google/wiki40b huggingface dataset:
Carl Nyberg

Carl Richard Nyberg (28. mai 1858 Arboga – 1939) oli rootsi leiutaja, tööstur ja lennunduspioneer.
1881. aastal leiutas Nyberg leeklambi. Ta oli tuntud ka kui lennunduspioneer, kelle katsed aurumootoriga lennukiga naabritele palju nalja tegid. Ta täiustas muuhulgas ka aurumasinaid, lennukeid, laevapropellereid ja paljusid teisi seadmeid.
Printsess Désirée

Kihlus ja abielu

Printsess Désirée ja parun Nils-August Otto Carl Niclas Silfverschiöld kihlusid 18. detsembril 1963. Pulmad toimusid 5. juunil 1964 Stockholmis ja printsess kaotas tiitli Kuninglik Kõrgus. Paruness ja parun elavad Silfverschiöldi perekonna lossis Kobergis.

Kuninglikud kohustused

Paruness ja parun püüavad vältida avalikkuse tähelepanu, kuid mõne korra aastas täidavad nad Rootsi kuningliku perekonna heaks ametlikke kohustusi. Nad osalevad kuningapaari korraldatud ametlikel lõunasöökidel ja mõnikord ka riigivisiitide lõunasöökidel. Printsess Désirée on kroonprintsess Victoria ristiema.
Gustav Ränk

Gustav Ränk (18. veebruar (ukj) 1902 Nõmme küla, Karja kihelkond, Saaremaa – 5. aprill 1998 Stockholm) oli eesti etnoloog ja Tartu Ülikooli esimene etnograafiaprofessor.

Elulugu

Gustav Ränk sündis Saaremaal Karja kihelkonna Nõmme küla Orga talus. Alustanud 17-aastaselt kodukihelkonnas külakoolmeistrina, jätkas ta heitlike aegade ja olude kiuste edasiõppimist. Aastal 1921 omandas ta Kuressaares toimunud kursustel algkooliõpetaja kutse. Sõjaväeteenistusele järgnenud üleajateenimise ühendas Gustav Ränk õpingutega Tallinna Õhtukeskkooli Kolledžis, mille lõpetamine 1925. aastal andis talle õiguse astuda Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonda.
Paralleelselt õpingutega asus ta 1926. aastal tööle Eesti Rahva Muuseumis. Tartu Ülikooli lõpetas Gustav Ränk aastal 1930 juba tuntud teadlasena. Aastal 1931  kaitses ta magistrikraadi ning temast sai muuseumi rahvateaduse osakonna juhataja. Aastal 1935 ilmus tema töö "Vana-Eesti rahvakultuur", mis oli esimene ülevaade eestlaste ainelisest kultuurist. Aastal 1938 kaitses Gustav Ränk ka doktorikraadi teemal "Saaremaa taluehitused". Seejärel valiti ta Tartu Ülikooli esimeseks etnograafiaprofessoriks. Järgnenud sõja-aastate muutlikes oludes tuli tal täita ka Eesti Rahva Muuseumi direktori ülesandeid. Aastal 1944 oli ta Tartu Ülikooli, Eesti Rahva Muuseumi ja teiste Tartu teadusasutuste kogude evakueerimise üldjuht. Tema juhatusel päästeti eesti teadusele hulk hindamatu väärtusega materjale.
Gustav Ränk jõudis 1944. aasta hilissügisel põgeneda Rootsi. Tal õnnestus jätkata ka võõrsil kohe tööd oma erialal algul Stockholmi Rahvateaduslikus Instituudis ning alates 1955. aastast kuni pensioneerumiseni Stockholmi Ülikooli etnoloogiadotsendina. Jätkus ka teadustöö. Juba Eestis alustatud ehitiste uurimise viis Gustav Ränk lõpule monograafiaga Põhja-Euraasia rahvaste eluruumi traditsioonilisest sisejaotusest ja selle põhjustest. Õnnelike arhiivileidude najal valmisid ülevaated Baltikumi 17. sajandi mõisa- ja kõrtsiarhitektuurist.
Pärast pensionile jäämist 1969. aastal jätkas Gustav Ränk aktiivset tööd. Baltimaade talupoegliku piimamajanduse idaeuroopalike iseärasuste uurimise tulemusena valmis 1971. aastal monograafia "Piimast juustuni", millest 1987. aastal avaldati uustrükk. Lisaks monograafiatele ilmus Gustav Ränga sulest ligi 200 lühemat artiklit ja uurimust. Lisaks teadustöödele jõudsid trükki ka tema kaks kultuurilooliselt olulist mälestusteraamatut "Sest ümmargusest maailmast" (1979) ja "Laiemasse maailma" (1988). Tunnustusena teadusliku tegevuse eest valiti Gustav Ränk Euroopa etnoloogide ühisorgani, ajakirja Ethnologia Europaea rahvusvahelise toimetuskolleegiumi liikmeks.
Frederik Ndoci

