google/wiki40b huggingface dataset:
Tsooru kolhoosikeskus

Tsooru kolhoosikeskuse administratiivhoone projekteeris arhitekt Toomas Rein. Hoone valmis 1977. aastal Tsooru mõisapargi servale (Antsla vald, Võru maakond). Keskuse tellijaks oli Võru rajooni Jakov Sverdlovi nimeline kolhoos. Praeguseks lagunenud hoone on kantud rahvusvahelise moodsa arhitektuurimälestiste kaitse organisatsiooni DOCOMOMO nimistusse. 
Arhitektuuriajaloolase akadeemik Mart Kalmu hinnangul on kolhoosikeskused jälg ühest Eesti ajaloo etapist. "Mitmed lagunevad kolhoosikeskused on meie täielik tipparhitektuur, näiteks Toomas Reinu kavandatud Sverdlovi-nimelise kolhoosi keskus Tsoorus või Laeva sovhoosi keskus."

Keskuse arhitektuurist

Toomas Reinu sõnul projekteeris ta "soome modernismi vaimus ekspressiivse kolhoosikeskuse: põllule avanes hoone täisnurkne asine vaade. Mõisapargi poolse külje tegin põnevalt rombja ja romantilise."
"Pidin kokku sulatama kaks erinevat maastikku - rääma lastud vanaromantilise pargi ja lageda põllumaa," meenutas arhitekt. Hoone põhjakülg tuli rangema ilmega, aga parki avanev saaliosa mängulisem, fassaadist eenduvate maast laeni akendereaga. Kuna Tsoorus oli juba rahvamaja, siis suurt saali polnud neil vaja ja koosolekuruumi projekteeris arhitekt voolava ja nooblina.
Kuna seinu pole vahel, siis hoonesse sisenejale avaneb läbi saali suurte akende vaade mõisaparki. Huvitava valguslahenduse saavutas arhitekt katuseakende lisamisega. Saal saab otsest päikest vältides valgust nii maja pikiteljel asetsevaist õhtusse suunatud laeakendest kui ka väga madalal olevaist maani akendest, mis kannavad ruumi päikeses kümblevate põlispuude väärikuse. Saalis istujate pilgud on suunatud läbi klaasseina mõisaparki nagu looduse altarile parimas Kaija ja Heikki Sireni Teekkarikylä kabeli (1957) vaimus. Avatud saali ja kaminaruumi ilmele andis palju juurde dünaamiline lagi ja Helle Gansi julgete materjalide ja värvidega tehtud sisekujundus. Gans laskis keskuse valges saalis aknaraamid ja postid värvida punaseks ning kattis massiivsed istmeread tumerohelise kunstnahaga, millega haakus hästi laudpõranda roheline peits. Lisaks olid plekk-kaminad leekivpunased.
Vilmos Voigt

Vilmos Voigt (sündinud 17. jaanuaril 1940 Szegedis) on ungari semiootik, folklorist ja etnoloog.
Ta on käinud korduvalt Tartus ja esinenud seal loengutega.
Purezersi raudteepeatus

Purezersi raudteepeatus oli raudteepeatus Tallinna–Pärnu–Riia raudteel Aloja piirkonnas Brīvzemnieki vallas Puikule külas. Peatus asus Riia raudteejaamast 106,9 km kaugusel.
Peatus avati 15. novembril 1936. Viimane rong peatus seal aastal 1998. Aastatel 2005–2006 võeti Läti poolelt metallivaraste rüüstatud raudtee kuni Skulteni üles. Peatuse likvideerimisel kuulusid sealsete ehitiste hulka ootepaviljon ja ooteplatvorm.
Minkowski ruum

