google/wiki40b huggingface dataset:
Spinelli grupp

Spinelli grupp (Spinelli Group) on algatus, mille eesmärk on taaselustada püüdlus liikuda föderaalse, postnatsionaalse Euroopa Liidu suunas. Eesmärgi saavutamiseks tahetakse luua rahvusriikideülest ja ühtset Euroopat toetavate kodanike, mõttekodade, MTÜ-de, akadeemikute, kirjanike ja poliitikute võrgustikku. 
Spinelli grupp asutati 15. septembril 2010 Euroopa Parlamendis, Brüsselis. Nime sai grupp Euroopa Liidu lõimumise protsessi ühe esimese käima lükkaja, föderalisti Altiero Spinelli järgi. 
Grupi rajajateks on Guy Verhofstadt (ALDE – Euroopa liberaalsete ja reformiparteide ühenduse – esimees; Euroopa Föderalistide Liidu aupresident), Daniel Cohn-Bendit (Rohelised/Euroopa Vabaliit), Sylvie Goulard (ALDE) ja Isabelle Durant (Rohelised/Euroopa Vabaliit).

Varasemad föderalistide liikumised

Spinelli grupp ei ole esimene föderalismi toetajaid koondav algatus Euroopa Parlamendis. 9. juulil 1980 asutas Altiero Spinelli "Krokodilligrupi", kuhu kuulusid föderaliseerumist toetavad europarlamendi liikmed. 
Euroopa Föderalistide Liit (Union of European Federalists; UEF) ja selle noorteorganisatsioon Noored Euroopa Föderalistid (Young European Federalists; JEF) on tegutsenud üle 60 aasta edendamaks mõtet Euroopa föderatsioonist. Nad lähtuvad ’ühtsus mitmekesisuses’ põhimõttest ja usuvad, et vaid läbi Euroopa föderatsiooni on võimalik maailmajaosiseseid eraldusjooni ületada. Euroopa Parlamendi liige ja UEF-i president Andrew Duff on väljendanud oma poolehoidu Spinelli grupi loomisele öeldes, et "olemasolevad föderalistlikud jõud ja organisatsioonid nagu UEF ja Intergroup tervitavad seda uut algatust".

Manifest

Spinelli grupi manifesti saab internetis lugeda. See meenutab Ventotene manifesti, mille kirjutamises Spinelli osales. Grupi liikmed kutsuvad europarlamendi liikmeid ja Euroopa kodanikke üles tekstile allkirja andma ja lisama oma nime nende inimeste loendisse, kes on vastu rahvuslusele ja valitsustevahelistele kokkulepetele. Spinelli grupi liikmed soovivad manifestis välja toodud põhimõtteid ja eesmärke toetades kiirendada Euroopa lõimumise protsessi ja populariseerida föderaalset Euroopat.
Jean Despeaux

Elukutselisena

Despeaux poksis veebruarist 1939 kuni jaanuarini 1946 elukutselisena. Ta pidas kokku 15 kohtumist, millest võitis 6 (neist 1 nokaudiga) ja kaotas 7 (neist 2 nokaudiga) ning 2 kohtumist jäi viiki. Ta oli elukutselisena Prantsusmaa meister keskkaalus (kuni 160 naela ehk 72,6 kg) vaheaegadega aastatel 1941, 1942 ja 1944.
Despeaux näitles 1940. aastatel mitmes peamiselt poksiteemalises filmis.
Lorentz Creutz

Lorentz Creutz (1615 Tartu – 1. juuni 1676) oli Rootsi vabahärra, riigitegelane, kuberner.
Aastatel 1655–1662 oli ta Dalarna lääni kuberner (rootsi landshövding).
Aastal 1676 oli ta Rootsi mereväe juht.
Besano

Besano kivistised

1993. aastal leiti valla territooriumilt mitmeid kivistisi, teiste seas Triiase ajastust pärit roomaja kivistis. Umbes 235 miljoni aasta vanune reptiil nimetati Besanosauruseks.
Eesti Kirjastuse Kooperatiiv

