google/wiki40b huggingface dataset:
Spinn

Elementaarosakeste spinn

Elementaarosakeste spinni väärtus sõltub vaid osakese tüübist. Erinevalt spinni suuna kvantarvust pole osakese spinni (magnituudi) kvantarvu võimalik muuta. 
Leptonite ja kvarkide spinn on s = 1/2. Footoni, gluuonite ja nõrga vastastikmõju vahebosonite spinn on 1. Hüpoteetilise standardmudeli osakese - Higgsi bosoni - spinn on 0. Garvitatsioonivälja vahendajateks pakutud hüpoteetilisi osakesi spinniga 2 (graviton) ja spinnga 3/2 (gravitiino).

Liitosakeste spinn

Liitosakeste spinni all mõeldakse üldjuhul liitosakese (näiteks prootonite, neutronite või aatomituumade) kogu impulsimomenti, mis on osakeste orbitaalsete ja spinnimpulsimomentide summa. Liitosakese spinn on kvantiseeritud samuti kui elementaarosakese spinn.
Nagu elementaarosakestelegi omistatakse ka liitosakestele konkreetne spinn; näiteks prooton on spinniga 1/2. Selle all mõistetakse osakese kõige madalama energiaga spinnolekut (arvesse võetakse ka võimalikke orbitaalseid olekuid).

Aatomite ja molekulide spinn

Aatomite ja molekulide spinn on paardumata elektronide spinnide summa. See spinn on näiteks paramagnetismi põhjuseks.

Spinn ja statistika

Osakeste spinn mõjutab tugevalt osakeste käitumist statistilises mehaanikas. Poolarvulise spinniga osakesed alluvad Fermi-Diraci statistikale ning neid nimetatakse fermionideks. Fermionide süsteemide olekufunktsioonid peavad identsete osakeste vahetamise suhtes antisümmeetrilised olema, mis tähendab, et olekufunktsioon peab kahe identse osakese vahetamisel oma märki muutma. Selle omaduse järgi ei saa osakesed jagada sama kvantolekut - piirang, mida tuntakse Pauli keeluprintsiibi nime all. Täisarvulise spinniga osakesed alluvad Bose-Einsteini statistikale ning neid nimetatakse bosoniteks. Bosonite süsteemide olekufunktsioonid peavad identsete osakeste vahetamise suhtes sümmeetrilised olema. Sea asjaolu lubab bosonitel samu kvantolekuid jagada.
Nende väidete tõestust tuntakse spinni ja statistika teoreemi nime all. See tõestus tugineb nii kvantmehaanikale kui erirelatiivsusteooriale. Õigupoolest võib "seost spinni ja statistika vahel pidada üheks olulisimaks erirelatiivsusteooria rakenduseks".
Bad Salzdetfurth

Ajalugu

1194. aastal on Salzdetfurthi esmakordselt dokumendis mainitud. Paika laastasid mitu korda tuli või üleujutus. Halvim üleujutus tekkis 1738. aastal, kui hävines 176 maja. Sõna "Bad", tähendusega "spaa", lisati nimele 1921. aastal. 22. märtsil 1945, raske õhurünnaku ajal Hildesheimile, visati Bad Salzderfurthile mitu pommi ja kaks maja Goettingstrassel hävines. Bad Salzdetfurth sai ametlikult linna staatuse 1949. aastal.
Igal külal, mis liidendati 1974. aastal, on oma ajalugu ja omad traditsioonid.

