google/wiki40b huggingface dataset:
Oldenburgi suurhertsogkond

Napoleoni sõjad

Regent Peter Friedrich Ludwigile langes valitsemise ülesanne Napoleoni sõdade ajal tema nõdrameelse nõo Peter Friedrich Wilhelmi asemel. Aastal 1806 okupeeriti Oldenburgi hertsogkond prantslaste ja hollandlaste poolt ning hertsog ja regent sunniti võitlema, kuid aastal 1807 hertsogkond taastati ja aastal 1808 ühines see Reini Liiduga. Kuid aastal 1810 hõivati Oldenburg jõuga Napoleoni poolt, kuna hertsog keeldus seda Erfurdi vastu vahetamast. See ajas Peteri liitlastega ühinema ja Viini kongressil, tänu Aleksander I edule, premeeriti tema teeneid Eutini ja Birkenfeldi lisamisega ning tema suurhertsogiks ülendamisega. Aastal 1829 järgnes Peterile tema poeg August.

Euroopa revolutsioonid

Oldenburg ei pääsenud täiesti 1848. aasta revolutsioonidest, mis pühkisid üle Euroopa, kuid tõsiseid rahutusi siin aset ei leidnud. Aastal 1849 andis August oma alamatele väga liberaalse põhiseaduse. Seniajani oli riiki valitsetud valgustatud absolutismi vaimus, mida tugevdas aadlike suhteline puudumine, talupoegade suhteline iseseisvus ja linnade tähtsus; seega teatud hõõrdumine oli vältimatu. Aastal 1852 viidi põhiseadusse mõned muudatused, sellega jäi see üheks kõige eesrindlikumaks Saksa Liidus. Tähtsaid muudatusi tehti haldussüsteemis aastal 1855 ja taas aastal 1868, ja valitsusepoolne kirikuasjade järelevalve seati 1863. aasta seadusega. Aastal 1873 näis Peter II, kes valitses alates oma isa Augusti surmast aastal 1863, kalduvat nõudma vakantset Schleswigi hertsogkonda ja Holsteini hertsogkonda, kuid lõpuks aastal 1867 loobus sellest Preisimaa kuningriigi kasuks ja sai vähest kompensatsiooni. Aastal 1876 asus ta viimase poolele Austria keisririigi vastu ja ühines Põhja-Saksa Liiduga, ning aastal 1881 sai suurhertsogkonnast Saksa keisririigi osariik.
Jürilill

Nimi

Jürilille kirjeldas esimesena teaduslikult Linnaeus 1753. Ladinakeelne nimi cardamine tuleb kreeka sõnast kardamon, mis tähendab aedsalatit ehk salatikressi. Selle nime andsid talle juba Linné-eelsed autorid.

Kirjeldus

Jürililled kasvavad kuni 60 cm kõrgeks. Vars on pikk, püstine (harva tõusev või lamav) ja harunenud. Varresõlmed ei ole kõvad.
Nendel jürililleliikidel, mis vanasti arvati eraldi perekonda Dentaria, on maa all lihakas risoom. Mõnel liigil on juuremügarad.

Lehed

Lehed paiknevad varrel vahelduvalt, harvem vastastikku, ja võivad suuruselt olla väga mitmesugused, tillukestest kuni keskmise suuruseni. Nad on sulgjad või kahelisulgjad, tavaliselt terava tipuga. Alamperekonna Dentaria liikidel jagunevad lehed 3–5 osaleheks, millest igaüks on üle 3 cm pikk. Teistel liikidel on lehed jagunemata ja ligi 3 cm pikad. Nad võivad moodustada kodariku või kasvada varrel, isegi selle ülemises osas. Leheserv võib olla terve, saagjas või hambuline. Leheroots on kuni 2 cm pikk, aga võib ka puududa. Rootsuga ühinemise kohas võib leht olla pisut südamekujuline. Abilehed on väikesed. Lehed ja vars on tavaliselt pisut karvased.