Frederik Ndoci (sündinud 29. veebruaril 1960 Shkodëris) on Albaania laulja ja laulukirjutaja.
Ta esindas lauluga "Hear My Plea" Albaaniat duetis koos Aida Ndociga 2007. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Helsingis, kus nad said poolfinaalis 17. koha ja edasi finaali ei pääsenud.
Kopenhaageni metroo

Kopenhaageni metroo (taani keeles København Metro) on Taani pealinnas Kopenhaagenis töötav metroosüsteem.
Metrool on kaks liini. Esimene liin avati Nørreporti ja Lergravsparkeni vahel 19. oktoobril 2002. Teine liin Nørreporti ja Frederiksbergi vahel avati 29. mail 2003. Praegu on metrool 22 jaama. Kogupikkus on 21,3 kilomeetrit. Rajamisel on veel kaks liini (M3, M4) sh 17 jaamaga ringliin ümber kesklinna (avatakse 2018). Kasutusel on ilma juhtideta rongid, mida jälgitakse ühtsest juhtimiskeskusest.
Metrood kasutab umbes 115 000 inimest päevas.
Alvar Loog

Alvar Loog (sündinud 23. augustil 1975 Viljandis) on eesti kultuurikriitik.
Alvar Loog on õppinud Viljandi 9. Kutsekeskkoolis ehitust, Viljandi Kultuurikolledžis raamatukogundust, Tartu Ülikoolis semiootikat, kulturoloogiat ja filosoofiat ning Tallinna Ülikoolis kultuuriteooriat.
Loog tegutseb nii kirjandus- kui ka sõna- ja muusikateatri (ooperi-) kriitikuna. Ta on avaldanud ka muid kultuuriteemalisi esseid ja artikleid. Muuhulgas on ta töötanud lavatöölisena Ugala teatris, muusikatoimetajana Mulgi KUKU raadios, entsüklopeedia ja aimekirjanduse toimetajana TEA kirjastuses ning kultuuritoimetajana ajalehes Postimees.
2006, 2010 ja 2017 pälvis ta ajakirja Looming kriitikapreemia, 2010 kultuurilehe Sirp aastaauhinna, ning 2013 ajakirja Teater. Muusika. Kino kriitikapreemia. 2011 ja 2014 sai ta Eesti Teatriliidu aastaauhindade jagamisel Reet Neimari nimelise kriitikaauhinna; 2009, 2010, 2011, 2012, 2014 ja 2015 oli ta selle preemia nominent. 2015 ja 2017 oli ta Ants Orase nimelise kriitikapreemia nominent.
Alates 2007. aastast on Loog mänginud jäähokit HK Viljandi rivistuses, sh tulnud 2010. aastal Lõuna-Eesti Hokiliiga võitjaks.
Liivi vald

Liivi vald (saksa keeles Parmel) oli vald Läänemaal Kullamaa kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1890 ja siis liideti Liivi vald Jõgisoo vallaga.
Valla alal asus Liivi mõis.
La La Ladies

