google/wiki40b huggingface dataset:
Dolby Digital

Dolby Digital (lühend DD), algupärase nimega Dolby Stereo Digital, on heliandmete kadudega pakkimise tehnoloogia firmalt Dolby. Seda kasutatakse kino- ja televisioonitehnikas ning laserketastel (DVD-Video, DVD-Audio, HD DVD, Blu-Ray Disk).
Esimeses versioonis oli heliandmete edastamise kanaleid üks kuni kuus, hiljem kuni kuusteist kanalit. Kuuekanalise süsteemi korral on tähis 5.1, mis tähendab, et helisüsteemi kuulub 5 lairibakanalit (võimalik sagedusala 20–20 000 Hz) ja 1 bassikanal (20–120 Hz). Lairibakanalid on vasak (L) ja parem (R) esikanal, keskkanal C ning vasak ja parem tagakanal. Bassikanal LFE (Low Frequency Effects) teeb võimalikuks helisüsteemi, milles madalaid sagedusi esitab üksainus kõlar. Nii vabanevad lairibakanalite võimendid ja nende väljundisse ühendatavad kõlarid suurt elektrivõimsust vajavate bassihelide ülekandmisest. Lairibakõlarid saab siis konstrueerida kompaktseina, nii et neid on hõlbus ära paigutada.
Dolby Digital asendab varasemaid ruumiheli analoogsüsteeme, nagu nt Dolby Surround ProLogic (2 esikanalit, keskkanal ja 1 tagakanal).

Kodeerimismenetlus AC-3

Kõigis Dolby Digital kanalites edastatakse audiosignaalid oma loomulikus dünaamikaulatuses ja digiteeritakse kvantimissagedusega 48 kHz ning koodisõna pikkusega 16–24 bit. Nii moodustuva  andmehulga salvestamiseks 2-tunnise filmi jaoks läheks vaja umbes 4 GB salvestusmahtu, mis vastab peaaegu  DVD-plaadi  ühe kihi mahutavusele. Seepärast on vaja andmeid tihendada (kokku pakkida). Selleks rakendatakse säästkodeerimise menetlust AC-3 (Audio Codec 3), mille puhul eemaldatakse niisugused signaaliosad, mille puudumist kõrv ei taju (samamoodi kasutatakse kuulmistaju iseärasusi teiste kadudega tihendusvormingute, nagu nt MP-3 ja AAC puhul). 
AC-3 võimaldab andmekiirusi vahemikus 32–640 kbit/s. DVD korral kasutatakse harilikult kiirust 384 või 448 kbit/s, nii et salvestusmaht väheneb kuni kümnekordselt.
Kufstein Arena

Kufstein Arena (endise nimega Grenzlandstadion) on mitmeotstarbeline spordirajatis Kufsteinis Austrias.
Kompleksi kuulub kergejõustikustaadion (Grenzlandstadion), mille muruväljakul peetakse ka jalgpallikohtumisi. Lisaks sellele on olemas ka jäähall, tennisehall ja tenniseväljakud, korvpallisaal ning ujula.
Staadion on kohaliku jalgpallimeeskonna FC Kufstein kodustaadioniks.
28. mail 2012 toimus staadionil 500 pealtvaataja ees Eesti-Ukraina sõpruskohtumine jalgpallis, mille Ukraina võitis 4:0.
Jüri Kaup

Jüri Kaup (sündinud 20. märtsil 1932 Lustivere vallas Viljandimaal) on Eesti keemik.
Ta lõpetas 1951. aastal Põltsamaa Keskkooli ja 1956. aastal Tartu Riikliku Ülikooli keemikuna. Ta oli aastatel 1960–1963 Moskvas asuva NSV Liidu Teaduste Akadeemia Orgaanilise Keemia Instituudi aspirant. Ta kaitses seal 1963. aastal väitekirja ning sai keemiakandidaadi kraadi.
Ta oli aastatel 1958–1993 teadur erinevates uurimisasutistes. Ta oli aastatel 1993–1995 Sisekaitseakadeemia Päästekolledži direktor ning alates 1995. aastast Sisekaitseakadeemia ohtlike ainete ja protsesside õppejõud, sealhulgas ka professor.
Félix Houphouët-Boigny

