google/wiki40b huggingface dataset:
Maailma karikavõistlused mäesuusatamises

Mäesuusatamise maailmakarikavõistlused on Rahvusvahelise Suusaföderatsiooni FIS-i korraldatav kõrgetasemeline mäesuusatamise rahvusvaheline mitmeetapiline sari.
Maailma karikavõistlustel mehed ja naised võistlevad kuues sarjas: slaalomis, suurslaalomis, ülisuurslaalomis, kiirlaskumises, Alpi kahevõistluses ja karika üldvõidu pärast. Esimest korda võisteldi maailma karika peale hooajal 1966/1967. Ülisuurslaalom või supersuurslaalom (super-G) on olnud karikavõistluste kavas hooajast 1985/1986 alates.
Čiekurkalnsi raudteejaam

Čiekurkalnsi raudteejaam on raudteejaam Valga–Riia raudteeliinil Riia linna Čiekurkalnsi asumis. 
Igapäevaselt peatub seal viisteist reisirongi; tööpäeviti on seal peatuvate rongide arv seitseteist. Jaamas võib toimuda ka kaupade rongidele ning neilt maha laadimine. Jaam asub Riia raudteejaamast 6,3 km kaugusel. Piletihinnalt kuulub jaam A tsooni.
Jaam rajati aastal 1889 peatusena ja algul kandis see nime Сортировочная (Sortirovotšnaja). Toona koostati selles jaamas Pihkva suunas sõitvate rongide koosseis. Reisirongid selles jaamas algselt ei peatunud. Avamisajal jäi see Riia kreisi Biķernieki kihelkonda. XX sajandi alguses võeti jaam kasutusele ka reisijaamana ja see  hakkas kandma nime Рига-Балтийская (Riga-Baltiiskaja). Aastal 1911  sai jaam omale uue nime - Царский лес (Tsarski Les). Aastal 1918 muudeti taas jaama nime ja sellest sai Kaiserwald. 1919 sai jaamast Krūzes muiža raudteejaam. Tänapäevast nime kannab jaam aastast 1929.
Algselt asus jaama juures ka väike depoo, mis oli mõeldud vedurite remondiks. XX sajandi kolmekümnendatel aastatel see aga lammutati. Uus hoone püstitati Teise maailmasõja järel, mis  oli depoona kasutusel aastani 1956. Seejärel hakati hoonet kasutama raudtee remonditarvete hoidlana.
Nõukogude perioodi lõppaastatel kavandati Siguldani viiva raudtee elektrifitseerimist. Kontaktvõrk rajati kuni Ropaži jaamani; praegu lõpeb see Jugla jaamas. Vaatamata sellele, et raudtee Čiekurkalnsi raudteejaama juures on elektrifitseeritud, ei ole see elektriraudteena kasutusel. Raudteejaama hoonest on tänapäeval saanud elumaja. Čiekurkalnsi raudteejaamast viib aastal 1907 rajatud tee ka Brasa raudteepeatusesse ja sealt Rīga Krasta raudteejaama.
Marcus Thrane

Töölisliikumine

1848. aasta revolutsiooniliste sündmuste mõjul rajas Thrane kooliõpetajana Norras esimese töölisühingu ja paari aastaga kattis nende võrk kogu maa. Kristliku sotsialismi ideed ja Inglise tšartismi meenutav tegevus ühendasid üle 20 000 inimese. Et tööstustöölisi oli sel ajal ainult umbes 10 000, olid Thrane ühingute liikmed enamasti maaproletariaadi hulgast. Nende huve väljendasid palvekirjad, mida esitati kuningale ja mõne radikaalse delegaadi kaudu ka Stortingis. Valitseva kihi vastus oli jõhker – Thrane ja sadakond aktivisti arreteeriti, popside (mõnikord isegi relvastatud) väljaastumised suruti maha. Ühingud lagunesid ja kui Thrane neli aastat hiljem vabanes, jäi tal üle sügavalt pettununa emigreeruda.
Fantaasia (laev)

