Ajalugu

Mühlbergi varaseim ülestähendamine ürikutes on aastast 1230. Linn asutati liivasele saarele, kus Elbe voolas lossi kaitseks. Esineb arheoloogilisi tõendeid matuste kujul slaavi asustusest umbes aastast 600 pKr. Saksa-Rooma keisri Karl V väed alistasid Mühlbergi lahingus 24. aprillil 1547 Schmalkaldeni liidu. Aastatel 1939-1945 oli seal lähistel Teise maailmasõja sõjavangilaager (Stalag IV-B). Laagris viibis umbes 300 000 vangi ja umbes 3000, enamuses nõukogude sõdurid, surid seal. Pärast Teist maailmasõda kasutas laagrit nõukogude salateenistus NKVD (erilaager Nr. 1). Umbes 6700 NKVD 22 000 vangist maeti ühishaudadesse laagri lähistel. Mõlema laagri ohvritele on püstitatud memoriaal.
Gottfried Albert Germanni monument

Gottfried Albert Germanni monument on Tartu Botaanikaaias asuv monument, mis on pühendatud botaanikaaia esimesele direktorile Gottfried Albert Germannile. Monumendi tegi 2009 Mati Karmin.
Seabrook

Seabrook on asula USA-s New Jerseys Cumberlandi maakonnas Upper Deerfieldi vallas.
See on saanud nime ärimehe ja ettevõtja Charles F. Seabrooki järgi, kellel kuulus selles piirkonnas suurim niisutatud aiand maailmas.

Eesti kogukond

Seabrookis tegutseb eesti Seabrooki kogudus.
Seabrookis on tegutsenud Seabrooki Eesti Võitlejate Ühing, mille esimees oli Avdy Andresson. Ühingu eestvõttel püstitati sinna 1. detsembril 1968 Vabadussõja mälestussammas.
Ivan Tuhkru

Ivan Tuhkru (ka Jaan Tuhkru; 12. märts 1914 Novgorodi kubermang – 10. september 1998 Tallinn) oli Nõukogude Liidu sõjaväelane (kindralmajor). 
Ta lõpetas 1940. aastal sõjakooli ning teenis edaspidi soomusväes. Ta teenis aastatel 1945–1946 Nõukogude okupatsiooniväes Ida-Austrias ning saadeti 1946. aastal teenistusse Eesti NSV-sse.
Aastatel 1954–1975 oli ta Eesti NSV sõjakomissar.
Tuhkru suri 10. septembril Tallinnas ja maeti 16. septembril 1998 Tallinna Pärnamäe kalmistule.

Isiklikku

Tema vend oli koolitegelane ja memuarist Paul Tuhkru.
Friedrich Vreemanni mälestussammas

Friedrich Vreemanni mälestussammas on Võru maakonnas Võru vallas Pindi kalmistul asuv Vabadussõjas langenud kapten Friedrich Vreemannile püstitatud mälestusmärk.
Mälestussammas avati 12. oktoobril 1924 Vabadussõjas langenute mälestamise Võrumaa komitee poolt.
Sammas lõhuti Nõukogude Liidu okupatsioonivõimu poolt 1947. aastal. Sammas taasavati kapten Vreemanni 100. sünniaastapäeval 10. novembril 1994.
Friedrich Vreemanni langemiskohale Võru maakonnas Rõuge vallas Suure-Ruuga küla põllul püstitati samuti mälestussammas. Ka selle lõhkus Nõukogude okupatsioonivõim. Uus mälestuskivi paigutati 27. novembril 2001 Rõuge Jaani-Peebu kalmistu servale. 2019. aasta juunis viidi see üle Rõuge Mälestuste parki, kus asuvad ka Rõuge Vabadussõja mälestussammas ja Taani vabatahtlike (Borgelini kompanii) mälestusmärk.
Värska Püha Georgiuse kirik

Värska Püha Georgiuse kirik on õigeusu kirik Värskas aadressil Velna tee 1.
Kirik kuulub Eesti Apostlik-Õigeusu Kirikule ja seda kasutab Värska Püha Georgiuse kogudus.
Värska õigeusu kirik pühitseti pühale Georgiusele (Jürile) 2. juulil 1907. Templipüha tähistatakse vana kalendri jüripäeval ehk 6. mail.
Värska kivist kirik ehitati aastail 1904–1907 puukiriku (ehitatud 1759) järglasena, mis lammutati 1907. aastal. Puukiriku altari kohale praeguse kiriku kõrval on püstitatud kabel.
Nelitiskupliga põllu- ja telliskividest kirik on ehitatud historitsistlikus stiilis. Ikonostaas pärineb kiriku ehitusajast.
Kiriku ümber paikneb kalmistu, kuhu on teiste seas maetud ka Anne Vabarna ja Paul Haavaoks.
Aastal 1999 kanti kirik Kultuurimälestiste riiklikusse registrisse.
Nelson Potter

Nelson Thomas Potter Jr. (22. september 1939 – 12. mai 2013) oli USA filosoof, kes tegeles põhiliselt Immanuel Kanti eetikaga.
Ta sai doktorikraadi Johns Hopkinsi Ülikoolist 1969. Aastast 1965 kuni emeriteerumiseni 2010 töötas ta Nebraska-Lincolni Ülikoolis.
Arno Köörna

Arno Köörna (2. veebruar 1926 Nõo – 21. detsember 2017) oli eesti majandusteadlane, Eesti Teaduste Akadeemia liige ja aastatel 1990–1994 akadeemia president.

