google/wiki40b huggingface dataset:
Yōichirō Nambu

Yōichirō Nambu (南部 陽一郎 Nambu Yōichirō; 18. jaanuar 1921 Tokyo – 5. juuli 2015 Toyonaka) oli jaapani füüsik. Ta õppis ja töötas suure osa oma elust Ameerika Ühendriikides ja sai 1970. aastal ka Ühendriikide kodanikuks.
2008. aastal anti talle pool Nobeli füüsikaauhinda 1960. aastal tehtud spontaanse sümmeetria rikkumise mehhanismi avastuse eest subatomaarses füüsikas.
Kunstmuinasjutt

Kunstmuinasjutt on teadaoleva autori kirjutatud muinasjutt. Kunstmuinasjutud on enamasti kirjutatud rahvamuinasjutu põhjal. Spetsiifilise kunstmuinasjutu kui žanri algus on seotud Anderseniga.
Kunstmuinasjutt toetub vähemalt algjärgus rahvamuinasjutule, kasutab rahvamuinasjutu süžeesid, teemasid, struktuure ja väljendusvahendeid, põimib neid ja arendab edasi. Kunstmuinasjutt ei allu rahvamuinasjutu reeglitele.
Mihkel Salong

Mihkel Salong (17. juuli 1877 Lümanda vald Koimla küla Vanemi talu – 21. aprill 1946) oli eesti klaverimeister.
Noore mehena ehitas merepaate. Hiljem elas Tallinnas, 1903 siirdus Peterburi, kus õppis kuulsate klaverimeistrite käe all uut ametit. 1906 avas Peterburis oma töökoja. Tema kvaliteetsed, heakõlalised ja suhteliselt odavad klaverid olid suurlinnas minev kaup. 1918 oli sunnitud Oktoobrirevolutsiooni järgse kaose eest kogu tööstuse sisseseadet ja muud varandust maha jättes Eestisse põgenema. Naise ja kaksikutest laste Karli ja Rosaliega saabus ta Kuressaarde ja pidi otsast alustama.
1922 sisustas Mihkel Salong klaveritöökoja Väike-Sadama 4 majas, 1936 ostis ta avarama maja (Tolli 3). Seal jätkus klaverite tegemine kuni 1941 natsionaliseerimiseni.
Mihkel Salong on maetud Kudjape kalmistule.
Teletekst

Teletekst on televisiooni infoteenus, mis loodi Suurbritannias 1970. aastate alguses.
Teletekst pakub tekstipõhist teavet – peamiselt uudiseid, ilmateadet, börsiinfot ja telekavasid.
Teleteksti kaudu on võimalik edastada ka subtiitreid.
Eestis edastavad teleteksti ETV ja TV3.
Tallinna Politseikool (1993–1997)

Tallinna Politseikool oli 1993–1997 Tallinnas tegutsenud politseikool.
25. augustil 1997 liideti Tallinna Politseikool Paikuse Politseikooliga.
Villem Maasik

Villem Maasik (1883 Vastseliina kihelkond, Võrumaa – 3. september 1919 Irboska) oli eesti advokaat, ametiühingutegelane ja poliitik.
Ta oli Eesti esimene töö- ja hoolekandeminister 24. veebruarist kuni 12. novembrini 1918.
Daina

Daina on leedu või läti rahvalaul.
6. armee (Saksamaa)

Saksa 6. armee (saksa keeles 6. Armee) oli Saksa Wehrmachti väliarmee Teises maailmasõjas.