Ajalugu

Fantaasia ehitati 1979. aastal Soomes Wärtsilä Turu laevatehases laevakompaniile Viking Line. Turella nime all sõitis ta algul Stockholm–Mariehamn–Turu liinil, kuid peagi läks üle Kapellskär–Mariehamn–Naantali liinile.
1988. aastal sai laeva omanikuks Stena Line ja laevale pandi nimeks Stena Nordica. Laev siirdus liinile Göteborg–Frederikshavn–Moss, hiljem Göteborg–Kiel.
1996. aastal, kui moodustati Stena Line'i tütarfirma Lion Ferry ja laev selle alla läks, sai nimeks Lion King, mis asus liiklusse liinil Halmstad–Grenå, siis Karlskrona–Gdynia.
1997. aastal ostis laeva Hansatee Grupp (praegu Tallink) ning laskis BLRT laevatehases reisijaruumide ümberehitusi teha. Ühtlasi sai laev Hansatee uue sinipunavalge väliskujunduse. Nimeks sai Fantaasia ning laev asus 1998. aastal Tallinn–Helsingi liinile.
2002. aastal hakkas Fantaasia sõitma liinil Tallinn–Stockholm.
2004. aastal sõitis laev Tallinn–Peterburi–Helsingi liinil, enne sellele liinile asumist värviti laevakere valgeks.
2005. aasta algul renditi Fantaasia Algerie Ferries´ele ning sõitis Vahemere-liinidel, kuid naasis aasta lõpuks Tallinna.
2006. aastal sõitis Fantaasia liinil Riia–Stockholm, kuid renditi siis Vahemerele COMANAVile.
2007. aasta oktoobris renditi Fantaasia Norra laevakompaniile Kystlink ning laev saadeti Göteborgi remonti.
2007. aasta novembri keskel algas Rootsi ajakirjanduses artikliseeria, milles püüti Rootsi mereadministratsiooni ühe laevainspektori sõnadele toetudes tõestada, et Tallinki laev Fantaasia on meresõidukõlbmatu ja lausa eluohtlik. Veeteede Amet ja Tallink väitsid vastuseks, et sadamakontrolli ajal oli laev remondis.  Kuu aega pärast esimest kontrolli vormistati tagantjärele laeva kinnipidamine 14 päevaks remondi ajal. Veeteede Ameti palvel palus rahvusvaheline laevakontrolli organisatsioon Pariisi Memorandum selle kinnipidamise Rootsi mereadministratsioonil tühistada. Et vältida süüdistusi ebaobjektiivsuses, oli Rootsi mereadministratsioon lubanud hakata kontrollima kõiki Rootsi-liinidel sõitvaid parvlaevu. Viking Line kaebas Rootsi mereadministratsiooni rahvusvahelise konventsiooni väära tõlgenduse pärast kohtusse ja võitis selle protsessi.
2008. aastal müüs Tallink laeva Nye Kustlinkile ning Fantaasia sai nime Kongshavn. See firma on laeva edasi müünud.
2010. aastal ostis laeva Horvaatia laevakompanii Blue Line International, et panna see liinile Ancona-Split. Laeva uus nimi on Regina della Pace ja see kannab Panama lippu.
2017. aastal sai laev Kreeka laevakompanii Nobel Maritime Inc-Pan valduses Küprose lipu ja nime Rigel III.
Luigi Pirandello

Luigi Pirandello (28. juuni 1867 Agrigento – 10. detsember 1936 Rooma) oli itaalia näite- ja proosakirjanik. Aastal 1934 sai ta Nobeli kirjandusauhinna.
Toomas Roosileht

Toomas Roosileht (27. detsember 1948 Pärnu – 12. jaanuar 2016 Tallinn) oli eesti ajakirjanik.
Aastatel 1983–1992 töötas Toomas Roosileht ajalehes Rahva Hääl.
Ta oli Tšornobõli aatomielektrijaama avarii tagajärgedega tegeleva valitsuskomisjoni liige, viibis 22. juulist kuni 1. novembrini 1986 avarii tagajärgede likvideerimisel.
15. juunist 1992 kuni 1. veebruarini 1999 oli ta Pärnu Postimehe peatoimetaja.
Tumblr