Eesti Kirjastuse Kooperatiiv oli aastatel 1934–1940 Tartus töötanud kirjastus. 
Aastas kirjastas kirjastus 20–25 raamatut. Kirjastati nii esmakordselt avaldatud üksikteoseid (nt Betti Alveri, Leida Kibuvitsa, Gustav Suitsu, Marie Underi) kui ka raamatusarju, nende seas 24-köiteline sari "Põhjamaade romaane" ja 6-köiteline sari "Sõjaromaane ja memuaare". 
Erinevalt toonastest teistest kirjastustest kasutati pehmeköitelistel raamatutel ümbrispaberi all illustreeritud esikaasi. 
Kirjastuse esimees oli August Pill.
Mait Miljan

Mait Miljan (16. september 1939 – 1. juuni 2007) oli eesti majandusteadlane.

Haridus ja töö

1963. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli kaubatundmise eriala. Aastatel 1963–1967 töötas ta Viljandi Kaubastu vanemkaubatundjana ja teenis vahepeal Nõukogude Armees. 1967–1968 töötas Üleliidulise Kaubanduskonjunktuuri Teadusliku Uurimise Instituudi vanemteadurina, seejärel asus õppima Tartu Riikliku Ülikooli aspirantuuri.
1972. aastal kaitses Tartu Riiklikus Ülikoolis majandusteaduste kandidaadi kraadi väitekirjaga "Piima ja piimasaaduste turg Eesti NSV-s ja selle arengu perspektiivid" 
1973. aastast Tartu Riikliku Ülikooli kaubatundmise ja kaubanduse organiseerimise kateedri vanemõpetaja, 1974. aastast dotsent, 1974–1984 kateedri juhataja. 1990. aastast Tartu Ülikooli turunduse õppetooli juhataja, 1992. aastast majandusteaduskonna erialaõppe prodekaan, 1993. aastast turunduse professor.
Tema uurimisvaldkondadeks olid turunduse juhtimine siirdemajanduses, hind ja hinnakujundus, nõudlus ja selle prognoosimine ning tarbekaupade turgude analüüs ja arengu prognoosimine. Ta nõustas ka Eesti ettevõtteid turundusstrateegia väljatöötamisel.

Sporditegevus

1963. aastal võitis ta Eesti meistrivõistlustel teateorienteerumises segateates TRÜ IV võistkonnas pronksi. 1971. aastal võitis ta Eesti meistrivõistlusel orienteerumises tavarajal hõbeda.
1962. aastal tuli ta TRÜ IV võistkonnas Jüriööjooksu võitjaks. 1972. aastal oli ta koos Jaan Miljaniga Jüriööjooksu rajameister.

Isiklikku

Tema isa oli põllumajandusteadlane Artur Miljan. Ehitusteadlane Jaan Miljan on tema vend.
Eduard Magnus Jakobson

Mälestuse jäädvustamine

Eduard Magnus Jakobsoni 100. sünniaastapäeva 1947. aastal tähistasid raamatukunstnik ning samast aastast Tallinna Riikliku Tarbekunsti Instituudi (hilisema ERKI) tüpograafiaeriala õppejõud Hans Treumann ja kunstnik Märt Laarman Jakobsoni originaalklotsidelt trükitud puugravüüridest koostatud mapiga "Eduard Magnus Jakobson : puulõikeid esimese eesti kunstpildilõikaja säilinud loomingust tema sajandal sünniaastal".
Jõgeva alevivolinike loend 1930

8. ja 9. detsembril 1929 valiti Jõgeva alevivolinikeks järgmised isikud, kelle volitused algasid 1930. aasta jaanuaris.
Glückliche Ankunft

Glückliche Ankunft oli Saksamaa päritolu galiott. Laev uppus 1767. Laevavrakk asub Soome lahes Väike-Malusi juures. Vrakk on arvele võetud Eesti kultuurimälestisena.
Laeva omanikud olid Lübecki kaupmehed.
1767 sõitis laev Peterburist Lübeckisse, kui 18. oktoobril 1767 Väike-Malusi juures sõitis karile. Kinni jäänud laev rööviti tühjaks ja pandi põlema.
Township 6 (Harperi maakond)

