google/wiki40b huggingface dataset:
Tootemaks

Tootemaks (inglise product tax) on keskkonnapoliitika majandushoob, mis kehtestatakse toodetele, mille tootmine, kasutamine või kasutusest kõrvaldamine tekitab kahju looduskeskkonnale.
Kahju on tingitud kahjulike ainete sisaldusest või loodusvarade liigsest tarbimisest.
Tootemaksu eesmärk on vähendada tootmistegevuse keskkonnamõju.
Sapsan

Sapsan, ka Velaro RUS, on ülikiirrong Velaro seeriast. Ronge valmistab Saksamaal Siemens. 
Venekeelse nime on rong saanud rabapistriku (ladina Falco peregrinus, vene Сапсан) järgi.
Piltdowni inimene

Piltdowni inimene (ladina keeles Eoanthropus dawsoni) on väidetav eelajaloolise inimese liik, mille fossiilileid on üks tuntumaid arheoloogilisi  võltsinguid.
Leid koosnes inimese koljust koos orangutani alalõualuu ja šimpansi hammastega, mille Charles Dawson väitis olevat leidnud Lõuna-Inglismaal 1912. aastal. 1915 leidis Dawson algse leiupaiga lähedalt enda väitel veel ühe kolju fragmendid ("Piltdown II").
Kuni 1953. aastani peeti Piltdowni inimest ajalooliseks faktiks ja teda kasutati argumendina evolutsiooniteooria tõestamiseks (kaasa arvatud 1925. aasta Scopesi ahviprotsessil). Piltdowni inimese kolju pilt avaldati ka Eesti Entsüklopeedias.
‘Abbās II (Egiptus)

‘Abbās II ehk ‘Abbās II Ḩilmī Paša (araabia keeles  عباس حلمي باشا  ; 14. juuli 1874 Aleksandria – 19. detsember 1944 Genf) oli Egiptuse asekuningas ehk kediiv (8. jaanuar 1892 – 19. detsember 1914).
Tiitli päris ta oma isalt Tewfik Pašalt. Peale Briti protektoraadi kehtestamist Egiptuses 1914. aastal, asus ta Türgi poolele ning kõrvaldati võimult ja kediivivõim koos sultanitiitliga läks üle tema onule Hussein Kamil Pašale.
Abbas Hilmi II loobus oma õigusest Egiptuse troonile 12. mail 1931.
Kivikirstkalme

Kivikirstkalme oli Eestis, Skandinaavias, Soomes ja Lätis peamiselt pronksiajal levinud kalmetüüp.
Kivikirstkalmetesse maeti üldiselt põletamata laipu. Neile pandi kaasa ka mõningaid panuseid, peamiselt ehteid. Kivikirstkalmete ehitamine Eestis algas 11. sajandil eKr. Kõige enam rajati neid nooremal pronksiajal, mõnevõrra veel eelrooma rauaajal. Kivikirstkalmetesse maeti ka rooma rauaajal, kuid uusi enam ei ehitatud. Lääne-Eestis maeti sinna veel kohati keskmisel rauaajal. Mujal maeti rauaajal üldiselt tarandkalmetesse.
Kivikirstkalmed koosnevad kahest komponendist: kalme keskel asuvast kivist kirstust või ka kirstudest ning ümber olevast ringmüürist. Ringmüüri ja kirstu vahe olid täidetud kividega.
Varbola vald

Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776)

32. Varbola vald – maa-alaga, mis moodustub: a) senise Varbola valla maa-alast, välja arvatud Rahula küla maa-ala; b) senise Riisipere valla Terjatu maakoha maa-alast; c) senise Märjamaa valla Lümandu ja Purga külade, Lümandu asunduse, Vaimõisa küla Kükita talu ja Vaimõisa metsakvartaalide nr. 2, 3, 6–8, 17–22, 27–32, 39 ja 40 maa-aladest.
Cameroni maakond

Ajalugu

Cameroni maakond moodustati 1848. aastal Nuecese maakonna osast. Maakond sai nime sõjaväelase Ewen Cameroni järgi.
Pärnu Keskus

