google/wiki40b huggingface dataset:
Ghaphama

Ghaphama (armeenia keeles:ղափամա) on traditsiooniline Armeenia rahvustoit. See koosneb ahjus küpsetatud täidetud kõrvitsast, mille täidis on valmistatud riisist, võis kuumutatud erinevatest kuivatatud puuviljadest, värsketest õuntest, hakitud mandlitest või pähklitest ning kõrvitsast. Nimetatakse samuti nii kõrvitsasupiks kui -pajaks, juhul kui tuleb välja paks ja toitev roog. 
Ghaphama on magusalt maitsev rahvustoit, mida valmistatakse sageli uue aasta puhul ja lihavõttepühadeks ning seda peetakse sobivaks lauale sobivaks ka halloween'i ajal. Seda serveeritakse pulmalauda kui viljakuse ja külluse sümbolit. Armeenia rahvalaulu kogumikus leidub ainult üks toidule pühendatud laul, mis on pulmapeol mängitav väga populaarne, lõbus ja pikk tantsulugu, kus sõnad: "Kallis ghapama, maitsev-lõhnav ghapama" (hy:Հէյ Ջան Ղափամա, համեղ անուշաբույր Ղափամա, hääldatakse: Hey (ho) jan ghapama, hamov-hotov ghapama) korduvad umbes 10 korda.

Valmistamine

Valmistamiseks sobib keskmise suurusega ehk 1,5-kilone kõrvits, mille juurde võetakse klaas (230 grammi) riisi ja 100 grammi võid. Muud koostisosad ei ole täpsemalt sätestatud ja nende mahu võib igaüks määrata oma valiku kohaselt võttes siiski arvesse, et küpsetamisprotsessi ajal täidis (tänu riisile) oma mõõtmetelt paisub. Enne alustamist pese kõrvits puhtaks ja asetades lauale, võta ligi kauss, kuhu kõrvitsa sisemus poetada. Esimesena lõika kõrvitsale varrest umbes 5 cm raadiuses (nii et käsi sisse mahuks) nn. «kaas», mille saad hiljem talle ahjus küpsetamise ajaks peale tagasi panna. Lõigates suuna nuga pisut viltu, et kaas hiljem hästi kõrvitsa peal püsiks. Kui «kaas» on lahti lõigatud, eemaldatakse selle küljest pehmemad jäägid. Seejärel võetakse kätega või lusika abil kõrvitsa seest sisu ja seemned ehk kõrvits õõnestatakse ja sellest uuristatakse pott. Osa viljalihast tasub alles hoida ning täidises kasutada. Kui kõrvits on seest enam-vähem puhastatud, valatakse selle sisse kokkusegatud täidis.
Täitematerjaliks riis keedetakse eelnevalt ehk umbes 5 minuti võrra soolavees ja lastakse jahtuda, lisatakse võis pehmekskuumutatud kuivatatud puuviljad nagu datlid, aprikoosid, ploomid, rosinad, värskeid õunu, hakitud mandleid ja tükeldatud viljaliha. Enne täidise sisestamist kõrvitsa seinad soovitatakse võiga võida. Kõrvitsat täites jäetakse ülalt 2–3 sentimeetri võrra vaba ruumi võitükkide jaoks ja küpsetamise ajal täidisele lisatavale meele, mis kombinatsioonis teiste koostisainetega annab roale maitse ning aroomi.
Maitseainetest kasutatakse ghaphama valmistamisel tuhksuhkrut ja jahvatatud kaneeli.
Enne ahjupanekut soovitatakse täidetud kõrvits fooliumisse pakkida. Küpsetatakse ahjus 200 kraadi juures umbes 40 minutit või natuke kauemgi, sõltuvalt kõrvitsa suurusest keskmiselt kuni 1,5 või 2 tundi. Enne söömist täidetud ja pehme kõrvits lõigatakse ülevalt alla viiludeks.
Valmiera Siimona ja Juuda kogudus