Township 6 on vald USA-s Kansase osariigis Harperi maakonnas.
2010. aastal elas vallas 282 inimest. 2000. aastal elas 296 inimest.
Valla pindala on 280,45 km², millest 0,17 km² moodustab veepindala.
Herman Lerchenbaum

Herman Lerchenbaum (sünninimi Hermann Victor; 18. (vkj) / 30. november 1862 Keeni mõis, Sangaste kihelkond, Tartumaa – 20. juuni 1942 Annapolis, Maryland, USA) oli Ameerika Ühendriikide mereväelane (Chief Boatswain’s Mate; auastmelt vastab Eesti mereväe veeblile) ja hiljem Eesti poksitegelane. Esimene teadaolev OM-il osalenud eestlane. 
Läks 20-aastaselt Riias merele. Sõitis mitmel purjelaeval, sealhulgas USA omal. Astus vabatahtlikuna 1890. aastate I poolel USA mereväkke, kus teenis 33 aastat, sealhulgas oli ta 13 aastat purjetamise, sõudmise ja köiesidumise õpetaja ning poksitreenerina mereväeakadeemia Annapolises. 
Ta oli liige USA sõjalaevastiku sõudemeeskonnas, kes pidi võistlema 1896. aasta Ateena olümpiamängudel, ent sõudevõistlused jäid tormi tõttu ära. Ta oli sellega teadaolevalt esimene nüüdisaegsetel olümpiamängudel osalenud eestlane. Võitis USA mereväe poksi meistritiitli.
Ta elas pärast reserviarvamist 1920. aastate II poolest kuni 1939. aastani Tallinnas. Kuulus Tallinna Kalevi poksiosakonna juhatusse, harrastas ka laskmist, oli koroona- ja piljardimängija. Pärast Teise maailmasõja puhkemist läks USA kodanikuna sinna tagasi.
Kadri Hinrikus

Kadri Hinrikus (sündinud 22. juunil 1970) on eesti kirjanik ja ajakirjanik. 
Kadri Hinrikus on lõpetanud Tallinna Pedagoogikaülikooli näitejuhtimise erialal. 
Hinrikus on lastekirjanik. Lastekirjandusse tuli ta mälestusraamatutega „Miia ja Friida” ja „Kui emad olid väikesed”, mis said sooja vastuvõtu osaliseks. "Kui emad olid väikesed", "Et head haldjad sind hoiaksid" ja "Katariina ja herned" on olnud KULKA lastekirjanduse aastapreemia nominendid. "Katariina ja herned" pälvis Tartu lastekirjanduse "Lapsepõlv" auhinna. 
Hinrikuse ajakirjanduslik karjäär algas Kuku raadios, kus ta tegi paar aastat uudistetoimetaja tööd. Teletööd alustas ta uudistetoimetajana TV1-s, kust suundus Eesti Televisiooni hommikuprogrammi "Terevisioon" uudistetoimetajaks. Järgnes saatejuhi töö uudistesaates "Aktuaalne kaamera", kus tegutses 2017. aastani. Hinrikus on juhtinud ka muid ETV saateid ("Tähelaev", "Eesti Teater 100") ning teinud kaastööd ETV keskkonnasaatele "Osoon". 2019. aastast töötab Hinrikus lasteajakirja Täheke toimetajana.
Aastast 2014 Eesti Kirjanike Liidu liige.
Kaupo Kalda

Elulugu

Õppis Tallinna 37. Keskkoolis ja seejärel Tallinna Tehnikaülikoolis (lõpetamata).
1996 asutas portaali OK.EE ja veidi hiljem oma esimese ettevõtte. Aastal 2011 oli üks heategevusportaali Help.ee käivitajatest.

