google/wiki40b huggingface dataset:
Milankovići tsüklid

Milankovići tsüklid on Serbia ehitusinseneri ja matemaatiku Milutin Milankovići kirja pandud kolm tsüklilist tegurit, mis mõjutavad Maa kliimat ja jääaegade tekkimist.
Milankovići oletuse kohaselt tuleneb jääaegade ja jäävaheaegade perioodiline vaheldumine Maa orbiidi elliptilisuse, pretsessiooni ja telje kaldenurga perioodilisest muutumisest.
Algul ei pälvinud tema avastus tähelepanu, kuid kliimateaduse arenguga 20. sajandi lõpus kerkis see päevakorda.

Maa orbiidi elliptilisus

Maa orbiidi kuju ei ole täisring ning aja jooksul selle kuju muutub vähem elliptilisest rohkem elliptiliseks ehk ekstsentrilisemaks. Ekstsentrilisuse suurenemisel muutub vahe afeel (antud kontekstis Maa suurim kaugus Päikesest) ja periheeli (Maa lähim punkt Päikesele elliptilisel orbiidil) vahel suuremaks. Planeet Maa jaoks tähendab see suuremaid temperatuuriamplituude ning intensiivsemaid aastaaegasid. Maksimumekstsentrilisuse puhul võib periheelis Maale jõuda umbes 20% rohkem päikesekiirgust kui afeelis.
Mitmed erinevad tsüklid kokku kombineerivad keskmiselt 100 000 aastase tsükli. Selle aja jooksul muutub Maa orbiidi kuju peaaegu ringikujulisest (ekstsentrilisus 0,005) kergelt elliptiliseks (ekstsentrilisus 0,058). Maa ekstsentrilisust mõjutavad Saturni ja Jupiteri gravitatsiooniväljad. Kui Maa oleks ainuke Päikese ümber tiirlev planeet, püsiks orbiit muutumatuna.

Maa telje kaldenurga muutus

Maa asend Päikese suhtes on kalde all ning praegu on kaldenurga väärtus 23,44°. Maa telje kallutatus tingib aastaajad ning polaaröö ja polaarpäeva Maa polaaraladel. 41 000 aastat kestva tsükli jooksul muutub Maa telje kaldenurk vahemikus 22,1° ja 24,5°. Väiksema kaldenurga puhul on aastaajad pehmemad ning temperatuuriamplituud väiksem. See soodustab jää akumuleerumist ja seeläbi jääaja teket, sest pehmemad suvetemperatuurid ei suuda eelmisel talvel sadanud lund täielikult sulatada. Jäämassi suurnemisel suureneb ka Maa albeedo ning seeläbi kiireneb jäätumine veelgi.

Pretsessioon

Maa pretsessioon on Maa telje sihi muutus 23 000 aastase tsükli jooksul. Maa teeb vurrisarnaseid ringe osutades teljega vahel aja jooksul erinevate tähtede poole. Praegu on Maa telg suunatud Põhjanaela suunas.
54th Street

54ᵗʰ Street on New Yorgi keskse linnaosa Manhattani tänavajoonestikus rõhtsirge tee.
Mengden

Mengden on Vestfaalist pärit baltisaksa aadlisuguvõsa.

Ajalugu

Suguvõsa esindajatest on esimest korda mainitud 25. juunil 1249 Ernestus de Mengede'd.
Suguvõsal on kaks haru: Vestfaali ja Baltikumi.
Suguvõsale kuulusid eri aegadel Eesti alal Juuru, Keskvere mõis.
Rannu paisjärv

Rannu paisjärv (ka Utu-Kolga paisjärv) on järv Tartu maakonnas Elva vallas Rannu alevikus. Veekogu pindala on 1,8 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 835 m.
Liia Peterson

