google/wiki40b huggingface dataset:
Vasarhai

Vasarhai (Sphyrna) on perekond vasarhailaste sugukonnast.

Taksonoomia

Perekonna esmakirjeldaja on Constantine Samuel Rafinesque-Schmaltz (1810).

Elupaigad

Vasarhaid elavad soojades vetes rannikul ja mandrilaval.

Välimus

Vasarhaide pikkus on 2...6 m.
Kõigil liikidel on kummalgi pool pead eend, mistõttu neil loomadel on lamedaks löödud peaga vasara kuju. Silmad ja sõõrmed paiknevad nende kehaosade otstel.
Suu on neil suhteliselt väike.

Füsioloogia

Varem arvati, et vasarhaide vasarakujuline pea toimib nagu tiib, mis aitab täpselt manööverdada ning teha järske pöördeid tasakaalu kaotamata. Nüüd on aga leitud, et pöördeid õigesti teha võimaldab neil selgroog. Arvatakse ka, et pea kuju aitab kaasa elektrolokatsioonile, sest nii saavad elektroretseptorid asetseda üksteisest kaugel. Nad suudavad registreerida elektrisignaali, mille pinge on pool miljardiku volti. Samuti on vasarhaidel peakuju tõttu suurem ninaõõs, mille tõttu on nende lõhnatundlikkus kümme korda suurem kui tavalistel haidel.

Toitumine

Vasarhaid söövad kalu, sealhulgas raisid ja haisid, peajalgseid ja vähilisi.
Nad toituvad suure osa ajast merepõhjas.

Käitumine

Päeval kogunevad vasarhaid parvedesse, mis võivad olla rohkem kui sajapealised.
Õhtul peavad nad üksinda jahti.
Mihkel Maripuu

Mihkel Maripuu (sündinud 16. juulil 1987) on Eesti maalikunstnik.
2006–2010 õppis Maripuu Tartu Ülikoolis maalikunsti erialal, aastatel 2010–2014 Eesti Kunstiakadeemias ning 2011–2012 tegeles magistriprojektiga Berliinis. Hilisemas loomingus tegeleb Maripuu maali kui meediumi dekonstrueerimisega, püüdes mõtestada maali rolli tänapäeva kontekstis ning katsetada selle piiridega.
Sündik

Sündik on kõrgem ametnik, kes tegeleb õigusalaste küsimustega.
Ajaloos on tuntud rae liikmeskonda kuulunud rae sündikud. Tallinna raes tegutsesid sündikud 1474–1688 ja 1710–1889. (Aastatel 1688–1710 oli sündikute asemel kuninglik ülemsekretär.) Tartu raes tegutsesid sündikud aastast 1766.
Käo tänav (Tallinn)

Käo tänav on tänav Tallinnas Kristiine linnaosas Tondi ja Lilleküla asumis. Käo tänav algab Tedre tänavalt ja lõppeb lõuna poolt kaheks minevana vasakult Tondi ja paremalt Nõmme teega. 
Käo tänav sai nime 17. oktoobril 1928.
Juhan Vasar

Isiklikku

Tema isa oli Põltsamaa raamatukaupmees ja esimene abilinnapea Jüri Vasar (26. august 1860 – 22. mai 1940).
Korallid

Toitumine

Korallid toituvad planktonist.

Paljunemine

Korallid võivad olla nii ühe- kui ka kahesoolised (hermafrodiitsed) ning sigida nii sugulisel teel kui ka soota paljunemise abil nagu pungumine.

Ehitus

Ühe koralli suurus on mõnest millimeetrist 2 meetrini.
Harilikult on korallidel lubi- või sarvtoes, mis koosneb osadest (skleriitidest) või moodustab massiivse, kogu kolooniat siduva korallisarra. Sarraga osalevad õisloomad korallrahude moodustamises. 
Korallpolüübi kombitsad on varustatud kõrverakkudega.
Korallidel ei ole magu ega sooli. Teadlased nimetavad neid ainuõõsseteks, see tähendab loomadeks, kellel soolte asemel on õõs.