Ajalugu

Formeeriti 10. armeest 10. oktoobril 1939. Võttis osa sissetungist Prantsusmaale, Poolasse ja Venemaale. 1942. aasta novembris piirati armee Stalingradis ümber ning 2. veebruaril 1943 ta alistus.
Formeeriti uuesti armeegrupist Hollidt 6. märtsil 1943. Sai tugevate kaotuste osaliseks 1944. aasta augustis toimunud Punaarmee suurpealetungi käigus. Septembris 1944 nimetati järelejäänud armee osad ümber armeegrupiks Fretter-Pico (Armeegruppe Fretter Pico). Jaanuarist märtsini 1945. aastal eksisteeris armee armeegrupp Black (Armeegruppe Black) nime all. Armee alistus 8. mail 1945.
Paldiski foogtikohus

Paldiski foogtikohus oli Paldiski omavalitsus- ja kohtuasutus (foogtikohus) kuni 1889. aastani. 
Kohtu liikmed valiti kohaliku kodanikkonna poolt eluks ajaks. 
Kohtu üks ülesanne oli valida ka linna kantseleid juhatav notar.
Neven Mimica

Neven Mimica (sündinud 12. oktoobril 1953 Splitis) on Horvaatia ja Euroopa Liidu poliitik. Alates 1. juulist 2013 oli ta Euroopa Liidu tarbijakaitsevolinik ning alates 1. novembrist 2014 rahvusvalise koostöö ja arengu volinik Junckeri komisjonis.
Mimica lõpetas Zagrebi ülikooli majandusteaduskonna 1976. aastal.
Ta on töötanud nõunikuna Horvaatia saatkondades Kairos ja Ankaras. 2001–2003 oli ta Horvaatia eurointegratsiooniminister. 2003. aastast oli ta Horvaatia parlamendi liige ja ühtlasi 2008. aastast parlamendi aseesimees.
Mimica on abielus ja tal kaks poega.
Herald (ansambel)

Herald on eesti heavy metal'i bänd, mis alustas tegevust 2000. aastal.

Bändi ajalugu

Herald sündis 2000. aastal, kui kitarrist Egert Vandel ja bassimees Mart Veski asutasid siis veel nimetu bändi. Kindel oli vaid muusikaline suund: heavy metal. Sama aasta oktoobris ühines bändiga Ranno "Rajakas" Rajalaane trummidel ning ansambli nimeks võeti Herald. 2001. aasta kevadsuvel ühines bändiga laulja Mart Kalvet, kelle hääl ja lavaline olek said bändi kaubamärkideks tulevasteks aastateks. Heraldi esimene avalik etteaste toimus 2001. aasta augustis. Detsembris muutus bänd viieliikmeliseks, kui liitus kitarrist Tauno Nava.
Aastate jooksul ilmus Heraldilt singleid, demoplaat "Heavy Metal Wakes The Beast" ja samanimeline kauamängiv 2005. aasta veebruaris. 2006. aastal andis Herald välja 6 looga promoplaadi "Hevilihas/Heavy Metal Rules". Samal aastal jäi bändi tegevus mõneks ajaks soiku, kuid 2009. aasta kevadel ühinesid Heraldiga Sven Varkel lauljana ning Ott "Otipowitch" Oras bassistina. Sama aasta 4. juunil esineti Hard Rock Laagris uue koosseisuga, kava sisaldas ka uusi lugusid.
2010. aastal töötas Herald uue materjali kallal ning andis aasta lõpus välja täispika albumi "Gaia", mis lisaks uuele materjalile sisaldab ka uue lauljaga salvestatud vanu lugusid. Samal ajal liitus Heraldiga uuesti ka bändi esimene bassimängija Mart Veski.
Mihhail Rõtšagov

Mihhail Rõtšagov (sündinud 12. novembril 1967) on Eesti maletaja, suurmeister. Tema treenerid olid Tatjana Fomina ja Iivo Nei.
Ta osales Eesti võistkonna koosseisus maleolümpiaadidel aastatel 1992, 1994, 1996, 1998, 2000, 2002 ja Euroopa võistkondlikel male meistrivõistlustel aastatel 1992 ja 1997.
2011. aastal anti talle FIDE Seenior Treeneri tiitel.
Oleksandr Juštšenko

Oleksandr Juštšenko (ukraina keeles Ющенко Олександр Іванович; 2. detsember 1869 – 15. juuni 1936 Harkov, Ukraina) oli ukraina psühhiaater
Aastatel 1915–1918 oli ta Tartu Ülikooli psühhiaatria õppetooli juhataja.
Helilaine

