google/wiki40b huggingface dataset:
Vaat' kes räägib

"Vaat' kes räägib" ("Look Who's Talking") on 1989. aasta romantiline komöödiafilm.
Filmi stsenarist ja režissöör oli Amy Heckerling. Peaosades mängisid John Travolta ja Kirstie Alley.
Filmi eelarve oli 7,5 miljonit ja piletitulu 297 miljonit dollarit.
Filmile tehti kaks järge: "Vaat' kes ka räägib" ("Look Who's Talking Too"; 1990) ja "Vaat' kes nüüd räägib" ("Look Who's Talking Now"; 1993).

Sisukokkuvõte

Mollie Jensen elab New Yorgis ja töötab arveametnikuna. Tal tekib afäär firma kliendi Albertiga, kes on abielus, kuid lubab oma naisest lahutada. Mollie jääb ühtäkki rasedaks, kuid Albert lubab endiselt oma naisest lahutada ning koos Molliega lapse üles kasvatada. Mõne aja pärast hakkab Mollie aga kahtlustama mehe truudusetust ning olles sõbrannaga poes, näeb Albertit teise naise embuses. Vihane Mollie tunneb, et ta hakkab sünnitama ning kutsub takso. Taksojuht James kihutab haiglasse, kus teda peetakse lapse isaks. Molliel sünnib poeg, kellele ta paneb nimeks Michael ja kutsub teda Mikeyks. James külastab neid mõni päev hiljem kodus, et tagastada Mollie taksosse unustatud kott. Ta kasutab Mollie aadressi, et ta vanaisa võiks viibida lähedases hooldekodus. Mollie nõustub sellega kui James lubab Mikeyt vajadusel hoida.
Järgnevatel kuudel püüab Mollie toime tulla üksikvanema eluga. Ta hakkab käima kohtamas, kuid saab aru, et ükski neist meestest poleks Mikeyle hea isa. James ütleb, et armastab nii Mikeyt kui Molliet, aga Mollie püüab kujutada ette elu Jamesiga ja see ei rahulda teda. Veidi aja pärast on Mollie sunnitud aitama Albertit tema maksudega ning Albert palub oma poega näha. Mollie nõustub, kuid unustab teavitada Jamesi, kes on parasjagu Mikey lapsehoidja. Tekib tüli, kui Albert väidab ennast olevat Mikey isa ja James ei usu seda, sest Mollie väitel sai ta lapse spermadoonori abiga.
Molliele helistatakse hooldekodust ning kaevatakse Jamesi vanaisa halva käitumise pärast. Mollie läheb sinna ning selgitab olukorda. Hooldekodu juhataja lubab vanahärral jääda, sest peab Molliet tema abikaasaks. James on väljas kõnelust pealt kuulnud ning tänab Molliet. Vahepeal on aga Mikey pääsenud üksi rändama. Ta näeb hooldekodu ees taksot ning arvab, et see on Jamesi oma. Ta ronib taksosse sisse, kuid see pukseeritakse minema. Lõpuks seisab Mikey üksi keset liiklust. Mollie ja James leiavad ta ning poiss nimetab Jamesi "issiks". Mollie saab aru, et James on täiuslik nii Mikey kui tema enda jaoks ning nad suudlevad.
Lõputiitrite ajal on näha, et Mikey on kasvanud suuremaks ning ta jalutab koos Jamesiga haiglas, kus Mollie on just toonud ilmale Mikey poolõe Julie.
Narr (taro)

Narr on tarokaart. See kuulub Suure Arkaani kaartide hulka. Tavaliselt on see pakis esimene ja kannab numbrit 0 (mõnes pakis 21 või 22), tähistades seda, et see kaart sisaldab kõiki inimkonna vastuolusid ja võtab kokku kõik ülejäänud kaardid.
Narr sümboliseerib uut algust, värskeid väljakutseid ja muretut tegutsemist.
Margit Rennebaum

