google/wiki40b huggingface dataset:
Maria Kießling

Maria Kießling [mar'iia k'iisling] (ka: Marie, Kiessling; 4. veebruar 1894 München – 6. september 1984 Krailling) oli Saksamaa kergejõustiklane.

100 m jooks

Ta püstitas Maini-äärses Frankfurdis 3. augustil 1919, enne FSFI poolt naiste maailmarekordite registreerimise algust, mitteametliku maailmarekordi naiste 100 m jooksus 12,8 ning kordas seda 21. augustil 1921 Hamburgis. Need tulemused olid paremad esimesest FSFI ametlikust maailmarekordist 13,6 (Marie Mejzlíková II, 5. august 1922). 20. augustil 1922 jooksis Kießlingiga võrdse tulemuse, mis kuulutati ametlikuks maailmarekordiks, Mary Lines.
Tema nimel olid ka esimesed Saksamaa naiste rekordid 100 m jooksus 13,5 (25. mai 1919) ja 12,9 (29. mai 1920).
Juba 25. mail 1919 saavutas ta ühel Müncheni kergejõustikupeol tulemuse 13,5, mis oli esimene naiste rekord Saksamaa spordiajaloos. Alles pärast seda hakkasid Saksamaa spordiametnikud naiste sporti heatahtlikult suhtuma ning soovitasid seda "nõrgestatud rahvakeha" tugevdamiseks.

Kaugushüpe

Enne rekordite ametliku registreerimist püstitas ta 29. mail 1921 Münchenis ka mitteametliku maailmarekordi 5.54 naiste kaugushüppes. Esimesed ametlikud maailmarekordid jäid Kießlingi tulemusele alla. Selle ületas ametlikult alles 21. septembril 1926 Muriel Gunn tulemusega 5.575.

Klubi

Ta kuulus klubisse TSV 1860.
Cayenne

Cayenne on Prantsusmaa meretaguse territooriumi Prantsuse Guajaana pealinn. Asub Cayenne'i jõe suudmes Atlandi ookeani rannikul. Geograafilised koordinaadid on 52°20'W, 4°56'N.
Elanike arv on 50 594 (1999).
Cayenne'i asutasid 1664. aastal prantsuse kolonisaatorid. Linn oli vahepeal hollandlaste, brittide ja brasiillaste käes, enne kui sai uuesti Prantsusmaa valdusse.
Cayenne on krevetitööstuse keskus.
Cayenne'is on mitu ujumisranda, kuid rannaäärsetes vetes on palju haisid.
Cayenne'i linna järgi on nimetatud Cayenne'i pipar.
Kosmosesüstik Endeavour

Kosmosesüstik Endeavour (tähisega OV-105) oli kuues ja ehitusjärjekorras viimane NASA kosmosesüstik. Endeavour ehitati 1991. aastal asenduseks Challengerile, mis plahvatas 1986. aastal 73 sekundit pärast starti. Endeavour jõudis esimest korda kosmosesse missiooni STS-49 raames 1992. aasta mais ja selle viimaseks missiooniks jäi STS-134 2011. aasta mais. STS-134 oli planeeritud Space Shuttle'i programmi viimaseks lennuks, aga STS-135 toimumisega, sooritas programmi viimase lennu kosmosesüstik Atlantis.

Nimi

Kosmosesüstik Endeavour sai nime Briti laeva HMS Endeavouri järgi, mis oli maadeavastaja James Cooki laev. See on ka põhjus, miks laeva nimi kirjutatakse britipäraselt, mitte ameerikapäraselt ("Endeavor"). Endeavouri meeskonnaruumis oli ka tükk puitu Cooki laevast. Nimi oli ka austusavaldus Endeavourile, Apollo 15 juhtimismoodulile, mis nimetati samuti Cooki laeva järgi.
Endeavourile valiti nimi riiklikul konkursil, millele said osaleda põhi- ja keskkooli õpilased. Võistlusel osalemiseks pidi kirjutama ka essee nimest ja miks sobib väljapakutud nimi NASA kosmosesüstikule. Endeavour oli populaarseim nimi, mida pakkus kolmandik osariigi tasemel võitjatest.