Helilaine on tahkes, vedelas või gaasilises keskkonnas leviv deformatsioonilaine. Vedelas ja gaasilises keskkonnas levib helilaine pikilainena, milles keskkonna osakesed võnguvad laine levimise sihis. Laine levimisega kaasneb keskkonna paisumine ja hõrenemine,
seega keskkonna deformatsioon.
Heli saab lainetena levida elastses keskkonnas. Vaakumis helilained ei levi, sest puudub keskkond, mis võnkumist edasi kannaks.
Helilaine poolt keskkonna staatilisele rõhule lisanduvat vahelduvamärgilist akustilist lisarõhku nimetatakse helirõhuks. Energiat, mis kandub helilainega ajaühikus läbi laine levimise suunaga risti oleva pinna ühiku, nimetatakse heliintensiivsuseks.

Helilaine tajumine

Inimesel tekitab kuulmisaistingu õhus või vees leviva elastsuslaine poolt kuulmekilele avaldatav rõhk. Kõrv kuuleb helilaineid  akustiliste võnkumistena, mille sagedus asub vahemikus 16 Hz kuni ligi 20 000 Hz.
Luxfilm

Luxfilm on sõltumatu Eesti filmistuudio, mis on asutatud 2005. aastal noorte kirglike filmitegijate poolt, eesmärgiga luua ja eksperimenteerida vabana konservatiivse ning kommertsliku filmimaailma survest.
Luxfilm toodab reklaame, dokumentaal- ja mängufilme, pakub postproduktsiooni teenuseid ning rendib võttetehnikat.
Jaapani ardiisia

Botaaniline kirjeldus

Jaapani ardiisia on kiire kasvuga, vähenõudlik ja leplik pikaajaline igihaljas põõsas kõrgusega 20–40 cm. Süstjad lehed on 4–7 cm pikad ja 1,5–4 cm laiad ning paiknevad varrel kas paarikaupa vastakult või männastena. Heleroosakad õied kasvavad välja lehekaenlast. Mõlemasuguline õis on viie kroonlehega, 4–10 mm läbimõõduga ja õitseb kobaras hiliskevadel. Vili on 5–6 mm läbimõõduga, alguses punane, aga talvel muutub mustaks.

Kasvukoht

Jaapani ardiisia, nagu teisedki ardiisia perekonna liigid, on pärit Ida–Aasiast. Ta kasvab Hiinas, Jaapanis ja Koreas. Jaapani ardiisia eelistab märga metsamulda ja varjulist kasvukohta.

Droog

Jaapani ardiisia droogiks on lehed ja ürt. Drooge kogutakse enne õitsemist, sest õitsemise ajal muutub taime keemiline koostis ning sellega koos ka tema lõhn ja maitse. Lehti ja ürti kogutakse päikesepaistelise ja kuiva ilmaga ning kuivatatakse temperatuuril 30-35 kraadi. Kuiva droogi säilitatakse lõuendkottides kuivas pimedas kohas.

Keemiline koostis

Jaapani ardiisia sisaldab mitmesuguseid aineid, mis määravad meditsiinilisi omadusi. Lehtedes on 0,2% eeterlikku õli bergeniini (keemiline aine, mis on ajurveedas tuntud nimega Paashaanbhed ja omab immuunterapeutilist toimet), saponiini, kvertsitiini, terpenoide.

Kasutamine

Jaapani ardiisia on kasutusel ka ilutaimena tänu tema värvikatele lehtedele. Lisaks Aasiale (helekreemilise lehega 'Hinotsukasa') on ta laialdaselt levinud ilutaimina nt USA linnades ('Hakuokan' ja 'Ito Fukurin', mille lehtedel ilmub valge ornament). Jaapanist on pärit ka jaapani ardiisia seostamine jõuludega.

Meditsiiniline kasutamine

Jaapani ardiisiat on Hiinas pikka aega kasutatud köhavastaseks raviks. Arvatakse, et see ravib kasvajaid ning on põletiku- ja viirusevastane. Droogist teed kasutatakse astma raviks ja see mõjub soodsalt hingamisele ning aitab kroonilise bronhiidi puhul. Jaapani ardiisiast saab teha alkoholitõmmist, mis toimib kohaliku anesteetikuna ja bakteritsiidina.