Pärnu Keskus on Astri Gruppi kuuluv Pärnu linna kaubanduskeskus, mis asub südalinnas aadressil Aida 7 ja Lai 5. Pärnu Keskus koosneb kahest hoonest, mis on omavahel ühendatud üle Aida tänava kulgevate galeriidega.
Pärnu Keskuses tegutseb 40 kauplust ja teenusepakkujat.  Selle pindala on 12 000 ruutmeetrit, ostukeskust külastab aastas üle 2,5 miljoni inimese.  Aastal 2014 avati Pärnu Keskuse esimesel korrusel supermarket Delice Toidupood. Keskuse kolmandal korrusel asub kaasaegne kobarkino Apollo Kino Pärnu. 
Internetis koondab kõiki Astri Grupi keskusi ja turge Astri e-keskus.  Astri.ee-st saab ühe ostukorviga tellida 150 erineva e-poe kaupu, sealhulgas tooteid Pärnu Keskuse kauplustest.
Hõlmikpuu Jaapanis

Hõlmikpuu Jaapani kultuuris

Kinmo zui (1666) on paigutanud hõlmikpuu viljade juurde ja kujutatud on hõlmikpuu oksa koos lühikeste võsude, lehtede ja seemnetega.
Jaapani zooloogid Nishiwaki ja Kamiya (1958) nimetasid hõlmikpuu järgi vaalaliigi  Mesoplodon ginkgodens.
Parimad sumo-maadlejad võivad oma juuksed siduda ginko-sõlmega (ōichōmage). Jaapanis on ginkgo liidetud nii krabide, seente, kartulite, haide, lillevaaside, tööriistade, panipaikade, laudade nimetustele jpm.
Euroopa Roheline Partei

Ajalugu

Euroopa Rohelise Partei eelkäijaks oli Euroopa Roheliste Parteide Föderatsioon (European Federation of Green Parties), mis eksisteeris aastail 1993–2004. Selle töös osales ka partei Eesti Rohelised.
Dunteni mõis

Dunteni mõis (Duntenhof) oli suvemõis Tallinnas Tondil. Ala jääb tänapäeval Tondi tänava (Duntenstraße, Дунтенская ул.) aadressidele 82, 84, 86, 88 ja 90.
Jõeotsa

Jõeotsa oli küla Virumaal. Küla jääb tänapäeval Porkuni küla alale. Küla kaotati 1977, mil see liideti Porkuni külaga.
Külast on teateid alates 1970.
Valikuline mutism

Valikuline mutism on ärevushäire, mille korral kõnevõimega inimene ei suuda kindlate inimestega ja/või kindlates olukordades rääkida. Valikuline mutism esineb tavaliselt koos häbelikkuse või sotsiaalse ärevusega.
See on suhtlushäire, mis esineb nii lastel kui täiskasvanutel, avaldub arengu vältel ja ei ole tingitud suhtlemise puudulikkusest või võimetusest suhelda. Vaatamata kõneliste oskuste olemasolule avaldub isikul mõnes situatsioonis emotsionaalne seisund, kus kõne puudub. Valikulise mutismiga kaasnevad iseloomulikud isiksuse iseärasused nagu: liigne sotsiaalne kartlikkus, enesesse tõmbumine, emotsionaalne tundlikkus ja jonnakus. Näiteks valikulise mutismiga laps võib rääkida küll lähedaste ja kodustega, kuid koolis ning võõraste inimeste juuresolekul vaikib .
Diatomeeanalüüs

Diatomeeanalüüs ehk ränivetikate anaüüs on settekivimite vanuse ja nende tekkimise uurimise meetod ränivetikate alusel.
Diatomeeanalüüs põhineb ränivetikate taksonite ja ökoloogiliste rühmade kindlakstegemisel. Analüüs võimaldab teha järeldusi veekogu laadi ja veekogu arengusuuna kohta minevikus.
Diatomeeanalüüsi meetodit kasutatakse laialdaselt paleolimnoloogias. Enamasti tehakse kõrvu diatomeeanalüüsiga ka sette õietolmu- ja keemiline analüüs.
Louisa maakond (Iowa)

