google/wiki40b huggingface dataset:
Eesti sibulakasvatus

Ajalugu

Esimesed kirjalikud teated sibulast Eesti aladel pärinevad 13. sajandi lõpust, selle järgi olevat sibulaid koos teiste köögiviljadega siinsetele "paganatele" müünud Saksa ordu.
Pesasibulat hakati Eestis tõenäoliselt sibulakultuurina kultiveerima 17. sajandi lõpul, kui Peipsi järve läänekalda äärsetesse küladesse asusid elama Vene vanausulised. Nemad tõid Venemaalt Penza oblastist Bessonovka külast kaasa sealse kibesibula rahvaselektsioonisordi 'Bessonovski', mis Eesti kliimaoludes hästi kohanes. Pesasibula kasvatamisel, kus mugulaid rohkem kui üks, ongi Eestis suur kultuuriline väärtus just vene vanausulistele.
1920. aastatel saadi suurem osa Eestis tarbitavast sibulast Peipsi äärest ja Setumaalt. Teistes Eesti piirkondades hakkasid eestlased seda köögivilja laiemalt kasvatama 1930. aastatel.
Eesti kliimas on nii kodusel aiamaal kui ka sibulapõldudel kasvatatav harilik sibul valdavalt avamaal kasvav köögiviljakultuur, kuid seda võidakse kasvatada ka kasvuhoonetes.
Richard Klesment kirjutab raamatus "Aiatöö õpetus : köögivilja-, puuvilja- ja marjakasvatus" (1927) sibulakasvatuse kohta järgmist: "Sibul (Allium Cepa.) armastab kergeid (mitte turbasegaseid), liivaseguseid maid; raskes savimulammas kasvavad väikesed ja halvad sibulad. Värsket väetist sibul ei kannata. Sellega võib küll võrdlemisi suuri sibulaid kasvatada, kuid need lähevad kiiresti mädanema. Külvikorras on sibul II ja III rühmas. Kus muld taime toitainetest väga vaene, seal tuleb seda kaali ja vosvorhappe väetistega rikastada, kuna lämmastik tuleb ära jätta. Lisaväetiseks võib kevadel külvata 3 kg supervosvaati ja 3 kg kaalisoola aarile. Koht, kus sibulaid kasvatatakse, peab olema soe ja päikesepaisteline."

Eksport välismaale

Eesti müüs välismaale aastatel 1929–1935 keskmiselt 199 tonni sibulaid, 1936. aastal 106, 1937. aastal 110 ja 1938. aastal 248 tonni sibulaid.

Import Eestisse

Eestisse imporditi 2012. aasta 9 esimese kuuga 5,2 tuhat tonni sibulat, mis oli 11,5% rohkem kui eelmisel aastal samal ajal. Sibulat veeti Eestisse põhiliselt Hollandist (38%), Poolast (23%) ning Lätist (23%).
Imporditud sibul odavnes eelmise aasta sama ajaga võrreldes 35,6%. Odavama sibula turule tulek seadis raskesse olukorda kohalikud sibulakasvatajad.
Heterolüüs

Heterolüüs tähendab millegi jagunemist erinevateks osadeks (kr heteros 'teine, muu' + lysis 'lahustumine, jagunemine'). Heterolüüsi tähendus keemias ja bioloogias on erinev.
Bugi limaan

Bugi limaan (vene keeles Бугский лиман) on laht Musta mere põhjas Ukrainas. Lahe rannikul asub Mõkolaiv.
Lahe pikkus on 47 km, laius kuni 11 km. Koos Dnepri limaaniga moodustab Dnepri-Bugi limaani.
Narva Paemurru Spordikool

Narva Paemurru Spordikool on spordikool Narvas aadressil 26. Juuli tänav 4.
Spordikool alustas tööd 1. septembril 1953. Esimesena hakati koolis õpetama sportvõimlemist.
Tänapäeval on koolis järgmised osakonnad: kergejõustiku-, korvpalli- (tüdrukud), iluvõimlemise-, lauatennise-, jäähoki-, iluuisutamise-, laskmise- ja poksiosakond.
Geotehnoloogia

