Theo Walcott

Esimesed sammud

Walcotti isa on jamaicalane ja ema inglanna. Ta sündis Londoni äärelinnas Stanmore'is, kuid kasvas üles pisikeses Comptoni külas Newbury lähistel. Seal mängis ta AFC Newbury meeskonnas ning lõi rohkem kui 100 väravat oma ainukese hooaja jooksul selles klubis. Pärast seda suundus ta parematele jahimaadele Swindon Towni ning sealt edasi Southamptonisse. Nike nõustus hakkama Walcotti sponsoriks juba siis, kui too oli 14-aastane.

Southampton

Hooajal 2004–2005 säras ta Southamptoni võsukeste poolel, mille tiim jõudis FA noortekarika finaali Ipswich Towni vastu. Peale selle sai Walcottist noorim mängija, kes eales on mänginud Southamptoni reservtiimis, kui ta tuli platsile Watfordi vastu septembris 2004, olles 15 aasta ja 175 päeva vanune. Hooajal 2005–2006 liitus ta Southamptoni esimeeskonnaga, ning mängus Wolverhamptoniga, kus ta tuli mängu vahetusest, osutus ta noorimaks mängijaks, kes eales on mänginud Southamptoni esitiimis (ta oli siis 16-aastane). Walcott tegi täispika esimeeskonna debüüdi 18. oktoobril 2005 Leeds Unitedi vastu, lüües ka oma klubikarjääri esimese värava. Sellest mängust algas Theo Walcotti kiire tõus kuulsuseni. Southamptoni imelapse suurt potentsiaali märkasid kõik. Tema oskustest hakkasid huvituma inglise suurklubid, näiteks Arsenal, Chelsea, Liverpool, Manchester United ja Tottenham Hotspur. Lõpuks kauples Walcotti endale Londoni Arsenal.

Arsenal

Arsenalis tegi ta enda Premier League debüüdi 19. augustil 2006, tulles platsile Aston Villa vastu vahetusest ning saades kirja resultatiivse söödu. Meistrite Liiga debüüt tuli NK Dinamo Zagrebi vastu, millega ta osutus Arsenali noorimaks mängijaks, kes mänginud mõnel Euroopa turniiril. Selles mängus sai ta esimese kollase kaardi Arsenali särgis, lüües palli mitu sekundit pärast kohtuniku vilet. Lisaminutitel suutis Walcott tsenderdusega üle mängida vastase kaitsjad ning Mathieu Flamini suutis lüüa värava. Sellega sai Walcott kirja suurepärase tulemuse – kahes mängus kaks resultatiivset söötu.
Walcott sai oma esimese värava kirja ülitähtsas 2007. aasta Inglismaa liiga karika finaalis Chelsea vastu, kui ta saatis 11. minutil palli Chelsea väravavõrku. Kahjuks jäi sellest väheks, sest hiljem suutis Didier Drogba lüüa kaks palli Arsenali väravasse. Walcotti särginumbriks sai endise Arsenali mängija Thierry Henry number – 14. Samuti kindlustas ta koha Arsenali põhirivistusse.
18. novembril 2008 vigastas Walcott paremat õlga, kui ta treenis Inglismaa jalgpallikoondisega, valmistudes sõpruskohtumiseks Saksamaa jalgpallikoondisega. Arsenali peatreener Arsène Wenger mainis, et Walcott puudub platsilt umbes kolm kuud. Ta tuli täielikult tagasi 2009. aasta aprillis ning lõi värava Wigani vastu ja Villarreali vastu, kui ta sai söödu kapten Cesc Fàbregaselt ning mängis osavalt üle vastaste väravavahi. Walcott skooris tähtsa värava 31. märtsil 2010 Meistrite Liiga mängus FC Barcelona vastu.

Koondisekarjäär

Walcotti kaasamine Inglismaa jalgpallikoondisse 2006. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlusteks Sven-Göran Erikssoni poolt oli üllatus. Walcotti eelistati näiteks sellistele kindlakskujunenud Premier League'i ründajatele nagu Darren Bent, Andy Johnson, Dean Ashton ja Jermain Defoe. 30. mail 2006 oli ta noorim mängija Inglismaa jalgpallikoondises, mängides terve mängu Ungari vastu 17 aasta ja 75 päeva vanuselt. Inglismaa võitis selle kohtumise 3-1. Hoolimata sellest, et Walcott oli üks kahest heas vormis ründajast, ei pääsenud ta meeskonda turniiril, sest Eriksson eelistas siiski kasutada harjumuspäraseid mängijaid. Pärast MM-i lahkus Eriksson ametist. Tema asemele tuli Steve McClaren, kes pani Walcotti Inglismaa U21 koosseisu. Walcott lõi kaks väravat Saksamaa U21 koondise vastu, viies seega Inglismaa U21 Euroopa meistrivõistlustele. 6. septembril 2008 mängis Walcott seenioride koondises MM-i kvalifikatsioonimängus Andorra vastu ning 10. septembril avas ta isikliku väravate arve kübaratrikiga Horvaatia vastu. Sellega sai temast noorim mängija, kes on sooritanud Inglismaa jalgpallikoondises kübaratriki.