google/wiki40b huggingface dataset:
Tartu tänav (Viljandi)

Kirjeldus

Tartu tänav saab alguse Tallinna tänavalt ja kulgeb idakagusse (selles lõigus on Tartu tänav ühesuunaline suunaga alguse poole), ristub seejärel Lossi tänavaga, vasemalt suubub sellesse Koidu ning paremalt Kraavi tänav, misjärel Tartu suundub itta ja ristub Mäe tänavaga ja Liiva tänavaga. Ristmiku järel pöördub Tartu tänav kagusse, sellesse suubuvad paremalt Järve ning Aasa tänav. Aasa ristmikul pöördub Tartu tänav idakirdesse. Vasemalt suubub sellesse Lühike tänav, seejärel ristub ta Lepa ning Kõrgemäe tänavaga, paremalt suubub sellesse Männi tänav, vasemalt Pihlaka, paremalt Aia ja Luha tänavad. Ristudes C. R. Jakobsoni tänavaga, muudab Tartu tänav veel kord suunda ning pöördub itta ja hijem idakagusse, kuni sellest saab Tartu-Viljandi maantee.
Tänava pikkus on 2562 m.
Tartu tänaval paiknevad Kõrgemäe, Tartu ja Kösti bussipeatus. Südalinnas asuvad selle ääres mõned söögikohad ja poed, samuti Viljandi hotellihoone. 18. sajandi teisel poolel ehitatud elamu Tartu tänav 19 on registreeritud riikliku ehitismälestisena.

Ajalugu

Tartu tänav (saksa keeles Dörptische Strasse) oli maanteena olemas juba keskajal, hoonestatud on see alates 18. sajandi lõpust ja tänavanimetusena alates 1804.a. Algselt järgis tänav vallikraavi kulgu, 19. sajandil õgvendati teisel kolmandikul rööpseks Posti tänavaga. Alates 19. sajandi lõpust muutus äritänavaks, mille hoonestust seetõttu tihti ümber kujundati, 1920-1930. aastatel tõusis kaubanduse aktiivsus veelgi. 20. sajandi alguses oli tänavalgustitena peamiselt kasutusel rippvalgustid ja laternad hoonete küljes. Sõiduteed kattis maakivikatend, mida ääristasid mõlemal pool graniitplaatidega kaetud kõnniteed.
Tartu tänavas avati 1919 Jaan Rebase riidevärvimise vabrik. 1920 asutati Viljandi likööri- ja veinitehaste OÜ Alko, kus valmistati likööre, veine ning esimesena Eestis ka vahuveini. 1924 rajas August Bachmann Tartu tänavasse polstermööbli- ja sadulsepatööstuse ja täiendas seda hiljem mööblitööstusega, kus valmistati ka peennahatooteid ja hobuseriistu. Gustav Tänav avas Tartu tänavas pagaritööstuse ja kaupluse.
Mall Jürma

Mall Jürma (kuni 1929 Alma Elisabeth Kuusik; 1929–1935 Jürmann; 17. september 1901 Tallinn – 21. oktoober 1984 Ridgefield, Bergeni maakond, New Jersey) oli eesti raamatukogundustegelane, bibliograaf, kirjandusloolane, -teadlane, -kriitik ja ajakirjanik.
Radio Swiss Pop

SRG SSR Radio Swiss Pop on ööpäevaringselt muusikapalu edastav mitmekeelne Šveitsi raadiojaam. 2012. aasta augusti alguse seisuga oli jaama arhiivis 369 136 CD-d 3 452 461 looga (klassika, džäss, rokk).
Eestis ja Euroopas on Radio Swiss Pop kuulatav näiteks FTA vastuvõtjaga (satelliidi EUTELSAT HOT BIRD 13B vahendusel), samuti läbi interneti (näiteks rakendustega Flash Player, Winamp, RealPlayer, Windows Media Player, iTunes) ning Android- ja iPhone/iPod/iPad-seadmetega.
Antoloogia