Félix Houphouët-Boigny (sünninimega Dia Houphouët, eesnimi muutus 1915. aastal seoses astumisega ristiusku ja nimi Boigny lisandus ta nimele 1946. aastal; ametliku biograafia järgi 18. oktoober 1905 Yamoussoukro, tollal Prantsuse Lääne-Aafrika – 7. detsember 1993 Yamoussoukro) oli Elevandiluuranniku esimene president.
Ta lõpetas Dakari meditsiiniakadeemia ja töötas abiarstina 1940. aastani. Ta oli 1945. aastal üks Elevandiluuranniku Demokraatliku Partei rajajaid. 1956 valiti ta Prantsusmaa Rahvusassamblee liikmeks. 1957–1961 töötas ta mitmes prantsuse valitsuses ministrina, sealhulgas Charles de Gaulle'i valitsuse riigiminister (Ministre d'État) 1958–1959. 27. novembril 1960 valiti ta 98% valijate toetusega Elevandiluuranniku presidendiks. 1983. aastal lasi ta riigi pealinna viia rannikul asuvast Abidjanist sisemaale, oma sünnilinna Yamoussoukrosse. Tema välispoliitika oli antikommunistlik. Ta keeldus tunnistamast Hiina RV-d 1983. aastani ja toetas Angola UNITA mässulisi.
Ludvig Puusepa monument

Ludvig Puusepa monument on püstitatud eesti arstiteadlase, meditsiinidoktori, Eesti Teaduste Akadeemia liikme professor Ludvig Puusepa mälestuseks. 
Monument asub Tartus Maarjamõisas L. Puusepa tänava ääres. 
Monumendi autor on Endel Eduard Taniloo ja monument avati 17. septembril 1982.
Lennart

Lennart on mehenimi. Nimi on tuletatud nimest Leonhard.
Lennarti nime on pandud ka eestlastele.
Pisarakott

Pisarakott (ladina keeles saccus lacrimalis) on inimeste ja paljude loomade peas, silmakoopa alumises nurgas pisarakotiaugus paiknev laiend. Pisarakott ühendab pisarakanalikesi nina-pisarajuhaga.
Pisarakottide areng, anatoomia, füsioloogia, morfoloogia, histoloogia ja patoloogia võivad suuresti erineda nii liigiti kui ka indiviiditi.

Inimestel

Inimeste pisarakott on pisaraaparaadi osa ja paikneb silmakoopa alumises nurgas. Ta ühendab pisarakanalikesi nina-pisarajuhaga.

Patoloogia

Inimestel seostatakse pisarakottidega mitmeid haiguslikke seisundeid nagu: pisarakotipõletikud ja uudismoodustised. Pisarakoti hea ja pahaloomulised kasvajad on siiski haruldased, kirjeldatud on ligi 400 (2001) nimetatud haigusjuhtu.
Täiendkood

Täiendkood on kahendarv, mis saadakse, kui otsekoodi madalamad (väiksema kohakaaluga) kohad kopeeritakse (kirjutatakse ümber) kuni esimese 1-ni kaasa arvatud ja ülejäänud kõrgemad (suurema kohakaaluga) kohad inverteeritakse (inverteerimisega tehakse loogilise eituse ehk negatsioonitehe).
Täiendkoodi kasutatakse arvutites negatiivsete arvude esitamisel, näiteks arv 3 esitatakse kui 00000011, aga -3 esitatakse arvu 3 täiendkoodina: 11111101. Sellisel juhul näitab esimene bitt ka arvu märki. Arvu täiendkood on võrdne arvu pöördkoodiga, millele on liidetud 1.
Negatiivsete arvude esitamisel on täiendkoodil mitmeid eeliseid pöördkoodi ees. Esiteks töötavad liitmine, lahutamine ja korrutamine täiendkoodidega täpselt samamoodi, kui positiivsete täisarvude puhul. Teiseks on pöördkoodi puhul arvul 0 kaks esitusviisi (arvu 00000000 pöördkood on 11111111 ja vastupidi). Kolmandaks saab täiendkoodiga esitada arve vahemikus −2ⁿ⁻¹...2ⁿ⁻¹−1, samas kui pöördkoodiga saab esitada arve ühe võrra vähem: −(2ⁿ⁻¹)+1...2ⁿ⁻¹−1 (n on bittide arv kahendarvus).
Another One Bites the Dust