Elupaik

Õisloomad elutsevad peamiselt soojades meredes.
Korallid elutsevad ekvaatori ligiduses, kuna seal on nende eluks kõige paremad tingimused. Nimelt vajavad nad sooja (20–30 °C) ja suhteliselt soolast vett (27–45‰), kus on piisavalt hapnikku ja toitaineid. Sobivaks veesügavuseks loetakse umbes 50 meetrit, kuid kasvu kiirus on suurim paari meetri sügavuses vees, vahetult allpool mõõnavee taset. Oluline on ka, et vesi oleks puhas ja selge. Mõistagi on uute kasvualade koloniseerimise seisukohast oluline kaljune põhi, kuhu oleks võimalik kinnituda, kuid rifid (ja eriti suured rifisüsteemid) arenevad pikka aega samal kohal ja seal arenevad uued kolooniad eelkäijate toestele.
Kuigi korallrahud ei kata maakera pindalast isegi 1%, on nad koduks 25%-le merekaladest.

Ökosüsteem

Korallrifid on elupaigaks veerandile kogu maailma ookeaniliikidest ning kõrgeima bioproduktsiooniga alad meredes-ookeanides. Seega on korallrifid koos nende juures elavate loomadega vihmametsade järel suuruselt teine ökosüsteem maailmas. Ja kui hävivad korallrifid, satub ka kogu ülejäänud süsteem ohtu.
Paljud looma- ja taimeliigid elavadki korallriffidel; paljud muud liigid veedavad riffide kaitsvas varjus oma elu alguse.

Vajalikkus inimesele

Inimesed kasutavad koralle meditsiinis ja kosmeetikas. Teadlased on eraldanud ühe korallidel elavalt koonusteo mürgist aine nimega zikonitiid, mis on ligi tuhat korda efektiivsem valuvaigisti kui morfiin. Korallid ise toodavad ultraviolettkiirguse kaitseks ainet, mida kasutatakse päevituskreemide tootmises. 
Korallrifid on paljude riikide jaoks tulutoovateks turismiobjektideks.
Esku kabel

Esku kabel on kabel Lääne-Virumaal Haljala vallas Tepelvälja külas.
Kabel ehitati 1845. aastal Sagadi mõisniku Eduard von Focki tellimusel.
Aleksander Pettai

Isiklikku

Ta vend oli eesti pedagoog ja ühiskonnategelane Theodor Petai, ta poeg on loomakasvatusteadlane Eino Pettai.
Karkjalg

Välimus

Karkjalg on 33–36 cm pikkune lind. Sulestik on alt valge ja pealt must. Jalad on pikad (kuni 40 cm) ja roosad. Nokk on pikk ja musta värvi. 
Karkjalg kaalub 140–205 grammi. Tiibade siruulatus on 75 cm.

Areaal

Karkjalg on laialt levinud, ta pesitseb Vahemere maades, Kesk-Aasias, Ameerikas, Austraalias ja Okeaanias. Eestis on karkjalg üsna harv eksikülaline.
Karkjalg on rändlind. Euroopa karkjalad talvituvad Aafrikas ja Lähis-Idas.

Alamliigid

Karkjalal eristatakse 5–7 alamliiki, mis sageli jaotatakse 2–4 liigiks.
Krakówi ülikool

Krakówi ülikool (ka Jagellooni Ülikool; poola keeles Uniwersytet Jagielloński; ladina keeles Universitas Iagellonica Cracoviensis) on ülikool Poolas Krakówis. See on vanim Poola ülikool ja Euroopa üks vanimaid ülikoole.
Ülikooli asutas 1364. aastal Poola kuningas Kazimierz III.
Ülikooli peahoone on tänapäeval Collegium Novum.
Ülikoolil on 15 teaduskonda.
Ülikooli rektor on Wojciech Nowak.