Antoloogia ehk valimik on valitud tekstide kogu, mis on koostajate poolt koondatud kui teatavat valdkonda esindav parim valim.
Antoloogiad võivad esindada näiteks mingi maa kirjandust (nt. luulet, novelle, vm.), või ka mingi teadusharu parimate tekstide valimit.
Chris Miller

Christopher Miller (sündinud 1968) on Ameerika Ühendriikide animaator ja lavastaja.
Niguliste tänav

Ajalugu

Niguliste tänav Tallinnas sai nime seal asuva Niguliste kiriku (Die Nikolaikirche) järgi. Kirikut mainitakse esmakordselt 1316. aastal. Kuid arvatavalt on kirik ehitatud juba 1230. aastatel, kui Mõõgavendade ordu kutsel tulid Ojamaalt Tallinna saksa kaupmehed ning rajasid siia oma saksa kaubahoovi ja asula. 
Niguliste kirikusse viivat teed hakati 1367. aastal kutsuma „teeks, kust minnakse püha Nikolause juurde“ (… velud itur ad sanctum Nicolaum). 1723. aastal eestikeelse nimega Nikkola ulits ja 1732. aastast Niggola uulits. Sellest kujunes 1861. aastal Nigulaste uulits, hiljem Niguliste tänav.
Aastatel 1948–1987 kandis Niguliste tänava osa koos Kuninga tänava algusega Kuninga tänava nime.
Marja Unt

Marja Unt (sündinud 27. jaanuaril 1982 Tartus) on eesti kirjandusteadlane ja tõlkija.

Haridus

Ta on lõpetanud Hugo Treffneri Gümnaasiumi. 2004. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli kirjanduse ja rahvaluule erialal, 2007 kaitses samas teadusmagistrikraadi tööga "Eesti luule 1968–1988 luulearutluse peeglis".

Töökäik

Marja Unt on tegutsenud vabakutselise tõlkija ja keeletoimetajana. Alates 2007. aastast on ta Eesti Kirjanduse Seltsi teadussekretär, alates 2008. aastast töötab ka Tartu Ülikooli eesti kirjanduse õppetooli lektorina. Ta on kirjandusfestivali Prima Vista programmijuht.
Tema peamisteks uurimisvaldkondadeks on eesti luule 20. sajandi teisel poolel ja sama perioodi kirjanduskriitika. Ta on tegelenud ka 20. sajandi euroopa ja angloameerika kirjandusega, kirjutanud järelsõnu ning tutvustavaid autorikäsitlusi.

Isiklikku

Marja Unt on Jaan ja Kersti Undi tütar.
Ta on Jaan Toominga teatritrupi Sagar Sagitta liige.
Achatius von Zehmen

Achatius von Zehmen ehk Achacy Czema (umbes 1485 – 24. mai 1565 Königsberg) oli Poola riigitegelane ja diplomaat.
Zehmen sündis Sileesias saksa juurtega perekonnas. Hiljem tegutses ta peamiselt Preisimaal. 1520. aastal sai temast Stargardi staarost, 1524. aastal sai ta samale kohale Człuchówis (Schlochau), lisaks sellele oli ta majandusametnikuks ka Malborkis (Marienburg). 1531–1546 oli ta kastellaan Gdańskis (Danzig).
Diplomaadina tegutses Zehmen 1520. aastast, olles mitmel korral Poola saadikuks Saksa-Rooma riiki, aga ka Liivimaale. Tema viimased diplomaatilised missioonid leidsid aset 1560. aasta paiku, mil ta oli juba 75-aastane.
Zehmen oli üks mõjukamaid luterluse toetajaid Poolas. Alates 1536. aastast oli ta selgelt protestantlike sümpaatiatega, ehkki avalikult kuulutas ta end uueusuliseks alles 1556. aastast. Tema usuveendumustele aitas kaasa ka tema sõprus Preisimaa hertsogi Albrechtiga, mis sai alguse 1525. aastal. Hiljem see süvenes, kuna Zehmen viibis kuni oma surmani enamasti Preisimaal. Seetõttu kaitses ta hertsogi huve nii kuninga juures kui ka välismaal, sealhulgas ka suhetes Liivimaa valitsejatega.
Uugla kraav