Tumblr on 2007. aastal David Karpi loodud suhtlusvõrgustik ja mikroblogimise veebisait. 
Igal kasutaja saab seal teha endale blogi ja jälgida ka teiste kasutajate blogisid. Teenus võimaldab postitada multimeediafaile. Oma nii-öelda blogisse saab postitada nii fotosid, videoid kui ka helisalvestisi. 1. juuni 2018 seisuga sisaldab Tumblr enam kui 417,1 miljonit blogi.

Ajalugu

Tumblri arendamine algas 2006. aastal. Tumblr käivitati 2007. aasta veebruaris ja kahe nädala jooksul sai teenus 75 000 kasutajat.

Tumblri kasutamine

Tumblr on veebikeskkond, kus saab ennast väljendada; avastada ja ühendada omavahel teemasid, mis on kasutajale meelepärased. Tumblri eesmärk on julgustada kasutajaid looma oma sisu ja pakkuda võimalust suhelda teiste inimestega, kellel on sarnased huvid. Seda keskkonda kasutavad enamasti teismelised.
Noored saavad koostada oma veebisaidi, postitada pilte ja muid faile selle kohta, mis on nende lemmiktegevused või -asjad. Nad saavad teistest blogidest ka nii-öelda re-blogida seda, mis nende jaoks huvitav tundub. Nad saavad kohandada oma isikliku blogi välimust nii, et see peegeldaks nende isikupära. Enamik Tumblri kasutajaid jälgib ja hoiab ennast kursis nende kasutajate ja teemadega, mis neile huvi pakuvad. Väga lihtne on ka teiste Tumblri kasutajatega suhtlemine, nende blogide kommenteerimine ja nende postituste oma profiilis jagamine.

Peakorter

Tumblri peakorter asub New Yorgis aadressil 770 Broadway Street. Ettevõttel on ka tugikeskus Richmondis, Virginia osariigi pealinnas. Alates 1. juunist 2017 on Tumblril 411 töötajat.
Alcorni maakond

Ajalugu

Maakond moodustati 1870. aastal.
Reniin-angiotensiin-aldosteroon-süsteem

Reniin-angiotensiin-aldosteroon-süsteemiks ehk RAA-süsteemiks (lüh:RAAS) nimetatakse kesknärvisüsteemiga loomadel (sh inimestel) teatud hormoonide ja ensüümide ringlust reguleerivat regulatsioonimehhanismi. 
RAA-süsteemi, mis on humoraalne regulatsioon, loetakse käesoleval ajal tähtsaks vererõhu regulatsioonimehhanismiks ja tähtsaimaks elundiks nimetatud süsteemis on neerud. 
Reniin-angiotensiin-aldosteroon-süsteemi füsioloogia ja patoloogia võivad erineda nii liigiti kui ka indiviiditi. 
Teatud kudedes nagu neerud, neerupealised, süda ja närvisüsteem eristatakse ka kohalikke reniin-angiotensiin-aldosteroon süsteeme.

Toime

Neerude eritatud reniin muundab maksas sünteesitud angiotensinogeeni angiotensiin I-ks. Kopsudest pärit angiotensiini konverteeriv ensüüm (AKE) katalüüsib angiotensiin I angiotensiin II-ks. Angiotensiin II seondub neerupealistes spetsiifiliste retseptoritega, vabaneb aldosteroon ja tõuseb vererõhk. Angiotensiin II mõjutab ka hüpotalamuses asuvat janu reguleerivat ala.