Fotograafia

Fotograafiaga puutus kokku juba lapsepõlves, kui oli n-ö klassi fotograaf. Aktiivsemalt hakkas fotograafiaga tegelema digikaamerate tulles 2005. aastal, peamiselt loodusfotoga. Lemmikteemadeks maastikud, eriti meremaastikud ning ka makrofoto. 2014. aastast hakkas pildistama drooniga, alguses hobina, aasta hiljem juba professionaalina, pakkudes aerofotode teenust. Pildistab hobi korras maastikke, tööna peamiselt kinnisvara. 
Ta on oma valdkonna fanaatikuid koondava Drooniklubi asutaja, kirjutab droonialaseid artikleid ning on teinud Lennuametiga koostööd teemal, kuidas droonielu Eestis turvalisemalt korraldada.

Disainialane tegevus

Kaasasutas aastal 2000 digiagentuuri OKIA. Kaupo töötas seal strateegi ja kasutuskogemuse analüütikuna. 
2018 asutas ta disainistuudio Reactive, mis tegeleb digitaalsete toodete kasutuskogemuse ja disainiga.
On oma valdkonna huvilisi koondava Veebiklubi asutaja. Kuulub lisaks ühingusse Art Directors Club of Estonia. On kuulunud paljude erialakonkursside žüriidesse, ka rahvusvaheliselt.

Isiklikku

Elab Tallinnas, vabaabielus, 1 poeg. Armastab reisimist, teatrit ja head muusikat.
Isa Uku, ema Helle ja illustraatorist õde Elo Annion.
Invertsiirup

Valmistamine

Invertsiirupi valmistamiseks võetakse üks osa vett ja 1,75 osa suhkrut. Valmistamiseks võib kasutada kahte moodust.

Esimene moodus

Suhkur lahustatakse vees, lastakse keema tõusta, riisutakse vaht, jahutatakse 90 kraadini ja lisatakse toiduhappe lahus (3% äädikhapet või 10 piimhapet) kuumutatakse segades 20–30 minutit. Selle aja jooksul toimub inversioon.

Teine moodus

Suhkru ja vee pikemaajalisel keetmisel toimub samuti inversioon.
Mõlema valmistusviisi puhul siirup jahutatakse ja aromatiseeritakse.
Arnold Rosental

Arnold Rosental (sündinud 29. augustil 1937 Leningradis) on Eesti füüsik.

Elulugu

Arnold Rosental on teenistuja poeg.
Lõpetas 1956 Tartu 1. Keskkooli, 1961 TÜ füüsika osakonna ja 1967 Eesti NSV TA Füüsika ja Astronoomia Instituudi aspirantuuri; füüsika-matemaatikakandidaat (1975, TÜ), väitekiri "Некоторые особенности тока, органиченного обьемним зарядом, в твердом теле". Täiendas end 1978–1979 Tokyo Tehnoloogiainstituudis ja 1989 McMasteri Ülikoolis (Kanada). Oli 1961–1962 TÜ Eesti NSV TA Füüsika Instituudis: mehaanik, 1962–1964 ja 1967–1975 nooremteadur, 1975–1986, 1990–1992 ja aastast 2003 vanemteadur, 1986–1990 juhtivteadur, 1992–2002 kiletehnoloogia töörühma juhataja. Aastast 2005 Eesti Nanotehnoloogiate Arenduskeskuse projektijuht. 1976–1982 TÜ tahkisefüüsika (aastast 1987 laseroptika) kateedri vanemõpetaja ja 1982–1995 dotsent.