Vaatamisväärsused

Linnas endas ja igas tema külas on erinevaid vaatamisväärsusi. Vanalinnas on palju heas seisus poolpuitraamiga maju, nagu Kaevurite gildihoone aastast 1898, ja Wesselni külas. Püha Galluse katoliiklik kirik Detfurthis ehitati klassitsistlikus stiilis aastatel 1772 kuni 1779. Teisi huvitavaid külakirikuid ja kabeleid võib näha Hockelnis, Bodenburgis, Breinumis, Östrumis, Wehrstedtis ja Klein Düngenis. Ristija Johannese kirik Wesselnis ehitati tüüpilises uusgooti stiilis aastatel 1853–55.
Suurim kirik Bad Salzdetfurthis endas on Püha Jüri kirik, protestantlik kirik värvitud puitlaega, mis ehitati 1700. aasta paiku. Lääneseinal näitab märk, mis on 3 m üle maapinna, Lamme jõe üleujutuse kõrgust 1738. aastal. Barokk altar pärineb aastast 1717. Orel, mis pärineb 1590. aastast, seisis algselt Püha Lamberti kirikus, Hildesheimis. Siin on Bad Salzdetfurthi kaevandusajaloole pühendatud linnamuuseum. Algselt oli tellishoone, kus nüüd asub muuseum, kool. Muuseum asutati 1987. aastal.
Kõige uuem kirik Bad Salzdetfurthis on katoliiklik kirik Püha perekond, mis ehitati aastatel 1960–61 ja pühitseti 3. septembril 1961. Orel pärineb aastast 1979. Algselt elas Bad Salzdetfurthis väga vähe katoliiklasi. Kuid pärast Teist maailmasõda asusid linna paljud katoliiklikud põgenikud Sileesiast.

Liiklusühendused

Bad Salzdetfurthi võib jõuda Hildesheimist rongiga. Raudteejaam on kesklinnas. Raudteepeatused on ka Bodenburgi, Detfurthi, Wesselni ja Groß Düngeni külas. Tööpäeviti sõidab vähemalt üks rong tunnis Hildesheimi ja tagasi. Pühapäeviti ja riigipühadel sõidab üks rong iga kahe tunni tagant.

Popkultuuris

Paika on mainitud Tom Clancy bestselleris "Red Storm Rising".
Kringel

Kringel (alamsaksa kringel < vanapõhja kringla 'ring') on kaheksa- või B-kujuline sai või kook. 
Suuremad kringlid on tavaliselt palmikukujuliste keerdudega. Kringlid on levinud peamiselt Põhja-Euroopas Saksamaalt ja Hollandist Skandinaavia ja Baltimaadeni, kuid mõnel määral tuntakse neid ka Venemaal ja Ameerika Ühendriikides (kus neid seostatakse peamiselt Taani mõjudega).
Kringlid võivad olla nii soolased kui ka magusad, enamasti tehakse neid pärmitainast. Soolakringliteks kutsutakse väikesi soolaseid, vesikringlitesarnaseid küpsetisi, mida tarvitatakse suupistena. Suhkrukringlid on mõnevõrra suuremad maiustused, mis tehakse vahel ka mure- või lehttainast. Suuremad kringlid on tavaliselt täidise või lisanditega (nt rosinakringel), neid kasutatakse sageli pidulikel puhkudel tordi asemel. Soolastest on Eestis populaarsed näiteks singi-juustukringlid. Magusas täidises on sageli rosinad, martsipan, kohupiim, kaneel, kardemon, pähklid jms ning kringlikatteks šokolaad. Uuemal ajal müüakse kringlitena ka analoogseid küpsetisi, mis on mitte kaheksakujulised, vaid sõõrjad ja mida varem nimetati pärgadeks.
Tõenäoliselt pärinevad kringlid vesikringlist (saksa Brezel), mille katoliku mungad tõid Taani 13. sajandil. Taani ja norra keeles nimetatakse kringleid kringle, mitmus kringler; rootsi keeles kringla, mitmus kringlor; soome keeles rinkeli ja saksa keeles Kringel. Hollandis tuntakse üht tüüpi magusat kringlit nimetusega krakeling.
Venemaal tuntakse kringleid 18. sajandist. 1710. aastal Venemaaga liidetud Soome linn Viiburi on tuntud "kringlilinnana" (vene keeles "Крендельный город"). Viiburi kringel (soome keeles Viipurinrinkeli) on magus, kardemoni ja paljude muude vürtsidega küpsetis, mis väidetavalt pärineb 14. sajandist, põhineb frantsiskaani munkade retseptil ja jõudis Peeter I ajal ka Vene tsaaride lauale.
Ligikaudu 16. sajandist saati on sepistatud kringlid kasutusel pagaripoodide sümbolina.
Peeter Laasik

