google/wiki40b huggingface dataset:
Saatan ihus

Süžee

Minategelane, 15-aastane poiss, võtab koolist vaba päeva, et kohtuda 19-aastase naise Marthe Lacombe'iga, kes valmistub pulmadeks ja ostab mööblit. Esimesel kohtumisel leiavad nad, et mõlemale meeldib Charles Baudelaire'i "Kurja lilled". 
Pärast Marthe'i abiellumist läheb tema mees Esimese maailmasõja rindele. Minategelase ja Marthe'i armastus algab arglike lähenemiskatsetega. Lõpuks jõuab nende meelelisus välja tülideni ning poiss muutub julgemaks. Nad lähevad Pariisi, kus hulguvad lõputult ringi. Kohe pärast relvarahu väljakuulutamist sureb Marthe poisi last sünnitades. Surmas on suuresti süüdi sunnitud kõndimine külma ilmaga, sest poiss ei julgenud hotellituba küsida.

Retseptsioon

Raamatu ilmumise päeval, 10. märtsil 1923. aastal sõnab Radiguet Nouvelles littérairesises avaldatud artiklis: "Mis aga puudutab raamatu "Saatan ihus" kangelasse (keda hoolimata sõna "mina" kasutamisest ei tohiks ära segada autoriga), siis tema draama on mujal. See draama sünnib rohkem oludest kui kangelasest endast. Siin on näha, kuidas sõjast tingitud vabadus ja jõudeolek kujundavad noort poissi ja tapavad noore naise. See väike armastusromaan ei ole pihtimus, ja seda eriti hetkel, mil ta kõige rohkem näib seda olevat. On liiginimlik pahe uskuda ainult selle siirusesse, kes end süüdistab; nii et kuna romaan nõuab reljeefsust, mida elus harva leidub, siis on loomulik, et just võlts autobiograafia tundub kõige ehtsamana." 
Kirjastaja Bernard Grasset saatis ajakirjandusele autori fotosid, millest peegeldus tema noorus. Kinos näidati, kuidas Radiguet kirjastuse lepingule alla kirjutas. Raamat oli väga menukas. 
Romaan šokeeris paljusid kriitikuid julge hoiaku ja skandaalse minategelase tõttu. 
Raamat on köitnud mitut noorte lugejate põlvkonda, samastades end romaani tegelastega. 
1952. aastal esitles üks vihane lugeja end abielumehena, keda raamatus on petetud.

1986. aasta film

1986. aastal tegi Marco Belloccio romaani ainetel filmi "Il diavolo in corpo". Selles mängisid Maruschka Detmers, Federico Pitzalis, Anita Laurenzi ja Riccardo De Torrebruna.
Film kestab 110 minutit.  
Roomas armub üliõpilane Andrea Giuliasse, kes on kihlatud endise terroristiga ja kannatab foobiate all. Suhe pidurdamatu Andreaga aitab Giulial hirmukujutlustest vabaneda.
James Madison

James Madison (16. märts 1751 – 28. juuni 1836) oli Ameerika Ühendriikide neljas president aastail 1809–1817.
1801–1809 oli Madison USA riigisekretär.
Madisoni ajal sai presidendi residentsiks Valge Maja, kuid see põletati USA-Suurbritannia sõja ajal 1812 sisuliselt maha. Hiljem see taastati.
Madison oli üks USA Iseseisvusdeklaratsiooni koostajatest.
Põltsamaa valla lipp

Põltsamaa valla lipp on Jõgeva maakonnas asuva Eesti haldusüksuse Põltsamaa valla lipp.
Lipp on kinnitatud 18. augustil 1998.

Lipu kirjeldus

Põltsamaa valla lipp on ristkülikukujuline vapilipp. Rohelise kanga keskel on kujutatud leiba, mille tagant tõusevad kolm viljapead ning kangas on ääristatud neljast küljest kaheksateistkümne ristikulehega. Leib, viljapead ja ristikulehed on kuldsed.
Lipu normaalmõõtmed on 105×165 cm ning laiuse ja pikkuse suhe 7:11.