Uugla kraav on kraav Läänemaal Lääne-Nigula vallas Uugla ja Tagavere külas.
Kraavi pikkus on 1,8 km ning see suubub paremalt Taebla jõkke (11,4 km suudmest). Kraavi valgala on 16,4 km². Lähe: (59° 0′ 19″ N, 23° 48′ 56″ E); suue: (58° 59′ 31″ N, 23° 47′ 9″ E).
Kraav on tehislik mitteavalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m.
Uugla kraavi keskkonnaregistri kood on VEE1104800.
Ida-Soome Ülikool

Ida-Soome Ülikool on ülikool Soomes.
Ülikool loodi aastal 2010. Ta moodustati Joensuu Ülikooli ja Kuopio Ülikooli ühendamisel. Peale Joensuu ja Kuopio on ülikoolil linnak ka Savonlinnas.
George Washingtoni Ülikool

George Washingtoni Ülikool (inglise The George Washington University, lühend GW või GWU) on USAs Washingtonis olev eraülikool. Ülikool on USA ülikoolidest kõige kallim: nt 2008 oli aastane õppemaks üle 38 000 USA dollari.
Ülikool asutati 1821.
Kristuse monogramm

Kristuse monogramm ehk Constantinuse rist ehk hii-roo on kristluse sümbol, mis seob Kristuse kreekakeelse nime Χριστός kaks esimest tähte hii ja roo.
See on vanim kristlik embleem, mis oli kasutusel juba enne risti.
Evaristus

Evaristus (kreeka keeles Ευάριστος, tähendab "hästi meeldiv") oli viies paavst.
Kuna tema valitsemisaja kohta pole säilinud ühtki tolleaegset allikat, siis annavad varasemad allikad tema valitsemisaja pikkuse kohta erinevaid andmeid. Eusebios väidab, et Evaristus oli ametis 8 või 9 aastat, "Liber Pontificalise" järgi aga 13 aastat 6 kuud ja 2 päeva, see-eest "Liberiuse kataloog", kus teda nimetatakse Aristuseks, annab tema valitsemise kestuseks 13 aastat ja 10 kuud. Varasemate andmete erinevuse tõttu tunnustatakse tänapäeval Eusebiose antud lühimat valitsemisaega, seega 8 aastat. "Liber Pontificalise" järgi sai Evaristus ametisse aastal 112, kuid samas allikas on segadus Anacletus Iga, kelle valitsemisaeg on peale Clemens I-t.
"Liber Pontificalise" järgi oli Evaristus kreeklane, kuid tema isa nimi oli Juuda, kes oli Petlemmast pärit juut. Evaristus võis ise pärineda Antiookiast.
"Liber Pontificalise" järgi jagas Evaristus Rooma kogudused presbüterite vahel ja kohustas piiskopi saatjaskonnas osalema 7 diakonit. Talle omistatakse ka esimeste kardinalide määramine. Ta olevat sätestanud kirikute sissepühitsemise reeglid piiskoppide poolt. Liber Pontificalise järgi ordineeris Evaristus oma ametiajal 5 piiskoppi, 6 preestrit ja 2 diakonit.
Traditsioon tunnustab ka tema märtrisurma ja matmist apostel Peetruse lähedale. Kuigi kirikuloos on teada 2 kirja ja 2 dekreeti, mis omistatakse Evaristusele, peetakse neid siiski apokrüüfilisteks.
Evaristust austatakse katoliku kirikus ja õigeusu kirikus märtri ja pühakuna, tema mälestuspäev on 26. oktoober.
Kərim Kərimov