La La Ladies oli Eesti ansambel.
Ansambel asutati 2013. laiali mindi 2019 aasta märts .
Kid Galahad

Süžee

Loo on kirjutanud Francis Wallace.
Rannapungerja tulepaak

Rannapungerja tulepaak on tulepaak Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas Rannapungerja külas Peipsi järve põhjakaldal.
Tulepaagi geograafilised koordinaadid on 58° 58′ 46″ N, 27° 10′ 33″ E.
Valge raudbetoontorni kõrgus jalamist on 7.6 meetrit ja tule kõrgus merepinnast on 16 meetrit.
Tulepaak ehitati 1937. aastal.
Tulepaagi juures peetakse suviti Tuletorni kontserte.
Geert Booij

Karjäär

Booij on õpetanud Vrije Universiteit Amsterdamis ja Amsterdami Ülikoolis. Alates 1997 on ta Hollandi rahvusliku teadusagentuuri humanitaaria valdkonna liige. 2005–2007 oli ta Leideni Ülikooli kunstide valdkonna dekaan.
Andrus Ausmees

Andrus Ausmees (16. oktoober 1960 – 26. detsember 2008 Rootsi) oli eesti füüsik.
Ta lõpetas 1979. aastal Kingissepa keskkooli ja 1984. aastal Tartu ülikooli tahkisefüüsikuna. Seejärel läks ta tööle Teaduste Akadeemia füüsika instituuti. Tema esimese teadustöö teemaks oli elektronemissiooni ergastusspektrite uurimine ja elektron-foononrelaksatsiooni arvutimodelleerimine. Aastal 1989 võttis ta osa eksperimendiseeriast Lundi Ülikooli sünkrotronkiirguse laboris MAX-lab. 1991. aastal kaitses Ausmees doktoritöö teemal "Röntgenelektronemissioon ja elektron-foonon-vastastikmõju leelishalogeniidkristallides", mis oli esimene füüsikaalane doktoritöö taasiseseisvunud Eestis. 1992. aastal asus ta tööle Uppsala ülikooli, kus ta jätkas eksperimente sünkrontonkiirguse laboris Max-lab.
Ausmees andis oma teadusliku tegevusega märkimisväärse panuse röntgenikiirguse resonantse mitteelastse mittekiirgusliku (Auger-Ramani1) hajumise uuringutesse. Tsiteerimiste indeksi Web of Science3 järgi on Andrus Ausmees 1986–2001 ilmunud kuuekümne teadusartikli kaasautor.
Ta on maetud Kudjape kalmistule.
Jägala–Käravete maantee

Jägala–Käravete maantee (registrinumbriga 13) on üks Eesti tugimaanteedest. See saab alguse Tallinna–Narva maantee 27. kilomeetril Koogi külas, Jägala liiklussõlmes. Tee pikkus on 52,7 km. Tee lõpeb Pärnu–Rakvere–Sõmeru maantee 129. kilomeetril Märjandi külas.

Asulad Jägala–Käravete maanteel

Koogi küla, Jägala küla, Partsaare küla, Kuusemäe küla, Soodla küla, Raudoja küla, Pillapalu küla, Vikipalu küla, Aegviidu alev, Jäneda küla, Raudla küla, Kukevere küla, Märjandi küla, Käravete alevik.
Lihula muusika- ja kunstikool

Lihula muusika- ja kunstikool on muusika- ja kunstikool Lääne maakonnas Lihulas aadressil Tallinna maantee 25. Kooli direktor on Piia Saak.
Kool asutati 1986 Lihula muusikakoolina. 1991 moodustati kooli juurde ka kunstiosakond ning kool nimetati ümber Lihula muusika- ja kunstikooliks.
Kolmas Puunia sõda

Kolmas Puunia sõda (149–146 eKr) oli viimane Rooma ja Kartaago vahelistest pikaajalisest sõdade ajajärgust. Sõjategevus piirnes peamiselt Kartaago linnaga, mis täielikult hävitati ning mille elanikkond tapeti ja orjastati, millega lõppes kunagise suurvõimu eksistents.