Ajalugu

Louisa maakond moodustati 7. detsembril 1836. aastal.
Epp Mikkal

Epp Mikkal (aastast 1968 Epp Koger; sündinud 13. jaanuaril 1942 Tallinnas) on eesti dramaturg ja teatripedagoog.
Ta lõpetas aastal 1960 Tartu 1. Keskkooli, aastal 1965 Vanemuise õppestuudio ja aastal 1965 Tartu Riikliku Ülikooli eesti filoloogia erialal.
Ta oli aastatel 1966–1971 Ugala kirjandusala juhataja ja ühtlasi ka Viljandi Kultuurikoolis õpetajaks. Aastast 1971 oli ta Vanemuises pedagoogiks kirjandustoimetajaks.
Ta on kirjutanud balletistsenaariume (Kosaku Yamada "Pärlipüüdjad", 1969; Rodgers "Chicago", 1969; Lydia Austeri "Bamby", 1987) ja dramatiseeringuid (Astrid Lindgreni "Väike Tjorven, Pootsman ja Mooses", 1971).

Isiklikku

Tema isa oli näitleja Benno Mikkal.
Aasta loomaarst

Aasta loomaarst on Eesti Loomaarstide Ühingu (ELÜ) poolt igal aastal antav aunimetus loomaarstile kes on andnud olulise panuse veterinaariasse Eestis. Esimene Aasta loomaarsti auhind anti välja aastal 2006. ja selle laureaadi valisid ELÜ ja Eesti Väikeloomaarstide Seltsi (EVS) juhatused, sest kasutusel olnud elektrooniline hääletus ei töötanud oodatult.
Aunimetus kuulutatakse välja iga-aastasel konverentsil "Veterinaarmeditsiin".
Roman Luuk

Roman Theodor Luuk (8. detsember 1889 Järvamaa – 17. jaanuar 1956 New York) oli eesti arst.
Ta lõpetas 1918 Tartu ülikooli arstiteaduskonna, Fraternitas Estica auvilistlane.
Osales Vabadussõjas arstina. Tallinna Linna Naha- ja Suguhaiguste Haigla juhataja.
1944 põgenes Saksamaale.
Neuma

Esimene periood 800–1050

Hironoomilised neumad ilma noodijoonteta, kirjutati enamasti teksti kohale, aga on ka eraldi või teksti kõrvale kirjutatud märke. Neumad olid Euroopa eri piirkondades erineva kujuga, kuid nende põhitüübid olid üldiselt samad. Paralleelselt oli olemas adiastemaatiline ja diastemaatiline noodikiri. Adiastemaatilises neumakirjas kirjutatakse kõik märgid enam-vähem samale kõrgusele teksti kohale ning taastada selle järgi meloodia liikumist tuginemata hilisematele paralleelvariantidele on praktiliselt võimatu. Diastemaatiline neumakiri võtab sümboolselt arvesse helikõrgusi, kõrgematele helidele vastavad märgid kirjutatakse kõrgemale, aga kõrgused on ligikaudsed ega võimalda samuti meloodiat üheseltmõistetavalt rekonstrueerida. Diastemaatiline neumakiri võtab ka rohkem ruumi, nii et see võidi sageli ruumipuudusel kõrvale jätta. Üksikutes käsikirjades on märgitud neumade juurde helikõrgused tähtnimetustega (nn digraafiline notatsioon).