Krakówi Ülikooli Raamatukogu

Ülikooli raamatukogu on üks Poola suurimaid ja vanemaid. Seal on üle kuue miljoni säiliku.
Mark B

Eelulugu

Mark B väljatöötamisega hakati tegelema juulis 1917 ja töid juhtis W. G. Wilson. Uuel mudelil üritati vältida Mark A Whippetil esinenud vigu. Toota plaaniti nii emaseid kui ka isaseid tanke. Disainiga saadi valmis juba 1917. aasta lõpus, kuid tellimus anti alles 1918. aasta keskel. Esimesed masinad valmisid alles septembris 1918. Teised allikad väidavad, et septembris valmis alles prototüüp. Esialgsed hinnangud tankile olid positiivsed ja tank plaaniti 1919. aasta suureks pealetungiks kasutusele võtta.

Kirjeldus

Kuigi Mark B pidi funktsionaalselt täitma samu ülesandeid, nagu Mark A Whipet, sarnanes ta kujult pigem vanemate tankidega. Et parandada võimet takistusi ületada disainis Wilson tanki rombi kujuliseks. Tank suutis ületada kuni 2,59 m laiusi kraave, mis oli rohkem kui Mark A vastav näitaja. 
Soomus oli 6–14 mm, mis oli praktiliselt sama nagu Mark A-l (Mark A-l oli soomus kõige õhemast kohast siiski 5 mm). Emase tanki relvastusse pidi kuuluma 4 kuulipildujat 7500 padruniga ja isase tanki relvastusse pidi kuuluma 40 mm kahur pöörlevas tornis. Ühtegi isast tanki ei valmistatud. Kaks kuulipildujat paiknesid tornis ja kaks külgedel miniatuurseid sponsoone meenutavate uste sees.
Tanki mootor oli 4-silindriline 100 hj Ricardo bensiinimootor, mis oli vähendatud versioon 6-silindrisest ja 150 hj Ricardo mootorist. Mootor paiknes masina tagaosas eraldi ruumis ja sellele oli väljastpoolt läbi luugi võimalik ligi pääseda. Tank suutis arendada kiirust kuni 9,8 km/h ja 386-liitrine kütusepaak andis tegevusraadiuseks 105 km. Mõlemad näitajad olid kehvemad kui eelkäijal Mark A-l ja paralleelselt arendataval Mark C Hornetil. Meeskonnaruumist eraldatud mootor vähendas küll müra ja heitgaase, kuid mootoriruum oli kitsas ja mootorile oli halb juurde pääseda. See tähendas, et ka kõige lihtsamateks remonditöödeks tuli mootor tihti maha tõsta.
Meeskond oli neljaliikmeline: ülem, juht ja kaks kuulipildurit. Juht paiknes ees keskel. Ülema jaoks ei olnud tankis eraldi vaatlustorni, mis tegi tanki juhtimise keeruliseks ja kaks kuulipildurit pidid ühe kuulipilduja juurest teise juurde jooksma, mis oli samuti ebamugav.
Tankil oli ka algeline vahend suitsu tekitamiseks: kuumade heitgaaside sisse tilgutati väävlishapet.

Kasutamine

Algselt telliti Metropolitan Carrige, Wagon and Finance Co.-lt 450 tanki, kuid sõja lõpuks oli kasutusse võetud ainult 45 tanki. Sõja lõpu ja ilmnenud vigade tõttu ülejäänud tellimus tühistati. Esimeses maailmasõjas see tank osaleda ei jõudnud, kuna meeskondade treenimine võttis aega.
Kolm tanki saadeti augustis 1919 Arhangelskisse, kus need osalesid Vene kodusõjas. Üks neist langes bolševike kätte ja kaks jõudsid Läti sõjaväe kätte.
Pärnu kitsarööpmelise raudtee mälestusmärk

