google/wiki40b huggingface dataset:
Sõda Afganistanis (1978–)

Sõda Afganistanis algas 27. aprillil 1978, kui sõjaväelise riigipöörde, mida tuntakse Sauri revolutsiooni nime all, käigus sai võimule Afganistani Demokraatlik Rahvapartei (ADRP). Pärast riigipööret toimusid riigi paljudes paikades meeleavaldused ja protestid ADRP valitsuse vastu. Detsembris 1979 algas Nõukogude-Afganistani sõda. Vastupanuliikujad, ehk mudžaheedid, võitlesid punaarmeelaste vastu. Mõned mudžaheedide harud said tuge USAlt, Pakistanilt ja Saudi Araabialt. Veebruaris 1989 oli Nõukogude Liit sunnitud oma väed Afganistanist välja viima. Nõukogude Liidult abi saanud kommunistlik Agfanistani valitsus pidas vastu aastani 1992, kui mässuliste kätte langes pealinn Kabul.
Samal aastal jõudsid Afganistani poliitilised parteid kokkuleppele ning asutati Afganistani Islamiriik, mille eesotsas oli ajutine valitsus. Kõrge sõjaväelane Gulbuddīn Ḩekmatyār oli kokkuleppele vastu ning alustas Pakistani toetusel Kabuli pommitamist. Peale selle tekkisid Kabulis lahingud ka linnaosade vahel, kus väepealikud võimule olid saanud. Piirkonna suurjõud, Pakistan, Iraan, Saudi Araabia, India ja Usbekistan, toetasid ja mõnel juhul omasid märkimisväärset mõjuvõimu nende väepealike üle. Sellel perioodil toimus sõjategevus Kabulis ja teistes suuremates linnades, maakohad, mis said Nõukogude sõja ajal laialdaselt kannatada, jäid üsna rahulikuks. Kui Afganistani kaitseminister Aḩmad Shāh Mas‘ūd oli 1994. aasta lõpuks suutnud Kabulis suhtelise rahu taastada, tekkis pealinnale ja valitsusele uus märkimisväärne oht, Ţālebān. 
Taleban tekkis algselt riigi lõunaosas asuvas Kandahāri linnas ning 1994. aasta jooksul suudeti endale allutada mitmeid Lõuna- ja Kesk-Afganistani provintse, kus keskvalitsuse võim nõrk oli olnud. 1995. aasta alguses alustasid nad pealetungi Kabulile, kuid nende väed said laialdaselt kannatada ning paljud eksperdid uskusid, et äärmusrühmituse lõpp pole enam kaugel. Kuid aastaks 1996 olid nad suutnud tänu Pakistani ja Saudi Araabia abile end uuesti koguda. Septembris 1996 tõusid nad Kabulis võimule ja asutasid Afganistani Islami Emiraadi. Aḩmad Shāh Mas‘ūdi juhtimisel loodi Põhja-Allianss, et Talibani valitsus kukutada. Taliban sai sõjalist tuge Pakistani armeelt ja Al-Qā‘idahilt.
Pärast 11. septembri terrorirünnakuid Ameerika Ühendriikides aastal 2001 algas Operatsioon Püsiv Vabadus ehk NATO sissetung Afganistani. Operatsiooni eesmärk oli kukutada Taliban, võita Al-Qaeda ning asutada eluvõimeline demokraatlik riik. Mõni eesmärkidest suudeti küll saavutada, kuid sõjategevus Afganistanis jätkub tänase päevani.
Soome Teadusselts

Soome Teadusselts, ka Societas Scientiarum Fennica (soome keeles Suomen Tiedeseura,  rootsi keeles Finska Vetenskaps-Societeten) on Soome vanim teadusakadeemia. Teadusseltsi  
asutas Helsingis Venemaa tsaar Nikolai I 1838. aastal. 1908. aastal lahkus osa liikmeid seni rootsikeelsena tegutsenud Soome Teadusseltsist, et asutada soomekeelne teadusühendus, mis sai nimeks Suomalainen Tiedeakatemia (Soome Teaduste Akadeemia).