Minkowski ruum, ka Minkowski aegruum, (inglise keeles Minkowski space, Minkowski spacetime) on matemaatilises füüsikas kolmemõõtmelise eukleidilise ruumi ja aja kombinatsioon neljamõõtmeliseks muutkonnaks, kus kahe sündmuse vaheline intervall on sõltumatu inertsiaalsüsteemist, milles need registreeriti. 
Sellise teooria pakkus välja 1908. aastal Hermann Minkowski 1905. aastal Albert Einsteini loodud erirelatiivsusteooria aegruumi geomeetriliseks interpretatsiooniks.
Üldrelatiivsusteoorias kujutab Minkowski ruum endast  Einsteini väljavõrrandite triviaalset lahendust vaakumi jaoks (nullise energia-impulsi tensoriga ja nullise lambda-liikmega ruumid).
Rimo Hunt

Tallinna Kalev

Esiliiga 2011 hooajal lõi Hunt 30 mänguga 35 väravat, aidates Tallinna Kalevil Meistriliigasse tõusta.

Levadia

9. veebruaril 2012 liitus Hunt Levadiaga ja lõi 35 mänguga 11 väravat Meistriliiga 2012. aasta hooajal mille nad lõpetasid teise kohaga. Ta võitis oma esimese Meistriliiga tiitli 2013. aasta hooajal ja ta oli nii Levadia kui ka kogu liiga parim väravakütt 22 väravaga.

Kõzõlorda Kaisar

7. veebruaril 2015 liitus Hunt Kashastani kõrgliiga klubiga Kõzõlorda Kaisariga

Tagasitulek Levadiasse

28. jaanuaril 2016 liitus hunt Levadiaga ning määrati 2016. aasta hooajaks meeskonna kapteniks.

Koondisekarjäär

A-koondise debüüdi tegi Hunt 3. juunil 2013 sõpruskohtumises Valgevene vastu. Esimese värava lõi 5. märtsil 2014 Gibraltarile.
Transformice

"Transformice" (TFM) on veebipõhine tasuta mitmikmäng.
Mängu tegid prantslased, keda tuntakse Melibellule ja Tigrounette'na. Melibellule annab mängule kunstilise vormi ja teeb graafikat, Tigrounette programmeerib mängu mehaanikat. See mäng anti välja 1. mail 2010. Steami-variant tuli 30. jaanuaril 2015, ka seal on see tasuta mäng.
Tõnu Prima

Tõnu Prima (enne eestistamist Heinrich Arnold Priima; 7. juuni 1902 Uderna vald Rõngu kihelkond – 8. märts 1992 Botkyrka vald, Rootsi) oli eesti vaimulik.
Lõpetas Uderna ministeeriumikooli ja Tartu Kommertsgümnaasiumi. Võttis õppursõdurina osa Vabadussõjast, mille eest sai autasuks tasuta kooli. Töötas hiljem gümnaasiumiõpetajana ja riigiametnikuna mitmesugustel ametikohtadel. Asus õppima Tartu Ülikooli usuteaduskonda, mille lõpetas aastal 1940. Ta oli Korporatsiooni Ugala vilistlane. Oli prooviaastal Viljandi Jaani koguduses õpetaja Elmar Tõldsepa ja Türi Püha Martini koguduses õpetaja Peet Nõmmiku juures. Ordineeriti õpetajaks Türi kirikus piiskopi asetäitja, assessor Anton Eilarti poolt 28. märtsil 1943.
Määrati Kärdla Johannese koguduse (ja ühtlasi ka Reigi- ja Pühalepa Laurentsiuse koguduse vikaarõpetajaks, kuna õpetaja Adonis-Prosper Neemre oli langenud juuniküüditamise ohvriks. Tõnu Prima oli ka Kärdla gümnaasiumi usuõpetaja. 1944. aasta alguses valis Mõisaküla kogudus teda oma õpetajaks, kuid saabunud keeruline olukord ei võimaldanud tal sellele ametikohale asuda.
26. septembril 1944 saabus ta põgenikuna Rootsi. Laagripäevil oli ta kuni 1. juulini 1945 Loka-Brunni põgenikelaagri õpetaja. Töötas seejärel arhiiviametnikuna Stockholmi linnamisjonis ja Engelbrekti koguduse kantseleis, olles 1. veebruarist 1948 1. märtsini 1949 Södertälje koguduse õpetaja.
Tõnu Prima võeti kuninga otsusega 6. oktoobrist 1950 õpetajana Rootsi riigikiriku teenistusse, siirdudes Visby piiskopkonda Ojamaal. Ta oli aastatel 1950–1966 Grötlinbo ja Fride koguduste õpetaja. 1956–1969 oli ta Havdhemi piirkonna koguduste peaõpetaja. Emerituuri siirdus ta 30. septembril 1969.
Tõnu Prima suri aastal 1992 Rootsis. Ta kremeeriti ja tema tuhk puistati merre Gotlandi idarannikul ajal, mil läänetuul puhus kodumaa suunas.
Uelsen

