google/wiki40b huggingface dataset:
Apollo 13 (film)

Ajalugu

1970. aastal plahvatas ameeriklaste Kuule teel olnud Apollo 13 hapnikupaak ning astronaudid Jim Lovell, Jack Swigert ja Fred Haise pidid kapsliga tagasi pöörduma. Ainuke häda oli selles, et nad olid Maast üle 300 000 km kaugusel. Nii pikaks reisiks polnud kuumoodul ette nähtud. Et tagasi maale pääseda, pidi Apollo 13 tegema tiiru ümber Kuu. Pealegi nappis elektrit, mistõttu tuli välja lülitada kõik peale elutagamissüsteemide ja raadioside. Kosmoselaev külmus seestpoolt sõna otseses mõttes ning kuna elektrit polnud tuli laev üle viia automaatikalt käsijuhtimisele.
Milja

Milja on naisenimi.
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 976. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Milja 64 naisel.
Uuemõisa mõis (Viru-Jaagupi)

Uuemõisa mõis (saksa keeles Neuhof) oli Kulina mõisa karjamõis Viru-Jaagupi kihelkonnas Virumaal.
Aku Sorainen

Aku Sorainen (sündinud 25. juunil 1965) on Eestis tegutsev soome advokaat, Advokaadibüroo SORAINEN asutaja ja vanempartner.
Sorainen on töötanud Balti riikides advokaadina alates 1993. aastast. Ta lõi omanimelise advokaadibüroo 1995. aastal Eestis. 1997. aastal laienes see Lätti, 1999. aastal Leetu ja 2008. aastal Valgevenesse.
Aku on tegelenud peamiselt ühinemiste ja ülevõtmiste ning kinnisvaraõigusega, nõustades kohalikke ja välismaiseid äriühinguid ja investoreid Baltimaades ning Valgevenes.
1990. aastate algul kirjutas Sorainen oma magistritööna ühe esimese Baltikumi majandusalaste seaduste analüüsidest inglise keeles. Soome Juristide Liit avaldas selle 1993. aastal pealkirjaga "A Foreign Investor in the Baltics: a legal study about the possibilities of a foreign investor to begin business activity and obtain real estate in the Baltics".
Aku Sorainen oli üks Teenusmajanduse Koja ja MTÜ FinanceEstonia asutajaliikmetest. Rahvusvahelisest haardest räägib kuulumine International Bar Association'i Law Firm Management Committee juhtkonna sekka . Ta on toetanud mitmeid heategevuslikke projekte, sh Heateo Sihtasutust. Ta on Malta aukonsul Eestis.
Ajimu

Ajimu (安心院町 Ajimu-machi) on osa Usa linnast Jaapanis Ōita prefektuuris. 2005. aastani oli iseseisev linn, siis liideti ta Usa linnaga.
2003. aastal elas Ajimu linnas umbes 7900 inimest ja linna pindala oli 147 km².
Dornier Do 335

Ajalugu

1942. aastal võitis firma Dornier konkursi uudse konstruktsiooniga lennuki ehitamiseks. Do 335 esimene lend toimus 26. oktoobril 1943. Kui ameeriklaste väed hõivasid lennukitehase Oberpfaffenhofenis, oli 13 lennukit Do 335A juba valmis ja 15 lennukit koostamisel.
Lennuki kabiinis oli katapultiste, sihik "Revi"C12/D, raadiokompass FuG 16ZY R/T, raadiojaamad FuG 25a ja FuG 125a.
Septembris 1944 oli formeeritud spetsiaalne väeüksus Erprobungskommando 335, mille eesmärgiks oli Do 335 katsetamine sõja tingimustes. Väeüksuses olid mitu Do 335A-0 ja võib-olla A-1. Pilootide eesmärk oli taktika väljatöötamine lennuki kasutamiseks püüdurlennukina, kiirpommitajana (schnellbomber) ja luurelennukina. Jaokomandör oli kapten Alifon Majer.