Valmiera Siimona ja Juuda kogudus (ka Valmiera Püha Siimoni kogudus) on luteri kogudus Lätis Valmieras. Kogudus kasutab Valmiera Siimona ja Juuda kirikut.
Enne XVI sajandi reformatsiooni kasutas kirikut katoliku kogudus. Luteri kogudus tegutses kirikus aastani 1964. Kuna seejärel hakati kirikut kasutama muuseumina, kolis kogudus baptistide palvemajja. 1988 naasis kogudus kirikusse ja 1996 anti kirik kogudusele tagasi.
Aegade jooksul on kogudust teeninud ka Eesti alalt pärit vaimulikke, nt Johann Ernst Dingelstädt ja Thomas Paul Julius Girgensohn.
Nägemuse-rögajuur

Levila

Nägemuse-rögajuur kasvab Lõuna-Ameerika ja Kesk-Ameerika vihmametsades ning Kuubal.

Biokeemiline koostis

Taime kuivatatud lehed sisaldavad kuni 0,10% alkaloidi dimetüültrüptamiin.

Droog

Üksnes teatud vormi taime lehti kasutatakse koos amasoonase kaapiväädiga droogi ayahuasca valmistamisel.
Rauno

Rauno on  eesti ja soome mehenimi.
1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Rauno 1548 mehel. Rauno on Eestis levikult 114. mehenimi.
Kõige populaarsem oli eesnimi Rauno vanuserühmas 25–29, kus neid on 10 000 elaniku kohta 54,49, ning Jõgeva maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 21,6. Rauno oli keskmiselt 29 aasta vanune (mediaanvanus oli 28).
Jens Christian Johansen

Jens Christian Johansen (1868 Slagelse – 29. jaanuar 1929 Tallinn) oli taani maaparandusinsener ja Taani aupeakonsul Eestis aastatel 1918–1929.
Johansen õppis Kopenhaagenis maaparandusinseneriks (kultuuriinseneriks) ning asus 1892. aastal tööle Vitebski kubermangu. Seal paistis ta silma eduka maaparandajana ja nõnda kutsus baltisakslaste juhitud Liivi- ja Eestimaa Maakultuuri Büroo ta 1901. aastal selle Tallinna osakonna juhiks. 1910. aastast tegutses Johansen edasi Eestimaa Aadli Krediitkassa alluvuses, jätkates maaparandustööde korraldamist.
1915. aastal reisis Johansen Taani, kuid tema perekond jäi Eestisse. 1916. aastal, kui ta sinna tagasi pöörduda soovis, ei lubanud Venemaa võimud seda, väidetavalt selle tõttu, et ta oli baltisakslaste teenistuses. Alles 1918. aasta lõpul, pärast Eesti faktilist iseseisvumist, õnnestus tal Tallinnasse naasta. Et sealsed olud olid segased ja Eestis viibivad taanlased olid Punaarmee pealetungi tõttu tõsises ohus, siis otsustas Taani riik Johanseni kui Eesti olusid tundva mehe aupeakonsuliks määrata. Esialgu oli ta seda ajutiselt, hiljem juba alaliselt. Konsulina tegutsemise algusajal oli ta jätkuvalt ka rüütelkonna palgal, seda ilmselt ka seetõttu, et aukonsulina tegutsedes ta palka ei saanud. Tema sisukohad Eesti riigi suhtes olid esialgu kahtlevad, ilmselt olid tema vaated mõjustatud baltisakslastest, kellega ta tihedalt lävis. 1919. aasta sügisel lahkus ta baltisakslaste teenistusest, sest rüütelkond kaotas seisusliku organisatsioonina mõtte ning temaga suhelnud baltisakslased politiseerusid. Otsest seost poliitilise parteiga tahtis Johansen aga vältida. 1923. aasta paiku aktsepteeris Johansen Eestit riigina lõplikult ja töötas seejärel kuni surmani ilma palgata Taani aukonsulina Eestis.
Ta suri Greiffenhageni kliinikus südamerabandusse.
Johansenil oli kaks last: tütar Ingeborg, kes oli kirjanik, kirjutades ka Edith Paideri pseudonüümi all, ja poeg Paul, kellest sai tuntud ajaloolane.
Jaungulbene mõis

Jaungulbene mõis (saksa keeles Neu-Schwanenburg, läti keeles Jaungulbenes muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Valga kreisis Gulbene kihelkonnas. Praegu asub Lätis Gulbene piirkonnas Jaungulbenes.

