google/wiki40b huggingface dataset:
Uuemõisa mõis (Ridala)

Uuemõisa mõis (saksa k. Neuenhof) oli rüütlimõis Läänemaal Ridala kihelkonnas. Nüüdisajal jääb kunagine mõis Haapsalu linna territooriumile.

Ajalugu

Uuemõisa mõisa on esmakordselt mainitud 1539. aastal, mil see kuulus Saare-Lääne piiskopile. 17. sajandil kuulus mõis De la Gardiedele. 9. märtsil 1911 ostis Uuemõisa ja Vilkla mõisa 275 000 rublaga vürstinna Eugenie Šahhovskaja-Glebova-Strešneva (1841–1924), kes oli sõjaväelase ja riigitegelase vürst Mihhail Šahhovskoi-Glebov-Strešnevi abikaasa. Vürstinna jäi mõisa omanikuks 1919. aasta võõrandamiseni.

Mõisakompleks

Uuemõisa mõisa kahekorruseline järelklassitsistlikus stiilis hoone valmis 1833. aastal. 
1920. aastatel ehitati endine härrastemaja arhitekt Karl Burmani projekti järgi ümber. Hoonele lisati pikad ühekorruselised tiibhooned. Aastatel 1923–1932 tegutses ümberehitatud mõisakompleksis Läänemaa Õpetajate Seminar. 
1. augustist 1932 anti tühjaks jäänud mõis haridusministeeriumilt üle kaitseministeeriumile.
Varemetesse jäänud hoone taastati 1980. aastatel.
Heiki Tamm

Heiki Tamm (sündinud 2. oktoobril 1941 Kivi-Vigalas Läänemaal) on eesti botaanik ja dendroloog.
Tamm lõpetas Tallinna 7. keskkooli ja Tartu Ülikoolis bioloogia eriala (1966), täiendas end eriprogrammi alusel Eesti Põllumajanduse Akadeemias mullateaduse alal (1966). 1973 kaitses ta bioloogiakandidaadi kraadi.
Ta töötas 1966. aastast Tallinna Botaanikaaias, kus alustas aednikuna ning oli 1991–1997 direktor. 2001–2013 oli ta Tartu Ülikooli Botaanikaaia direktor.
Heiki Tamm on abielus, tal on kaks tütart ja 2002. aasta seisuga oli tal kaks lapselast.
2014. aastal pälvis Tamm Tartu linna tänukirja ühena parimaist muuseumitöötajaist botaanikaaia infrastruktuuri, kollektsioonide, hariduslike ja kultuuriliste teenuste arendamise eest. Samal aastal anti talle kauaaegse väärika töö eest Tartu botaanikaaias Tartu medal.
Martin Laas

Martin Laas (sündinud 25. septembril 1993) on eesti jalgrattur.
Ta võitis 2015. aasta Tour of Estonia.
Alexia

Sünd

Printsess sündis Bronovo haiglas kell 14.41 ning kaalus 3 kg ja oli 50 cm pikk.
Murat IV

Murad IV (osmanitürgi keeles مراد رابع, Murād-ı Rābiʿ; 26. juuli 1612 – 8. veebruar 1640) oli Osmanite riigi sultan aastatel 1623–1640.
Murat IV sündis Konstantinoopolis ning oli sultan Ahmet I ja etnilise kreeklase Kösem Sultaana poeg. 11-aastane Murat sai võimule 1623. aastal paleevandenõu tagajärjel, võttes võimu üle oma onult Mustafa I.
Valitsejana tunti teda riigivõimu tugevdamise ja oma eesmärkide täitmise nimel jõhkrate meetodite kasutamise poolest.
Tema valitsusaja kõige olulisem sündmus oli Osmanite ja Safaviidide vahel toimunud sõda (1623–1639), mille järel jaotati Kaukaasia kahe impeeriumi vahel kaheks sajandiks ära ning tekkisid alged, mille järgi hiljem seati tänapäeva Türgi, Iraani ja Iraagi vaheline piir.
Murat IV suri 27-aastaselt maksatsirroosi tagajärjel 1640. aastal. Surivoodil andis ta käsu, et tema vend Ibrahim hukataks. Seda käsku täide ei viidud ja Ibrahim sai järgmiseks sultaniks.
Alice Tisler (ansambel)