Tagurpidi "sõnumid" laulus

80ndate alguses oli "Another One Bites the Dust" üks populaarsemaid laule, mis kristlastest evangelistide sõnul väidetavalt sisaldas alateadlikke sõnumeid, mille nad leidsid laulu lõpust ettekerimisega. Kinnitati, et kui refrääni tagantpoolt ettepoole mängida, kuuleb sõnumeid nagu "Decide to smoke marijuana ("Vali marihuaana suitsetamine")", "It's fun to smoke marijuana ("Marihuaanat on lõbus suitsetada")", "Start to smoke marijuana ("Alusta marihuaana suitsetamist")". Hollywood Recordsi (Queeni praegune Ameerika plaadifirma) pressiesindaja ei nõustunud väitega, et laul endas sellist sõnumit sisaldab.

Laulu kasutus esmaabis

Bassirifis on 110 lööki minutis ja esmaabi andes on soovitatav teha 100-120 südamemassaaži minutis British Heart Foundationi andmete kohaselt.
Riigiküla lahingu mälestussammas

Riigiküla lahingu mälestussammas on Ida-Viru maakonnas Narva-Jõesuu linnas Tõrvajõe külas asuv Vabadussõja Riigiküla lahingus langenutele püstitatud mälestusmärk.
Mälestussammas avati 10. juunil 1935.
Nõukogude okupatsiooni ajal 1941. aasta juunis see hävitati.
Mälestussammas taasavati 7. juunil 2014.
Gao Gang

Gao Gang (lihtsustatud hiina kirjas 高岗 ; traditsioonilises hiina kirjas 高崗; 25. oktoober 1905 Hengshan Shaanxi provints – 17. august 1954 Peking) oli hiina kommunist ja Hiina Rahvavabariigi riigitegelane.
Gao Gang oli pärit talupoja perekonnast. Ta astus Hiina Kommunistlikku Parteisse 1926. aastal. Ta võttis osa partisanivõitlusest. 1935. aastal määrati ta Hiina Punaarmee 15. armeegrupi poliitosakonna juhatajaks. 1937–1945 oli to Shaan-Gan-Ningi piiriala parteikomitee sekretär ja Kirde-Hiina HKP Büroo sekretär. Hiina Kommunistliku Partei 7. kongressil 1945. aastal valiti Gao Gang Hiina Kommunistliku Partei Keskkomitee ja Keskkomitee Poliitbüroo liikmeks. 1945–1949 oli ta Kirde-Hiina (Mandžuuria) HKP Büroo sekretär, Kirde Rahvavalitsuse esimees ja Kirde sõjaväeringkonna poliitiline komissar. 1949–1952 oli Gao Gang Hiina Keskrahvavalitsuse esimehe asetäitja ja 1952–1953 Hiina Vabariigi Riikliku Plaanikomisjoni esimees.
1953. aasta lõpus langes Gao Gang Mao Zedongi silmis ebasoosingusse. 1954. aasta 6. veebruarist kuni 10. veebruarini toimunud Hiina Kommunistliku Partei Keskkomitee istungil süüdistati Gao Gangi ja Rao Shushid fraktsioonilises tegevuses ja nad vabastati oma ametikohtadelt.
Gao Gangi võimult kõrvaldamise põhjuseks võisid olla tema tihedad kontaktid Nõukogude Liiduga.
17. veebruaril 1954 püüdis ta ennast elektriga tappa, kuid enesetapukatse ebaõnnestus. Seejärel hoiti teda koduarestis. Sama aasta augustis tappis ta ennast unerohutablettidega.
Raimund Peraudi