Teenistus

Endeavour teenindas 19 teenistusaasta jooksul 25 missiooni ja temaga lendas kokku 154 astronauti. Süstiku tähtsaimateks missioonideks jäid ISSi ehituse abistamine.
Teenistusaja jooksul tiirles Endeavour 4671 korda ümber Maa ja läbis 197 761 262 km.
Missioonil STS-118 oli üheks meeskonnaliikmeks astronaut Barbara Morgan, kes oli 1986. aastal osalenud projektis Õpetaja kosmoses. Morgan sai projekti võitja Christa McAuliffe asendajaks ja pidi kosmosesse minema juhul, kui McAuliffe oleks mingil põhjusel missioonilt eemaldatud. McAuliffe hukkus Challengeri katastroofis. Morgan oli missioonil STS-118 NASA missiooni spetsialistina ja kosmoses koolitunde ei andnud.
Cembrae

Cembrae on männi alamperekonna Strobus sektsioon.

Kirjeldus

Sellesse sektsiooni kuuluvate männiliikide apofüüs on otsmise tipuga. Seemned on suhteliselt suured, tiivata, paksu puitunud kestaga. Käbid on silinderjad, munajad või kuhikjad, mitte rippuvad, varisevad avanemata koos seemnetega. Õhulõheribad on okka kahel tahul.
Artur Hüüs

Artur Hüüs (1885 – 1942) oli Eesti majandustegelane. 
Korporatsioon Vironia vilistlane.
Osales Vabadussõjas Tallinna kaitsepataljoni koosseisus.
Ta oli Tallinna Laevaühisuse direktor.
Ta oli Rumeenia aukonsul Tallinnas. 1938. aastal nimetati ta Rumeenia aupeakonsuliks.
Horst Ludwig Störmer

Horst Ludwig Störmer (sündinud 6. aprill 1949) on saksa päritolu Ameerika Ühendriikide füüsik.
1998. aastal anti talle, Robert Laughlinile ja Daniel Chee Tsuile Nobeli füüsikaauhind fraktsioonilise Halli kvantefekti avastamise ja seletamise eest.
Laugas

Laugas on väike huumustoiteline, tavaliselt pruuniveeline sooveekogu, mis on tekkinud nõgusal või lamedal rabapinnal älvest, kui pinnavee äravoolamine on peatunud. Lauka põhjas on turbamuda. Laukad on iseloomulikud rabadele. Laugaste kogumit nimetatakse laugastikuks.
Eesti rabades on loendatud umbes 20 000 rabalaugast. Eesti suurimaks laukaks võib pidada Väike Loosalu järve Raplamaal (3,4 hektarit).
Lolita

"Lolita" on Vladimir Nabokovi ingliskeelne romaan. See avaldati Pariisis 1955. ja New Yorgis 1958. aastal. Prantsuse ajaleht Le Monde valis selle sajandi 100 parima raamatu hulka.
Romaan on oma vormilt minategelase, keskealise "Humbert Humberti" vanglas kirjutatud surmaeelne pihtimus. Raamatu sisuks on Humbert Humberti eluaegne igatsus oma surnud noorpõlvearmastuse, 12-aastase Annabeli järele. Pärast seda on Humbertile olnud ligitõmbavad ainult 9–14-aastased tüdrukud, keda ta kutsub "nümfettideks". Täiskasvanuna emigreerub Humbert USA-sse, kus lesk Charlotte Haze on nõus teda majutama. Charlotte'il on ka 12-aastane tütar Dolores, kelles Humbert leiab Annabeli uue kehastuse. Charlotte kutsub Dolorest nimega Lo. Kui Dolores kaheks nädalaks laagrisse läheb, avastab Humbert Charlotte'i jäetud kirja, kus Charlotte avaldab  Humbertile armastust ning teeb talle ettepaneku: kui Humbert armastab teda vastu, siis Humbert jääb ning nad abielluvad, ning kui ei armasta, siis peab ta lahkuma. Humbert võtab Charlotte'i pakkumise vastu, sest tahab jääda Dolorese lähedale. Kui Charlotte avastab Humberti isikliku päeviku, kus Humbert kirjutab oma huvist Dolorese vastu, läheb Charlotte raevu ning hukkub autoõnnetuses. Humbertist saab Dolorese kasuisa ning armastatu. Humbert hakkab privaatselt kutsuma Dolorest "Lolitaks". Humbert ning Dolores reisivad aasta aega USA-s ringi, kuid peatuvad mõneks ajaks, et Dolores saaks koolis käia. Mõne aja pärast tahab Dolores jälle ringi reisida ning seejärel algab teine ringsõit. Teise ringsõidu ajal jälitab paari tundmatu jälitaja, kellega Dolores näib olevat kontaktis. Teise ringsõidu ajal Dolores kaob. 1952. aastal Dolores kirjutab Humbertile, olles abiellunud ning rase, küsides Humbertilt raha arvete maksmiseks. Humbert külastab teda, saades teada tundmatu jälitaja nime, Clare Quilty, ja tapab viimase.
Humbert sureb vanglas 16. novembril 1952, paar päeva enne oma protsessi algust, ja Dolores sünnitades, 25. detsembril 1952.
"Lolitast" on tehtud kaks filmi, esimene on tehtud 1962. aastal, millel režissööriks Stanley Kubrick ning mille peaosades on James Mason ja Sue Lyon, ning teine 1997. aastal, režissööriks Adrian Lyne ning mille peaosades on Jeremy Irons ja Dominique Swain.
Focki loss

