google/wiki40b huggingface dataset:
Homeri vaenlane

Süžee

Kent Brockman räägib loo Frank Grimes'ist, mehest, kes pidi oma elu elamiseks hästi palju pingutama. Springfieldi tuumaelektrijaama omanik Mr. Burns oli sellest loost nii liigutatud, et ta palkas Grimes'i enda asetäitjaks. Aga järgmisel päeval nägi Mr. Burns sarnast lugu ühest kangelaskoreast ja palkas koera oma asetäitjaks. Grimes läks tööle tuumaelektrijaama 7G sektorisse, kus ta töötas koos Homeri, Lenny ja Carliga. Grimes hakkas Homerit vihkama ja teda ärritas Homeri rõõmsameelsus, kehv tööeetika ja vastutustundetus.
Bart tüdines ära klassiekskursioonist Springfieldi linnahalli ja ostis oksjonilt 1 dollari eest oma äri aadressil 35 Industrial Way, mis oli mahajäetud tehas. Bart jättis Milhouse'i öövalvuriks. Kui Bart tuli järgmisel päeval tagasi, oli vabrik kokku varisenud.
Tuumaelektrijaamas ei meeldinud Grimesile Homeri veidrused - Homer sõi Grimes'i lõunat, näris tema monogrammpliiatseid ja ignoreeris algohutusnõudeid. Grimes siiski takistas Homerit joomast katseklaasist väävelhapet, lüües selle Homeri käest vastu seina. Kuid Mr. Burns läks mööda sealt ja noomis Grimes'i selle eest, kuna sai olukorrast valesti aru. Ta otsustas siiski anda Grimesile uue võimaluse, aga kärpis palka. Grimes kuulutas ennast Homeri vaenlaseks.
Homer üritas Grimesi maha rahustada, kutsudes ta enda juurde õhtusöögile. Kuid see vihastas Grimesi rohkemgi veel - Homeril oli "võrratu elu, perekond, geeniusest tütar, kaunis naine, tehaseomanikust poeg, unistustekodu, kaks autot, Homer on võitnud Grammy, on käinud tuuril rokkstaaridega, oli sõber president Gerald Fordiga ja on isegi kosmoses käinud". Grimes ise pidi tegema kahte tööd ja elama korteris kahe keeglisaali vahel. Grimes ütles Homeri näitel, mis on USA-l viga: "Homer naudib elu täiel rinnal, teeb nii vähe tööd kui võimalik ja elab temasuguste tööloomade arvelt." Ta ütles ka, et kui Homer oleks elanud mõnes muus riigis, oleks ta juba nälga surnud ja lahkus vihaselt. Järgmisel päeval üritas Homer teenida austust Grimesi poolt, mängides mannekeentöötajat, aga ebaõnnestus. Grimes rääkis Lennyle ja Carlile et Homer on lapsik, aga nad ütlesid, et Homer on väga korralik. Grimes ütles, et kui ta saaks tõestada, et Homeri IQ on 6-aastase lapse tasemel, sureks ta õnneliku mehena. Grimes pani siis Homeri kirja tuumaelektrijaama disainivõistlusele, mis oli lastele. Homer ei teadnud, et see on lastele ja tahtis seal tõestada oma professionaalsust.
Kuid auhindade tseremoonial Homer sai esikoha. Grimes sai seepeale väga vihaseks ja hakkas jooksis amokki terves tuumaelektrijaamas. Ta haaras ka kõrgepingekaablist, kuulutades valjult, et ta on Homer Simpson ja seetõttu ei vaja kummikindaid, sai elektrilöögi. Matustel jäi Homer magama ja uniselt palus, et Marge telekanalit vahetaks, mille peale kõik leinajad hakkasid naerma samal ajal, kui kirst sängitati maasse.
Keskpanga digiraha

Keskpanga digiraha (ka digitaalne fiat-raha või digitaalne baasraha) on fiat-raha digitaalne vorm, mis on riigi valitsuse kehtestatud valuuta. Inglise keeles kannab see nimetust central bank digital currency ehk CBDC.
Tavapärane digiraha (või virtuaalne raha, krüptoraha) erineb keskpanga digirahast selle poolest, et seda ei emiteeri riik ja sel puudub seadusliku maksevahendi staatus. Seetõttu võib keskpanga digiraha tulevikus võistelda kommertspankade hoiustega ja seada küsimärgi alla praegu levinud osalise reserviga panganduse status quo.