Ajalugu

Mõis sai alguse 1806. aastal. Mõisa esimene omanik oli Otto Wilhelm Leopold von Transehe. Transehede pere kätte jäi mõis kuni võõrandamiseni 1920.

Mõisa suurus

Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 7 ja 1/4 adramaad, sellele allus 529 mees- ja 639 naishinge. 
Võõrandamise ajal kuulus mõisale 12 246,28 hektarit maad.

Karjamõisad

Jaungulbene mõisale allusid Abrava, Bērziņi, Cīrabirži, Dronenieki, Gulbītise, Jaunase, Līgo, Liedeskalni, Madernieki, Siladzirnavase, Stukmaņi ja Silto karjamõis.

Mõisaansambel

Mõisakompleks rajati 1878. aastal, koos peahoonega püstitati ka kõrvalhooned: tallid, kuurid, sepikoda, aedniku maja, kabel, tuletõrjujate maja ja maneež. Peahoone pärineb 1878. aastast ja on uusgooti stiilis. Pärast võõrandamist asus peahoones sordiaretuskeskus, seejärel põllumajanduskool. Praegu on see kohaliku omavalitsuse valduses.
Park rajati koos mõisa peahoonega. 39 hektari suurune vabakujundusega romantismi põhimõtete järgi rajatud parki ehib obelisk. Tehislikes linnusevaremetes asub nn Velna vārti (Põrguväravad).
Riikliku kaitse all on Jaungulbene mõisakompleks, sealhulgas park, tall (hiljem tuletõrjedepoo), paraadväravad, obelisk, läbikäiguga tootmishoonete kompleks, häärber ja Kuradiväravad koos selle juures asuvate tehislike linnusevaremetega. Kohaliku kaitse all on Jaungulbene mõisakompleksist vahimajake, kelder-tootmishoone, mõisavalitseja maja, laut, kabel, mõisapargi aed, sepikojaga kutsari maja, teine kabel (hilisem Jaungulbene luteri kirik), kaks elumaja, aedniku maja koos kuuri ja aiainventari laoga, transpordivahendite hoidla, teeviit ja Mesilasmaja või Nukumaja.
Kopli mõis

Kopli mõis (ka Telliskopli mõis; saksa keeles Ziegelkoppel) oli Tallinna linnamõis Harjumaal. Tänapäeval jääb see Põhja-Tallinna linnaosa Kopli, Sitsi ja Paljassaare asumisse. Mõisasüdame aadress on tänapäeval Maleva tänav 2d.
Mõis rajati keskajal Tallinna majandustegevuseks. Selle alale rajati 14. sajandil (esimene kirjalik teade 1365. aastast) ka linna telliselööv, millest pärineb ka mõisa saksakeelne nimetus. 1689. aastal redutseeriti Kopli mõis Rootsi riigile, kuid Vene riigi ajal läks see uuesti linna kätte.
1774. aastal rajati mõisa maadele Niguliste ja Oleviste koguduse uus kalmistu. 1820. aastal oli Kopli mõisas maad 525 ha, mille põllupinda oli 11 ha.
1912. aastal hakati mõisa maid laialdaselt müüma või andma rendile Vene riigile uute laevatehaste ja uue mereväebaasi jaoks.
Mõisast on tänapäeval alles ümberehitatud hooneid ja haljastuse osi.
Briti Nõukogu Eesti esindus

Briti Nõukogu Eesti esindus (inglise British Council Estonia) on Briti Nõukogu Eesti haru, mis asutati 1993. Esindus asub Tallinnas.
Nagu teiste riikide Briti Nõukogude kohalikud esindusedki, tutvustab Eesti esindus Suurbritannia kultuuri ja sealseid õppimisvõimalusi, korraldab inglise keele tasemeeksameid ja annab stipendiume.
Julius Oengo

Julius Oengo (1935. aastast Julius Õngo; pseudonüümid J. Oro ja Oro; 16. märts 1901  Hiiumaa, Suuremõisa vald, Harju küla – ametlik surmaaeg 25. august 1941, arvatavasti Paldiski) oli  eesti luuletaja ja lastekirjanik.

