Karl Hellat

Elulugu

Karl Hellat sündis 1862. aastal Koigil Aru vallas talurentniku (hilisema Sangaste Savi talu omaniku) Peeter Hellati peres. Varasemates kirikuraamatutes on tema perekonna nimi Hällat - mis on pärit Hällato talu nimest.
Karl Hellat õppis Tartus algkoolis aastatel 1875–1877, kreisikoolis aastatel  1877–1879, Peterburi Anna koolis aastatel 1880–1884 ja seejärel Peterburi Ülikoolis juristiks. Karl Hellat oli üliõpilaspäevil aktiivne eesti ülisõpilasliikumise tegelane, ta oli 1884. aastal eesti üliõpilaste poolt Peterburis "Sõprade Salgakese" nime all moodustatud üliõpilasühenduse üks 12 asutajaliikmest. Ühendus registreeriti ametlikult Peterburi Eesti Üliõpilaste Abiandmise Seltsina 1909. aastal. Ühingust moodustati 1913. aastal EÜS Põhjala.
Karl Hellat lõpetas Peterburi ülikooli õigusteaduskonna 1889. aastal õigusteaduse kandidaadi kraadiga. Pärast ülikooli lõpetamist töötas ta Haapsalus rahukohtunikuna ja Ülemtalurahvakohtu esimehena. Tegeles seadusandluse tõlkmisega ja aitas luua rahvusliku liikumise organisatsioone (nt Eesti Kungla Karskuse Seltsi)
Viimased eluaastad veetis Karl Hellat Haapsalus, kus ta 10. aprill 1935  72 aastasena suri.
Karl Hellat on maetud Sangaste kalmistule Valgamaal.

Ühiskondlik tegevus

Karl Hellat oli 1896. aasta Läänemaa esimese laulupeo üks peakorraldajatest. Laulupeol oli peokõneleja keeleteadlane Oskar Kallas, kes sellal Peterburis õpetaja ametit pidas. Miina Härma koostas laulupeo kava, korraldas nootide trükkimise, koorijuhtide õpetamise ning tegi kooridega eelproove. David Otto Wirkhaus oli Läänemaa muusikakooride juht.
Karl Hellat püüdis tõsta läänlaste rahvuslikku eneseteadvust, mis venestamispoliitikaga ei sobinud. Kuberneri survel tuli tal hiljem Kungla seltsist välja astuda ja 1899. aastal oli ta sunnitud Eestist lahkuma. 
Pärast sunnitud lahkumist Eestist töötas ta aastatel 1899–1906 kohtunikuna Novgorodi kubermangus Ustjužnas.

Poliitiline tegevus

1906. aastal valiti Karl Hellat märtsis–aprillis toimunud valimistel Venemaa Riigiduuma I koosseisu.
Pärast Riigiduuma laialisaatmist keiser Nikolai II poolt 1906. aastal  allkirjastas ta 10. juunil 1906. a. Viiburis koos Jaan Tõnissoni ja veel 179 Riigiduuma saadikuga üleskutse, milles "protestiti duuma laialisaatmise vastu ja kutsuti rahvast üles avaldama valitsusele passiivset vastupanu". Selle eest mõisteti ta kohtulikult süüdi Venemaa keisririigi Nuhtlusseaduse § 129, p. 1, pp 51 ja 3 alusel ning viibis 3 kuud vahi all.
Pärast vabanemist töötas Karl Hellat advokaadina Peterburis; Vene Tööstus-Kaubanduspanga juriidilise osakonna juhatajana (aastatel 1906–1912) ning sama panga osakonna juhatajana Ventspilsis (aastatel 1912–1914).
Esimese maailmasõja ajal, aastatel 1915–1919 töötas Karl Hellat Goltas Ukrainas. Aastatel 1919–1921 viibis Odessas, kus Odessa Tšekaa ta surma mõistis, Eesti Vabariik vahetas Karl Hellati 1921. aastal kommunistide vastu välja. 1922. aastal oli ta Ukrainas eesti kontroll-optsioonikomisjoni esimees.
Eesti Vabariigis oli Karl Hellat aastatel 1922–1926 Tallinna-Haapsalu rahukogu alaline liige ja hiljem aastatel 1926–1929 Eesti Maapanga juhatuse esimees , misjärel läks pensionile.

Isiklikku

Karl Hellat abiellus 1899. aastal Haapsalus Alma Mathilde Friedebergiga.
Karl Hellati vennad olid Kristjan Hellat (1834–1910), kes oli tislermeister Peterburis ja ärimees Tallinnas, Jakob Hellat (1840 - 1899), kes oli kaupmees Tartus, ning Peterburis tegutsenud otorinolarüngoloog, Peeter Hellat (1857–1912), kes oli Peterburi Meditsiinilis-kirurgilise Akadeemia erakorraline dotsent.
Jakob Hellati pojad olid Peeter Hellat (1868–1899), Georg Hellat (1870–1943), Herman Hellat (1876–1954), Aleksander Hellat (1881–1943).