google/wiki40b huggingface dataset:
Plekikäärid

Plekikäärid on lõiketeradest pikema käepidemeosaga käärid lehtmetalli ja pleki lõikamiseks. Plekikäärid on sepistatud süsinikterasest.
Plekikäärid jaotuvad lõigatava materjali tugevuse järgi.
Pehmema metalli lõikamiseks kasutatavad plekikäärid sarnanevad tavakääridele ning tugevamate metallide lõikamiseks kasutatakse kangmehhanismi, et saavutada mehaaniline eelis.
Plekikäärid püsivad tavaliselt lahtises asendis, kuni käepidemed lõikamiseks kokku surutakse. 
Plekikääre on pikkusega vahemikus 7 kuni 14 (180 kuni 360 mm). Plekikääre valmistatakse nii vasaku-kui ka paremakäelistele ning neid on kolme erineva lõikamisstiiliga: otse, vasakule ja paremale. Otselõikamiskäärid on kollaste käepidemetega. Vasaku käe plekikäärid on punaste käepidemetega ning need sobivad kitsaste kurvide lõikamiseks vasakule. Parema käe plekikäärid on rohelised ning sobivad kitsaste kurvide lõikamiseks paremale.Käepidemetel on hambad käest libisemise vältimiseks.
Reinhold Saulmann

Isiklikku

Ta maeti 9. juunil 1936 Tallinna Rahumäe kalmistule.
Kolu vald (Türi kihelkond)

Kolu vald (saksa keeles Kollo) oli vald Järvamaal Türi kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1893.
Harilik kedristõlvik

Harilik kedristõlvik (Cordyceps militaris) on perekonda kedristõlvik kuuluv mittesöödav parasiitne seen.
Seene eosed asuvad mullas, kus leidub ka liblikate röövikuid. Eosed põhjustavad röövikutel surmahaigust: nad nukkuvad, aga seejärel surevad ja nukust kasvab välja hoopis seene viljakeha.
Harilik kedristõlvik võib parasiteerida ka maa-alustel murumunadel.
Seen võib kasvada nii üksi kui hulgakesi. Viljakeha on nuiakujuline, ülevalt jämedam kui alt, 2–8 cm kõrge ja sageli kõver. See on kollakasoranži värvi, sageli alt kahvatum, ülevalt vinniline ja alt sile.
Seene eosed moodustavad pikki jadasid, mis lagunevad üksikuteks ellipsikujulisteks eosteks. Eose mõõtmed on 2–4,5 × 1–1,5 μm.
Harilik kedristõlvik sisaldab põletikuvastaseid polüsahhariide, mis on tõhusad kasvajate ja nende metastaasi vastu. Seen sisaldab kordütsepiini, mis tapab baktereid.
Hiina rahvameditsiinis kasutatakse harilikku kedristõlvikut afrodisiaakumina, kopsude ja neerude raviks, külmetusest paranemiseks ja ergutina.
Saksamaa Mükoloogiaselts valis hariliku kedristõlviku 2007. aasta Saksamaa aasta seeneks.
Saeveski mõis

Saeveski mõis (ka Saage mõis; saksa keeles Saghof) oli Kavastu mõisa karjamõis Tartu-Maarja kihelkonnas Tartumaal.
August Janni

August Janni (8. detsember 1895 Ahja – 27. november 1984) oli eesti vaimulik.
Ta lõpetas aastal 1928 Tartu Õhtuühisgümnaasiumi. Ta õppis ka aastatel 1922–1926 Tartu Kõrgemas Muusikakoolis. Ta õppis aastatel 1929–1930 ja 1934–1939 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas ning aastatel 1931–1934 õigusteaduskonnas. Ta töötas aastatel 1915–1920 postiametnikuna Riias, Petroskois ja Tallinnas ning aastatel 1920–1942 postiametnikuna Tartus. Prooviaastal oli ta Tartu Peetri koguduses. Ordineeriti 17. mail 1942 õpetajaks.
Ta oli aastatel 1942–1944 Tartu Peetri koguduse 1. pihtkonna adjunkt, aastatel 1944–1981 oli ta Tartu Peetri koguduse õpetaja; aastatel 1954–1981 oli ta veel Tartu praostkonna praost. Aastal 1981 jäi ta emerituuri.
Ta suri aastal 1984 ning ta on maetud Raadi kalmistule.
Veronika Džiojeva