Mudelid

Ehitatud:
Do 335 A-0: 10 prototüüplennukit
Do 335 A-1: Ühekohaline püüdurlennuk-pommitaja
Planeeritud:
Do 335 A-2: Ühekohaline püüdurlennuk-pommitaja uue relvasüsteemiga, pikemate tiibadega ja uute mootoritega.
Do 335 A-3: Do 335 A-1 ehitatud ühekohaline luurelennuk
Do 335 A-4: Ühekohaline luurelennuk väiksema kaameraga kui olid A-3
Do 335 A-5: Ühekohaline öine püüdurlennuk, hiljem öine ja halva ilma tingimustes lendav püüdurlennuk DB603L mootoriga
Do 335 A-6: Kahekohaline öine püüdurlennuk
Do 335 A-7: A-6 pikemate tiibadega
Do 335 A-8: A-4 pikemate tiibadega
Do 335 A-9: A-4 pikemate tiibadega, DB603L mootoriga ja konstantse õhurõhuga kabiiniga
Do 335 B-1: Loobuti ehitamisest
Do 335 B-2: Ühekohaline pommitaja, 2 MK 103 tiibadega ja 2 paagiga, kumbki 300 l.
Do 335 B-3: parendatud B-1 pikemate tiibadega
Do 335 B-4: parendatud B-1 pikemate tiibadega ja mootoriga DB603L
Do 335 B-6: öine püüdurlennuk
Do 335 B-12: Kahekohaline treeninglennuk 
Do 435: Do 335 uue disainiga, pikemate tiibadega. On olemas informatsioon, et 1945. aastal oli Do 435 Lowenthalis
Do 535: He 535, Do P254 disain anti üle Heinkelile oktoobris 1944 koos reaktiivmootoriga
Do 635: nimetatakse ka Junkers 635 või Do 335Z
Do P 256: öine püüdurlennuk kahe turboreaktiivmootoriga HeS 011

Säilinud eksemplar

Tänaseks on säilinud ainult üks eksemplar Do 335 A-0 konstruktsiooninumbriga (Werknummer) 240102 ja tehase raadiotunnuskoodiga (Stammkennzeichen) VG+PH. Lennuk ehitati 16. aprillil 1945 Dornieri tehases Oberpfaffenhofenis Baieris ja hõivati liitlasvägede poolt sealsamas 22. aprillil 1945.
Pärast restaureerimist võttis lennuk osa õhušõust Hannoveris Saksamaal 1.–9. mail 1976. Pärast seda paigutati lennuk muuseumisse Münchenis, kus ta oli aastani 1988. Seejärel saadeti lennuk tagasi Silver Hilli Marylandis.

Tehnilised näitajad

Meeskond: 1
Pikkus: 13,83 m
Kõrgus: 5 m
Tiivaulatus: 13,8 m
Tiivapind: 37,3 m²
Tühimass: 7266 kg
Täismass: 9600 kg
Mootor: 2 × DB-603E 
Relvastus: 1 × 30 mm kahur MK-103 ja 2 × 20 mm kahur MG-151 
Maksimaalne kiirus: 758 km/h
Tegevusraadius: 2050 km
Lennulagi: 11 400 m
Aasiaati saarestik

Aasiaati saarestik on saarestik Gröönimaa lääneranniku keskosas Disko lahe lõunaosas.
Saarestiku suurim saar on Saqqarliup Nunaa, kus püsiasustus puudub, küll aga on seal ööbimiskohad turistidele. Saare läänetipus on mahajäetud asula Manermiut.
Saqqarliup Nunaast loodes Aasiaati saarel on Aasiaat.
Saqqarliup Nunaast loodes Akunnaaqi saarel on Akunnaaq.
Väikesel Kitsissuarsuiti saarel on Kitsissuarsuit.
Saarestiku kõige läänepoolsem on Vester Ejlandi saar, kus on mahajäetud küla Vester Ejland, mis asub 29 km Aasiaatist kaguläänes.
Lüüsa

Lüüsa oli küla Tartumaal, ajalooliselt Taabri mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Tammistu küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Tartu-Maarja kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Tammistu külaga.
1584 on esimest korda mainitud nime Liozo, seejärel 1585 Liuzo, ? 1638 Listkylle, umbes 1900 Люзи (talu), 1923 Lüüsa nurk, 1925 Metsküla.
Rolf Uusväli

Rolf Uusväli (kuni 18. märtsini 1935 Neivelt; 15. september 1930 Tallinn – 11. juuni 2005 Tallinn) oli eesti organist.
Uusväli õppis eraviisiliselt orelit ja muusikateooriat Hugo Lepnurme juures. 1960. aastast esines orelikontsertidega.