Teadustöö

Uurimisvaldkond: tahkisefüüsika ja -tehnoloogia, sh ruumlaengujuhtivus, pooljuhtlaserid, oksiidide aatomkihtsadestamine, aatomkihtsadestamise optiline reaalajaseire (uudismeetod) ja pooljuht-gaasisensorid. Üle 100 teadustrükise. Eesti NSV riiklik preemia (1982, kollektiivis).
Sandy Hooki majakas

Sandy Hooki majakas (inglise keeles Sandy Hook Light või Sandy Hook Lighthouse), mis asub Sandy Hooki maasäärel New Jersey osariigis, on vanim siiani funktsioneeriv majakas Ameerika Ühendriikides. Majakas ehitati 1764. aastal Isaac Conro projekti järgi, selle põhiliseks eesmärgiks jäi Atlandit ületavate laevade juhatamine New Yorgi sadamasse.
Konstantin Pätsi kolmas valitsus

Konstantin Pätsi kolmas valitsus tegutses 12. veebruarist 1931 kuni 19. veebruarini 1932.
23. jaanuaril 1931 lahkus põllutööminister August Kerem omal soovil ametist ja 3. veebruaril astus Otto Strandmani valitsus tagasi.
Konstantin Pätsi valitsus otsustas 29. jaanuaril 1932 esitada Riigikogule ametist lahkumise teadaande, sest jõudude vahekord Riigikogus oli saadikurühmade ühinemise tulemusel muutunud. Jaan Teemanti neljas valitsus asus ametisse 19. veebruaril 1932.

Valitsuse tegevus

25. märtsil 1931 kaotas Vabariigi Valitsus kaitseseisukorra kehtivuse kitsaroopaliste raudteede piirkonnas.
13. mail 1931 otsustas valitsus esitada Riigikogule Põllutöökoja seaduse eelnõu.
23. septembril 1931 vabastas valitsus Eesti Entsüklopeedia trükkimiseks sisseveetava paberi (16 250 kg neto) sisseeveotollimaksust.
30. septembril 1931 lubas valitsus Pikalaenu Pangal loobuda kirjastusühisuse Postimees võlalt intresside arvestamisest ja nõudmisest viie aasta kestusel.
28. jaanuaril 1932 esitas valitsus Riigikogule Töölistekoja seaduse eelnõu.
5. veebruaril 1932 otsustas valitsus riigiteenistuses vabade kohtade täitmisel võimalust mööda eelistada vabadussõjalasi, kui muud tingimused teiste soovijatega on võrdsed.
Fontes PMP

Ajalugu

Ettevõtte Fontes ajalugu ulatub aastasse 1990, kui asutati AS Fontes PMP, mis hiljem andis aluse ASile Fontes Grupp. ASil Fontes Grupp oli mitu tütarettevõtet: AS Fontes PMP, Fontes R&I SIA (Lätis), Fontes Vilnius UAB (Leedus) ja OÜ Fontese Kirjastus. Aastal 2005 osteti ASi Fontes Grupp konsultatsiooniettevõte (Fontes PMP AS) Eestis ja alus pandi praeguseni tegutsevale OÜ-le Fontes PMP. ASi Fontes Grupp alusel moodustati ka OÜ Hermesinvest.
Lembit Kolk

Biograafia

Kolk veetis noorusaja Tõrvas.
1972 lõpetas ta TPedI kehakultuuriteaduskonna. 
1969–1975 võitis ta Eesti meistrivõistlustel teivashüppes 2 kuldmedalit ja 6 hõbemedalit. 
1970–1982 osales ta ka karatevõistlustel. 1978–1992 oli ta Eesti karatekoondise peatreener. 
1991 oli ta Eesti Politseiakadeemias käsitsivõitluse õpetaja. 1992–2003 oli ta Politseiameti K-komando politseikomissar. 2003. aastal läks ta pensionile. Pärast seda läks ta abikaasa Linda töökohustuste tõttu elama Türki. 2009–2013 oli ta Haabersti halduskogu esimees.
Ta asutas karatekooli Lembitu. Kolk on olnud kaskadöör. Ta on töötanud Tallinna 1. keskkoolis kehalise kasvatuse õpetajana.
2016. aastal avaldas Eesti ajakirjanik Enno Tammer raamatu "Raudse rusika looja. Lembit Kolk ja K-komando".
Vaiguva