Geograafia

Uelseni vald asub Alam-Saksimaa lääneosas, Hollandi piiril, umbes 30 km Enschedest põhjas ja 15 km Nordhornist loodes.
Paul Vihalem

Paul Johannes Vihalem (17. mai 1910 Lihula, Läänemaa – 23. november 1985) oli eesti õigusteadlane ja kommunistliku partei tegelane.
Ta lõpetas 1929. aastal Järva Maakonna Paide Ühisgümnaasiumi. Õppis aastail 1930–1935 (lõpetas cum laude) Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas, mag. jur. 1938 (kinnitatud cand. jur. 1946), dr. jur. 1952 (Moskva) (väitekiri "Буржуазные националисты как фальсификаторы истории возникновения буржуазного Эстонского государства").
Paul Vihalem oli aastail 1935–1938 Tartu Ülikooli teaduslik stipendiaat, 1938–1940 ja alates aastast 1945 Tartu Ülikooli õppejõud, 1945–1948 ja 1950–1977 riigi ja õiguse ajaloo kateedri juhataja, 1945 dotsent, 1956 professor, 1977 konsultant-professor, 1961–1964 õigus-majandusteaduskonna dekaan. 1940–1941 ja 1944–1949 oli ta Tallinna tehnikaülikooli õppejõud, 1947–1949 nõukogude õiguse kateedri juhataja, 1941–1946 töö rahvakomissar, 1942–1945 ka Ametiühingute Kesknõukogu esimees. 1946–1950 oli ta Eesti NSV Teaduste Akadeemia Majanduse ja Õiguse Instituudi direktor ja õiguse sektori juhataja.
Avaldanud nõukogulikust vaimust kantud käsitlusi Eesti Vabariigi ajaloost.
Nina-nokisekilbis

Nina-nokisekilbis (ladina scutum nasorostrale, sün nasorostrale) on osadel roomajatel pead katva naha soomus. Scutum nasorostrale võib olenevalt liigist olla erineva kuju ning suurusega, seetõttu kasutatakse seda ka roomajate teaduslikul süstematiseerimisel.

Madudel

Nina-nokisekilbis on osadel madudel, näiteks perekonda Bothrops liigitatud madudel, pead katva naha väike soomus(ed), mis paikneb nokisekilbise ja ninakilbise vahel.
Külli Palmsaar

Külli Palmsaar (sündinud 1. oktoobril 1966 Tallinnas) on eesti näitleja.
Ta lõpetas 1984. aastal Tallinna 4. Keskkooli ning 1988. aastal Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli (13. lend, juhendaja Kalju Komissarov).
Ta on töötanud ka diktorina Eesti Televisioonis ning näitlejana Rakvere Teatris.