Isiklikku

Tema õde on laulja Els Himma.
Eesti Rahvuspartei

Eesti Rahvuspartei (ERP) oli kavandatud linnavendade organisatsioon Eestis aastatel 1969–1970.
Idee autor oli Villu Saarts (1942–2008). 1965. aastal karistati teda kolmeaastase vabadusekaotusega, mille ta kandis Tallinnas asunud üldrežiimiga vangilaagris. Seal leidis Saarts poliitilise mõttekaaslase Raivo Mõttuse (sündinud 1944). Vabanedes kavatsesid nad moodustada organisatsiooni nimetusega Eesti Rahvuspartei. 1968. aastal vabastati nad mõlemad vangilaagrist. Kuna Mõttus viibis administratiivjärelevalve all, said nad sidet pidada üksnes kirja teel. Konspiratsiooni huvides kasutati varjunimesid. Villu Saarts: "Teeme nii, et nüüdsest peale oled Sina Müller ja mina Kroon. Oma õiged nimed jätame teiste ees saladusse." Saarts võttis endale varjunimeks V. Kroon ja auastmeks kindralmajori, Mõttuse varjunimeks sai R. Müller ja auastmeks ooberst. Villu Saarts: "Sul on õigus oma meestele auastmeid jagada kuni kapteni aukraadini (kapten kaasaarvatud). Vanemohvitserid nimetan ametisse mina."
Eesti Rahvuspartei põhikiri algas sõnadega: "ERP on organiseeritud 1. III 1969 kindralmajor V. Krooni poolt." Partei eesmärgiks seati relvastatud ülestõusu organiseerimine Eesti vabastamiseks võõramaisest ikkest ja iseseisva Eesti riigi loomine. Eesti Rahvuspartei oli põhikirja kohaselt illegaalne partei, kus kehtis sõjaväeline kord. Partei üldjuht oli kindralmajor V. Kroon. Käskkirjaga nr 3 3. märtsist 1969 nimetas kindralmajor V. Kroon ERP Tallinna osakonna juhiks ooberst R. Mülleri.
Partei tegevus piirdus kirjavahetusega Saartsi ja Mõttuse vahel, kuni viimase mobiliseerimiseni Nõukogude armeesse detsembris 1969.
3. augustil 1970 arreteeris KGB Villu Saartsi ning tema ja Mõttuse vastu algatati kriminaalasi. Raivo Mõttuse elukoha läbiotsimisel Tallinnas aadressil Taara tänav 21a leiti palju partei materjale ning Saartsi ja Mõttuse kirjavahetus. Kirjavahetus koosnes peamiselt Saartsi juhenditest Mõttusele. Selle alusel mõisteti Villu Saarts 24. novembril 1970 neljaks aastaks ja kuueks kuuks vangilaagrisse. Raivo Mõttus vabastati kriminaalvastutusest puhtsüdamliku ülestunnistuse ja teenimise tõttu Nõukogude armees.
Viktor Niitsoo: ...Villu Saartsi moodustatud Eesti Rahvuspartei (ERP) juhtum tundub olevat tšekistide poolt kunstlikult kokkuseatud kriminaalasi. Tegelikult ei olnud mingit organisatsiooni ega vaenutegevust, mis oleks mahtunud nõukogudevastase organisatsiooni ja propaganda paragrahvi raamidesse. Ilmselt oli Eesti NSV KGB juhtidele vajalik näidata aktiivsust Moskva ülemuste silmis, et sel viisil õigustada oma olemasolu vajalikkust ja koosseisude suurust.
Christian Wilhelmsson

Christian Wilhelmsson (sündinud 8. detsembril 1979 Malmös) on Rootsi jalgpallikoondise endine poolkaitsja.