Liikmeskond

Soome Teadusseltsi liikmeid on kokku 370 ja nad kuuluvad nelja osakonda: füüsika-matemaatika, bioteaduste, humanitaarteaduste ja sotsiaalteaduste osakonda. Teadusselts valib endale liikmeid eluaegse staatusega. Igas osakonnas on kuni 67 aasta vanuste tegevliikmete arv piiratud kolmekümnega. Kui tegevliikmel täitub 67. eluaasta, jätkab ta teadusseltsi liikmena, kuid sellega tekib õigus osakonda valida uus tegevliige. 
Välisliikmeid on teadusseltsis kokku 121 inimest, nende hulgas on ka eestlasi: füüsik Ülo Ugaste (valitud 1999) ja molekulaarbioloog Mart Saarma (2006).  Välisliikmete nimistust leiame teiste seas ka eesti juurtega Rootsi-Saksamaa paleogeneetiku Svante Pääbo (valitud 2002).
1868. aastal valiti Soome Teadusseltsi auliikmeks Ferdinand Johann Wiedemann.
Yellowknife

Kliima

Yellowknife'is on kuiv lähisarktiline kliima.
Siiski on igas kuus täheldatud plusskraade. Aprillist oktoobrini on täheldatud sooja vähemalt 19 °C. Kõige palavamad kuud on juuli (kuumarekord on +32,3 °C) ja august (+30,9 °C).
Juulis pole kunagi öökülma täheldatud, teistes kuudes on. Oktoobrist maini on täheldatud külma alla -20 °C. Kõige külmematel kuudel, jaanuaris ja veebruaris, on kummaski mõõdetud -51,2 °C. Asukoht suure järve kaldal pehmendab kliimat, nii et suviti kestab külmavaba periood keskmiselt pisut üle 100 päeva.
Aastane sademete keskmine hulk on 281 mm. Kõige märjemad kuud on august (41 mm) ning juuli ja oktoober (35 mm). Kõige kuivemad kuud on aprill (11 mm) ning veebruar ja märts (13 mm).

Ajalugu

Yellowknife'i kandist avastati kulda juba 19. sajandi lõpus, aga siis ei hakatud seda kaevandama, sest Suur Orjajärv oli liiga kõrvaline koht. Sellele hakati tähelepanu pöörama alles pärast seda, kui Klondike'i kullapalavik oli otsa saanud ja sealsed varud ammendumas. 1920. aastate lõpul uuriti Yellowknife'i piirkond geoloogiliselt läbi ning leiti peale kulla teistegi metallide varusid.
Kohalike indiaanlaste räägitavas dogribi keeles nimetatakse Yellowknife'i Somba K'e, mis tähendab 'kus raha on'.
Linn rajati 1935 kaevanduslinnana. Läbi aegade on ümbruskonnas paiknenud 12 kaevandust, mis tänapäevaks on kõik suletud. Mõni neist tegutses ühe aasta, mõni märksa kauem. Kõige pikemalt tegutses Con Mine (1938–2003), viimasena suleti Giant Mine (1948–2004). Põhiliselt kaevandati kulda, mõnest kaevandusest on saadud ka tantaali, uraani, vaske ja volframit. Pääs kõigisse kaevandustesse, samuti sealt saadu äravedu toimus Yellowknife'i kaudu.
1991. aastal avastati linna lähedalt teemandileiukoht. Esimene teemadikaevandus avati 1998. Hiljem on avatud teisigi teemandikaevandusi.

Majandus

Pärast kaevanduste sulgemist on linna tähtsaimaks majandusharuks saanud turism. Jaapani turistid tulevad Yellowknife'i tutvuma põhja kliima ja traditsioonilise elustiiliga ning vaatama virmalisi. 2004–2005 kulutasid turistid 100,5 miljonit Kanada dollarit.
Põhjaterritooriumil ja Nunavutil on viimasel ajal elanike arv kasvanud. Yellowknife on siin erandiks, sest kaevanduste sulgemine on töökohtade arvu vähendanud. Alates 1996 on elanike arv püsinud 18 tuhande elaniku ringis.
Pavel Ponomarjov

Pavel Ponomarjov (vene Павел Пономарёв; sündinud 30. jaanuaril 1980 Leningradis) on Eestis elav vene näitleja ja muusik.
Pavel Ponomarjov on näidelnud muusikalides "Hüljatud" ja "Miss Saigon" ning filmis "Lilja 4-ever". Ta on lõpetanud Georg Otsa muusikakoolis pop-jazz'i laulmist. 2002. aastast on ta tegev rockabilly-ansamblis Wild Ones.
Makarov Muusik