Elukäik

Julius Oengo õppis Haapsalu algkoolis, Tallinna kõrgemas algkoolis ja Tallinna õhtureaalkoolis.
Ta naasis Hiiumaale ja oli Ara algkoolis õpetaja, samal ajal sooritas eksternina kooliõpetaja kutseeksamid. Hiljem oli ta õpetaja Tartus ja astus õppima Kõrgemasse Kunstikooli Pallas, mis jäi lõpetamata kopsuhaiguse tõttu.
Julius Oro esimesed luuletused ilmusid ajakirjas Laste Rõõm, mille tegevtoimetaja ta 1923–1934 oli. Hiljem töötas ta Vasalemmas õpetajana. 
Ta arreteeriti 23. augustil 1941 punaarmeelaste poolt ja ilmselt hukati mõne päeva pärast Paldiskis.
Vasalemma mõisa peahoone juures, kus asub kool, kus Julius Oengo õpetas, on tema mälestuskivi.

Looming

Julius Oengo on kirjutanud üle 400 luuletuse, millest 40 on viisistatud, ja mitukümmend lasteraamatut. Temalt on ilmunud ka luuletuskogud täiskasvanutele.

Isiklikku

Julius Oengol oli üheksa last, üks nendest oli tõlkija ja toimetaja Lembe Hiedel. Tema vend Hugo Oengo oli tehnikateadlane (ehitusinsener) ja Eesti Metodisti Kiriku vaimulik.

J. Oro nimeline lastekirjandusauhind

Vasalemma vallavalitsus otsustas hakata välja andma J. Oro nimelist lastekirjandusauhinda. Esimesena sai selle 1999. aastal Jaan Rannap.
Henry Washington

Henry Stephens Washington (15. jaanuar 1867 Newark, New Jersey, USA - 7. jaanuar 1934 New York) oli Ameerika Ühendriikide geoloog.

Tunnustused

Henry Stephens Washington valiti 1922. aastal Ameerika Filosoofiaseltsi liikmeks.
Johann Ludwig Müthel

Johann Ludwig Müthel (20. veebruar 1764 Cesvaine – 24. mai 1812 Tartu) oli õigusteadlane.
Vaimuliku poeg. Õppis Halle ja Göttingeni Ülikoolis. Töötas Tartu Ülikoolis kohaliku õiguse professorina 1802–1812.
Marta Bassino

Marta Bassino (sündinud 27. veebruaril 1996 Cuneos) on Itaalia mäesuusataja.
Maailma karikavõistlustel tegi ta debüüdi 16. märtsil 2014. Samal aastal tuli ta Jasnás toimunud juunioride maailmameistrivõistlustel maailmameistriks suurslaalomis.
22. oktoobril jõudis ta MK-sarjas esmakordselt poodiumile, kui sai Söldenis toimunud etapil suurslaalomis kolmanda koha. MK-sarjas on saanud veel kaks kolmandat koha ja ühe teise koha Alpi kahevõistluses.
2017. aasta maailmameistrivõistlustel St. Moritzis oli suurslaalomis 11. ja Alpi kahevõistluses 17.
2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis sai ta suurslaalomis viienda ja Alpi kahevõistluses kümnenda koha, kuid slaalomis katkestas.

Maailma karikavõistlustel

Marta Bassino on osalenud (seisuga 16. veebruar 2019) 83 MK-etapil ja jõudnud esikolmikusse viiel korral, kuid pole kordagi veel võitnud.
Düsseldorfi ringkond

Geograafia

Düsseldorfi ringkond asub Nordrhein-Westfaleni loodeosas. See on Saksamaa suurima elanike arvu ja rahvastiku tihedusega ringkond. Sellele vaatamata on 52% pindalast põllumajandusmaad ja 1/7 metsaga kaetud.
Düsseldorfi ringkond piirneb põhjas Münsteri ringkonna, idas Arnsbergi ringkonna, lõunas Kölni ringkonna ning läänes Hollandiga. 
Ringkonna pindala on 5291 km². 
Arvestuslik elanike arv oli 5 161 800 (31. detsember 2010), rahvastiku tihedus 980 inimest km² kohta.