Geotehnoloogia (ka geotehnika; inglise geotechnics) on inseneriteaduste haru, mis tegeleb maaressursside (maavarade (sealhulgas põhjavee) ja ehitustoe) kasutamise tehnikaga ja tehnoloogiaga ning allmaaehitamisega. Ta hõlmab mäendust ja rakendusgeoloogiat.
Eestis õpetatakse geotehnoloogiat erialana Tallinna Tehnikaülikooli mäeinstituudis. Selle hariduse baasil saab taotleda mäeinseneri või geoloogiainseneri kutset.
Margus Pirksaar

Margus Pirksaar (sündinud 25. oktoobril 1974 Karksi-Nuias) on eesti pikamaajooksja. Ta on mitmekordne Eesti meister distantsidel 1500 m jooks kuni maraton.

Isiklikku

Külli Pirksaar on Margus Pirksaare abikaasa.
Komsomolskaja Pravda

Komsomolskaja Pravda (vene keeles Комсомольская правда) on aastast 1925 ilmuv venekeelne ajaleht (tabloid), mis tiraažilt (üle 600 000 eksemplari) on suurim Venemaa ajaleht. 
Ajalehte annab praegu välja ajalehega sama nime kandev kirjastaja: Komsomolskaja Pravda. Ajalehe peatoimetaja on aastast 1997 Vladimir Sungorkin.
Nõukogude Liidu ajal oli ajaleht kommunistliku noorsooühingu häälekandja. 
1990. aastate alguses ületas ajalehe tiraaž 22 miljonit eksemplari, see tiraažirekord on kantud ka Guinnessi rekordiraamatusse.
Linnade põletamine

Linnade põletamine on lihtne kaardimäng.
Seda mängitakse tavaliselt kahekesi, kuid mängijaid võib olla ka rohkem. Enamasti kasutatakse tavalist 52-st kaardist koosnevat mängukaartide pakki. Mäng ei nõua osalejatelt valikute tegemist, vaid põhineb täielikult juhusel. Oma lihtsuse tõttu mängivad seda mängu enamasti lapsed.

Mängu käik

Segatud kaardipakk jaotatakse võrdselt mängijate vahel. Iga mängija paneb oma paki lauale, kaardiseljad ülespoole. Mängijad võtavad korraga oma paki kõige pealmise kaardi ja asetavad selle laua keskele, kaardi esikülg ülespoole. Kõige tugevama kaardi omanik saab kõik väljakäidud kaardid endale ning asetab nad oma paki alla või enda ette eraldi virna esiküljega ülespoole. Kaartide tugevusjärjestus on alates tugevamast: äss, kuningas, emand, poiss, 10, 9, 8, 7, 6, 5, 4, 3, 2. Kui väljakäidud kaartide hulgas on sama tugevusega kaarte, siis asetavad nende omanikud käidud kaardi peale ühe kaardi tagurpidi ning veel ühe kaardi näoga ülespoole. Tugevama kaardi omanik saab kõik lauale käidud kaardid endale. Kui mängijal saavad väljakäidavast virnast kaardid otsa, pöörab ta oma teise virna ümber ja hakkab sealt kaarte käima. Mängitakse nii kaua, kuni kõik mängijad peale ühe on kõik oma kaardid kaotanud.
Valge pipar