Iseloomustus

Keskpanga digiraha on turvaline digitaalne maksevahend, mis on nii nagu paberraha ka arvestusühik ja väärtuse säilitaja. Samamoodi on digirahal unikaalsed tunnused, mille järgi saab seda tuvastada ja võltsimist ära hoida. 
Koos muude raha vormidega võiks digitaalne fiat-raha olla osa baasraha pakkumisest, aga see ei kuulu praeguste standardite järgi keskpanga kohustuste hulka (sarnaneb välise rahaga). See on digitaalne esitajavõlakiri, mida saab eri tüüpi digitaalsete maksesüsteemide ja teenuste abil hoiustada ja üle kanda. Digitaalse fiat-raha kehtivus ei sõltu digitaalset fiat-raha hoiustavatest ja üle kandvatest digitaalsetest maksesüsteemidest.
Keskpanga digiraha kasutuselevõtu ettepanekud hõlmavad tavaliselt ka tingimust, et kõigile kodanikele avataks keskpankades universaalsed pangakontod.

Ohud

Üldise murekohana nähakse seda, et keskpanga digiraha kasutuselevõtt tooks kaasa võimalikud pangajooksud ja nõrgendaks seega pankade rahastamisolukorda.

Katsetused

Inglismaa Pank oli üks esimesi keskpanku, kus algatati ülemaailmne arutelu keskpanga digiraha kasutuselevõtu väljavaadete üle. Kõige põhjalikumalt on selle rakendamist kaalunud Rootsi keskpank. 2017. aasta novembris teatas Uruguay keskpank, et on alustanud digitaalse Uruguay peeso emiteerimise katsetustega.
Ühe tehnoloogia keskpanga digiraha emiteerimiseks osana keskpanga emiteeritavast baasrahast on välja töötanud ja loonud ettevõte eCurrency Mint Limited (eCurrency™), mille peakontor asub Iirimaal Dublinis.
2017. aastal käidi välja idee Eesti e-residentsuse süsteemiga seotud krüptorahast Estcoin, ent ideele seab piirid eurotsooni kuulumine: Euroopa Keskpanga presidendi Mario Draghi sõnul ei saa Eesti krüptovaluutat luua, sest eurotsooni ainus valuuta on euro. 2018. aasta jaanuaris ütles ka Eesti Panga president Ardo Hansson, et Eesti riiklikku krüptoraha käibele tulemas ei ole.
2018. aasta veebruaris alustas Venezuela oma krüptoraha petro eelmüüki. Krüptoraha on tagatud riigi naftavarudega ja valuuta turuväärtuseks on kavandatud ligikaudu kuus miljardit dollarit. Paljude suurriikide, näiteks Ameerika Ühendriikide, Saksamaa ja Austraalia keskpangad on riikliku krüptoraha asjus skeptilisel seisukohal. Ent Venezuelale lisaks on sellega katsetatud teisteski riikides: Hiina tegeleb digitaalse fiat-raha väljatöötamisega, Holland on katsetanud oma keskpanga krüptovaluutat DNBcoin ja Rootsi tegeleb e-krooniga.
Armando Diaz

Armando Vittorio Diaz (5. detsember 1861 – 29. veebruar 1928) oli Itaalia sõjaväelane (marssal).
Ta juhtis Itaalia vägesid Esimese maailmasõja lõpus 1917-1918.
29. aprillil 1925 anti talle Eesti Vabadusristi I liigi I järk.
Essentsiaalne treemor

Essentsiaalne treemor (ladina keeles tremor essentialis) on püsivalt edenev neuroloogiline häire, mida iseloomustab käte või teiste kehaosade (pea, lõua, jalgade) värisemine.
Täpne esinemus on teadmata, kuid see on oletatavasti kõige levinum treemori tüüp ja ka kõige tavapärasem liikumishäire.

