Philip Tagg

Philip Tagg (sündinud 1944 Oundle'is Northamptonshire'is) on briti muusikateadlane, kes on avaldanud mõjukaid raamatuid popmuusika ja muusikasemiootika vallas. Tagg on Rahvusvahelise Popmuusikauuringute Assotsiatsiooni (International Association for the Study of Popular Music, IASPM) ja võrgustiku Network for the Inclusion of Music in Music Studies (NIMiMS) asutajaliige.

Elulugu

Aastail 1957–1962 õppis Tagg Cambridge'is The Leys Schoolis. Tema kujunemisel muusikuks ja mõtlejaks mängis olulist rolli oreliõpetaja Ken Naylor. Muusikahariduse sai ta Cambridge'i Ülikoolis (1962–1965) ning omandas seejärel muusika- ja keeleõpetaja diplomi Manchesteri Ülikoolis (1965–1966). Noorusaastail saatis Taggi mõningane edu kooriheliloojana. Tema hümn "Duo Seraphim" kanti ette 1963. aasta kolmainupüha (Trinity Sunday) hommikujumalateenistusel, kus Cambridge'i King's College'i koori juhatas David Willcocks. 1964. aastal kandis BBC tema teose "Preces and Responses" üle Edingtoni Festivalilt. Tagg töötas vabatahtlikuna 1963. aasta Aldeburghi Festivalil. Sel ajal tegutses ta ka klaverimängijana ühes Šoti kantritantsu ja kahes pop-rocki / souli / kaasaegse R&B bändis.
Heidutatuna väljavaateist, mida 1966. aastal pakkus muusikaõpetaja elukutse, kolis Tagg Rootsi Filipstadi, kus ta õpetas inglise keelt, juhatas noorteklubi ja mängis klahvpille kahes kohalikus bändis (1966–1968). Olles otsustanud keeleõpetajaks ümber spetsialiseeruda, õppis Tagg Göteborgi Ülikoolis (1968–1971), säilitades sideme muusikaga Göteborgi Kammerkooris laulmise ja koorile muusika seadmise kaudu. 1969. aastal kohtus ta Rootsi muusikateadlase Jan Lingiga. Mõistes, et Taggil on kogemusi nii klassikalise kui ka popmuusika vallas, palus Ling teda endale appi Rootsi valitsuse poolt talle ülesandeks seatud uue muusikaõpetajate haridusprogrammi (SÄMUS) käivitamisel Göteborgis.
Nii programmis SÄMUS (1971–1977) kui hiljem Göteborgi Ülikooli muusikateaduse osakonnas (1977–1991) õpetas Tagg klaverisaadet, muusikateooriat ning kursust muusika ja ühiskonna seostest. Töö käigus esile kerkinud probleemid ajendasid teda välja arendama meetodit, millega analüüsida eri tüüpi popmuusika struktuuri- ja tähenduserisusi. Tulemused on näha doktoridissertatsioonis telesarja "Kojak" tunnusmuusikast (1979) ning ulatuslikes retseptsioonitestides, millel põhineb raamat "Ten Little Title Tunes" (2003). Sel ajal tegutses Tagg ka laululooja ja klahvpillimängijana vasakpoolses "rokk-kabaree" bändis Röda Kapellet (1972–1976). Juunis 1981 korraldas ta koos Gerard Kempersi ja David Horniga Amsterdamis esimese rahvusvahelise popmuusikauuringute konverentsi, mille tulemusena moodustati Rahvusvaheline Popmuusikauuringute Assotsiatsioon (IASPM, International Association for the Study of Popular Music).
Aprillis 1991 naasis Tagg Inglismaale, kus pani aluse väljaandele, millest hiljem kujunes "Maailma Popmuusika Entsüklopeedia" (EPMOW, "Encyclopedia of Popular Music of the World"). 1993. aastal sai ta dotsendiks (Senior Lecturer) Liverpooli Ülikooli popmuusika instituudis (Institute of Popular Music, IPM), kus ta kuni 2002. aastani õpetas kursusi popmuusika analüüsist, popmuusika ajaloost ning muusikast filmis, televisioonis ja mujal massimeedias.
2000. aastal asutasid Bob Clarida ja Philip Tagg kirjastuse Mass Media Music Scholars’ Press (MMMSP), New Yorgi osariigis registreeritud mittetulundusliku ettevõtte, mille eesmärgiks on levitada muusikateaduslikke kirjutisi muusikast massimeedias.
Heidutatuna Inglismaa ülikoolisüsteemi üha suurenevast bürokraatlikust jäikusest, kolis Tagg 2002. aastal Kanadasse, et asuda professorina tööle Montréali Ülikoolis, kus tema põhiülesandeks oli käivitada popmuusikauuringud ülikooli muusikaosakonnas (2002–2009). Jaanuaris 2010 naasis ta pensionärina Inglismaale, kus tänaseni kirjutab raamatuid ja avaldab hariduslik-meelelahutuslikke (edutainment) videoid.
2015. aasta juulikuu seisuga on Tagg Leeds Becketti ja Salfordi ülikooli külalisprofessor.

Tunnustused

2014. aasta juunis andis Rahvusvaheline Semiootika Instituut (International Semiotics Institute) Taggile elutööd tunnustava preemia (Lifetime Recognition Award). Sündmus leidis aset konverentsil 1st International Congress of Numanities (IcoN) Leedus Kaunases.