Peeter Laasik (sündinud 9. jaanuaril 1959) on eesti arst (ortopeed), tervishoiujuht, riigiametnik ja maadleja.
1977. aastal lõpetas ta Tartu 5. Keskkooli. 1983. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku ülikooli arstiteaduskonna spordimeditsiini osakonna, 1984. aastal õppis internatuuris spordimeditsiini ja traumatoloogia eriala.
Aastatel 1978–1982 võitis ta Eesti meistrivõistlustel Kreeka-Rooma maadluses 4 pronksmedalit kaalukategooriates 82–90 kg.
Aastatel 1983–1990 töötas ta spordiseltsi Dünamo spordiarstina, 1985–1990 ka NSV Liidu naiste judokoondise hooldusarstina. Seejärel töötas Tartu Maarjamõisa haigla traumatoloog-ortopeedina, 2003–2005 Elva haigla peaarstina.
5. maist 2005 kuni 5. aprillini 2007 oli ta Sotsiaalministeeriumi abiminister.
Viimastel aastatel on ta olnud Elva haigla nõukogu esimees ja ravijuht ning töötanud samas ortopeedina.
Aastatel 2002–2009 oli ta Elva linnavolikogu liige Eesti Keskerakonna saadikuna. 2013. aastal valiti ta Elva linnavolikogu liikmeks valimisliidu Elva nimekirjas.
Ta oli Eesti Keskerakonna liige aastatel 2002–2013 ja astus uuesti sama erakonna liikmeks 2016 juulist.
Aastatel 1999–2005 oli ta Eesti Haiglate Liidu juhatuse liige, 2001–2005 Eesti Tehnilise Ortopeedia Liidu juhatuse liige.
Charles Borchardt

Charles Borchardt (kodanikunimega Carl Amandus Borchardt; 30. märts (vkj. 18. märts) 1834 Lemsalu, Volmari kreis – 3. mai (vkj. 21. aprill) 1892 Tallinn) oli 19. sajandil Eestis tegutsenud fotograaf.
Charles Borchardt saabus Tallinna 1853. aastal ja töötas aastani 1855 koos vend Robert Borchardtiga rändfotograafina Tallinnas ja Tartus. 1855. aastal siirdusid nad Riiga, aastast 1858 aga elas C. Borchardt taas Eestis.
1861. aastal avas ta Tallinnas Laial tänaval Oleviste kiriku vastas oma ateljee (Charles Borchardt). Pildistas linnakodanikke, on etnograafiliste fotode looja.
Ch. Borchardti koostas eesti rahvastikust portreede sarja "Eesti tüübid", mis koosnes 12 portreest ja mis hinnati hõbemedali vääriliseks 1867. aasta Moskva Keiserliku Ülikooli Loodusuurijate Seltsi ülevenemaalisel etnograafianäitusel.
Granaatõuna värv

Tootmine ja näitamine

Võtted toimusid Armeenias eri asukohtades, sh Lori maakonnas Ardvi küla Johannese kirikus.
Tsensuuri nõudmisel pidi Paradžanov filmi ümber monteerima ning asendama pealkirja "Sajath-Nova" pealkirjaga "Granaatõuna värv".
Film esilinastus 29. augustil 1969.
Üleliidulise vaataja jaoks monteeriti film Sergei Jutkevitši juhendamisel uuesti ümber. Sellest versioonist valmistati 143 koopiat ning see tuli ekraanidele 1973. Vaatajate arv oli 1,03 miljonit.
Vampiirid meie seas

Sisu

Kui tundmatu vampiir tapab politseinik Steve Granti (Bokeem Woodbine) silme all tema partneri, värbab NSA (National Security Agency) ta enda ridadesse tööle. Seal saab ta teada, et lisaks inimestele elab planeedil ka umbes 4000 vampiiri, kes on suutnud luua sünteetilise aseaine verele ja on seega rahumeelsed. Leidub vaid üksikuid erandeid. Grantile määratakse uueks partneriks vampiirikommuuni politseiohvitser Aaron Gray (Adrian Paul). Koos hakkavad nad uurima kahtlasi mõrvajuhtumeid, kus noorte tüdrukute mõrvariks paistab olevat just vampiirirassi esindaja.
Verner Jürman

Verner Jürman (13. aprill 1898 Meeri vald, Tartumaa – 4. juuli 1986 USA) oli eesti arst ja korporatsiooni Fraternitas Estica auvilistlane.