Õied

Õied on radiaalsümmeetrilised ja moodustavad kännase või kobarasarnase paljuõielise õisiku. Õied on tavaliselt valged, harvem roosad või punased ja tillukesed kuni keskmise suurusega. Õied on ühekojalised. Kroonlehed on pikemad kui tupplehed. Kroonlehti on 4 ja nad on 5–8 mm pikad, tupplehed on umbes 3 mm pikad. Kandelehed on üksnes liigil Cardamine pattersonii. Tolmukaid on 6, harvem 4, ja nad paiknevad kahes ringis. Tolmukapead on kollased või punased. Õie keskel on mõnel liigil nektaarium, aga kõigil ei ole. Lühike emakakael lõpeb peakujulise emakasuudmega, mis on kergelt kahehõlmaline.

Viljad

Vili on pikk ja peenike kõdrake, kus on palju (20–100) seemneid. Kõdrakese poolmed käänduvad vilja küpsedes spiraalselt, nii et kui vili avaneb, siis pole avanemisjoon sirge. Seemned ei ole kinnitunud kõdrakese vaheseina külge, nii et kõdrake on vahel seemnete ebaühtlase paiknemise tõttu kühmuline. Seemned on kollakaspruunid, piklikud ja tiivulised.
Picher

Tornaado

2008. aasta 10. mail tabas Picher F4-kategooria tornaado. Kokku hukkus vähemalt kuus inimest. Paljud hooned said tugevalt kannatada või pühiti oma kohalt üldse minema. Valitsus ei otsustanud hooneid enam tagasi ehitada aidata ning linna jäänud elanikke hakati mujale ümberpaigutama.

Sulgemine

2009. aasta mais lõpetas Picheri-Cardini keskkooli viimane lend ja kool suleti. Ülejäänud õpilased viidi üle ümbruskonna teistesse koolidesse.
Linna postkontor lõpetas tegevuse 2009. aasta juulis. 1. september 2009 võttis Oklahoma osariik Picherilt linnaõigused. Sama aasta juunis võimaldati kõigil Picheri elanikel mujale kolida. Linna keskkond oli elamiseks liiga toksiline. 2010. aasta rahvaloenduse kohaselt oli Picheri jäänud veel 20 inimest. Sama aasta novembris tegutses linnas veel üks ettevõte.
2011. aasta jaanuaris hakati paljusid mahajäetud hooneid lammutama. 2014. aasta märtsiks olid alles keskkoolihoone, kirik, kaevandusmuuseum, mõni ärihoone ja osad eluhooned.
Picheri omavalitsus likvideeriti ametlikult 26. novembril 2013.
USA Ajalooliste Paikade Riiklikku Registrisse kantud Picheri muuseumihoone hävis 2015. aasta aprillis tahtliku süütamise tõttu. Kõik muuseumi eksponaadid ja arhiivimaterjalid olid varem viidud juba Pittsburg State University'sse ja Kansase osariigis Baxter Springsis asuvasse muuseumi.
6. juunil 2015 suri 60-aastaselt äkilise haiguse tõttu viimane Picheri elanik, linna apteeker Gary Linderman.
Antero Wareliuse auhind

Antero Wareliuse auhind on Soome kirjandusauhind, mida igal aastal annab välja organisatsioon Suomen tietokirjailijat. Auhinda antakse alates 1985 ja teaduskirjanikule. Auhinna suurus on 12 000 eurot. Auhind on nimetatud soome kirjaniku ja vaimuliku Antero Wareliuse (1821–1904) auks.
1963. aasta Eesti meistrivõistlused moodsas viievõistluses

1963. aasta  moodsa viievõistluse Eesti meistrivõistlused toimusid  1.–5. juulil 1963 Tallinnas. Neid nimetati kaasaegse viievõistluse X Eesti NSV meistrivõistlusteks.
Makatea