Liia Peterson (neiuna Liia Sein; sündinud 5. augustil 1930 Sõmeru vallas) on eesti meditsiinipedagoog ja arst-transfusionist.
Ta sündis vallasekretär August Seina tütrena. Ta on õppinud Alavere algkoolis ja lõpetas aastal 1948 Rakvere Eesti Keskkooli. Aastatel 1948–1954 õppis ta Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonnas, mille lõpetas arstina.
Aastatel 1954–1962 töötas ta Tartus Vabariiklikus Meditsiinilises Keskkoolis hügieeni ja sisehaiguste õpetajana. Aastal 1962 sai tast Maarjamõisa Haigla veretalituse arst (transfusionist).
Mööbli-toonesepp

Elupaigaeelistus

Looduslikult on mööbli-toonesepa puhul tegu Euroopa parasvöötmelistes metsades, seega ka Eestis, laialt leviva liigiga, kuid ta on lisaks koloniseerinud ka sarnaseid elupaiku mujal maailmas, eelkõige Uus-Meremaal ja Põhja-Ameerika idarannikul.

Morfoloogia

Tooneseplased meenutavad oma keha kujult purelasi. Täiskasvanud on silindrilise kehaga ja tugevasti paisunud eesseljaga, mis varjab ülaltvaates pea. Mööbli-toonesepp on peamiselt pruunika värvusega ja 4-6 mm pikkuse kehaga. Kattetiibade pealispind on kaetud kollakate karvakestega ja keha pikitelje suunaliste lohukeste ridadega. Tundlad on 11 segmendilised, kusjuures viimased 3 segmenti on kokku pikemad kui ülejäänud segmentidest koosnev osa. Vastsed on C-kujulise valkja keha, suure pea ja hõreda lühikese karvastuga ning kasvavad ligi 6 mm pikkuseks. Suu ümber on vastsetel tume kitsas riba. Keha eesosas on nähtavad 3 paari rindmikujalgu.

Elutsükkel

Looduses munevad emased mardikad suvel (maist augustini) lõhedesse, pragudesse või puidu karestatud pinnale kuni 50 piimvalget ovaalse kujuga muna läbimõõduga 0,5–0,7 mm. Mööbli-toonesepa munadest kooruvad sobivates tingimustes 6 kuni 10 päeva pärast alla 1 mm pikkused vastsed, kes närivad ennast puitu ning ei välju sealt enam enne nukkumist.
Tooneseplaste vastsed toituvad puidust, suutes lagundada toiduks nii rakukesta komponente tselluloosi ja hemitselluloosi kui ka raku sisemuses leiduvaid valke, suhkruid ja tärklist. Nagu teisedki tselluloosi lagundada suutvad loomad, sõltuvad ka toonesepad selles protsessis soole mikroorganismidest. Samas toonesepad ei näri värsket puitu. Et toit muutuks neile suupäraseks, peab see seisma aastaid. Vastsestaadium kestab looduses ligikaudu 1 aasta, hoonetes ja mööbliesemetes isegi kuni viis aastat. Tooneseppadele on kõige meelepärasemad sellised elutingimused, kus temperatuur püsib 22–23 °C juures, suhteline õhuniiskus on 70–90% ja puidu niiskusesisaldus 18–20%. Kui suhteline õhuniiskus langeb alla 60% või puidu niiskusesisaldus alla 14% kaotavad putukad eluvõime.
Nukkumiseks õõnestab mööbli-toonesepp puidu pinna lähedale (mitte sügavamale kui 1 mm) laiema kambri ning valmistab puidujahust kookoni. Nukkumine kestab 2–3 nädalat. Nukust väljunud mardikas närib puitu ümmarguse väljalennuava, mille läbimõõt on 1–2 mm ja lendab sigimispartneri otsingule. Valmikud ei toitu, nende ülesanne on tagada paljunemine ja levik.

Vaenlased

Vastsetele on oluliseks vaenlaseks parasitoidid (kile- ja kahetiivalised putukad), aga kindlasti ka vanades puumajades elutsev röövtoiduline tolmulutikas (Reduvius personatus), kellel õnnestub oma pikkade suiste abil kätte saada tooneseppade vastseid, kui osa käike puidus on ligipääsetavaks muutunud.