Veronika Džiojeva (vene Вероника Романовна Джиоева; sündinud 29. jaanuaril 1979 Tshinvalis) on Vene ooperilaulja, sopran. Ta pälvis 2007. aastal Pärnus toimunud Klaudia Taevi nimelisel Rahvusvahelisel Ooperilauljate Konkursil II preemia. 
Veronika Džiojeva õppis Valeri Gergievi Muusikakolledžis (1997–2000) ja lõpetas Peterburi Konservatooriumi 2005. aastal (Professor T. Novitšenko). Täiendanud ennast Jelena Obrastsova, Joan Sutherlandi ja Luciano Pavarotti meistrikursustel. 
Tema ooperidebüüt oli 2004. aastal Mimi'na Giacomo Puccini "Boheemis".
Morris CS9

Ajalugu

Soomusauto põhines Morris Commerciali C9 4×2 15-cwt veoauto šassiil. Kere koosnes kokku needitud soomusplaatidest ja kere peal paiknes pealt lahtine kahe mehe torn. Relvastus koosnes Boysi tankitõrjepüssist ja Breni kergekuulipildujast (mõlemat sai tornist eemaldada ja jalgsi kasutada) või Vickersi kuulipildujast. Sõidukis oli veel raadiojaam nr. 19.
Meeskond oli neljaliikmeline, koosnedes ülemast, juhist, radistist ja pardalaskurist. Radist istus juhi kõrval, ülem ja pardalaskur paiknesid tornis.
Morris CS9 oli ainus moodne soomusauto Briti armee teenistuses vahetult enne Teist maailmasõda. Prototüüpi katsetati 1936. Lisaks prototüübile telliti veel 99 masinat, mis anti üle 1938. Prantsusmaa kampaania ajal 1940 oli neist 38 masinat 12. kuningliku ratsaväerügemendi (12th Royal Lancers) käsutuses. See oli ainuke soomusautorügement Briti ekspeditsioonivägedes ja soomusautosid kasutati üldiselt edukalt ekspeditsioonivägede tiibade kaitseks. Kõik Prantsusmaa kampaanias osalenud masinad kas hävisid või jäeti maha pärast Dunkirki lahingut.
Veel 30 masinat oli kasutusel 11. husaarirügemendis (11th Hussars) Põhja-Aafrika kampaania ajal. Kuigi Morris CS9-l oli ainult üks vedav sild, said need masinad pärast kõrberehvide paigaldamist ka pehmel liival edukalt hakkama. Sõiduki puudusteks olid nõrk soomus ja relvastus. Nende kasutamine lõpetati keset kampaaniat, 1943. aastal.
Eksiilvalitsus

Eksiilvalitsus ehk pagulasvalitsus on riigi valitsus, mis on olnud sunnitud oma riigist lahkuma ja tegutseb sellest väljaspool. Eksiilvalitsuse liikmed püüavad hoida välismaailma tunnustust riigi või valitsuse õiguslikule järjepidevusele pärast riigi okupeerimist või annekteerimist või põhiseadusliku valitsuse põhiseadusevastast kukutamist.
Schrencki kimalane

Levik

Schrencki kimalane on levinud Euroopa kirdeosas, Siberis, Uuralites, Kamtšatka poolsaarel, Sahhalini saarel, lõunapoolsetel Kuriili saartel, Põhja-Mongoolias, Kirde-Hiinas ja Korea poolsaarel.
Kuursaal

Kuursaal (harvem nimetatud kuurhoone) on kuurordis asuv kontserdi- ja koosviibimishoone.
Altai krai lipp

Lipu kirjeldus

Altai krai lipuks on ristkülikukujuline kangas, mis on jagatud siniseks ja punaseks väljaks. Sinisel vardapoolsel väljal, mis moodustab 1/6 lipu pikkusest, on kujutatud kuldne viljapea. Punase välja keskel on Altai krai vapp.
Lipu ametlikud proportsioonid on 1:2, kuid seda kasutatakse ka mõõtudes 2:3.
Eidapere mõis

Eidapere mõis (saksa keeles Edaperre) oli rüütlimõis Vändra kihelkonnas Pärnumaal (tänapäeval Kehtna vald, Raplamaa).
Mõisahoone põles 1930a. maani maha, samas asukohas valmis 1932a. koolimaja. Praegu asub vanas koolimajas õpilaskodu.  Hoone on järk-järgult renoveeritud.
Nikolai Karl Otto von Wahl