Isiklikku

Christian Wilhelmsson on 177 cm pikk.
Rinat Bikmulin

Rinat Bikmulin (ka Rinald Bikmulin; 16. aprill 1954 Leningrad – 30. november 2015 Narva) oli Eesti poksija. 
Ta poksis Narva ja Tallinna Dünamos ning Narva Kalevis, tema peamine treener oli Anatoli Kozlovski. Ta pidas 153 kohtumist ja võitis neist 113.
Ta oli kokku kaheksakordne Eesti NSV meister, neist II keskkaalus (kuni 75 kg) aastatel 1975–1976 ja poolraskekaalus (kuni 81 kg) aastatel 1977, 1979–1980, 1982, 1986 ja 1988.
Valev-Jaan Reidolf

Valev-Jaan Reidolf (sündinud 8. aprillil 1943 Rõngu vallas Tartumaal) on Eesti põllumajandusteadlane.

Elulugu

Valev-Jaan Reidolf on väiketalupidaja poeg.
Lõpetas 1963 Elva Keskkooli, 1971 EPA agronoomina ja 1979 EPA aspirantuuri; põllumajanduskandidaat (1980, EPA), väitekiri "Оценка различных способов, сроков и частоты использования многолетних трав в условиях орошения и без него". Oli 1971–81 EPA rohumaaviljeluse kateedri vanemagronoom, aspirant ja vanemteadur, 1981–92 töö- ja olmeohutuse kursuse vanemõpetaja, 1992–94 EPMÜ keskkonnakaitse instituudi vanemõpetaja ja dotsent, 1994–2005 veemajanduse instituudi dotsent, 2006– lektor.

Teadustöö

Uurimisvaldkond: rohumaaviljelus, riskianalüüs. 23 teadustrükist.
Elena Safiulina

Elena Safiulina (aastani 1995 Filonenko, sündinud 22. mail 1972 Kaliningradis Venemaal) on Eesti matemaatik.

Elulugu

Elena Safiulina on õppejõu tütar.
Lõpetas 1989 Tartu 4. Keskkooli, 1993 TÜ matemaatikateaduskonna, M.Sc. (1995, TÜ), väitekiri "Poolparalleelsed ruumisarnased pinnad pseudo-eukleidilises ruumis". Oli 1996–2003 TÜ doktorant, aastast 2003 Tallinna Tehnikakõrgkooli lektor, aastast 2004 ka Tallinna Polütehnikumi õpetaja. Lugenud diferentsiaal- ja integraalarvutust, lineaaralgebrat, statistikat.

Teadustöö

Uurimisvaldkond: semiparalleelsed ruumisarnased alammuutkonnad pseudoeukleidilistes ruumides.
Talat Xhaferi

Talat Xhaferi (makedoonia keeles Талат Џафери; sündinud 15. aprillil 1962 Forinos) on albaania rahvusest Makedoonia poliitik, ta kuulub makedoonia albaanlaste erakonda Demokraatlik Liit Integratsiooni eest (albaania keeles Bashkimi Demokratik për Integrim, makedoonia keeles Демократска унија за интеграција). Ta oli aastatel 2013–2014 Makedoonia kaitseminister. 27. aprillist 2017 on ta Makedoonia parlamendi spiiker.
Ta sündis aastal 1962 Forinos Gostivari omavalitsuses. Ta lõpetas Čegranes algkooli, keskhariduse sai ta Belgradis sõjaväelises gümnaasiumis. Seejärel õppis ta Jugoslaavia Rahvaarmee Sõjaväeakadeemias Belgradis ja Sarajevos. Aastatel 1985–1991 oli ta Jugoslaavia Rahvaarmee ohvitser, aastatel 1992–2001 oli ta Makedoonia Vabariigi Armee ohvitser.
Aastal 2001 Makedoonia konflikti ajal, kui albaanlastest mässulised võitlejad ründasid Makedoonia Vabariigi Armee julgeolekujõudusid, oli ta vanemohvitser Tetovo kasarmute juures. 28. aprillil 2001 (Vejce veresauna toimumise ajal) oli ta oma kohuseid täitmas kasarmute juures. Mõni päev hiljem deserteerus ta Makedoonia Vabariigi Armeest, minnes üle albaanlastest koosnevasse Rahvusliku Vabastusarmee ridadesse, ta oli komandöriks 116. brigaadis, hüüdnimega Forino komandör. Pärast Ohridi kokkulepet (13. augustil 2001) ta amnesteeriti.
Aastatel 2002–2004, 2008–2013 ja 2014–2016 oli ta Makedoonia parlamendi liige. Aastatel 2004–2006 oli ta Makedoonia asekaitseminister; 18. veebruarist 2013 kuni 19. juunini 2014 oli ta Makedoonia kaitseminister Nikola Gruevski kolmandas valitsuses. 27. aprillist 2017 on ta Makedoonia parlamendi spiiker.