Film

Ta on mänginud erinevates filmides alates 1986. aastast.
Pavel Petrovitš Zabolotski

Pavel Petrovitš Zabolotski oli Vene aadlik ja ametnik, hiljem tõenäoliselt munk 16. sajandil.
Pavel Zabolotski kuulus Zabolotskite suguvõssa, kelle esindaja Aleksandr Vsevolodovitš oli 14. sajandil Brjanski, Smolenski ja Pihkva vürst olnud. 16. sajandil olid paljud Zabolotskid tsaari diplomaadid ja väejuhid, samuti Bojaarideduuma liikmed. Opritšnina ajal langesid aga enamik neist Ivan IV ohvritena. Pavel ise pärines suguvõsa kõrvalharust, kes ei saanud bojaari- ega vürstitiitlit. Ta sündis tõenäoliselt 1520. aasta paiku.
Alates 1550. aastast oli Pavel tsaari teenistusaadlik Gdovis (Oudovas). Selle lähedal oli tal ka mitmeid teenistusmõisu. Zabolotski võttis osa ka mitmetest sõjakäikudest nii Kaasani, Astrahani kui ka Krimmi vastu. Ka Liivi sõja ajal osales ta mitmetel sõjakäikudel ning oli 1558. aastal Vasknarva vojevood. Hiljem saadeti ta vojevoodiks Orešeki, hilisemasse Schlüsselburgi. Samuti oli ta samas ametis Rakveres. 1558. aastal võttis ta osa ka Paide piiramisest, mis lõppes aga teatavasti edutult. 1560. aastatel oli Zabolotski vojevoodiks Laiusel ja Viljandis. 1565. aasta järel ta riigiameteis enam aga ei esine, ent on oletatud, et ta ei langenud siiski mitte opritšnina ohvrina ega põgenenud Leetu, vaid jõudis enne Petseri kloostrisse mungaks minna, sest tal olid tihedad suhted sellega juba varemgi ning munk Pafnutit ongi peetud temaks. Tema surma aeg on aga teadmata, sest Pafnuti hauakivi pole säilinud.
Zabolotski oli enne Liivi sõda heades suhetes oma naabri, Vasknarva foogti Dietrich von der Steinkuhliga, kellega ka ta vähemalt paaril korral ka silmast silma kohtus. Sõja eel hoiatas ta Johann Renneri teatel Steinkuhli venelaste eelolevast sõjakäigust ning saatis hiljemgi infot venelaste plaanide kohta. Tõenäoliselt oli ta Steinkuhliga siiski vaid hea sõber ja mitte sugulane. Renneri andmeil sõdinud ta liivimaalaste vastu ka vaid tsaari käsul ja vastu oma tahtmist.
Zabolotski nime on Renner edasi andnud kui Pawel Powick ning nimetanud teda ka bojaariks. Viimast ei olnud ta kunagi, nimi Powick tulenes aga tõenäoliselt tema ametinimetusest: pomestnik.
Audru valla vapp

Audru valla vapp on Eesti endise haldusüksuse Audru valla vapp.
Vapp kinnitati 31. märtsil 1994.
Audru valla vapi autor on AGE Pärnu.

Vapi kirjeldus

Audru valla vapp on S-lõikelise vasakult langeva hõbedase vardaga kaldjaostatud kilp, mille ülemine väli on roheline ja alumine must. Vapikilpi ümbritseb peen hõbedane raamjoon. Ülemise osa keskel optilises tsentris paikneb hõbedane kujund. Kujund koosneb neljast stiliseeritud tammelehest, neljast kolmnurgast ja kaheksast ringist, mis kõik on vaheldumisi paigutatud ümber hõbedase ringi.

Põhjendus

Hõbedane varras sümboliseerib Audru jõge, mis algab Lavassaare järvest ja suubub Pärnu lahte. Must tähistab soid ja rabasid ning roheline metsa ja põllumaad.