Põhjendus

Põltsamaa (põld see maa) ümbruses asuvad Eesti ühed viljakamad põllumaad ning sellest on tuletatud ka lipp. Kolm kuldset viljapead sümboliseerivad viljakaid põlde ning stiliseeritud leib põldudega seotud eestlaste peatoitu läbi aegade. Üldiselt on lipukujutis sümboliks põllumeeste traditsioonilisele maalähedasele eluviisile ja austusväärsele tööle, mis on siinmail olnud peamine jõukuseallikas. Viimasest on omakorda võrsunud ümbruskonna elanike üldtuntud haridus- ja kultuurilembus. Lipu ääriseks olevad kuldsed ristikulehed viitavad teisele peamisele põllumajandusharule – loomakasvatusele. Ristikulehed sümboliseerivad ka riste, mis on maailmas kõige levinum kristluse sümbol. Kanga roheline värvus on looduse, elu igavese uuenemise ja nooruse võrdkuju. Kuldne on küpse vilja, rikkuse ja auväärsuse sümbol.
Eesti Geoloogia Rahvuskomitee

Eesti Geograafide Rahvuskomitee (lühend: EGR) on Rahvusvahelise Geoloogiateaduste Liidu (inglise International Union of Geological Sciences, lühendatult IUGS) Eesti kontaktorgan.
EGR asutati 1992.
EGR osaleb muu hulgas Balti Stratigraafia Assotsiatsiooni tegevuses.
Plüüs

Plüüs (saksa Plüsch vahendusel prantsuskeelest sõnast peluche [pəlyʃ]) on karustusega kangaste hulka kuuluv, sametit meenutav villane või puuvillane, või ka sünteetilisest kiust riie, mille karustuse kõrgus on 2-4 mm, teistel andmetel kuni 8 mm. Kasutatakse dekoratiivriidena, ka mänguasjade valmistamiseks.
Peoria maakond

Ajalugu

Maakond moodustati 1825. aastal.
Aerostaat

Aerostaat (kreeka keelest aero 'õhk' + statos 'seisev'), on õhust kergem, õhukese kestaga õhus püsiv ümara kujuga seadeldis, mille tõstejõud saavutatakse aerostaatilise üleslükke jõul. Aerostaadi ruumala täidab tõstejõudu tekitav õhust kergem gaas või ka ümbritsevast õhust märgatavamalt soojem/soojendatav õhk (vt Archimedese seadus).
Jõuseadmeta aerostaati nimetataks õhupalliks, mis triivib õhuvooludes. Jõuseadme ja (pool)jäiga kestaga juhitavaid aerostaate nimetatakse dirižaabliteks või ka tsepeliinideks (näiteks "Hindenburg").
Lembit Öpik

Isiklikku

Öpik räägib vabalt inglise, eesti ja saksa keelt ning on õppinud kõmri keelt.  
Õpik tutvus 2001 ITV ilmateadete diktori Siân Lloydiga. Nende suhe algas 2002. Juunis 2004 nad kihlusid. Nende suhe kestis oktoobrini 2006. Paar elas Öpiku valimisringkonnas Powyses. 
Nad tutvusid Liberaaldemokraatide konverentsil, kui ajakirjanikud kohtusid parlamendiliikmetega. Nad vestlesid ning Siân kaotas sõrmuse. Öpik leidis sõrmuse üles, kuid kaotas selle siis ise ära. Ta leidis selle üles alles kaks aastat hiljem ning helistas Siânile. Tollel oli üle pilet The Promsile, ning sellest ajast algas nende suhe, mis nüüdseks on lõppenud.
Lembit Öpik on olnud kihlatud lauljatar Gabriela Irimiaga ja tal on olnud suhe modell Katie Greeniga.
Piret Kooli

Isiklikku

Ta on kolme lapse ema. Tema abikaasa on ajakirjanik Rain Kooli. 
Tema isa on ajakirjanik Madis Salum.
Riidepuu

Riidepuu on õlgadekujuline ese, mille peale riputatakse mantleid, pluuse, särke ja kampsuneid, et need kortsu ei läheks. Riidepuu küljes võib olla rõhtne pulk, mille peale saab panna pikki pükse.
Riidepuid on mitmesuguse kujuga ja mitmest materjalist, näiteks traadist, puidust ja plastist; on ka kokkupandavaid riidepuid.
Rota saar

Rota on Põhja-Mariaanide lõuna poolseim saar.
Saare suuremad asulad on Songsong (1321 elanikku 2000. aastal) ja Sinapalo.
Rota pindala on 85,38 km². Rannajoone pikkus on 61,6 kilomeetrit. 2000. aastal elas saarel 3283 inimest.
Saare kõrgeim koht asub 488 kilomeetri kõrgusel üle merepinna.
Pimešaht

Pimešaht on kaeveõõs, mis ühendab erinevatel kõrgustel olevaid kaevanduse tasemeid. Pimešaht ei avane maapinnale. Pimešaht on kasutusel sügavates kaevandustes.