Makarov Muusik on Eesti ettevõte, mis on aitanud korraldada mitmeid suurüritusi. Nende ürituste seas on Rock Summer, samuti paljude tuntud välismaa muusikute kontsertide korraldamine Eestis.
Ettevõte ajalugu ulatub aastasse 1988, mil asutati Makarov Muusik Management (ka Makarov Music Management). 1997 läks Makarov Muusik Management pankrotti. 1998 asutati ettevõte Makarov Muusik.
Tom Ford

Lapsepõlv ja noorus

Tom Ford sündis Austinis Texases. Noorena elas Houstoni äärelinnas ja San Marcoses, mis asub Austini lähedal.
New Yorgis läks ta ülikooli kunstiajalugu õppima. Aasta pärast sisseastumist kukkus ta välja, kuna keskendus rohkem näitlemisele telereklaamides.
Hiljem hakkas õppima sisearhitektuuri.
New Yorgis olles külastas ta tihti ööklubi Studio 54. See periood tema elus võis olla tema hilisema loomingu suureks mõjutajaks. Sel ajal ta ka mõistis, et on gei.

Tegevus filmiloojana

Ta on filmide "A Single Man" (2006) ja "Nocturnal Animals" (2016) režissöör, need filmid olid ka Oscari nominendid.

Töö moeloojana

Ford alustas Tom Fordi kaubamärgiga meesteriiete, ilutoodete ja aksessuaaride loomist. 
Ta kogus kuulsust loovjuhina Gucci ja Yves Saint Laurent'i firmades töötades. 2006. aastal tuli Ford välja oma kaubamärgiga "Tom Ford".
Ford kirjeldab oma klienti kui rahvusvahelist, kultuurset, palju reisinud ja ostujõulist isikut.
Beyoncé, Jennifer Lopez, Gwyneth Paltrow, Anne Hathaway, Daniel Craig, Tom Hanks, Johnny Depp, Ryan Gosling, Will Smith, Julianne Moore, Hugh Jackman, Jon Hamm on inimesed, keda Ford on riietanud.
Giza püramiidid

Giza püramiidid on püramiidide grupp Giza platool Kairo linnast kagus.  
Püramiidide hulgas on Menkaura, Hafra ja Hufu Suur püramiid.
Soome Maapartei

Soome Maapartei (soome keeles Suomen Maaseudun Puolue) oli Soomes tegutsenud erakond, praeguse Põlissoomlaste erakonna eelkäija.
Soome Maapartei rajas varem Maaliitu (nüüdsesse Soome Keskerakonda) kuulunud populistlik poliitik Veikko Vennamo. Partei tõusis esile 1970. aastal. 1968, 1978 ja 1982 oli Vennamo Maapartei presidendikandidaat, saades esimesel korral 11% häältest. 1983–1990 oli Maapartei valitsustes koos kõigi kolme suure parteiga.
Kui Veikko Vennamo poliitikast loobus, võttis partei üle tema poeg Pekka Vennamo. 1983. aasta parlamendivalimistel kogus ta 8,5% häältest, kuid keeldus pakutud ministrikohast. 1995. aastal lõpetas Maapartei pankrotiga, samal aastal asutasid selle liikmed uue, Põlissoomlaste erakonna.
Ossinniki

Ajalugu

Kuni 19. sajandini ning venelaste tulekuni oli seal šori uluss (küla).
Moodustatud: 1926
Linna tüüpi asula alates: 1931
Kuni 1938 Ossinovka (vene Осиновка)
Linn alates: 1938
ОКАТО (vene) kood: 32434

Rahvastik

Venelased,šorid.

Majandus

Linnas on kaevandused: Taižina, Alardinskaja, Ossinnikovskaja, Kapitaljnaja, Lõuna-Kuzbassi EJ (Kaltanis).
Karskuse Seltsi Leht

Karskuse Seltsi Leht oli 1890 Pärnumaal Toris ilmunud ajakiri, mida andis välja Tori Eesti Karskusselts Täht. Ajakirja trükkis Ado Grenzstein. Ajakirjast ilmus seitse numbrit.
Habay

Asulad

Valla piirides asuvad Habay-la-Neuve, Hachy, Anlier, Habay-le-Vieille, Houdemont ja Rulles.
Soome Jalgpalliliit