Vapi ajalugu

Vapp on kinnitatud Audru valla vapina 31. märtsil 1994. Lavassaare valla ja Audru valla ühinemisel, 20. oktoobril 2013 tekkinud uue omavalitsusüksuse Audru valla lipu ja vapina jäid kasutusele endised Audru valla sümbolid. Lavassaare valla sümboolika anti aga hoiule Lavassaare Külaseltsile.
Eesti Pensionäride ja Perede Erakond

Eesti Pensionäride ja Perede Erakond (lühend EPPE) oli Eesti erakond, mis eksisteeris 1991–2000. EPPE viimane esimees oli Mai Treial. 10. juunil 2000 liitus EPPE Eestimaa Rahvaliiduga.
EPPE asutati 7. detsembril 1991. Kuni 10. juunini 1994 kandis EPPE nime Eesti Demokraatlik Õigusliit (lühendatult EDÕL). 1994–1997 kandis EPPE nime Eesti Pensionäride ja Perede Liit (lühendatult EPPL).
İlkay Gündoğan

İlkay Gündoğan (sündinud 24. oktoobril 1990 Gelsenkirchenis) on Saksamaa jalgpallur. 
Ta on Saksamaa jalgpallikoondise keskmängija ja mängib Premier League'i klubis Manchester City. Varem mängis ta Saksamaa klubis Dortmundi Borussia.

Koondisekarjäär

Gündoğan debüteeris Saksamaa koondises 11. oktoobril 2011, kui mängiti Belgia meeskonnaga. 
Ta valiti Saksamaa koondisse 2012. aasta Euroopa meistrivõistlusteks. Saksamaa jõudis turniiril poolfinaali, kuid üheski mängus Gündoğan platsile ei pääsenud.
Esimese värava Saksamaa koondises lõi ta 26. märtsil 2013 MM-i valikmängus Kasahstani vastu.
Nii 2014. aasta maailmameistrivõistlustest kui ka 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustest jäi ta vigastuse tõttu eemale.
Sillamäe Jumalaema Kaasani pühakuju kirik

Ajalugu

Samanimeline õigeusu kirik rajati Sillamäele juba 1898. aastal, see õhiti 1941. aastal hävituspataljoni poolt ja hävis täielikult Teises maailmasõjas. Nõukogude võimu ajal oli Sillamäe kinnine linn ja kogudusi seal ei tegutsenud. Õigeusu kogudus taastati linnas poliitiliste olude muutumisel 1990. aastal ja peatselt kerkis päevakorrale ka kiriku ehitamise küsimus.
Kirik ehitati ümber ühekorruselisest elamust Sõtke veehoidla kaldal, mille kogudus sai 1990. aastal enda kasutusse. Maja ümberehitus kirikuks algas juunis 1993 ja väiksemas mahus jätkuvad ehitustööd tänaseni. Praeguse välimuse sai kirik 1995. aastal, kui valmisid kellatorn ja katusel asuv kuppel. Kiriku pühitses 29. juulil 1995 Tallinna ja kogu Eesti peapiiskop Kornelius.
Tiit Roosmaa

Elulugu

Tiit Roosmaa on teenistujate poeg.
Lõpetas 1973 Tallinna 2. Keskkooli, 1978 Tartu Ülikooli matemaatika erialal ja 1983 samas aspirantuuri; tehnikakandidaat (1987, Küberneetika Instituut), väitekiri "Разработка и применение базы знаний в системах анализа естественноязыковых текстов". Oli 1978–80 TÜ tehisintellekti labori vaneminsener ja nooremteadur, 1984–88 programmeerimise kateedri assistent, 1988–89 vanemõpetaja, 1989–93 dotsent. Aastast 1993 TÜ arvutiteaduse instituudi dotsent, aastast 2003 sama instituudi juhataja, al 1989 mat-teaduskonna prodekaan. 2011. aastast Eesti Infotehnoloogia Kolledži rektor.

Teadustöö

Uurimisvaldkond: tehisintellekt ja arvutilingvistika. Üle 40 teadustrükise.
Mäksa mõis

Mäksa mõis (saksa keeles Mäxhof) oli rüütlimõis (fideikomiss) Võnnu kihelkonnas Tartumaal. Nüüdisajal jääb kunagine mõis Tartu maakonda Kastre valla territooriumile.