Isiklikku

Tema tütar oli geodeet Surija Tatevjan.
Alajõe Valla Infoleht

Alajõe Valla Infoleht (vene keeles Информационный Лист Волости Алайыэ) oli eesti ja vene keeles ilmunud ajaleht, mis vahendas Alajõe valla uudiseid. Lehte andis välja Alajõe vallavalitsus.
Lehe eelkäijad olid 2012-2013 eesti (Alajõe Vallaleht) ja vene keeles (Алайыэская Волостная Газета) ilmunud ajalehed.
Pärast 2017. aasta haldusreformi, mille käigus liitus Alajõe vald Alutaguse vallaga, annab endise Alajõe valla aladel toimuva kohta uudised edasi Alutaguse Valla Leht.
Sõir

Sõir on eesti ja läti köögis traditsiooniline laagerdumata kohupiimajuust.
Vesimünt

Morfoloogia

Vars 20–70 cm kõrge, püstine või tõusev, enamasti harunenud, karvastunud, sageli punakas. Lehed munajad, ebareeglipäraselt saagja servaga, karvased. Õisik lühike, õied punakasroosad või helelillad.

Levila

Tema levila hõlmab Euroopa (välja arvatud polaaralad), samuti kasvab teda Aafrika loodeosas ja Aasia edelaosas. 
Eestis paiguti.

Kasvukoht

Vesimünt on helofüüt, ehk ta kasvab veekogude kaldavees, mõnikord ka kallastel.

Kasvatamine

Kultuurtaimena kasvatatakse vesimündi käharalehist teisendit Mentha aquatica var. crispa, mis sisaldab rohkem eeterlikke õlisid.

Kasutamine

Vesimünt on suurepärane pärismaine teetaim.
Remscheid

Ajalugu

Remscheid on asutatud 12. sajandil. 1818. aastal sai linnaõigused, kuid naaberlinn Lennep, mis hiljem Remscheidiga liideti, sai linnaõigused juba 1230. aastal. 1888. aastal sai kreisivaba linna staatuse. Remscheid, Lennep ja Lüttringhausen liideti üheks linnaks 1929. aastal.
Lennepis, mis on tänapäeval Remscheidi linnaosa, on sündinud Wilhelm Röntgen. Linnas asub Röntgenimuuseum.
Weird Al Yankovic

Weird Al Yankovic (õieti Alfred Matthew Yankovic; sündinud 23. oktoobril 1959 Californias Downeys) on Ameerika Ühendriikide muusik ja parodist, kes on tuntud popkultuuri parodeerivate humoorikate lauludega.
Oma esimese paroodialaulu tegi ta 1976. aastal. Ta on salvestanud kokku üle 150 paroodialaulu ja andnud välja 14 stuudioalbumit. Ta müünud üle 12 miljoni albumi, rohkem kui üksik teine parodist.
Ta on pälvinud neli Grammy auhinda.
Ta on mänginud ka mitmes filmis.
Leesi Erm

Leesi Erm (pärisnimi kuni 9.09.1940 Lisette-Juline Erm, sünninimi Lisette-Juline Vandel; 16. jaanuar 1910 Saunja küla, Harjumaa – 3. jaanuar 1989) oli eesti tekstiilikunstnik.

Haridus

1930. aastal lõpetas ta Riigi Kunsttööstuskooli tekstiili eriala. 1932. aastal lõpetas Tallinna Pedagoogiumi, 1936. aastal eksternina Tartu Naisühingu Käsitöökooli.

Töö

Tema loomingus on kesksel kohal seinavaibad ja dekoratiivkangad. 1939. aastast esines näitustel. Ta võttis kasutusele uudseid materjale (sh metallniit, pärlnööbid, sünteetilised kiud) ja kujunduselemente.
1947. aastast oli ta Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi dotsent.