Elulugu

Sündis taluperemehe pojana. Alustas pärast gümnaasiumi lõpetamist 1917. aasta sügisel õpinguid Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas.
Vabadussõja puhkemisel astus vabatahtlikult Eesti sõjaväkke ja kuulus Esimese Ratsarügemendi koosseisu. Sai Narva all haavata. Lõpetas Tartu Ülikooli arstiteaduskonna 1925. aasta detsembris.
Töötas Tallinna sõjaväehaiglas ja Raudteevalitsuse tervishoiuametis. Täiendas oma teadmisi Viinis nina-, kõrva- ja kurguhaiguste alal. Vabariigi lõpul töötas Tartus raudtee tervishoiuametis ja omas ka erapraksist.
Teise maailmasõja ajal oli sõjaväearst, tegi läbi "Tšehhi põrgu". Töötas Saksamaal ja hiljem Ameerika Ühendriikides arstina. Asutas Baltimore'is Fraternitas Estica USA koondise osakonna ning oli aastaid selle vanameheks.
Moskva Kunstiteater

Moskva Kunstiteater (vene keeles Московский Художественный театр) on 1898. aastal Moskvas asutatud teater. Selle asutasid Konstantin Stanislavski ja Vladimir Nemirovitš-Dantšenko.
Teatri esialgne nimetus oli Художественно-общедоступный театр (Hudožestvenno-obštšedostupnõi teatr, 'kõigile kättesaadav kunstiteater'). Aastal 1901 sai teatri ametlikuks nimeks Moskva Kunstiteater. Aastatel 1919–1932 kandis teater nimetust Moskva Akadeemiline Kunstiteater (Московский Художественный академический театр, lühend vene keeles МХАТ). Aastal 1932 nimetati teater ümber Gorki-nimeliseks Moskva Akadeemiliseks Kunstiteatriks.
Aastal 1987 jagunes teatrikollektiiv kaheks trupiks, kellest üks tegutseb Gorki nimelise Moskva Akadeemilise Kunstiteatri (vene keeles Московский Художественный академический театр имени М. Горького) nime all (kunstiline juht Tatjana Doronina) ja teine tegutses 2004. aastani Tšehhovi nimelise Moskva Akadeemilise Kunstiteatri (vene keeles Московский Художественный театр им. А. П. Чехова) nime all. Viimase ametlik nimetus on 2004. aastast Tšehhovi-nimeline Moskva Kunstiteater. Aastast 2000 on selle teatri kunstiliseks juhiks Oleg Tabakov.
Aastast 1943 tegutseb teatri juures Moskva Kunstiteatri stuudiokool.
Kuie vald

Kuie vald (saksa keeles Kui või Kuy) oli vald Järvamaal Järva-Jaani kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1892 ja seejärel liideti see Võhmuta vallaga.
Vallas tegutses Kuie vallakool.
Valla alal asus Kuie mõis.
Eduard Mullart

Eduard Martin Mullart (aastani 1934 Eduard Martin Müllerstein, aastani 1937 Eduard Müllerstein; 17. oktoober 1898 Tallinn – 8. juuli 1943 Norillag, Krasnojarski krai, VNSFSV) oli Eesti ohvitser (kapten).
Mullart lõpetas 1922. aastal sõjakooli. Ta teenis alates 1924. aastast Pioneerpataljonis. Pärast Nikolai Trankmanni poolt Eesti piirikindlustuskavade reetmist Nõukogude Liidule 1938. aastal määrati Mullart kirdepiiri kindlustustööde juhiks.
Mullart vahistati 14. juunil 1941. Talle määrati 5. septembril 1942 erinõupidamise otsusega 10 aastat vangistust ning ta suri Norillagis.
Juan Iturbe