Eellugu ja sõja puhkemine

Esimeses Puunia sõjas (264–241 eKr) saavutatud võiduga purustas tõusev Rooma riik kartaagolaste mereülemvõimu Vahemere lääneosas ning tõrjus nad välja Sitsiilia saarelt. Teine Puunia sõda (218–201 eKr) algas Kartaagole andeka väejuhi Hannibali juhtimisel väga edukalt ning mitu roomlaste väge purustati täielikult, kuid kogu riiki alistama sundida ei suudetud. Rooma rakendas uut ning ettevaatlikumat strateegilist lähenemist tegutses Hannibali vastu vaid põletatud maa taktikat ja sissitegevust arendades ning rünnates samal ajal kogu jõuga tema liitlasi ja teisi väejuhte, mis lõikas Hannibali peaväed toetusest ära. Sõja viimase Zama lahingu kaotuse järel palus Kartaago Roomalt rahu. Sõlmitud lepingu alusel loobus Kartaago oma Hispaania valdustest, loovutas oma sõjalaevastiku Roomale, pidi maksma 50 aastat ränka kontributsiooni ning ei tohtinud Rooma loata sõda pidada. 
Teise Puunia sõja järel laienes Rooma mõjuvõim kiiresti nii itta kui läände – vallutati ja liidendati uusi alasid Kreekas ja Hispaanias. Kartaagol ei olnud samal ajal endisest hiilgusest palju alles, kuid 50 aastat järjest suutis ta ometi tänu edukale põllumajandusele ja kaubandusele tohutu suurt iga-aastast kontributsiooni (200 talenti) maksta. Tänini ei olegi lõplikult selge, miks Rooma päriselt uue sõjakäigu ette võttis – kas loogilise jätkuna teiste vallutuste seas, kättemaksuna Teises Puunia sõjas talutud kaotuste eest või kartusest, et rivaal võib kunagi uuesti tugevaks majanduslikuks ja sõjaliseks konkurendiks kasvada. Viimasel seisukohal oli üks mõjukamatest ja häälekamatest Senati liikmetest – Cato Vanem, kes lõpetas kõik oma esinemised mantraks kujunenud fraasiga – Ceterum censeo, Carthaginem esse delendam! ("Muide ma arvan, Kartaago tuleb hävitada!").
Kuna lõpuks kaldus Senati enamus sõja alustamise suunas, siis pakkus selleks ajendi 50 aastat varem sõlmitud rahuleping, mille kohaselt ei tohtinud Kartaago ilma Rooma loata sõda pidada. 151 eKr ründas Rooma liitlane Numiidia Kartaago alasid ning kartaagolaste karistusretke numiidialaste vastu kasutas Rooma ettekäändeks Kolmanda Puunia sõja väljakuulutamiseks. Rooma esitas Kartaagole vastuvõetamatud tingimused, nõudes linna maha jätmist ja asumist sisemaale, kuid kartaagolased otsustasid sõja kasuks.
Börge Hellström

Börge Lennart Hellström (25. september 1957 – 17. veebruar 2017) oli rootsi krimikirjanik. 
Ta kirjutas teoseid kaasautorina koos Anders Roslundiga.
Tirool-Lõuna-Tirool-Trentino