Teine periood 1050–1200

Neumad märgiti noodijoontele, mis muutis neumakirja üheselt loetavaks. Esimene katse märkida kõrgusi oli tehtud juba 9. sajandi traktaadis "Musica enchiriadis", aga see jäi erandlikuks. Algselt oli kasutusel vaid üks punane joon, mis tähistas nooti fa, hiljem lisandus kollane joon ut jaoks. Noodijoonestiku leiutajaks peetakse Guidot Arezzost, ta võttis kasutusele 4 noodijoont (üksteisest tertsi kaugusel), kus tooni tähistas nii joon kui joonte vahe. Esialgu märgiti ta noodijoontele veel joonneumasid, kuni 12. sajandil hakati kasutama kvadraatneumasid, mis märkisid täpsemalt helikõrgusi. See reform langes kokku kunstipärase polüfoonia tekkimisega, mis vajas eriti täpset ja kompaktset noodikirja. Muutus oli järkjärguline, samal ajal jätkati vanemate neumakirjakujude kasutamist.

Kolmas periood alates 1200

Jõudis lõpule kaht erinevat tüüpi neumakirja kujunemise protsess, mis oli alanud juba 12. sajandil. Suurest hulgast regionaalsetest neumakirjaviisidest kujunes kaks piirkondadeülest neumakirja tüüpi – kvadraatnotatsioon ja gooti notatsioon, nn kabjanaelakiri (saksa Hufnagelschrift). Kvadraatnotatsioon kujunes Kesk-Prantsusmaa neumakirjade baasil ning levis Lääne- ja Lõuna-Euroopas. Metzi neumade ja Saksamaa neumade baasil arenes gooti notatsioon, mis levis saksakeelse piirkonna idaaladel, Skandinaavia maades ja Liivimaal (gooti notatsiooni kõrval kohtas neis piirkondades ka kvadraatnotatsiooni, eelkõige tsistertslaste ja dominiiklaste muusikakäsikirjades). Tähtsaim muutus, mis iseloomustab mõlemat tüüpi, oli üksiknoodi tähtsuse tõus – neumadele ilmusid noodipead.
Anti Saarepuu

Isiklikku

Anti Saarepuu on 179 sentimeetrit pikk ja kaalub 76 kilogrammi. Kuulub Võru Suusaklubisse.
Meripõis

Välimus

Meripõis on väga eredalt värvunud. Tema ujupõis küütleb helesiniselt, violetselt ja purpurselt. Kõik ta allarippuvad jätked on ultramariinsed. Kireva värvuse ja märkimisväärse suuruse tõttu on merepinnal ujuv meripõis kaugele näha.

Eluviis

Meripõied elavad soojas meres ligi tuhandest isendist koosnevate rühmadena. Nende valgust läbilaskev läikiv ujupõis on kuni 20 cm pikkune , ulatub veest 15 cm välja ja jätab väikese purje mulje. Need loomad suudavad ujuda isegi vastutuult ja hoida kindlat kurssi. Neid võib tavaliselt leida kalda lähedalt merest, kuid soojadel kuudel triivivad nad meelsasti ka pooluste suunas. Tugevad tuuled võivad neid kaldale puhuda.

Toitumine ja sümbioos

Meripõie ujupõie ehk pneumatofoori all leidub hulgaliselt polüüpe, kelle küljes ripuvad kuni 30 m pikad kombitsad . Need on varustatud hulgaliste mürgikapslitega, mida kasutatakse saagi halvamiseks . Püüniskombitsad toovad ohvri (näiteks kala) ujupõiekese all asuvasse polüübikolooniasse, kus spetsiaalne polüübitüüp selle peenestab.
Meripõied võivad elada sümbioosis teiste kalade – nn peibutuskaladega –, kes aitavad neil saaki ligi meelitada.

Paljunemine

Meripõie paljunemine ei ole veel päris selge. Ta on lahksuguline ja harilikult sigib pungumise teel. Polüübid eralduvad põhikolooniast, et luua uusi kolooniaid. Meripõied suudavad pidevalt paljuneda, mis seletab nende suurt hulka. Samuti seletatakse nende kiiret paljunemist sellega, et surres vabastab meripõis oma seemne- ja munarakud vette ning pärast viljastumist arenevad uued isendid.