Focki loss (letseburgi keeles: Fockeschlass; saksa keeles: Fockeschloss) asus Luksemburgi Suurhertsogiriigis Koerichi lossist vaid 200 meetrit läänes. Lossi asustasid Fock von Hübingeni perekonna rüütlid. Lossi hakati nimetama lossiks alles 1593. aasta paiku, kui abiellumise teel sai lossi isandaks Viandeni krahvkonna haru. Praegu meenutavad endist lossi vaid saali- ja tänavanimed.

Ajalugu

Focki loss asus Fockegaarti künkal ja sai nime aadliperekonna Fock von Hübingeni järgi, kellele kuulus loss aastatel 1487–1593.  
Esimest korda mainitakse asustust selles kohas 13. sajandi alguses, mil ehitati tõenäoliselt ümmargine torn. 1350. aastal ühendati see gooti stiilis elumajaga. Juurdepääs oli teise korruse kaudu. Samal ajal mainiti kirjalikult tuvitorni (Taubenturm) ja häbiposti. 
1593 läks Focki loss abielu teel Nassau perekonna valdusesse. Aastatel 1596–1632 lisati elamu lääneküljele ristkülikukujuline renessansshoone. Kraavi lõunapoolses osas asuv puidust sillauks asendati kivisillaga ja 1632. aastal ehitati idamüüri ette kabel. Selle kinkisid Ludwig von Nassau ja tema abikaasa Claudia Fock von Hübingen ühise testamendiga. 
18. sajandi alguses jätkus ajahambast puretud linnuse renoveerimine. 3. juunil 1738 omandas Focki lossi Ansembourgi parun Lambert-Joseph de Marchant, mõni kuu hiljem omandas ta ka kõrval asunud Koerichi lossi ja ühendas kaks Koerichi kinnistut. Focki loss jäi lagunema ja 1777. aastal tõdeti, et lossist on järel vaid varemed. 1788 on dokumentides mainitud, et lagunenud kabel lammutati. Kivid eemaldati järk-järgult ja neid kasutatakse külas elamuehituseks. 1900. aasta paiku on alles vaid mõned lossi keldriruumid.

Loss praegu

Praegu ei ole lossikompleksist midagi järele jäänud. Fockeschlass'i järgi on nimetatud küll aga saale ja tänavaid. Ühingu Käercher Schlassfrënni algatusel paigaldati 31. mail 2011 Focki lossi tee äärde Focki lossi lugu kajastav mälestustahvel.
Raegma Tondikivi

Raegma Tondikivi on Saare maakonnas Muhu vallas Raegma külas asuv ohvrikivi. Kivi on arvele võetud arheoloogiamälestisena.
Adam (Regneri poeg)