Kliiniline kasutus

RAASi mõjutavaid ravimeid – angiotensiini konverteeriva ensüümi inhibiitoreid kasutatakse palju südamepuudulikkuse ja kõrgrõhu ning müokardiinfarkti korral.
Njurgun Bootur (ooper)

Njurgun Bootur (jakuudi keeles Ньургун Боотур; vene keeles Нюргун Боотур) on jakuudi ooper samanimelisest olongho tegelasest, jakuudi esimene rahvuslik ooper.
4-vaatuselise ooperi lõid 1947. aastal heliloojad Mark Žirkov ja Genrihh Letinski varem etendunud muusikalise draamalavastuse "Djurulujar Njurgun Bootur" ("Дьурулуйар Ньургун Боотур", 'Tarmukas Njurgun Bootur') põhjal (lavale toodi 1940. aastal samanimelise olongho ainetel).
Muusikalise ja folkloorse alusmaterjali ooperile esitas olonghode pajataja Ustin Nohsorov. Ooperi libreto kirjutas Suorun Omolloon. Ooperi sünnile aitas konsultandina kaasa rahvalaulik Sergei Zverev.
Günther von Pappritz

Günther Otto Friedrich Pappritz, aastast 1901 von Pappritz (29. veebruar 1856 Radach, Brandenburg − 30. mai 1936 Oranienburg) oli Preisimaa sõjaväelane (ratsaväekindral). 60. kindralkomando ülemana allus talle I maailmasõjas Lõuna-Eesti.

Päritolu

Pappritz põlvnes Saksimaa suguvõsast, mille kohta on teateid XVI sajandist. Tema isa oli rüütelkonnanõunik ja Radachi rüütlimõisa omanik Richard Pappritz (1822−1877) ja ema Pauline von Stülpnagel (1830−1911). Tema õde Anna Pappritz (1861−1939) oli tuntud naisõiguslane ja vend Kurt von Pappritz (1854−1932) poliitik.

Sõjaväeteenistus

Ta sai hariduse Roßlebeni kloostrikoolis. Seejärel astus Preisi sõjaväeteenistusse ja määrati teenima 1. kaardiväe välisuurtükiväerügementi Berliinis. 1885−1888 õppis Preisi sõjaväeakadeemias. 1889. aastal määrati kindralstaabi käsutusse. 1897. aastaks oli ta tõusnud majori auastmesse. 1900. aastal osales Ida-Aasia ekspeditsioonikorpuse koosseisus bokserite ülestõusu mahasurumises Hiinas. Keiser Wilhelm II tõstis ta 1901. aastal aadliseisusse. 1903. aastal sai temast Saarburgis dislotseeruva ulaanirügemendi komandör. Ooberstiks ülendatuna määrati ta 1906. aastal XV armeekorpuse staabiülemaks. 1909. aastast oli ta 5. ratsaväebrigaadi komandör ja ülendati 1910. aastal kindralmajoriks. Seejärel sai 1913. aastal ajutise kindralleitnandi aukraadi ja nimetati Königsbergi kindluse komandandiks, kellena teenis Esimese maailmasõja algusaastatel. 1916. aastal määrati 60. kindralkomando esimeseks juhatajaks. Selle väekoondise komandörina oli talle hiljem allutatud Lõuna-Eesti ja osa Pihkva maakonnast. 1918. aastal ülendati ratsaväekindraliks.
Püssi vapp

Püssi vapp oli Ida-Viru maakonnas asuva Eesti linna Püssi vapp.
Vapp on kinnitatud 12. jaanuaril 1993.

Vapi kirjeldus

Linna vapp kujutab kuldsel põhjal kuusikut, milles on seiskunud saehambad. Vapi allosas kujundatud hõbedased lained sümboliseerivad puidu parvetamist jõel.
Aleksander Käo

Isiklikku

Tema isa oli Vladimir Käo, vend tootmisjuht Jüri Käo.
Estonian Theatrical Distribution OÜ

Estonian Theatrical Distribution OÜ on Eesti filmilevitaja. Ettevõte kasutab kaubamärki HeaFilm (ka Hea Film) ja on filmistuudiote Twentieth Century Fox ja Walt Disney Studios Motion Pictures levitaja Eestis.
Ita Saks

Ita Saks (sünd. Itte Saks ; 3. detsember 1921 Valga – 23. märts 2003) oli juudi päritolu Eesti tõlkija ja publitsist.