Ohud

Suur doos võib kahjustada neerusid.
Semjon Tšeljuskin

Semjon Tšeljuskin (vene keeles Семён Иванович Челюскин; u 1700 – november 1764) oli vene polaaruurija. Ta sündis arvatavasti Kaluuga kubermangu Peremõšli maakonna Borištševo külas.
1714. aasta sügisel astus ta Matemaatiliste ja navigatsiooniliste teaduste kooli Moskvas. 1720. aastatel teenis ta Balti laevastiku laevades navigaatori, tüürimehe abi ja alltüürimehena.
1733–1743 osales Semjon Tšeljuskin Suurel põhjaekspeditsioonil. Aastatel 1735–1736 oli ta Vassili Prontšištševi ekspeditsioonil "Jakutski" tüürimees. 1736. aasta septembris sai ta haigestunud Prontšištševi asemel laeva kapteniks ja viis selle Faddei lahest Olenjoki jõe suudmealasse. 1736. aasta detsembris sõitis ta koos geodeet Nikifor Tšekiniga kelkudega tagasi Jakutskisse. Aastatel 1738–1739 osales ta Hariton Laptevi ekspeditsioonil. Aastatel 1741–1742 uuris ta Taimõri poolsaare läänerannikut, Hatanga, Pjassina ja Jenissei jõe suudmealasid ning avastas Euraasia mandriosa põhjapoolseima punkti, mis sai hiljem tema auks nime Tšeljuskini neem.
1742. aasta sügisel läks tagasi Peterburisse, kus sai lipnikuks ja teenis edasi Balti laevastikus. 1751. aastal sai leitnandiks ja 1754. aastal kaptenleitnandiks. Alates 18. detsembrist 1756. oli erus 3.astme kapteni auastmes.
Semjon Tšeljuskini hauakoht pole täpselt teada.
Happeanhüdriidid

Happeanhüdriidid (ka lihtsalt anhüdriidid) on hapnikhapete derivaatide hulka kuuluvad keemilised ühendid. Nad tekkivad formaalselt võttes happe dehüdraatimisel. Anorgaanilistest hapnikhapetest moodustuvad oksiidid, nagu näiteks fosforhappest fosforpentoksiid. Orgaanilistest karboksüülhapetest moodustuvad karboksüülhappeanhüdriidid. Segaanhüdriidid tekivad kahe eri happe kondensatsioonireaktsioonil. Segaanhüdriididena saab seepärast käsitada karboksüülhappeanhüdriide.
Laiuse mustlased

Laiuse mustlased olid Laiuse kihelkonnas elanud mustlased; olid osa Eesti mustlastest.
Püsivalt ilmusid mustlased Eestisse 17. sajandil. Nende elukombed olid kohalikele elanikele võõrad ja neid püüti linnast või isegi kogu maalt välja ajada. Et see ei õnnestunud, siis püüti neid teatud kohtadesse kinnistada. 1841 koondati kindralkuberneri korraldusel eestlaste hulgas rändlevad mustlased Laiuse valla hingekirja. Tol korral kirja pandud mustlased kuulusid kuude sugukonda, kelle nimed olid Indus, Maddisson, Lama, Lakak, Guruni ja Welberk. Mustlaste peamised elukohad olid Raaduvere ja Tähkvere küla ning Jõgeva ja selle ümbrus.
Laiuse mustlased ei olnud vaid rahvuspõhine grupp, vaid segunesid ka eestlastega. Laiuse mustlaste järglaseks peetakse ka Ado Grenzsteini ja tema venda Tõnist.
Kui 1910. aastal oli Laiuse hingekirjas 270 mustlast 65 perekonnast, siis enne Teist maailmasõda elas Laiuse piirkonnas 60 mustlast. Teise maailmasõja ajal tapsid sakslased peaaegu kõik Eesti alal olnud mustlased. Teadaolevalt jäi Eesti alal ellu vaid üks mustlane.
Peruu pärimused

"Peruu pärimused" (hispaania keeles Tradiciones peruanas) on Ricardo Palma aastail 1872–1910 ilmunud ajalooliste jutustuste kogumik.
Eesti keeles on raamat ilmunud Sirje Krikk de Mateo ja Ruth Liase tõlkes 1992. aastal.
Håkon VI

Håkon VI Magnusson (umbes 1340 – 1380) oli Norra kuningas 1343–1380. Ta oli Magnus VII poeg ja Margrete I abikaasa.