Ajalugu

Sealset mõisa mainiti esimest korda XIV sajandil, aga küla ennast XV sajandil. Selle eesimesteks omanikeks olid Kęsgailad. Mõisa ümber kujunes XVIII sajandil radiaalse põhiplaaniga alev, kuhu aastal 1719 ehitati ka kirik. Aastal 1776 sai Vaiguvast kohaliku kihelkonna keskus. Sajandi lõpus läks asula Ogińskite valdusesse. Aastal 2008 ehitas kohalik elanik Pijaus Stulginskis külla kabeli.
Tubalkain

Tubalkain on eesti perekonnanimi.
Perekonnanime Tubalkain on pandud Atla mõisas Juuru kihelkonnas Harjumaal. Nimede eestistamisel määrati Tubalkaini-nimelistele isikutele uueks perekonnanimeks Kiviloo (Jõelähtme vallas 1936. aastal). 2018. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Tubalkain 11 mehel ja 7 naisel.
Luturmuiža mõis

Luturmuiža mõis (saksa keeles Adsel-Luttershof) oli rüütlimõis Liivimaal Valga kreisis Koivaliina kihelkonnas. Praeguse haldusjaotuse järgi asub mõisakompleks Läti Valka piirkonnas Zvārtava vallas Stepis.
Kuna Koivaliina kirikumõisale ei kuulunud talupoegi ja sel puudus reaalne sissetulek, siis allutati osa selle mõisa sissetulekust rootsi ajal kirikuõpetajale. Tol perioodil oli mõisa saksakeelne nimetus Swentschisken-Kleinhof.

Mõisa suurus

Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 3 ja 5/8 adramaad, sellele allus 124 mees- ja 132 naishinge.
Piret Ilves (tennisist)

Piret Ilves (aastani 1990 Kallas; sündinud 19. juunil 1970 Tallinnas) on Eesti tennisist ja treener.
Lõpetas 1989. aastal Tallinna Spordiinternaatkooli.

Sportlasena

Tennisemängu alustas 1979 Valdur Aksimi õpilasena, treeninud ka Tiiu ja Jaak Parmase juhendamisel. 
Võitnud 1987 NSV Liidu noortemeistrivõistlustel naispaarismängus hõbeda. Tulnud 1987–2016 kaks korda üksikmängus (1988, 2001), kümme korda naispaarismängus ja neli korda segapaarismängus Eesti meistriks, saanud 1985–2016 meistrivõistlustel lisaks 17 hõbedat ja 13 pronksi. Aastatel 2005 ja 2006 naispaarismängus ka Eesti sisemeister.
Kuulunud 1992 Föderatsiooni karika võistlustel Eesti naiskonda. Olnud rahvusvaheliste veteranide turniiride medalivõitjaid.

Tennisetreeneri ja -tegelasena

Töötanud 2002–2005 Kadrioru tennisekeskuses, 2005–2008 Coral Clubis, 2008–2013 Rene Buschi tennisekoolis ja aastast 2013 Fredi Vöörmani tenniseakadeemias treenerina. Aastast 2016 MTÜ MinuTennis juhatuse liige.
Megreli keel

Keelenäited

Mu rjokh(x)o? – Mis su nimi on?
Soishe req(t)? – Kust sa pärit oled?
Man saat re? – Mis kell on?
Did madloba! – Suur aitäh!

Huvitavat

Megreli ja üleüldse gruusia keelele on omane konsonantide rohkus. Eestlasel on väga raske hääldada megreli või gruusia sõnu (nt Gruusia linn Mtshetha).
Foneetlised protsessid: Kindlad vokaalide paarid muutuvad ühekordseks:
ae ning ai → ee → eao, oa ning oo → aa → aou → uu → u
Zugdidi-Samurzaqano dialektis vokaalid i ja u samuti muutuvad sageli ə-ks.