Valge pipar on vürts, mida saadakse musta pipra liaani küpsetest kooritud viljadest.
Vürts on saadaval kuivatatud teradena, purustatuna ning jahvatatuna. Küpseid pipramarju leotatakse viljaliha eemaldamiseks mere- või lubjavees. Pärast viljaliha eemaldamist pipraterad kuivatatakse. Terade fermenteerimine annab tulemuseks eriti aromaatse vürtsi. Parima kvaliteediga jahvatatud valge pipar saadakse pipratuumast, kus on kõige rohkem eeterlikke õlisid.
Valgel pipral on tugev, veidi raske, kuid peen aroom, siis sobib ta hästi õrnade keedetud toidute maitsestamiseks, millel endal ei ole erilist lõhna (veise- ja vasikaliha, pelmeenid ning muud keedetud lihast ja tainast tooted). 
Valge pipar kuulub vürtsisegude, eriti mõõdukalt teravamaitseliste heledate karride koostisse.
Pinnase mineraliseerimine

Pinnase mineraliseerimine ehk maapinna mineraliseerimine on metsanduses kamara eemaldamine või purustamine kuni 15 cm sügavuseni kas käsitsi või mehhaniseeritult.
Pinnase mineraliseerimist kasutatakse metsauuendusel pinnase ettevalmistamiseks, et seeme jõuaks pinnasesse ja hakkaks idanema külviga samal aastal. Mineraliseerimine soodustab ka looduslikku uuenemist.
Pinnase pealmist kihti tohib purustada kuni 50% ulatuses raielangi pindalast.
Butrimonys

Ajalugu

Asula pärineb tõenäoliselt Vytautase aegadest, kes asustas sinna tatarlasi ja pani aluse alevi kaguosas asuvale Tatari eeslinnale. Alevi staatuse sai asula aastal 1720. Aastal 1744 rajati sinna esimene kirik.
Aastal 1782 sai Butrimonys linnaõigused. Aastal 1878 alev põles; tules hävis 39 sealsest 58 juudi majapidamisest. Linn põles taas aastal 1835. Elasid seal valdavalt käsitöölised, sealsest 140 majapidamisest 120 kuulus käsitöölistele. Lisaks oli seal neli poodi, tegutses ka kõrts. Aastal 1849 kaotas asula linnaõigused.
Alev põles taas aastal 1856, kaks korda aastal 1869, ja viimaks veel aastal 1907. Aastal 1878 avati seal suur turuplats, kus kohtusid Venemaalt ja Saksamaalt tulnud kaupmehed. XIX sajandi algusest elasid Butrimonysis põhiliselt juudid. Tsaariajal oli alevi venekeelne nimekuju Бутрыманцы või Бутриманце. Aastal 1841 oli seal 2400 elanikku.
Aastal 1941 hukkasid Saksa okupatsiooniväed alevi lähistel ligi 1000 sealset elanikku, enamik neist olid juudid. Ühe päevaga hukati 740 juuti, hukatute seas oli ka 303 last. Üks kohalikest juutidest, Khone Boyarski, jäi ellu ja pani toimunu kirja; hiljem hukati ka tema, ent ta aruanne säilis. Sõja ajal põles maha ka alevi keskosa. Aastaks 1957 oli alevisse jäänud vaid 847 elanikku.
Nõukogude perioodil oli alev kohaliku kolhoosi keskasulaks, aastast 1979 tegutses seal ka linnukasvatussovhoos. Aastal 1989 rajati alevi lähistele hobusekasvatuskeskus, mille juures aastast 2000 tegutseb ka hipodroom.
Kangelase peegel

Süžee

Kaks juhuslikku tuttavat, Sergei Pšenitšnõi ja Andrei Nemtšinov, sattuvad saladuslikel asjaoludel peaaegu 40 aasta tagusesse minevikku. See päev, 8. mai 1949, hakkab nende jaoks pidevalt korduma. Kummalegi peategelasele annab saatus oma šansi: Andrei saab ära hoida kaevandusõnnetuse, Sergei saab võimaluse uutmoodi vaadata oma vanemate elule ja mõista neid.
Paul Pogba