Haldus

Halduskeskus on Düsseldorf. 
Ringkonnavalitsus asub aadressil Cecilienallee 2, 40474 Düsseldorf.
Praegune valitsusjuht on Anne Lütkes (Bündnis 90/Die Grünen).
Rae valla lipp

Rae valla lipp on Harju maakonnas asuva Eesti haldusüksuse Rae valla lipp.
Lipp on kinnitatud 5. mail 1992.
Lipu autoriks on Priit Herodes.

Lipu kirjeldus

Valla lipuks on täisnurkne valge kangas, mida läbivad kolm horisontaalset sinist triipu, kanga keskel on aga Rae valla vapp. Sinised rõhtjooned osutavad valla nimest tulenevalt Tallinna lipule.
Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 7:11 ning normaalsuurus 105x165 cm.

Lipu ajalugu

Teadaolevalt on Rae valla vapp ja lipp esimesed vallasümbolid taasiseseisvunud Eestis, mis kanti riiklikku registrisse 5. mail 1992.
Äsjataastatud Rae valla juhid pöördusid abi saamiseks Priit Herodese poole, kuna Rae vallal ja Muinsuskaitse Seltsil oli seoseid enne kummagi juriidilist sündi. Heraldiliste lippude valdav kujunduspõhimõte on see, et lipukangas jaotatakse samamoodi kui vapikilp – seega oleks Rae valla lipuks võinud olla puna-must kangas, millel valge rist. Oli siiski põhjust arvata, et sellise jõulise värvilahendusega lipp oleks eriti toona võinud mõjuda väga võõrana, seepärast asetati Rae valla vapp valgele lipukangale, mille keskel on kolm sinist rõhtjoont – mis osutavad valla nimest tulenevalt Tallinna lipule.
Levy Mwanawasa

Levy Patrick Mwanawasa (3. september 1948 – 19. august 2008) oli Sambia kolmas president.
Mwanawsa sündis Mufuliras kümnelapselise pere teise lapsena. Ta omandas juristihariduse Sambia Ülikoolis. Aastatel 1974–1978 töötas mitmes advokaadibüroos, kuni tegi oma firma Mwanawasa & Company. Ta sai 1985. aastal Sambia Vabariigi peajuristiks, kuid juba järgmisel 1986. aastal loobus sellest tööst ning siirdus tagasi erasektorisse.
Sambia president Frederick Chiluba nimetas 1991. aasta detsembris Mwanawasa asepresidendiks. Ta lahkus lõplikult eraettevõtlusest 1992. aasta märtsis.
8. detsembril 1991 oli Mwanawasal tõsine autoavarii, milles hukkus üks tema abidest. Ta viidi raskete kehavigastustega ravile Lõuna-Aafrikasse Johannesburgi, kus ta veetis haiglas kolm kuud.
Mwanawasa oli Sambia asepresident, kuni ta korruptsioonis süüdistatuna 1994. aastal tagasi astus. Ta konkureeris 1996. aastal president Frederick Chiluba vastaskandidaadina parteijuhi kohale, kuid kaotas. Nii tema kui ka president kuulusid parteisse Liikumine Mitmeparteilisele Demokraatiale (MMD). Pärast parteisisest kaotust loobus Mwanawasa mõneks ajaks aktiivsest poliitilisest tegevusest.
Siiski oli tal piisavalt autoriteeti ning augustis 2000 valiti ta MMD ametlikuks presidendikandidaadiks. Presidendivalimised toimusid 27. detsembril 2001. Mwanawasa kogus 29% häältest, ning võitis valimised. Teiseks tuli Anderson Mazoka 27%-iga. Kokku osales valimistel 11 kandidaati. Valimistulemused vaidlustati mitmete vastaskandidaatide poolt, kuid kohus kuulutas siiski võitjaks Levy Mwanawasa. Uus president astus ametisse 2. jaanuaril 2002.
Jaanuaris 2005 kuulutas president oma peamiseks prioriteediks võitluse vaesusega. Tol momendil pidi 75% Sambia elanikkonnast hakkama saama vähem kui 1 dollariga päevas.
Levy Mwanawasa valiti 28. septembril 2006 43% häältega teiseks ametiajaks Sambia presidendiks. Nendel valimistel oli ta juba eelnevate küsitluste põhjal peafavoriit. Tema teine ametiaeg algas 3. oktoobril 2006.
Pike'i maakond (Kentucky)