Arvsõnad megreli keeles

1 – arti [ɑrti]
2 – žiri / žəri [ʒiri] / [ʒəri]
3 – sumi [sumi]
4 – otxi [ɔtxi]
5 – xuti [xuti]
6 – amšvi [ɑmʃwi]
7 – škviti [ʃkviti]
8 – ruo / bruo [ruɔ] / [bruɔ]
9 – čxoro [t͡ʃxɔrɔ]
10 – viti [viti]
Hans Saar

Hans Saar (16. märts 1893 Kõo vald, Viljandimaa – 21. jaanuar 1983 Toronto) oli eesti agronoom.
Ta oli Eesti Omavalitsuse põllumajandusdirektor 15. septembrist kuni 6. detsembrini 1941, seejärel kuni 8. maini 1942 põllutöödirektor, seejärel hindade asutuse direktor.
Hans Saar oli Õisu piimanduskooli õpetaja, vapside Õisu osakonna juht ja Viljandi maakonna komitee liige. 13. märtsil 1934 ta arreteeriti ja paigutati Viljandi vanglasse.
Loobu metskond

Loobu metskond  moodustati 1921. aastal. Metskonna koosseisu võeti Sagadi metskonna Uueküla, Mäe, Aru, Piiumetsa, Valgejõe, Nümmoja, Arbavere, Joaveski, Metsiku, Tatruse, Vanamõisa ja Pauna vahtkond ning Undla metskonna Kõnnu, Viitman, Aaspere ja Hõbeda vahtkond.
Metskonna kantselei asus Loobu mõisas.
NSV Liidu Siseministeerium

1949

13. oktoobri 1949 NSV Liidu Ministrite Nõukogu otsusega liideti NSVL RJM-iga seni NSVL SM-i koosseisus olnud NSV Liidu Piirivalveväed ning miilits. Muudatuste tulemusena muutus Siseministeeriumi kinnipeetute haldamise ja Riikliku Julgeoleku Ministeeriumi ainult riikliku julgeolekuga tegelevateks asutusteks.

1950

14. juulil 1950 anti NSVL MN määrusega nr 3077-1286сс NSVL SM süsteemist NSVL RJM alluvusse eriasumisele (спецпоселения) saadetute järelevalve, milleks moodustati RJM 9. Valitsus – "asumisele saadetute, väljasaadetute ja eriasulate elanike järelevalveks" (по надзору за ссыльными, высланными и спецпоселенцами)

1988

15. november 1988 loodi NSVL SM käskkirjaga NSV Liidu Siseministeeriumi 6. Valitsus (organiseeritud kuritegevuse vastaseks võitluseks)(6-е управление МВД СССР)
Şuşa

Ajalugu

1752. aastal asutas Karabahhi khaaniriigi valitseja Panah Ali Khaan Panachabadi kindluse, mis
nimetati hiljem ümber lähedal asuva Şuşa asula järgi. 
1822. aastal sai Karabahhi khaaniriigi halduskeskus 1805. aastani, mil khaaniriigist sai Venemaa protektoraat.
Kaheõieline abeelia

Kaheõieline abeelia (Abelia biflora Turcz.) on taimeliik abeelia perekonnast.
Ta on parasvöötme taim, mis on pärismaine Mongoolias ning Hiinas Hebei, Liaoningi ning Shanxi provintsis. 
See on 1,8...3 m kõrgune ja 2,4...3 m laiune põõsas. Õied on roosad või valged.
Teda kasvatatakse dekoratiivtaimena.

Nomenklatuur

Sünonüümid on Zabelia biflora (Turcz.) Makino ning Abelia davidii ja Abelia shikokiana.
Korea abeeliat vaadeldakse ka kaheõielise abeelia alamliigina.
Alma Kuula

Alma Johanna Kuula (sündinud Silventoinen; 5. veebruar 1884 Peterburi – 8. oktoober 1941) oli soome laulja, sopran.
Kuula vanemad olid tööstur Pekka Silventoinen ja tema abikaasa Hanna Håggson. Ta oli aastast 1914 abielus helilooja Toivo Kuulaga. Kuula lõpetas tüdrukutekooli 1901, Helsingi muusiikakooli 1908 ning õppis seejärel Milanos aastatel 1908–1909, 1911–1912 ja 1913–1914, Pariisis 1909–1910, Berliinis 1922 ja Roomas 1928.
Kuula andis kontserte ja esines solistina mitmel pool Soomes 1911. aastast alates. Ta esines ka Peteburis, Milanos, Tallinnas, Budapestis, Riias, Oslos ning mitmes linnas Rootsis ja Saksamaal.
Kuula õde oli laulja Oili Siikaniemi.
Võnnu piiramine