Elulugu

1947 lõpetas ta Tartu 1. Keskkooli ja 1955 Tartu Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna. Oma edasise teadlastee sidus ta majandusprobleemide uurimisega jäädes tööle ülikooli poliitilise ökonoomia kateedri õppejõuna. 1961. aastal kaitses ta Eesti NSV TA juures majanduskandidaadi väitekirja 19. sajandi lõpu ja 20. sajandi alguse Eesti majandusest ja 1970. aastal samas doktoriväitekirja teemal "Tööstustoodangu kvaliteedijuhtimise meetodid majanduses". 1972 sai ta professori kutse. 
Eesti NSV Teaduste Akadeemia korrespondeerivaks liikmeks majandusteaduse alal valiti Arno Köörna 30. märtsil 1972 ja akadeemikuks 27. märtsil 1975.
Alates 1965. aastast asus Arno Köörna tööle Eesti NSV TA Majanduse Instituudi teadusdirektori asetäitjana. Aastatel 1966–1973 oli ta instituudi direktor, 1973–1982 Eesti NSV Teaduste Akadeemia teaduslik peasekretär, 1982–1990 samas asepresident ja 1990–1994 Eesti Teaduste Akadeemia president. Aastatel 1996–1997 oli Arno Köörna Rahvusvahelise Sotsiaalteaduse Rakendusliku Kõrgkooli LEX rektor ning alates 1998. aastast oli ta Euroülikooli professor (alates 2005 emeriitprofessor).
Teadusorganisatoorse töö kõrval Eesti TA Majanduse Instituudis jätkas Arno Köörna teadustööd majandusmehhanismide võrdleva analüüsi vallas. Ta rajas aluse tööstusökonoomika ühele harule Eestis – kvaliteediökonoomikale. Kaheksakümnendatel aastatel algatas ta teadusökonoomikaalase uurimissuuna, asutades vastava uurimisüksuse ka Majanduse Instituudis. Hiljem on tema uurimisvaldkonnaks olnud innovaatika, mille kohta ta on avaldanud õppevahendeid ning õpetanud seda distsipliini kõrgkoolides.
Eesti taasisesisvumise ajal oli Arno Köörna majandusteadlase-eksperdina ja Akadeemia presidendina seotud tööga mitmetes riiklikes institutsioonides, olles Ülemnõukogu Presiidiumi esimehe nõukogu liige, Ülemnõukogu komisjoni esimees, mis tunnistas Eesti inkorporeerimise Liitu 1940. aasta okupatsiooniks, hiljem peaministri nõukogu liige. Aastail 1990–1992 oli ta Eesti Teadusnõukogu esimees ja Eesti teaduspreemiate komisjoni esimees. Ta oli mitme rahvusvahelise teadusorganisatsiooni liige.

Vabamüürlus

Arno Köörna oli aastast 1991 vabamüürlane.

Tunnustused

1970. aastal tunnustati Arno Köörnat teaduspreemiaga majandusajalooliste uuringute eest. 1986. aastal sai ta Eesti Teaduste Akadeemia medali ja 2006. aastal Valgetähe III klassi teenetemärgi.
Franciscuse ametisse nimetatud kardinalid

Paavst Franciscus on ametisse nimetanud 75 kardinali 5 konsistooriumil. Ta rajas Santi Simone e Giuda Taddeo a Torre Angela, San Giacomo in Augusta ja Santa Angela Merici titulaarkirikud. Ta rajas 12. juunil 2014 Santa Dorotea titulaarkiriku ja 13 uut titulaarkirikut 14. veebruaril 2015. Ta ülendas 2018 kardinalpiiskoppideks Santi Simone e Giuda Taddeo a Torre Angela, Santi Biagio e Carlo ai Catinari, Santa Maria in Traspontina ja Nostra Signora di Coromoto in San Giovanni di Dio ametitiitliga kardinalid.
Albert Magnus Haller

Albert Magnus Haller (29. oktoober 1730 Karlstad – 7. oktoober 1798 Käina) oli Eesti vaimulik.
Õppis Karlstadi koolis. Immatrikuleeriti 13. märtsil 1752 Uppsala Ülikooli. Tuli aastal 1756 Eestimaale krahvinna Stenbocki teenistusse. Ordineeriti 7. märtsil 1761 õpetajaks.
Oli aastatel 1761–1798 Käina Martini koguduse õpetaja, sai 30. juunil 1774 Saarte-Lääne praostkonna praostiks, aastal 1775 sai Eestimaa Konsistooriumi assessoriks, ülem-apellatsioonikohtu liikmeks sai 21. veebruaril 1778.
Trükkal Lindfors trükkis Tallinnas aastal 1772 tema ladinakeelse traktaadi Examen justum quaestions an creatio et conservatio mundi ceteraeque operationes des transeuntes mutationem quandam in deo essiciant (Reval 1772. 4o). Tegi kaastööd Hupeli perioodilisele väljaandele Topographische Nach richten. Aastal 1779 ilmunud jutluseraamatus on ka üks tema eestikeelne jutlus.

Isiklikku

Tema poeg Jakob Pontus Haller oli Käina Martini koguduse õpetaja, pojapoeg Eduard Pontus Haller oli Rapla Maarja-Magdaleena koguduse õpetaja.