Algupära

Kaevurid nimetavad pimešahti "pimedaks" kuna ei avane maapinnale ning sinna ei satu päevavalgust.

Kasutamine

Pimešahti kasutatakse kaevise ja inimeste transpordiks erinevate tasemete vahel. Pimešahti kasutatakse ka tuulutuseks.
Noureddine Morceli

Noureddine Morceli (sündinud 28. veebruaril 1970 Ténésis) on Alžeeria endine keskmaajooksja, olümpiavõitja ja kolmekordne maailmameister.
Morceli karjääri tipphetked jäid aastatesse 1991–1996. Spordiga hakkas ta tegelema vanema venna Abderrahmane'i eeskujul ja treenimisel. Vend osales 1980. aasta suveolümpiamängudel, tema tippmark oli 3.36,26 (1977). Tuntust kogus Noureddine 1988. aasta juunioride maailmameistrivõistluste hõbedaga. 1991., 1993. ja 1995. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlustel võitis ta kulla 1500 m jooksus. N. Morceli parimaks tulemuseks 1500 m jooksus jäi 3.28,37 Monaco GP-l (9.sept.1995). 1996. aasta olümpial võitis Morceli 1500 m jooksu ajaga 3.35,78.
Morceli püstitas karjääri jooksul maailmarekordi 1500 m, 2000 m ja 3000 m jooksus ning alistas esimesena 1 miili jooksus 3.45 piiri olles inglase Steve Crami senisest maailmarekordist 3.46,32 parem 1,93 sekundi võrra.
Morceli valiti kahel korral (1993, 1994) maailma aasta parimaks kergejõustiklaseks. Samuti on ta arvatud IAAFi kuulsuste halli liikmeks.
Lutsu tänav

Varasemad nimed

10. jaanuarist 1958 kuni 2. märtsini 1989 nimetati tänavat Võimla tänavaks.
Aastail 1958–1987 kandis (Oskar) Lutsu tänava nime Tartus varasem ja hilisem Näituse tänav.
Friedrich Wilhelm Joseph Schelling

Friedrich Wilhelm Joseph Schelling (27. jaanuar 1775 – 20. august 1854), hiljem von Schelling, oli saksa filosoof.
Filosoofia ajaloos paigutatakse ta sageli Fichte ja Hegeli vahele. Esimene neist oli kuni 1800. aastani Schellingi õpetaja ning teine tema ülikooliaegne toakaaslane ja sõber.
Lisaks Fichtele mõjutas Schellingit ka 17. sajandi Saksa müstik Jakob Böhme. Schelling ise kujundas suuresti Saksa rahvusromantismi arengut, kuid ta oli populaarne ka Venemaal.
Hiljem on Schelling jäänud Hegeli varju. Viimase tööd kujutavad Schellingi filosoofiat pelgalt põgusa osana saksa klassikalise idealismi arengus.
Schellingi filosoofia käsitluse muudab keeruliseks selle muutlikkus. Mõne tõlgenduse kohaselt hüppas Schelling alatasa ühelt teemalt teisele ning ei jõudnud kunagi sünteesini, mis võimaldanuks tal luua täieliku filosoofilise süsteemi. Teise lähenemise kohaselt keskendus Schellingi filosoofia pidevalt mõnele läbivale teemale, milleks on eelkõige inimese vabadus, absoluut ning seosed vaimu ja looduse vahel.
Muuhulgas tegeles Schelling ka müüdifilosoofiaga. Teoses "Mütoloogia filosoofia" ("Philosophie der Mythologie", 1857) määratles ta müüdi välistaval meetodil, väites, et "müüt pole ei ajalugu ega metafoor, tee müüdi mõistmisele käib müüdi enda kaudu".