Eellugu

1208. aastal tekkis sõjaline konflikt ühelt poolt Riia piiskopi, Võnnus baseeruvate Mõõgavendade ordu meeste ja põhjapoolsete latgalite ning teiselt poolt ugalaste ja sakalaste vahel, mida oli püütud lahendada 1208./1209. ja 1209./1210. aasta talve rahulepingutega. Viimasega ei ühinenud aga Mõõgavendade ordu ja Koiva vasakkalda latgalid ja liivlased, kes koos mõnede piiskopi meestega tegid retke Otepää linnuse alla, vallutasid selle ja süütasid põlema. Arvatavasti just kättemaksmiseks selle sündmuse eest tegi ugalastest ja võib-olla ka sakalastest koosnev vägi 1210. aasta augustis või septembris sõjakäigu Võnnu linnuse juurde. Kuigi kroonika kirjeldab seda kui võndlaste vastu suunatud retke, oli selle eesmärk siiski pigem Võnnu linnuse kui mõõgavendade tugipunkti ründamine.

Piiramine

Eestlaste väe piiratavas linnuses olid Võnnu orduvennad eesotsas Bertoldiga, võndlased ja Polotski vürsti juurde rahuläbirääkimistele teel olnud Riia piiskopi saadikud, kes väe saabumise hetkel juhtusid Võnnus olema. Linnuse vallutamiseks tegid eestlased selle kõrvale suuri puude kuhjatisi ja põletasid neid, et nii linnust süüdata ja suitsuga kaitsjate olukorda raskendada. Teise võttena ehitati suurtest puutüvedest piiramistorn, mille abil oli võimalik kõrgemalt positsioonilt seesolijaid rünnata. Võitluse käigus langes ammuküttide noolte läbi palju eestlasi ja eestlaste odade läbi ka mõned võndlased. Kroonika kohaselt jõudis teade piiramisest "mõnede lohakuse tõttu" alles kolmandal päeval Riiga, kust abiväed kohe teele saadeti. Piiramise neljandal päeval, kuuldes Kaupo juhitava liivlaste ja latgalite salga lähenemisest, otsustasid eestlased linnuse alt taanduda, minnes üle Koiva ja suundudes Ümera jõe poole. Eestlaste ja neid jälitama asunud väe vahel toimus järgmisel päeval Ümera lahing.
Vilikton Barannikov

Poksijana

Ta oli esimene ja seni ainus burjaadist poksija, kes on saanud kaasaegsetelt olümpiamängudelt medali ning on tulnud Euroopa meistriks.

Kaasaegsetel olümpiamängudel

Ta osales kergekaalus (kuni 60 kg) 1960. aasta Rooma olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale pronksmedalivõitjale Abel Laudoniole (Argentina) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Ta sai kergekaalus (kuni 60 kg) 1964. aasta Tōkyō olümpiamängude poksivõistlustel hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedali- ja olümpiavõitjale Józef Grudzieńile (Poola).

Euroopa meistrivõistlustel

Ta võitis kergekaalus (kuni 60 kg) 16. Euroopa meistrivõistlustel (Ida-Berliin, 1965) kuldmedali ning tuli Euroopa meistriks. 
Ta osales kergekaalus (kuni 60 kg) 17. Euroopa meistrivõistlustel (Rooma, 1967), kuid kaotas 1. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Hilisem elukäik

Pärast sportlaskarjääri töötas poksitreenerina Ulan-Udes ning oli tunnustatud poksikohtunik.
Ta hukkus 29. novembril 2007 liiklusõnnetuses.