Muu

Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule.
Stirling

Ajalugu

Stirlingi kohal oli asula juba kiviajal. Seda näitavad mitmesugused raidkirjad, näiteks kesklinnast edelasse jääval kõrgendikul ninega Kings Park.
Asula tekkis hästi kaitstavale looduslikule kõrgendikule, millel tänapäeval asub Stirlingi loss. See koht oli strateegiliselt tähtis juba Vana-Rooma ajal, mil Šotimaa lõunaosa koos Stirlingiga Rooma riigi alla kuulus.
Stirling asub Madalmaade (Lowlands) ja Kõrgmaade (Highlands) piiril. Ta oli sajandeid Forthi jõe merele kõige lähem koht, kus seda jõge ületada sai; alles 1936 valmis Kincardine'i sild üle Firth of Forthi. Koole ja pärast sild üle Forthi jõe pani aluse Stirlingi rikkusele ja strateegilisele tähtsusele. Lisaks oli linnas sadam.
Šotimaa kuningas David I kuulutas 1130 Stirlingi kuninglikuks linnaks. Hiljem kinnitas neid õigusi veel mitu valitsejat. Sel ajal nimetati linna Strivelyniks.
Šoti iseseisvussõdade ajal peeti Stirlingi lähedal hulgaliselt lahinguid. 1297 võitis William Wallace'i juhitud Šotimaa 2300-meheline sõjavägi Stirlingi silla lahingus ligi 12 000-mehelise Inglismaa sõjaväe. 1314 võitis Robert Bruce'i juhitud Šotimaa kuni 10 000-meheline sõjavägi Stirlingi lähedal Bannockburni lahingus kuni 25 000-mehelise Inglismaa sõjaväe, mida juhtis Edward II.
Stirlingit on mitu korda piiratud. 1304 piiras ja vallutas lossi Inglismaa kuningas Edward I. 1337 ei suutnud šotlased seda tagasi vallutada. Ajavahemikul 1571–1586 piirasid Stirlingit 3 korda James VI vastu mässavad šotlased. 1651 vallutas Stirlingi Oliver Cromwell ja viimast korda piiras Stirlingit (ebaõnnestunult) Charles Edward Stuart jakobiitide ülestõusu ajal 1746.
Stirlingis olev Püha Algaine kirik on rajatud pärast 1405. aasta katastroofilist tulekahju. 1567 krooniti selles kirikus alaealine James VI Šotimaa kuningaks ja see on ainus säilinud kirik Suurbritannias lisaks Westminster Abbeyle, kus on kuningas kroonitud.
Stirlingi sadam kauples agaralt välismaaga. Indiast toodi sisse teed ja Baltimaadest puitu. 1848 jõudis Stirlingisse raudtee. See põhjustas linna sadama tähtsuse languse ja 20. sajandi keskel lõpetas sadam tegevuse.
Stirlingil on neli sõpruslinna: Dunedin (USA), Óbuda (Ungari), Summerside (Kanada) ja Villeneuve d'Ascq (Prantsusmaa).
Varlpiri keel

Fonotaktika

Ükski sõna ei alga alveolaarse konsonandiga (alveolaar e hambasombuhäälik); sõna esimene konsonant peab olema huulhäälik, pehme suulaehäälik, retrofleksne või palataalne häälik. Kõik sõnad lõppevad täishäälikutega; sõnu, mis muidu lõppeks kaashäälikuga, „parandatakse“  lisades sufiksi -pa.

Sõnajärjekord

Varlpiri keeles on sõnade järjekord suhteliselt vaba, see ei muuda lause tähendust. Pigem oleneb sõnade järjekord teemast, millest kõneldakse, näiteks kas informatsioon on uus või vana jne.  Siiski on sagedamini kasutatav sõnajärg SOV (alus, sihitis, öeldis).

Tähestik

Varlpiri keeles kasutatakse ladina tähestikku ning selles pole mitte ühtegi diakriitilist märki. Õigekirja töötas välja Lothar Jagst 1950. aastatel. 
Retrofleksseid kaashäälikud kirjutatakse digraafidega, mis moodustatakse eesliite r lisamisel: rt, rn, rl.
Pikad vokaalid kirjutatakse kahekordselt: ii, aa, uu.