Koondisekarjäär

2013. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel tuli ta Prantsusmaa all 21-aastaste meeskonnaga maailmameistriks ja Pogba nimetati turniiri parimaks mängijaks.
Debüüdi Prantsusmaa rahvuskoondises tegi Pogba 22. märtsil 2013 MM-i valikmängus Gruusia vastu.
Esimese värava lõi ta Prantsusmaa rahvuskoondises 10. septembril 2013 MM-i valikmängus Valgevene vastu.
2014. aasta maailmameistrivõistlustel lõi ta kaheksandikfinaalis 30. juunil värava Nigeeria vastu. Ta nimetati ka 2014. aasta maailmameistrivõistluste parimaks noormängijaks.
2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel võitis ta hõbemedali. Ainsa värava lõi ta turniiril veerandfinaalimängus Islandi vastu.
2018. aasta maailmameistrivõistluste finaalis lõi ta värava Horvaatia vastu. Horvaatia alistati lõpuks 4:2 ja tuldi teist korda maailmameistriks.
Abja muusikakool

Abja muusikakool on muusikakool Viljandi maakonnas Abja-Paluojas aadressil Pärnu maantee 28.
Kool asutati 1961 nime all Abja lastemuusikakool.
Tänapäeval õpib koolis 79 õpilast, keda juhendab 10 õpetajat.
Maconi maakond (Alabama)

Ajalugu

Maakond moodustati 1832. aastal.

Rahvastik

Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 21 452.
Priit Kelder

Elukäik

1975. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli ajaloolasena.  
Orientalistika alal on ta töötanud õppejõuna mitmes Tallinna kõrgkoolis ning esinenud konverentsidel. Nõukogude ajal pidas ta Tallinna kõrgkoolides ateismiloenguid, kus propageeris ida-usundeid, ida filosoofiat ja kultuuri. 1980. aastatel pidas loenguid Eesti NSV Riiklikus Kunstiinstituudis ja Kultuuriülikoolis. Hiljem on ta töötanud muuhulgas ka Akadeemia Nordis.
Ta on olnud Interpoli Eesti büroo direktor (1994–1997) ja Siseministeeriumi asekantsler.
Ka kuulus ta Eesti idamaiste võitluskunstide pioneeride hulka, tema meelisala oli taijiquan.
Publius Cornelius Scipio Nasica Serapio

Publius Cornelius Scipio Nasica Serapio (183–132 eKr) oli Vana-Rooma poliitik ja ülempreester (pontifex maximus).
Tema isa oli Publius Scipio Nasica Corculum ning ta oli ka Scipio Africanuse, Scipio Aemilianuse ja Tiberius Gracchuse lähisugulane. 141 eKr valiti ta tänu oma isa mõjule ülempreestriks. 138 eKr valiti ta ka Rooma konsuliks, kuid sattus pärast seda vangi, sest tema ajal oli vägesid halvasti juhitud. Kui Tiberius Gracchus valiti rahvatribuuniks, sattusid nad väga tõsisesse vastuollu ning 133 eKr, kui Gracchus tuli senatisse kõnet pidama, nõudis Scipio tema tapmist, mis ka toimus. Et pärast seda muutus tema elu Itaalias väga ebamugavaks, otsustas senat saata ta Väike-Aasiasse. Seal suri ta aga kõigest aasta hiljem, ilmselt mürgitatuna Gracchuste pooldajate poolt.
Bud Powell

Bud Powell (õieti Earl Rudolph Powell; 27. september, 1924 New York – 31. juuli, 1966 New York) oli ameerika džässpianist ning -helilooja, hinnatuim pianist džässiajaloos.
Ando Süvari