Põhjused

Pooled juhtumitest on põhjustatud geenimutatsioonidest ja dominantselt edasi antud; neil on kaks tüüpi. Ülejäänud juhtumid on idiopaatilised. Patofüsioloogiliselt oletatakse muutusi tserebellumis.

Diagnoos

Diagnoos tuvastatakse tavaliselt kliiniliselt. Treemorid võivad alata igas vanuses, alates sünnist kuni vanaduseni (seniilne treemor).
Essentsiaalne treemori tunnuseks on reeglina rütmiline (4–12 Hz) treemor, mis ilmneb siis kui haigusest haaratud lihased on töös (ehk teisisõnu, puhkeolekus treemorit ei ole). Erinevat liiki füüsiline või vaimne pinge kipub tegema treemorit tugevamaks,mis loob tihti vale mulje, et tegu on psühhosomaatilise probleemiga. Tüüpiline on treemori halvenemine esinemissituatsioonides, halvemaks teevad treemorit ka külm, veresuhkru taseme langus, osa antidepressante, kofeiin, nikotiin, liitiumisoolad jm. Essentsiaalse treemori korral ei ilmne treemor magamise ajal, kuid mõnedel juhtudel on patsientidel eriti tugev treemor just pärast ärkamist.
Kergematel juhtudel väljendub essentsiaalne treemor võimetuses takistada haigusest haaratud kehaosa, nt käsi, värisemast ja raskuses täpsust nõudvate liigutuste tegemisel. Halvematel juhtudel võib haigus takistada patsienti igapäevaelu tomingutes nagu söömine, riietumine jms. Enamasti on essentsiaalne treemor progresseeruv (s.t. aja jooksul halvenev, mõnel juhul kiirelt, mõnikord väga aeglaselt), halvimatel juhtudel võib põhjustada invaliidsust.

Ravi

Ravimitena kasutatakse trankvillisaatoreid, beetablokaatoreid või epilepsiaravimeid. Kaks kõige  kasutatavamat ravimit essentsiaalse treemori sümptomite kontrolli alla saamiseks on primidoon (Mysoline) ja beetablokker propranolool (Inderal). Paljudel juhtudel vähendab alkohol lühiajaliselt treemorit. Enamikul juhtudest praegu tuntavad ravimid täielikku efekti ei anna.
Vähestel juhtudel võib essentsiaalset treemorit ravida füüsilise teraapiaga ja püsivalt värisevate kehaosade lihaste arendamisega.
Kirurgilised raviviisid (mida kasutatakse kõige tõsisemate juhtumite puhul) on botulismimürgi süstimine treemorist mõjutatud lihastesse, talatoomia, ja ajustimulatsioon.
Teisi potentsiaalseid treemori põhjustajaid (liigne kofeiini tarbimine, lõõgastavate ravimite kasutamine) tuleks võimalusel vältida.
Jakob Staël von Holstein

Jakob Staël von Holstein (28. mai 1628 Pärnu – 2. oktoober 1679) oli Rootsi sõjaväelane ja arhitekt.
1652. aastal sai ta naturalisatsiooni korras Rootsi aadlikuks.
 