Juan Manuel Iturbe Arévalo (sündinud 4. juunil 1993 Buenos Aireses) on Argentinas sündinud Paraguay jalgpallur, kes mängib Mehhiko kõrgliiga klubis UNAM ja Paraguay jalgpallikoondises.
2006. aastal debüteeris ta 12-aastaselt Paraguay esiliigas Sportivo Trinidense meeskonnas. 7. mail 2006 lõi ta mängus Choré Centrali vastu oma esimese värava. 2009. aastal debüteeris ta Paraguay kõrgliigas Cerro Porteño meeskonnas. 2011. aastal liitus ta Portugali kõrgliiga klubiga Porto. Hiljem on ta veel mänginud Argentina kõrgliiga klubis River Plate, Itaalia kõrgliiga klubides Verona, Roma ja Torino, Inglismaa kõrgliiga klubis AFC Bournemouth ning Mehhiko kõrgliiga klubis Tijuana. UNAM-is mängib ta Romast laenul alates 2018. aastast.
Debüüdi Paraguay jalgpallikoondises tegi Iturbe 16-aastaselt 4. novembril 2009 sõprusmängus Tšiili vastu. Ta on kuulunud Paraguay koondisse 2016. aasta Copa América Centenariol ja 2019. aasta Copa Américal.
Argentina karikas

Argentina karikas (Copa Argentina) on laskespordi auhind, mida on välja antud alates 1903. aastal Argentinas toimunud laskmise maailmameistrivõistlustest vabapüssi meeskonnaharjutuse võitjale. Esimesel korral võitis Argentina karika Šveitsi meeskond.
Valitsuse korraldatud karikakonkursi võitis skulptor Torcuato Tasso oma tööga "Copa Argentina". Karikas valmis 30 kilost vanade hõbemüntide sulamist. Sellel on kujutatud okkaline karuohakaõis, mida hoiab võidujumalanna Nike.
1937 Helsingis võitis eesti vabapüssilaskurite meeskond (koosseisus Kivistik, Lokotar, Kivioja, Kukk, ja Liivik) Argentina karika 5526 punktiga.1939 Luzernis Šveitsis võitis eesti vabapüssilaskurite meeskond (koosseisus ) Argentina karika.
Surdegise Püha Vaimu klooster

Surdegise Püha Vaimu klooster (leedu keeles Surdegio Šv. Dvasios vienuolynas) on  endine õigeusu mungaklooster Leedus, mis asub Anykščiai rajoonis Troškūnai vallas Surdegise alevis.
Kloostri säilinud hooned ja kirik (praegu katoliku kirik) on aastast 2018 muinsuskaitse all.

Ajalugu

Aastal 1510 lubas Surdegise maaomanik Bagdonas Staveckis Valevski-Levkovskitel sinna õigeusu kiriku ehitada.
Aastal 1530 pühendati kirik koos kiriku juures voolava allikaga Jumalaemale, ühtlasi sai kirik omale Jumalaema kujutava ikooni. Selle kõrvale rajas Biržai kirikuvanem Aleksejus Feodorovičius Kolmainu kiriku, mis oli samuti õigeusu kirik. Aastal 1612 või 1625 alustati vana Jumalaema kiriku asemele uue kivihoone ehitamist. Hoone valmis aastal 1636. Aastal 1627 asutas sealse mõisa omanik Ana Staveckaja Surdegisse õigeusu mungakloostri.
Ana Staveckaja eraldas kloostrile ka maad. Kloostrile kuulus Anykščiais asuv veski ja aastast 1864 ka kalastusõigus  Rubikiai järvel (varem kuulus see Troškūnai bernardiinide kloostrile).
Hiljem finantseerisid kloostrit mitmed Ogińskite perekonda kuuluvad inimesed. Aastal 1721 annetas kloostrile sada rubla ka Peeter I.
R. Laukaitytė uurimuse kohaselt ei toonud erinevalt teistest aladest, mis Poola jagamisel Venemaaga liideti, võimuvahetus kaasa uute õigeusu kihelkonnakirikute rajamist. Õigeusu kiriku tegevus keskendus Leedu aladel olemasolevatele kloostritele Surdegises, Vievises, Kruonises ja Vilniuses. Kui aastal 1812 oli vaja lagunenud kiriku asemele uus ehitada, pidi seda finantseerima Riia õigeusu kogudus.
Klooster allus algul Kiievi metropoliitidele, aastast 1778 Minski piiskopkonnale, aastast 1778 Polotski piiskopkonnale ja aastast 1840 Leedu piiskopkonnale.
Aastal 1822 valmis kloostri külalismaja. Kloostri juures tegutses tsaariajal kohalik kool, mille kulud klooster ka kattis.
Aastal 1858 kuulus kloostrile 60,32 tiinu maad. Aastal 1880 jättis mõisnik Ivanas Balobuševičius oma testamendis kloostrile 48 tiinu maad Jukiškėse külas. Aastal 1889 sai klooster 70 hektarit maad Žemaičių Kalvarijas, lisaks sealsele kloostrile kuulunud hooned.
Aastal 1915 evakueeriti klooster sinodi otsusega sõja eest Moskvasse, kus see kaks aastat hiljem suleti. Sellest ajast peale on sealne õigeusu kirik hooletusse jäänud ja lagunenud; kadunud on ka sealne õigeusu kihelkond. Säilinud on teine õigeusu kirik, mis anti üle sealsele katoliku kogudusele. Alevi õigeusklikust minevikust on säilinud vaid aastal 1869 ehitatud kabel, kus asus koopia Surdegise Jumalaema ikoonist. Panevėžysi vene kultuuriseltsi eestvedamisel tehti kabel korda ja asetati sinna aastal 2012 ka ehtne Surdegise Jumalaema ikoon, mis sattus aastal 1936 Kaunase õigeusu koguduse kätte; ühtlasi tehti korda ka Surdegise vene kalmistu.
Das Inland