Ando Ivar Süvari (ka Anto Ivar Süvari, Ando Suvari, kuni 1936. aastani Sirmann; 17. august 1920 Pärnu – 2. märts 2012 Virginia Beach) oli Eesti päritolu USA psühhiaater.
Süvari lõpetas 1938. aastal Pärnu poeglaste gümnaasiumi. Seejärel õppis ta Tartu Ülikoolis õigusteadust. 
Teise maailmasõja ajal oli ta aga SD ametnik Viljandis ning 1944. aastal lahkus ta Eestist Saksamaale. Seal elas ta üle Dresdeni pommitamise ning õppis meditsiini. 
Ameerika Ühendriikides jätkas ta õpinguid psühhiaatria alal, omandades meditsiinidoktori kraadi.
1954. aastal kolis Süvari Rhode Islandile, kus ta töötas psühhiaatrina kuni pensioneerumiseni 1985. aastal. 2004. aastal andis Rhode Islandi osariik pikaajalise riigiteenistuse eest Süvari nime pikaajalise hoolduse keskusele.
Süvari oli kaks korda abielus, teisest abielust meditsiiniõe Candice Thompsoniga sündis filminäitlejaks saanud tütar Mena Suvari.
Ruslan

Ruslan on peamiselt vene keeleruumis levinud mehenimi. Nime arvatakse pärinevat omakorda turgi nimest Arslan, mis tähendab "lõvi".
Vene keeleruumis on nime populariseerimisele kaasa aidanud luuletaja Aleksandr Puškini esimene poeem, aastatel 1818–1820 kirjutatud "Ruslan ja Ludmilla", ning selle alusel loodud teatrilavastused ja filmid.
Õigeusuliste kristlaste seas esineb nime Ruslan harva, sest see ei kuulu õigeusu kiriku nimede (pühakute) kalendrisse.
Naissoo vorm samast nimest on Ruslana.
Esiliiga (korvpall)

Esiliiga (nimetatud ka I liiga) on Eesti klubikorvpalli tugevuselt teine liiga. Sellest tugevam liiga on Meistriliiga ja madalam on II liiga.
Liiga asutati 1992.
Ehitismälestis

Ehitismälestis ehk arhitektuurimälestis (ka: ehitusmälestis) kultuuripärandisse kuuluv ajaloolise, teadusliku, kunstilise, arhitektuurse, usundiloolise või muu kultuurilise väärtusega ehitis või ehitiste grupp, mis on seaduses sätestatud korra kohaselt mälestiseks tunnistatud; üks kultuurimälestiste liike.
Eestis on ehitismälestiseks tunnistamise aluseks Eesti Vabariigi muinsuskaitseseadus.
Kõrgest soost poissmehe mõistatus

Kuuldemäng

"Kolm jalarauda mustal taustal". Raadioteater 1963. Tõlkinud ja raadiole seadnud Tiiu Põllumaa ja Ain Kaalep. Režissöör Kaarel Toom. Helirežissöör Eero Sepling. Helioperaator Mai Sepling. 
Osades: Sherlock Holmes – Voldemar Panso; Doktor Watson – Eino Baskin; Lord St. Simon – Jüri Järvet; Lestrade – Olev Tinn; Hatty Doran – Silvia Laidla; Francis Hay Moulton – Karl Kalkun; James, toapoiss – Valdur Himbek; Äriteenijad – Erich Jaansoo, Hans Korv; Diktor – Aino Ripus.
Eduard Pukkonen

Eduard Pukkonen (sündinud 15. septembril 1960 Tartus) on eesti geoloog, kartograaf ja orienteeruja.

Haridus

Lõpetas 1978. aastal Tartu 5. Keskkooli ja 1983. aastal Tartu Riikliku Ülikooli bioloogia-geograafia teaduskonna geoloogia eriala. Aastatel 1987–1990 oli Teaduste Akadeemia aspirant. Kaitses 1993. aastal Tartu Ülikoolis geoloogiamagistri kraadi tööga "Uraan Eesti diktüoneemakildas (leviku seaduspärasused)".

Töö

Töötas 1983–1997 ENSV Geoloogia Valitsuses (aastast 1990 Eesti Geoloogiakeskus), aastatel 1993–1997 selle infoosakonna juhataja. Aastatel 1997–2010 planeeringute, geoinfosüsteemide ja digitaalkartograafiaga tegeleva OÜ Dereevosi juhataja. Aastatel 2011–2013 Maa-ameti geoinfosüsteemide büroo juhataja. 2014. aastast Eesti Energia geoloog.