Alice Tisler oli Eesti punkansambel. Ansambel asutati 1988 Kohtla-Järvel. Ansambel on nimetatud Eesti naiskommunisti Alice Tisleri järgi
1988-1990 andis ansambel ligi 10 kontserti Tallinnas, Tartus, Rakveres, Jõhvis ja Kohtla-Järvel.
Kõljala Põllumajanduskool

Kõljala Põllumajanduskool oli kool Saare maakonnas Kõljala külas. Kool tegutses 1919-1955.
Kool asutati 1919 Kuressaare Põllutöökoolina. 1920 sai kool endale Kõljala mõisa hooned ja maad ning kool kolis sinna. Kooli peahoone oli Kõljala mõisa peahoone.
Kool kandis eri aegadel erinevaid nimesid: Kuressaare Põllutöökool, Kõljala Põllumajanduskool, Kõljala Kodumajandus- ja Põllutöökool.
Läänekonverents (NBA)

Läänekonverents on korvpalliliiga NBA klubide alajaotus. Sinna kuulub 15 meeskonda, mis on omakorda jaotatud kolme divisjoni (igas divisjonis on viis meeskonda).
Arnold Päev

Elulugu

Arnold Päev oli talupidaja poeg.
Lõpetas 1927 Tartus H. Treffneri Gümnaasiumi, 1934 Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonna, õppis 1934–35 didaktilises seminaris ja Ühistegevuse Instituudis, täiendas end mesinduses mitmes Euroopa riigis, muu seas töötas 1938 Šveitsis mee ja piima bakterioloogilise uurimise alal ja 1939 Berliinis Reichanstaltis. Saksamaal valmis ka doktoriväitekiri, mis jäi kaitsmata nõude tõttu astuda Saksa sõjaväkke. Oli 1935–36 Eesti Aianduse ja Mesinduse Seltsi kaubandusosakonna juhataja, 1936–38 Põllutööministeeriumi aiasaaduste, konservkaupade ja mee väljaveo kontrolör, 1939–40 Eesti Aianduse ja Mesinduse Seltsi meeanalüüsi labori juhataja, 1940–1950 Põllumajandusministeeriumi mee teadusliku uurimise labori direktor ja majandite rekvireerija. 1950 arreteeriti. Vabanes 1954, oli 1954–56 Tallinna linnuvabriku zootehnik ja osakonnajuhataja, 1956–63 Harju rajooni linnukasv-zootehnik ja Haapsalu haudejaama zootehnik, 1963–66 Harju rajooni Sommerlingi-nimelise sovhoosi mesinik ja Tallinna Rohelise vööndi Metsamajandi tootmisalajuhataja.

Teadustöö

Uurimisvaldkond: mesindus, mesilaste haigused ja nende ravimine. Avastanud mesilastaude ja ravinud mesilasi, korraldanud kursusi, loenguid ja seminare, esinenud raadios. Juhendanud 26 mesinduspraktikanti. Koduaias oli tal 120 perega mesila. Ehitas 1960 esimesena vahtpolüstüroolist  tarud, tegi plastmasskärgvaltse, meekärgede kaante avamise aparaadi jm. Avaldanud monograafia mesilaste haigustest ja kahjuritest (1945) ning mesindusalaseid artikleid ja brošüüre.
Kainiit

Kainiit (MgSO₄·KCl·3H₂O) on mineraal, mis sisaldab kaaliumkloriidi ja magneesiumsulfaati.
Seda kasutatakse väetisena.
Kaaliumi on selles 8...10%.
Miitavi komtuur