Isiklikku

Usutunnistuse poolest on ta moslem.
Armee Lappland

Armee Lappland oli Teise maailmasõja ajal Saksa vägedesse kuulunud väliarmee.

Ajalugu

Väliarmee formeeriti 14. jaanuaril 1942, 22. juunil 1942 formeeriti see ümber 20. mägiarmeeks.

Komandörid

Eduard Dietl (14.01.1942)
Kohila mõis

Kohila mõis (saksa keeles Koil) oli rüütlimõis Hageri kihelkonnas Harjumaal. Tänapäeval asub endine mõisasüda Kohila alevis Kohila vallas Rapla maakonnas.
Kohila mõisat on esimest korda mainitud aastal 1438. 
Mõisa härrastemaja on ehitatud 19. sajandi I veerandil ja tollal kuulus see Brevernitele. 16.–18. sajandil kuulus mõis von Wrangellide perekonnale, aastatel 1771–1906 aga von Brevernite aadlisuguvõsale, kes ehitasid mõisakompleksi ka esinduslikumalt välja. Hiljem kuulus mõis Kohila Paberivabrikule. Mõis on arhitektuuriliselt klassitsistlikus stiilis.
Pärast mõisa põlemist 1905. aastal ostis selle AS Kohila Paberivabrik. Ettevõte sai alguse mõisnikule kuulunud kümne töölisega puupapivabrikust (1893). Tänapäeval on mõisasüda jäänud Kohila alevi piiresse, mõisa sihitee on muutunud alevitänavaks. Alev hakkas tekkima 20. sajandi algul Kohila raudteejaama ning teeristis paiknenud Kapa kõrtsihoone juurde (viimane on hävinud). 
2013. aasta 1. septembrist tegutseb mõisa peahoones Kohila Mõisakool.
Danmarks Nationalbank

Danmarks Nationalbank ehk Nationalbanken on Taani keskpank. Pank ei ole euroala liige, kuid kuulub siiski Euroopa Keskpankade Süsteemi. Alates panga asutamisest aastal 1818 on Nationalbankeni kui sõltumatu ja usaldusväärse asutuse eesmärk olnud emiteerida Taani valuutat krooni ja tagada selle stabiilsus. Täielik vastutus panga rahapoliitika eest lasub panga nõukogul.
Panga nõukogu koosneb kolmest liikmest ja nõukogu esimehe määrab ametisse kuningas. Ülejäänud kaks liiget määrab ametisse panga juhatus. Alates 2013. aastast on panga juhataja Lars Rohde.
Danmarks Nationalbank täidab kõiki Taani keskvalitsuse võla haldamisega seotud ülesandeid. Vastutuse jagamine on kehtestatud Taani rahandusministeeriumi ja keskpanga vahelise lepinguga. 2016. aasta seisuga oli panga reservide suurus veidi üle 479 miljardi Taani krooni (üle 64 miljardi euro).

Ajalugu

Panga asutas 1818. aasta 1. augustil kuningas Frederik VI. Erapangale anti esialgu 90-aastane monopol raha emiteerimiseks ja seda pikendati aastal 1907 kuni aastani 1938. Aastal 1914 sai pangast Taani valitsuse ainus pankur ja aastal 1936 muutus pank valitsusest täielikult sõltumatuks.
Panga praeguse peakontori hoone kavandas tunnustatud taanlasest arhitekt Arne Jacobsen koostöös kaasmaalaste Hans Dissingi ja Otto Weitlingiga. Pärast Jacobseni surma viis hoone ehituse lõpuni tema büroo, uue nimega Dissing+Weitling.
Taani kroone ja Fääri kroone trükiti kuni aastani 2016 Nationalbankeni enda rahatähtede trükikojas. Trükkimine lõpetati 2016. aasta 20. detsembril ja sularaha vähenenud nõudluse tõttu hakati rahatähtede trükkimist korraldama allhanke korras. Seeläbi kärbitakse aastaks 2020 kulusid 100 miljoni krooni võrra.