Margit Rennebaum (neiuna Margit Uusneem) (3. detsember 1968 – 24. detsember 2011) oli eesti tõlkija.
Margit Rennebaum suri 24. detsembril 2011 ja ta maeti 12. mail 2012 Rahumäe kalmistule.
Harju-Risti Vabadussõja mälestussammas

Harju-Risti Vabadussõja mälestussammas on mälestusmärk, mis asub Harju-Risti külas Lääne-Harju vallas Harju maakonnas. Mälestussammas on arvele võetud ajaloomälestisena.
Esiküljele on kirjutatud "Eesti wabadussõjas langenud sõdurid 1918.-1920.". Samba autoriks on kohalik Emil Weiss. Mälestussammas oli üks vähestest Vabadussõja mälestussammastest, mis asus samal kohal kogu nõukogude aja.
Aakre vald (Rõngu kihelkond)

Aakre vald (saksa keeles Gemeinde Ayakar) oli vald Rõngu kihelkonnas Tartumaal.
1. aprillil 1939 arvati vald Aakre valla koosseisu.
Vallas on sündinud Johan Jans, Aleksander Läte, August Maramaa, Jaan Maramaa, Johannes Albert Semper ja Kusta Toom.
Bill Demong

Bill Demong (sündinud 29. märtsil 1980 Saranac Lake'is New Yorgi osariigis) on USA kahevõistleja, olümpiavõitja ja maailmameister.
David Otto Wirkhaus

David Otto Wirkhaus (1837 Vasula vald, Tartu-Maarja kihelkond – 1912 Sootaga vald, Äksi kihelkond) oli eesti seltsiliikumistegelane ja muusik. Ta oli David Wirkhausi poeg.
Wirkhaus tegutses "Vanemuise" seltsis, Tartu Eesti Põllumeeste Seltsis, Aleksandrikooli liikumises ning juhatas Väägvere pasunakoori ning üldlaulupidude pasunakoore.
Tema poeg oli muusikaõpetaja ja dirigent Adalbert Wirkhaus (1880–1961), kelle poeg on dirigent Taavo Virkhaus (sündinud 1934).
Tema auks antakse välja temanimelist puhkpillimuusika stipendiumi.
Vilve Nummert

Elulugu

Vilve Nummert on talupidaja tütar.
1956. aastal lõpetas ta Tartu 2. Keskkooli, 1961 Tartu Riikliku Ülikooli keemiaosakonna, 1961–1964 TRÜ aspirant, keemiakandidaat (1966, TRÜ).
Nummert oli 1964–1993 TRÜ/TÜ keemilise kineetika ja katalüüsi labori noorem- ja vanemteadur, 1993–1999 TÜ keemilise füüsika instituudi vanemteadur, 1999–2006 teadur, 2006. aastast erakorraline teadur.

Teadustöö

Tema  teadustöös oli kesksel kohal orgaaniliste keemiliste ühendite reaktsioonivõime ning struktuuri ja reaktsioonitingimuste omavahelise sõltuvuse kvantitatiivne uurimine. Juhendanud magistri- ja doktoriväitekirjade koostamist.

Sportlasena

Vilve Maremäe oli Fred Kudu õpilane.
Oli edukas sportlane, tuli kergejõustikus nii sise- kui ka välisaladel 29 korral Eesti NSV meistriks. Mitmel korral tuli ta NSV Liidu üliõpilas- ja noortemeistriks, saanud NSV Liidu meistrivõistlustel pronksmedali (1959) ning III ülemaailmsetel noorsoomängudel (1957) kuld- ja hõbemedali.
Piraadirannik

Piraadirannik on  Pärsia lahe kaguranniku osa, mis asub Araabia poolsaarel praeguste  Araabia Ühendemiraatide alal. 
Ranniku pikkus on umbes 300 km. Rannik oli 19. sajandi keskpaigani piraatide pelgupaik.
Ajuripats

Madudel

Enamikul tänapäevastel madudel koosneb elund hüpofüüsi eessagarast, mis areneb ajuripatsitaskust, hüpofüüsi kesksagarast (osadel) ja vaheajust väljuvast hüpofüüsi tagasagarast.