Miitavi ehk Jelgava komtuur (saksa keeles Komtur von Mitau) oli Liivi ordu käsknik, kes valitses Miitavi komtuurkonda.
Esimene Miitavi komtuur on teada aastast 1272, viimane loobus ametist 1495. aastal, misjärel komtuurkond liideti Liivi ordu maamarssali valdustega.
Miitavi komtuur polnud kuigi oluline ordukäsknik ega kuulunud tavaliselt ordut juhtivasse kõrgemasse nõukokku ehk siseringi.
Rischmannshofi nõmmemuuseum

Ajalugu

Rischmannshof avati 1912. aastal kui üks esimesi vabaõhumuuseume Saksamaal. Muuseum koosneb talumajapidamisest koos kõrvalhoonetega ja muudest väljapanekutest. Paiga südames on õlgkatusega puitraamiga kodamaja (Fachhallenhaus) ehitatuna kahepostilise talumajana aastal 1798. Algselt seisis see Hartemis Bad Fallingbosteli lähedal ja pandi Walsrodes uuesti kokku. Lisaks on paigas sulasemaja (Heuerling või Häusling), mis on pärit Fuldest ja umbes samast ajast, samuti mesilatüüp, mis on kohapeal tuntud kui Bienenzaun. Ait Treppenspeicher Oberndorfmarkist pärineb aastast 1669. Mõni aeg hiljem ehitati paika pagaritöökoda 1752. aastast ja puitraamiga ait koos töötoaga aastast 1842.
Muuseumi filiaal on Klein Eilstorfi vanas külakoolis, mis pärineb aastast 1900.

Näitused

Peahoone loodi alamsaksa majana ja selle põhikorrusel on traditsiooniline eluruumide (Dönzen) jaotus, avatud köök (Flett) tulekoldega ja saal kariloomade latrite või tallidega (Stallungen). Atmosfäär on kujundatud tüüpilisele nõmmetalule sobiva mööbli ja tööriistadega. Hoone ülemisel korrusel on Hans Brüggemanni näitus, mis kujutab veidi Walsrode linna ajalugu, ja Hermann Lönsi tuba. Lönsi toas on poeedile ja kirjanikule kuulunud algupärased esemed ja mööbel, samuti tema tööde esmatrükid, autogrammid ja väljaanded.
Marshalli maakond (Indiana)

Ajalugu

Maakond moodustati 7. veebruaril 1835.
Diego Forlán

Klubikarjäär

Forlan alustas karjääri Independientes ja aastal 2002. läks ta Manchester Unitedisse. Inglismaa Premier League'i klubis mängis Forlán kokku kaks ja pool hooaega, lüües liiga 63 mängus kokku 10 väravat. Manchester Unitedi mängijana tuli Forlán hooajal 2002–2003 Inglismaa meistriks.
2004. aasta suvel siirdus Forlán Hispaania Primera Divisióni. Esimeseks klubiks oli Villarreal, 2007. aastast aga mängis ta Madridi Atléticos. UEFA Euroopa Liiga 2009–2010 finaalmängus Fulhami vastu lõi Forlán kaks väravat aidates Atlético 2:1 võiduni.
2011. aasta suvel kolis Forlán Itaalia klubisse Milano Internazionale. Ühe aasta pärast sõlmis Forlán lepingu Brasiilia jalgpalliklubiga Internacional. 2014. aasta jaanuaris liitus ta Jaapani klubiga Cerezo Osaka. Karjääri lõpetas ta 2018. aastal Hongkongi klubis Kitchee.
Forlán on pälvinud kaks Euroopa jalgpalliauhinda – Pichichi trofee (2 korda) ja Euroopa Kuldse saapa (2 korda).