Teadustegevus

Teinud uurimusi diktüoneemaargilliidi geoloogia ja geokeemia kohta.

Sporditulemused

Harrastab orienteerumist 1973. aastast. 2007. aastal võitis rogaini Euroopa meistrivõistlustel segavõistkondade arvestuses koos Marje Viirmanni ja Mati Preitofiga pronksi. Veteranide segavõistkondade arvestuses võitnud rogaini MMil 2008 kulla (koos Marje Viirmanni ja Mati Preitofiga) ja 2013 hõbeda (koos Marje Viirmanniga), rogaini EMil võitnud koos Marje Viirmanni ja Mati Preitofiga 2 kulda (2007, 2009) ning koos Marje Viirmanniga hõbeda (2011) ja 2 pronksi (2005, 2012).

Isiklikku

Eduard Pukkonen on töölise poeg.
Distsiplinaarkaristus (sõjandus)

Distsiplinaarkaristus on sõjaväelase suhtes vastavalt õigusaktidele rakendatud karistusmeede.
Distsiplinaarkaristuse eesmärk on sõjaväelase karistamine toimepandud distsiplinaarsüüteo eest ja uute distsipliinirikkumiste ärahoidmine.
Paula Modersohn-Becker

Paula Modersohn-Becker (8. veebruar 1876 Dresden – 21. november 1907) oli saksa maalikunstnik, kes esindas varajast ekspressionismi.

Elukäik

Esimesed joonistamisõpetused sai ta Londonis. Bremenis õppis ta Bernhard Wiegandti käe all.
Aastal 1896 siirdus Berliini, kus tudeeris Naiskunstnike Ühingu joonistamis- ja maalimiskoolis. Hiljem jätkas õpinguid Pariisis, kus külastas Carlo Rossi akadeemiat ja École des Beaux-Arti.
Aastal 1901 abiellus ta kunstnik Otto Modersohniga.
Paula suri 1907 aastal embooliasse, olles kolm nädalat varem sünnitanud tütre. Väidetakse, et tema viimased sõnad olevat olnud: "Kui kahju."
Tema tööd leidsid suuremat vastukaja postuumselt. Ehkki Natsi-Saksamaa perioodil olid tema tööd põlu all, siis tänapäeval loetakse teda 19. ja 20. sajandi vahetuse tähtsaimate kunstnike hulka.
Saduküla

Asend

Saduküla paikneb Painküla-Pikknurme tee ääres, Puurmani alevikust 13 km kaugusel. Küla lähistel voolab Saduküla kraav.

Ajalugu

Vanimad kirjalikud ülestähendused Sadukülast pärinevad 1426. aastast (Satkuil). 1634. aastal on mainitud Sadukülas asetsenud mõisa, mis kuulunud Tartu linnale. Tänaseni on säilinud 19. sajandi teisest poolest pärinevad mõisa peahoone ja mõni maakivist kõrvalhoone. Pärast Teist maailmasõda tegeleti endise mõisa aladel seemnevilja- ja tõuloomakasvatusega.
1920. aastatel moodustati Saduküla mõisa maadest Saduküla asundus. 1977 muudeti asundus Sadukülaks.

Haridus

Sadukülas on kooliõpetust jagatud juba aastal 1766, mil siia asutati talurahvakool. Kool rajati kohaliku mõisniku kulul valitsusepoolse trahviähvarduse tulemusena. Arvatavasti asus kool Pööra külas. Rahvas kutsus kooli Nurmiku kooliks.
Praegune lasteaed-algkool on 1871. aastal asutatud õigeusu kihelkonnakooli järglane. 2010. aastal kujundati seni põhikoolina tegutsenud kool ümber lasteaed-algkooliks.
2015. aasta mäesuusatamise maailmameistrivõistlused