Logo

Panga ametlik logo on 19. sajandist pärinev Taani vapp, millel on kujutatud Taani, Schleswigi ja Holsteini embleemi. Viimased kaks piirkonda kaotas Taani 1864. aasta Teise Schleswigi sõjaga ja pank on ainus Taani ametiasutus, mis neid embleeme veel kasutab.
Alates 19. sajandi lõpust kannavad panga vermitud mündid südamekujulist rahapaja märki. Enne seda kasutati Taani kuninga Christian V kuningliku krooniga märki.
Johann Georg Tideböhl

Johann Georg Tideböhl (ka Johann Georg Tiedeböhl; 14. aprill 1711 Wolgast – 15. juuni 1756 Tallinn) oli Eesti vaimulik.
Ta õppis usuteadust (immatrikuleeriti 6. mail 1732, oli kohal veel aastal 1735) Jena ülikoolis. Sai Tallinna toomkooli subkonrektoriks aastal 1738 ja konrektoriks aastal 1740; ta oli veel toomkooli raamatukoguhoidja aastast 1739. Ordineeriti 13. veebruaril/24. veebruaril 1743 õpetajaks.
Ta oli aastatel 1743–1749 Tallinna toomkoguduse abiõpetaja, aastatel 1749–1756 oli ta (kutsuti 23. veebruaril/6. märtsil 1749) sama koguduse ülemõpetaja; lisaks oli ta 14. juunist/25. juunist 1743 Eestimaa konsistooriumi assessor. Ametist tulenevalt pidi ta vastu seisma kõikidele sektidele ja fanaatikutele (saksa keeles schwärmer), kelle all mõeldi eeskätt keelustatud hernhuutlust.

Isiklikku

Tema tütre Anna Dorothea (1747–1803) abikaasa Thomas Sabler oli Haljala Püha Mauritiuse koguduse õpetaja, teise tütre Beata Christina (1753–1811) abikaasa Friedrich Gustav Knüpffer oli Juuru Mihkli koguduse õpetaja.
Petrof

Petrof on Tšehhi ettevõte, mis toodab klavereid. Selle asutas 1864. aastal Antonín Petrof (1839–1915). Vabrik kannab tema nime ja on tema järeltulijate juhtimise all tänapäevani.
Petrofi firma klaverite omapära on selge, ilus kõla ja tugev vastupidav mehaanika. Toodetakse nii kontsert- ja kabinettiibklavereid kui ka eri suurusega pianiinosid.

Ajalugu

Antonín Petrof õppis 1857. aastal Viinis klaveriehitust selliste klaverimeistrite juures nagu Heitzman, Ehrbar ja Schweighofer. Aastal 1864 toodeti Hradec Královés esimene klaver ja seda aastat võib pidada Petrofi klaverivabriku tegutsemise alguseks. Aastast 1885 eksporditi Petrofi klavereid välismaale. Viinis asus Petrofi klaverihooldus. Tänaseks on Petrofi klaverid tuntud peale Euroopa veel USA-s, Kanadas, Austraalias ja Aasias. 1915. aastal hakkas Petrofi klaverivabrikut pärast Antonín Petrofi surma juhtima tema poeg Vladimír Petrof. 1948. aastal Petrofi klaverivabrik natsionaliseeriti ja omanikelt võeti kõik õigused seda vabrikut omada ja juhtida. 1991. aastal anti Petrofi vabrik Petrofide järeltulijale Jan Petrofile. 2004. aastast juhib vabrikut Zuzanna Ceralová Petrofová, kes on 2005. aastast Euroopa Muusikainstrumentide Tootjate Föderatsiooni (European Music Instrument Manufacturers) president.
Banneri maakond