Das Inland (täieliku nimega Das Inland. Eine Wochenschrift für Liv-, Est- und Kurlands Geschichte, Geographie, Statistik und Literatur, tõlkes: 'Kodumaa. Liivi-, Eesti- ja Kuramaa ajaloo, geograafia, statistika ja kirjanduse nädalakiri') oli aastatel 1836–1863 Tartus ilmunud saksakeelne nädalakiri.
Ajakirja asutas Friedrich Georg von Bunge. Peale tema toimetasid veel lehte Theodor Heinrich Beise ja Carl Gottlieb Reinthal. Ajakirja kirjutasid peamiselt estofiilsed baltisakslased. Ajakirjale tegi kaastööd ka Friedrich Reinhold Kreutzwald.
Brandon Lee

Brandon Bruce Lee (1. veebruar 1965 – 31. märts 1993) oli Ameerika näitleja ja võitluskunstnik. Ta oli võitluskunstide filmistaari Bruce Lee poeg.
Incertae sedis

Incertae sedis ehk ebakindla paigutusega on bioloogilises süstemaatikas kasutatav väljend taksonite puhul, mille asend süsteemis pole selge. Niisugused ebaselge paigutusega rühmad loetletakse siis väljaspool süsteemi, märkega incertae sedis.
Kasutatakse ka lühendina inc. sed., või ka näiteks määratlemata paigutusega perekonna puhul genus inc. sed. (vahel lühendatult G.I.S.) – genus incertae sedis, või näiteks ebakindla paigutusega sugukonna puhul familia inc. sed.
Harilik maokeel

Levila ja kasvukoht

Harilik maokeel kasvab Euraasias, Loode-Aafrikas, Põhja-Ameerika idaosas ja Mehhikos kõrgusel kuni 800 m merepinnast.
Harilik maokeel kasvab mõõdukalt niisketel ja märgadel rohumaadel, samuti kaljulõhedes ja rohustel teeservadel. Luidete vahel on kohatud neid kasvamas sadade kaupa. Ta talub kasvukohti, mida aeg-ajalt üle ujutatakse, ning Saksamaal kasvab ta isegi soodes ja rabades. Neid kasvukohti ühendab asjaolu, et neis on vähe toitaineid.
Eestis esineb harilik maokeel suhteliselt harva.

Kirjeldus

Taim (kõrgus kuni 20 cm) koosneb lehest, millel on umbes 10 cm pikkune leheroots ja kaks osa: viljakas ja viljatu. Viljatu leheosa sarnaneb tavalise lehega, see on ovaalne, kuni 8 cm pikk ja kõige laiemas kohas 4 cm lai. Viljakas osa koosneb varrest (3–18 cm), mille otsas on 5 cm pikk ja 1–4 mm jäme tõlvikusarnane viljapea tüüpi eostega sporangium. Eosed valmivad juulis-augustis. Taime leht on väga lühikese, umbes 1 cm kõrguse varre otsas.
Maa all on taimel umbes 20 juurt, mille läbimõõt on 0,3–0,9 mm ja mis suunduvad kiirtena varrest eemale. Juured ei ole karvased.
Hariliku maokeele kõige lähedasim sugulane on O. pusillum, kuid ta eristub sellest nahkjama lehe ja väiksemate eoste poolest.
Hariliku maokeele isendid Euroopas ja Indias on diploidsed, 480 kromosoomiga. Seevastu Apalatšides kasvavad isendid, mille kromosoomide arv on umbes 1320. See on kõige suurem teadaolev kromosoomiarv kogu taimeriigis.