Elukäik

Aastatel 1946–1950 õppis ta Tartu Riiklikus Ülikoolis eesti filoloogiat.
1953–1956 töötas ta ajalehe Noorte Hääl toimetuses. Aastail 1949–1952 oli Säde vastutav toimetaja. 1957–1971 oli Saks ajakirja Noorus kirjanduse ja kunsti toimetusosakonna juhataja.
Ta on tõlkinud ilukirjanduslikku proosat, aga ka luulet ja draamatekste peamiselt läti keelest, kuid ka vene ja saksa keelest.
Ita Saks oli NLKP liige aastail 1947-1989. Aastal 1980 kirjutas ta alla 40 kirjale. Kirjanike Liidu partei-algorganisatsiooni koosolekul karistati teda selle eest valju noomitusega

Isiklikku

Elhonen Saks oli tema vend. Ita Saks oli abielus Juhan Smuuliga. Tal on suhtest Aadu Hindiga tütar Mare Zaneva.
Mummassaare

Mummassaare ehk Mummussaare (harvemini Mummos(s)aare) on paikkond Udria ja Pimestiku küla piiril mere ääres. Külade piir olid ka Laagna ja Vaivara mõisa vaheliseks piiriks.
Koht on oma nime saanud Pimestiku panga ja mere vahele jääva ovaalse, kuni 7...12 meetri kõrguse klindisaare järgi, mida ümbritseb madalam, lõuna poolt soine ala. Tegemist võib olla ka mere taandumisel maha jäänud järvega.
Nimi on tuletatud murdesõnast "mumm" (ka mummokas), mis tähendab 'sitikas', 'muhk', 'kartul' jms.

Ajalugu

Pimestiku küla maadelt Mummussaares leiti 1939. aastal pronksiaegne meie aladel unikaalne kaunistatud aasaga õõskirves (pronkskirves), nõndanimetatud Vaivara kirves.
19. sajandi lõpus täitus kogu rannaäär Narva-Jõesuust (Hungerburg) Sillamäeni suvilatega. Suvilad olid ka Mummassaares. Sellel ajal ilmus ka kaartidele (verstakaart) nimi Monpleasire ('kaunis vaade'), mis tähistas rannikuala Pimestikust Merikülani, ning anti välja terve sari postkaarte selle nime all.
Mitmes ajalootrükises on levinud väide, et Mummassaares maandus 1919. aasta jaanuaris Utria dessant. Dessant maabus tegelikult Mummassaarest umbes kaks kolm kilomeetrit idas Utria rannas, kuhu 1939 aastal paigutati ka vastav mälestustahvel,
Teise maailmasõja ajal läbis Mummassaart Tannenbergi liin ning seal toimusid 1944. aasta kolme kuu jooksul ägedad Sinimägede kaitselahingud. Mummassaares asus lahingute ajal langenud Eesti üksuste kalmistu, kuhu maeti ca 2000 langenud Eesti sõjaväelast.
Nõukogude ajal asus Mummassaares Sillamäe pioneerilaager ja venelased tunnevad seda randa Sinimäe ranna nime all. 
President Lennart Meril oli 1990. aastatel kava rajada sellesse kaunisse kohta noorteküla.
Vellesalu

Vellesalu on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati perekonnanime Vellesalu isikutele, kelle perekonnanimi oli Feldmann ja Veltmann. August Vellesalu palvel kanti Vellesalu perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 113 all (Siseministeeriumi teadaanne 14. juunist 1935).
2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Vellesalu Eestis alla viiel mehel ja 5 naisel.
Glas