Keelenäide

Kuja kalapalanyanu kajangka nyurruwiyi walyajarrarlu marripungu marda, kala purungku pakarnunjunu, manu marda kala panturnunjunu kajangka. Ngulajangkaji kalanyanu kangurnu.
Tõlge: Kui kaua aega tagasi kaks meie esivanemat midagi tahtsid, läks üks neist ja varastas selle teist lüües või võib-olla ka läks ja torkas teda odaga. Pärast seda andis ta end üles.

Huvitavat informatsiooni

Varlpiri kultuuris peetakse ebaviisakaks või häbiväärseks, kui teatud pereliikmed omavahel suhtlevad (näiteks naised ei tohiks oma väimeestega suhelda). Kui taoline suhtlus on aga vajalik, kasutatakse erilist stiili ("hoidumisregistrit"), mille grammatika on sama, mis tavalisel varlpiri keelel, kuid sellel on oluliselt vähendatud ja üldistatud sõnavara.
Kaljo Kask

Kaljo Kask (14. veebruar 1929 Ookatku – 24. august 2014) oli eesti põllumajandusteadlane.
Ta lõpetas aastal 1958 Eesti Põllumajanduse Akadeemia agronoomia erialal. Õpingute ajal töötas ta laborandina botaanika ja fütopatoloogia kateedris.
EPA lõpetamise järel suunati ta tööle taimehaiguste ja kahjurite arvestuse ning prognoosi Saku vaatluspunkti. Aastal 1962 asus ta tööle Eesti Maaviljeluse Instituudi taimekaitse osakonda nooremteadurina; aktiivne teadustegevus jätkus fütopatoloogia erialal aspirantuuris; aastal 1967 kaitses ta põllumajandusteaduste kandidaadi dissertatsiooni teemal "Kõrreliste mükoosid, nende reservatsioonikolded ja tõrjevõimalused Eesti NSV-s". Aastal 1966 asus ta tööle Jõgeva Sordiaretusjaama resistentsuse ja biokeemia laboratooriumi juhatajana; Jõgeva Sordiaretusjaamas töötas ta aastatel 1966–1999 (pensionile minekuni) laboratooriumi juhataja ja vanemteadurina. Tema põhitöödeks olid resistentsuse ja biokeemia laboratooriumi töölerakendamine ning aretusmaterjali kvaliteedi uuringud. Ta on järgmiste haiguskindlate sortide üks autoreid: talirukkid "Viku" ja "Elvi", kartul "Sarme", tomatid "Visa", "Erk", "Mato", "Piibe" ja "Varto".
Ta oli ka tunnustatud mükoloog ning Eesti Loodusuurijate Seltsi mükoloogia sektsiooni aktiivne liige. Kogumikus "Eesti seenestik" on ta kirjutanud rooste- ja nõgiseeni käsitleva osa.
Esplanaadi park

Esplanaadi park (soome keeles Esplanadin puisto, rootsi keeles Esplanadparken) on park Helsingi kesklinnas Lõuna- ja Põhjaesplanaadi vahel.
Esplanaadi park ulatub läänes Mannerheimintieni. Põhja-lõunasuunalised Mikonkatu ja Fabianinkatu jagavad pargi kolmeks, millel igaühel on oma nimi: läänest ida poole Teatriesplanaad (seal asuva Rootsi teatri järgi), Runebergi esplanaad ja Kappeli esplanaad.
Esplanaadi parki mainitakse esimest korda 1812, samal aastal, mil Helsingi sai Soome pealinnaks.
Esplanaadi pargis on Johan Ludvig Runebergi ausammas, mille valmistas tema poeg Walter Runeberg 1885. Esplanaadi pargis on teisigi skulptuure, aga Runebergi oma on neist vanim.
Einar Orgmets

Einar Orgmets (sündinud 14. märtsil 1966 Rakveres) on Eesti loomakasvatusteadlane.