Rahvuskoondise karjäär

Uruguay rahvuskoondises sai Forlán tõeliseks liidriks. Ta lõi 31 väravat 83 mängus. Üks värav tuli 2002. aasta maailmameistrivõistlustel, 2010. aasta turniiril lõi ta 5 väravat ja sai auhinna Kuldne Pall, mis antakse hääletuse põhjal turniiri parimale jalgpallurile. Kuldse saapa sai siiski Saksamaa ründaja Thomas Müller, kes samuti lõi 5 väravat, aga andis ka 3 resultatiivset söötu.
11. märtsil 2015 andis Forlán teada, et tema enam Uruguay rahvuskoondises ei mängi. Forlán esindas Uruguayd 112 mängus, lüües kokku 36 väravat.

Isiklikku

Forláni isa oli jalgpallur São Paulo FC-s (1970–1975) ja Uruguay rahvusmeeskonnas 1966. (ei saanud mänguaega) ja 1974. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel. Forláni vanaisa Juan Carlos Corazo oli jalgpallur klubis Independiente Argentinas.
Edmondo De Amicis

Edmondo De Amicis (21. oktoober 1846 – 11. märts 1908) oli itaalia kirjanik.
Tema tuntuim teos on noorteromaan "Süda" ("Cuore"), mis on välja antud ka eesti keeles (tõlkija Aliide Elken).
Baynnur

Rahvastik

2000. aasta rahvaloenduse andmeil olid linna elanikest 93,9% hiinlased, 4,5% mongolid ja 1,2% hueid.
Alytus

Ajalugu

Linna kohale tekkis asustus juba neoliitikumis. Keskajal asus Alytus leedulaste ja jatvingide asuala piiril. Varasemast asustusest annavad tunnistust ligi kakskümmend Nemunase läänekaldalt leitud tumulust.
Esimest korda mainitakse 1377. aastal, mil Nemunase idakaldale rajati puidust linnus. Aastaks 1387 oli selle juurde kujunenud puidust alev. Jõe läänekaldale tekkis asustus XV sajandil.
Esimene kirik ehitati Alytusesse aastal 1524, samal aastal loodi ka sealne kihelkond. Aastal 1549 kinkis Zygmunt II August alevi oma abikaasale Barbara Radziwiłłównale. Alytus sai linnaõigused 1581. aastal. Aastal 1586 rajati sinna esimene õigeusu kirik. Käsitööliste ja kaupmeeste jaoks kujunes prestiižikamaks jõe idakallas.
Kolmanda Poola jagamise järel kujunes ühe asemele kaks asulat, mis mõlemad omandasid alevi staatuse. Idas asus Alytus I, mis kuulus Venemaale, läänes Alytus II, mis kuulus Preisimaale. Hiljem liideti Venemaaga ka Alytuse lääneosa, ent formaalselt jäid need kaheks eraldi asulaks edasi. Tsaariajal oli asula venekeelne nimekuju Олита. Idapoolse osa linnaõigused taastati aastal 1870.
Algselt väiksem lääneosa hakkas XIX sajandi lõpus kiiremini kasvama, kui sealsed mõisnikud hakkasid oma maid elamukruntideks müüma. Aastal 1886 oli läänekaldal 843 ja idakaldal 926 elanikku. Aastaks 1897 oli läänes elanikke 2010 ja idas 1435. Nõnda sai linnaõigused ka Alytus II. Linnade vahele ehitati esimene sild aastal 1892, aastal 1902 valmis ka teine sild. Aastal 1899 valmis sinna viiv raudtee, mis algselt ületas ka Nemunase jõe, aga raudteesild hävis esimese maailmasõja ajal ja hiljem seda enam ei taastatud. Aastal 1926 demonteeriti ka linna idaosast toona Poola võimu all olevasse Senoji Varėnasse viiv raudtee, nii et raudteeühenduse säilitas vaid linna lääneosa.
Alytused liideti aastal 1915, mil selle olid vallutanud Saksa väed. Aastal 1919 toimus linna all lahing Leedu vägede ja Punaarmee vahel, kus leedulased olid võidukad. Aastal 1939 avati Alytuse lennuväli. Pärast teise maailmasõja algust rajati linna alla poola sõjavangide laager, mis hiljem muudeti Nõukogude sõjavangide laagriks, kus hukkus ligi 20 000 sõjavangi. Aastal 1941 toimus linna all Alytuse lahing. Hiljem, saksa võimu ajal, hukkasid natsid linna lähistel ligi 60 000 juuti. Sõja järel tegutsesid linna ümbruskonnas Leedu metsavennad.