Taani-Rootsi sõja tulemusel sai temast 1658 Karl X Gustavi vägede peakorteriks olnud Køge komandant Taanis. 29. mail 1660 määrati ta Eesti-, Liivi- ja Ingerimaa suurtükiväe ülemaks ja kindralkortermeistriks ning tema ametiülesannete hulka kuulus ka kindlustuste ehitamine (sealhulgas ka Tallinna Wismari raveliini jne tugevdamine). 
1666. aastal sai temast sõjanõunik, 1667. aastal Liivimaa maamarssal, 1673. aastal Eestimaa maanõunik ja sama aasta 15. septembril määrati ta Tallinna asehalduriks. 3. augustil 1674 ülendati ta suurtükiväe kindralmajoriks.
Arhitektina kujundas ta mitmeid palladianistlikus stiilis elamuid Toompeal. Tõenäoliselt on ta ka Maardu mõisahoone ja Pikk tänav 28 asuva Rootsi saatkonnahoone, nn Axel von Roseni (1624–1679) palee autor. Samuti projekteeris Palmse mõisa.
Ta hukkus duellil õuekohtu assessori, kindralmajori, maanõuniku ja Altenwoga vabahärra Gustav von Mengdeni (1625–1688) vastu. (Vt ka tema poeg Otto Reinhold von Mengden (surnud 1687)  .)
Talle kuulus Eestimaal Anija (Hannijöggi) ja Jõelähtme (Jegelecht) ning Liivimaal Ramke (Ramkau) mõis.
Kohaliku omavalitsuse üksuse põhimäärus

Kohaliku omavalitsuse (valla või linna) alusdokumendiks on põhimäärus. Eesti Vabariigi Põhiseaduse §-st 154 tulenevalt on kohaliku omavalitsuse põhimääruse näol tegemist intra legem korras antud kohaliku omavalitsuse üksuse üldaktiga.
Põhiseaduse § 154 alusel on kohalikud omavalitsused kohaliku elu küsimuste otsustamisel iseseisvad. Kohalikel omavalitsustel tuleb oma pädevuse realiseerimiseks vastu võtta  õigusakte. Seega on põhiseaduse § 154 kohaselt kohalikele omavalitsustele tagatud enesekorraldusõigus ning sellest tulenevalt põhimääruse andmise õigus. Üldaktide (õigustloovate) tähenduses võtavad kohalikud omavalitsused vastu määrusi (kohalike omavalitsuste volikogud ja valitsused). Kõik muud kohaliku omavalitsuse aktid peavad olema kooskõlas põhimäärusega ning selle alusel välja antud.

KOV põhimäärusele esitatavad nõuded

Kohaliku omavalitsuse põhimääruse kinnitamise, muutmise ning kehtetuks tunnistamise pädevus kuulub volikogu pädevuste hulka. Omavalitsusüksuste põhimäärused tuleb kinnitada ja kooskõlla viia kohaliku omavalitsuse korralduse seadusega kolme kuu jooksul järgmiste kohalike omavalitsuste volikogude valimiste tulemusena moodustatud volikogude poolt valla- või linnavalitsuse ametisse kinnitamise päevast alates. Järelevalvet valla või linna põhimääruse kui õigustloova akti vastavuse üle Eesti Vabariigi põhiseadusele ja seadustele, sealhulgas kohaliku omavalitsuse korralduse seadusele, teostab õiguskantsler.

Haldusterritoriaalse korralduse muutmise mõju põhimäärusele

Haldusterritoriaalse korralduse muutmise tulemusena moodustunud kohaliku omavalitsuse üksuse volikogu kehtestab valla või linna põhimääruse kuue kuu jooksul volikogu valimiste tulemuste väljakuulutamise päevast arvates. Uue põhimääruse kehtestamiseni lähtutakse ühinemislepingus või ühinemiskokkuleppes kokku lepitud ühinenud kohaliku omavalitsuse üksuse põhimäärusest. Kui ühinemislepingut või ühinemiskokkulepet ei ole kinnitatud, võetakse aluseks selle kohaliku omavalitsuse üksuse põhimäärus, kellega omavalitsusüksuse miinimumsuuruse kriteeriumile mittevastav kohaliku omavalitsuse üksus liidetakse või ühendatakse.
Kuni haldusterritoriaalse korralduse muutmise tulemusena moodustunud kohaliku omavalitsuse üksuse põhimääruse kehtestamiseni võib moodustunud kohaliku omavalitsuse üksus kasutada ühinemislepingus või ühinemiskokkuleppes kokku lepitud ühineva valla või linna sümboolikat.
Devonshire'i hertsog