Adam filius Regneri oli Eestimaa vasall 13. sajandil. Talle kuulus Taani hindamisraamatu järgi uvænnæ xii, 12-adramaaline Vandu küla (Dorf Wando) Toruestæuæræ kihelkonnas Virumaal (20. sajandil kuulus küla Neeruti mõisale Kadrina kihelkonnas). Küla ei olnud talle läänistanud Taani kuningas (non a rege), vaid ilmselt Mõõgavendade ordu.
Ta võib olla samane Ojamaa kaupmehe Adamiga 1229. aastal. Eesnime sarnasuse järgi võib Eestimaa vasall 1318. aastal Adeke Hansson olla tema järglane. Tartu kodanik Claus Wandes koos kahe õe ja emaga 1432. aastal võis pärineda Vandu külast.
Paul Johanseni arvates ei ole Taani hindamisraamatu originaalsissekandes uvænnæ xii victæ x sisalduv victæ teise küla nimi, vaid Vandu küla adramaade ümardatud ja naaberküladega ühtlustatud maakasutusüksuste ("vikatite") nimetus. Vandu naaberkülade adramaade arv jaguneb 5-ga, nii on Coskius (Neeruti mõis) 5-, Metapae (Mädapea mõis) 5-, Hullia (Hulja mõis ja küla) 50-, Paiunalus (Päri karjamõis 20-, Lagenæl (?) 20- ja ainult Eghøntakæ (Jõetaguse karjamõis) 24-adramaaline.
Visconti

Visconti on itaalia aadlisuguvõsa, kelle esindajad valitsesid Milanos vaheaegadega 1277–1447. Visconti suguvõsa esindajad kandsid alates 1378. aastast Milano hertsogi tiitlit.
III liiga 2017

III liiga 2017 oli Eesti jalgpalli tugevuselt viienda liiga, III liiga 2017. aasta hooaeg, mis jagunes nelja tsooni – ida, põhi, lõuna ja lääs.
Salman Rushdie

Sir Ahmed Salman Rushdie (sündinud 19. juunil 1947 Bombays) on India päritolu Suurbritannia kirjanik.
1981. aastal ilmunud teise romaani "Kesköö lapsed" eest sai ta samal aastal Bookeri auhinna. Eesti keeles ilmus raamat aastal 2009.
1988. aastal ilmus temalt neljas romaan "Saatanlikud värsid". 14. veebruaril 1989 andis Iraani toonane usujuht ajatolla Rūḩollāh Khomeynī välja Rushdie tapmist nõudva fatwā (preemia 3 miljonit USA dollarit). Septembris 2012 suurendas Iraani fond jumalateotuses süüdistatava kirjaniku Salman Rushdie tapmise eest makstavat preemiat poole miljoni dollari võrra.
Rajmund Tomasz Brzozowski

Rajmund Tomasz Brzozowski (1. jaanuar 1885 – ?) oli Poola sõjaväelane.
Ta osales esimeses maailmasõjas ja Nõukogude-Poola sõjas.
Ta on pälvinud Vabadusristi teenetemärgi.
Dioncounda Traoré

Dioncounda Traoré (sündinud 23. veebruaril 1942) on Mali poliitik.
12. aprillist 2012 kuni 4. septembrini 2013 oli ta Mali presidendi kohusetäitja.
Guy Ritchie

Guy Ritchie (sündinud 10. septembril 1968 Hatfieldis Hertfordshire'is Inglismaal) on Suurbritannia filmirežissöör.
Mart Lang

Mart Lang (7. juuni 1862 Kõo vald – 15. juuli 1936) oli Eesti ühistegelane.
Ta oli Viljandimaal Loopre mõisa mõisavalitseja, 1895–1912 Pilistvere mölder, seejärel Kihnu talu omanik.
Võhma Ühispanga ja Eksporttapamaja asutaja ja juhatuse liige, valiti korduvalt Kõo vallavanemaks.
Karl Schirdewan