Raimund Peraudi (ka Raymond või Raymund Pérault, Raimundus Peraudi; 28. mai 1435 Surgères – 5. september 1505 Viterbo) oli katoliiklik vaimulik ja teoloog.
Peraudi sündis 1435. aastal Lõuna-Prantsusmaal vaeses peres, kuid sai hea hariduse ning oli nooruses oma kodukohas ja La Rochelle'is kooliõpetaja. Hiljem astus ta augustiinlaste ordusse ja temast sai ka kloostri prior. 1470. aastal lahkus ta aga kloostrist ning asus õppima Pariisi ülikoolis, kust ta sai 1476. aastal teoloogiamagistri kraadi. Samal aastal sai ta ka Saintes'i toomkapiitli dekaaniks ning asus tegutsema indulgentsiraha kogujana. Samuti kirjutas ta järgnevatel aastatel mitmeid teoloogilisi traktaate. 1481. aastal nimetas paavst ta apostellikuks pronotariks.
1486. aastal nimetati Peraudi indulgentsikampaania komissariks Prantsusmaale ning hiljem paavsti legaadiks ja indulgentsijutlustajaks Saksamaale ning Põhja-Euroopasse. Ta reisis paavsti ülesandeid täites ja jutlustades nii Prantsusmaal kui ka Saksamaal ning pöördus 1488. aastal tagasi Rooma. Oma missiooni ajal jättis Peraudi väga hea mulje Saksa-Rooma keisrile Friedrich III-le ja tema pojale Maximilian I-le, kuna ta aitas 1488. aastal vahendada rahu Ungari kuninga Mátyás Corviniga. Seetõttu sai Peraudist 1491. aastal Gurki piiskop. Vahepeal oli Peraudi oma rahuvahendaja karjääri jätkanud: 1489 ja 1492 vahendas ta Charles VIII ja Maximiliani rahuläbirääkimisi ning 1503. aastal osales ta ka Rootsi ja Hansa Liidu vahelise rahu sõlmimisel. Et Peraudi oli määratud indulgentsikampaania ülemkomissariks, siis teenisid tema rahusobitused eesmärki saavutada kõigi kristlaste vahel rahu ja suunata nad kõik ristisõtta Türgi vastu.
1493. aastal sai Peraudi keiser Friedrich III toetusel kardinaliks. Ta paistis silma vähenõudlikkusega, leppides kolm korda väiksema elatisrahaga kui enamik teisi kardinale.
Pärast 1500. aastat algatas Peraudi uue indulgentsikampaania Türgi-vastase sõja heaks raha kogumiseks, jutlustades peamiselt Saksamaal, jõudes 1503. aastal ka Lübeckisse ja mujale Põhja-Saksamaale. 1503. aastal sai Peraudist ka Saintes'i piiskop.
1504. aastal pöördus Peraudi tagasi Itaaliasse ning järgmisel aastal suri ta 70-aastasena Viterbos.
Teoloogina oli Peraudi suurimaks panuseks indulgentsiõpetuse põhjalik ümbertöötamine.
Adolphe Guillaume Vorderman

Haridus- ja tööeluga seotu

Vorderman õppis Utrechti ülikoolis meditsiini. 1866. aastal astus dr. Vorderman Hollandi laevastikku ja asus tööle meditsiiniohvitserina. 1871. aastal saadeti ta tsiviilteenistusse Indoneesiasse (sel ajal Hollandi India). 1881 saadeti Vorderman Bataaviasse (tänapäeval Jakarta). 1890. aastast töötas ta saarel vanglate sanitaarkontrollijana. Ulatuslike toitumiseksperimentide käigus kontrollis ta ligi 100 saarel olevat väiksemat vanglat.