Ajalugu

Soome Jalgpalliliit (soome keeles Suomen Palloliitto; otsetõlkes Soome Palliliit) on asutatud 19. mai 1907 Helsingis. Asutajaliikmeteks olid Unitas (Helsingist), Polyteknikkojen urheiluseura (Helsingist), Stjernan (Helsingist), Viborgs Hockeyklubb (Viiburist), Åbo Idrottsvänner (Turust), Turun Jalkapalloseura ja Idrottens Vänner (Kokkolast).
Kuni Soome Jääpalliliidu loomiseni 1972. aastal kuulus Soome Jalgpalliliidu alla ka jääpall.
Esimesed jäähoki maailmameistrivõistlused 1928. aastal korraldas Jalgpalliliit, kuigi spordiala kuulus Soome Uisuliidu (alates 20. jaanuarist 1929 Soome Jäähokiliidu) haldusalasse. Samuti kuulusid kuni 1925. aastani Jalgpalliliidu egiidi alla ka Soome pesapall ja pikkpall.
AIDAcara

Tehnilised andmed

Laev on 193,34 m pikk ja 27,60 m lai süvisega 6,2 m. Veeväljasurvega 38 557 t on see AIDA Cruisese kõige väiksem laev. AIDAcara kiirus on 21 sõlme.
Laeva jõuseadme moodustavad 4 MAN B&W diiselmasinat 6L48/60, millest igaühe võimsus on 5,43 MW ja koguvõimsus seega 22,15 MW.
Laevaperes on 369 liiget. Kajutikohti on 1230 reisijale.

Ajalugu

Esialgu oli AIDAcara kodusadam Saksamaal Rostockis. 1997. aasta augustis sai laev ettevõtte NCL Corporation Ltd omandiks, aga laeva kasutamises muutusi ei toimunud. Küll aga muutus laeva kodusadam, milleks sai Libeeria pealinn Monrovia.
1999. aastal ostis laeva Deutsche Seereederei, mis kohe andis selle opereerimiseks ettevõttele Societa di Crociere Mercurio S.r.l. Esialgu sai kodusadamaks jälle Rostock, aga järgmisel aastal taas Monrovia.
2001. aasta detsembris sai laev praeguse nime. 2002. aastal sai kodusadamaks London.
Laeva kasutati alates 2001. aastast Vahemerel, Kariibi merel, Läänemerel ja väikeste mõõtmete tõttu ka Amazonase jõel. Ta tegi reise Põhja-Euroopasse, Kanaari saartele ja Lõuna-Ameerikasse. 2006. aasta lõpus sai temast esimene laev, mis tegi kruiise ümber Araabia poolsaare.
Alates 2004. aastast on laeva kodusadam Genova. 2005. aasta aprilli teisel poolel moderniseeriti laeva tublisti Rostockis Neptun Stahlbau GmbH kuivdokis. Rostock oli kahel korral küll laeva kodusadam olnud, kuid mitte ümberehituse ajal. Ümberehituse käigus said 44 kajutit rõdu ja lahtisel tekil suurendati restoranipinda. Ümberehitus läks maksma 2,5 miljonit eurot. Väiksemad ümberehitused toimusid aastail 2007, 2009 ja 2011.
Alates 2009. aastast sõidab AIDAcara oma ettevõtte ainsa laevana mööda Kieli kanalit, sõites läbi 10 silla alt, mille kõrguspiirang on 40 m.
Tänapäeval on laeval restoran, baar, kauplused, minigolfiplats, korvpall- ja võrkpalliväljak ning nudistide päevituskoht. Laeva vööris on amfiteater, mis mahutab 700 pealtvaatajat.
Valuuta forvardleping

Valuuta forvardleping (ingl forward contract) on tähtpäevatehing, mida koostatakse finantsturgude kliendilepingu raames. See on tehing, kus praegusel ajal sobitatakse kokku valuutakurss arveldusega kokkuleppelisel päeval tulevikus. Forvard tehinguid tehakse riskide maandamiseks ja spekuleerimiseks.

Valuuta

Valuuta ehk vääring on riigi rahasüsteem ning selles kasutatavad rahamärgid, näiteks kuuluvad selle hulka  euro, USA dollar, Inglise nael ja Jaapani jeen.
Gorgonzola juust

Ajalugu

Gorgonzolat on Milano provintsi Gorgonzola vallas toodetud sajandeid ning oma rohekassinise marmorsuse omandas juust 11. sajandil. Ent teised paigad on vaidlustanud selle piirkonna pretendeerimise geograafilisele tähistusele.