Makatea ehk Mangaia-te-vai-tamae on korallsaar Polüneesias Tuamotu saarte loodeosas, mis kuulub Prantsuse Polüneesiasse.
Makatea asub Tuamotu saarte loodeosas. Tema geograafilised koordinaadid on 148° 13' W ja 15° 49' S. Lähim naabersaar Rangiroa asub 79 km kirdes.
Makatea on kuni 7 km pikk ja kuni 7,5 km lai. Tema pindala on 24 ruutkilomeetrit. Saare kaljud ulatuvad kuni 80 meetrit üle merepinna. Saar on tekkinud tektoonilise kerke tulemusena ja on üks 4 saarest Tuamotu saarestikus, mis ei ole atoll.
Makatea on peaaegu ainus saar Tuamotu saartel, kus leidub joogivett. Kohalikud elanikud toovad vett saarel olevatest koobastest. Selle järgi on saar oma nimegi saanud: "ma" tähendab puhast ja selget ning siin kasutatakse seda vee tähenduses, "atea" tähendab päevavalgust ja "k" on nende vahele lisatud selleks, et parem hääldada oleks. Saare teine nimi Mangaia-te-vai-tamae tähendab 'puhastatud (või selge) veega Mangaia'.
Eurooplastele avastas saare Jakob Roggeveen 1722 ja nimetas selle Auroraks. Saarel leidis ta vett ja puuvilju, mis võimaldasid tal meeskonda skorbuudist ravida. Veel varem nimetasid pärismaalased saart Papa Teaks, mis tähendab 'valge kalju'.
Saare looderannikul on mahajäetud asula Vaitepaua ja selle juurde kuuluv mahajäetud sadam Temao. Need pärinevad ajast, mil Makateal fosforiiti kaevandati (1917–1964). Nimelt on Makatea üks kolmest Vaikse ookeani korallsaarest, kus asusid suured fosforiidilademed (teised kaks olid Banaba ja Nauru). Sel ajal olid saarel kool, haigla ja pagaritöökoda, aga tänapäevaks on need kõik hävinud ja džunglisse kasvanud.
Fosfaadi saamiseks kaevati saarele käsitsi sadu ja võib-olla tuhandeid auke. Need on pealt ümmargused, keskmiselt 2,5 m läbimõõduga ja 15–25 m sügavad. Inimene võib kergesti saarel ringi rännates mõnda auku sisse kukkuda ja sinna surra, sest tihe alustaimestik varjab neid pilgu eest.
1998 valmis film "Six Days Seven Nights" ("Kuus päeva seitse ööd"), kus mängisid Harrison Ford, Anne Heche ja David Schwimmer. Väidetavalt toimub filmi tegevus Makateal, aga seal seda ei filmitud ning film ei kujuta tõetruult saare loodust ega selle ohte.
Makatea kuulub Rangiroa kommuuni. 2002. aasta rahvaloenduse ajal elas saarel 93 inimest ja 2007. aasta rahvaloenduse ajal 61 inimest . Suurima küla nimi on Moumu. Saarerahva elatusallikad on põllumajandus, kopra hankimine, kalapüük ja kauplemine kookosevarastega.
Halloween