Panus teaduse arendamisse

1895. aastal arutas Christiaan Eijkman enne ärasõitu saarelt beriberiga seotut ülemmeditsiiniohvitseri Vordermaniga. Beriberi näis probleeme põhjustavat üksnes osal kinnipeetavatest. Neist, kes sõid pruuni riisi, haigestus üks 10 000 kinnipeetava kohta, ja neist, kes said söögiks poleeritud riisi, haigestus üks 39 kinnipeetava kohta. Vorderman järeldas, et haigestumise põhjuseks ei saa olla vangla hügieenitingimused. Aastatel 1895–1896 õnnestus Vordermanil tõestada, et haigus beriberi on seotud pikemaajalise poleeritud riisi söömisega, seda kinnitas Braddon.

Tunnustused

Vordermani auks on nimetatud liik Myristica vordermannii Warb.
Bernhard Kaehlbrandt

August Bernhard Karl Kaehlbrandt (2. märts/14. märts 1840 Riia – 4. september/16. september 1883 Audru) oli Eesti vaimulik.
Algõpetuse sai ta aastatel 1848–1855 Jaunpiebalga pastoraadis. Aastatel 1855–1858 õppis ta Riia Kubermangugümnaasiumis. Aastatel 1859–1863 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas, aastal 1863 täiendas ta ennast veel Erlangeni ülikoolis. Aastatel 1864–1866 oli ta Audrus koduõpetajaks. Prooviaastal oli ta Vändra Martini koguduses Ernst Sokolowsky juures. Ordineeriti 8. septembril/20. septembril 1868 Riias õpetajaks.
Ta oli aastatel 1868–1883 (introdutseeriti 29. septembril/11. oktoobril 1868) Audru Püha Risti koguduse õpetaja. Lisaks oli ta aastatel 1877–1883 Pärnu praostkonna praost ja aastast 1881 Konsistooriumi assessor.

Isiklikku

Tema onu Carl Ludwig Kaehlbrandt oli Jaunpiebalga koguduse õpetaja.
Sulev Maramaa

Isiklikku

Tema isa oli keemik Jaan Maramaa, tema onu oli kauaaegne Viljandi linnapea August Maramaa.
Marseille

Ajalugu

Linna asutasid umbes 7. sajandil eKr kreeklased, kes nimetasid linna Μασσαλία (Massalia). 49 eKr vallutasid linna roomlased. 1218. aastal Marseille iseseisvus, kuni 1481 prantslased linna vallutasid.
Marseille'i ülikool asutati 1409.

Rahvastik

Suure osa Marseille' elanikkonnast moodustavad 19. sajandi immigrantide järeltulijad: armeenlased, hispaanlased, itaallased, kreeklased, araablased, juudid ja venelased. Umbes veerandi elanikest moodustavad Põhja-Aafrika päritolu inimesed.

Vaatamisväärsused

Suurimad vaatamisväärsused on 1893. aastal ehitatud katedraal, palverännakute sihtkoht Notre-Dame-de-la-Garde kirik aastast 1864, vana sadam ja kindlus Château d'If. Viimases hoiti vangis Alexandre Dumas' tuntud romaani peategelast krahv Monte Cristot.
Linnas on üks olulisemaid moodsa kunsti muuseume Prantsusmaal, Cantini muuseum.
Narva-Jõesuu sanatoorium

Narva-Jõesuu sanatoorium (varem  kolhoosidevaheline sanatoorium "Narva-Jõesuu") on sanatoorium Ida-Viru maakonnas Narva-Jõesuus aadressil Aia tänav 3. Asutust haldab AS Narva-Jõesuu Sanatoorium. 
1961. aastal ehitatud sanatooriumihoone on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks.
Juku (arvuti)

Tarkvara

Juku operatsioonisüsteemiks oli CP/M-i kohandatud versioon EKDOS. Programmidest olid Jukule kohandatud mõned CP/M-i programmid (nt DBase II, MultiPlan ja WordStar), kuid kirjutati ka uusi (nt andmetöötluspakett STAT-Ju/ЮТС). Jukule püüti kirjutada isegi viirusi.
Vesiloo järv

Vesiloo järv (ka Mustanina tiigid) on järv Ida-Viru maakonnas Narva-Jõesuu linna halduspiirkonnas  Mustanina külas. Veekogu pindala on 4,2 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 4908 m.
Angelina Semjonova