Ajalugu

Mäksa mõisa on esmakordselt mainitud 1555. aastal, mil see kuulus Meckside suguvõsale. Hiljem vahetusid mõisa omanikud sageli. 
Pärast Põhjasõda kuulus Mäksa Schlüteritele, Löwensternidele ja Essenitele. Mõisa viimane omanik enne 1919. aasta võõrandamist oli Otto von Essen.

Mõisaansambel

Mäksa mõisasüda asub Emajõe paremal kaldal. Härrastemaja vanem osa on kahekorruseline ning on ehitatud varaklassitsistlikus stiilis 18. ja 19. sajandi vahetusel. 19. sajandi lõpus lisati peahoone parempoolsesse otsa ühekorruseline historitsistlik tiibehitis. Tiibhoonele annavad omapära kaaraknad ja lamedad kolmnurkfrontoonid.
Nüüdisajal on härrastemaja eravalduses ning seda on restaureeritud. Enamik kõrvalhooneid on hävinud või varemeis.

Mõisa kalmistu

Mäksa mõisa kalmistu jääb mõisa südamest linnulennult umber 0,6 km kaugusele kagusse. Seal on ka uusgooti stiilis matusekabel.
Ellen Page

Lapsepõlv

Page on sündinud ja kasvanud Halifaxis Nova Scotias. Tema vanemad on Martha Philpotts (ametilt õpetaja) ja Dennis Page (ametilt graafikadisainer). Page õppis Halifaxi algkoolis Queen Elizabethi keskkoolis ja lõpetas 2005. aastal Shambhala kooli. Ta veetis ka paar aastat Torontos. Lapsena meeldis Ellenile mängida multikategelaste nukkudega ja puu otsas ronida.

Karjäär

Ellen alustas näitlemist 10-aastaselt hobuseid armastava Maggie Macleanina filmis "Pit Pony" ning sellest välja kasvanud samanimelises seriaalis.

Isiklik elu

14. veebruaril 2014 tunnistas Ellen Page avalikult oma homoseksuaalsust kõnes inimõiguste kampaania "Aeg arenguks" ("Time to Thrive") konverentsil Las Vegases.
Rosso Fiorentino

Giovanni Battista di Jacopo (8. märts 1494 Firenze – 14. november 1540 Fontainebleau), tuntud ka kui Rosso Fiorentino või Il Rosso, oli Itaalia maalikunstnik. Tema maneristlikke õlimaale ja freskosid liigitatakse Firenze koolkonna alla.

Biograafia

Punaste juuste tõttu punapeaks (itaalia keeles il rosso; tähendab ka: punane) kutsutud Giovanni sai esimese koolituse Andrea del Sarto stuudios, kõrvuti oma eakaaslase Pontormoga. 1523. aasta II poolel kolis Rosso Rooma, kus tutvus Michelangelo, Raffaeli ja teiste renessansiaja kunstnike töödega, mis avaldasid mõju ka tema enese maalimisstiilile.

Mahavõtmine

Rosso meistritööks peetakse üldiselt Volterra pinakoteegis asuvat altarimaali "Mahavõtmine" ehk "Ristilt mahavõtmine" (triptühhon oli algselt mõeldud Volterra katedraali jaoks).
Harku joastik

Harku joastik asub Harju maakonnas Harku vallas Harkujärve külas.
Joastik saab oma vee Harku ojast ning koosneb kolmest astangust, millest kõrgeim on 1,5 meetri kõrgune.
Kankakee maakond

Ajalugu

Maakond moodustati 1853. aastal.
Mozart-Adagio

"Mozart-Adagio" on eesti helilooja Arvo Pärdi 1992. aastal loodud teos triole. Muusikateose pikkus on 6 minutit. Teos kanti esimest korda ette 6. septembril 1992 Helsingis Helsingi festivalil.
Austria Riviera