Ülevaade

Ühenduse piirid vastavad endisele vürstlikule Tirooli krahvkonnale, Habsburgide monarhia kroonimaale (sealhulgas endised vürstlikud piiskopkonnad Trento ja Brixen), mis kujundas sajandeid elu Alpide piirkonnas. Ühendusest on provintsi fašistide poolt muutmise tõttu välja jäänud Cortina, Livinallongo, Colle Santa Lucia, Pedemonte, Valvestino ja Magasa, kuid nad hääletasid aastal 2007/2008 tagasipöördumise poolt Lõuna-Tirooli/Trentino provintsidesse, mida Itaalia seadusandja Roomas ei ole veel heaks kiitnud. Jagatuna pärast Esimest maailmasõda säilitas piirkond suure osa oma kultuurilisest terviklikkusest seoses oma traditsiooniliselt tugeva kiindumusega maasse ja sügava omavalitsussooviga mõlemal pool piiri. Pikaajalised kultuurilised, sotsiaalsed ja majanduslikud sidemed, nagu ka sarnaste huvide tunnistamine, mis põhineb traditsioonilisel rollil transiidimaana ja suuresti identsetel keskkonnatingimustel Ida-Alpides, viisid aastal 1998 kolme provintsi Euroregiooni loomiseni.
Keeleliselt on Austria Tirooli rahvastik saksakeelne, samas valdav enamus Trentino asukaid on itaaliakeelsed. Lõuna-Tiroolis kõneleb ligikaudu 2/3 emakeelena saksa keelt ja 1/4 itaalia keelt. Kokku on 62% Euroregioonist saksakeelne ja 37% itaaliakeelne. Umbes 1% Euroregiooni kogurahvastikust kõneleb emakeelena ladiini keelt, see rühm on päline peamiselt Lõuna-Tiroolis, aga ka Trentinos ja Bellunos.

Koostöö

Piiriülene koostöö kolme naabri vahel katab täna palju valdkondi, sealhulgas turism, liiklus, taristu, sotsiaalteenused ja keskkonnaprobleemid tundlikul Kesk-Alpide alal. Aastal 2001 kutsuti ellu ühine Alpendeklaration (Alpideklaratsioon), säästva arengu harta majandusliku surve sobitamiseks kohalike elanike sooviga säilitada oma elukeskkond. Brüsselis loodi ühine kontaktasutus suhete edendamiseks Euroopa Liiduga.
Pärast Austria Tirooli ja Lõuna-Tirooli parlamentide vahelist ajaloolist kohtumist aastal 1971 (esimene 57 aasta jooksul) laiendati 20 aastat hiljem ühiskohtumisi Trentino kaasamisega. 1990. aastatel anti Austria liidumaale Vorarlbergile, kellel olid piirkonnaga tihedad sidemed minevikus, vaatlejastaatus Kolme Provintsi Parlamendis (Dreier Landtag). Nõukogu kohtumisi peeti erinevates ajaloolise tähtsusega kohtades, nagu Innsbruck ja Tirooli endine pealinn Merano.
2016. aasta jäähoki maailmameistrivõistlused

2016. aasta jäähoki maailmameistrivõistlused olid 80. jäähoki maailmameistrivõistlused. Võistlused peeti 6.–22. mail 2016 Venemaal. Mängud toimusid Moskvas ja Peterburis.
Osales 16 meeskonda. Maailmameistriks tuli Kanada, teise koha sai Soome ja kolmanda Venemaa koondis.
Valdek Raiend

Valdek Raiend (13. juuni 1922 Mäetaguse vald Virumaa – 7. detsember 2005 Toronto) oli Eesti geodeet ja ajakirjanik.

Elulugu

Valdek Raiend oli talupidaja poeg.
Lõpetas 1939 Jõhvi Gümnaasiumi, 1942 Tallinna Tehnikumi maamõõtjana ja 1966 Toronto ülikooli tsiviilinsenerina. Oli 1942–1944 maamõõtja Saksa Sõjakaartide- ja Mõõduameti Tallinna osakonnas (Zweigstelle Reval). Osales Saksa armee võitlejana II maailmasõjas 1944–1945. Viibis 1945–1947 Saksamaal DP-laagris ja õppis Balti Ülikoolis Pinnebergis. 1947–1950 Inglismaal põllutööline. Aastast 1950 töötas Kanadas, Arktikas ja Peruus geodeedina. Olnud 1966–1988 Ryersoni Polütehnilises Ülikoolis geodeesia õppejõud, 1977–1988 professor. Ta oli Fraternitas Estica auvilistlane.