Ajuripats ja sisesekretoorsed näärmed

Ajuripats kuulub sisesekretoorsete näärmete süsteemi, mille ülesandeks on bioloogiliselt aktiivsete ainete (näit hormoonide) komplekteerimine ja ringlus. Ajuripats talitleb koos käbikeha, kilpnäärmete, kõrvalkilpnäärmete, tüümuse, kõhunäärme ehk pankrease sisesekretoorsete saarte, neerupealiste ja sugunäärmete endokriinsete osadega ning reguleerib nende talitlust.

Ajuripatsi neuro-hormonaalne roll

Ajuripats nõristab hormoone, mis reguleerivad nii organismi vee ja temperatuuri homöostaasi ja vererõhku kui kakilpnäärmete, kasvu, suguelundite, raseduse ning sünnituse ja piimanäärmete, aga ka valuretseptorite tööd.
Ajuripats sünteesib ka närvirakkude kasvufaktorit.

Ajaloolist

Kooskõlas Aristotelese kirjeldustega elundi füsioloogiliste ülesannete kohta nimetas elundi ajuripatsiks Andreas Vesalius (glans pituitaria excipiens).
1778. andis Samuel Thomas von Sömmering (1755–1830) elundile nimeks hypophysis cerebri (Dissertatio de basi encephali et originibus nervorum cranio egredientum libri quingue).
Tilgaton

Tilgaton (inglise keeles dropleton) on kvaasiosake, mis käitub vedelikusarnaselt.
Tilgatonist teatati esmakordselt 24. veebruaril 2014 teadusajakirjas Nature.
Konstantinos XI

Konstantinos XI (8. veebruar 1404 – 29. mai 1453) oli viimane Bütsantsi keiser aastast 1449 kuni surmani.
Ta kuulus Palaiologoste dünastiasse. Ta hukkus lahingus Konstantinoopoli piiramise ajal (millega lõppes Bütsantsi riik) ning Mehmet II võttis endale Rooma keisri tiitli.
Podgorica

Ajalugu

Podgoricat on mainitud esmakordselt 1326. Podgorica asus strateegiliselt tähtsas liiklussõlmes ja on seda siiamaale. Näiteks ainus Albaaniat välismaailmaga ühendav raudtee kulgeb just läbi Podgorica.
1474–1878 oli Podgorica Ottomani impeeriumi valduses. Türklased muutsid Podgorica kindluseks, ümberkaudsete slaavi hõimude vastupanu mahasurumise keskuseks. Sel ajal ei suudetud kordagi kindlust vallutada.
1878. aasta Berliini kongressi otsusega läks Podgorica Montenegro koosseisu. Linn hakkas kiiresti arenema, eeskätt kaubanduskeskusena. 1904 asutati esimene pank: Zeta säästupank, millest kasvas välja Podgorica pank.
1918. aastast kuulus Podgorica Jugoslaaviasse. Maailmasõdadevahelisel ajal elas linnas 13 tuhat inimest. Teise maailmasõja ajal pommitati linna üle 70 korra, hävitati suur osa linnast ja hukkus üle 4100 inimese. Linn vabastati 19. detsembril 1944.
1946. aastal sai Montenegro pealinnaks. 13. juulist 1946 2. aprillini 1992 oli linna nimi Titograd (Josip Broz Tito järgi).