Kahjurlus

Toonesepad on Eestis kõige levinumad puidukahjurid (levinuim on Anobium punctatum). Nad ohustavad peamiselt asustamata hooneid, kuna keskkonnatingimused asustatud hoonetes pole tihtipeale neile sobivad. Siiski on arvatud, et näiteks peaaegu pooled Suurbritannias ja pea iga Saksamaal asuv puithoone on mingil ajaperioodil koduks tooneseppade vastsetele. Peamiselt on siin põhjuseks halb ventilatsioon teatavates majaosades.
Lennart Jõela

Lennart Jõela (sündinud 1. aprillil 1938 Kanepis) on eesti koorijuht ja pedagoog.
Jõela lõpetas 1958. aastal Tartu muusikakooli akordioni ja orkestridirigeerimise erialal. Õpingud jätkusid Tallinna Riiklikus Konservatooriumis koorijuhtimise ja puhkpilliorkestri dirigeerimise erialal (1965). Jõela on olnud õpetaja Tartu Miina Härma nim. 2. keskkoolis ning Tartu 7. keskkoolis (praeguses Karlova Gümnaasiumis). Juhatanud nii poiste-, laste-, nais- kui meeskoore Tartus. Elutööks kujunes Karlova gümnaasiumi neidudekoori "Kurekell" loomine, mille dirigent oli Jõela 25 aastat. Lennart Jõela on olnud laulupidude üldjuht.
Rõugutaja

Rõugutaja on müütiline olend, keda on mainitud rahvuseeposes "Kalevipoeg" ning Matthias Johann Eiseni kirjutistes Eesti mütoloogiast.

Rahvausund

Rõugutaja oli olevus, keda peeti nurganaiste ja sündinud laste hoidjaks-kaitsjaks. Rahvasuus kutsuti teda ka: Rõõgutaja, Reegutaja, Rüngutaja, Rongotus.
Vanemal ajal hüüti Virus ja Järvas Rõugutajat appi lapse sündimise ajaks. Virulaste teadete järgi viisid juba pulma ajal naised Rõugutajale ohvriande, et nad lapseõnnistuse osaliseks saaksid. Lapse sündimise järel ohverdati jälle, sest muidu kardeti, et laps võib surra. Arvati, nagu oleks Rõugutaja võimuses seisnud lapsele pikemaid ehk lühemaid elupäevi määrata. Pärast lapse sündimist tõstis ämmamoor lapse kolm korda üles, ise üteldes: "Tule, Rõugutaja, tõsta lasta!"
Rahvajuttudes esineb ka  Rõugutaja naine, nõiana, kes uppunud tütre ellu äratab ja võõrastütre libahundiks moondab.
Komöödiafilm

Komöödiafilm on mängufilmižanr, mille põhitunnusteks on huumor ja nali

Ajalugu

Esimese komöödia "Le Jardinier (l'Arroseur Arrosé)" väntasid juba vennad Auguste ja Louis Lumière. Lustakatele trikkidele toetusid ka tummkomöödiad, milles oli tihti peaosatäitja (koomik) ka filmi autor. Tuntumad tummfilmikoomikud on inimlik Charlie Chaplin, jahmerdav Harold Lloyd ja nüansseerituma huumoriga Buster Keaton.
Pinakoteek

Pinakoteek (kreeka keeles πινακοθήκη) oli pildigalerii kas Vanas Kreekas või Vanas Roomas. Eriti kasutatakse seda nime Kreekas Ateena akropolil asunud hoone Propylaia vasema tiiva moodustanud pilte sisaldanud ehitise kohta. Pinakoteek asus otse Nike ja Athena templi kõrval.
Kuigi geograaf Pausanias kirjutab piltidest "mida aeg ei olnud kustutanud" ning mis näib viitavat freskodele, näitab fakt, et seintel ei ole jälgi ettevalmistustest krohvimiseks, seda, et need maalid olid molbertil pildid. Roomlased võtsid selle sõna kasutusse eramajas olevat pilte, kujusid ja muid kunstiteoseid sisaldavat ruumi tähistava sõnana.
Tänapäeval kasutatakse sõna "pinakoteek" sageli avaliku kunstigalerii kohta ja seda peamiselt Itaalias (Pinacoteca): näiteks Brera pinakoteek Milanos ja teised sarnased asutused Bolognas, Sienas, Vatikanis ja Torinos. Brasiilias asub Pinacoteca do Estado de São Paulo. Müncheni kolm peamist kunstigaleriid on Alte Pinakothek (vanem kunst), Neue Pinakothek (19. sajand) ja Pinakothek der Moderne. Aastatel 2010–2014 asus Müncheni lähedal Hallbergmoosi omavalitsuses "Pinakothek Hallbergmoos".
Kaseküla kivikirstkalme