Teadustöö

Uurimisvaldkonnad: geodeesia ja sõjaajalugu. Olnud juhtivalt tegev paljudes väliseesti organisatsioonides, mh 1968–1977 Eestlaste Kesknõukogu Kanadas juhatuse liige ja 1996–2003 Torontos ajakirja "Eesti Kirik" toimetaja.
Janno Simm

Janno Simm on eesti visuaalantropoloog, valimisvaatleja, purjesportlane ja muuseumitöötaja.

Isiklikku

Ants Simm'i pojapojapoeg.
Leoni maakond (Texas)

Leoni maakond (Leon County) on maakond USA-s Texase osariigis. Geograafilised koordinaadid on 31°30' N, 96°00' W.
Maakonna halduskeskus on Centerville.
Maakonna pindala on 2797 km², millest 21 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 16 801. Aastal 2000 oli elanike arv 15 335.

Ajalugu

Leoni maakond moodustati 1846. aastal Robertsoni maakonna osast. Maakond sai nime Victoria linna asutaja Martín De Leóni järgi.
Foneetika

Foneetika ehk häälikuõpetus on keeleteaduse osa, mille huviobjektiks on inimkõne kui heli, uuritavateks nähtusteks prosoodia ja segmentaalfoneemid ehk häälikud.

Foneetika Eestis

Eksperimentaalse foneetika rajajaid Eestis oli Georg Liiv. Eestis tegelevad foneetikaga Tartu Ülikool, TTÜ Küberneetika Instituut ja Eesti Keele Instituut. Ühiselt on välja töötatud  eesti keele kõnesüntesaator.
Ardu lahingu mälestussammas

Ardu lahingu mälestussammas on Harju maakonnas Kõue vallas Ardu asulas asuv Vabadussõja Ardu lahingus langenutele püstitatud mälestusmärk.
Sammas avati 4. septembril 1932.
Pärast Teist maailmasõda sammas hävitati.
Sammas taasavati 23. juunil 1990.
Luule Sakkeus

Luule Sakkeus (aastani 1975 Põder, sündinud 30. aprillil 1956 Tallinnas) on Eesti rahvastikuteadlane.

Elulugu

Luule Sakkeus on Olga Põder-Kaasiku tütar.
Lõpetas 1974 Tallinna 7. Keskkooli, 1978 Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) majandusteaduskonna, 1979–83 NSVL Teaduste Akadeemia Sotsioloogia Instituudi aspirant, Ph.D. (rahvastikuteadus, 2000, Tallinna Pedagoogikaülikool), väitekiri "Rahvastikuränne Eestis" (Tallinn, 2000). Oli 1975–86 TPI linnauurimislabori laborant, nooremteadur ja teadur, 1986–87 Tallinna 8. Keskkooli ja 1987–89 Tallinna 7. keskkooli asedirektor, 1987–2002 Eesti Kõrgkoolidevahelise Demouuringute Keskuse juhtivteadur, ühtlasi 1988–90 Gruusia Teaduste Akadeemia Majanduse- ja Rahvastikuinstituudi (osa-ajaline) teadur ning 1991–92 Eesti Statistikaameti peaspetsialist, aastast 1994 ka TPÜ/TLÜ sotsioloogia osakonna demograafia õppetooli lektor ja aastast 1998 Eesti Demograafia Instituudi vanemteadur, ühtlasi 2003–05 Sotsiaalministeeriumi tervisestatistika üksuse juht, aastast 2005 terviseinfo ja analüüsi osakonna vanemanalüütik. Aastast 1994 ka TTÜ, Estonian Business School'i, TÜ ja Eesti Kunstiakadeemia (osa-ajaline) õppejõud. Loengukursused: rahvastiku sotsiaalne ja demograafiline koostis, demograafia üldkursus.