Pärnu kitsarööpmelise raudtee mälestusmärk on Pärnu bussijaama juures asuv mälestusmärk, mille moodustab vedur ja vagun.
Mälestusmärk avati 2006, et tähistada Valga–Ruhja–Pärnu kitsarööpmelise raudtee avamist 110 aastat tagasi. See oli esimene kitsarööpmeline raudtee Eestis. Mälestusmärgi moodustav vedur on ehitatud 1911 Saksamaal ja platvormvagun 1913 Venemaal Peterburis.
Pärnu kitsarööpmeline raudtee suleti 1972.
Veealune mälestis

Veealune mälestis on kultuurimälestis, mis osaliselt või täielikult säilinuna asub pideva või ajutise vee all. Veealune mälestis võib olla kas veekogu põhjal või põhjasettes.
Tüüpilised veealused mälestised on nt veesõidukite vrakid, kalatõkked, sillad, sadamarajatise jäänused.
Vaeslastekohus

Vaeslastekohus (vene keeles (Сиротские Суды) oli hoolekande- ja eestkosteasjadega tegelenud erikohus. 
1646. aastal loodi Liivimaal igas maakonnas maavaeslastekohtud, mis tegelesid aadli eestkoste ja hoolekandeasjade lahendamisega. Toonase Liivimaa tänase Eesti piiresse jääval alal tegutsesid maavaeslastekohtud Tartus, Pärnus ja Kuressaares. Eestimaa alal tegutses üks, 1715. aastal asutatud maavaeslastekohus.
Lisaks linnade vaeslastekohtutele tegelesid isikute hoolekande- ja eestkosteasjadega Liivimaa kubermangus Valgas, Võrus, Viljandis, Kuressaares, Haapsalus magistraat; Toompeal lossifoogtikohus; Rakveres, Paides ja Paldiskis tegutses aga analoogse kohtuinstantsina foogtikohus.
Vaeslastekohtu koosseis oli tavaliselt kolmeliikmeline, esimeheks üks bürgermeistritest. Kohtukoosseisu ülesandeks oli hoolitseda nende isikute (ja ka varade) huvide eest, kes seda ise kas alaealisuse, vaimsete või füüsiliste puuete, äraoleku, pillava eluviisi või muude põhjuste tõttu teha ei suutnud. Seda teostati eestkostjate ja hooldajate määramise ning nende tegevuse kontrollimise kaudu.
Asehalduskorra ajal (1783–1796) pidi linna vaeslastekohus ajutiselt vastavalt keskvõimu korraldustele olema magistraadiga võrdsel tasemel iseseisev asutus ning alluma otse kubermangumagistraadile, pärast asehalduskorra likvideerimist 1796. aastal taastati endine hoolekande ja eestkosteorganisatsioon.

1889. aasta kohtureform

Venemaa keisririigi 1889. aasta justiitsreformiga korraldati ümber Eestimaa kubermangu kohtukorraldus ning likvideeriti linnamagistraadid ja nende juures asuvad alamkohtud. Eestkoste- ja hoolekandeasjade lahendamiseks loodi uued iseseisvad linna vaeslastekohtud Haapsalus, Kuressaares, Narvas, Paides, Paldiskis, Pärnus, Rakveres, Tallinnas, Tartus, Valgas, Viljandis ja Võrus. 
Uute vaeslastekohtute ülesandeid kitsendati ja osa kohtumäärusi vajas sarnaselt varasemate vaeslastekohtutega kinnitamist ringkonnakohtus. 
Vaeslastekohtu asjaajamiskeeleks kehtestati vene keel. Administratiivse järelevalve korras allusid kohtud kubermanguvalitsusele, kohtuasjade otsustamisel aga vastavale ringkonnakohtule.