Kaseküla kivikirstkalme näol on tegu Eestis haruldase pronksiaegse matusekohaga, Pärnamäe nimelisel liivaseljandikul Kasekülas, Pärnu maakondas Lääneranna vallas.

Muistise kirjeldus

Kivikirstkalme on üks 15st muistisest Kaseküla tuumikus, põldude vahel, omaaegse rannavallil. Kivikalme konstruktsioonid on pärast arheoloogilisi kaevamisi vaatamisväärusena eksponeeritavaks. Kivikirstu mõõtmed koos kiviringiga 12 meetrit. Muistis ise on kohati rohtu kasvanud kuid sellest hoolimata siiski kergesti leitav. Muistse matusekoha avastas ja registreeris muistisena Vello Lõugas 1971 aastal.

Arheoloogilised uuringud

Esimese arheoloogilise kaevamise teostati 1973 aastal Mati Mandeli poolt, kes leidis segamini pööratud vanema ealise meesterahva luid ning hauapanusena pronksist habemenoa.

Dateering

Algselt dateeriti muistis I aastatuhande lõppu ekr. Kuid hilisemate uuringutega määrati uueks dateeringuks I aastatuhande II veerandil e.kr. Raili Allmäe poolse uuringu käigus selgus, et 16 imikut maeti kivikirstkalmesse ligi 2000 aastat hiljemgi.
Vello Paluoja

Vello Paluoja (sündinud 7. septembril 1955) on Pärnumaalt pärit kunstnik, kujundusgraafik ja kalligraaf.
Korvpalli maailmameistrivõistlused

Korvpalli maailmameistrivõistlused (FIBA maailmameistrivõistlused) on kord nelja aasta tagant peetav korvpalliturniir meeste rahvusmeeskondadele.
Lakstene mõis

Lakstene mõis (saksa keeles Hohenheyde, läti keeles Lakstenes muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Riia kreisis Madliena kihelkonnas. Nüüdisaegse haldusjaotuse järgi asub mõisasüda Lätis Ogre piirkonnas Madliena vallas.
Peter Wilhelm Polack

Peter Wilhelm Polack (tuntud ka nimekujud Pollack, Pollake; sündinud 1664 Tallinnas; surnud 1721. aasta juulis samas) oli Tallinna kullassepp. Tema meistrimärk on PW/P.

Eluloolist

Peter Wilhelm Polack oli kullassepa Peter Polacki (1633–1702) poeg. Polack oli 1682. aastal Tallinna kullasseppade gildi kaasistuja ja reisis sel aastal Stockholmi seoses ühe kohtuasjaga Kanuti gildi vastu, samuti ka järgmisel aastal, jäädes tol korral poolteiseks aastaks sinna. 1687–1694 oli ta kullasseppade gildi oldermann. Maalikunstnik Ernst Wilhelm Londicer oli ta õemees.
Arvatakse, et ta jäi vallaliseks. Sängitati 30. juulil 1721. aastal Niguliste kirikusse.