Ajalooline taust

Kuigi sõna halloween on kristliku algupäraga, arvatakse pühal endal olevat paganlikud juured. Ajaloolane Nicholas Rogers märgib, et "mõned folkloristid arvavad seda tulenevat Rooma puuviljade ja seemnete jumalanna Pomona pidustustest või surnutepühast Parentalia, kuid tüüpilisemalt seostatakse seda keldi Samhain festivaliga, mille nimi tuleb vana-iiri keelest ja tähendab 'suve lõppu'." Keldi rituaal on 2500 aastat vana ja algupäraselt pidutseti suve lõpetuseks surnute jumala Samhaini auks. Usuti, et Samhain kutsus sellel päeval kõik kurjad hinged, kes möödunud aasta jooksul olid hukka mõistetud, tagasi elama loomade kehadesse.  Usuti, et Samhain muudab nad vaimuks, kummituseks, haldjaks või nõiaks. Hiljem (umbes 700. aastal) võeti see traditsioon üle ka kiriku poolt ning hakati tähistama kevadel, esimesel pühapäeval pärast nelipühi. Et aga lisada paganate pühale kristlikku mõju, viis paavst Gregorius III (valitsemisaeg 731–741) selle päeva üle sügisele.
Väljarändajate (ilmselt iirlaste) poolt Ameerikas juurutatud, seal kommertsialiseerunud ja nüüd ringiga "tagasi toodud" tähtpäev. Põhitunnuseks on õõnes kõrvits, millele on külje peale sisse lõigatud nägu ja sisse pandud küünal – kõrvitsalatern.  
Kõrvitsalaternaid hakati tegema alles Ameerikas, sest kõrvits on ameerika päritolu taim ja varem neid Euroopas ei tuntud. Laterna valmistamise komme ise on pärit 18. sajandist, mil Iirimaal hakkas levima komme tuua Samhaini ühislõkkelt koju süsi õõnestatud kaalika sees. Sarnaseid laternaid valmistati aga ka naerist, kaalikast, peedist või kartulist.  
Juurviljalaterna valmistamise komme viitab iiri rahvajutule Ihnuskoi Jackist (Stingy Jack), keda jumal tema pattude pärast ei võtnud paradiisi ja tänu lepingule kuradiga, ei saanud kurat võtta Jacki ka põrgusse. Jack pidi kondama mööda maad, valgustades oma teed kaalikast või naerist õõnestatud laternas hõõguvate sütega, mis kurat talle põrgust järgi viskas.
Sellest legendist inspiratsiooni saanud iirlased ja šotlased hakkasid pimedal ajal oma kodudest eemale peletama Stingy Jacki ja teisi ringi kondavaid kurje vaime uste juurde või akende peale asetatud juurviljalaternatega, mille sisse olid lõigatud hirmsad näod.
Samuti kasutatakse võimalust kostümeeritult ringi liikuda. Lapsed "kollitavad" naabreid, seades neid valiku ette: "Komm või pomm (otsetõlkes: trikk või komm)?( "Komm või pomm" kasutatakse vahepeal.). Triki all mõeldakse mingit vempu. Kui naaber on külaliste tulekuks valmistunud, jagab ta näiteks komme. Kui aga keeldub, võib ta mingi vembu või trikiga arvestada.
Pärast halloween'i on naabritel tükk aega detektiivitööd, et teada saada, kes selle või tolle maski taga end varjas, kuna sageli vahetavad poisid ja tüdrukud rõivad ja esinevad siis vastavalt.
Juhul, kui ei ole võimalik korralikke kollimaske muretseda, korvab maski puudumise grimm (make-up).
Firmapidudel on halloween samuti aktuaalne – enamasti tehakse kostüümi- või teemaõhtuid.
Halli maakond (Georgia)

Ajalugu

Maakond moodustati 1818. aastal.
Jaouad Gharib

Jaouad Gharib (sündinud 22. mail 1972 Khenifras) on Maroko kergejõustiklane (5000 m, 10 000 m ja maraton). Kahekordne maailmameister maratonis (2003 ja 2005).
Square One (BLACKPINK)

Square One on Lõuna-Korea ansambli BLACKPINK (stiliseeritult BLΛƆKPIИK) 2016. aastal ilmunud debüütalbum.
Album sai avalikult saadavaks 8. augustil 2016. Mõlemad lood sellel albumil said esimese ja teise koha Billboard World Digital Songs edetabelis samuti 8. augustil 2016.
Marcus Intalex