Devonshire'i hertsog (inglise Duke of Devonshire) on Inglismaa aadlitiitel, mida on alates selle asutamisest kandnud Cavendishi suguvõsa liikmed. Tiitel loodi 1694. aastal, mil William Cavendish, neljas Devonshire'i krahv sai Devonshire'i hertsogiks.
Devonshire'i hertsogi pärija kannab Hartingtoni markii tiitlit. Kui hertsogi vanima poja vanim poeg sünnib hertsogi eluajal, saab ta Burlingtoni krahvi tiitli. Kui Burlingtoni krahvil sünnib hertsogi eluajal poegi, saavad need tiitli "Lord Cavendish". 
Devonshire'i hertsogite peamine residents on Chatsworth House.
Vladimir Polonski

Vladimir Polonski (Wladimir, 16. veebruar 1912, Vladivostok – 30. juuni 1992, Tallinn) oli Eesti ehitusteadlane.

Elulugu

Vladimir Polonski oli sõjaväelase poeg.
Lõpetas 1932 Tartu Õpetajate Seminari, õppis 1936–40 TTÜ-s ehitust, lõpetas 1943 Magnitogorski Mäeinstituudi tööstus- ja tsiviilehituse erialal, 1947 aspirantuuri Leningradi Raudteetranspordi Inseneride Instituudis, tehnikakandidaat (1947, samas), väitekiri käsitles ehitiste aluseid ja vundamente. Oli 1932–36 algkooliõpetaja, 1938–40 TTÜ vesiehituse ja aluspõhja mehaanika labori assistendi kohusetäitja, 1940–41 natsionaliseerimiskomissar, 1941–42 mobiliseerituna Punaarmees. 1942 suunati õpinguid lõpetama Uurali Industriaalinstituudi, ühtlasi määrati trusti "Magnitostroi" töödejuhatajaks. Aastast 1947 Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) vanemõpetaja, 1949–50 Ehituse Teadusliku Uurimise Instituudi (Ehituse TUI) vanemteadur ja teadussekretär, 1950 sektorijuhataja, 1950–75 direktor, 1975–83 teadusdirektor, 1983–92 vanemteadur.

Teadustöö

Uurimisvaldkonnad: kohalike materjalide kasutatavus ehituses; rajooniplaneermine, linnaehitus, ehitusökoloogia. Põlevkivituhkehitusainete ja tsemendita gaasbetooni kasutuselevõtu algatajaid Eestis. Teaduste Akadeemia Looduskaitsekomisjoni liige. Nõukogude Eesti preemia (1965). Orden "Austuse märk" (1958).
Catoosa maakond

Ajalugu

Maakond moodustati 1853. aastal.
Puuma

Levila

Puuma levila katab kogu Ameerika kontinendi põhjast lõunasse. Teda võib kohata peaaegu igasuguses looduskeskkonnas: okas- ja lehtmetsades, mägedes, soistel aladel, troopikametsades, rohtlates ja kõrbetes.

Kirjeldus

Tema pikkus koos sabaga võib olla kaks meetrit ja kaal ligi 100 kg. Ta suudab hoogu võtmata sooritada 7 meetri kõrgusi hüppeid. Nii nagu ilves, lööb ka puuma nurru. Puuma jõuab joosta kuni 80 km/h.

Toitumine

Püüab eelkõige suurulukeid, näiteks hirvi, aga ka mufloneid, okassigu või sisalikke. Mõnikord ründab ta kariloomi, mistõttu peavad inimesed talle jahti.