Majandus

Podgorica on Montenegro suurim tööstuskeskus. Seal on alumiiniumi-, tubaka- ja tekstiilitööstusettevõtteid. Linnas asub ka Montenegro Väärtpaberibörs.
Kare habesamblik

Kare habesamblik (Usnea barbata, sünonüüm Usnea scabrata) on samblik. 
Ta on Eestis arvatud III kaitsekategooriasse (seisuga 2012).
Eestis on ta levinud hajusalt, teada on üle 20 leiukoha.
Ta on õhu saastumise suhtes võrdlemisi tundlik.
Toonehani

Levik

Toonehani on levinud kogu Saharast lõunasse jäävas Aafrikas.
Antoni Orgusaar

Antoni Orgusaar (8. september 1862 Võisiku mõisavald – 19. juuli 1930 Sindi) oli eesti õigeusu vaimulik.
Ta sündis Võisiku vallas Viljandimaal. Vaimuliku hariduse omandas Riia Vaimulikus Seminaris, mille lõpetas 1884. aastal I järgu diplomiga.
Tema esimeseks töökohaks oli Hiiumaal Pühalepa vallas asuv Kuri õigeusu kogudus, kus ta töötas kümme aastat preester-kooliõpetajana. Tema teenistuse ajal toimus piirkonnas suur usuvahetus – ainuüksi aastatel 1885–1887 läks Pühalepa luteri kogudusest õigeusku üle 1023 inimest. Seoses sellega tuli isa Antonil asuda rajama ka kiriku- ja kogudusehooneid, mis ehitati aastatel 1888–1891.
1894. aastal viidi Antoni Orgusaar üle Jõhvi õigeusu koguduse preestriks, kus tema juhtimisel lõpetati 1895. aastal uue Jõhvi Issanda Ristimise kiriku ehitustööd. 13. augustil 1895 pühitses uue kiriku sisse Riia ja Miitavi peapiiskop Arseni.
Töötanud kolmteist aastat Jõhvis, sai isa Antonist 1907. aastal Sindi õigeusu koguduse preester. See jäi tema viimaseks töökohaks, kus ta teenis 23 aastat kuni oma surmani 1930. aastal. Sindis oli ta samuti kooliõpetajaks; samuti oli isa Antoni mõnda aega Pärnumaa praost, siis kirikliku kohtu uurija ja ka vaimulike pihiisa.
Antoni Orgusaar tegeles ka vaimuliku kirjanduse tõlkimisega eesti keelde. Trükis on ilmunud tema tõlgitud kaheosaline "Usk, lootus ja armastus".
Ta maeti 22. juulil 1930 Sindi õigeusu koguduse kalmistule. Isa Antoni matusetalitust toimetasid viis preestrit ja kolm ülempreestrit praost Nikolai Leismani eesteenimisel.
.pro

.pro on tippdomeen kvalifitseeritud professionaalidega seotud veebisaitide jaoks.
Domeen võeti kasutusele 2004. aasta juunis ja alguses oli see avatud vaid Prantsusmaa, Kanada, Saksamaa, Suurbritannia ja USA juristidele, raamatupidajatele, arstidele ja inseneridele. Hiljem registreerimisõigusi laiendati. 2010. aastal oli 42% selle domeeni saitidest registreeritud USAs, 24% Prantsusmaal ja 5% Venemaal.
Liniment

Liniment (ladina linimentum) on viskoosne vedelik või kehatemperatuuril sulav geel-tarretis, mida kasutatakse naha kaudu sisse hõõrumiseks. Linimendid on üleminekuvorm vedelate ja pehmete ravimvormide vahel.
Osterheide

Ajalugu

1935. aastal rajas Saksa relvajõud, Wehrmacht, Bergeni ja Fallingbosteli vahele Bergeni polügooni. Kokku evakueeriti 24 küla ja nende elanikud paigutati ümber. 1938. aastal loodi polügooni haldamiseks Bergeni ala maaomand (Gutsbezirk Platz Bergen) ja see allutati Fallingbosteli kreisile. 1945. aastal jaotati Gutsbezirk kaheks eraldi alaks, Osterheide ja Lohheide. Osterheide jäi Fallingbosteli kreisi osaks, samas Lohheide allutati taas Celle kreisile. Täna hõlmab Osterheide NATO Bergen-Hohne tulistamisala Heidekreisi kreisis, mis loodi 1958. aastal.