Schelling ja Eesti

Eestikeelses tõlkes pole ühtegi Schellingi raamatut avaldatud.
Tartu Ülikooli raamatukogus asub fragment Schellingi kirjast professor Neumannile Berliinis. See on osa Friedrich Ludwig Schardiuse autograafide kogust.
Yale'i Ülikool

Ajalugu

Yale'i ülikool asutati aastal 1701 kolleegiumina (Collegiate School) Connecticuti osariigis. Uksed avati Killingworthis esimese rektori Abraham Piersoni kodus. Hiljem koliti Saybrooki ning siis Wethersfieldi, kuni aastal 1718 koliti õppeasutus New Havenisse, kus tegutseb tänaseni. Aastatel 1718–1887 kandis kool Yale'i kolledži nime. Aastal 1861 sai Yale'ist esimene kõrgkool Ameerika Ühendriikides, mis hakkas välja andma doktorikraadi. Esimene naine sai ülikoolist teaduskraadi aastal 1892.

Tuntud vilistlasi

Kõik Ameerika Ühendriikide presidendid aastatel 1989–2009 olid Yale'i ülikooli vilistlased. Varasematest presidentidest on Yale'i lõpetanud William Howard Taft ja Gerald Ford.
Max Hörschelmann

Adolf Eduard Max Konstantin Hörschelmann (17. aprill 1823 Haapsalu – 2. märts 1877 Haapsalu) oli Eestimaa vaimulik.
Ta õppis detsembrini 1844 Tallinna toomkoolis. Aastail 1845–1849 õppis ta Tartu ülikooli usuteaduskonnas õppis. Ordineeriti õpetajaks 30. oktoobril 1849.
Oli aastatel 1849–1877 (kutsuti 1. septembril 1849) Haapsalu Püha Johannese koguduse õpetaja.
Oli Haapsalu abipiibliseltsi eestseisja alates 18. veebruarist 1850.

Isiklikku

Tema isa Constantin Immanuel Hörschelmann oli Haapsalu Püha Johannese koguduse õpetaja, vanaisa Ernst August Wilhelm Hörschelmann oli Tallinna gümnaasiumi professor ja aastatel 1786–1807 Revalische Wöchentliche Nachrichteni väljaandja.
Rasmus Kangropool

Isiklikku

Tema isa oli kunstiajaloolane, kunsti- ja teatrikriitik Rasmus Kangro-Pool, ema näitleja Linda Reial ning tema abikaasa oli kunstiajaloolane Mai Lumiste.
Väkra ohvrikivi

Väkra ohvrikivi on hiiekivi, mis asub Väkra külas Saaremaa vallas ja kihelkonnas. Pärineb II aastatuhandest. Rahn on püstjas ja kõrge, lõunaots tugevasti eenduv. Lagi on trapetsikujuline. Kivi on nõrgalt sammaldunud, esineb väikesi pragusid.
Suurim kõrgus on väidetavalt 5,1 m ja ümbermõõt 19,0 m. See on Saaremaa suurim ohvrikivi.
Nõukogude ajal oli hiiekivi muinsuskaitse all, sellest ajast vedeleb kivi kõrval omaaegne kaitsetahvel. Kivi on tänapäeval nii loodus- kui muinsuskaitse all.
Kivi ümbrust nimetasid kohalikud inimesed varem hiieks (Väkra hiis).
Osa Väkra hiiest on Nõukogude ajal kultuurkarjamaa rajamisega rikutud. Osaliselt on säilinud kivine kadastik, mille all kasvab puisniidule iseloomulik alustaimestik. Hiies on kaitsealuseid käpalisi ja metsõunapuu.
Que te perdone Dios

"Et jumal sulle andestaks.. mina mitte" (originaalpealkirjaga "Que te perdone Dios..yo no" ) on Mehhiko telenovela. Tegu on uusversiooniga Abrazame Muy Fuertest (Emba Mind). Originaal loo autor on Caridad Bravo Adams.
Arthur Alekhsanjan