Vaeslastekohtud Eesti Vabariigis

Pärast Eesti iseseisvumist 1918. aastal jätkasid linna vaeslastekohtud Eesti Vabariigis oma tegevust endistel alustel. Väiksemaid asju arutati endiselt linna vaeslastekohtutes, suuremate (üle 100 000 marga) varadega seotud asju menetlesid aga aastatel 1920–1926 hoolekandekohtud. Vaeslastekohtud Eesti Vabariigis allusid administratiivasutustena Siseministeeriumile, kohtuotsuste ja tegevuse peale võis edasi kaevata ringkonnakohtusse.
Pärast Eesti okupeerimist ja annekteerimist 1940. aastal linna vaeslastekohtud likvideeriti 1941. aastal. 
Pärast Eesti okupeerimist 1941. aastal Saksa vägede poolt alustasid need aga sama aasta oktoobris uuesti tööd vanades koosseisudes ja enne 21. juunit 1941 kehtinud seaduste alusel. 
Vaeslastekohtud likvideeriti lõplikult 1944. aastal.
Pershingi maakond

Pershingi maakond (Pershing County) on maakond USA-s Nevada osariigis. Geograafilised koordinaadid on 40° 27′ N, 118° 24′ W.
Maakonna halduskeskus on Lovelock.
Maakonna pindala on 15 716 km², millest 80 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 6753. Aastal 2000 oli elanikke 6983.

Ajalugu

Pershingi maakond moodustati 1919. aastal Humboldti maakonna osast. Maakond on nime saanud kindral John J. Pershingi järgi.
Kersti Rosenberg

Kersti Rosenberg (sündinud 17. märtsil 1956) on eesti endine laulja, kunagise ansambli Nemo liige.

Isiklikku

Ta oli abielus Karl Madisega. Neil sündis kaks poega.
Alissa White-Gluz

Alissa White-Gluz (sündinud 31. juulil 1985) on Kanada heavy metali laulja, 2014. aastast Rootsi meloodilist death metalit viljeleva ansambli Arch Enemy vokalist.
2004. aastal oli Alissa White-Gluz Kanada metal-bändi The Agonist asutajaliige ning laulja kuni 2014. aasta märtsini, mil ta valiti Arch Enemy uueks lauljaks pärast seda, kui Angela Gossow oli sellest kohast loobunud. Sama aasta juunis anti välja Arch Enemy uus plaat War Eternal, millel laulab juba White-Gluz.
Astrobioloogia

Astrobioloogia ehk bioastronoomia ehk eksobioloogia ehk ksenobioloogia uurib elu tekke ja päritolu, elu evolutsiooni, leviku ja tulevikuga seotud küsimusi universumis. Hõlmab nii maapealse eluga kui ka võimaliku maavälise eluga seotud küsimusi.
Tänapäeva astrobioloogia sisaldab paljude teadusharude (astronoomia, füüsika, keemia, bioloogia, paleontoloogia, okeanograafia, mikrobioloogia, geoloogia, geofüüsika, geneetika jt) omavahelist koostööd ja kokkupuutepunkte.
Teaduslikus fantastikas räägitakse sageli ksenobioloogiast kui teadusharust, mis on spetsialiseerunud maaväliste eluvormide uurimisele empiirilisel alusel.

Ülevaade

Kuigi astrobioloogia on praeguse seisuga spekulatsioonide valdkond, on maavälise elu olemasolu põhimõtteliselt verifitseeritav hüpotees (kuigi seda pole seni verifitseeritud). Seetõttu on ksenobioloogia õigustatud uurimisala. Samuti on põhiliste eluprotsesside arvutisimulatsioon teinud võimalikuks alternatiivsete eluvormide (näiteks vasakhelikaalse DNA) uurimise.
Korporatsioon Kaljola

Korporatsioon Kaljola oli 1922. aastal 8. märtsil asutatud Tallinna üliõpilaskorporatsioon. See registreeriti Tallinna Tehnikumi juures 14. detsembril 1922. 9. novembril 1935 liitus see korporatsiooniga Rotalia.
Alexander von Hueck

Alexander Friedrich von Hueck (7. detsember 1802 (ukj) Tallinn – 28. juuli 1842 (ukj) Tartu) oli baltisaksa arstiteadlane ja publitsist.
Aastatel 1830–1838 oli ta Tartu ülikooli anatoomiaprofessor.
Tartu vanausuliste palvemaja