Elulugu

Håkon valitses tegelikult Norra kuningana alates 1355. aastast ning 1363 abiellus ta Taani kuninga Valdemar IV tütre Margretega. 1362 sai ta isa initsiatiivil ka Rootsi kaaskuningas.
1363. aastal võttis Rootsi Riiginõukogu tema isalt Rootsi kuninga tiitli ja kutsus kuningaks Albrechti Mecklenburgist, kes tuli Saksamaalt Rootsi ja krooniti kuningaks 1364. Osa Lääne-Rootsist jäi edasi Magnus VII võimu alla, kuid 1365 langes Håkon VI isa rootslaste kätte vangi.
1370 sündis Håkonile poeg Olav, kellest sai hiljem nii Taani kui ka Norra kuningas. 1371 toimus Rootsis ülestõus ning Håkon VI läks ülestõusnute abiga Stockholmi piirama. Selle käigus saavutas ta kokkuleppe, millega loobus vastutasuks oma isa vabastamise eest Rootsi krooni nõudlusest.

Perekond

1363. aastal abiellus Håkon Taani kuninga (1340–1375) Valdemar IV tütre Margretega. Abielust sündis poeg Olav (1370–1387), kes valitses Norrat Olav IV ja Taanit Oluf III nime all.
Pierre de Coubertin

Parun Pierre de Coubertin (sündinud Pierre de Frédy; 1. jaanuar 1863 Pariis – 2. september 1937 Genf) oli prantsuse pedagoog ja ajaloolane, keda tuntakse eelkõige kaasaegsete olümpiamängude algatajana.
De Coubertin organiseeris 23. juunil 1894 rahvusvahelise konverentsi Sorbonne'is. Ta tegi ettepaneku kutsuda ellu olümpiamängud. Samas loodi Rahvusvaheline Olümpiakomitee ja de Coubertin valiti organisatsiooni juhtima. 
Otsustati ka, et esimesed kaasaegsed olümpiamängud toimuvad Ateenas Kreekas ja olümpiamänge hakatakse korraldama iga nelja aasta järel.
Ateena mängud õnnestusid ja de Coubertin valiti ROK-i presidendiks.
Järgmised mängud toimusid aastal 1900 Pariisis. Kolmandad olümpiamängud peeti Saint Louises 1904. Kuna mõlemas linnas korraldati samal ajal ka maailmanäitus, jäid olümpiamängud nende varju.
Pierre de Coubertin astus ROK-i presidendi ametist tagasi 1924, pärast Pariisis toimunud mänge. Ta jätkas aupresidendina kuni oma surmani.
De Coubertin tõi olümpiamängudele maratonijooksu, kettaheite ja moodsa viievõistluse.
De Coubertini keha on maetud Lausanne'i, kuid tema süda on maetud, kehast eraldi, antiiksete olümpiamängude varemete lähedale.
Barkarool

Barkarool (it barcarola, barca – 'paat') on Veneetsia gondoljeeride rahvalik laul või selles stiilis komponeeritud muusikapala. Kaks tuntumat selle žanri näidet on barkarool Jacques Offenbachi ooperist "Hoffmanni lood" ja Frédéric Chopini Barkarool Fis-duur klaverile.
Barkarooli iseloomustab gondoljeeri mõlatõukeid meenutav rütm, mõõdukas tempo ja 6/8 taktimõõt. Kuigi kõige kuulsamad barkaroolid on pärit romantismiajastust, oli žanr tuntud juba 18. sajandil. Lisaks Offenbachile kasutasid barkarooli oma ooperites aariatena näiteks Giovanni Paisiello, Carl Maria von Weber, Gioachino Rossini ja Giuseppe Verdi.
Samuti on tuntud Pjotr Tšaikovski barkarool tsüklist "Aastaajad".
Roman Šayxetdinov