Glas (täisnimega Hans Glas GmbH) oli Saksamaa autotooja, mis tegutses Dingolfingis.
Ettevõte asutas Andreas Glas 1895 auru jõul töötavate põllumajandusmasinate remonditöökojana. 1905. aastal hakati tootma õmblusmasinaid. Esimesel aastal toodeti 10 õmblusmasinat, 1906. aastal juba 20 ja 1908. aastal juba 254 õmblusmasinat. 1908 asutas ta harukontori Dingolfingis.Esimesel aastal tootis see 150 masinat, edaspidi veel rohkem.
Pärast Teist maailmasõda hakati tootma väikeautosid, sest õmblusmasinate turg kuivas väga kokku. Nende tuntuim toode oli Goggomobil. 1966. aastal läks ettevõte BMW omandusse. BMW jätkas Glasi sõidukite tootmist, varustades need üksnes enda mootoritega. Sõidukeid müüdi Glasi nime all, kuid BMW logoga ees ja taga. 1968 hakkas BMW tootma oma suurt kupeed 2500 CS ja Glasi autode tootmine lõpetati.
1951–1956 tootis Andreas Glas paralleelselt mootorrattaid: algul 125 cm³, siis 150 cm³ ja lõpuks 200 cm³. Viimaste rataste võimsus oli 9,5 hj ja kandevõime oli 250 kg. Kokku toodeti 6 aastaga 46 181 mootorratast. Mootorrataste tootmine lõpetati, kui töötati välja Goggomobil, sest Glas keskendus autode tootmisele. Goggomobile toodetigi ligi 300 000.
Franklini maakond (Georgia)

Ajalugu

Franklini maakond moodustati 25. veebruaril 1784. aastal 9. Georgia maakonnana. Maakond sai nime poliitiku, teadlase ja leiutaja Benjamin Franklini järgi.
Rails Girls

Asutamine

Liukas naasis 2010. aastal USA Stanfordi ülikooli programmeerimise kursuselt koju Soome Helsingisse. Liukas oli Stanfordi kogemusest ja sealsest tehnolibertaarlikust keskkonnast lummatud. Kuna Helsingis ei leidnud Liukas sama suurt programmeerimise huvi kui Stanfordis, siis otsustas ta koos oma sõbranna Karri Saarineniga korraldada nädalavahetuseti programmeerimise töötube.
Esimestesse töötubadesse registreerus üle saja naise.

Tänapäev

2016. aastal tegutseb Rails Girls enam kui 170 linnas. Tegevuspiirkondadeks on Lähis-Ida, Põhja-Ameerika ja Euroopa. Enamus osavõtjatest on 24–28-aastased naised. Osaleda on lubatud ka meestel, ent tingimuseks on Ruby programmeerimiskeelest huvitatud naise kaasavõtmine.
Tsüanobiont

Tsüanobiont on tsüanobakter ehk sinivetikas, kes elab sümbioosis eukarüoodiga. Olenevalt teisest sümbiondist, talitlevad tsüanobakterid fotosünteesijate ja/või lämmastiku seondajatena. Tsüanobiondid võivad paikneda eukarüootse organismi rakkude sees või rakuvälises ruumis. Teiseks sümbiondiks on sageli samblikud, kuid neid leidub ka käsnade, kandseente, sammaltaimede (kõdersammaltaimed, helviksammaltaimed, lehtsammaltaimed) ja kõrgemate taimede seas.
Siseaudit

Siseaudit Eestis

Eesti siseaudiitoreid ühendab Eesti Siseaudiitorite Ühing.
Carl Eduard Körber

Carl Eduard Anton Körber (4. juuni 1802 Võnnu, Tartumaa – 4. mai 1883 Tartu) oli baltisaksa päritolu eesti vaimulik ja kirjanik, Martin Körberi vend.