Tartu vanausuliste palvemaja on vanausuliste palvemaja, mis asub Tartus Põiktänaval. Palvelat kasutab Tartu vanausuliste kogudus.
Palvemaja hakati ehitama aastal 1862, teenistusi peeti seal hiljemalt aastal 1865. Aastaks 1931 püstitati arhitekt Anatoli Podtšekajevi projekti järgi palvelale eeskoda ja kellatorn. Teise maailmasõja ajal aastal 1941 hävisid tules palvela puitosad, hävis ka enamik Mark Solntsevi loodud ikoone.
Praegune palvela on ehitatud säilinud kiviosi ära kasutades aastal 1948. Kuid siis hakkas seal tegutsema majavalitsuse kantselei. Kogudus sai hoone tagasi oma kätte aastal 1955. Vanausulised soovisid palvemaja täielikku taastamist, kuid selleks ei andnud võimud luba. Palvela on endises suuruses tänini taastamata.
Universidade do Estado de Minas Gerais

Minas Gerais Riiklik Ülikool (Universidade do Estado de Minas Gerais, UEMG) on Brasiilia ülikool, mis asub Minas Geraisi osariigis Belo Horizontes.
Kiievi ülikool

Kiievi ülikool (ukraina Київський національний університет імені Тараса Шевченка – Kiievi Tarass Ševtšenko nimeline Rahvusülikool) on ülikool Kiievis. Ülikool on asutatud 1834. aastal ja on korduvalt nime vahetanud. 
Kiievi Ülikool koosneb 13 teaduskonnast, 8 instituudist, 2 kolledžist ja 4 muuseumist.
Seal õpib 26 000 üliõpilast.
Jacksoni maakond (Tennessee)

Jacksoni maakond (Jackson County) on maakond USA-s Tennessee osariigis. Geograafilised koordinaadid on 36° 21′ N, 85° 40′ W
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Gainesboro.
Maakonna pindala on 828 km², millest 28 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 11 638. Aastal 2000 oli elanike arv 10 984.

Ajalugu

Jacksoni maakond moodustati 6. novembril 1801. aastal Smithi maakonna osast. Maakond sai nime seitsmenda Ameerika Ühendriikide presidendi Andrew Jacksoni järgi.
Sõrmjas tardsamblik

Sõrmjas tardsamblik (Leptogium teretiusculum) on samblik.
Ta on Eestis arvatud II kaitsekategooriasse (seisuga 2012).
Teda leidub järgmiste tüübirühmade kasvukohatüüpides: kultuur-rohumaade tüübirühm, laanemetsade tüübirühm ja salumetsade tüübirühm.
Kaarel Liimandi tänav

Kaarel Liimandi tänav on tänav Tartus Ihaste linnaosas.
160 m pikkune tänav ühendab Ado Vabbe tänavat Pallase puiesteega.
Tänav on nime saanud maalikunstnik Kaarel Liimandi järgi.
Veebiteenus

Veebiteenus on standardne viis, kuidas integreerida veebirakendusi interneti protokollide abil, kasutades XML-i, SOAP-i, WSDL-i ja UDDI avatud standardeid.   
Veebiteenused on nõrgalt seotud (loosely coupled) arvutiteenus (computing services), mis aitab vähendada ärirakenduste ehitamise keerukust, vähendada kulusid ja soodustada uusi ärimudeleid.
Veebiteenused aitavad pääseda juurde erinevatele arvutitele (teenuseosutajatele) olenemata nende platvormist ja keelest.

SOAP-i veebiteenused

SOAP (Simple Object Access Protocol) kasutab XML-protokolli. Saadab XML-päringu interneti kaudu, kasutades HTTP-protokolli, ja saab vastuseks XML-i . Et veebiteenuse tarbija teaks, mis teenust kasutada, siis annab veebiteenuse pakkuja välja WSDL-i. WSDL kirjeldab teenuse meetodid, päringu ja vastuse tüübid. Veebiteenuse tarbija saab WSDL-i abil teada, kuidas teenust kasutada ja kus see asub.