2015. aasta mäesuusatamise maailmameistrivõistlused olid 43. maailmameistrivõistlused mäesuusatamises. Võistlused toimusid USA-s Vails ja Beaver Creekis 2.–15. veebruaril 2015. Samas paigas olid varem toimunud ka 1989. aasta ja 1999. aasta maailmameistrivõistlused.
Võistluste korraldaja valiti välja 3. juunil 2010 Antalyas Türgis. Võistlusi soovisid korralda ka Cortina d'Ampezzo (Itaalia) ja Sankt Moritz (Šveits).
Tallinna–Paldiski rongiliin

Tallinna–Paldiski rongiliin on Elroni opereeritav rongiliin lõpp-peatustega vastavalt Tallinnas Balti jaamas ja Harju maakonnas Paldiskis. Liini pikkus 48 km.
Liinile jääb 21 peatust: Tallinn (Balti jaam), Lilleküla, Tondi, Järve, Rahumäe, Nõmme, Hiiu, Kivimäe, Pääsküla, Laagri, Urda, Padula, Saue, Valingu, Keila, Niitvälja, Klooga, Klooga-Aedlinn, Põllküla, Laoküla ja Paldiski raudteepeatus. Tulevikus kavandatakse Laoküla ja Paldiski vahele lisapeatust, mis jääks Paldiski Lõunasadama juurde. 
Reisijatevedu on raudteel jaotatud nelja tsooni vahel – 1., 2., 3., ja 4. tsoon. 1. tsoon jääb Balti jaama ja Laagri raudteepeatuse vahele. Kuni Valingu raudteepeatuseni on 2. tsoon. Kuni Niitvälja raudteepeatuseni on 3. tsoon. Viimased viis peatust (Kloogast Paldiskini) jäävad juba 4. tsooni. Urda, Padula, Põllküla ja Laoküla raudteepeatuses toimub rongi sisenemine ja väljumine vaid multifunktsionaalse ala kaudu.
Argo Unnuk

Argo Unnuk (sündinud 18. aprillil 1966 Tallinnas) on eesti kabetaja, Eesti meister rahvusvahelises kabes 1998 ja 2010 ning Vene kabes 2004 ja 2012.
Gulbuddīn Ḩekmatyār

Gulbuddīn Ḩekmatyār (puštu ګلبدین حکمتیار; sündinud 1947) on Afganistani endine peaminister, Afganistani Islamipartei juht ja sõjapealik.
1980. aastatel võitles Ḩekmatyār Afganistani sõjas Nõukogude okupatsioonivägede vastu, saades rahalist toetust Luure Keskagentuurilt. Praegu võitleb Ḩekmatyār Ḩāmid Karzay valitsuse ja NATO liitlasvägede vastu, USA Riigidepartemang loeb tema rühmitust terroriorganisatsiooniks.
29. oktoobril 2002 viis Ameerika Ühendriikide välisluure CIA läbi terrorismivastase operatsiooni, mille käigus peeti kinni Gulbuddīn Ḩekmatyāri väimees ja Hezb-e-Islami juht Ghairat Baheer ja Gul Rahman, keda hoiti kinni Afganistanis Kabuli lennujaama lähedal Salt Piti nn CIA salavanglas, maa-aluses kinnipidamiskohas, kus Gul Rahman hukkus külmumise tagajärjel 20. novembril 2002.
Vabriku 3