Karjäär

Kaye alustas karjääri 1991. aastal house'i DJ-na, kuid läks peagi üle trummile ja bassile.
Aastatel 1993–2000 juhtis ta koos DJ Mark XTC-ga Manchesteri raadiojaamas Kiss 102 FM trummile ja bassile pühendatud raadiosaadet "Da Intalex". Sama nime all anti koos välja ka lugusid, esimeseks singliks sai 1994. aastal ilmunud "What Ya Gonna Do".
1999. aastal ilmus plaadifirma 31 Records all lugu "How You Make Me Feel", mis sai populaarseks mitme olulise trummi ja bassi DJ seas. Loo autoriteks olid Marcus Intalex ja esinejanime ST Files kasutanud Lee Davenport. Edukaks osutusid ka mitmed Intalexi ja ST Filesi remiksitud lood. Üheskoos kasutati esinejanime MIST (ka M.I.S.T. / MI:ST).
2000. aastal ilmus ansamblilt plaadifirma Metalheadz kaudu lugu "Universe", mida plaadifirma omanik Goldie peab Intalexi parimaks looks.
2001. aastal asutas Kaye koos Davenportiga trummi ja bassi välja andva plaadifirma Soul:R. Plaadifirmaga tegid koostööd produtsendid nagu Calibre, Marky, Sonic & Silver ja DKay.
2002. aastal pani Intalex alguse legendaarsele pidudesarjale "Soul:ution", kus ühelt poolt mängiti uuenduslikumat, eksperimentaalsemat trummi ja bassi, kuid teiselt poolt pöörati tähelepanu muusika tantsulisusele. Lisaks Manchesterile on "Soul:utioni" pidusid aeg-ajalt korraldatud ka mujal maailmas (nt Berliinis, Los Angeleses, New Yorgis, Sardiinial). 
2003. aastal alustas tegevust Soul:R-i tütarplaadifirma Revolve:R. Kui Soul:R'i helikeel on pehmem, siis Revolve:R keskendub tumedamatele helidele. 
Marcus Intalex ja ST Files tegid palju koostööd ka Calibre nime all tuntud Dominick Martiniga. Kolmikuna kasutati esinejanime Mist:i:cal (ka MISTiCAL / Mistical / MIST:ical). 2007. aastal anti üheskoos välja album "The Eleventh Hour".
2011. aastal ilmus Marcus Intalexi album "21". Albumi nimi tähistas tema kahekümne esimest muusikuna tegutsemise aastat. 
Alates 2011. aastast hakkas ta taas produtseerima ka house'i ja teknot ning kasutas selleks esinejanime Trevino. Nime valikul sai ta inspiratsiooni golfimaailmast – tema lemmik golfimängija oli Lee Trevino. Ta asutas ka house'ile ja teknole keskenduva plaadifirma Birdie, mille nimi viitab samuti golfile. 
Marcus Intalex käis mitu korda esinemas ka Eestis.
Intalex astus viimast korda publiku ette ööl vastu oma surma, mil ta esines "Soul:utioni" peol Manchesteris. 28. mai õhtul Londonis toimuma pidanud "Soul:utioni" pidu tuli ära jätta.
Marcus Intalexil oli oluline roll trummi ja bassi teerajaja, edasiarendaja ja uuendajana. Ta viis omavahel kokku produtsente, kes teineteist varem ei tundnud, ja aitas mitmel andekal uustulnukal karjääri alustada. 2018. aasta oktoobris asutati tema mälestuseks sihtasutus Marcus Intalex Music Foundation. Sihtasutuse ülesandeks on toetada noori andekaid produtsente ja edendada elektroonilise muusika kultuuri – korraldatakse töötubasid ja üritusi.
Soome Olümpiakomitee

Soome Olümpiakomitee on organisatsioon, mis vastutab Soome suhete eest rahvusvahelise olümpiaspordiga ja on Rahvusvahelise Olümpiakomitee ROK-i liige. ROK kiitis selle heaks 1907. aastal ROKi 9. istungjärgul Haagis, Hollandis. Soome Olümpiakomitee on registreeritud ühendus, mis asutati 2. detsembril 1907 Helsingis. Olümpiakomitee on kümme aastat ja neli päeva vanem kui iseseisev Soome.
Soome Olümpiakomiteel on 86 liikmesorganisatsiooni, 24 partnerlusliiget ja 4 isiklikku liiget.  Olümpiakomitee juhatuse esimees on Timo Ritakallio ja tegevjuht Mikko Salonen.
Alates 1. jaanuarist 2017. aastal ühinesid olümpiakomitee ja spordiorganisatsiooni Valo tegevused. Olümpiakomiteel on kaks eesmärki: ta töötab koos spordiringkondade ja erinevate võrgustikega selle nimel, et soomlased oleksid tippspordis aktiivsemad ja edukamad.
Urmas Taniloo

Urmas Taniloo (sündinud 25. märtsil 1953) on eesti helitehnik ja oreliõpetaja.
Ta töötab Heino Elleri nimelises Tartu muusikakoolis. Ta on ka Vanemuise kontserdimaja orelihäälestaja. On andnud kontserte koos abikaasa Pille Tanilooga Tartus Jaani kirikus ja Vanemuise Kontserdimajas, Pärnus Eliisabeti kirikus ja Häädemeeste kirikus. Andnud välja CD-sid, kus on mänginud orelit.

