google/wiki40b huggingface dataset:
Emajõe festival

Emajõe festival on Tartus 2006. aastast toimuv iga-aastane pidustus, mis keskendub Emajõele.
Emajõe festivalil toimuvad laevade paraadid, ujumis- ja kalapüügivõistlused, kontserdid jõekaldal ja laevadel jms, tutvustatakse mitmesuguseid veeatraktsioone, veega seotud asutusi ja firmasid. Samuti korraldatakse huvilistele laevasõite Emajõel.
Spordivõistlustest tuntumad on Emajõe karikavõistlus avaveeujumises ja "Kahe silla sprint" Kaarsilla juurest Võidu silla juurde.
Aivar Kivisiv

Tunnustus

Eesti Endiste Metsavendade Liit andis talle 2018. aastal teenetemedali nr 28.
Othar Lorthkhipanidze

Othar Lorthkhipanidze (gruusia keeles ოთარ ლორთქიფანიძე, 30. oktoober 1930 – 19. mai 2002) oli gruusia arheoloog.
Lorthkhipanidze on arheoloogiliselt uurinud muistseid Gruusia piirkondi Kolhethit ja Kharthlit ning leidnud tõendeid Ahhemeniidide kultuurist Lõuna-Kaukaasias.

Isiklikku

Othar Lorthkhipanidze on tuntud paleoantropoloog Davith Lorthkhipanidze isa.
Mölleri mõis

Mölleri mõis (läti keeles Mellera muiža, ka Meldera muiža, saksa keeles Möllershof) oli rüütlimõis Lätis Riia linnas Pētersala-Andrejsala asumis. Mõisa peahoone asus Pētersalā saarel. 
Mölleri mõisa asutamise täpne aasta pole teada, aga 18. sajandil oli see juba olemas. Aastal 1701 tungisid, Põhjasõjas  Rootsi väed mõisa juurest üle Daugava, alustades selle teisel kaldal Spilve lahingut.
Mõisa vana peahoone hävis tõenäoliselt tulekahjus aastal 1812. Uus peahoone kerkis vahverkehitisena Daugava kaldale, haiglale kuulunud maadele. Mõisakompleksi juurde kuulus ka tuulik. XIX sajandi teisel poolel ostis mõisa Ignat Muhhin. Toona müüdi mõisa maad ehituskruntideks, mõisale jäi alles vaid peahoone. Mõisa viimaseks omanikuks oli Vera Muhhina. Mõisa hooned on tänapäevaks hävinud.
Psühhodraama

Psühhodraama on isiksuse ja grupi arendamise ning grupiteraapia meetod, mille abil osalejad uurivad draamas kasutatavate võtete abil (nt situatsioonide läbimängimine) üksikisikute, gruppide, süsteemide ja organisatsioonide probleeme, unistusi, püüdlusi ja suhteid. Osalejad saavad võtta erinevaid rolle, ka niisuguseid, mida nende reaalses elus ei ole võimalik kogeda.
Meetodi töötas välja USA psühhiaater ja psühholoog Jacob Levy Moreno (1892–1974), kes kasutas seda esmalt Viini prostituutide eneseabigruppides. 1936 asutas Moreno Ameerika Ühendriikides Beaconis rahvusvahelise psühhodraama keskuse.
Naaritsate aleuudi haigus

Naaritsate aleuudi haigus (morbus aleutica lutreolarum) on kodutuhkrute, euroopa naaritsate, ameerika naaritsate, pesukarude ja vinuklaste nakkushaigus, mida põhjustab aleuudi haiguse viirus.
Haigust erines varem ainult Põhja-Ameerikas, Jaapanis ja Suurbritannias, 2004. aastast esineb see ka mujal Euroopas.

Edasikandumine

Haigus kandub edasi aerosoolide, vere, sülje, kuse ja rooja kaudu otsesel või kaudsel kokkupuutel. Haigus võib üle kanduda ka emasloomalt loodetele.
On terveid nakkuskandjaid.

Sümptomid

Kliinilises pildis on apaatia, kaalukaotus, toidust keeldumine, hatune karv, rohke joomine (polüdipsia) ja rohke kusemine (polüuuria), kehvveresus ja tõrvataoline roe.
Lõppstaadiumis esinevad maksapuudulikkus ja neerupuudulikkus. Võib esineda ka tagajala halvatusega vorm.