Majandus

Linnas painkevad tektstiilikombinaat Alytaus tekstilė, külmkapitehas Snaige ja alkohoolsete jookide tehas Alita.
Alytuses tegutsevad aastal 1982 asutatud tsirkus ja aastal 1988 asutatud teater.
Kernu vald (1939)

Kernu vald oli vald Harjumaal aastail 1939–1950.
Vald moodustati senise Kernu valla maa-alast; senise Laitse valla Mäe ja Vansi külade maa-aladest ning Laitse asunduse maa-alast kuni Ruila metsandiku kvartaalide nr. 10 ja 11 maa-aladeni, viimased kaasa arvatud.
1939. aastal oli vallas 1713 elanikku, territooriumi suurus oli 13 918,64 ha.
Esimene vallavanem oli Gustav-Aleksander Reintam
Vald kuulus Riigivolikogu 13. valimisringkonda, kust valiti Julius Voolaid.
8. augustil 1945 moodustati vallas Haiba külanõukogu ja Ruila külanõukogu. 26. septembril 1950 arvati vald Keila rajooni koosseisu.
Arhitektuur

Hooneliike

ait - buleuteerion - bussijaam - elamu - eramu - haigla - hotell - kapitoolium - kastell - kastell-linnus - katedraal - kino - kirik - klooster - klubi - kool - kortermaja - kreml - kultuurikeskus - küün - laut - loss - linnus - magasiait - mošee - mõisahoone - noortekeskus - onn - palee - raudteejaam - rehielamu - saun - staadion - sünagoog - tall - talumaja - teater - tehas - tempel - tuletorn - velodroom - villa

Arhitektuuristiile

art déco - barokk - blobism - funktsionalism - gootika - historitsism (uusgootika, uusrenessanss, uusbarokk) - heimatstiil - hilisbarokk - juugend - klassitsism - Lombardia romaani stiil - modernism - Nõukogude arhitektuur - postmodernism - renessanss - rokokoo - romaanika - romantism - uusbütsantsi stiil - uusklassitsism - varaklassitsism

Välisriikide arhitektuuriteoseid

1 Canada Square - Austria parlamendihoone - Burj Khalīfah - Colosseum - Commerzbank Tower - Doodžide palee - Eiffeli torn - Empire State Building - Erechtheion - Euroopa torn - Hagia Sophia - Heraion - Jin Mao Tower – Kapitoolium - Kapitoolium (Washington) - Lõunatorn - Parthenon - Petronas Towers – Rundetårn - Saint-Sulpice - Schönbrunni loss - Sears Tower - Shanghai World Financial Center - Sydney ooperiteater - Tadž Mahal - Taipei 101 - Talvepalee - The Shard - Torre Agbar - Tour Montparnasse - Umeda Sky Building - Yokohama Landmark Tower
Fox Life Estonia

Fox Life on Eestis edastatav telekanal, mille omanik on Fox International Channels Estonia. Kanal on pühendatud eelkõige naistele.
Fox International Channelsi (FIC) sõsarkanalid on Fox ja National Geographic Channel Estonia.
Adam Otto Wilhelm von Bistram