Karl Schirdewan (sünninimi Karl Arentz; 14. mai 1907 Stettin (tänapäeval Szczecin, Poola) – 14. juuli 1998 Potsdam) oli Saksa DV riigitegelane.
Karl Schirdewan oli vallaslaps. Ta ema Josephine Arentz loobus oma pojast ja andis ta kasvatada Schirdewanide perekonda. Rahvakooli lõpetamise järel õppis Schirdewan 1922–1924 Breslaus kaubandust. 1923. aastal astus ta Saksamaa Kommunistlikku Noorsooliitu ja 1925. aastal Saksamaa Kommunistlikku Parteisse. 1926–1929 töötas ta Breslaus jooksupoisi ja bürooabilisena, 1929–1931 oli töötu. Alates 1928. aastast kuulus ta Saksamaa Kommunistliku Noorsooliidu juhtkonda oli selle Sileesia piirkonna esimees. 1931–1932 juhatas ta Saksamaa Kommunistliku Noorsooliidu kirjastust Junge Garde. Seejärel oli mitmetel juhtivatel ametikohtadel Saksamaa Kommunistlikus Noorsooliidus.
Natsionaalsotsialistide võimuletuleku järel jätkas Karl Schirdewan põrandaalust poliitilist tegevust. 1934. aastal ta vahistati, 10. mai 1934 karistati teda kolmeaastase vabaduskaotusega. Vabaduskaotuse ärakandmise järel peeti teda 1937–1945 kinni koonduslaagrites. 
Vangilaagrist vabanemise järel sai Karl Schirdewanist Saksamaa Kommunistliku Partei Keskkomitee liige. Kommunistide ja sotsiaaldemokraatide sundliitmise järel 1946. aastal sai ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee liikmeks. Alates 1947. aastast juhtis Schirdewan töögruppi, mis uuris illegaalset parteitööd. Alates 1949. aastast oli ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtuspartei Eestseisus läänekomisjoni juhataja asetäitja ja alates 1950. aastast Keskkomitee lääneosakonna juhataja. 1952. aastal sai ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Saksimaa ja Leipzigi piirkonnaorganisatsiooni juhatajaks.
1953. aasta juulis sai Kari Schirdewan Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee Poliitbüroo liikmeks. Ta oli 1953–1958 Keskkomitee juhtivate organite ja kaadri sekretär. 1954–1957 oli ta Keskkomitee julgeolekukomisjoni liige. 1952–1958 oli ta ka Rahvakoja (parlamendi) liige.
1950. aastad olid Karl Schirdewani poliitilise karjääri tippaeg, ta tõusis parteijuhi Walter Ulbrichti järel teiseks võimumeheks riigis. Ent Schirdewan kaotas võimuvõitluse Ulbrichtiga ja Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei 35. pleenumil 6. veebruaril 1958 vabastati ta fraktsioonilises tegevuses süüdistatunata kõigist ametitest.
1958–1965 oli Karl Schirdewan Riikliku Arhiividevalitsuse juhataja Potsdamis. 1965. aastal jäi ta pensionile. 1976. aastal kustutati tema parteiline karistus. 20. jaanuaril 1990 rehabiliteeris Demokraatiku Sotsialismi Partei vahekomisjon Karl Schirdewani ja ta sai partei vanematekogu liikmeks.
Suur-Pakri vald

Suur-Pakri vald (saksa keeles Gross-Rogoe) oli vald Harjumaal Harju-Madise kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891 ja siis ühendati Suur-Pakri ja Väike-Pakri vald üheks Pakri vallaks.
Leo Kalmet

Leo Kalmet (2. märts 1900 Orajõe vald, Pärnumaa – 16. september 1975 Tallinn) oli eesti lavastaja.
Kalmet lõpetas aastal 1920 Tallinna poeglaste humanitaargümnaasiumi ja aastal 1924 Draamastuudio teatrikooli. Lisaks õppis ta 1920–1925 Tartu Ülikooli õigusteaduskonna kaubandusosakonnas ja 1932–1934 õigusteaduskonnas (matrikli nr. 747), samuti Tallinna Konservatooriumis laulmist; korporatsiooni Revelia vilistlane.
Osales Vabadussõjas.

Isiklikku

Tema poeg Hanno Kalmet oli Eesti Draamateatri näitleja (lõpetas Lavakunstikateedri I lennu), teine poeg Toomas Kalmet oli Viljandi Draamateatri Ugala näitleja.
Bruno Klein

Bruno Klein (sündinud 1957. aastal Kölnis) on saksa kunstiajaloolane, Saksimaa Teaduste Akadeemia Leipzigis liige.
Ta on Dresdeni Tehnikaülikooli hilisantiikaja ja keskaja kristliku kunsti professor. Tema uurimistöö keskendub keskaja kunstile ja arhitektuuri ajaloole antiikajast tänase päevani.
Kirjastus Tandem Verlag GmbH publitseeris 2004. aastal saksakeelse kunstiajaloolise raamatu "Gotik", mille üks kaasautoreid on Bruno Klein (raamatu peatüki "Gooti arhitektuuri sünd Prantsusmaal ja naabermaades" autor, 88 lk). 2007. aastal tõlgiti teos eesti keelde.