Diagnoos

Elusal loomal ei ole diagnoosimine võimalik.

Ravi ja profülaktika

Ravi on sümptomaatiline, sest haigus on ravimatu.
Kasutatakse sundsöötmist, infusiooni, antibiootikume, põletikuvastaseid ravimeid ja haigestunud loomade karantiini.
Vahur Vahtramäe

Koondisekarjäär

Eesti koondises on Vahtramäe pidanud 7 kohtumist. Debüüdi tegi ta 18-aastasena 26. oktoobril 1994 sõprusmängus Soome vastu. Lisaks temale tegid samas mängus debüüdi Rain Vessenberg ja Janek Kiisman.
2009. aasta Euroopa Parlamendi valimised

Kandidaadid

Eestist valiti Euroopa Parlamenti kuus inimest. Oma nimekirjadega osales 11 erakonda ja 6 üksikkandidaati (Taira Aasa, Martin Helme, Dimitri Klenski, Juri Žuravljov, Indrek Tarand, Märt Õigus).

Arvamusküsitlused

Maikuus Turu-uuringute ASi korraldatud arvamusküsitluse tulemusel oli kõige suurem toetus Eesti Keskerakonnal, Reformierakonnal, Isamaa ja Res Publica Liidul, Sotsiaaldemokraatlikul Erakonnal ja üksikkandidaadil Indrek Tarandil.

Tulemused

Kell 16.00 oli valimistel osalenud 34,9% hääleõiguslikest kodanikest. Valimiste lõppedes oli hääletamas käinud 43,2% hääleõiguslikest. Tulemused: Keskerakond võitis kaks kohta (Edgar Savisaar, Siiri Oviir), Reformierakond ühe koha (Kristiina Ojuland), IRL ühe koha (Tunne Kelam), Sotsiaaldemokraatlik Erakond ühe koha (Ivari Padar) ja valituks osutus ka üksikkandidaat Indrek Tarand. Pärast seda, kui Edgar Savisaar vastavalt juba enne valimisi lubatule oma mandaadist loobus, kinnitas Vabariigi Valimiskomisjon 7. juulil tema asemel europarlamendi liikmeks Vilja Savisaare.
Siillased

Siillased (Erinaceidae) on sugukond putuktoiduliste seltsist.
Sugukonnas on kaks alamsugukonda: Erinaceinae ja Galericinae. Esimesse kuulub Eestis levinud perekond siil, meil esindatud kahe liigiga: harilik siil, Erinaceus europaeus, ja kaelussiil, Erinaceus concolor.
Vambola Rähn

Vambola Rähn (15. veebruar 1923 Eristvere, Jõgeva vald, Tartumaa – 18. jaanuar 1984 Tartu) oli eesti näitekirjanik, teatrikriitik ja publitsist.
Ta õppis Painküla algkoolis, Hugo Treffneri Gümnaasiumis ja lõpetas aastal 1941 Viljandi Maakonna Poeglaste Gümnaasiumi. Aastal 1942 astus ta Tartu Ülikooli õigusteaduskonda. Aastal 1943 mobiliseeriti ta Saksa sõjaväkke. Pärast sõda õppis ta lühemat aega Tartu Riiklikus Ülikoolis ajalugu, kuid sunniti ülikoolist lahkuma.
Ta on töötanud inspitsiendina Vanemuises ja näitlejana Ugalas, hiljem juhendas Tartus näite- ja estraadiringe.
Raivo Mets

Raivo Mets (sündinud 8. aprillil 1956 Keilas) on eesti näitleja.
Ta lõpetas aastal 1974 Aseri Keskkooli, aastal 1978 näitejuhtimise erialal Tallinna Pedagoogilise Instituudi ja aastal 1986 Vanalinnastuudio õppestuudio.
Ta mänginud aastatel 1986–1988 ja aastast 1991 Vanalinnastuudios. Aastatel 1988–1991 oli ta Pirita lillekasvatuse näidissovhoosi klubijuht.
Aastail 1998–2000 osales ta Kanal 2 eetris olnud huumorisaates "Wigla show".
Artur Pungas