Adam Otto Wilhelm von Bistram (venepäraselt Адам Иванович Бистром; 23. oktoober 1774 Märjamaa – 17. oktoober 1828) oli baltisakslasest Venemaa sõjaväelane (kindralleitnant).
Karl Heinrich Georg von Bistram sündis Märjamaa, Luiste ja Päädeva mõisniku kindralmajor Hans Heinrich von Bistrami ja Charlotte Helene von Tiesenhauseni pojana. Tema vennast Karl Heinrich Georg von Bistramist sai samuti välajpaistev sõjaväelane (jalaväekindral).
Vanavene laenud eesti keeles

Vanavene laenud on Pihkva ja Novgorodi riikide alal kõneldud vanavene keelest eesti keelde laenatud sõnad. 2012. aasta Eesti etümoloogiasõnaraamatu hinnangul kestis vanavene keelest laenamise periood 7.–14. sajandini, hõlmates suure tõenäosusega ühtlasi ka üldse esimesi slaavi laene. Teise arvamuse järgi ei saa vanavene laenudest siiski rääkida enne 988. aastal alanud nimetatud riikide ristiusustamist ning sellega kaasnenud keelekasutuse ühtlustumist ja nõnda tekkinud vanavene keele levikut. Varasemaid laene tuleks pidada vana- või algslaavi laenudeks. Samuti ei nõustuta väitega, et 7. sajandist varasemate slaavi laenude olemasolu on ebatõenäoline. Huno Rätsep liigitab slaavi päritolu laensõnad vene laenudeks alates 14. sajandist ning slaavi laenudeks kuni 13. sajandini.
Eesti etümoloogiasõnaraamatu hinnangul on vanavene laene 43–55, Huno Rätsep paigutab sellega suuresti kattuvasse slaavi laenude kategooriasse 54–75 sõnatüve. Vanavene laenude seas on peamiselt põlluharimise, kaubanduse, käsitöö ja usuga seotud sõnavara. Vanavene laensõnad on nt aken, koonal, lusikas, nädal, raamat, rist, saabas, tuhkur, turg, vaba, vaen, võlu.
Kasematt

Kasematt (saksa või vene keelest < prantsuse keeles casematte; < itaalia keeles casamatta – ‘maa-alune võlvruum’;  < kreeka keeles χάσμα – 'lõhe, kuristik'; ka 'suurtüki-õõne suue') on kindlusehitise siseruum, millelt lastakse suurtükke. Kasematt on hiljem hakanud tähistama ka sõjamasinate suurtükiruume.

Kindlusehitised

Kasematt oli algselt suurtükkide laskmiseks mõeldud võlvruum, mis on oma tarinduselt mõeldud iseseisvalt ja ilma lisaehitisteta vastu pidama tulistamisele ja pommitamisele. 
Kasematt ei ole funktsioonilt iseseisev ehitis. Peamiselt eristatakse aktiivseid (tulistamiseks mõeldud) kasematte (laskekasematt) ning passiivseid (inimeste ja loomade varjamiseks; toidu- ja sõjamoona vms hoidmiseks mõeldud) kasematte (nt laokasematt). Üldiselt liigitatakse viimaste hulka ka eriotstarbelised kasematid (ühendus- (mh ka potern), kaevu-, luure- jms kasematid). Eri otstarbeid võib kasemattides omavahel kombineerida; täpsemalt - kujult, mõõtmetelt ja otstarbelt eri ruume võib ühiselt kasemateerida.
Kasematil on ka tänapäeva fortifikatsioonis tähtis koht, ehkki oluliselt tähtsustub kindlusehitise paigaldamise ning vajadusel ka teisaldamise kiirus ja paindlikkus.

Sõjamasina osa

Sõjalaevade puhul on kasemattideks nimetatud soomustatud aurulaevade kindlustatud pardaid, hiljem suurtükiruume, mis paiknesid kummaski pardas.
Tankide puhul tähistab kasematt seda, kui suurtükk kinnitub otse kere külge, selle asemel et kinnituda pööratavale tornile. See lihtsustab projekteerimist, muudab masina kergemaks või lubab alternatiivina rohkem soomustust. Samas peab lahingus suurtüki suunamiseks kogu masinat pöörama, mis võib olla suur puudus lahingsituatsioonis.
Kasematid on ka soomusrongidel.
Krokodillikuusk

Krokodillikuusk on hariliku kuuse haruldane vorm, mis leiti Eestist Kiidjärvelt.