Roman Šayxetdinov (tatari keeles Роман Александр улы Шәйхетдинов, vene keeles Роман Александрович Шайхутдинов ; sündinud 28. augustil 1974 Kaasanis) on Tatarstani Vabariigi infostamise- ja sideminister.
Šayxetdinov on lõpetanud Kaasani Ülikooli õigusteaduse eriala ja töötanud eri Venemaa valitsusametites majanduse ja infotehnoloogia vallas. 28. mail 2012 asus Šayxetdinov Kaasani Vabariigi infostamise- ja sideministri ametikohale ning on viinud läbi uuendusi valitsusasutuste omavahelise liidestamise, e-tervise, e-hariduse ja IT-innovatsiooni valdkonnas.
Maizeret

Asulad

Bialy, Biche, Core, Gawday, Haie Marie, Moisnil, Sur le Try, Tasseneur, Trieuchamps, Vil-en-Val.
Kihnu vald (Tõstamaa kihelkond)

Kihnu vald (saksa keeles Kühno) oli vald Pärnumaal Tõstamaa kihelkonnas.
Vald eksisteeris 1866–1939.
Valla alal asus Kihnu mõis.
İstanbuli lennujaam

Taust

Atatürgi lennujaam, Istanbuli praegune peamine lennujaam, asub Yeşilköy naabruskonnas Bakırköy piirkonnas. Lennujaama ümbritseb Istanbuli linn. Lisaks on veel üheks probleemiks lennuliikluse ülekoormus- ja kuhjumine. Atatürgi lennujaam on üks reisijate rohkemaid lennujaamu Euroopas. Alates 2013. aastast on Atatürgi lennujaam olnud TOP viie seas reisijate rohkeimatest lennujaamadest Euroopas.
Atatürgi lennujaamas pole ruumi ehitada juurde lennuradu, kuna lennujaam on piiratud igalt küljelt. Kuna lennujaamal piiratud võimsus, siis Turkish Airport Authority ei luba enam Atatürgi lennujaamas ühelgi kargo- ega tšarterlennul maanduda. Ning kuna Atatürgi lennujaamal on lennu- ja parkimiskohtade puudus, on Turkish Airlines viinud osa oma lennukeid Sabiha Gökçeni rahvusvahelisse lennujaama. Sabiha Gökçeni rahvusvaheline lennujaam on juba jõudnud oma võimsuse maksimumini, milleks on 25 miljonit reisijat, ja lennujaama läbis 2015. aastal 28 miljonit reisijat, mis on 20% reisijate kasv võrreldes 2013. aastaga. 
2015. ja 2016. aastal teenindasid mõlemad Istanbuli lennujaamad kokku umbes 90 miljonit reisijat ja 2017. aastal juba rohkem kui 95 miljonit reisijat. Võrdluseks: Londoni kuus lennujaama teenindasid 2017. aastal rohkem kui 150 miljonit reisijat ja Pariisi kolm lennujaama umbes 100 miljonit reisijat.

Ehituse etapid

Lennujaama ehitus toimub etapiti, kus laiendatakse lennujaama rajatisi üle aja.
Sidur

Sidurite arvutus

Sidureid ei arvutata nimi-, vaid arvutusliku pöördemomendi järgi: Ma = kr Mn, kus Mn on võlli nimipöördemoment (Mn=N/ω); kr- režiimitegur, mis leitakse käsiraamatutes ja erialases kirjanduses toodud tabelitest vastavalt masina tüübile ja töörežiimile; kr=1,25...5,0