Teoseid

Tuntuim kullassepateos Peter Wilhelm Polackilt on 71 cm kõrgune hõbedane ja kullatud hirvejalgpokaal Mustpeade vennaskonnale, tsaar Peeter I kingitus. Ainukese karikana on säilinud on üks 17 cm kõrgune baroksetes vormides ja osaliselt kullatud hõbedast armulauakarikas Türi kirikus (annetatud 1713). Talle on ka 1930. aastatel omistatud pateen (1711) Keila kirikus, mis aga puudub Kultuurimälestiste riiklikus registris, võib-olla kaotsi läinud.
Harri Vasar

Harri Vasar (14. detsember 1926 – 22. detsember 1994) oli eesti ooperilaulja (tenor).
Aastatel 1948–1957 ja 1958–1959 laulis ta Riiklikus Akadeemilise Meeskooris.

Isiklikku

Tema poeg on ooperilaulja Lauri Vasar, tütar on kirjanik Kati Vatmann, poeg karikaturist Aarne Vasar.
Ljudmila Narussova

Ljudmila Borissovna Narussova (vene keeles Людмила Борисовна Нарусова; sündinud 2. mail 1951 Brjanskis) on Venemaa poliitik (senaator) ja ajaloolane, ajalookandidaat.
Ta oli aastatel 1996–1999 Venemaa parlamendi Riigiduuma liige. 2002. aastal valiti ta Föderatsiooninõukogu liikmeks (senaatoriks): aastatel 2002–2010 esindas ta Tõva Vabariiki, 2010–2012 Brjanski oblastit ja 2016. aastast taas Tõva Vabariiki. 
Ta on Anatoli Sobtšaki Fondi president ja Venemaa Juudi Kongressi ühiskondliku nõukogu liige.

Haridustee ja töökäik

Narussova lõpetas 1974. aastal Ždanovi-nimelise Leningradi Riikliku Ülikooli ajaloolase kutsega. Pärast aspirantuuri lõpetamist 
NSV Liidu Teaduste Akadeemia Ajaloo Instituudi Leningradi osakonnas kaitses ta kandidaadiväitekirja "Общественно-политические взгляды декабристов в 50-60-х XIX века".
Ta töötas õppejõuna aastatel 1978–1981 Leningradi riiklikus ülikoolis ja 1981. aastast Krupskaja-nimelise Leningradi Riikliku Instituudi ajalookateedris assistendi, vanemõpetaja ja dotsendina.
1995. aastal valiti Narussova Riigiduumasse. 1999. aastal Riigiduuma valimistel kaotas ta vastaskandidaadile ja parlamenti ei pääsenud. 2000. aasta presidendivalimistel oli ta Vladimir Putini usaldusisik.
2002. ja 2006. aastal valiti Narussova Tõva Vabariigi täidesaatva võimu esindajaks Föderatsiooninõukogus. 2010. aastal sai ta Brjanski oblasti esindajaks Föderatsiooninõukogus, kuid 2012. aastal vabastas Brjanski oblasti pea Nikolai Denin ta sellest ametist. 
2016. aastast on ta taas Tõva Vabariigi esindaja Föderatsiooninõukogus.

Isiklikku

Ljudmila Narussova isa Boriss Moissejevitš Narussov (sünninimi Narussovitš) (1923–2008) oli Brjanskis kurtide kooli direktor. 
Ema Valentina Vladimirovna Narussova (sünninimi Hlebossolova) oli Brjanskis kinodirektor. Ta oli sündinud Leningradis. Pärast sõda oli tal keelatud Leningradis elada, sest sõja ajal oli ta koonduslaagris. 
Ljudmila Narussova abiellus 1980. aastal Anatoli Sobtšakiga, kes hiljem sai Peterburi linnapeaks. Nende tütar on ajakirjanik Ksenija Sobtšak.
Liina Unt

Haridus

Liina Unt õppis aastatel 1995–1999 Eesti Kunstiakadeemias stsenograafia eriala bakalaureuse astmes ning 1999–2002 sama ülikooli magistrantuuris vabade kunstide erialal, tehes magistritöö teemal „Kohtade lavastamine“. Aastail 2005–2012 omandas ta doktorikraadi Soomes Aalto Ülikoolis, doktoritöö teema oli “Landscape as Playground. The Environmental Experience of Landscape as Fictional and Real in a Performance“.