Ajalugu

Kortermaja lasi ehitada endistele Tähtvere mõisa maadele selleaegse Tartu üks jõukamaid ettevõtjaid Jaan Jüri poeg Maim. Jaan Maim oli Suure Söögiturul asuva kaubamaja omanik ja peaaktsionär ning kes veidi hiljem asutas Näituse tänavale oma keemiatööstuse A/S Jaan Maim, mis tegutses natsionaliseerituna veel 1950. aastatel. Hoone ehitamiseks 18. mail 1910 valminud ehitusplaanid on säilinud "Vabriku tn 3, kinnistu nr 953, omanikud Jaan Maim, Nikolai ja Georg Maim" kinnistutoimikus. Projekti autoriks on Georg Hellat. Ehituplaanil oleva allkirjaga kinnitab Hellat, et vastutab ehitusjärelevalve eest. Tõenäoliselt teostati elamu fassaadi viimistlustööd 1911. aastal, millele viitab ka külgfassaadi kangialuse kohal olev aastaarv "1911" ja koos siseviimistlustöödega valmis hoone täielikult 1912. aasta suveks.
Kortermaja on viiekorruseline kivihoone, mis koosneb kõrgest soklikorrusest ja neljast elukorrusest. Oma mahult väljendas kortermaja omaniku suurt ambitsiooni. Kortermaja oli selle aja kõrgeim elamu Tartus koos peaaegu kõigi sel ajal võimalike mugavuste – kohaliku keskkütte ja sisseehitatud vesiklosettidega (vannitoad olid siiski vaid kolmel esinduskorteril). 1917. aastal koostatud hoone kirjeldus koos korruste plaanidega ning hinnanguga hoone seisukorrale selgub, et hoonel oli pappkatus, seest ja väljast krohvitud, seinad tapetseeritud ja põrandalauad värvitud. Soklikorrusel oli lokaalne keskkütte katlaruum, hoovikülje trepikodade all olid pesuköögid. Edelanurga ruumides oli pood ja leivategemise ruum. Enamus ruume olid kasutusel eluruumidena. I, II ja III korrusel oli üksikud toad välja üüritud. Kortermaja omanik Jaan Maim elas perega II korrusel 6 toalises korteris. 1926. aastal asus Akadeemilise Emakeele Seltsi toimetus aadressil Tartu, Vabriku 3, korter 8.

Arhitektuur

Arhitektuurilt esindab hoone 1910. aastate juugendi asjalikku suunda, rõhutud on lahenduste funktsionaalsusele, dekoor praktiliselt puudub, detailid on äärmiselt lihtsa vormiga. Juugendile iseloomulikku mitmekesisust ja monumentaalsust on lisatud omapärase arhitektuurse vormi (lamedad rõduerkerid, lodža katuseääre all), mitmekesise krohvifaktuuri ja fassaadi värvikontrastide abil. Omapärase funktsionaalse lahendusega on keerdtrepid, samuti trepikodade valgustus, mis on lahendatud ülalt suurte laternakujuliste katuseakendega. Võib öelda, et tegu on Tartu juugendarhitektuuri ühe tippteosega Tartus. Seda võib julgesti kõrvutada sama perioodi Karl Burmani juugendüürimajadega Tallinnas ja Eugen Laube omadega Riias. Kuna enamik Tartule iseloomulikke juugendstiilis üürimaju on hävinud või hilisemate ümberehitustega rikutud (Ülikooli 3 ja 8, Näituse 20), siis Vabriku 3 kortermaja on selle hoonetüübi säilinud esindajana muutunud Tartus unikaalseks.
Jõhvi vald (1939)

Jõhvi vald oli vald Virumaal aastail 1939–1949 ja Jõhvi maakonnas aastail 1949–1950.
Vald moodustati senise Jõhvi valla maa-alast, välja arvatud Tarakuse küla maa-ala ja Karataja nr. A-92 talu piirkond; senise Voka valla maa-alast, välja arvatud Päite, Vaivina ja Künnapõhja külade, Päite asunduse ja Viivikonna kaevanduse maa-alad; senise Järve valla Uikala asunduse maa-alast.
Vald kuulus Riigivolikogu 73. valimisringkonda, kust valiti Elmar-Aleksander Lehtmets.
Longus rippsammal

Longus rippsammal (Antitrichia curtipendula) on hiissamblaliste sugukonda kuuluv sammaltaim. 
Ta on Eestis arvatud III kaitsekategooriasse (seisuga 2012).
Eestis võib neid leida kasvamas rändrahnude juures ja arumetsadest.