Õiguslik staatus

Alam-Saksi omavalitsusmäärustiku (NGO) § 16 järgi reguleerib inkorporeerimata või vallaväliste alade haldamist määrus. Selle määruse kehtiv versioon anti välja 4. detsembril 1996. See sätestab, et "avalike teenuste osutamise eest selles tegevusvaldkonnas vastutab maaomanik", mis Lohheide ja Osterheide puhul on föderaalvalitsus. Inkorporeerimata ala põhiseadus erineb valla omast. Selle vahendid on piirkonna peainspektor (Bezirksvorsteher) ja elanike valitud esindajate nõukogu. Linnapea pakuvad välja maaomanikud ja siis volikogu valib selle. Elanike osalusõigused piirduvad esindajate valimisega, samuti võimalusega esitada küsimusi ja kuulata nõukogu avalikke menetlusi.
Kadrina raudteejaam

Kadrina raudteejaam on raudteejaam Lääne-Virumaal Kadrina vallas Kadrina alevikus.
Kadrina jaamas on üks madal perroon pikkusega 180 m.
Kadrinas peatuvad Elroni idasuunalised reisirongid liinidel Tallinn–Rakvere ja Tallinn–Narva. 2018. aasta seisuga peatub Kadrinas päevas kahekesa reisi.

Ajalugu

Jaam avati aastal 1870 seoses (Paldiski–)Tallinna–Narva raudtee rajamisega.
Kadrina esimene jaamaülem oli Friedrich Reinhold Kreutzwaldi poeg Alexis Kreutzwald.

Jaamahoone

Jaamahoone valmis Kadrina lähedal asuva Palmse mõisahärra, Balti Raudtee Seltsi esimehe Alexander von der Pahleni tellitud eriprojekti järgi. Hoones olid ka Pahlenite eraruumid. Seda peetakse üheks kaunimaks Eesti jaamahooneks. Alates 1980. aastaist seisab hoone tühjana.
Una Corda

Una Corda on Eesti ansambel.
Ansambli moodustavad Ene Nael (klavessiin), Kristi Mühling (kannel), Liis Viira (harf).
Elu tsitadellis

Filmi heli taastamine

Kuna filmi eestikeelne originaalheli oli kaotsi läinud, siis tehti 1960. aastal uus järelsünkroniseerimine. Meie hulgast lahkunud näitlejaid rääkisid sisse teised näitlejad: Lembit Rajala - Karl Kalkun; Andres Särev - Voldemar Alev; Aleksander Randviir - Kaarel Toom.
Võle mõis

Võle mõis (saksa keeles Woljel) oli rüütlimõis Haljala kihelkonnas Virumaal.
Lõgismadulased

Kokkupuuted inimestega

Alamsugukonda liigitatud maod on inimeste suhtes mürkmadudeks liigitatavad, kuna nende hammustus võib erineva raskusastmega maohammustuse mürgistusseisundeid esile kutsuda.

Hambad

Lõgismadulaste (ka rästiklaste) ülalõualuul paiknevad liikuvad nn kanaliga eesmürgihambad. Kui mao suu on suletud siis paiknevad need hambad piki lõualuud.
Solidus

Solidus oli Rooma keisririigi hilisema perioodi kuldmünt.
Esimesena vermis solidused Diocletianus 301 aastal pKr. Kuna ringlusse läinud müntide arv oli väike, ei omanud see majanduslikku efekti. 
Lõplikult asendas endise kuldmündi aureuse solidustega Constantinus Suur. Kuldmünt kaalus u 5,5 grammi ja 72 münti vastasid ühele Rooma naelale kullas. Hiljem oli solidus kasutusel Bütsantsi riigis kuni selle riigi lõpuni. Soliduse järgi on saanud nimetuse itaalia hõbemünt soldo ja prantsuse münt sou.
Kalle Vilpuu