Elulugu

Einar Orgmets on põllumajandustöötaja poeg.
Lõpetas 1985 Türi Näidissovhoostehnikumi, 1992 EPMÜ loomakasvatuse erialal, põllumajandusmagister (1992, EPMÜ), väitekiri "Piimaveiste välimik ja selle hindamine", põllumajandusdoktor (1997, EPMÜ), väitekiri "Lehmade välimik, kehamõõtmed ja piimajõudlus". Oli 1992–96 EPMÜ aretuse ja veisekasvatuse õppetooli doktorant, 1993–97 teadur, 1997–2004 dotsent, 2005– EPMÜ loomakasvatusinstituudi asedirektor õppe alal, dotsent. Loeb aretusprogrammide, aretuskonsulendi ja aretusõpetuse kursusi.

Teadustöö

Uurinud piimaveiste välimiku lineaarset hindamist ja eesti veisetõugude uue kehaehitustüübi kujundamist. Mitme nõukogu liige. Akadeemilise Põllumajanduse Seltsi noorteadlase preemia (1993, 1998).
Nathan Söderblom

Lars Olof Jonathan (Nathan) Söderblom (15. jaanuar 1866 Trönö, Hälsingland – 12. juuli 1931 Uppsala) oli rootsi vaimulik, alates 1914. aastast Rootsi Kiriku peapiiskop, Nobeli rahuauhinna laureaat (1930 ja Rootsi Akadeemia liige (1921).
Söderblom sündis Trönö talus vaimuliku peres. Ta asus 1883 õppima Uppsala ülikoolis. 1892–1893 oli ta algul Uppsala Üliõpilaste Liidu asepresident ja hiljem president. 1892 avaldas ta raamatu Martin Lutherist. 1893 ordineeriti ka tema vaimulikuks ja see toimus USA-s.
Mõnda aega töötas Söderblom Uppsala psühhiaatriahaigla vaimulikuna, seejärel seitse aastat Rootsi Kiriku pastorina Pariisis. Samal ajal õppis ta Pariisis ülikoolis religioonilugu, lõpetas ja sai professoriks. Tema väitekiri käsitles hauataguse elu mõistet zoroastrismis. Pärast Alfred Nobeli surma 10. detsembril 1896 juhtis ta tema matusejumalateenistust.
1897 abiellus Söderblom Uppsala ülikooli tudengi Anne Forselliga. Abielust sündis 10 last.
1901 naasis ta Uppsala ülikooli, kus ta sai usuteaduskonna dekaaniks. 1912 sai ta Leipzigi ülikooli usuteaduse professoriks, kuid juba 1914 valiti ta Rootsi Kiriku peapiiskopiks.
Söderblom pühitses Tallinnas Kaarli kirikus 5. juunil 1921 ametisse Eesti Evangeeliumi Luteriusu Kiriku esimese piiskopi Jakob Kuke.
1920. aastatel juhtis ta kristlikku liikumist "Elu ja töö", millega saavutas tunnustuse oikumeenilise liikumise ühe asutajana. 1925 organiseeris ta Stockholmis üldise kristliku konverentsi, kus osalesid peaaegu kõik maailma kristlikud kirikud peale katoliikliku. Sellel konverentsil algas töö, mis päädis 1948 Ülemaailmse Kirikute Liidu loomisega.
13. novembril 1928 sai Söderblom Tartu Ülikooli audoktoriks. 1930 anti talle Nobeli rahuauhind kristliku rahuliikumise edendamise eest Esimese maailmasõja ajal.
Söderblomi mälestatakse luteri kiriku kalendris 12. juulil.
Reigilaid

Reigilaid (ka Reigi laid, Reigi poolsaar) on Hiiu maakonda Hiiumaa valda kuuluv Kassari saare Orjaku küla juures asuv endine saar, nüüd poolsaar.
Rahvajuttude järgi olevat saarele saadetud abielu rikkunud naisi.
Saare koordinaadid on 58° 48′ N, 22° 45′ E.
Avo Talpas

Mälestuse jäädvustamine

Kohtla-Järvel korraldatakse alates 1981. aastast Avo Talpase mälestusvõistlusi.
Artur Vallner

Elulugu

Artur Vallner õppis ja lõpetas Peterburi Ülikoolis füüsika-matemaatikateaduskonna eksternina 1912. aastal. 
1917. aastal astus ta VSDT(b)P liikmeks. A. Vallner oli pärast 1917. aasta Veebruarirevolutsiooni Petrogradis toimunud eestlaste suurdemonstratsiooni, kus nõuti Eestile autonoomiat Vene riigi koosseisus ja milles osales 40 000 eestlast, üks organiseerijaid. A. Vallner oli tollal Petrogradis gümnaasiumiõpetaja ja demonstratsioonil kandis ta rahvahulga ees sinimustvalget lippu.

