Piia Eller

Elamusturism

Piia Eller uuris oma teadustöös kahel aastal (2003–2005) maailmas käsitletud elamusturismi kontseptsioone ning oli esimene elamusturismi kontseptsiooni kirjeldaja Eestis. Elamusturism tuleneb majandusmudeli muutumisest, kus liigutakse teenusmajanduselt (service economy) elamusmajandusele (experience economy). Elamusmajandust kirjeldasid 1998. aastal esimesena oma artiklis "Welcome to the Experience Economy" B. Joseph Pine II and James H. Gilmore. Elamusturism tähendab elamusel põhinevat reisimist, mis on orienteeritud tegevustele, mille käigus mõjutatakse inimese meeli kujundades elamuslikke kogemusi. Selle mõiste ingliskeelseid vasteid on erinevaid, kuid levinumad terminid on experiential tourism või experiential travel.  
Elamusturismi kontseptsioon on lähedane elamusliku õppe ehk elamusõppe (experiential learning) kontseptsioonile, mille käigus on tegemist emotsionaalselt töödeldud sündmustel või koha atmosfääril põhinevate tunnete tekkimisega läbi kogemuse. Igal inimesel võivad, sõltuvalt tema tunnetest, läbitud kogemustest, koha atmosfäärist ja pakutavatest tegevustest tekkivad tunded olla iga kord erinevad. Turismi puhul on oluline tekitada erakordne, inimese ootusi ületav positiivne ja suure emotsiooniga seotud elamus (nn flow elamus). Psühholoogias tuntud flow mõiste võttis 1975. aastal kasutusele Ungari psühholoog Mihaly Csikszentmihalyi. 
Elamuse kujundamisel on olulised nii pakutavad tegevused, ümbritsev atmosfäär kui ka inimese varasema kogemused. Elamuse käigus toimub inimese meeleelundite mõjutamine: hääle abil – kuulmine, visuaalne osa – vaatamine, maitsed – maitsmine, katsumine – kompimine, muud aspektid – tajumine. Pakutavad elamused võivad olla nii positiivsed kui ka negatiivsed, kuid nende käigus kujunev kogemus peaks olema positiivne. 
Turismiteenuste pakkujate puhul on oluline omavaheline koostöö, et pakkuda maksimaalseid, inimeste ootusi ületavaid elamuskogemusi. Samuti on väga oluline erilise, meeldejääva atmosfääri kujundamine ning kvaliteetse teenuse pakkumine igas inimesega kokkupuutepunktis kogu teenusekogemuse vältel.

Kooperents ehk koostöö konkurentsi tingimustes

Kooperents (coopetition) on mõiste, mis on moodustunud liitsõnana mõistetest "koostöö" ja "konkurents", ingliskeelsed vasted on cooperation (koostöö) ja competition (konkurents ). 
Majandusterminina tuntakse konkurentsi majanduslikes turusuhetes kui osalejate omavahelist võistlust. Piia Eller uuris teadustöös osapoolte võit-võit olukorra (win-win situation) saavutamist mis põhineb grupidünaamikal ning mille õige juhtimise korral saavad olukorrast kasu kõik osapooled. Niinimetatud "hea konkurentsi" puhul saavutavad võit-võit olukorra (win-win game situation) kõik osapooled. See kontseptsioon on tihedalt seotud grupidünaamikas (group dynamics) toimuvaga. Kooperentsina saabki kirjeldada konkurentsi olukorras koostöö tegemist, millest võidavad kõik osapooled. Selleks, et niisugune mudel toimiks, peab saavutama koostöö ja konkurentsi optimaalse tasakaalu. 
Väga oluline on kooperentsi olukorra saavutamiseks informatsiooni juhtimine ja vahendamine. Tuleb anda ja vahendada õiget informatsiooni õigel ajal ja õiges kohas ning õigesti valitud kanalite abil.
Samuti on väga oluline nii võrgustiku siseste (nii osapoolte vajadustest kui ka suhetest lähtuvate) konfliktiolukordade juhtimine, milleks tuleb kasutada õigeid tehnikaid ja õiget ajastust. Konfliktid võivad ilmneda nii võrgustikusiseste kui ka -väliste konfliktidena, suhetest lähtuvana või osapoolte tasandil. Ja seda nii strateegilisel kui ka operatiivtasandil. Kooperentsi olukorra positiivses suunas juhtimiseks on eelnevast lähtuvalt vaja kasutada erinevaid meetodeid.