Perekond

Urmas Taniloo on abielus klaveriõpetaja Pille Tanilooga, neil on poeg Joonas. Tema isa on kuulus skulptor Endel Eduard Taniloo, ema Heljo Taniloo.
Linnafestival UIT

Linnafestival UIT on Tartus toimuv festival. Tähed "UIT" festivali nimes on võetud sõnast uitama. Festivali eesmärkide seas on avastada Tartu linnaruumi. Linnaruumi tutvustamiseks toimuvad näiteks etendused, linnatuurid, linnamängud.
Festivali peakorraldaja on Marie Kliiman.
Augustis 2017 toimus järjekorras 5. festival.
Luca Pacioli

Fra Luca Bartolomeo de Pacioli (vananenud kirjaviisis Paccioli või Paciolo) (ca 1447 Sansepolcro, Toscana – 19. juuni 1517 Rooma) oli itaallasest frantsiskaani munk, matemaatik ja raamatupidamisarvestuse tänapäevaste alusprintsiipide esimesi kirjapanijaid.
Aastatel 1477–1480 töötas ta professorina Perugia ülikoolis, kus luges algebra ja geomeetriakursust.
Luca Paciolit peetakse raamatupidamise isaks, kuigi ta ei olnud ei raamatupidamissüsteemi leiutaja ega selle väljatöötaja. Pacioli kirjeldas lihtsalt süsteemi, mida Veneetsia tolleaegsed kaupmehed kasutasid. Ometi rakendati tema kirjeldatud meetodeid ja nüansse veel sajandite vältel.
Üks neid, kes pidas Paciolit kahekordse kirjendamise väljamõtlejaks, oli Oswald Spengler. Oma peateoses "Õhtumaa allakäik" võrdles ta Luca Paciolit tema kaasaegsete Kolumbuse ja Kopernikuga.

"Summa de Arithmetica, Geometria, Proportioni, et Proportionalita"

1494. aastal kirjastas Veneetsia trükkal Paganino Paganini Luca Pacioli matemaatikaalase teose "Summa de Arithmetica, Geometria, Proportioni, et Proportionalita" ('Kõik, mis käsitleb aritmeetikat, geomeetriat ja proportsiooni'). See sisaldab põhjalikku kokkuvõtet renessansiajastu matemaatikast, käsitledes sealhulgas aritmeetika (seitse esimest peatükki), algebra (8. peatükk) ja geomeetria aluseid (10. peatükk).

"Kahekordse kirjendamise traktaat"

Raamatu 9. peatükis "Arvepidamisest ja üleskirjutamisest" (tuntud ka kui "Kahekordse kirjendamise traktaat") kirjeldati üksikasjalikult raamatupidamisarvestust Veneetsias. Traktaati peeti nii oluliseks ja seda tõlgiti saksa, böömi, vene, taani ja inglise keelde. Kuni 16. sajandi alguseni oli see ainus raamatupidamisarvestuse õpik maailmas. See raamatupidamissüsteem, mida Pacioli esitas oma töös, sai hiljem nimeks "itaalia meetod".
Raamatust sai esimene trükitöö kahekordse arvepidamise meetodist, kus kirjeldati suuremat osa arvestustsüklist selle protsessi tänapäevases arusaamas. Pacioli traktaat on olnud vundamendiks, millele baseeruvad praktiliselt kõik raamatupidamise kahekordset kirjendamise meetodit puudutavad kirjutised. Pacioli arvestussüsteem kujutas pöördepunkti arvestuse arengus. Selle peamine eesmärk oli hankida informatsiooni omanikule, andes aru ülesannete täitmisest ja olles krediidi andmise aluseks.
Samuel Christoph Gottlieb Gilzebach

Samuel Christoph Gottlieb Gilzebach (16./27. detsember 1788 Kihelkonna – 14./26. märts 1839 Kihelkonna) oli Eesti vaimulik.
Algõpetuse sai ta koduõpetaja käest, edasi õppis Kuressaare provintsiaalkoolis (Prov.-Schule in Arensburg). Aastatel 1806–1809 õppis ta Tartu ülikooli usuteaduskonnas. Ordineeriti 9./21. novembril 1809 õpetajaks.
Ta oli aastatel 1809–1814 Kihelkonna Mihkli koguduse adjunktõpetaja ja 1814–1839 sama koguduse õpetaja.
Ta oli aastast 1813 Saaremaa rõugete kaitsevaktsineerimise komitee liige, aastast 1814 oli ta sama komitee sekretär.