Paaritumine

Pärast kolm kuud kestvat tiinust poeb emane puuma varjulisse koopasse, kus toob ilmale 1–6 poega; hoolt kannab nende eest üksi.
Mambo

Mambo on 1930.–1940. aastatel kujunenud Kuuba muusika- ja tantsustiil. Nimetus tähendab Haiti voodoo preestritari. 
Mambo ühendab Euroopa kontratantsu traditsiooni ja mustade haitilaste iseloomulikud aafrikapärased sünkopeeritud rütmid. 4/4 taktimõõdus mambo sai Ameerika Ühendriikides 1950. aastatel ülipopulaarseks seltskonnatantsuks, hiljem arenes sellest välja veidi lihtsam tšatša. 
Põhisammudes esimesel taktiosal liikumist ei ole, teisel on samm ette või taha, kolmandal kantakse keharaskus tagasi teisele jalale ning neljandal tuuakse jalg juurde. Mambole nagu mitmele muulegi Ladina-Ameerika tantsule on iseloomulik puusahööritus, mis kaasneb keharaskuse ühelt jalalt teisele viimisega.
Tulikas

Nimetus

Tulika ladinakeelne nimi Ranunculus tähendab 'konnake' (konn on rana). Arvatavasti on see nimi seotud asjaoluga, et tulikad kasvavad sageli vee ääres, kus konnad elavad.

Levila

Tulikad kasvavad parasvöötmes Euroopas ja Põhja-Ameerikas, kuid ka näiteks Uus-Meremaal.

Kirjeldus

Enamik tulikaid on mitmeaastased taimed, kuid leidub ka üheaastaseid ja kaheaastaseid taimi. Nende õied kasvavad üksikuna, on kollased või valged (kui valged, siis ikkagi kollase südamikuga), mõnel liigil oranžid või punased. Paljudel liikidel (näiteks kuldtulikal (Ranunculus auricomus) kroonlehed puuduvad. Kroonlehti on harilikult 5, vahel vähem või rohkem. Tupplehti on 3–5, harilikult 5. Tolmukaid ja emakaid on palju. Viljas on palju seemneid.

Toksilisus

Kõik tulikaliigid on koduloomadele mürgised, seda näiteks ka küülikutele. Suures koguses tulikaid võib tappa isegi hobuse. Harilikult loomad väldivad tulikaid nende kibeda ja kõrvetava maitse tõttu, kuid olukorras, kus karjamaal kasvab tulikaid nii palju, et muud  pole süüa, võib ette tulla mürgistusi. Taime kuivades mürk laguneb, nii et tulikaid sisaldav korralikult kuivanud hein on ohutu. Tulikate taimemahl põhjustab nahapõletikku, nii et ka inimesed peavad tulikaid käsitledes ettevaatlikud olema ja kindaid kandma.

Okoloogia ning tulikas kultuuris

Mürgisuse tõttu rahvameditsiin tulikaid ei kasuta.
Sõna "sardooniline" ('kibe, põlastav') tuleb Sardiinias kasvava sardiinia tulika Ranunculus sardous järgi. Kui inimene seda sööb, tõmbub tema nägu grimassiks.
Mõned putukad, näiteks liblikad Euplexia lucipara ja Orthosia gothica, toituvad tulikatel.
Mõnda tulikat kasvatatakse ilutaimena ja neile on aretatud suuri eredaid õisi.
Tulikas oli Türgi sultanite vägevuse sümbol.
Viljandi Maakohtu hoone

Ajalugu

Hoone valmis 1768. aastal endise linnakiriku varemete asemele esimese kivimajana Viljandis pärast Põhjasõda kestnud stagnatsiooniaega. Algselt oli hoone ühekorrruseline koos mansardkorruse ja murtud kelpkatusega. Hoones asus tööle Viljandi Maakohus, mis aga 1787. aastal kolis Kauba tänavale (praeguse Viljandi vana tuletõrjemaja kohal asunud hoonesse).
1790. aastal hakkas hoones tööle kaheklassiline rahvakool, mis muudeti 1804. aastal kolmeklassiliseks kreisikooliks. Alates 1885. aastast töötas hoones linnakool, mis oli alguses kolme-, hiljem aga neljaklassiline. 1912. aastal anti koolile Barclay de Tolly nimi ja see muudeti neljaklassiliseks kõrgemaks algkooliks.
1888. aastal ehitati hoonele ärklikorrus. 1890. aastal ehitati hoone kapitaalselt ümber ja selle tolleaegne välimus on säilinud tänapäevani.
1932–1940 asus hoones 5. Suurtükiväegrupi kasarm. Pärast seda asusid hoones ametiasutused, nõukogude okupatsiooni ajal tegutses hoones Viljandi rajooni haridusosakond.
Tartu medal