Ajalugu

Maakond moodustati 1821. aastal.
Kata-Riina Luide

Kata-Riina Luide (sündinud 3. aprillil 1973) on eesti näitleja.
Ta lõpetas 1999. aastal Viljandi Kultuurikolledži teatrikateedri 2. lennu.
Ta töötas aastatel 1999–2001 Kuressaare Linnateatris. Aastast 2001 töötab ta Ugalas.

Tunnustused

2002 – Kristallkingakese auhinna laureaat

Isiklikku

Tema ema on luuletaja Ave Alavainu.
Ühendverb

Afiksaaladverbid

Orientatsioonilised afiksaaladverbid osutavad üldistatud kujul suhtelist suundumis-, paiknemis-, eemaldumis- või kulgemiskohta: alla, eemale, ette, juurde, kaasa, kohale, kätte, külge, maha, otsa, paigale, pärale, peale, sisse, taha, vastu, üles, ümber jne.Nt Jänes jooksis autole ette. Koor laulis solistidega kaasa.
Perfektiivsust väljendavad afiksaaladverbid märgivad tegevuse piiritletust või vähemalt piirivõimaluse olemasolu. Sellised afiksaaladverbid on läbi (lugema), maha (müüma), minema (minema), otsa (lõppema), tulema (tulema). Nt Ta luges raamatu läbi. Tulime koosolekult tulema.
Levinuim perfektiivsusadverb on ära, nagu ära jagama, ära mõistatama, ära ootama, ära tegema, ära tellima.
Seisundit väljendavad partiklid kuuluvad afiksaaladverbidena ühendverbide koosseisu vaid siis, kui nad moodustavad koos verbiga uue tähendusliku terviku ja tingivad lausemalli. Afiksaalsetena esinevad nt kinni (nabima), lahti (saama), kokku (kukkuma), viltu (minema).
Modaalsust väljendavad partiklid vaja ja tarvis ühendverbides vaja minema/olema, tarvis minema/olema. Nt Mul ei lähe seda raamatut enam vaja. On tarvis, et grammatika saaks kevadeks valmis.
Dunklini maakond

Ajalugu

Maakond moodustati 1843. aastal.
Lossi 6

Maja Kuressaares Lossi tänav 6 on elamu Saare maakonnas Kuressaares Lossi tänaval. See on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks.
Hoone ehitati 18. sajandi lõpust pärineva elamu baasil 1860. aastatel. Hoone on hilisklassitsistliku fassaadiga.
Santa Cruz de Tenerife

Transport

Santa Cruz de Tenerifest 11 kilomeetrit loodes San Cristóbal de La Lagunas asub rahvusvaheline Tenerife Põhjalennujaam.
Linna sadam Puerto de Santa Cruz on väga tiheda liiklusega.
Keeleseadus (üldmõiste)

Keeleseadus on seadus, mille kehtestab seadusandlik võim oluliste keeleküsimuste reguleerimiseks. Keeleseadus ja teised keeleküsimusi õiguslikult reguleerivad õigusaktid moodustavad keeleõiguse.
Ranka raudteejaam