Artur Pungas (23. oktoober 1903 – 8. veebruar 1938 Peipsi järv) oli Eesti sõjaväelane (veltveebel) ja piirivalvur, kordoniülem.
Astus sõjaväeteenistusse 15. jaanuaril 1924, teenis 1. Jalaväerügemendis. 1925 lõpetas Sõjaväe Ühendatud Õppeasutuste allohvitseride õppekursuse ja ülendati noorem-allohvitseriks. Teenis seejärel 1. Jalaväerügemendis jaoülemanana 16. aprillini 1925, mil viidi üle 1. Diviisi Staapi samale ametikohale. Võttis osa 1. detsembri mässukatse mahasurumisest. Vabastati sõjaväeteenistusest 1. oktoobril 1925.
Astus piirivalve teenistusse üleajateenijana 1. märtsil 1927. 1. juunil 1928 määrati Nina kordoniülema kohusetäitjaks ja 24. veebruaril 1930 kordoniülemaks. 1929 lõpetas Sõjaväe Ühendatud Õppeasutuste kehalise-kasvatuse kursuse ja 1931 gaasikaitse erikursuse.
1929 ülendati vanem-allohvitseriks ja 1932 veltveebliks.
Oli kaitseliitlane.
Tapeti Nõukogude Liidu piirivalve poolt koos Voldemar Kaio ja Vassili Evaga Peipsil. Surm lavastati nii, nagu oleks eestlased meelega üle piiri läinud ja Nõukogude piirivalvuritel ei jäänud muud üle kui piiririkkujad maha lasta. Eesti esindajaid ei lubatud üle piiri jälgi vaatama, et asjaolusid uurida.

Isiklikku

Pungas oli abielus, tal oli kolm tütart.
Paunküla oja

Paunküla oja (ka Hiie oja) on oja Harju maakonnas Kose vallas. Oja pikkus on 1,5 km. Oja valgla suurus on 1,2 km².
Mandariinid (Beauvoir)

"Mandariinid" ("Les Mandarins") on Simone de Beauvoiri romaan, mis ilmus 1954. aastal.
Tegemist on Beauvoiri ühe tähelepanuväärseima teosega, 1954. aastal võitis raamat Goncourti auhinna. 
Teose peateemaks on Prantsuse vasakpoolsete poliitikute roll ühiskonnas Teise maailmasõja lõpupäevil. Raamatus räägitakse muuhulgas ühe naise  seiklustest ja tunnetest Prantsuse intellektuaalide hulgas. Tegelaste prototüüpide seas on Albert Camus, Jean-Paul Sartre, samuti Beauvoir ise.
Voka mõis

Voka mõis (saksa keeles aastani 1781 Fockenhof, seejärel Chudleigh) oli rüütlimõis Jõhvi kihelkonnas Virumaal. Mõis rajati 16. sajandil.
Oma ingliskeelse nime sai mõis Kingston-upon-Hulli hertsoginnalt Elizabeth Pierrepontilt (1721–1788), kes 1781. aastal omandas Voka koos Toila ja Oru karjamõisaga ning moodustas nendest maavalduse, mille nimetas oma neiupõlvenime järgi Chudleigh'ks. Tema südameasjaks olid mõisaparkide kujundamine ja kaunistamine.
Heiki Haljasorg

Heiki Haljasorg (sündinud 22. veebruaril 1977 Tallinnas) on eesti kultuuriajaloolane, raadioajakirjanik ja õpetaja, filosoofiadoktor.