Tartu medal on Tartu Linnavalitsuse välja antav auhind. Auhind antakse füüsilisele isikule austusavaldusena silmapaistvate saavutuste eest.
Tartu medal valmistatakse hõbedast, selle esiküljel on reljeefsed Tartu linna vapi kujundid, mida ümbritseb reljeefsetest tammelehtedest pärg. Medali tagakülg on sile, sellele graveeritakse autasu number. Tartu medali läbimõõt on 35 mm.
Enamasti antakse medalid üle Tartu linna päeval või teistel tähtpäevadel.
Raudalu kivid

Raudalu kivid on Tallinnas Nõmme linnaosas Raudalu asumis põhja pool kahel pool Karuse tänavat asuv kaitsealuste rändrahnude rühm, mis koosneb neljast lähestikku asuvast kivist.
Kõige suurem rahn on Raudalu Suur kivi, mida muistendi järgi Vanapagan kasutas, kui ta Kalevipojaga võidu kivi viskas.
Linnageograafia

Linnageograafia on inimgeograafia haru, mis uurib linnalisi piirkondi. Nendele piirkondadele on iseloomulikud hoonete ja infrastruktuuriobjektide suur kontsentratsioon, inimesed on hõlmatud peamiselt majanduse sekundaarses ja tertsiaarses sektoris ning rahvastikutihedus on tavaliselt suur.

Linnageograafia areng

Linnageograafia on traditsiooniline geograafia haru. See sai alguse 19. sajandi lõpus. Alguses tegeles linnageograafia peamiselt linnade arengu iseloomu ja struktuuri kirjeldamisega. Lisaks pakkusid varajastel aastatel linnu uurivatele geograafidele huvi asustuse arengu kirjeldus ning linnade paiknemise sõltuvus füüsilisest keskkonnast. Tollal võrdlesid paljud teadlased linna arengut inimese bioloogilise eluga.
Linnageograafia on oluliselt arenenud alates 1950. aastatest. Viimase poole sajandi jooksul on võimalik rääkida neljast linnageograafia lainest. Need on linnageograafia teaduslikustamine (1960. aastatel), ühiskondlikustamine (1970. aastatel), kontekstualiseerimine (1980. aastatel) ja uuendamine (2000. aastatel).
Praegused linnageograafia teoreetilised lähtekohad on mitmekesised ning seotud erinevate filosoofiasuundadega (nt positivism, fenomenoloogia, eksistentsialism, marksism, strukturalism, realism, poststrukturalism, konstruktivism, postmodernism, feminism, postkolonialism).

Tuntud linnageograafe

Maailma tuntumate linnageograafide seas on Walter Christaller, Georgi Lappo.
Tuntumad linnageograafid Eestis on Edgar Kant, Jussi S. Jauhiainen ja Tiit Tammaru.
Virtsu vald

Virtsu vald (saksa keeles Werder) oli vald Läänemaal Hanila kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1892 ja siis liideti Virtsu vald Massu vallaga.
Valla alal asusid Vana-Virtsu, Uue-Virtsu mõis ja Hanila kirikumõis.
Kuusalu pastoraat

Kuusalu pastoraat oli pastoraat Harjumaal Kuusalu kihelkonnas, tänapäevase haldusjaotuse järgi Harju maakonnas Kuusalu vallas.
Pastoraadi peahoone ehitati 18. sajandi lõpus ja on sellisena üks vanemaid pastoraadihooneid Eestis.
Pastoraadi mitmed ehitised (peahoone, karjakastell, kelder, ait, tall-tõllakuur, saun) on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks.Peahoone kannatas 24. aprillil 2014 puhkenud tulekahjus. Tänaseks on hoone saanud uue katuse, vahelaed, aknad ja uksed.
Urmas Klaas

Urmas Klaas (sündinud 17. märtsil 1971 Räpinas) on Eesti ajaloolane ja poliitik, alates 9. aprillist 2014 Tartu linnapea.