Ranka raudteejaam on endine raudteejaam Ieriķi–Gulbene–Abrene raudteel Gulbene piirkonna Ranka vallas Pavāriņi külas. Avamisaegse haldusjaotuse järgi jäi see Jaunpiebalga kihelkonda Ranka mõisa maadele.
Jaam asus Riia jaamast 138 km kaugusel. 
Jaam avati koos raudteega aastal 1916. Algselt kandis see nime Pawarini raudteejaam, aga aastast 1918 Ramkava raudteejaam. Aastal 1919 nimetati see ümber Ramka raudteejaamaks.  Tänapäevase nime sai jaam aastal 1930. Jaam suleti raudtee sulgemisel aastal 1999, kuigi reisiliiklus lõppes seal juba aastal 1988. Säilinud on vana jaamahoone.
Anu-Liis Riispere

Anu-Liis Riispere (aastani 1951 Tehver, sündinud 9. juulil 1931 Tartus) on Eesti bioloog, taimefüsioloog ja -parasitoloog.

Elulugu

Anu-Liis Riispere on Julius Tehveri tütar ja Uuno Riispere abikaasa.
Lõpetas 1950 Tartu 2. Keskkooli, 1955 TÜ bioloogi-taimefüsioloogina ja 1965 Zooloogia ja Botaanika Instituudi aspirantuuri; bioloogiakandidaat (1968, Zooloogia ja Botaanika Instituut), väitekiri "Männi (Pinus silvestris L.) mineraalsest toitumisest loomuldadel". Oli 1957–62 TÜ Bioloogiajaama nooremteadur, 1962–65 Zooloogia ja Botaanika Instituudis aspirant, 1965–67 laborant, 1967–70 nooremteadur, 1970–91 entomoloogia ja fütonematoloogia sektori vanemteadur.

Teadustöö

Uurimisvaldkond: taimekudede regeneratsioon, puude mineraalne toitumine, taimede parasiidiresistentsus, taimekudede reaktsioon kahjustustele. 35 teadustrükist.
¡Explora!

¡Explora! on teadusmuuseum USA-s Albuquerques.
WALL·E

Lugu

Lugu jälgib robota WALL·E-t, kes on loodud inimestest hüljatud maakera koristamiseks tuleviku jaoks. Ühel päeval armub ta valgesse robotisse nimega EVE, kes on saadetud Maale, et leida taimi või nende algeid. Lõpuks peab WALL-E järgnema EVE-ile kosmosesse inimeste kosmoselaeva, kust saab alguse seiklus, et nad üksteist silmist ära ei kaotaks ja et inimkond saaks tagasi maale naasta.

Auhinnad

Animafilm võitis 2009. aastal Oscari nominatsiooni parima joonisfilmi kategoorias ning laulule "Down To Earth" (Peter Gabriel, Thomas Newman) anti samal aastal Grammy auhind.
Ärapanija

Ajalugu

"Ärapanija" tekkis eelmise saate "Tondi jutud" põhjal, kus saatejuhtideks olid samuti Juur ja Oja, kuid mis ei saanud nii populaarseks. "Ärapanijat" on kirjeldatud ka kui Juure ja Andrus Kivirähki raadiosaate "Rahva oma kaitse" televersiooni. Kolmas hooaeg 2005. aasta septembris algas pärast suvist vaheaega stuudio- ja arvutigraafika uue kujundusega, samuti liikus saate eetriaeg esmaspäeva õhtult pühapäeva õhtule.
11. märtsil 2006 läks eetrisse järjekorras 100. saade. 200. saade jõudis vaatajateni veebruaris 2009.

Saatejuhid

Pikka aega olid "Ärapanija" saatejuhtideks Mart Juur ja Peeter Oja. Mitmel korral asendas ühte neist mõni teine ajutine saatejuht. Esimene kord 15. novembril 2004 oli tema asemel näitleja Eino Baskin, ning teine ja kolmas kord 11. ja 18. detsembril 2005, millal Ojat asendas Endla teatri näitleja Jaan Rekkor. Kanal 2 programmijuhi Olle Mirme sõnul oli ta Rekkori rääkimisoskust näinud Rekkori esinemistest Raadio 2 hommikuprogrammis. Aastal 2008, kui Oja oli koos Kreisiraadioga Eurovisiooni lauluvõistlusel, asendas teda kahel korral Andrus Kivirähk. Asendajatena on esinenud ka Liis Lass ja Hannes Võrno.
Pärast Peeter Oja lahkumist saatest 2013. aastal asendasid teda vaheldumisi Gaute Kivistik ja Ott Sepp.