Angelina Semjonova (27. veebruar 1960 Kuressaare – 30. mai 2011) oli eesti näitleja.
Semjonova sündis aastal 1960 Kuressaares tšuvaši päritolu meremehe ja saarlannast ettekandja peres. Aastal 1978 lõpetas ta Tallinna 16. Keskkooli. 1984 lõpetas ta Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri (XI lennu).
Angelina Semjonova töötas näitlejana Draamateatris 1990. aastate keskpaigani, rollilepingutega 2001. aastani. Lisaks on ta mänginud ka Rakvere Teatris, Kuressaare Linnateatris, Pärnu Endlas, Vanalinnastuudios ning filmides.
Semjonova mängis olulisi rolle Mikk Mikiveri lavastustes "Pilvede värvid", "Seoses üleminekuga teisele tööle", "Õli", "Maskeraad" ja "Kolm õde". Laia ampluaaga näitlejana tundis ta end hästi eri žanrites. Koduteatris kutsuti teda Sjomaks.
Samuti oli Semjonova võimekas laulja, kes võitis populaarsust Eesti Draamateatris mängitud muusikali "Mary Poppins" nimiosas. Pärast Draamateatrist lahkumist esitas ta vene romansse ja laule Édith Piafi repertuaarist.
Angelina Semjonova suri 30. mail 2011 ja ta maeti 2. juulil 2011 Metsakalmistule.
Avinurme kirik

Avinurme kirik on ühelööviline kirik Mustvee vallas aadressil Võidu 4. Kirikut kasutab Eesti Evangeelse Luteri Kiriku Avinurme kogudus. Avinurme kirik on alates 13. novembrist 1997 kultuuriministri määrusega kaitse all kultuurimälestisena.

Ajalugu

15. juulil 2009 tähistas Avinurme kirik oma 100. aastapäeva.
25. detsembril 2009 sai Avinurme kirik PRIA rahastamise abil endale neli uut kirikukella.
Alena Boganeva

Alena Boganeva (Valgevene keeles: Алена Міхайлаўна Боганева; sündinud 1967) on valgevene folklorist.
Peamiste uurimisteemade hulka kuuluvad rahvakristlus, narratiivid, rahvapärased etioloogiad,jm.
Võrumaa lipp

Lipu kirjeldus

Võru maakonna lipp koosneb kahest võrdse laiusega horisontaalsest värvilaiust,millest ülemine laid on valge ja alumine roheline. Valge laiu keskel on maakonna eritunnusena Võrumaa vapp. Vapi kõrgus normaalmõõtmetega lipul 42 cm.
Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 7:11 ning normaalsuurus 105x165 cm.
Jõhvi vald (Jõhvi kihelkond)

Jõhvi vald (saksa keeles Jewe) oli vald Virumaal Jõhvi kihelkonnas. Valla pindala oli 209 km² ja elanikke oli 3250 (1934. aasta seisuga). Vald eksisteeris 1866–1939.
Vallas oli 513 talundit ja need kasutasid 10 117 ha maad.
Vallas asus Jõhvi asundus.
1892 ühendati Jõhvi vallaga Tammiku, Edise, Sompa vald ja Jõhvi kirikuvald.
Adeline