Teadustöö

Uurimisvaldkonnad: Eesti rändevood ajas ja rändeprotsessi seaduspärasused; rahvastikurühmade rahvastikutaastelise ja rändekäitumise eripärad; riigiandmekorralduslik metodoloogia töö; linnastumisprotsess Eestis; välispäritolu rahvastik ja selle heterogeensus. Eesti tervisestatistika arengukava (2004–2010) koostajaid, Eesti tervisestatistika aastaraamatu (2003) toimetaja. Osales 1992 projektis Women in development: Estonia, Belorussia, Georgia, Uzbekistan). Euroopa Nõukogu rahvastikukomitee ekspert (1998–2001), EL tervishoiudirektoraadi ekspertidekogu ekspert (aastast 2003). Euroopa Rahvastikuteadlaste Assotsiatsiooni (aastast 1992), Eesti Demograafia Assotsiatsiooni (aastast 1986), Eesti Süsteemanalüüsi Assotsiatsiooni (aastast 1999) ning Eesti Pere- ja Sündimusuuringu Teadusnõukogu, Eesti Terviseuuringu Teadusnõukogu, Eesti Täiskasvanud Elanikkonna Tervisekäitumise Uuringu Teadusnõukogu ja Eesti Koolilaste Tervisekäitumise Uuringu Teadusnõukogu liige. Eesti Vabariigi teaduspreemia (2000, kollektiivis). Üle 70 teadustrükise.
Jõhvi rajoon

Jõhvi rajoon moodustati Jõhvimaast 26. septembril 1950 vastu võetud seadusega.
1. oktoobril 1950 jõustus Eesti NSV-s uus administratiiv-territoriaalne jaotus, mis vastas NSV Liidus kehtivale. Uue korraga kaotati kõik maakonnad ja vallad ning kehtestati uuesti kaheastmeline halduskorraldus, mis oli 1945 külanõukogude moodustamisega muudetud kolmeastmeliseks.
Jõhvimaa likvideeriti, selle alal moodustati Jõhvi ja Kiviõli rajoon ning Narva linnapiirkond, osa alasid anti Mustvee rajoonile. Maakondliku alluvusega Jõhvi linn muudeti rajoonilise alluvusega linnaks.
Jõhvi rajooni keskus oli Jõhvi linn, lisaks oli rajoonis Kohtla-Järve vabariikliku alluvusega linn, Ahtme, Sompa ja Viivikonna alev ning 21 külanõukogu.
Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi otsusega 17. juunist 1954 toimus suur külanõukogude ühendamine seoses kolhooside ja sovhooside liitmisega.
1959 likvideeriti Kiviõli rajoon ning selle alal moodustati Kohtla-Järve linnapiirkond, millega liideti Kiviõli linn ning Kohtla ja Kukruse alev. Piir Jõhvi rajooniga nihutati Kukruse mõisa joonele. Samal ajal vähendati Narva linnapiirkonna maa-ala Jõhvi rajooni kasuks.
14. oktoobril 1960 moodustati põlevikivitööstuspiirkonna ühtne halduskeskus keskusega Kohtla-Järvel. Selle käigus likvideeriti eraldi Jõhvi ja Ahtme linn ning Sompa alev, mis liideti Kohtla-Järve linnaga. Rajooni valitsemisorganid jäid Jõhvisse.
1961. aastal allutati Jõhvi rajoon Kohtla-Järve linnapiirkonnale ja likvideeriti sellega.
Vana-Antsla mõisa park

Vana-Antsla mõisa park on kaitsealune park Võru maakonnas Antsla vallas, mis ümbritseb endist Vana-Antsla mõisa.
Pargi pindala on 13,2 ha. Koos parkmetsaga 20,5 ha.
Pargi südamikku ümbritseb hobuseraua kujuliselt paisjärv (Vana-Antsla Kõvvõrjärv), millest voolab läbi Vastsekivi oja.
Vana-Antsla pargist viib ligi 2,5 km pikkune tammeallee Uue-Antsla mõisa pargini.