Tegijad

Peale ekraanil nähtavate saatejuhtide Mart Juure ja Peeter Oja tegelesid "Ärapanija" saadete ettevalmistamisega toimetajatena Mart Normet, Ave Lepik ja Hans Lõugas, toimetuse assistent Triin Kuldmaa, režissöör Indrek Simm ja produtsent Olavi Paide.

Populaarsus

"Ärapanija" oli üheks Eesti vaadatuimaks telesaateks. 2006. aasta märtsis vaatas TNS Emori Teleauditooriumi Mõõdikuuringu andmetel "Ärapanijat" 173 000 inimest, millega see oli Eesti telekanalite saadete hulgas vaadatavuselt 7. kohal pärast ETV saadet "Meie" ja enne "Aktuaalset kaamerat". 2005. aasta aprillis Nädala korraldatud lugejaküsitluses, millest võttis osa 3548 inimest, saavutas "Ärapanija" telesaadete kategoorias teise koha "Pealtnägija" järel. 
"Ärapanijat" jäljendas 2004. aastavahetuse "Terevisiooni" paroodiasaade "Oli, mis oli".
"Ärapanija" tegi eponüümse väljendi "ära panema" või "ärapanemine" laialt kasutatavaks.

Lõpusketš

Esimesel ja teise hooajal oli "Ärapanija" lõpus subtiitrite näitamise ajal iseloomulik, et vaateväljas olnud kaameramees astus kaamera eest ära ja kõndis ekraanilt välja. Kolmandal hooajal oli saate lõpus iga kord erinev sketš, mis oli tavaliselt seotud päevakajaliste sündmustega. Mõned näited: rahvariietes tantsijapaar tantsimas ümber laua, stuudio täitumas suitsuga; ninasarviku ja orava kostüümis kujud ringi kõndimas (valimiste "erisaade"); jõulueelses saates jõuluvana kingikottidega jne.
Juuli

Muud nimetused

Juuli rahvapärased nimetused on ka heinakuu, niidukuu, putkekuu (heinputkede õitseaja järgi), karusekuu, jaagupikuu.
Harald Viikman

Harald Ernst Reinhold Viikman (Wieckmann; 9. september 1892 Tallinn – 7. august 1965 Stockholm) oli eesti ehitusinsener, Tallinna Tehnikumi õppejõud ja filmiamatöör.
Uhti nina

Uhti nina ehk Uhtinõna on neem Peipsi ja Lämmijärve piiril.
Uhti nina juures asuvad Vasikakuiv, Liitesaar, Uhtinõna kurk.
Uhti ninast Piirissaare põhjaranda ja sealt Podborovje neemeni ulatuvat kujutletavat joont käsitletakse Lämmijärve põhjapiirina.
Juha Hämäläinen

Juha Hämäläinen (sündinud 10. märtsil 1954 Imatral) on Ida-Soome Ülikooli sotsiaaltöö ja -pedagoogika professor ning sotsiaalteaduste instituudi juhataja.
Ta on uurinud lastekaitse ajalugu ja sotsiaaltöö eetilisi küsimusi, sotsiaalpedagoogika ja sotsiaaltöö teooriat.
Mõistatus (rahvaluule)

Mõistatus (vananenud kirjanduses: mõistatis) on rahvaluule lühivorm, mis koosneb küsimusest (ülesandest) ja vastusest (lahendusest).
Mõistatus võib oma lahendusele viidata mingite omaduste või tunnuste, võrdkujude kaudu jne, sageli üllataval või erilisel viisil. Mõistatused ja nende lahendamine on tuntud paljudes kultuurides ja traditsioonides.
Budistlik mõistatuse vorm on koan.

Näiteid

Pikk vits pihlakane, üle mere toomingane? — Vikerkaar
Linnamees paneb tasku, maamees viskab maha? — Tatt
Sulane annab peremehele, mis tal omalgi ei ole? — Johannes ristib Jeesust
Kurat katusel, kuldkingad jalas? — Korsten