Nikolai Karl Otto von Wahl (3. mai (vkj 21. aprill) 1833 Pajusi mõis – 21. november (vkj 8. november) 1904 Pajusi mõis) oli baltisaksa poliitik ja mõisnik.
Ta sündis Pajusi ja Tapiku mõisniku Eduard von Wahli ja Wilhelmine Jakobine von Krüdeneri pojana.
Ta oli Pärnu-Viljandi kreisisaadik.
Nikolai Karl Otto von Wahl päris isalt Pajusi mõisa ja ostis 1876. aastal Bernhard Caspar Otto von Stackelbergilt Adavere mõisa.
Skafander

Kosmose mõju ilma skafandrita

Inimene saab avakosmoses skafandrita ellu jääda vaid lühikeseks ajaks. Rõhuta keskkonnas lahkub hapnik vereringest ja inimene kaotab umbes 15 sekundi jooksul teadvuse. Lahtised kehavedelikud (sülg) hakkavad keema, kuid keha sees paiknevad mitte, sest rakud ja nahk on piisavalt tugevad, et seista tekkivale aururõhule vastu. Loomkatsed on näidanud, et elu on võimalik päästa umbes 90 sekundi jooksul, kui ohver ei hoia hinge kinni, mis vaakumis võib lõppeda eluohtliku kopsutraumaga.

Tulevikuvisioonid

Tänapäeval on peamiseks probleemiks skafandrite juures asjaolu, et sees paikneva ülerõhu tõttu on astronautidel end raske liigutada. Selle lahendamiseks on välja pakutud uute (Bio-suit) skafandrite versioone, millel oleks ainult gaasiga täidetud kiiver, kuid ülejäänud kehale tagaks rõhu venivast materjalist liibuv kest. Selline skafander oleks praegustest palju kergem, võimaldaks astronautidel teha kiiremaid liigutusi ning tulevastel Marsi missioonidel keerukal maastikul töötada.
Vallo Kalamees

Vallo Kalamees (sündinud 26. jaanuaril 1962) on eesti fotograaf, fotoõpetaja, Tartu Kõrgema Kunstikooli fotoosakonna asutaja ja õppejõud.

Elulugu

Vallo Kalamees on lõpetanud Tallinna 44. keskkooli, õppinud Tartu Ülikoolis eesti keelt ja kirjandust, Tallinna sidekoolis fotograafiat ning toonases Lahti Polütehnikumi kunsti ja meedia koolis.
Aastatel 1985–1997 töötas Tartu noorte tehnikamajas fotoringi õpetajana, 1989–1991 juhtis galeriid "Illegaard", 1990–1993 töötas Eesti Kirjandusmuuseumis fotograafina. 1992. aastast kuni 2000. aastani töötas Tartu Kunstikoolis fotograafia lektorina ja osakonnajuhatajana, alates 2001. aastast Tartu Kõrgemas Kunstikoolis professori abina ja alates 2003. aastast lektorina.

Isiklikku

Vallo Kalamehe isa on mükoloog Kuulo Kalamees, tema õde on Külli Kalamees-Pani.
Cees van der Aa

Cornelis Johannes van der Aa (14. juuli 1883 Almelo – 31. juuli 1950 Almelo) oli hollandi maalikunstnik ja kunstikaupmees.
Cees van der Aa õppis Itaalias, Saksamaal, Šveitsis ja Austrias. Tal kujunes Haagi koolkonna kunstnikele omane stiil.
Ta elas ja töötas Almelos, kus ta pidas Grotestraatil kunstikauplust (praegu on seal Blokkeri keti kauplus).
Ta oli Almeli ja ümberkaudsete nõmmemaastikkude põhiline maalija, kuid ta maalis ka natüürmorte. Teda peetakse Haagi koolkonna epigooniks, kuid tema maalid on tehniliselt korrektsed ja üldse mitte andetud.
Aedmajoraan

Kasvukohad

Aedmajoraan on kodutaim, mida Eestis kasvatatakse üheaastase maitse- ja ravimtaimena. Taim on tundlik öökülmade suhtes varasel arenguetapil, mistõttu tuleb kesk- ja põhjavööndi aladel taimi ette kasvatada. Soojemates piirkondades on aedmajoraan mitmeaastane taim. Aedmajoraan nõuab kasvuks valgust ja kerget toitaineterikast mulda.