Töö

Liina Unt on teinud kokku poolsada lavakujundust nii Eesti, Soome kui ka Rootsi teatrites. Esimeseks kujunduseks võib lugeda 1997. aastal Emajõe Suveteatris Ain Mäeotsa lavastatud „Robin Hoodi“.
Alates 2011. aastast töötab Unt Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia etenduskunstide osakonnas lektorina ning 2012. aastast teatrikunsti visuaaltehnoloogia eriala programmijuhina ning peab loenguid selle eriala tudengitele.
Liina Unt on Eesti Kunstiakadeemia kunsti ja disaini eriala doktoriõppekava juht. Loenguid pidanud ja seminare juhendanud on ta kunstiakadeemias alates 2005. aastast.
Unt on olnud kunstnik Ilmar Raagi mängufilmi „Miski on mäda ehk Kogu vale Hamletist“, mis esilinastus aastal 2000.
Liina Unt on teinud sünkroontõlget Tallinna Linnateatri, Rakvere teatri, Eesti Draamateatri, Vanemuise teatri jm etendustel.

Liikmesus

Liina Unt on olnud Eesti Teatriuurijate Ühenduse esimees aastatel 2008–2010 ning juhatuse liige kuni aastani 2012, mil Eesti Teatriuurijate Ühenduse ja Eesti Teatrikriitikute Ühenduse liitumisel loodi Eesti Teatriuurijate ja -kriitikute Ühendus.

Isiklikku

Kunstnik Aime Unt on tema ema.
EMK Reeküla kogudus

EMK Reeküla kogudus on Saare maakonnas Saaremaa vallas Reekülas tegutsev Eesti Metodisti Kiriku (EMK) kogudus.
Kogudus alustas EMK Kuressaare koguduse osakonnana 1910. Koguduse oma kirikuhoone õnnistati 1935.
Aastast 2001 on koguduse pastor Heino Seppel.
Darevskia rostombekovi

Levila

Nad on levinud Aserbaidžaanis ja Armeenias.  
Levila hulka Armeenias arvatakse järgmised haldusüksused: Gegharkhunikhi, Lori ja Tavuši maakonnas.
Krüüdneri Kangrujärv

Krüüdneri Kangrujärv (ka Kangrujärv, Krüüdneri järv; keskkonnaregistri kood vee2106900) on järv Põlva maakonnas Kanepi vallas Krüüdneri külas. Järve pindala on 4 ha.
Heinrich Ephraim Ulmann

Heinrich Ephraim Ulmann (24. veebruar 1841 Weimar, Saksamaa – 17. november 1931 Darmstadt, Saksamaa) oli saksa ajaloolane.
Sündis arsti pojana, õppis Jena, Göttingeni ja Berliini Ülikoolis. Tartu Ülikooli üldajaloo professor 1870–1874, Greifswaldi Ülikooli professor 1874–1912.
Fanipal

Ajalugu

Asulat mainiti esimest korda aastal 1856. Aastal 1870 hakkasid seal peatuma rongid. Aastal 1871 muudeti senine teivasjaam tõeliseks raudteejaamaks. Algul kandis jaam Minski kuberneri V. Tokarevi järgi Tokarevskaja nime, kuid aastal 1876 nimetati jaam Fanipaliks. Jaama järgi sai uue nime ka asula, mis oli seni kandnud nime Čečyn.
Aastal 1965 rajati Fanipali sealne esimene tehas, mis valmistab ainsana Valgevenes raudbetoonist silladetaile. Alev sai Fanipalist aastal 1984, linn aga aastal 1999.
Nabala vald (Jüri kihelkond)

Nabala vald (saksa keeles Nappel) oli vald Harjumaal Jüri kihelkonnas. Vald asutati 1866. Aastal 1891 liideti see Kurna vallaga.
Valla alal asus Nabala mõis.
Rahvastik