RESTful veebiteenused

REST (REpresentational State Transfer) ei ole standardite ja reeglite kogu, vaid tarkvara arhitektuuri stiil. Teenuseid, mis kasutavad seda arhitektuuri nimetatakse RESTful teenusteks . Kui SOAP keskendub tegevustele, siis REST keskendub ressurssidele. REST paneb ressursid URL-i ja tegevused, mis sellega tehakse sõltuvad transpordi protokollist (HTTP puhul GET, POST, PUT, DELETE,...). REST teenus leiab ressursi URL-i kaudu ja viib läbi tegevused vastavalt transpordi käsule . REST-i failivormingud võivad olla näiteks HTML, XML, Plain Text, PDF, JPEG või JSON .
Eleonora Duse

Elukäik

Eleanora sündis näitleja peres. Viieteistkümneaastaselt mängis ta Shakespeare'i näidendis "Romeo ja Julia". 
Aastal 1879 tutvus ta Napolis Mattino Cafieroga, kellega hiljem abiellus. Mees hülgas perekonna, kui Eleanora oli rase. Sündinud poisslaps suri varakult.  
Rahvusvahelise kuulsuse pälvis ta Ernesto Rossi teatritrupis. Seal tutvus ta ka Teobaldo Checciga, kellega 1881. aastal abiellus. 
Aastal 1895 asutas ta oma teatritrupi Dramatica Campagnia della Citta di Roma, mis sai tuntuks ka väljaspool Itaaliat. 
Aastatel 1897–1904 tegi ta koostööd Gabriele D'Annunzioga, kes spetsiaalselt talle näidendeid kirjutas. 
Eleanora suri 65-aastaselt Pittsburghis Pennsylvania osariigis, viibides Schenley hotelli sviidis nr 524.
Vrbasi jõgi

Vrbas on jõgi Bosnias ja Hertsegoviinas.
See algab Dinaaridest, seejärel voolab valdavalt põhja ning suubub siis paremalt Savasse.
Jõe pikkus on 240 km. Suuremad asulad jõe ääres on Bugojno, Donji Vakuf, Jajce ja Banja Luka.
Hillar Norralt

Hillar Norralt (9. mai 1960 – 15. september 2019) oli eesti muusik. 
Osalenud aastatel 1977–1990 ansamblites Vahe, Proov 583, Data, Maagia, Peegel ja P3.
Norraltil oli tugev kõrge täishääl. Ta oskas ehitada ja oli seltskondliku iseloomuga. Tema hüüdnimi oli Papa Catnap, kuna ta innustas oma kahe poja bändi Catnap tegutsemist.
Norralt oli abielus 33 aastat. Tal on kolm poega.
Norralt suri 59-aastasena öösel kella nelja paiku vähki.
Frankenstein kohtub Huntmehega