Elulugu

Carl Eduard Anton Körber õppis 1820–1823 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas (grad. Stud. 1834), reisis vend Ludwig August Immanuel Körberiga jalgsi Saksamaale ja Itaaliasse. Oli 1823–1825 koduõpetaja Tarvastus, 1825–1829 koduõpetaja Tuula kubermangus ja 1831–1832 koduõpetaja Härgmäe kihelkonnas. Ordineeriti 23. veebruaril 1836 õpetajaks.
Oli Vändra ja Käru koguduse adjunktõpetaja aastatel 1836–1841 ja õpetaja aastatel 1841–1859. 
Toimetas 1859. aastal Tartus ajalehte Tallorahwa Postimees ja 1861. aastal ajalehte Inland.

Isiklikku

Tema vanavanaisa Johann Friedrich Körber oli Tarvastu Peetri koguduse, Otepää Maarja koguduse ja Helme Maarja koguduse õpetaja; vanaisa Paul Johann Körber oli Tori koguduse ja Võnnu Jakobi koguduse õpetaja; teine vanaisa Christoph Friedrich Mickwitz noorem oli Koeru Maarja-Magdaleena koguduse õpetaja. 
Isa Eduard Philipp Körber oli Võnnu Jakobi koguduse õpetaja. Vend Ludwig August Immanuel Körber oli Võnnu Jakobi koguduse, Rannu Püha Martini koguduse ja Rõngu Mihkli koguduse õpetaja; teine vend Martin Georg Emil Körber oli Anseküla Maarja koguduse õpetaja. 
Tema poeg oli mereväearst, Tartu Ülikooli hügieeni ja kohtuarstiteaduse professor Bernhard Eduard Otto Körber.  Tema pojapoeg oli Venemaa Põhja-Jäämere Laevastiku ülem, viitseadmiral Ludwig Körber, 1915. aastast Korvin (1863–1919).

Looming

Avaldanud peale vaimulike teoste ka aabitsaid, õpikuid, sõnastikke, tõlkelisi lastejutte ja -värsse, rahvapärimust, valme, sententse jm. Joosepi elloramat 1850, Lomisse ramat 1851. Puudutas nn Palermo jutluses (1846) arvustavalt keiser Nikolai I.
1854 ilmus anonüümselt tema toimetatuna õpikusari "Koli-ramat".
Hippolyte Bayard

Bayard'i positiivmeetod

Bayard'i loodud tehnika seisneb hõbedasoolaga (AgCl) kaetud paberi valgustamises, mis muutub valguse toimel mustaks. Pärast kaaliumjodiidis (KI) immutamist on paber valmis fotokaameras kasutamiseks. Pärast pildistamist pannakse paber naatriumtiosulfaadi (toimib kui kinniti) vanni ning kuivatatakse. Tulemuseks on unikaalne positiiv, foto, mida ei ole võimalik paljundada. Kuna hõbedasoolaga töödeldud paberi valgustundlikkus on nõrk, siis säriaeg on umbes 12 minutit. Seetõttu on see sobilik eelkõige liikumatute objektide pildistamiseks. Inimestel paluti fotografeerimise ajal silmad sulgeda, sest silmade pilgutamine oleks tekitanud kummitusliku välimuse.

Pildistamisteemad

Bayard'i üheks meelepärasemaks pildistamisteemaks oli Pariis ja selle dünaamiline kasv. Ta fotod väljendavad positiivset vaadet arengule ning on arvatavasti mõjutatud Saint-Simoni filosoofiast. Ta tegeles ka fotolavastuste, portreede ja vaikelude pildistamisega. Oma aiaseerias kujutab ta end aedniku ehk loojana, mida võib mõista kui metafoori tema rollile fotograafia leiutamisel.
Jõhvi Mihkli kogudus

EELK Jõhvi Mihkli kogudus on luterlik kogudus Jõhvis.
Kogudus kuulub Viru praostkonda.
Koguduse õpetaja on Peeter Kaldur, organist Svetlana Kekiseva. Juhatuse esimees on Aivo Raud.
Jumalateenistused on igal pühapäeval algusega kell 10.00 Jõhvi Mihkli kirikus.
29. septembril 2011 pühitses koguduse õpetaja Peeter Kaldur koguduse lipu.
Euroopa Julgeoleku- ja Koostööorganisatsioon

Juhid ja organisatsioon

OSCE esimees, kelleks on eesistujariigi välisminister, vahetub iga aasta. Esimehe asetäitjateks on eelnev ja järgnev esimees. 
2011. aastal oli eesistujariik Leedu ja esimees Audronius Ažubalis, Leedu välisminister. 2014. aastal on eesistuja Šveits ja esimees Šveitsi liidupresident Didier Burkhalter.
OSCE peasekretär on alates 2017. aastast Thomas Greminger (Šveits).