Sündimus, suremus ja loomulik iive

Sündimust, suremust ja iivet iseloomustatakse demograafias suhtarvu ehk promilliga, mis tähendab näitaja esinemissagedust 1000 elaniku kohta. Suhtarv võimaldab omavahel kõrvutada neid protsesse riikides, kus rahvastik on erineva suurusega.
Sündimust, suremust ja seega ka iivet mõjutavad mitmed faktorid. Inimeste sünd sõltub sünnitusealiste naiste arvust ja pereplaneerimisest. Mis omakorda sõltuvad nii rahalistest võimalustest, religioonist ja haridustasemest. Inimeste madala haridustaseme tõttu ongi sündimus suurem arengumaades. Demograafiline üleminek põhjustab muutusi sündimustes ja suremustes  Rahvaarvu piiramise või kasvatamisega tegeleb rahvastikupoliitika.
Viimasel ajal on märgata arenenud riikides suremuse suurenemist, kuna on toimunud üldine rahvastiku vananemine. Samuti mõjutavad suremust ka õnnetused ja haigused. Surma näitajad võivad drastiliselt muutuda, kui esinevad suured katastroofid, epideemiad, loodusõnnetused ja sõjad või kui toimub läbimurre meditsiinis.

Demograafiline üleminek

Traditsiooniline põlvkondade vaheldumine (suur sündimus ja suremus) asendub aja jooksul kaasaegse põlvkondade vaheldumisega. Kaasaegsele põlvkondade vaheldumisele on vastupidi traditsioonilisele omane väike sündimus ja suremus. Demograafiline üleminek põhjustab ka rahvastiku vanuselise koostise muutust.
Kui algab demograafiline üleminek: areneb arstiteadus ja paranevad elutingimused, mis toovad endaga kaasa suremuse languse. Sündimus jääb aga omaselt traditsioonilisele põlvkondade vaheldumisele suureks. Nende protsesside koostoimel on tulemuseks rahvastiku kiire kasv. Mida nimetatakse, mille kohta öeldakse demograafiline plahvatus. Sellele protsessile järgneb sündimuse langus. Kuna ühiskond on edasi arenenud ja ei ole enam vajadust suure pere järele. Lapsed ei käi enam tööl vaid koolis, samuti piiravad sündide arvu majanduslikud raskused. Sellised otsused perekondades toovad aja jooksul kaasa ka sündimuste languse, mille tulemusel väheneb iive ja aeglustub rahvaarvu kasvamise protsess. Pikapeale kasvab vanurite osatähtsus ja rahvastik vananeb, seda protsessi tuntakse rahvastiku vananemise etapina. Järgmiseks sammuks on demograafiline kriis. Vananemise etapi lõpul on enamikul perekondadel vähe lapsi (1–3). Tänu headele elutingimustele ja arstiabi kättesaadavusele elab enamik inimesi kõrge vanuseni. Lapsed ja noored moodustavad rahvastikust väikse osa, mis tingib ka madala sündimuse. Kuna vanureid on palju, on ka suremus suhteliselt suur. Nende protsesside koostoimel muutub iive kas nulliks või langeb miinustesse. Rahvastik hakkab vähenema. Kaasaegset põlvkondade vaheldumist iseloomustabki nullilähedane iive.
Heinrich Rubenow