Ajalugu

Park kujundati mõisa ümber 18. sajandi lõpust 19. sajandi lõpuni.
Vana-Antsla park on rajatud liigirikkana ja Antsla Sovhoostehnikumi poolt pidevalt täiendades saadi Nõukogude perioodil eriti liigirikkas dendroloogiline kollektsioon. Pargi uute liikide täiendamisega tegeles eriti tehnikumi õpetaja Leili Kuppar. Kokku on pargis esindatud 241 taksonit.
Tehnikumi reorganiseerimisega kutsekeskkooliks ning mitmete mitte agronoomiliste ametite õpetamisega kadus kooli huvi heakorrastada park. Vana-Antsla Kutsekeskkool suleti 2012. aastal. Lagunev tehnikumihoone, endine mõis ja selle juurde kuuluv park on 2014. aastast eraomandis.

Loodus

Põhipuuliikideks on harilik pärn ja harilik tamm.
Aastatel 1999–2008 teostatud uuringute käigus leiti pargis 6 liiki nahkhiiri.
Bad Lauterberg im Harz

Vaatamisväärsused

Linnast idas mägedes on vaatluspunkt Hohe Tür, mis on mägijärve ja peamise Weser-Elbe veelahkme juures. See on kontrollpunkt 43 Harzer Wandernadeli matkavõrgustikus.
NSV Liidu meistersportlane

NSV Liidu meistersportlane (lühendatult M või MS; vene keeles Мастер спорта СССР, venekeelne tavalühend МС) oli NSV Liidu sportlastele antud aunimetus. Nimetust hakati andma 1935. aastal (males juba 1925) ning selle andmine lõpetati 1992. aastal.
Meistersportlaseks saamiseks tuli sportlasel täita üleliidulise ühtse spordiklassifikatsiooni järgunorm või järgunõuded ning aunimetuse andis NSV Liidu Riiklik Kehakultuuri- ja Spordikomitee. Meistersportlaseks nimetamisega sai sportlane rinnamärgi ja tunnistuse.
Esimestel märkidel ei olnud järjekorranumbrit, neid hakati kasutama alles 1949. aastal ja siis anti märk nr 1 võimleja Albert Abramjanile. Seisuga 1. jaanuar 1975 oli meistersportlase nimetuse saanud 108 100 sportlast ja aastaks 1988 oli neid 250 000 .
Aastast 1934 anti välja ka NSV Liidu teenelise meistersportlase aunimetust. Selle saamiseks tuli sportlasel võita mõni suurvõistlus, näiteks olümpiamängud, maailmameistrivõistlused. Esimesena pälvis teenelise meistersportlase aunimetuse kiiruisutaja Jakov Melnikov.
Antiloobid

Antiloobid on taimtoidulised mäletsejad imetajad, kes elavad Aafrika savannides, Aasia rohtlates ja Euroopa steppides. Antiloobid kuuluvad veislaste sugukonda (Bovidae), kuid iseseisvat süstemaatilist üksust ei moodusta.
Antiloopide alamsugukondadesse on rühmitatud sadakond liiki, näiteks Aafrikas elavad gasell ja gnuu ning Aasias elav saiga. Antiloopidel on sõrad ja sarved. Nad elavad suurte karjadena ja liiguvad pidevalt, otsides söögiks mahlakat rohtu. 
Gaselle jahivad sageli lõvid, hüäänid ja šaakalid. Gasellid suudavad väga kiiresti joosta ja on pidevalt valvel. 
Sügiseti isased antiloobid võitlevad, et määrata, kes võidab territooriumi ja saab karja juhiks.
Avel

Avel ['aavel] (Авель; 1757–1841) oli vene munk, ennustaja.
Ta oli talupojapäritolu.
Ta ennustas ette Katariina II ja Paul I surmakuupäeva ja -kellaaega, prantslaste sissetungi ja Moskva mahapõletamist.
Oma ennustuste tõttu sattus Avel mitu korda vangi, sealhulgas kindlusvangistusse. Kokku oli ta vangis umbes 20 aastat.
Nikolai I käsul suleti Avel Spasso-Jefimijevi kloostrisse (Спасо-Ефимиев монастырь), kus ta ka suri.
Russkaja Starina 1875. aasta väljaanne avaldas katkendeid tema kirjadest, teosest "Житие" ja teistest teostest ning mõned tema joonistused.