Isiklikku

Tema isa Johann Werner Gilzebach oli Kuressaare ja Kihelkonna Mihkli koguduse õpetaja ning Saaremaa superintendent, vanaisa Leonhard Swahn oli Kärla, Kihelkonna ja Kuressaare Laurentiuse koguduste õpetaja.
Altja kõrts

Altja kõrts (ka: Altja Mäekõrts) on Haljala vallas Altja külas asuv kõrts. Kõrtsi haldab asutus Virumaa Muuseumid.
Kõrtsis saab süüa eesti traditsioonilisi toite.
Kõrtsil lähedal asuvad minevikus kasutatud võrgukuurid.
Isamaaline Liit

Isamaaline Liit (saksa keeles Vaterländische Union; lühend VU) on 1936. aastal asutatud kristlik-demokraatlik erakond Liechtensteinis.
Isamaaline Liit tekkis 1936. aastal kahe partei – Kristlik-Sotsiaalse Rahvapartei ning autoritaarset režiimi pooldava ja saksameelse väikepartei Liechtensteini Koduteenistus ühinemisel. See on olnud ajalooliselt eelkõige tööliste huve esindav partei, mille jaoks on oluline demokraatia edendamine, sotsiaalne võrdõiguslikkus, ühiskondlik solidaarsus ja isikuvabadused. 
Poliitilisel skaalal on tegu kristlik-demokraatliku või niinimetatud liberaalkonservatiivse parteiga, mis on liberaalsem oma peamisest rivaalist Progressiivsest Kodanikeparteist.
Isamaaline Liit oli võimul aastatel 1970–1974, 1978–1993, 1993–2001 ja 2009–2013. Parteisse on kuulunud valitsusjuhid Alfred Hilbe, Hans Brunhart, Mario Frick ja Klaus Tschütscher.
Bora Bora

Bora Bora on saar Prantsuse Polüneesias, üks Tuulealustest saartest. Pindala erinevatel andmetel 29,3 või 44 ruutkilomeetrit. Saar on mägine, kõrgus kuni 727 meetrit. Elanikke umbes 8900 inimest. 
Kuulub Prantsusmaale.
Vatitekk

Vatitekk ehk vateeritud tekk on tekk, mis koosneb tavaliselt kolmest kihist: vatist, vatiinist või muust materjalist täidisest ja tekstiilist ümbrisest. Kihid on omavahel ühenduses õmblustega (tepingutega).
Vatitekiga sarnased on lapitekk, kus ümbris on kokku õmmeldud erineva värvusega tekstiilitükkidest, mis moodustavad mustri, ning sulgtekk, kus täidiseks on suled.
Via Hanseatica

Areng Venemaal, Eestis ja Lätis

Aastal 2012 ühendas 45 partnerorganisatsiooni oma jõud, et kasutada Eesti, Läti ja Venemaa territooriumil asuvat rahvusvahelist Via Hanseatica turismimarsruuti maksimaalselt ära. See tähendab, et loodi ühised Via Hanseatica näidismarsruudid ja -paketid, tugev partnerlussuhe kohalike võimude, ettevõtjate ja turismiarendajate vahel ning muudeti Via Hanseatica võimalikult nähtavaks nii omade kui külaliste jaoks. Kokku jääb sellele alale nii 600 kilomeetrit looduslikku ilu kui ka suurepäraseid mõisahooneid ja aktiivpuhkuse paiku.
Loodud on Via Hanseatica veebileht ja välja töötatud reisiplaanur . Arendamise tulemusena on kasutajatele kättesaadavad ka Via Hanseatica mobiilirakendused Androidi  ja iOSi  operatsioonisüsteemiga mobiilseadmetele. Via Hanseatica teele jäävatest turismiinfopunktidest leiab soovija ka teekonna trükikaardi.
2014. aasta märtsis ilmus trükist Via Hanseatica raamat-reisijuht, mille autor on kirjanik Sass Henno. Reisiraamat on tänapäevane romantiline reisilugu noorest vene ärimehest Markist, tema abikaasast Nadiast ning nende kahest lapsest, kes võtavad ette teekonna mööda Via Hanseaticat. Raamat ühendab kirjaniku fantaasiarikka loo ning kogu praktilise Via Hanseatica teele jääva info. Mitmes keeles raamat on veebis tasuta loetav .