Tootmine

Tänapäeval toodetakse juustu peamiselt Itaalia põhjapoolsemates piirkondades Piemontes ja Lombardias. Juustu valmistamiseks kasutatakse lehma täispiima, millele lisatakse juuretis ja hallituse Penicillium glaucum eosed. Kasutada võib ka Roqueforti juustus kasutatavat hallitust Penicillium roqueforti. Seejärel eemaldatakse kalgendumise käigus vadak ja saadud segu laagerdub madalatel temperatuuridel.
Küpsemise ajal sisestatakse juustu korraks metallvardad, tekitades õhukanalid, mis võimaldavad hallituse eostel kasvada niidistikeks ja tekitada juustule iseloomulikku soonelisust. Tavaliselt laagerdub Gorgonzola kolm kuni neli kuud. Laagerdumisprotsessi pikkus määrab ära juustu konsistentsi, mis muutub küpsedes järjest tugevamaks. Gorgonzola juustu on kahte peamiselt vanuse poolest erinevat sorti: Gorgonzola Dolce (ka "magus Gorgonzola") ja Gorgonzola Piccante (tuntud ka nimedega Gorgonzola Naturale, Gorgonzola Montagna ehk "mäe-Gorgonzola").
Itaalia seaduste järgi on Gorgonzola juustul kaitstud geograafilise tähise staatus (Denominazione di Origine Protetta ehk DOP). See tähendab, et juustu võib toota vaid järgmistes provintsides: Novara, Bergamo, Brescia, Como, Cremona, Cuneo, Lecco, Lodi, Milano, Pavia, Varese, Verbano-Cusio-Ossola ja Vercelli. Lisaks neile võib juustu toota ka hulgas Alessandria provintsi Casale Monferrato omavalitsuse piirkonnas asuvates valdades.

Tarbimine

Gorgonzolat võib süüa mitmel viisil. Seda võib sulatada risotosse toiduvalmistamise lõppfaasis või serveerida polenta kõrvale. Gorgonzolat süüakse ka pastaroogadega ja eriti just lühikeste pastatoodetega (nt penne, rigatoni, mezze maniche või sedani), mitte aga spagettide või linguine tüüpi pastaga. Lisaks leiab Gorgonzolat sageli ka pitsakattena, näiteks kombineerituna teiste pehmete juustudega on tegemist neljajuustupitsa (pizza ai quattro formaggi) koostisosaga.
Traumfabrik

OÜ Traumfabrik on Eesti filmitootja. OÜ asutati 2004. OÜ on tootnud dokumentaal- ja mängufilme.
Aleksander Walmann

Aleksander Walmann Åsgården (sündinud 12. jaanuaril 1986) on Norra laulja. 
2017. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Norrat lauluga "Grab the Moment".
Paul Rebane

Paul Rebane (15. august 1901 Kuusalu vald, Harjumaa – 22. november 1942 Norilsk) oli Eesti sõjaväelane (leitnant, 1937) ja insener.
Paul Rebane kaitses esimese eestikeelse diplomi elektrotehnika erialal Tallinna Tehnikumis 1926. aastal. Osales Vabadussõjas. Töötas Sõjaväe Varustusvalitsuse tehnikaosakonna inseneri ja varustusjaoskonna ülema kohusetäitjana.
Arreteeriti 14.06.1941 Tallinnas ning mõisteti süüdi Nõukogudevastases agitatsioonis.

Perekond

Abikaasa Zlata Rebane (Mikser) (1912-1990)
Poeg Raul-Vello Rebane (1934-2010) insener, rakendusteadlane,  Cybernetica AS Navigatsiooniseadmete Osakonna projektijuht.
Vello Muruma

Vello Muruma (kuni 1935. aastani Vladimir Munner, 4. jaanuar 1903 – 6. oktoober 1942 Kuibõšev) oli Eesti sõjaväelane (kapten, 1935).
Keskmine inimene

Keskmiseks inimeseks ehk standardinimeseks ehk ideaalinimeseks (inglise standard man, reference man, reference person) nimetatakse kujutletavat (teoreetilist) inimese (indiviidi) mudelit. 
Ideaalinimest iseloomustavad teatud inimrühma omaduste keskmised väärtused, näiteks keskmine vanus, füüsiline vastupidavus, tervislik seisund ja keskmine laste arv.
Tänapäeval võidakse keskmise inimese mõistet kasutada ka muudes valdkondades peale statistika.
Betty Blue