Ajalugu

Maakond moodustati 1888. aastal.
Anne Velt

Rolle televisioonis ja filmis

Mänginud teleseriaalides, näiteks "Kättemaksukontor", "Ühikarotid", ja lastesarjas "Kadekops" (1990–91, Kadekopsu rollis). Astus ema rollis üles ka filmis "Perekondlik sündmus" (1997, Faama Film, Eesti Televisioon).
Sirje Vill

Sirje Vill (sündinud 15. veebruaril 1951 Põltsamaal) on eesti kultuuritegelane, ajakirjanik ja õpetaja.
Ta on lõpetanud Tallinna Pedagoogilise Instituudi näitejuhtimise eriala.
Aastatel 1971–1991 töötas ajalehe Koit ajakirjanikuna. Ta on töötanud ka Peri Põhikoolis ja Põlva Keskkoolis inglise keele ja eesti keele õpetajana.
1993. aastal algatas ta Põlva Linna Harrastusteatri. Ta on kirjutanud näidendeid Põlvamaa suurmeestest (Jakob Hurt, Gustav Adolph Oldekop, Jaan Vahtra, Oskar Kurvits).
2007. aastast on ta Jakob Hurda nimelise Põlva Rahvahariduse Seltsi esimees.
Urie Bronfenbrenner

Elulugu

Urie Bronfenbrenner sündis 29. aprillil 1917 Moskvas Venemaal. Kui ta oli 6-aastane, asus tema pere elama Ameerika Ühendriikidesse. Ta lõpetas 1938. aastal Cornelli ülikooli korraga psühholoogia ja muusika erialal. Magistrikraadi sai ta Harvardi ülikoolist arengupsühholoogia valdkonnas, millele järgnes doktorikraad Michigani Ülikoolist 1942. 24 tundi pärast doktorikraadi saamist võeti ta vastu sõjaväkke, kus ta Teise maailmasõja lõpuni teenis psühholoogina. Pärast sõda töötas Michigani ülikoolis professori assistendina, kuni 1948. aastal pakuti talle Cornelli ülikoolis professorikohta. Tema edasine elu ja akadeemiline karjäär olid seotud Cornelli ülikooliga. Brongenbrenner sai oma naise Liesega 6 last. Ta suri 2005. aastal diabeedi komplikatsioonide tagajärjel.
Tomas Bannerhed

Tomas Bannerhed (sündinud 28. mail 1966) on rootsi kirjanik.

Eluloolist

Kirjanik kasvas üles Lõuna-Rootsis Smålandis Uråsa asulas. Alates 1990. aastatest elab Stockholmis. Ta on õppinud sotsiaalteadusi, töötanud ajakirja toimetuses ning ka õppejõuna.

Looming

2011. aastal ilmus tema debüütromaan "Kaarnad", mille kirjutamiseks kulus autoril 10 aastat. "Kaarnad" tegi Bannerhedi tuntuks üle kogu Euroopa – teos on tõlgitud juba inglise, saksa, prantsuse, hollandi, norra ja taani keelde. "Kaarnad" on ilmunud ka eesti keeles (tõlkija Tiina Mullamaa, Hea Lugu 2013). Romaani põhjal on Rootsis vändatud film ("Korparna", 2017, režissöör Jens Assur), mis on juba saanud auhindu filmifestivalidel. 
„Kaarnad” on psühholoogiline romaan isast ja pojast, pärilikkusest ja elukeskkonnast, lindudest ja vabaduseotsinguist, mida on tänu kaasahaaravatele looduskirjeldustele kerge ja põnev lugeda. Romaani tegevus toimub 1970. aastatel Smålandi metsade vahel, kus nooruk Klas, 12-aastane peategelane, kogeb kasvava hirmuga, et isa, elupõline talumees, on haaratud mõttest anda talu edasi temale. Eelmiste põlvkondade ränga tööga rajatud talu peab perekond edasi pidama, sest järjepidevus ei tohi katkeda. Klas aga ei taha isa jälgedes käia – tema tahab metsas olla ja linde jälgida. Klasi kirg on linnud – nemad sümboliseerivad vabadust. Vastandus on selge: Klasi pilk on suunatud taevasse, isa pilk maale, Klasi juhtmõte on vabadus, isa oma kohustus. Kuigi romaanis on põhjamaist süngust ja raskemeelsust, leidub selles ka helgem pool. See on lummav loodusromaan, mis köidab lugejat lõhnade, helide, meeleolude ja täpsete looduskirjeldustega.
2015. aastast kirjutab Bannerhed koos loodusfotograaf Brutus Östlingiga uut raamatut "I starens tid" ("Kuldnoka-aeg").