Arthur Alekhsanjan (armeenia keeles Արթուր Ալեքսանյան; sündinud 21. oktoobril 1991 Gjumris) on armeenia Kreeka-Rooma maadleja.
Juunioride kategoorias tuli ta 2010 maailmameistriks.
2012. aasta suveolümpiamängude maadluses saavutas ta pronksmedali.
2013. aasta Kreeka-Rooma maadluse maailmameistrivõistlustel Budapestis saavutas ta hõbemedali.
2012. aasta Euroopa meistrivõistlustel maadluses Belgradis võitis ta kuldmedali.
Johannes Almuseandja

Johannes Almuseandja (kreeka keeles Ιωάννης ο Ελεήμων; suri erinevate allikate järgi vahemikus 616–620 Küprosel) oli Aleksandria patriarh, kes hiljem on kuulutatud pühakuks.
Tema mälestuspäev on 25. novembril (vkj 12. novembril).
Eestis on talle pühendatud Saaremaa Jaani kirik.
Saaremaa kuberner

Vene aeg

1710. aastal määras Peeter I enda kindral-volinikuks Eesti- ja Liivimaal parun Gerhard Johann von Löwenwolde (surn. 1723).
Daaklased

Daaklased oli keldi mõjudega traakia rahvas, kes elas alates 5. sajandist eKr Mustast merest läänes. Nad olid lähedases suguluses naaberrahva geetidega ning kõnelesid arvatavasti sama keelt.
Alles 2. sajandi alguses eKr  ühinesid daaklaste hõimud riikideks. 1. sajandi keskel eKr ühendati daaklased ja geedid täielikult Daakia riigi võimu alla. Selle tegi teoks kuningas Burebista, kes laiendas riiki veelgi. Rüüstati ja hävitati Musta mere äärseid kreeka linnu, laastati Traakia Rooma riigi Illüüria ja Makedoonia provintsini ning tehti muid vallutusi. Daakia riik ohustas Rooma riiki. Nende piiriks oli Doonau tänapäeva Viinist kuni suudmeni.  
Ajaarvamise vahetusel tegid roomlased reide daaklaste maadele, et neid Doonaust kaugemale tõrjuda, ning lõid tagasi nende retki Doonaust lõunasse. Alles Traianusel õnnestus Daakia sõdadega Daakia ohust lahti saada. Daaklasi hävitati ja pillutati laiali ning moodustati 107. Rooma provints Daakia provints.
Rooma riigiga sõdimise ajal olid daaklased kõrgelt arenenud. Transilvaaniast saadi kulda ja hõbedat. Arenenud oli ka kaubandus. Sõditi jalgsi, hobuseid kasutati põhiliselt veoloomadena.
Rumeenlasi peetakse dakoromaanide või valahhide järglasteks, neid omakorda roomlaste poolt assimileeritud daaklaste järglasteks. Daaklaste järjepidevust Rumeenias on ka vaidlustatud, osutades sellele, et 7. sajandiks elasid Rumeenia alal slaavlased, kellest põlvnevat nii rumeenlased kui ka bulgaarlased.
Jüri Täht

Jüri Täht (sündinud 26. mail 1930 Tartus ) on eesti tšellist.

Noorus

Jüri Täht alustas tšelloõpinguid Viljandis. 1941. aastal emigreerus Tähtede pere Saksamaale.
Seal jätkas Jüri Täht tšelloõpinguid kohaliku õpetaja juhendamisel. Eesti tšellist tuli 12-aastasena Stuttgardis toimunud muusikavõistlusel oma vanusegrupis esimesele ja üldarvestuses teisele kohale. Pärast põgenikelaagri aastaid jätkas Täht tšello mängimist Stuttgardi Riigiooperis. 1951. aastal rändas perekond USA-sse.

Karjäär USA-s

1958. aastal omandas ta Manhattani muusikakoolis magistrikraadi. Muu hulgas mängis Täht Don Shirley Trios , kellega ta tegi ringireise Põhja-Ameerikas ning asendas tšelliste Radio City Music Hallis. 
Jüri Täht on olnud laval koos Marlene Dietrichiga.  Täht töötas muusikaliorkestrites Broadwayl ning Ameerika Hääle eestikeelses toimetuses.