Mürgikapslid ja oht inimesele

Meripõis on varustatud suure hulga tillukeste kõrvekapslitega (nematotsüstidega). Igas kapslis on rullikeeratud tühi toruke, mis on kaetud tundekarvakestega. Kõrvetiripse ehk knidotsiili puudutamine käivitab selle. Mürgikiud tungivad nagu väikesed harpuunid saagi sisse. Nad sisaldavad ohtlikku, kobra mürgile sarnast mürkainet. Mürgi toimel kalad surevad. Äärmiselt mürgine ainuõõsne Physalia physalis on isegi inimesele ohtlik. Teda esineb India ookeanis ja Vaikses ookeanis. Väiksema liigi – Physalia utriculus'e – kohta pole teada, et ta oleks mõne inimese surma põhjustanud.
Kokkupuude meripõiega põhjustab väga tugevat põletust ja valu, raskemal juhul võib esineda ka šokk ja hingamisprobleemid. Meripõie läbi kannatada saanud inimene, isegi kui ta on hea ujuja, suudab vaevu vee peal püsida. Kiiresti võib inimene raskelt haigestuda koos mitu päeva kestva kõrge palavikuga.
Karl Wilhelm von Toll

Krahv Karl Wilhelm von Toll (Карл Вильгельм Федоривич Толль, Карл Федорович Тол; 19. aprill (vkj 8. aprill) 1777 Keskvere mõis – 5. mai (vkj 23. aprill) 1842 Peterburi) oli baltisaksa päritolu Venemaa keisririigi sõjaväelane (jalaväekindral) ja riigimees.

Elulugu

Karl Wilhelm von Tolli vanemad olid Saaremaa Kaarma kihelkonna Vestli mõisast pärit Vana-Nõmpa mõisnik, leitnant Konrad Friedrich von Toll (1749–1821) ja Justine Wilhelmine von Ruckteschell (sündis 1752). Tema ema oli Vaimõisa ja Keskvere mõisniku Gustav Wilhelm von Ruckteschelli (1723–1808) tütar. 
Karl Wilhelm von Toll astus 1796 Vene sõjaväkke. 1799 tegi ta kaasa Aleksandr Suvorovi sõjaretke Itaaliasse. 1805 määrati ta kindralstaapi ja ta osales majorina Austerlitzi lahingus. Seejärel sõdis Toll türklaste vastu. 
1812. aastal oli ta Mihhail Kutuzovi kortermeister ja 1813 Michael Andreas Barclay de Tolly kortermeister. Pärast Leipzigi lahingut sai von Toll kindralleitnandiks, 1823 keisri kindraladjutandiks ning 1. armee kindralstaabi ülemaks. 
1814 aasta 12. detsembril (vkj.) andis Austria keiser von Tollile vabahärra tiitli.
1825. aastal võttis Peterburis Senati väljakul osa dekabristide ülestõusu mahasurumisest.
1825 ülendati ta jalaväekindraliks. 
1829. aastal võttis ta kindralstaabi ülemana osa Vene-Türgi sõjast. 9. juunil Kulevca piiramise ajal andis Vene keiser Nikolai I talle krahvitiitli. 
Novembriülestõusu mahasurumise ajal Poolas 1831 oli ta kindralfeldmarssal Hans Karl von Diebitschi staabiülem. Diebitschi surma järel võttis armee juhtimise enda kätte kindralfeldmarssal Ivan Fjodorovitš Paskevitš ja 8. septembril 1831 vallutati Varssavi. See oli viimane sõjaretk, mille Toll kaasa tegi. 
Pärast Poola sõjakäiku sai ta Venemaa keisririigi riiginõuniku ametikoha ja suundus poliitikasse. 1833 määrati ta Venemaa teedeminstriks. 
Karl Wilhelm von Toll suri 1842. aastal 65-aastaselt ja maeti perekonna hauakabelisse Aruküla mõisas Järvamaal.
Niels Ryberg Finsen

Niels Ryberg Finsen (15. detsember 1860 Tórshavn – 24. september 1904 Kopenhaagen) oli Fääri saartelt pärit Taani arstiteadlane.
Tema vanemad olid islandi päritolu. Tema isa Hannes Finsen oli jurist, kes oli muu hulgas Fääri saarte parlamendi liige ja hiljem Taani valitsuse esindaja (amtmand) Fääri saartel. Nielsi vennast Olaf Finsenist sai farmatseut ja Tórshavni esimene linnapea, teisest vennast Vilhelm Hannes Finsenist postitegelane ja kirjastaja.