Saadused

Droogiks valmistatakse ürti (Ophioglossi vulgati herba), harvemini juuri ja lehti. Hariliku maokeele ürdil on mikroobidevastane, okseleajav, vere hüübimist soodustav ja haavu parandav toime.
Raviannustes loetakse ohutuks. Hariliku maokeele mahla juuakse sisemiste verejooksude korral, kuid andmete vähesuse tõttu ei ole seespidine tarvitamine soovitatav.
Tähniline aarum

Botaaniline iseloomustus

Mitmeastane 30–60 cm kõrgune rohttaim poolkeraliste või ovaalsete horisontaalsete muguljate risoomidega.

Lehed

Lehed on arvukad, nooljad, juurmised ja spiraalselt asetsevad. Primaarsed külgrood moodustavad vähemalt ühe peamise leheroo. Kõrgema astme leherood moodustavad võrkja mustri.

Õis ja õisikud

Aarumil on tavapäratud "viljad-õed". Tõelised õied aarumil on pisikesed, kollakasvalged või kollakasrohelised ja kogunenud õisikuks. Aarum õitseb mais-juunis, aga erepunased viljad valmivad sügise alguses. Viljadeks on punased marjad, mis on mürgised. Eelistab kas avatud või poolvarjulist kasvukohta.

Paljunemine

Aarum paljuneb vegetatiivselt (risoomiga) ja seemnetega.

Kasvukohad

Aarumi kasvukohtadeks on soe kliimaga alad Lõuna-Euroopas, Ukrainas, Põhja-Kaukaasias, Krimmis ja Gruusias. Tähniline aarum kasvab niiskestes kohtades, enamasti leitakse savi pinnasega metsades, samuti kasvatatakse aedades.

Droog

Juurikas (Ari maculati rhizoma, radix Ari, tuber Ari) kogutakse sügisel. Värsket droogi ei tohi kasutada.

Keemiline koostis

Alkaloidid: aroniin ja koniin, saponiinid,tsüanogeensed glükosiidid, lektiinid, lima, tärklis.

Toimed ja näidustused

Toimib röga lahtistavalt, higieritust suurendavalt ning mähkivalt. Värske taim ärritab tugevasti limaskesti. Tarvitusel ka homöopaatias. 

Mungad on aarumit kasutanud bronhiidi raviks. Tänapäeval soovitatakse aarumit kasutada kurgupõletiku ja külmetushaiguse korral. Küpsetatud mugulaid tarvitatakse toiduks.  Peaaegu kõik väikeste annuste toksilised ained on ravimid. Aarumi lillede põhjal kasutatakse homöopaatilist preparaati Arum, mida kasutatakse nina limaskesta, suu- ja hingamisteedepõletiku raviks. Enne esinemist kasutavad Arumi`t paljud lauljad ja oraatorid: aarum normaliseerib nende häält.

Ohud

Värske taim on mürgine, välja arvatud mugul. Mahla sattumine nahale tekitab nahakahjustusi. Marjade söömisel lähevad huuled paiste ning kurk karedaks ja tundetuks, süljeeritus tekib valu, neelamisraskusi, oksendamist, kõhulahtisust ja urineerimishäireid, pulss aeglustub ja kehatemperatuur langeb. 3–12 tundi jooksul võib saabuda surm, inimene on enamasti täie teadvuse juures.
Kuldmuna

Kuldmuna on aastast 1998 toimuv Eesti loovuse festival, kus tunnustatakse Eesti parimaid turunduskommunikatsiooni lahendusi.
Festivali raames antakse välja auhinnad, milleks on kuld-, hõbe- ja pronksmunad.
Sobivus

Sobivus (inglise keeles suitability, prantsuse keeles convenence) on entiteedi omadus olla õige, vajalik ja rakendatav. Sobivus tähendab ka vastamist reeglitele, nõudmistele või ootustele.