Betty Blue (14. august 1931 West Memphis, Arkansas – 23. august 2000) oli ameerika modell ja näitlejatar. Ta oli ajakirja Playboy posteritüdruk 1956. aasta novembrikuu väljaandes. Foto autor oli Hal Adams.
Betty on ennast nimetanud nudistiks. Enne Playboysse jõudmist oli ta striptiisitar El Rancho hotellis ja kasiinos. Samuti poseeris ta muudeski meesteajakirjades.
Betty tegeles ka näitlejatööga, peamiselt telereklaamides ja mõnes teisejärgulises filmis.
Aastail 1957–1963 oli ta abielus produtsendi ja režissööri Harold Lime'iga. Paar abiellus uuesti 1991.
Betty suri 23. augustil 2000 südamerabandusse. Tema tuhk pilluti Playboy mõisa (Playboy asutaja Hugh Hefneri kodumaja) lähedale.
13 (Tallinna bussiliin)

Tallinna bussiliin 13 sõidab Väike-Õismäe ja Seli asumi vahel. Liini teenindab Tallinna Linnatranspordi AS ning liiklus toimub kõigil päevadel.
Binet'-Simoni test

Binet'-Simoni test on Alfred Binet' ja Theodore Simoni 1904. aastal loodud maailma esimene intelligentsustest, mis leidis kasutust ka veel 1960. aastatel. Testi väljatöötamise tingis vajadus tuvastada lapsed, kes normaalkoolis hakkama ei saa.
Test on mõeldud 3-15-aastastele lastele, esialgne test sisaldas 30 ülesannet. Esimeses järgus anti lapsele ette tema tegelikule vanusele mõeldud test. Kui laps testi täitmisel eksis, anti talle järgmiseks ette nooremale vanusele mõeldud test. Kui laps ei eksinud, siis katsetati kõrgema vanuse testiga. Testi raskusastme suurendamist või vähendamist võis vajadusel korrata.
Testi tulemusena saadi teada lapse vaimne vanus võrreldes tema ealise vanusega.
Haridustehnoloogia

Haridustehnoloogia (inglise educational technology) on pedagoogika haru, mis otsib ja uurib tehnoloogilisi võimalusi, et soodustada ja täiustada õppimist.
Surveyori programm

Surveyori programm oli NASA kosmoseprogramm, mis toimus juunist 1966 kuni jaanuarini 1968. Programmi raames saadeti Kuule seitse kosmosesondi, mis demonstreerisid, et Kuule on võimalik sooritada pehme maandumine. Kosmoseaparaadid lendasid pärast starti otse Kuule, läbides vahemaa 63–65 tunniga ja sooritasid kolme minutiga pehme maandumise Kuule. Programmi juhtis JPL ja see maksis 469 miljonit USA dollarit.
Seitsmest kosmoseaparaadist viis, sealhulgas esimene, maandusid edukalt Kuule. Surveyor 2 kukkus Kuule puruks ja Surveyor 4-ga kaotati maandumisel side.
Kõik viis edukalt maandunud ja kaks puruks kukkunud Surveyorit on endiselt Kuul, sest Maale tagasitoomine polnud ette nähtud. Mõned Surveyor 3 osad toodi Apollo 12 meeskonnaliikmete poolt Maale ja selle kaamera on Washingtoni muuseumis.

Eesmärgid

Surveyori programmi peamiseks eesmärgiks oli tõestada, et Kuule on võimalik maanduda. Lisaks demonstreeriti lennu ajal kursi korrigeerimist ning sondid uurisid ka tulevaste Apollo missioonide võimalikke maandumispaiku. Enne Luna ja Surveyori programmi ei teadnud keegi, millised on Kuu pinnase omadused, ning kardeti, et liiga pehme pinnase korral võib mehitatud missioonidel olla võimatu maanduda. Surveyori programm tõestas, et maandumine on võimalik, ja aimu saadi ka pinnase keemilisest koostisest.
Missiooni käigus pandi proovile ka mitmeid tehnilisi lahendusi, näiteks katsetati programmi raames radareid, mis pidid maandumisel kindlaks tegema kosmoseaparaadi kiiruse ja kõrguse. Lisaks sai NASA katsetada seadmeid Kuul valitsevates äärmuslikes tingimustes.