Süžee

Hauaröövlid tungivad sisse Larry Talboti hauda, et röövida laiba sõrmes olev kuldsõrmus. Intsident juhtub olema aga täiskuu ööl ja Larry muutub taas hundiks, tappes ühe röövijatest. Põgenedes linna ja muutudes taas inimeseks, leitakse ta ning paigutatakse haiglasse, kust ta täiskuu öödel taas põgeneb ja hommikuks naaseb. Kuna ei doktor ega politsei tema juttu ei usu, et ta öösiti väljas inimesi tapmas käib, loetakse ta hulluks ja seotakse hullusärki, kust ta samuti täiskuu ööl põgeneb. Sel korral Larry enam ei naase, vaid läheb otsima mustlasnaist Malevat, kes teda enne surma oli osanud oma teadmistega aidata.
Pika otsimise peale leiabki ta naise üles, kuid viimane ei oska midagi soovitada, kuidas libahundi needusest vabaneda. Larry soovib surra, kuid see tundub talle kui libahundile võimatu olevat. Koos Malevaga sõidavad nad läbi Euroopa, et üles otsida inimene, kes tunneb elu ja surma tõdesid ning võiks aidata Larryl surma leida.
Kui nad jõuavad külla, öeldakse neile, et dr Frankenstein on surnud, ja tehakse selgeks, et tollest mehest ei taheta seal mail midagi kuulda. Taas saabub täiskuu ja hundinahas Larry satub Frankensteini lossi rusude vahele, kust leiab hommikul jää seest hävinuks peetud monstrumi. Koos püüavad nad leida dr Frankensteini päevikut, mis pajataks tõdedest elu ja surma kohta, kuid ei midagi.
Larry kontakteerub dr Frankensteini tütre paruness Elsaga, kes algul küll väidab, et ta ei tea päeviku asukohast midagi, kuid kui saabub dr Mannering, mees, kes Larry Talbotit ravis, on ta nõus päeviku asukoha paljastama, et hävitada nii hunt kui monstrum, kes end niigi vihasele linnarahvale näidata oli jõudnud.
Dr Mannering seab dr Frankensteini atribuudid töökorda ning valmistab ette surma ihkava Larry ja monstrumi. Hävitamise asemel otsustab ta aga viimasel hetkel monstrumisse just elujõu sisse viia. Peletis muutub vägivaldseks ja püüab doktorit ja parunessi rünnata. Juhtub olema taas täiskuuöö ja lahti rebib ka hundiks muutunud Larry, kes omakorda monstrumit ründab. Dr Manneringil ja paruness Elsal õnnestub põgeneda, hunt ja monstrum jäävad lossiseinte vahele võitlema, millele teeb lõpu veemass, mis pääses valla vihase linnakodaniku tõttu, kes oli lossi läheduses asuva tammi õhku lasknud.
Flores

Flores on Väikeste Sunda saarte hulka kuuluv saar Indoneesias Ida-Nusa-Tenggara provintsis.
Saarest põhja jääb Florese meri ja lõunasse Sawu meri. Suurematest saartest jääb temast läände Sumbawa, lõunasse Sumba ja itta Timor. Väiksematest saartest jäävad läände Florese ja Sumbawa vahele Sangeang ja Komodo, itta Florese ja Timori vahele Solori saared, Lomblen, Komba, Pantar ja Alor ning põhja poole Palu saar ning Lõuna-Sulawesi provintsi kuuluvad Macani ja Pasitelu saared, millest suurimad on Tanahjampea, Kalao, Bonerate, Kalaotoa ja Kakabia. Sumbast eraldab teda Sumba väin, Komodo ja Sumbawa vahele jääb Sape väin. 
Florese pindala on 14 250 km². Saar on pikk ja kitsas, ida–läänesuunaline . Suuri jõgesid saarel ei ole . Saar on mägine, selle kõrgeimad tipud on Ranakah (2382) m saare lääneosas ja Egon (1703 m) idaosas , mõlemad tegevvulkaanid .
Saarel elab ligikaudu 1,6 miljonit inimest. Suurimad linnad, kus kõigis on 10–50 tuhat elanikku, on lääne poolt ida poole minnes Labuhanbaio, Ruteng, Bajawa, Ende, Maumere ja Larantuka . Kõiki neid asulaid läbib selles järjekorras maantee, mis lääneosas kulgeb saare lõunarannikul, idaosas kohati lõuna- ja kohati põhjarannikul .
Septembris 2003 avastasid paleontoloogid Floresel asuvast Liang Bua koopast senitundmatu hominiidi luustikud. Homo floresiensis'e täiskasvanud isendi kõrgus oli umbes 1 meeter. Nad surid välja mitte varem kui 12 000 aastat tagasi.
Floresel elab looduses komodo varaan ja endeemne florese hiidrott.
Esimesed eurooplased – Portugali kaupmehed ja misjonärid – jõudsid saarele 16. sajandil. Nad panid sellele tänapäevalgi kasutatava nime. Portugali keeles tähendab flores 'lilled', mis on viide saare rikkalikule taimestikule.