Austria Riviera (saksa keeles Österreichische Riviera,  itaalia keeles Riviera Austriaca, sloveeni keeles Avstrijska riviera, horvaadi keeles Austrijska rivijera) oli nimetus, mida kasutati Austria keisririigi Görzi ja Istria kroonimaade aladel Aadria mere rannikul asunud kuurortide kohta. Nime hakati kasutama 19. sajandi keskpaigas, mil Austria-Ungari riigi Austria Rannikumaa osas turism õitsele lõi, ja oli väga levinud kuni Austria-Ungari riigi lagunemiseni Esimese maailmasõja lõpus.
Riviera all mõeldi Trieste keiserliku vabalinna ja Trieste sadama ümber asuvaid rannaalasid. Austria Riviera ulatus Gradost Duino ja Brioni (Brijuni) kaudu Abbaziani (Opatija), mis asus Horvaatia-Slavoonia kuningriigi piiril. Ala kagupoolset jätku kutsutakse Horvaatia Rannikumaaks. Rannajoont, mis tänapäeval jaguneb Itaalia, Sloveenia ja Horvaatia vahel, iseloomustab maaliline maastik, arvukad ajaloolised ehitised ja aastaringne pehme vahemereline kliima.

Geograafia

Austria rannik kulges Trieste lahe äärsest piirist Itaalia kuningriigiga (Veneto maakond) kuni Pulani Istria poolsaare lõunatipus ja Opatijani Kvarneri lahe ääres. Istria rannik kuni Triesteni kuulub tänapäeval Itaalia Muggia (sloveeni keeles Milje) omavalitsusse, Sloveenia Ranniku–Karsti piirkonda ja Horvaatia Istra maakonda.

Varasem ajalugu

Vana-Rooma aegadel oli piirkond mitme olulise asula, näiteks Aquileia, asupaik. Hiliskeskajast kuni 1797. aasta Campo Formio rahuni haldas suuremat osa piirkonnast Veneetsia vabariik. Trieste liideti aga aastal 1382 Habsburgide monarhiaga, mis kontrollis suuremat osa piirkonna tagamaast. Trieste arenes välja oluliseks sadamaks ja kaubavahetuse keskuseks ning aastal 1719 anti linnale vabasadama staatus. Seejärel arenes sadam edasi kui Habsburgide Austria tähtsaim kaubasadam ja laevaehituse keskus. Habsburgid olid omandanud linna kõrval asuva Görzi krahvkonna maad ja omasid ka väiksemaid Ida-Istria alasid, mida hallati Sise-Austria osana.

Pärast Esimest maailmasõda

Pärast Esimese maailmasõja lõppu, aastal 1919, sai Austria Rivierast Itaalia osa ja piirkond lõigati ära enamikust oma tagamaast. 1920. aastatel õitses Riviera veidi kui "Austria-Itaalia Riviera", kuid piirkonna õitseaja hiilgus oli kadunud. Rohkem hakati eelistama Vahemere lääneosas asuvaid Prantsuse Riviera ja Itaalia Riviera kuurorte.
Aastal 1947 sai Triestest koos lähedalasuva väikese rannikuribaga Trieste Vaba Territoorium. Ent aastal 1954 see sõltumatu territoorium kaotati ja jagati Itaalia ning Jugoslaavia Föderatiivse Sotsialistliku Vabariigi vahel. Trieste, Grado, Sistiana ja Muggia jäid Itaalia osadeks.

Muid fakte

Pärast seda, kui see osa Aadria mere rannikust 1945. aastal Külma sõja tõttu poliitiliselt suletuks muutus, hakkas Austria Kärnteni liidumaa kustuma oma Wörthersee järve piirkonda nimega "Austria Riviera".
Permisküla peakraav

Permisküla peakraav on peakraav Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas. Kraav on Narva jõe vasakpoolne lisajõgi.
Sympholis

Levila

Need maod on levinud Mehhikos- Sinaloa, Nayariti, Jalisco, Sonora  ja Chihuahua osariigis.
Unaarne tehe

Unaarne tehe ehk unaarne operatsioon on matemaatikas ainult ühe operandiga algebraline tehe.
Näiteks eitus on loogikas unaarne tehe tõeväärtustega või propositsioonidega. Ruut on unaarne tehe reaalarvudega.
Unaarne tehe hulgal A on funktsioon f:A → A.
Supergravitatsioon