Haridus

Urmas Klaas on lõpetanud Räpina Keskkooli 1989 ning Tartu Ülikooli ajaloo erialal 1994 (cum laude). Ta on ajaloomagister (Tartu Ülikool 1998).

Töökäik ja tegevus ühingutes

Klaas on töötanud Tartu Ülikooli Eesti ajaloo õppetooli assistendina, lektoraadi juhatajana ning lektorina 1994–2003, ajalehe Postimees uudistetoimetuse toimetajana, arvamustoimetuse juhatajana, Tartu toimetuse juhatajana, peatoimetaja asetäitjana ning peatoimetaja 1995–2003. Ta on töötanud Haridus- ja Teadusministeeriumis teabejuhina ning teabekorralduse osakonna juhatajana 2004.
Klaas on SA Kultuurileht nõukogu esimees, Lennuliiklusteeninduse AS-i nõukogu liige, SA Domus Dorpatensis nõukogu liige, SA Põlvamaa Talurahvamuuseumi nõukogu esimees ning Balti Seltsi Saksamaal asepresident. Aastatel 2007–2015 oli ta Eesti Orienteerumisliidu president.

Teadustegevus

Klaas kaitses magistritöö teemal "Õigeusu kirik Lõuna-Eestis 1848–1917. Halduskorraldus ja preesterkond" 1998. aastal.

Poliitiline tegevus

Urmas Klaas oli Põlva maavanem 2004–2007. Ta oli XI Riigikogus ja majanduskomisjoni esimees ning oli ka XII Riigikogu liige. Ta on Eesti Reformierakonna liige 2006. aastast.
2007. aastal pakuti Klaasile Tartu linnapea kohta, kui senine linnapea Laine Randjärv ametist loobus. Klaas ütles ära ning Tartu linnapeaks sai Urmas Kruuse.
Kui sotsiaalminister Maret Maripuu 2009. aasta algul tagasi astus, peeti Klaasi võimalikuks tulevaseks ministriks, kui lõpuks sai ministriks Hanno Pevkur.
Pärast peaminister Andrus Ansipi tagasiastumist 2014. aastal teatas Tartu senine linnapea Urmas Kruuse ametist loobumisest seoses asumisega tervise- ja tööministriks tulevases Taavi Rõivase valitsuses. 8. aprillil 2014 valis Tartu linnavolikogu Tartu uueks linnapeaks Urmas Klaasi, kes lahkus sellega seoses Riigikogust. 19. märtsil 2014 valiti ta ka Reformierakonna Tartu piirkonna juhiks.
Lõõtspillitaoline liikumine

Lõõtspillitaoline liikumine (inglise keeles concertina movement) on paljude jalutute loomade (näiteks madude) liikumisviis, mille korral loom roomab justkui ronides, nii et tema liikumine sarnaneb lõõtspilli liikumisega selle mängimisel.
Maod kasutavad seda liikumisviisi raskesti ligipääsetavatel horisontaalsetel pindadel (kitsad praod, avaused, augud jm) ja puude otsa ronimisel.
Sedasi liikudes töötavad madudel aktiivselt kaasa nii lihased kui ka soomused ja muud liikumist võimaldavad tugi- ja liikumisaparaadi osad.
Selline liikumine on aeglane ja energiakulukas: madu liigub pea ees ja järk-järgult liigutab ülejäänud keha, 2 ja enama kehakurviga, soovitud suunas.

Ajaloolist

Lõõtspillitaolist liikumist kirjeldas esimesena Wiedemann 1932. aastal.