Siduripoolmete kinnitamine võllidele

Siduripoolmed kinnitatakse silindrilistele või koonilistele võlliotstele. Ühes suunas pöörlevate mõõdukalt koormatud võllidele (τ<15 MPa) kinnitatakse siduripoolmed siirdeistuga H7/k6, H7/m6 vms.
Muutuva pöörlemissuunaga ja raskelt koormatud (τ>15 MPa) võllidel kasutatakse istu H7/n6.
Siduripool kinnitatakse silindrilisele võlliotsale hammasliitega, kui liistliite arvutus annab istamiskoha pikkuse > 1,5d. Hammasliide keskmestatakse välisläbimõõdu D järgi istuga H7/j6.
Siduripoolme kinnitamisel silindrilisele võlliotsale pressliitega ja sellelt mahavõtmisel võib tekkida raskusi, mida saab vältida koonilise võlliotsa kasutamisel. Siduripoolme surumine koonilisele võlliotsale tekitab liites suure pingu ja kindlustab siduripoolme täpse radiaal- ja nurkasendi võlli suhtes. Seepärast suure koormuse ning tõukelise, löögilise ja reversiivse töö korral eelistatakse sidurid istata koonilistele võlliotstele, kuigi neid on keerukam valmistada. Siduripoole istamisel võlliotsale tuleb tingimata rakendada telgjõudu.
Kindel on ka kinnitamine poldi ja mutriga.
Lühikese rummuavaga (l/d <0,8) ning siledale või hammasliitega silindrilisele võlliotsale istatud siduripoolme täpseks paigaldamiseks surutakse see mutriga vastu võlli õlgmikku. Sageli asetatakse siduripoolme ja laagrivõru vahele puks, mida ümbritseb kaelustihend.
Sidurit võib võlliotsale kinnitada veel seibiga, vedrurõnga vms taolise vahendiga.
Väino Rajangu

Väino Rajangu (sündinud 6. novembril 1945 Salla vallas Virumaal) on eesti majandus- ja haridusteadlane.

Haridus

Lõpetas Tallinna Polütehnikumi tehnik-elektrikuna cum laude 1964; Tallinna Polütehnilise Instituudi elektrotehnika teaduskonna automaatika ja telemehaanika eriala 1970; TPI aspirant 1972-1975.
Ta on täiendanud oma teadmisi Leningradi Insenermajanduse Instituudis masinaehituse ökonoomika alal 1972; Berliini Kõrghariduse Keskinstituudis jt Saksamaa ülikoolides.

Teaduskraad ja kutse

Majandusteaduste kandidaat 1976 Eesti NSV TA Majanduse Instituut (Экономическая эффективность специализации и концентрации капитального ремонта электродвигателей (по материала ЭССР); dotsent 1981; majandusteaduste doktor 1983 (kinnitus 1984 Eesti  NSV ja Valgevene NSV Teaduste Akadeemia Majanduse Instituut (Перспективная потребность народного хозяйства в кадрах и структура их подготовки в системе образования); professor 1986.

Teenistus

Tehase Punane RET valve- ja insener-elektrik 1963-1969.
TPI/ TTÜ töökorralduse laboratooriumi vanemlaborant 1969-1970; õppelaboratooriumi juhataja 1970-1972; tootmise ökonoomika ja organiseerimise kateedri assistent 1975; vanemõpetaja 1976-1980; dotsent 1980-1984; tööstusökonoomika kateedri professor 1984-1991; humanitaar- ja sotsiaalteaduste instituudi hariduspoliitika erakorraline professor 1992-1995; hariduspoliitika professor ja õppetooli juhataja 1996-2009; humanitaarteaduskonna dekaan 1977-2004; kõrgkooliökonoomika uurimisgrupi teaduslik juhendaja 1992-1994; haridusuuringute keskuse professor, juhataja 1995-2009; TTÜ emeriitprofessor 2010.
EKP KK teaduse ja õppeasutuste osakonna juhataja asetäitja 1981-1986; Eesti NSV kõrg- ja keskerihariduse minister 1986-1988; Eesti NSV Riikliku Hariduskomitee esimees 1988-1990.

Teadustöö põhisuunad

Väino Rajangu on olnud TTÜ kõrgkooli uurimisrühma rajajaid, arendas selle TTÜ haridusuuringute keskuseks ja laiendas uurimistemaatika kogu haridussüsteemile. Haridusökonoomika, -planeerimine, -korraldus ja -statistika; tööturg ja haridussüsteem.
Ta on avaldanud üle 600 trükise, neist raamatuid ja brošüüre 58. Tema juhendamisel on kaitstud 2 doktori- ja 7 kandidaadiväitekirja, 31 magistritööd, 28 bakalaureuse ja rakenduskõrghariduse diplomitööd.