Elulugu

Ta lõpetas 2000. aastal Tallinna Pedagoogikaülikooli kasvatusteaduste alal ning 2004. aastal Tartu Ülikooli ajaloo alal. 2017 lõpetas ta Tallinna Ülikooli filosoofiadoktori kraadiga kasvatusteaduste alal. Ta on osalenud täienduskoolitustel Jeruusalemmas (Yad Vashem 2013), Oxfordis (Oxford English Centre 2014) ja Amsterdamis (Amsterdam University of Applied Sciences 2015).
Aastast 1999 on Heiki Haljasorg kultuuriloosaate "Roosiaed" saatejuht Raadio 7-s. Ta on "Roosiaia" saateid teinud Washingtonis, Pariisis, Roomas, Ateenas, Egiptuses, Kopenhaagenis, Riias, Lübeckis, Helsingis, Firenzes, Santorinil ja Veneetsias. Saate külalised on olnud professorid, diplomaadid, teoloogid ja üliõpilased. 2006–2008 ilmusid Haljasoru ajalooteemalise sarja artiklid Äripäeva lisas Visioon.  
1997–2001 töötas Heiki Haljasorg Nissi Põhikooli ajalooõpetajana, 1999–2000 Tallinna Pedagoogikaülikooli Üliõpilasesinduse aseesimehena, 2001–2005 Tallinna Ühisgümnaasiumi ajaloo- ja filosoofiaõpetajana ning 2005–2014 Tallinna 32. Keskkooli ajaloo, filosoofia ja ühiskonnaõpetuse õpetajana. Ta propageeris sealsetes ajalooklassides ladina ja vanakreeka keele õppimist.  Tema õpilased on võitnud ühiskonnaõpetuse alaseid võistlusi ning käinud auhinnareisidel Washingtonis, Pariisis, Sloveenias ja Makedoonias. 
2011–2015 töötas Heiki Haljasorg Tallinna Ülikooli Pedagoogilise Seminari filosoofia ja kasvatuse ajaloo lektorina ja 2014–2016 oli ta Tartu Katoliku Hariduskeskuse direktor.  Aastast 2012 õpetab Heiki Haljasorg Tallinna Toomkoolis (aastast 2016 töötab ka õppealajuhatajana), aastast 2016 on ta Eesti Kirikute Nõukogu haridustöö projektijuht ja aastast 2017 Vanalinna Hariduskolleegiumi filosoofiaõpetaja.  
Ta on korraldanud Tallinna Ülikoolis kolm kasvatuse ajaloo konverentsi (2012, 2013, 2014), modereerinud Tallinna Ülikooli riigiteaduste üliõpilaste Euroopa Parlamendi kandidaatide debatti (2009) ning esinenud Paide arvamusfestivali paneeldiskussioonidel (2013, 2015 ja 2018). 
Heiki Haljasorg on Eesti Üliõpilaste Seltsi liige aastast 2004, Eesti Ajakirjanike Liidu liige aastast 2006, Laurentsiuse Seltsi liige aastast 2010 ja Eesti Ühiskonnaõpetajate Seltsi liige aastast 2010 (esimees aastast 2013).

Isiklikku

Heiki Haljasorg on abielus ja tal on kaks last (tütar ja poeg).
Eusebios Kaisareast

Eusebios Kaisareast (kreeka keeles Ευσέβιος ο Καισαρείας; ladina keeles Eusebius Pamphili, 260/265 – 339/340) oli varakristlik kirjanik. Määrati u. 313. aastal Caesarea piiskopiks. Suutis võita Vana-Rooma keiser Constantinus Suure usalduse ning oli enne surma tema ristijaks. Peateos Kiriku ajalugu (Historia ecclesiastica; u. 324/325) on kristluse ajaloo väärtuslik algallikas.

Ajaloolasena

Teos Kiriku ajalugu kajastab Constantinus Suure kristlusesse pöördumise järgset Vana-Rooma ajaloo "ühtesulamist kristliku ajalooga". Omistas “Kiriku ajaloos” Rooma impeeriumile ülesande "kristlikus lunastuskavas". Eusebios pidas Rooma impeeriumi laienemist ettevalmistuseks kristlusele ja kiirendas selle levikut pärast Constantinuse usuvahetust ja kristluse tunnistamist Rooma riigiusundiks.
Ajumehed

Ajumehed olid pulmategelased Lääne-Eestis.
Nad olid pulmarongi saatjad-sõidutajad. Nende ülesandeks oli pulmarongi juhtida ning esitada vajadusel pulmapass, kui teele olid paigaldatud külameeste poolt pulmarongi tõkked (näit. Vigala, Lihula, Hanila jne.). 
Mujal Eestis täitsid nende kohust peiupoisid ja pruudivennad.
Ramsi raamatukogu