Start ja maandumine

Kõik Surveyori sondid ehitas Hughes Aircraft Company ja need startisid Atlas-Centauri kanderaketiga. Pärast starti suundusid kõik sondid otse Kuule, kuhu jõudes ei jäänud nad Kuu orbiidile, vaid aeglustasid retroraketiga ja maandusid umbes 3 minutit hiljem Kuule.
Kõik Surveyorid alustasid Kuule maandumiseks vajalikku aeglustamist tahkekütusel töötava retroraketiga, mis käivitus 75,3 km kõrgusel ja vähendas kiiruse 4 protsendini algsest kiirusest. 40 sekundit pärast retroraketi käivitumist, kui sond oli umbes 11 km kõrgusel, heideti retrorakett minema ja ülejäänud vahemaa läbiti kolme väikese mootori abil. Viimased 3,4 meetrit lasti sondil vabalt langeda ja sond maandus Kuule kiirusel 3 m/s.
Surveyor 1 jõudis Kuule umbes 63 tunniga ja Surveyor 5 65 tunniga. Sondide stardikaal oli 995–1040 kg ja maandumise järel kaalusid nad 294–306 kg.
Lümfotsüütide aktivatsiooni signaalmolekul

Lümfotsüütide aktivatsiooni signaalmolekul ehk SLAM ehk CD150 on looduslikult valk mis toimib aktiveeritud T- ja B-rakkude pinnal retseptorina.
Selle molekuli täpsed funktsioonid pole selged arvatakse, et see osaleb T-rakkude paljunemisel. 
SLAM on tuvastatud naiivsetel tümotsüütidel, aktiveeritud lümfotsüütidel, makrofaagidel ja dendriitrakkudel. Retseptor reguleerib interleukiin-4 ja interleukiin-13 komplekteerimist CD4-lümfotsüütide (ehk T-abistajarakk) ja ka interleukiin-12, tuumornekroosifaktor alfa (TNFα) ja lämmastikosiidi komplekteerimist makrofaagide poolt.
SLAMi seostatakse ka metsiku leetriviiruse H valguga (hemagglutinin glycoprotein) ja arvatakse, et seondudes sellega saab viirus rakumembraani läbida ja rakku siseneda.
Jaana Pelkonen

Jaana Maarit Pelkonen (sündinud 27. jaanuaril 1977 Lahtis) on Soome poliitik ja ajakirjanik.
Ta kuulub Rahvuslikku Koonderakonda. 2011. aasta Soome parlamendivalimistel valiti ta 5897 häälega Eduskunna liikmeks.
Pelkonen õppis Helsingi Ülikoolis. Ta töötas saatejuhina raadiojaamas Radio Voima aastatel 1995–1997. 
Ta oli Eurovisiooni lauluvõistluse kommentaator 2005–2010. Soome Eurovisiooni eelvõistluse saatejuht alates aastast 2005 .
Aastal 2007 Helsingis toimunud Eurovisiooni lauluvõistlusel oli Pelkonen koos Mikko Leppilampiga õhtujuht.
Jeffersoni maakond (Indiana)

Jeffersoni maakond (Jefferson County) on maakond USA-s Indiana osariigis. Geograafilised koordinaadid on 38° 47′ N, 85° 26′ W
Maakonna halduskeskus on Madison.
Maakonna pindala on 940 km², millest 6 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 32 428. Aastal 2000 oli elanike arv 31 705.

Ajalugu

Jeffersoni maakond moodustati 23. novembril 1810. aastal Clarki ja Dearborni maakonna osadest. Maakond sai nime kolmanda Ameerika Ühendriikide presidendi Thomas Jeffersoni järgi.
Intiimne valgustus

Süžee

Peter sõidab nädalavahetuseks koos noore tüdruksõbraga kodukohta oma sõbra Bambasi juurde, keda ta pole tükk aega näinud. Bambas töötab kohaliku muusikakooli juhatajana. Kaks endisest klassikaaslast-muusikut kohtuvad taas pärast kümmet aastat ning püüavad heita pilku vahepealsele ajale. Nädalavahetus pooleliolevas maamajas, olukorrad ja inimesed on pealtnäha küll tavalised, kuid ometi kujutatud värvikalt ja haaravalt ning tõstetud kõrgemale argisest banaalsusest.