Isiklikku

Jüri Tähe abikaasa on Carmen Täht, kelle isa oli Tartu Muusikakooli rajaja August Nieländer.
Pime keskaeg

Pime keskaeg on eelkõige inglise keeles (Dark Ages) kasutatav nimetus perioodile Lääne-Rooma keisririigi langemisest kuni Karolingide renessansini, s.o. ligikaudu 6. kuni 10. sajandini. Ajajärgu pimedus ei tähenda siinses kontekstis mitte hinnangut, vaid viitab informatsiooni vähesusele selle ajaperioodi kohta.
Nimetus pärineb ladinakeelsest väljendist saeculum obscurum, mida kirikuajaloolane Cesare Baronio kasutas esmalt perioodi (10.–11. sajandini) kohta paavstluse ajaloos.
Periood langeb kokku Heribert Illigi poolt esitatud ebateadusliku ideega fantoomajast, mida polevat kunagi eksisteerinud ja mis olevat tagantjärele kronoloogiasse lisatud.
Rahvusvaheline Tööorganisatsioon

Rahvusvaheline Tööorganisatsioon (inglise keeles International Labour Organization, lühend ILO; prantsuse keeles Organisation internationale du travail) on rahvusvaheline ÜRO alluvuses tegutsev organisatsioon, milles tegeletakse eelkõige rahvusvaheliste tööstandardite koostamise ja töötingimuste järelevalvega liikmesriikides.
Organisatsiooni asutasid 28. juunil 1919 Genfis 24 riiki. Alates 1946. aastast on see ÜRO-le alluv spetsialiseeritud asutus. Tööorganisatsioon sai esimeseks ÜRO spetsialiseeritud asutuseks.
Rahvusvahelisse Tööorganisatsiooni kuulub 2012. aasta seisuga 185 riiki. ÜRO liikmetest ei kuulu sinna Andorra, Bhutan, Cooki saared, Liechtenstein, Mikroneesia, Monaco, Nauru, Niue, Põhja-Korea, Tonga ja Vatikan.
Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni peakorter asub Genfis. Kõrgeim otsustav kogu on kord aastas kogunev Töökonverents, kus osaleb igast liikmesriigist kaks valitsuse esindajat ning üks tööandjate ja üks töövõtjate esindaja.
Täidesaatev organ on haldusnõukogu, mille sekretariaat on Rahvusvaheline Tööbüroo peadirektori juhtimisel. Sellesse kuulub 28 valitsuste, 14 tööandjate ja 14 töövõtjate esindajat. 10 riigil on alaline valitsuse esindaja haldusnõukogus. Need riigid on Brasiilia, Hiina, India, Itaalia, Jaapan, Prantsusmaa, Saksamaa, Suurbritannia, USA ja Venemaa.
Alates 1999. aastast on peadirektor Tšiili diplomaat Juan Somavía. 2012. aasta oktoobris valiti tema asemele Suurbritannia ametiühingutegelane Guy Ryder.
Uusi liikmeid tohib vastu võtta igal töökonverentsil, kusjuures liikmekandidaadi poolt peab hääletama 2/3 kõigist saadikutest, sealhulgas 2/3 valitsuste esindajatest. Enne seda peab kandidaat tööorganisatsiooni peadirektorile lubama, et täidab kõiki tööorganisatsiooni liikme kohustusi.
Aastal 1969 sai Rahvusvaheline Tööorganisatsioon Nobeli rahuauhinna.
Kusti Nõlvak

Kusti Nõlvak (sündinud 6. novembril 1991) on eesti rannavõrkpallur ja endine saalivõrkpallur. On mänginud Eesti võrkpallikoondises. Tema paariline on Mart Tiisaar.
Martna raamatukogu

Martna raamatukogu on raamatukogu Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas Martna külas. Raamatukogu juhataja on Anu Heimvell.
Smiltene vald

Ajalugu

1920. aasta agraarreformi eel kuulus Smiltene mõisale (Smilten) 2840 hektarit maad, Cērtene mõisale (Zehrten) kuulus 565 hektarit maad, Smiltene kirikumõisale 487 hektarit maad, aga Ikšele mõisale (Uexküllshof) 317 hektarit maad. Omaette maad olid ka Cērtene küla valduses, sellele kuulus 44 hektarit maad.
Aastal 1935 oli valla pindala 244,6 km², elanikke oli seal 3380. 1945. aastal moodustati valda Cērtene, Niedrāj ja Smiltene külanõukogud, aga aastal 1949 likvideeriti vald ametlikult. Aastal 1957 Smiltene külanõukogu likvideeriti ja ühendati Smiltene linnaga, nii et moodustus Smiltene linna maaterritoorium. Aastal 1975 moodustati külanõukogu Smiltene linna maaterritooriumist uuesti, kusjuures sellega liideti ka Plāņi külanõukogu alasid. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks.  2009. aastast kuulub vald Smiltene piirkonda.