Ajalugu

Peaaegu paarkümmend aastat tagasi leiti teises metsarindes 25 m kõrgune imeliku krobelise koorega kuusepuu. Leidja Ain Erik ei osanud teda määrata ning nimetas esialgu 'palmitüveliseks kuuseks. Toomas Frey juhendamisel määrati see korgikuuseks (Picea abies f. tuberculata). Selle nime all jäigi ta aastateks RMK Kiidjärve Looduskeskuse Roiupalu õpperajal huvitavaks vaateobjektiks.
Kui kuusk oli kasvanud 30 m kõrguseks ja tüvi paisunud 30 cm paksuseks, oli koor-korp paksenenud ja rõmenenud ja ulatus 5 m kõrguseni. Tekkis kahtlus, kas on ikka tegu korgikuusega? Ain Erik tegi kuusest fotod ja saatis need uurimiseks Eesti Dendroloogia Seltsi presidendile Aino Aaspõllule, kes arvas kohe, et see ei ole korgikuusk. Koos Soome dendroloogidega asus ta kuusevormi täpsemalt selgitama. Mõningase sarnasuse järele tulid arvesse mõned juba kirjeldatud kuusevormid, kuid nende korbamügarike algtekke põhjuseks on tüvepinnalt tekkinud puidumügarik. Aga Kiidjärve korgikuuse koore-konaruste aluspind tüvel on tasane – seega mügarike sees ei ole puitu. Soome korbakuusel on korp pikkade vaaludena, aga meie kuusel moodustub korbast ruudustik.
Dendroloogidel ei jäänud muud üle, kui tunnistada, et Ain Erik on leidnud täiesti uue, seni teadmatu ja kirjeldamata kuusevormi, millele Soome teadlased pakkusid alul teaduslikuks nimeks Picea abies f. estica. Leidja ettepanekul ja soomlaste uuemaid mõtteavaldusi arvestades võinuks eestikeelne nimi olla Kiidjärve krokodillikuusk – Picea abies f. crokodilus. Seda toetas ka Soome dendroloog Kimmo L. Kolkka, sest see nimi iseloomustavat puud kõige paremini, kuna kuuse korbastik on sarnane Niiluse jões elavate krokodillide seljamustrile.
Fotode järgi kinnitas Kiidjärve kuuse erilisust ka Saksa Dendroloogia Seltsi (Deutsche Dendrologische Gesellschaft) president Prof. Dr. Rer. Nat. Habil. Dr. H. C. Peter A. Schmidt, kes avaldas oma arvamuse, et temale ei ole selline kuuse korbavorm tuntud ei loodusest ega kirjandusest. Teaduslikuks kinnituseks oleks muidugi vaja veel mõne sellise puu leidmine. Krokodillikuuse esmaleiust ilmus Saksa Dendroloogia Seltsi 2012. a. aastaraamatus nr.97 A. Eriku ja Peter A. Schmidti ühisartikkel koos kuuse fotodega. Professor tegi siin ettepaneku sellele erilisele kuuse vormile anda ajutine ladinakeelne nimi Picea abies fo. erikii P.A. SCHMIDT, nom.prov., bzw. 'Erik'
Kaia Lehari

Kaia Lehari (sündinud 1944) on Eesti Kunstiakadeemia õppejõud ja valiti 2013. aastal emeriitdotsendiks.
Ta on osalenud raadiosaates "Ööülikool".
Louise Reiss

Louise Marie Zibold Reiss (23. veebruar 1920 Queens, New York – 1. jaanuar 2011 Pinecrest, Florida) oli USA arst.
Vida Guerra