Adeline (inglise keeles Advanced Expendable Launcher with Innovative engine Economy) on Airbus Groupi divisjoni Airbus Defence and Space osaliselt korduvkasutatava kanderaketi kontseptsioon. Kontseptsiooni järgi eraldub kanderaketi esimese astme rakettmootoritega osa pärast ülesande täitmist ülejäänud astmest ja maandub droonina tagasi maapinnale. Seejärel tehakse rakettmootoritega osale hooldus ja seda saab järgmisel raketistardil kasutada.
Kavandit võidakse rakendada tulevasel kanderaketil Ariane 6, ent seda on võimalik rakendada mistahes vedelkütusraketi peal. Projekti arendajad usuvad, et tehnoloogia võimaldab säästa 20–30% raketistardi kulust kasuliku lasti umbes 10% vähenemise arvel.
Kui kanderaketi esimene aste kütusest tühjaks saab/oma töö lõpetab, siis heidetakse rakettmootoritega osa küljest. See kukub alla ja teatud kõrgusel laseb Adeline väikesed vingletid välja ning laugleb maandumisraja poole. Maandumisraja juurde jõudes kasutab moodul horisontaalseks maandumiseks maandumistelikut ja kahte väikest propellerit.
Kavand võimaldaks esimese astme taaskasutust 80% väärtuse ulatuses: rakettmootorid, avioonika ja mootorikamber. Rakettmootoreid oleks võimalik 10 kuni 20 korda taaskasutada.
Airbusi hinnangul on antud lähenemisel SpaceX-i arendatava korduvkasutatava kanderaketi tehnoloogia ees mitmeid eeliseid. Esiteks ei sea see raketiastet vertikaalseks maandumiseks pidurdamise ajal tugeva pinge alla. Teiseks läheb lasti geostatsionaarsele orbiidile toimetamise korral maandumiseks vaja vaid 2000 kg raketikütust, mitte 35 000, nagu arvestuslikult SpaceX-i lahenduse korral.
Airbus Groupi eellane EADS tegi programmiga algust aastal 2010. 2015. aasta mai seisuga on projekti investeeritud 15 miljonit eurot; ettevõte on korraldanud lennukatseid vähendatud suurusega mudelitega. Airbusi esimene prioriteet on kanderaketi Ariane 6 väljatöötamine; uue kanderaketi esimene lend on planeeritud aastaks 2020 ja selle praegusesse kavandisse Adeline ei kuulu. Kuid 
arendustöö Adeline kontseptsiooni kallal toimub paralleelselt, et seda tulevikus kanderaketi Ariane 6 juures saaks kasutusele võtta. Ettevõte loodab, et moodul on kasutusvalmis aastatel 2025 kuni 2030.
Wängle

Geograafia

Wängle asub Reuttest läänes suusa- ja matkaala jalamil.
Larin Paraske

Larin Paraske (sünninimega Paraskeva Nikitina; 27. detsember 1833 Lempaala, Ingerimaa – 3. jaanuar 1904 Metsäpirtti, Lõuna-Karjala) oli isuri runolaulik. 
Paraskel oli märkimisväärne mälu – ta oskas peast esitada üle 32 000 kalevamõõdulise värsirea, mistõttu peetakse teda üheks hinnatuimaks Karjala kultuuri puudutava teabe allikaks. ja nimetatakse mõnikord "Soome Mnemosyne'iks". Ta värsid kogus peaasjalikult 1880. aastatel üles vaimulik Adolf Neovius, kes pani Paraskelt kokku kirja umbes 1200–1583 runo, lisaks 1750 vanasõna, 336 mõistatust, tosin laulu ja 25 itku.
Tema etlemist käisid kuulamas mitmed inspiratsiooni otsivad soome rahvusromantikutest heliloojad, teiste hulgas näiteks Jean Sibelius.

Biograafia

Paraskeva Nikitina sündis 1833. aastal etniliste isurite Mikitta Mikitanpoika (1802–1851) ja Tatjana Vasilovna tütrena Põhja-Ingerimaal Lempaala külas. Ta isa oli pärisori (lampuoti), kes elas renditalus. Paraske ema suri 1848. aastal ja isa neli aastat hiljem.
1853. aasta abiellus Paraske Vaskela külast Sakkola maakonnast pärit Kaurila Teppananpoika (venepäraselt Gavril Stepanov) nimelise talupojaga. Kaurila oli Paraskest 20 aastat vanem ja kehva tervisega, kuid neil sündis aastatel 1855–1878 üheksa last, kellest kuus surid enne täisealiseks saamist. Ta abikaasa suri 1888. aastal.
1887. aastal kohtus ta rahvaluule kogumisega tegeleva vaimuliku Adolf Neoviusega, kes pani Paraske talenti tähele ja maksis talle rubla iga lauldud tunni kohta. 
1889. aastal kolis Neovius Porvoosse ja veenis Paraske temaga kaasa minema, et nad saaks oma projekti lõpetada. Aastatel 1891–1894 esines ta mitmel korral Porvoos ja Helsingis, kogudes järjest tuntust.
1894. aastal naasis Paraske oma kodukohta. 1901. aastal määras Soome Kirjanduse Selts talle kirjanikutoetuse, kuid sellegipoolest elas Paraske pidevas vaesuses. Ta suri Sakkolas 1904. aastal.
Charles Blacker Vignoles