Tunnustus

Bannerhed on „Kaarnate“ eest pälvinud mitmeid Rootsi kirjanduspreemiaid. Ta on esimene autor, kes sai oma debüütteose eest Rootsi ühe tunnustatuma kirjandusauhinna Augustipreemia (Augustpriset).
Janis Kukk

Huvid

Jalgrattasõit ja suusatamine.
Hopsfjorden

Hopsfjorden (põhjasaami keeles Nuoartat Nuorevuotna) on Tanafjordeni haru Norras Finnmargi maakonnas Gamviki vallas Nordkinni poolsaarest lõunas.
Ta lõikub 17 km läände Hopseidetini. Teisel pool seda maakitsust lõpeb Eidsfjorden.
Fjordi suue on Segelneseti (põhjas) ja Langfjordoddeni (lõunas) vahel. Langfjordoddenist lõunas lõikub edelasse Langfjorden.
Põhjakaldal on Skjånesi küla, millest veidi lääne pool lõikub põhja suunas Ivarsfjorden, mille läänekaldal on Ivarsfjordi küla.
Fjordi lõunapoolsed harud on Store Skogfjorden ja Litle Skogfjorden
Piki mõlemat kallast kulgeb kohalik maantee fylkesvei 264.
Äntu Linaleojärv

Linaleojärv (ka Äntu Linaleojärv, Äntu Linajärv, Moora järv) on järv Lääne-Virumaal Väike-Maarja vallas, üks Äntu järvedest.
Järv asub Väike-Maarjast umbes 8 km lõuna pool, Valgejärvest umbes 0,7 km lõuna pool ja Mäeotse järvest umbes 0,2 km põhja pool.
Järve pindala on 0,5 ha. Kalda ääres on õõtsikud, kaldad on kaetud metsaga.
Äntu Linaleojärv on läbivoolujärv. Järve suubub Valgejärvest väljavoolav oja. Järvest voolab välja Äntu oja, mis ühineb Kärsa ojaga ning suubub Nõmme jõkke.
Järve vesi on läbipaistev nagu Valgejärves.
Taimedest kasvavad seal kollane vesikupp, vesiroos ja ujuv penikeel.
Järves elutsevad ahven, särg, haug ning koger. 
Järve ääres asub Moora talu, kust on pärit kirjanik Kersti Merilaas.
Järv asub Äntu maastikukaitseala territooriumil.
Murdarv

Murdarv on reaalarv, mis pole täisarv.
Kristiine linnaosa

Asend ja territoorium

Alates 1. oktoobrist 1993 on Tallinn jagatud kaheksaks linnaosaks. Kristiine piirneb Haabersti, Kesklinna, Mustamäe, Nõmme ja Põhja-Tallinna linnaosaga, kusjuures puudub ühendus merega. Kristiine linnaosa pindala on 7,87 km² ehk 4,9% Tallinna linna pindalast.
Kristiine linnaosa on pindalalt kõige väiksem Tallinna linnaosa.
Kristiine linnaosa jaguneb kolmeks asumiks: Järve, Tondi ja Lilleküla. 
Lilleküla asum omakorda jaguneb tinglikult elamupiirkonnaks ja Marja-Liimi-Laki ettevõtluspiirkonnaks.

Suvemõisad

Praeguseks on rekonstrueeritud Springhtali suvemõis aadressil Tondi 42 ning elanikud remondivad jõudumööda Cederhelmi suvemõisa peahoonet.
Tallinna haljastuse arengukava näeb ette haljastuse osatähtsuse suurendamist Kristiine linnaosas. Täiendavaid haljasalasid vajab Tedre-Endla piirkond, Linnu tee − Nõmme tee piirkond. Haljasalade pindala on tulevikus võimalik laiendada Tondi kasarmute maa-ala arvelt.