Vida Guerra (sündinud 19. märtsil 1974  Havannas) on Kuuba päritolu USA fotomodell, kes on tuntud oma vormikate tuharate poolest. Teda on pildistatud peamiselt ööpesus ja bikiinides.
Ta on 160 cm pikk. Tema mõõtmed on 34C–25–37. Räägib vabalt hispaania ja inglise keelt. 
Ta töötas laenuametnikuna, enne kui sai tuntuks USA ajakirjas FHM detsembris 2002 avaldatud fotodega, millel ta poseeris aluspesus. Järgmise kuu kirjadest FHMile oli pretsedentitult suur hulk, 70% seotud Guerraga.  Hiljem on tema fotosid avaldanud paljud ajakirjad.
FHM nimetas ta 2004. aasta modelliks ning maailma aasta kõige seksikamate naiste valimisel 2005. aastal 26. ja 2006. aastal 21. kohale.  Kahel korral on ta saanud ajakirja kõige ilusama tagumiku auhinna.
Ta on esinenud väga paljude muusikute muuvides: nende hulka kuuluvad Nelly, P. Diddy, Murphy Lee, Bad Boys II, Kanye West, Frankie J ja Baby Bash. Ta on esinenud Burger Kingi telereklaamis. Tema häält saab kuulda videomängus "Scarface: The World Is Yours".
Väidetavalt häkiti 2005. aasta aprillis Guerra mobiiltelefon lahti ja selles olevad pildid, mida oli tosinate viisi, lekitati Internetti. Nende hulgas oli ka alastipilte. Guerra väitis, et alastipildid ei olnud temast, vaid kellestki teisest naisest, kellele oli tema pea otsa keevitatud . Kuid tema agentuur teatas, et alastipiltidel on Guerra ise ja et ta lekitas need avalikkusele vabatahtlikult, et saada veelgi kuulsamaks . Seepeale vahetas Guerra oma agentuuri.
Ajakirja Playboy 2006. aasta juulinumbri jaoks poseeris ta ka alasti. Osalt võttis ta Playboy pakkumise vastu selleks, et ilmarahvale näidata, kuidas ta tegelikult riieteta välja näeb .
Guerra on püüdnud ka lauljana läbi lüüa, saavutamata küll edu. Laulmises nimetas ta enda eeskujuks Beyonce'i ja Jennifer Lopezet . Tema debüütalbumi avalugu "You got me" lekitati Internetti 2. novembril 2006.
Essen

Ajalugu

Essen on asutatud 845. aastal, kuid oli sajandeid väike põllumajanduslinn. Söe- ja rauamaagi kaevandamisega 19. sajandi alguses algas linna kasv.

Rahvastik

Elanike arv oli 2005. aastal 584 600. 11,5% elanikest on välismaalased. 16,9% tööealistest elanikest olid märtsis 2005 töötud.
Elektronorel

Elektronorel on elektriorel, milles helisignaal moodustatakse täielikult elektroonsete vahendite abil.
1950. ja 1960. aastatel olid elektronorelites kasutusel võtted, mis põhinesid impulsstehnilistel lahendustel (sünkroonitud monovibraatorid) ja/või triggerite (sagedusjagurite) kasutamisel ja signaalitöötluse analoogelektroonika vahenditel (filtrid, võimenduse regulaatorid).
Selle põlvkonna elektronorelite hulka kuuluvad Eestis toodetud elektronorelid "Retakord" ja üksikeksemplarina valminud "Varioola", aga ka tehases "Norma" massiliselt toodetud lastele mõeldud monotooniline orel "Pille". 
Hiljem mindi üle pingega juhitava sagedusega generaatorite (ostsillaatorite) kasutamisele. Neid lahendusi nimetati aga pigem süntesaatoriteks.
Hiljem laialt levinud digitaalsed elektronorelid põhinesid signaalide digitaalse sünteesi võtetel, olles seega pigem süntesaatorid.