Ramsi raamatukogu on raamatukogu Viljandi maakonnas Viljandi vallas Ramsi asulas. Raamatukogu juhataja on Vaike Hantson.
Puhasruum

Ülevaade

Puhasruumid võivad olla väga suured. Terved tuhandeid ruutmeetreid suured tootmisrajatised võivad olla puhasruumid. Selliseid puhasruume kasutatakse pooljuhtide tootmises, biotehnoloogias, meditsiinis ja teistel õhusaaste suhtes tundlikel aladel. Puhasruumi siseneb õhk läbi filtri, mis püüab kinni kogu õhusaaste. Ruumis olevat õhku filtreeritakse pidevalt uuesti, et eemaldada ruumis tekkinud saasteained.
Töötajad sisenevad ja väljuvad läbi õhuluku (mis mõnikord sisaldab suruõhuga pesemist) ja kannavad kaitsevahendeid, näiteks kapuutsi, näomaski, kindaid ja saapaid.
Puhasruumis kasutatavad seadmed on kavandatud tekitama võimalikult vähe õhusaastet. Kasutatakse ainult spetsiaalseid moppe ja ämbreid. Puhasruumi mööbel tekitab minimaalselt osakesi ja peab olema lihtsalt puhastatav.
Tihti ei kasutata looduslikust kiust materjale nagu paber, pliiats ja tekstiilid, vaid asendatakse need spetsiaalsete materjalidega. Puhasruumid ei ole steriilsed , ainult õhus levivad osakesed on kontrolli all. Osakeste arvu kontrollitakse, kasutades osakeste loendureid.
Osa puhasruume hoitakse positiivse rõhu all. Lekete korral hakkab õhk kambrist väljuma, seega filtreerimata õhk sisse ei pääse.
Tiiu Sild

Tiiu Sild (neiupõlvenimega Tiiu Gutmann; 17. juuli 1958 – 16. veebruar 2012) oli Eesti molekulaarbioloog ja teaduse populariseerija. Ta on tuntud kui teaduskeskus AHHAA pikaajaline juhataja.

Haridus

Sild lõpetas kuldmedaliga kunstikallakuga Tallinna 46. Keskkooli ning 1981. aastal cum laude Tartu Ülikooli orgaanilise keemia ja keemiapedagoogi eriala. Oma magistrieksami sooritas ta molekulaarbioloogias ja kvalifitseerus molekulaardiagnostika erialale. 2000. aastal alustas Sild õpinguid Tartu Ülikooli doktorantuuris loodusteaduste didaktika alal. Tema doktoriõpingute teemaks olid teaduskeskuste erinevad mudelid maailmas.

Töö

1981. aastal alustas Tiiu Sild tööd Teaduste Akadeemia keemia instituudis, alates 1990. aastast jätkas ta erialast tööd Tartu Ülikoolis orgaanilise keemia õppetooli juures. Mart Ustavi töögrupis arendas ta muuhulgas kliinilise papilloomviiruse diagnostika süsteemi, mis on tänaseks saanud HPV diagnoosimise ja vaktsineerimise tavastruktuuriks.
1997. aastast kuni oma surmani 2012. aastal juhatas Tiiu Sild teaduskeskust AHHAA, mis töötas algul Tartu Ülikooli teadusarendusosakonna projektina, 2004. aastal sai aga omaette sihtasutuseks. Tema juhtimisel valmis ka AHHAA uus hoone Tartus.
Tiiu Silla tegevust teaduse populariseerimisel tunnustati ka rahvusvaheliselt. Ta osales mitme rahvusvahelise teadusorganisatsiooni töös ja oli teaduskeskuste võrgustiku ECSITE juhatuse liige.

Isiklikku

Tiiu Sillal oli neli last: Kaarel, Mihkel, Elin ja Mari.
Tundrakiur

Levila

Tundrakiur elutseb Euraasia tundra ja metsatundra vööndis Skandinaaviast Alaskani. Talvitub troopilises Aafrikas, Aasia lõuna- ja idaosas, ja USA läänerannikul. Eestis on tundrakiur harv läbirändaja mais-juuni algul ja septembris.