Haridustee ja töökäik

Ta õppis kunstiajalugu Berliinis, Pariisis, Kölnis ja Bonnis. Aastal 1983 sai ta doktorikraadi Berliini Vaba Ülikoolist (väitekiri käsitles prantsuse kõrgkeskaja arhitektuuri).
Klein on töötanud Firenzes ja Göttingenis. 1991. aastal habiliteerus ta Göttingeni Ülikoolis (habilitatsioonitöö käsitles itaalia romaani arhitektuuri ja skulptuuri).
Ta töötab Dresdeni Tehnikaülikooli filosoofiateaduskonna kunsti- ja muusikateaduse instituudi hilisantiikaja ja keskaja kristliku kunsti osakonnas professorina.
Biokütus

Eestis

Eesti Vabariigi "Alkoholi-, tubaka- ja kütuseaktsiisi seaduse" § 19 lõikes 14 määratletakse biokütus läbi kaupade nomenklatuurikoodide.
Vastavalt Euroopa Liidu kliimaeesmärkidele ja Eesti seadusandlusele peavad Eesti kütusemüüjad alates 1. aprillist 2019 hakkama tanklates pakkuma varasemast suurema biokomponendi osakaaluga mootoribensiini ja diislikütust.
Seni on tanklates pakutud etanoolisisalduseta mootoribensiini ja kuni 5% etanoolisisaldusega pliivaba mootoribensiini. Õhu kvaliteedi nõuete täitmiseks tuleb tanklatel hakata pakkuma lisaks tavapärasele ka suurema biokütuse osakaaluga mootoribensiini, mida teatakse kui E10 ehk kuni 10% etanoolisisaldusega pliivaba mootoribensiini. E10 mootoribensiini tankuril peab olema kindlasti vastav märgistus.

Biokomponendiga kütuste kasutamine muudes mootorites

Aia- ja metsatehnikas on soovitatav kasutada keskkonna- ja mootorisõbralikumat alküülaatbensiini või mootoribensiini 98E5. Paadimootorites on soovitatav kasutada mootoribensiini 98E5.

Kütusekulu

Kui vaadelda kütusekulu tavapäraselt ehk liitrites 100 km kohta, võib 95E10-le üleminekul oodata kütusekulu väikest suurenemist. See tuleneb etanooli energiasisaldusest, mis on ligi kolmandiku võrra väiksem fossiilse mootoribensiini energiasisaldusest.
Diislikütuse puhul kütusekulu B7-le üleminekul ei suurene, kuivõrd biodiislikütuse energiasisaldus on fossiilse diislikütusega samaväärne.

Võimsus

95E10 ei suurenda ega vähenda automootori võimsust 95E5-ga võrreldes, kuna mootoribensiini oktaaniarv on sama.
Ants Laikmaa majamuuseum

Ants Laikmaa majamuuseum on Ants Laikmaale pühendatud muuseum Lääne-Nigula vallas Kadarpiku külas. 
Muuseum asub kunstniku enese projekteeritud omapärases rahvusromantilises stiilis hoonetes, kus ta veetis oma viimased elupäevad. 
Majamuuseumi esimesel korrusel on Laikmaa elukäiku tutvustav väljapanek. Ülemisel korrusel on ateljee ning töö- ja magamistuba koos isiklike esemete ja etnograafilise vanavaraga.
Tammiku radioaktiivsete ainete varastamine

Tammiku radioaktiivsete ainete varastamine oli 1994. aastal toimunud intsident, kui Tammiku radioaktiivsete jäätmete hoidlast varastati radioaktiivseid jäätmeid. Intsidendi käigus ja selle järel suri üks ja radioaktiivseid kahjustusi sai neli inimest.
Muutjaliik

Muutjaliik (inglise transforming species või ecosystem engineer) on liik, kes muudab oma tegevusega aktiivselt ja oma arvukuse kohta ebaproportsionaalselt palju keskkonda (ökosüsteemi).
Vahemere maad