Kalle Vilpuu (sündinud 24. juulil 1963) on eesti kitarrist.
Ta on lõpetanud Georg Otsa nimelise Tallinna Muusikakooli kitarri erialal. 
Vilpuu on mänginud ansamblites Seitsmes Meel, Tõnis Mägi & 777, Magnetic Band, Saxxapeal Bänd, Kuller, Data, Pantokraator, Underwater, House of Games. Ta on teinud koostööd Marju Länikuga.
1991. aastast mängib Vilpuu rokkansamblis Ultima Thule, mis on siiani tema põhibänd.
Celebrity Cruises

Ajalugu

Kreeka laevakompanii Chandris asutas Celebrity Cruises iseseisva laevakompaniina 1989. aastal. Esimese kruiisilaeva Meridiani järgi võeti kasutusele Meyer Werfti laevatehases Papenburgis ehutatud  Horizon ja Zenith. Pärast seda järgnesid Century-klassi ristluslaevad  Century, Mercury ja Galaxy. 
1997 ostis Celebrity Cruises’t Royal Caribbean Cruise Line ja ettevõte nimetati selle järel koos Royal Caribbean Cruises Ltd. Celebrity Cruises’ laevastikul on tänapäeval kümme laeva. Meyer Werfti laevatehases telliti veel neli laeva. Kõik laevakompanii laevad on viietärnilised.

Praegune laevastik

Nimekiri ei ole täielik
Tartu Kutsehariduskeskus

Tartu Kutsehariduskeskus (lühendatult KHK või Tartu KHK) on Eesti suurim kutse- ja täiendõppekeskus.
Kool pakub kutseõpet põhihariduse baasil, kutsekeskharidusõpet, kutseõpet keskhariduse baasil, kutseõpet põhikoolis ja gümnaasiumis, kutsealast eelkoolitust, kutseõpet koolikohustuse ea ületanud põhihariduseta isikutele, täiskasvanute tööalaseid koolitusi, karjäärinõustamist, tooteid ja teenuseid Tartu linna elanikele.

Õppetöö

2012. aasta kevadel oli Tartu KHK-s 3500 õppijat tasemeõppes ja 3000 õppijat täiskasvanute koolituses. Õppetöö toimus kümnes osakonnas, milleks on ärinduse ja kaubanduse osakond, autode ja masinate remondi osakond, ehitus- ja puiduosakond, IKT osakond, kergetööstuse ja kodu- ning iluteeninduse osakond, majutus- ja toitlustusosakond, toiduainete tehnoloogia osakond, tööstustehnoloogia osakond, turismiosakond, täiskasvanute koolituse osakond.
Kooli direktor on Andrus Mõttus.

Tunnustused

Tartu Kutsehariduskeskus on Eesti kutseõppeasutuste kvaliteediauhind 2008 võitja, Aasta koolitussõbralikum organisatsioon 2006 Tartumaal ja Eestis ning Kutseõppeasutuste kvaliteediauhind 2006 ja 2004 teise koha omanik.

Toetavad teenused

Tartu Kutsehariduskeskuse põhiväärtus on hoolivus, s.o heatahtlik ja abivalmis suhtumine õppijatesse, töötajatesse ja klientidesse. Sellepärast on koolis loodud terve rida toetavaid struktuuriüksusi: infokogu, tugikeskus, õpilasesindus, klienditeenindus, arstiabi, spordiosakond.
Haldustalituse, IT-talituse ja toitlustusosakonna toetavad teenused aitavad tagada Tartu Kutsehariduskeskuses kaasaegset ning meeldivat õpi- ja töökeskkonda.
Melbourne'i Eesti Teater

Melbourne'i Eesti Teater (ka: Melbourne'i Eesti Ühingu "Kodu" Näitering) oli aastatel 1950–2000 Melbourne'i Eesti Ühingu "Kodu" juures tegutsenud teatritrupp.
Trupp mängis nii kodueestlaste näidendeid kui ka Austraalia eestlaste oma.
Salumetsa talu kalmistu

Salumetsa talu kalmistu on kalmistu Varbla kihelkonnas Läänemaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Paatsalu külas Lääneranna vallas Pärnu maakonnas.
Kalmistu rajati Salumetsa talu maadele, omanik oli taluperemees Otto Jungermann. Kalmistule maetud inimeste üldarv ei ole teada.
Õhurünnakud Tartule veebruaris-märtsis 1944

Nõukogude Liidu õhujõud tegid 1944. aasta veebruaris-märtsis korduvalt õhurünnakuid Tartule.