Välimus

Tundrakiuru üldpikkus on 14-16 cm. Hundsulestikus linnud eristuvad teistest kiurudest roostevärvi kurgualuse järgi. Puhkesulestikus erineb sarnastest sookiurust ja metskiurust tugevama seljamustri järgi. Liigi tunnuslikke häälitsusi on kõrge ja teravakõlaline "psiii"; hoiatushüüd on "jüpp...". Tundrakiur laulab tavaliselt lennul.

Toitumine

Tundrakiuru põhitoidu moodustavad putukad, ämblikud, ussid ja seemned. Poegi toidab peamiselt sääskedega.

Elupaik ja pesitsemine

Tundrakiur elutseb tundrate soistel aladel. Pesa koosneb kõrtest ja paikneb tavaliselt mätta küljel. Kurnas 5-6 muna. Pojad väljuvad pesast lennuvõimetutena ja vanalinnud hoolitsevad nende eest veel paar nädalat.
Delirium tremens

Delirium tremens ehk joomahullus on alkoholismi puhul esinev võõrutusseisund.
Kui alkoholismihaige ei saa joomasööstu käigus enam mingil põhjusel uut alkoholi annust, võib tal areneda välja paari päeva kuni kuu aja möödudes psühhootiline seisund. Mõnikord tekkib delirium tremens ka joomasööstu käigus.

Sümptomaatika

Tüüpilised on tõelised nägemishallutsinatsioonid. Lisaks psüühilistele häiretele kaasuvad ka kehalised häired. Raskematel juhtudel võib patsiendi teadvuse selgus olla sellisel määral häiritud, et temaga ei ole võimalik saavutada sisulist kontakti – professionaalne või mussiteeriv deliirium.

Ravi

Ravitakse alkohoolset deliiriumi detoksikatsiooni vahendite ja antipsühhootikumidega.

Prognoos

Tänapäeval on alkohoolse deliiriumi raviefekt üsna hea. Märgatav suremus esineb professionaalse deliiriumi korral. Mussiteeriva deliiriumi korral on prognoos elule üsna halb.
Šėta

Ajalugu

Aastail 1362 ja 1367 rüüstasid Šėta ümbruskonda ristisõdijad. XIV sajandil asusid sinna elama karaiimid. XV sajandil rajati Šėta mõis. Aastal 1492 mainitakse Šėtat esimest korda kirjalikult kui alevit. Aastal 1499 ehitati alevisse esimene kirik. Põhjasõja ajal rüüstasid alevit rootslased.
Aastal 1777 avati Šėtas kihelkonnakool. XIX sajandil võtsid sealsed elanikud aktiivselt osa ülestõusudest tsaarivõimude vastu. Aastal 1892 laastas alevit tulekahju. Tsaariajal oli alevi venekeelne nimi Шаты.
XX sajandi alguses oli alevis kõrts, jõel asus vesiveski. Esimese maailmasõja eel avas sealne mõisnik alevis kangavabriku. Aastal 1915 toimus alevi all lahing saksa ja vene vägede vahel, selle käigus põles pea kogu alev maha. Alev põles ka Teise maailmasõja ajal. Nõukogude ajal oli Šėta kohaliku kolhoosi keskasulaks, ka avas Kėdainiai piimakombinaat alevis tsehhi, kus hakati valmistama juustu.
Rühm T

Rühm T (ka: Rühm-T) oli aastatel 1986–1996 tegutsenud kunstirühmitus. 
Raoul Kurvitza ja Urmas Muru poolt ellu kutsutud gruppi kuulusid teiste seas ka Peeter Pere, Ene-Liis Semper, Tarvo Hanno Varres, Tiina Tammetalu, Lilian Mosolainen . Nii Pere, Kurvitz kui ka Semper on hiljem esindanud Eestit Veneetsia biennaalil.
Näitustel eksponeerisid rühmituse liikmed näiteks ekspressionistlikke, postmodernistlikke, postkontseptualistlikke teoseid; väljendusvahenditena kasutati maali, installatsioone, performance'eid, fotot, videot. Rühm T tekkis diskussioonina kunstnike tootmise võimalikkusest. Kõik, kes olid saanud valmis kunstnikeks, pidid astuma rühmast välja.  
1980. aastatel kultiveeris Rühm T ekspressionistlikku maali ja land-art'ist lähtuvat installatsiooni. Rühm T tõi Eestisse perfomance'i-kunsti. 1992–1993 valmisid rühmituse kunstnikel video- ja kompuuterinstallatsioonid ning hulk tele- ja ajakirjandusprojekte. Rühm T katsetas ka keelemängude ja arvutikeskkonna hüpertekstiga.
Albina Kausi

Albina Kausi (20. märts 1898 Varssavi – 20. veebruar 1976 Tallinn) oli eesti teatri- ja filminäitleja.