Heinrich Rubenow (surnud 31. detsembril 1462) oli Greifswaldi bürgermeister, kes on tuntud Greifswaldi ülikooli peamise asutajana.
Rubenow sündis Greifswaldi kodanikuperes, tema esivanemad olid samuti olnud bürgermeistrid. Rubenow sai alghariduse arvatavasti Greifswaldi Maarja kiriku kirikukoolis, 1433. aastal ta abiellus. Alates 1435. aastast õppis ta Rostocki ülikoolis, 1447. aastal sai ta ilmaliku õiguse alal doktorikraadi Erfurdi ülikoolis. 1449. aastal sai ta Greifswaldi bürgermeistriks.
Rubenow tegutses aktiivselt Greifswaldi ülikooli loomise nimel, annetades selleks raha ja ka oma raamatukogu. 1456. aastaks õnnestus tal oma plaanile saada ka Cammini piiskopi Henning Iveni ning Pommeri hertsogi Wartislaw IX toetus ning sama aasta 17. oktoobril toimus ülikooli ametlik asutamine. Rubenow sai selle viitsekantsleriks, hertsogi esindajaks ülikooli konsiiliumis ja esimeseks rektoriks, talle anti ka ainuõigus ametisse seada ja vabastada õppejõude. Samas tekkisid Rubenowil Greifswaldis tõsised poliitilised vastuolud, mistõttu ta pidi 1457. aasta septembrist detsembrist Stralsundis varjupaika otsima. Seejärel tugevdas ta oma positsiooni, pagendades linnast oma vastased, üks neist aga koguni hukati. 1459. aastal laiendas hertsog Wartislaw X Rubenowi õigusi ülikooli suhtes veelgi. Ent 1462. aasta viimasel päeval Rubenow mõrvati, ilmselt vanade poliitiliste vastuolude tõttu. Seejärel puhkesid linnas tõsised rahutused, mis suruti maha alles hertsogivägede sissetungi järel.
1856. aastal, ülikooli 400. aastapäeval, avati ülikooli peahoone ees Heinrich Rubenowi mälestussammas.
Pärnjõe põhikool

Pärnjõe põhikool on põhikool Pärnu maakonnas Vändra vallas Pärnjõe külas. Kooli direktor on Valdur Ojala.
Ernests Paukulis

Elulugu

Ernests Paukulis oli kaupmehe poeg.
Õppis Riia linnagümnaasiumis, lõpetas 1899 Tartu Veterinaariainstituudi (TVI), veterinaariamagister (1901, TVI), väitekiri "Способы оживления при хлороформном обмирании", veterinaarmeditsiinidoktor (1903, Berni Ülikool; juhendaja professor Hugo Kronecker), väitekiri "Die Zuckungsformen von Kaninchenmuskeln verschiedener Farbe und Struktur". 1907 oli taas Bernis, uuris professor Theodor Langhansi juures atrioventrikulaarkimbu funktsioone ning töötas 1909–10 Freiburgi ja Würzburgi ülikoolide laborites. Oli 1899–1901 TVI kliiniku assistent, 1901–02 patoloogilise anatoomia prosektori abi, 1902–16 üldpatoloogia eradotsent, 1917–18 erakorraline ja korraline professor, 1919–20 TÜ loomaarstiteaduskonna üldpatoloogia ja teraapia, farmakoloogia, toksikoloogia ning retseptuuri professor, 1920–39 Läti Ülikooli meditsiiniteaduskonna üldpatoloogia kateedri juhataja ja professor, 1920–22 ühtlasi ka veterinaarmeditsiiniteaduskonna dekaan.

Teadustöö

Uurimisvaldkonnad: veterinaarpatoloogia ja füsioloogia; uuris ühena esimestest loomade kasvajate histogeneesi. Tartu perioodil avaldas 19 teadustrükist.
Linda Metslang

Linda Amanda Rosalie Metslang (alates 1939. aastast Lao; 26. oktoober 1894 Tartu – 10. jaanuar 1985 Tartu) oli eesti raamatukogutegelane ja tõlkija.
Ta lõpetas 1915. aastal Tartu Puškini-nimelise Tütarlaste Gümnaasiumi.
1917. aastal asus ta õppima Tartu Ülikooli ajalugu ja bibliograafiat. Majanduslike ja muude takistuste tõttu kestsid õpingud kuni 1938. aastani.
Ta töötas aastatel 1921-1964 Tartu Ülikooli raamatukogus.
Ta on tõlkinud eesti keelde Tadeusz Zieliński raamatu "Vana-Kreeka kirjandus" 2 köidet (ilmusid 1926 ja 1927).
Ta on maetud Tartu Raadi kalmistule.
École normale supérieure de Cachan

École normale supérieure de Cachan (ENS Cachan) on Prantsusmaa kõrgkool. See on riigi üks prestiižsemaid.
Kool asub Cachanis ja on asutatud aastal 1912.