Vahemere maad (varem Vahemeremaad) on ajalooline piirkond Vahemere ääres.
Vahemere maad jagunevad Euroopa, Aafrika ja Aasia vahel. Euroopa riikidest hõlmavad nad täielikult või osaliselt Portugali, Hispaania, Prantsusmaa, Itaalia, Sloveenia, Horvaatia, Bosnia ja Hertsegoviina, Montenegro, Albaania, Kreeka ning Türgi Euroopa-osa, väikeriigid Andorra, Monaco, San Marino, Vatikani ja Malta; samuti kuulub sinna Gibraltar. Vahemere maade Aasia-osa hõlmab osa Türgist, Süüriast, Liibanonist, Iisraelist, Palestiinast ja Jordaaniast ning Küprose saare koos ümbritsevate saartega. Aafrikas hõlmavad Vahemere maad Egiptuse, Liibüa, Tuneesia, Alžeeria ja Maroko rannikuosa ning Ceuta ja Melilla.
Kaal 0%

Kaal 0% ehk 0%-line kaal ehk nullprotsendiline kaal on kõige madalam vara riskikategooria.
Selle alla kuuluvad muu hulgas sularaha ja väärismetallid.
Southamptoni Ülikool

Southamptoni ülikool (inglise keeles University of Southampton) on ülikool Suurbritannias Southamptonis.
Ülikool asutati 1952.
Ülikoolis õpib üle 25 000 üliõpilase (2016).
Tusk. Töötus. Armetus.

"Tusk. Töötus. Armetus." on ansambli Psychoterror album, mis ilmus 1995. aastal.
Pealkiri on Vennaskonna albumi "Usk. Lootus. Armastus." pealkirja paroodia.
Poitiers' ülikool

Poitiers' ülikool (prantsuse keeles Université de Poitiers) on ülikool Prantsusmaal Poitiers's.
Ülikool asutati 1431.
Ülikoolis õpib üle 24 000 üliõpilase.
Rosma ristipuud

Rosma ristipuud on ristipuud Võrumaal Põlva kihelkonna Rosma külas.
Aino Kosk-Schmidt

Aino Kosk-Schmidt (ka Aino Kosk-Smitt; sünninimi Aino Schmidt; aastast 1949 Atkins; 14. juuni 1915 Kaluga – 13. märts 1966 London) oli eesti tarbekunstnik.
Ta õppis Elfriede Lenderi Tütarlaste Eragümnaasiumis ja aastatel 1930–1936 Riigi Kunsttööstuskooli tekstiiliosakonnas, mille lõpetas rakenduskunstnikuna tekstiili- ja pitsitöö alal.
Tema kavandite alusel on valminud altari- ja kantslikatted EELK Tallinna toomkirikusse, Tallinna Kaarli kirikusse ning Petseri Peetri kirikusse.
Ta oli Rakenduskunstnike Ühingu ning E.E.L.K. mälestuslehtede ja kaunistuste komisjoni liige.
1944. aastal lahkus ta Saksamaale.
Ta on kujundanud ja illustreerinud kaks Aleksander Hinno raamatut.
Edgar Hark

Edgar Hark (8. oktoober 1908 Tartu – 23. oktoober 1986) oli eesti vaimulik, okupeeritud Eestis tegutsenud legaalse kiriku EELK peapiiskop 1978-1986.
Patjala kalmistu

Patjala kalmistu on kalmistu Palamuse kihelkonnas Tartumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Patjala külas Jõgeva vallas Jõgeva maakonnas.

Nimi

Patjala kalmistu on eri aegadel tuntud ka teiste nimede all. Talu järgi on selle nimi olnud ka "Egliko" või "Ägliku", hiljem on kasutatud ka "Ädliku" nime. Nime osana on kasutatud nii "talu kalmistu" kui ka lihtsalt "kalmistu".

Kirjeldus

Kalmistu algne pindala oli umbes 0,32 ha. Tänapäeval kasutatakse matmiseks umbes 0,14 ha suurust ala. Mälestise kaitsevöönd on umbes 0,33 ha, kuid selle piirid ei kattu algse kalmistualaga.
Tänapäeval hooldab kalmistut Jõgeva vald.
Kehra raamatukogu

Kehra raamatukogu on raamatukogu Harju maakonnas Kehra linnas.
Raamatukogu asutati 18. veebruaril 1932.