Elukäik

Albina Kausi sündis Poolas Wilhelm ja Anna Kausi perekonnas. Alustas lavalist tegevust 1916. aastal Tallinna seltside  Valvaja ja Pandoriin näiteringides. Aastatel 1920–1921 töötas miniatuurteatris Apollo. Alates 1921 kuni 1949. aastani Estonia teatri näitleja.
Muutus kuuekümnendatel aastatel kultusstaariks peaosadega telefilmides "Ühe suve akvarellid" ning "Tädi Rose".

Isiklikku

Albina Kausi oli Eesti ühe tuntuima näitleja Albert Üksipi abikaasa.
1993. aasta ujumise Euroopa meistrivõistlused

1993. aasta ujumise Euroopa meistrivõistlused toimusid Inglismaal Sheffieldis  29. juulist kuni 8. augustini ja naiste veepall Leedsis. Võistlusi korraldas Euroopa Ujumisliit (LEN) ja need toimusid 21. korda. Võistlused olid ujumises, vettehüpetes, kujundujumises ja veepallis. Avaveeujumise Euroopa meistrivõistlused peeti Slapys, Tšehhis 28. ja 29. augustil.
Ujumises püstitati üks maailma ja üks Euroopa rekord. Maailmarekordi tegi meeste 100 m rinnuliujumises ungarlane Károly Güttler ja naiste 100 m vabaujumises Euroopa rekordi Saksamaa ujuja Franziska van Almsick. Ungarlane Krisztina Egerszegi võitis võistlustel neli kuldmedalit.

Medalid

'
Arvo Mõttus

Saavutused

Mõttus tuli aastatel 1950–1971 Eesti NSV meistriks vabamaadluses 15 korda, sambomaadluses kaks korda ning Kreeka-Rooma maadluses ühe korra. 
Nõukogude Liidu meistrivõistlustel võitis ta kaks hõbemedalit vabamaadluses ja meeskondliku kuldmedali Kreeka-Rooma maadluses.
1956. aasta olümpiamängude maadlusvõistlustel oli ta Nõukogude Liidu koondise varumees koos Johannes Kotka ja Endel Saarega. Maadlema neist keegi olümpial ei pääsenud.
Alates 1967. aastast tegutses ta maadlustreenerina.

Isiklikku

Tema poeg oli maadleja Ain Mõttus.
Vastuluure

Passiivsed meetmed

Vastuluuret viiakse läbi passiivsete ja aktiivsete meetmetega. Passiivsete meetmete hulka kuuluvad riigisaladuste ja saladusekandjate kaitsmine tehniliste ja teabehankemeetoditega.

Aktiivsed meetmed

Aktiivsete meetodite hulka kuulub ka potentsiaalsete vastaste (välisriikide) luureagentuuridesse tungimine nende töötajaid koostööle värvates või luureohvitsere nende agentuurvõrku suunates selleks, et saada seestpoolt informatsiooni nende luureteenistuste tegevusest.
Georg Luts