Teadusorganisatoorne ja -administratiivne tegevus

On olnud TTÜ nõukogu ja TTÜ Tallinna Kolledži nõukogu liige; TTÜ Vilistlaskogu asutajaliige 1993.
Ta on olnud ühiskondliku leppe foorumi haridustoimkonna ja mitme MTÜ liige; Eesti-Poola ja Eesti-Saksa Ühingu 1994-… liige; Saksamaal stipendiaadina õppinute ühingu DAAD liige; Tallinna Teadlaste Maja 1996-… ja Eesti Majandusteaduse Seltsi liige NSV Liidu Ministrite Nõukogu sotsiaalse arengu büroo teadusnõukogu liige; Eesti NSV Teaduste Akadeemia Majanduse Instituudi doktoritööde kaitsmisnõukogu esimehe asetäitja; Laulupeo peakomisjoni liige 1986-1989.
Mitmete rahvusvaheliste konverentside programmkomitee, kogumike ja ajakirjade toimetuse kolleegiumi liige Eestis, Leedus, Poolas, Slovakkias ja Tšehhis.
Alan Walker

Lapsepõlv ja noorus

Alan Walker on norralanna Hilde Omdal Walkeri ja inglase Philip Alan Walkeri poeg. Sündides anti talle topeltkodakondsus, nii Norras kui ka Suurbritannias, tema vanemate päritolu tõttu. Kaheaastaselt kolis ta Bergenisse Norras koos oma vanemate ja õdede-vendadega. Walker kasvas üles vanema õe Camillaga, kes sündis Inglismaal, ja noorema venna Andreasega, kes sündis Norras. 
Digitaalajastul üles kasvanud Walker tundis juba varakult huvi arvutite vastu, hiljem hakkasid teda huvitama programmeerimine ja graafiline disain. Tal ei ole muusikaharidust, muusika tootmist on ta õppinud vaid YouTube'i õpetuste abil.

Loomingulisus

Walker oli alguses tuntud kui "DJ Walkzz" või "Walkzz". Ta hakkas kasutama enda päris nime, Alan Walker, ka enda artisti nimena peale seda kui ta kirjutas alla plaadilepingule. Ta kujundas oma logo 2013. aastal, mis koosneb omavahel põimunud tähtedest A ja W, mis on tema nime initsiaalid. Ta kasutab laval esinedes alati kapuutsi ja näomaski. Kui temalt NRK intervjuu ajal küsiti, miks ta kasutab laval olles maski, vastas ta, et „see on selleks, et hoida madalat profiili, säilitades samas mulle antava vaimse pildi. Ma arvan, et see on päris lahe. Väike kiiks, mis paneb inimesed endalt küsima, kes tegelikult on Alan Walkeri taga olev isik."  Sarja "Unmasked" osas märkis ta, et "mask on pigem märk ja sümbol, et näidata meie kõigi ühtsust ja seda, et me oleme kõik sarnased, et mina ei ole teistest erinev"
Tähkvere külanõukogu

Tähkvere külanõukogu oli külanõukogu Jõgeva rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Torma külanõukoguga.
Illuka valla lipp

Illuka valla lipp on endise Eesti haldusüksuse Illuka valla lipp.
Lipp on kinnitatud 29. novembril 1993.

Lipu kirjeldus

Illuka valla ristkülikukujuline lipp koosneb kahest võrdsest horisontaalsest laiust. Lipu keskel on Illuka valla vapp. Ülemisel, kollasel laiul on vapi kohal üks ja mõlemal pool vappi üheksa (3+3+3) sinist tähtristi. Alumine laid on roheline.
Vapi punase kilbi keskel on alla suunatud teraga mõõk, sellest kummalgi pool säärest äralõigatud labajalg, varbad väljapoole, jalgade kohal mõõgast läbistatud kuldne kroon.