Charles Blacker Vignoles (31. mai 1793 Woodbrook, Wexford, Iirimaa – 17. november 1875 Hythe, Southamptoni lähedal) oli Briti insener ja raudteede ehitaja.
Ta sündis Iirimaal, tema esivanemad olid prantsuse hugenotid. Vignoles kasvas üles Londonis vanaisa matemaatikaprofessor Charles Huttoni perekonnas. Ta sai hea hariduse matemaatika ja õigusteaduse alal.
1814. aastal astus ta hertsog Wellingtoni armeesse. Teenis Hispaanias, Hollandis ja Kanadas. Lahkunud sõjaväeteenistusest tegeles topograafiliste töödega USA lõunaosariikides.
1841. aastal sai ta University College Londoni esimeseks tsiviilehituse professoriks.
Aastatel 1863–1865 oli ta Kuningliku Astronoomiaseltsi asepresident ja 1869–1871 Institution of Civil Engineersi president.
Vignoles oli Photographic Society of Londoni (praegu Royal Photographic Society) asutajaliige.

Raudtee-ehitus

1926. aastal naasis ta Londonisse, kus töötas insenerina Londoni dokkides, seejärel töötas George Rennie abina raudteeprojektide koostamisel (tulevased raudteed London–Brighton ja Liverpool–Manchester).
1830.–1860. aastatel töötas Vignoles Suurbritannia raudtee-ehituses peainseneri, projekteerija ja konsultandina.
Ta töötas insenerina ja eksperdina ka välismaal, sealhulgas Taunuse raudteel Saksamaal, Šveitsis, Tudela–Bilbao raudtee ehitusel Hispaanias (1855–1864) ja Brasiilias (1860).

Vignoles'i rööbas

1830. aastate teisel poolel täiustas Vignoles ameeriklase Robert L. Stevensi 1831. aastal leiutatud tasapinnalise rööpatallaga rööpa profiili, viies rööpatalla veelgi laiemaks, et sellesse oleks võimalik puurida augud. Sellise profiiliga rööpaid kasutati esmakordselt Londoni–Croydoni raudteel (1836–1839). Hiljem jäi Vignoles'i rööbas tähistama laiema rööpatallaga rööbast.

Nikolai kettsild

1846. aastal kutsuti ta rajama esimest alalist silda üle Dnepri jõe Kiievis. Rippsilla projekteerimine algas 1846. aastal. Teda konsulteeris William Tierney Clark, Budapesti kettsilla projekteerija. Silla ehitustööd kestsid 1848–1953. Sild sai tolle aja üheks suuremaks sillaks Euroopas ja oli esimene paljuavaline rippsild Euroopas.
Haudumine

Haudumine on selgroogsetel loomadel (nt lindudel) munade hoidmine sellise temperatuuri juures, et loode saaks areneda. Haudumine on ka sellise temperatuuri juures loote arenemine.
Aega, mis kulub haudumise algusest poja koorumiseni, nimetatakse haudevältuseks ehk -kestuseks.
Audiitorkogu

Audiitorkogu on aastal 1999 loodud Eesti audiitoreid ühendav kutseühendus (avalik-õiguslik juriidiline isik). Audiitorkogu loodi selleks, et korraldada audiitorite kutsetegevust ja kaitsta nende õigusi.
Enne Audiitorkogu asutamist täitis Eestis samalaadseid ülesandeid Audiitortegevuse nõukogu.
Audiitorkogul on 474 liiget.