OSCE Eesti missioon

Eestis oli Julgeoleku- ja Koostööorganisatsiooni esinduse eesmärk edendada integratsiooni ja paremat teineteisemõistmist kogukondade vahel Eestis. OSCE missioon tegutses Eestis aastail 1993–2001.
OSCE ametlik hoiuraamatukogu Eestis on Eesti Rahvusraamatukogu.

OSCE Bosnia ja Hertsegoviina missioon

OSCE Bosnia ja Hertsegoviina missioon alustas tegevust pärast endise Jugoslaavia lagunemisel tekkinud Jugoslaavia sõja lõpetanud Daytona lepingu jõustumist 1995. aastal. 
Missiooni eesmärk on edendada demokraatlike poliitikainstrumentide loomist Bosnia ja Hertsegoviinas kõigil tasanditel, kohalikust omavalitsusest kuni riigivalitsusorganiteni.
Pärsti valla lipp

Pärsti valla lipp on Viljandi maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Pärsti valla lipp.
Lipp kinnitati riigisekretäri Uno Veeringu poolt 1. aprillil 1996 ning oli kasutusel 20. oktoobrini 2013, kui ühineti Paistu, Saarepeedi ja Viiratsi vallaga uueks omavalitsusüksuseks Viljandi vallaks.

Lipu kirjeldus

Pärsti valla lipuks on ristkülikukujuline vapilipp. Kangas on jagatud diagonaalse lainelõikelise kollase laiuga (vardapoolsest alanurgast lehvipoolsesse ülanurka) kaheks võrdseks väljaks. Vardapoolne väli on sinine ning sellel on kollane viljavihk. Lehvipoolsel, punasel väljal on kolm kollast püstist odaotsa.
Lipu normaalmõõtmed on 100x150 cm ning laiuse ja pikkuse suhe 6:9 (2:3).

Põhjendus

Sinine sümboliseerib tulevikulootust, noorust, vaimsust ja kodumaa taevast. Kollane viljavihk meenutab, et vald asub Eesti ühel põlisemal põllumajanduslikul alal ning et siinsed inimesed on saanud läbi aegade elatist ennekõike põllult. Kollane lainelõikeline laid sümboliseerib kohaliku maastiku silmapaistvat objekti, Raudna ürgorgu jõega, samuti teisi veekogusid, mis ilmestavad siinset looduskeskkonda. Telliskivipunane värvus meenutab valla pinnast, turvast ja kohalikku mitmekesist tööstust. Kolm kollast odaotsa osutavad paikkonna kuulsusrikkale muinasajale, mil siinmail lõid vallutajatega lahinguid eestlaste sõdalased vaprate vanemate Lembitu, Vootele ja Maniwalde juhtimisel.

Lipu ajalugu

Pärsti valla vapi ja lipu etalonkujutis kinnitati Eesti Vabariigi riigisekretäri poolt 1. aprillil 1996.
11. septembril 1996 kinnitas vallavolikogu määrusega nr 63 valla lipu ja vapi kasutamise korra.
Valla lipp ja vapp pühitseti Viljandi Pauluse kirikus 5. oktoobril 1996.
20. oktoobril 2013, ühinesid Pärsti, Paistu, Saarepeedi ja Viiratsi vald uueks omavalitsusüksuseks Viljandi vallaks ning Pärsti vald lõpetas koos oma lipuga tegevuse.