Georg Luts (eesnimi ka Jüri; 11. aprill 1918 Viciebsk – 1. mai 2004 Lund) oli eesti päritolu Rootsi farmatseut.
Ta sündis Oskar Lutsu pojana Esimese maailmasõja ajal Viciebskis, kus isa Oskar teenis Vene sõjaväes. Perekond tuli 1918. aasta varasügisel Eestisse.
Ta õppis Tartu Linna 15. Algkoolis ja Hugo Treffneri Gümnaasiumis, lõpetas selle 1938. aastal. Aastatel 1938–1942 õppis ta Tartu Ülikoolis farmaatsiat. Akadeemiliselt kuulus ta Korporatsioon Fraternitas Liviensisesse.
Sarnaselt isa Oskar Lutsuga oli ka Georg kirjandushuviline. Muu hulgas kirjutas ta enne trükkiminekut puhtalt ümber mitmeid isa käsikirju. Esimese kursuse tudengina pani 20-aastane Georg väsinud isale lubadust täites tema asemel koguni kirja följetoni "Saamuel Pliuhkam Tartu näitusel" (Postimees nr 231, 27. august 1938. Lk 9).
Teise maailmasõja ajal teenis ta Saksa sõjaväes ning vahetult enne Eesti langemist Nõukogude kolmanda okupatsiooni alla põgenes ta Soome oma lelle Theodor Lutsu juurde ning sealt koos lelle perega Rootsi. 
Ta töötas edaspidi Lundis farmaatsiaettevõtetes. Tema vanemad said alles oktoobris 1948 teada, et Georg on Rootsis elus.

Isiklikku

Tema isa oli kirjanik Oskar Luts ning ema oli Valentina Luts (sündinud Krivitskaja; 1892–1982). 
Abielust rootslanna Ruth Ohlssoniga sündis Georg Lutsul 1959. aastal poeg Anders Erik Ohlsson, kes on samuti tegev farmaatsia alal.
Saroni laht

Saroni laht on Egeuse mere laht Balkani idakaldal. Edelas piirneb Peloponnesosega.
Laht ulatub maismaasse umbes 80 km, laius kuni 50 km. Lahes asub muu hulgas Aígina saar, lahe põhjakaldal Pireus.
Statistiline masintõlge

Sõnapõhine tõlge

Sõnapõhises tõlkes on fundamentaalne tõlkeühik sõna. Tüüpiliselt on sõnade arv liitsõnade, morfoloogia ja väljendite tõttu lähte- ja sihtkeeles erinev. Vahekorda lähtesõnade ja sihtsõnade arvu vahel nimetatakse viljakuseks, mis väljendab mitu sõna iga lähtesõna sihtkeeles esindab. Vastavalt informatsiooniteooriale on tarvilik eeldada, et igale sõnale on täpselt üks õige tõlge. Praktikas ei ole see tõsi. Näiteks, eestikeelse sõna nurk võib hispaania keelde tõlkida kui rincón või kui esquina, sõltuvalt kas tegemist on sise- või välisnurgaga. 
Lihtne sõnapõhine tõlkesüsteem ei suuda tõlkida erineva viljakusega keelte vahel. Seda saab suhteliselt lihtsalt lahendada võimaldades süsteemil seada üks sõna vastavusse mitme sõnaga, kuid mitte vastupidi. Näiteks, kui tõlgime inglise keelest prantsuse keelde, siis iga sõna inglise keeles võib vastavusse seada suvalise arvu prantsuskeelsete sõnadega – või mõnikord mitte ühegagi. Aga ei ole võimalik rühmitada kahte ingliskeelset sõna, et seada vastavusse ühe prantsuskeelse sõnaga.
Näide sõnapõhisest SMT süsteemist on vabalt kättesaadav GIZA++ pakett (GPLed), mis sisaldab treeninguprogrammi IBM mudelite, peidetud Markovi mudeli ja mudel 6 treenimiseks.
Sõnapõhised SMT süsteemid ei ole hetkel laialt kasutusel. Fraasipõhised süsteemid on tavapärasemad. Enamik fraasipõhiseid süsteeme kasutab GIZA++´i paralleelkorpusest väiksemate paralleelsete tekstiosade kättesaamiseks. Ühilduvate sõnade leidmine paralleeltekstis on probleemiks. GIZA++ laia leviku tõttu on hetkel saadaval selle mitu erinevat implementatsiooni.

Fraasipõhine tõlge

Fraasipõhises tõlkes on eesmärk vähendada sõnapõhise tõlke piiranguid, lubades tõlkida mitu sõna korraga. Neid mitut sõna kutsutakse plokiks või fraasiks, kuid tavaliselt ei ole tegemist lingvistilise fraasiga. On näidatud, et fraaside piiramine lingvistilisteks fraasideks halvendab tõlkekvaliteeti.