Õpingud ja valgusravi uuringud

Niels õppis esialgu sünnilinnas, kuid 1874. aastal saadeti ta Taanisse Herlufsholmi internaatkooli, kus õppis ka ta vend Olaf. Niels ei olnud eriti silmapaistev õpilane ning seetõttu saadeti ta 1876. aastal Islandile Reykjavíki vanimasse gümnaasiumi Menntaskólinn í Reykjavík, kus oli õppinud ka tema isa. Seal edenesid tema õpingud märgatavalt paremini.
Aastal 1882 asus Niels Finsen Kopenhaageni ülikooli arstiteadust õppima ja lõpetas ülikooli 1890. aastal. Viletsa tervise tõttu ei saanudki ta arstina tööle asuda ja temast sai ülikoolis prosektor. Aastal 1898 sai ta professori aunimetuse.
Niels Finsen uuris eelkõige valguse rakendamist mitmesuguste haiguste ennetamises ja ravis. Valguse toimet hakkas ta uurima seetõttu, et põdes ise juba 23-aastaselt kroonilist südame- ja maksahaigust, mis põhjustas muu hulgas vesitõbe, hingamisraskusi ja väsimust, ning ta püüdis päikese käes oma hädadele leevendust leida. Tema haigus osutus hiljem Picki tõveks. Hiljem tegeles ta peamiselt nahahaiguste ning eriti nahatuberkuloosi lupus vulgaris'e ravi uurimisega, kuid katsetas valgusravi ka muu hulgas rõugete ravimisel.
Aastal 1896 asutati valgusravi instituut ja Niels Finsenist sai selle esimene direktor. Hiljem ühines instituut Kopenhaageni ülikooli haiglaga ja sellest sai peamiselt proteolüüsiga tegelev vähiuuringute keskus.

Tunnustused

Aastal 1899 sai Niels Finsen Dannebrogi ordu rüütliks.
Aastal 1903 sai ta oma tegevuse eest valgusravi vallas Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhinna. Ta on siiani ainuke Fääri saartelt pärit Nobeli auhinna saaja.

Mälestuse jäädvustamine

Niels Ryberg Finseni auks nimetati Kopenhaageni ülikooli haigla vähiuuringute labor Finseni laboriks. 
Üks Tórshavni peatänavaid kannab tema nime. Kopenhaagenisse püstitati 1909. aastal Rudolph Tegneri valmistatud Finseni skulptuur.
1983. aastal andis Fääri saarte post välja Niels Ryberg Finseni pildiga postmargi.
Paljaslao nukk

Paljaslao nukk on neem (nukk) Saare maakonnas Muhu vallas Aljava küla alal.
Neeme koordinaadid on 58° 33′ N, 23° 12′ E.
Järva maakond

Loodus

Järva maakond asub Pandivere kõrgustiku alal, kus tasandikud vahelduvad voortega. Maakonna loodeosa ulatub soostunud tasandikega Kõrvemaale, kus asub ka 106 meetri kõrgune Valgehobusemägi. Järvamaa kõrgeim punkt on Reinevere küla põhjapiiril Reinevere–Tapa maanteest 0,4 km läänes asuv 136 m kõrgune Tõrevere mägi.
Pinnakate on suhteliselt õhuke.
Rohkem kui poole Järvamaast hõlmavad kaitsealad, millest suurim on Pandivere veekaitseala. Maakond on tuntud allikate ja soode poolest.