Loodus

Vald asub Vidzeme kõrgustikul. Olulisemad jõed on Abuls ja selle lisajõgi Nigra, samuti ka Kamalda.

Kaitstavad objektid

Looduskaitse all on Skujase mänd, Drandise saar, Drandise tamm, Zilāpi kolmetüveline pärn, Lejas Zauskase lehis, Naužēni mänd, Alkāsi pärn, Kamaldiņa mänd ja Kalnamuiža mänd. 
Smiltene kirikumõisa uks ja portaal on kohaliku kaitse all olevad muinsusmälestised.
Kurtatsch an der Weinstraße

Keeleline jaotus

2011. aasta rahvaloenduse järgi kõneles 96,25% rahvastikust esimese keelena saksa keelt, 3,36% itaalia keelt ja 0,38% ladiini keelt.
Kõrbeleevike

Levila

Kõrbeleevike on levinud Kanaari saartel, Põhja-Aafrikas, Lähis-Idas kuni Kesk-Aasiani. Euroopas on püsiv asurkond Hispaania lõunaosas.
Maailmas arvatakse kõrbeleevikesi elavat 21–43 tuhat paari, neist ligi pooled (10–20 tuhat paari) Kanaari saartel. Mujal on nende asurkond märksa väiksem: Hispaanias 300–500, Türgis 200–800, Armeenias 50–100 ja Aserbaidžaanis 10–100 paari. Paljudes Araabia poolsaare ja Sahara piirkondades on kindlaks tegemata, kas seal kõrbeleevikesi elab või ei. Kuid Iisraelis loendati 500 km² alal 2200–2500 paari.
Üldiselt on linnud paiksed. Turkmeeniast ja Usbekistanist, kus talvel võib üsna külm olla, rändavad nad talveks Pakistani.
Eestis on kõrbeleevike eksikülaline, keda siin esmakordselt kohati 2. oktoobril 1997 Põõsaspea neemel.

Välimus

Ta on veidi väiksem kui samasse perekonda kuuluv kõnnu-punaleevike.
Ta on väike pikkade tiibade ja lühikese väga paksu nokaga vint üldpikkusega 11,5–13 cm. Hundsulestikus isaslinnul on punane nokk, hall pea ja kael ning helepruun keha ülapool. Rind, päranipuala ja saba on roosad. Talvel on isaslind hallikas, ruuge nokaga. Emaslind ja noorlind sarnanevad talvise isaslinnuga.
Kõrbeleevikese laul on ninahäälne venitatud "dzääää" või "dröööö" ja meenutab mängupasuna häält.

Pesitsemine ja toit

Ta elab ja pesitseb mägede kivikõrbe- ja poolkõrbealadel, kus maapinnal paljanduvad kaljud ja kasvab kidur taimestik.
Pesa ehitatakse harilikult maapinnale kivide vahele. Pesa on 8–11 cm läbimõõdus ja kuni 5 sm kõrge. Selle sees on süvend läbimõõduga 6 cm ja sügavusega 3,5 cm.
Pesitsusperiood kestab veebruari keskpaigast juuni alguseni. Kurnas on 4–6 muna mõõtmetega 15×20 mm. Emaslind muneb munad järjestikustel päevadel. Munad on helesinised, punakaspruunide täppidega. Emaslind haub mune 13-14 päeva. Pojad iseseisvuvad 21–28 päeva pärast sündi.
Kõrbeleevike toitub peamiselt seemnetest ja teistest taimeosadest. Kõlbavad tatralised, ristõielised, salveid ja lihtsalt rohi. Võimalusel sööb ta kultuurtaimede, näiteks nisu ja hirsi seemneid. Eriti pesitsusajal sööb ta putukaid.