Väiksemad õhurünnakud veebruaris 1944

18. veebruaril kell 17.55 viskasid teadmata arv Nõukogude lennukeid Tartule 6 pommi, mis langesid kesklinna ümbritsevale alale. Surma sai 2 ja haavata 8 inimest.
26. veebruaril 1944 8.45-10.55 toimus järgnev tunduvalt suuremate purustustega õhurünnak Tartule. Rünnakust võttis mitmes laines osa umbes 20 Nõukogude lennukit. Linna põhjapoolsele osale heideti mitukümmend pommi. Suuremaid purustusi said kaks puumaja Kalmistu tänaval ning maani maha põles Aleksandri tänav 90 asunud gaasihoidla gaasihoide ruum. Saksa sõjaväe lennuväljal Tartus said kaks saksa lennuväelast surma, 6 raskemalt ja 17 kergemalt vigastada.

Suur õhurünnak Tartule 26.-27. märtsi öösel 1944

26. märtsi õhtul ja öösel vastu 27. märtsi 1944 pommitasid Nõukogude lennukid Tartut kahes laines. Esimene laine algas umbes pool seitse õhtul ja kestis kella üheksani. Teine algas õhtul kell poolt üksteist ja kestis poole kaheni öösel. Surma sai 59 inimest, neist neli olid Saksa sõjaväelased. Raskelt sai vigastada 43 ja kergemalt 60 inimest. Kokku heideti linnale 220 pommi. Maha põles 39 maja, täielikult purustati 53 ja osaliselt 216 Tartus asuvat maja.
Uhhaa

Uhhaa on vene köögist pärinev paksu selge leemega kalasupp.
Ajalooliselt keedeti uhhaad kui pidurooga pulmade ja vastlate puhul. Sajandite jooksul kujunesid kindlad uhhaa keetmise reeglid.
Klassikalist uhhaad valmistatakse kaladest, mille keetmisel jääb keeduleem selge – koha, ahven, kiisk ja siig. Tõugjast, karpkalast, roosärjest ja kogrest keedetud uhhaad nimetatakse mustaks uhhaaks. Punasest kalast – tuurast, beluugast, nelmast ja lõhest keedetud kalasuppi nimetatakse punaseks ehk merevaigu uhhaaks. Uhhaa jaoks ei kõlba särg, latikas, rünt, viidikas ega heeringalised.
Uhhaad keedetakse harilikult kahest kuid mitte enam kui neljast eri liiki kalast. Juurviljadest lisatakse väike kogus kartulit, porgandit ning tingimata sibulat. Maitsestamiseks lisatakse peterselli, porrulauku, sibulapealseid, tilli, musta pipart, loorberi, estragoni ja pastinaaki. Maitseainete täpne valik sõltub kalaliigist. Selle omapärase maitse ja aroomi annab uhhaale õige keetmisrežiim. Kala lisatakse keevasse puljongisse, mageveekala keedetakse 15–20 minutit, merekala 8–12 minutit. Uhhaad keedetakse lahtises kaaneta nõus mõõdukal tulel.