Demograafilised näitajad

Arvestuslikult seisuga 1. jaanuar 2009 oli Järva maakonnas 36 130 elanikku. Neist oli 46,43% mehi ja 53,57% naisi. Sündimuse üldkordaja oli 9,83‰, suremuse üldkordaja 11,93‰ ja loomulik iive −2,10‰. 93,56% elanikest oli eestlased ja 3,33% venelased. Alaealisi (vanuses 0–14) oli 15,20%, tööealisi (vanuses 15–64) 67,95% ja pensioniealisi (65 ja vanemad) 16,85%. Töötuse määr oli 7,2%. Elanike tihedus oli 14,7 in/km².
Jüri Ehlvest

Jüri Ehlvest (15. märts 1967 Tallinn – 11. oktoober 2006 New York) oli eesti kirjanik. 
Ehlvest õppis Tartu Ülikoolis bioloogiat ja usuteadust.
Kirjutas maagilis-realistlikke ja metafüüsilisi novelle ja romaane. 
Elas Tartus ja kuulus rühmitustesse Abi-Piirissaare Dalinistlik Kõõl (koos Sven Kivisildnikuga), Eesti Kostabi $elts ning Hirohall.

Tunnustused

Jüri Ehlvest sai mitmeid auhindu (sealhulgas Friedebert Tuglase novelliauhind 1997 ja 2003).

Pere

Jüri Ehlvest oli abielus Anneli Ehlvestiga; sündisid pojad Kaspar (1987), kes on rock-ansambli Depoo bassist, ja Joonatan (2000).
Jüri Ehlvest oli maletaja Jaan Ehlvesti vend. Nende isa Juhan Ehlvest ja ema Maret Ehlvest on arstid.
Elmar Lani

Isiklikku

Esimene abikaasa Sinaida Lani (sünd. Reimann) oli kuni 1940. aastani EÜSi majaema kohustes. Lapsed Ilmar Lani ja Helju Lani (hiljem Leht). Teine abikaasa Elfriede Lani (sünd. Vaher) oli proviisor, korp! Filiae Patriae liige, pikaaegne Tartu Maarjamõisa Haigla apteegi juhataja.
Leho Tedersoo

Leho Tedersoo (sündinud 3. aprillil 1980) on eesti mükoloog ja mullaökoloog. 
Ta lõpetas 1998. aastal Tallinna Üldgümnaasiumi ja 2002. aastal Tartu Ülikooli bioloogina cum laude. Kaitses 2003. aastal Tartu Ülikoolis magistriväitekirja "Fine scale distribution of ectomycorrhizal fungi and roots across substrate layers including coarse woody derbis in a mixed forest" (juhendaja Urmas Kõljalg) ja sai magistrikraadi botaanika ja mükoloogia alal.
Kaitses 2007. aastal Tartu Ülikoolis doktoriväitekirja "Ectomycorrhizal fungi: diversity and community structure in Estonia, Seychelles and Australia" (juhendaja Urmas Kõljalg) ja sai doktorikraadi botaanika ja mükoloogia alal. Oli aastatel 2008–2011 Tartu Ülikooli Loodusmuuseumi järeldoktor.
Ta töötab alates 2005. aastast Tartu Ülikoolis (esmalt botaanika ja ökoloogia instituudis), alates 1. oktoobrist 2018 on ta ökoloogia ja maateaduste instituudi mükoriisauuringute juhtivteadur.

Uurimisvaldkonnad

Mükoriisat moodustavate seente globaalne elurikkus, molekulaarne mullaökoloogia, seente biogeograafia.
Kuldrenett

Kuldrenett (Goldreinette, Golden reinette, Reinette dorée, Złota reneta, Princesse Noble, English Pippin, Reinette jaune tardive jt paralleelnimed) rühm renettõunte sorte. 
Eestis on levinud ja hinnatud õunasort Liivi kuldrenett, mille algupära pole täpselt teada. On arvatud, et tegu on Liivimaa vana maasordiga (läti keeles Vidzemes zelta renete). Tõenäolisemalt on tegu vana saksa sordiga, mis 19. sajandi paiku Liivimaale toodud. 
Julius Aamissepa arvates on originaalsordiks Goldgelbe Sommer Renette. Teistel andmetel on tegu Liivimaal aretatud sordiga, mille eelkäijateks on preisi pomoloogi justiitsnõunik Burchardti aretatud Landsberger Renette (Landsberger) või Venemaa keiserliku aedniku von Hartwissi poolt oma sõbrale Burchardtile pühendatud sort Burchardt Renette (Burchardt's Goldreinette, Golden Noble).
Viljandi kohtuhoone