Maanõukogus

1. juulil 1917 Tallinnas Toompea lossi Valges saalis toimunud Eestimaa Kubermangu Ajutise Maanõukogu avaistungi algul valiti Maanõukogu parempoolsete ja vasakpoolsete parteide poolt Maanõukogu esimeest, kus Jaan Tõnisson esitas Maanõukogu esimehe kandidaadiks Konstantin Pätsi ja Jüri Vilms Artur Vallneri, kes ka kinnisel hääletamisel valiti ühehäälse enamusega esimeheks. 1917. aasta oktoobris asendas A. Vallnerit radikaalsotsialist Otto Strandman, kelle eesistumise ajal võttis Maanõukogu 15. novembril 1917 vastu otsuse, millega kuulutas end kõrgeimaks võimuks Eestis.

Eesti Töörahva Kommuunis

28. novembril 1918 pärast Narva vallutamist Punaarmee ja Eesti Kütivägede poolt moodustatud Eesti Töörahva Kommuuni Nõukogus määrati A. Vallner ETK Rahvahariduse Valitsuse ehk Kommuuni Kultuuri ja Haridusvalitsuse rahvakomissariks. ETK kontrolli all asuvatel territooriumitel asuvates koolides seati sisse emakeelne tasuta õpetus. Tartu üli­kooli juhatajaks sai esmakordselt eestlane – matemaatik Jaan Sarv, loodi kunstikaitse toimkond, mille juhatajaks määrati silmapaistev eesti skulptor Jaan Koort.

Emigratsioonis NSV Liidus

Pärast Vabadussõja lõppu taanudus A. Vallner koos Eesti kommunistidega Venemaale, kus tegutses Leningradis – oli Leningradi Nõukogu liige, Leningradi Riikliku Ülikooli ühiskonnateaduste kateedri pedagoogika- ja metoodikaprofessor ning kateedri juhataja asetäitja; Majandus- ja Pedagoogikainstituudi direktori asetäitja.

Vahistamine ja surm

A. Vallner vahistati 15. augustil 1936 ja mõisteti NSV Liidu Ülemkohtu Sõjakolleegiumi väljasõiduistungil Leningradis 25. detsembril 1936 süüdi Vene SFNV KrK § 58 17-58-8 ja 58-11 tunnustel. Karistuseks määrati 10 aastat vabadusekaotust, kandis vabadusekaotust kinnipidamiskohas Solovki saartel. 
10. oktoobril 1937 mõisteti NSV Liidu SARKi Leningradi oblasti SARKi Valitsuse Eritroika otsusega mahalaskmisele, otsus viidi täide 4. novembril 1937. A. Vallner on maetud Karjalasse Sandarmohi piirkonda, kus toimusid 1937. aastal poliitiliste repressioonide käigus massilised hukkamised.

Isiklikku

Tema abikaasa Clarissa Vallner (neiuna Veltman; 1889–1936) töötas Herzeni-nimelise Leningradi Pedagoogilise Instituudi vähemusrahvuste osakonna eesti keele ja kirjanduse lektorina; abikaasa õe Helene (1887–1963) abikaasa Karl Burman oli arhitekt ja kunstnik; abikaasa õe Käthe (1896–1979) abikaasa oli kirjanik Anton Hansen-Tammsaare.
Haimre rahvamaja

Haimre rahvamaja on rahvamaja Rapla maakonnas Märjamaa vallas Moka külas. Rahvamaja juhataja on Eha Kaljusaar.
Rahvamaja asutati 1937.