Allikas

Aleksandr Muraškin, Maitsvad vene road, Valgus, 2008 lk 72–73
Martna kirikumõis

Martna kirikumõis (saksa keeles Pastorat Martens) oli kirikumõis Martna kihelkonnas Läänemaal.
Hollandi jalgpallikoondis

Ajalugu

Inglismaalt sisserändajad tõid jalgpalli Hollandisse juba 1865. aastal, alates 1879. aastast tehti mitu katset asutada kohalik jalgpalliliit, kuid see sai teoks alles 30. aprillil 1905. Samal päeval pidas Holland ka oma esimese maavõistluse, võites võõrsil Belgia 4:1. Kõik väravad lõi Eddy de Neve.
1908. ja 1912. aasta olümpiamängudelt sai Holland pronksmedali.
Pärast Teist maailmasõda nõrgenes Hollandi koondis paljude tippmängijate välismaa profiklubidesse lahkumise tõttu – kohaliku jalgpalliliidu KNVB reeglite järgi profid koondises mängida ei tohtinud. Proffe tunnistati Hollandis alles 1954. aastal ja see andis tõuke ka koondise arenguks. Hollandist ja riigi ülemerekolooniatest pärit vutimehed hakkasid üha enam tippatasemel esile tõusma.
Uus mängijate põlvkond eesotsas Johan Cruyffi, Johan Neeskensi ja Ruud Kroliga tõstis Hollandi koondise kiiresti paremate sekka. 1974. aasta MM-il mängisid hollandlased juba finaalis Saksamaa LV vastu, kuid kaotasid 1:2. 1976. aasta EM-ilt Jugoslaavias saadi kolmas koht. 1978. aastal kaotati esikohakohtumises MM-il lisaajal Argentinale 1:3.
Holland tuli uute tegijatega tippu 1988. aastal, mil Ruud Gulliti, Frank Rijkaardi ja Marco van Basteni meeskond lõpetas EM-turniiri Saksamaal kuldmedaliga.
1992. aastal Euroopa meistrivõistlustel Rootsis saadi pronksmedal.
Võsara tänav

Võsara tänav on tänav Tallinnas Pikaliiva asumis.
Võsara tänav sai nime 25. septembril 1998. Tänav on saanud nime alepõllundustermini võsara järgi ('võsar' – võsaraud, võsavikat).
Jarmo Eskelinen

Jarmo Johannes Eskelinen (sündinud 17. mail 1962 Kajaanis) on endine Soome poksija.
Eskelinen oli kokku seitsmekordne Soome meister – 1981. aastal kärbeskaalus (kuni 51 kg), aastatel 1983-1985 kukk-kaalus (kuni 54 kg) ning aastatel 1986-1988 sulgkaalus (kuni 57 kg).
Eskelinen osales 1984. aasta Los Angelese olümpiamängudel kukk-kaalus (kuni 54 kg) ja 1988. aasta Seouli olümpiamängudel sulgkaalus (kuni 57 kg), kuid kaotas oma kohtumised II ringis ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Eskelinen sai 24. Euroopa meistrivõistlustel 1981. aastal (Tamperes) kärbeskaalus (kuni 51 kg), 26. Euroopa meistrivõistlustel 1985. aastal (Budapestis) kukk-kaalus (kuni 54 kg) ja 27. Euroopa meistrivõistlustel 1987. aastal (Torinos) sulgkaalus (kuni 57 kg) kokku kolm pronksmedalit.
Eskelinen töötab poksitreenerina ja on tegutsenud ka poksikohtunikuna.
Berdsk

Ajalugu

Rajati 1716. aastal Berdski ostrogi kindlustusena Berdi jõe äärde. Aastal 1944 sai asula linnaõigused.
Askola vald

Külad

Askola, Huuvari, Juornaankylä, Korttia, Monninkylä, Nalkkila, Nietoo, Puhar-Onkimaa, Särkijärvi, Tiilää, Vahijärvi, Vakkola
Saint Lawrence'i laht

Saint Lawrence'i laht on Atlandi ookeani laht Põhja-Ameerika idakaldal.
Loodes piirab lahte Labradori, kagus aga Nova Scotia poolsaar. Lahe suus asub Newfoundland.
Lahe pindala on umbes 250 000 ruutkilomeetrit, sügavus kuni 572 meetrit.
Lahte suubub Saint Lawrence'i jõgi.
1953. aasta NSV Liidu meistrivõistlused ratsutamises

1953. aasta  NSV Liidu meistrivõistlused ratsutamises .