Ajalugu

Enne ehituse algust oli krunt hoonestamata ja sellel asus sõjaväe harjutusväljak.
Hoone valmis aastal 1895 ja selle arhitekt oli Riiast pärit G. Pfeiffer. Ehitas G. Darmeri firma Riiast. Hoone on algselt planeeritud kohtumajaks ja koos sellega valmis krundi sisemuses ka arestimaja, mis ühendati teise korruse galerii kaudu kohtumajaga 20. sajandi alguses.
Hoone on olnud püsivalt kasutusel kohtumõistmiseks. Novembrist 1917 kuni veebruarini 1918 asus seal Nõukogude võimu kohalik komitee. Hoone trepilt luges 1918. aasta 24. veebruaril Viljandi linnapea Gustav Talts ette Eesti iseseisvusmanifesti.
1938. aastal asus hoones Viljandi 1. ja 2. jaoskonnakohus.
Showtime

Ajalugu

Showtime, originaalselt kuulub Viacomi alla, läks eetrisse 1. juulil 1976, esimest korda näidati kohalikus kaablisüsteemis Dublinis, Californias.
7. märtsil 1978 laienes Showtime ülemaailmsesse turgu võisteldes HBO ja teiste maksuliste kaablivõrkudega.
Showtime Networksile kuuluvad veel sellised kanalid nagu The Movie Channel, The Movie Channel Xtra ja Flix. 
Showtime oli esimene kaabeltelevisioonikanal, mis hakkas edastama HDTV-versiooni oma kanalitest koos Dolby Digitali heliga.

Showtime HD

Showtime edastab kõiki oma 8 kanali saateid 1080p HD-kvaliteediga.

Showtime üle maailma

Showtime'il on kaks peamist tasulist TV võrku: Showtime Australia ja Showtime Arabia. Samuti on muid kanaleid, mis on litsentsitud kasutama tema nime: Showtime Scandinavia (Taani, Soome, Norra ja Rootsi), Showtime Extreme (Hispaania) ja teised.
EuroPsy

EuroPsy on Euroopa tasemel haridus- ja koolitusstandard psühholoogide jaoks. See kvalifikatsioonistandard põhineb kuue aasta pikkusel psühholoogiaalasel väljaõppel ja koolitustel ning see sisaldab ka aasta pikkust juhendatud praktikat.
EuroPsy töötati välja, et määrata kvaliteedi orientiir psühholoogiaalase hariduse ja praktika jaoks ning seega ka kaitsta avalikkust (on võimalik välja selgitada, kas teatud psühholoogi saab lugeda mingis kindlas valdkonnas pädevaks) ja parandada psühholoogide liikumisvõimalusi ja teenuste osutamise võimalusi Euroopa riikide vahel. Lisaks võimaldab see psühholoogidel ka omandada jätkuharidust ja spetsialiseerumist mujal Euroopas.

Ajalugu

EuroPsy aluseks on EuroPsyT – hariduse ja väljaõppe raamistik Euroopa psühholoogidele, mille Euroopa Psühholoogiaassotsiatsioonide Föderatsioon (European Federation of Psychologists' Associations, EFPA) võttis vastu aastal 2001. EuroPsy projekti katsetamine lõppes 2008. aasta lõpus (Soomes, Saksamaal, Ungaris, Itaalias, Hispaanias ja Suurbritannias) ning registrit tutvustati 2009. aasta juulis Oslos toimunud EFPA üldkoosolekul. Kuigi registri rakendamine algas aastal 2010, sai enamik riike sellest osa 2011. aastast. Projektis võivad osaleda kõik 35 EFPA liikmesriiki.