Supergravitasioon ehk supergravitatsiooniteooria (inglise keeles supergravity) on teoreetilises füüsikas üldrelatiivsusteooria üldistus, mis põhineb supersümmeetrial; sageli defineeritakse ka füüsikateooriaks, mis sisaldab lisamõõtmeid, supersümmeetriat ja gravitatsiooni. Tegemist on nüüdisaegse väljateooriaga, mis erinevalt mitte-gravitatsioonilistest supersümmeetrilistest teooriatest (näiteks minimaalne supersümmeetriline standardmudel) seob supersümmeetria ja üldrelatiivsusteooria printsiipe. Supergravitatsioon on kohaliku supersümmeetria kalibratsiioniteooria.
Termin "supergravitatsioon" võeti füüsikute poolt kasutusele soovist rõhutada eelist supersümmeetria rakendamisel suure ühendteooria (suure ühenduse teooria) arendamisel, mis seisnes selles, et selle tulemusel toimub superpartneriosakeste paaridega seotud kõige intensiivsemate kvantfluktatsioonide osaline vähenemine; see asjaolu aga aitab leevendada vastuolusid, mis tekivad katsel kaasata gravitatsioon kvantmehaanikasse.

Ajalugu

Esimestena pakkusid kohaliku supersümmeetria teooria välja 1975. aastal Dick Arnowitt ja Pran Nath. See teooria nimetati kalibratsiooni supersümmeetriaks. 
Neljamõõtmelise supergravitatsiooni minimaalse versiooni avastasid 1976. aastal Dan Freedman, Sergio Ferrara ja Peter van Nieuwenhuizen. Selle alusel tekkisid varsti hulk teisi teooriaid, kus rakendati erinev arv lisamõõtmeid ja millesse kaasati täiendavaid (N) supersümmeetriaid. Supergravitatsiooniteooriaid, milles N>1 nimetatakse tavaliselt laiendatud supergravitatsiooniks. Osa supergravitatsiooniteooriaid on seotud paljumõõtmelise supergravitatsiooni teooriatega kompaktifitseerimise kaudu, mille idee pärineb aastatel 1919–1926 loodud Kaluza-Kleini teooriast.
Üks supergravitatsiooniteooria variantidest, 11-mõõtmeline teooria, tekitas füüsikamaailmas märkimisväärset elevust kui kõige teooria esimene potentsiaalne kandidaat, kuid peagi see elevus vaibus, sest teoorias leiti rida puudusi.
Uneuuringud

Uneuuringud on biomeditsiinilised uuringud une füsioloogilise olemuse või une kvaliteedi uurimise eesmärgil.
Meditsiinis kasutatakse uneuuringuid unehäirete diagnoosimisel.

Uneuuringute vahendid

Une uurimiseks kasutatakse mitmesuguseid meetodeid ja biomeditsiinitehnilisi vahendeid, eeskätt meditsiinielektroonikal põhinevaid.
Registreeritud tulemuste (näiteks polüsomnogrammi) analüüsiks kasutatakse spetsiaalseid uneuuringute jaoks mõeldud tarkvaralisi vahendeid.
Margus Kask

Margus Kask (sündinud 15. aprillil 1972) on eesti baptisti vaimulik.
Ta on Jõgeva Baptistikoguduse pastor ja muusikapedagoog.
Oli aastatel 2009–2015 Kõrgema Usuteadusliku Seminari rektor.
Tuulesete

Tuulesete ehk eoolsete ehk eool(ili)ne sete (inglise eolian deposit) on tuule poolt kantud ja setitatud sete.
Tuule poolt kantud setteiks on enamasti peeneteralised purdsetted, näiteks liiv või aleuriit.
Tuulesetteist koosnevad näiteks laialdased lössiplatood Hiinas. Tuulesetteist koosnevad ka tuuletekkelised ehk eoolsed pinnavormid.