Botaaniline kirjeldus

Aedmajoraan on püstise varrega 30–60 cm pikkune intensiivse aroomiga poolpõõsas.
Taime lehed on ovaalsed, tömbi tipuga ning kaetud viltjate hallide karvakestega. Õie moodustavad õisikutesse harunenud valged või helelillakad/roosakad väikesed õied.

Keemiline koostis

Aedmajoraani ürt sisaldab 1–2% eeterlikke õlisid, sabineeni ja selle derivaate (sabineenhüdraat, sabineenhüdraatatsetaat), õies on õlide sisaldus 3%. Lisaks eeterlikele õlidele sisalduvad taimes ka flavonoidid, bioflavonidid, polüsahhariidid, tanniinid, trierpeenid, lihtfenoolid ja kohvhappe derivaadid. Noored aedmajoraanivõrsed sisaldavad ka askorbiinhapet (~44 mg) ja karoteeni (5,5 mg).

Droog

Aedmajoraani droogiks on ürt Majoranae herba, mida kogutakse õitsemise ajal (juulis ja augustis). Kuivatamise eel eemaldatakse taimelt varred ning pannakse hea õhuvahetusega hämarasse ruumi kuivama. Selleks, et droogi värvus mustjaks ei muutuks, tuleks droogi kuivatada temperatuuril 35–40 kraadi.
Kuivatatud lehtede ja õite segust droogi kasutatakse salvide, tõmmiste ja vannide tegemiseks.

Muud kasutusviisid

Aedmajoraani kasutatakse eesti jõuluroa verivorsti tegemisel. Maitsetaimena võib taim olla nii värskel kui ka kuivatatud kujul, sageli kasutatakse majoraani liha-, kala- ja konservitööstuses, kuid taime on lisatud ka karastusjookidesse ja likööridesse.
Antiikajal lisati taime ka õlle ja veini sisse, uskudes, et see annab armujõudu.
Taime on tugeva aroomi tõttu on seda kasutatud ka lõhnaainena viiruki kujul armastusjumalanna Aphrodite auks. Lõhnasisalduse tõttu on aedmajoraani kasutatud ka pesuvee lõhnastamiseks, mööbli poleerimiseks ja puukoide tõrjumiseks.
Aedmajoraan on tuntud ka hea meetaimena.

Ohutus

Võimalike ohtude vähendamiseks on aedmajoraaniürti soovitatav lisada teesegudele väikestes kogustes.
Taime pole soovitatav tarvitada üle 2–3 nädala ning ületada maksimaalset soovituslikku kogust päevas, milleks on 2–4 tl droogi.
Aedmajoraan võib olla toime poolest tervisele ohtlik, rasedatel ning imikutel ja väikelastel vastunäidustatud.
Ühtlasi pole taime raviomadusi veel teaduslikult tõestatud, kuid välistatud pole ka nende eksistents.
Androgeenresistentsuse sündroom

Androgeeniresistentsuse sündroom ehk testikulaarne feminisatsioon ehk Reifensteini sündroom ehk androgeenresistentsussündroom on soolise arengu häire, mida põhjustab androgeeniretseptorit kodeeriva geeni mutatsioon asukohas Xq11-12. Muutunud retseptori struktuurist ja tundlikkusest sõltuvad konkreetsed sümptomid.
RHK-10-s klassifitseeritakse androgeenresistentsuse sündroom koodiga E34.5
Imetajate peamised androgeenid ehk meessuguhormoonid on testosteroon ja dihüdrotestosteroon. Testosterooni toodavad munandid ning see hormoon põhjustab meestele iseloomulike sootunnuste väljaarenemist.
Osaline androgeeniresistentsus põhjustab meestel tavalisest nõrgemini väljendunud sootunnuseid ja viljatust.
Täieliku androgeeniresistentsuse (umbes 1 juhtum 20 000 sünni kohta) korral on 46XY kromosoomikomplektiga st mehe genotüübiga inimene fenotüübilt täiesti naiselik koos vastavate väliste suguelunditega, kuid tal puudub emakas ning munasarjade asemel paiknevad kõhuõõnes munandid, testosterooni tase on meestele iseloomulikes vahemikes, kuid see muudetakse organismis östrogeeniks.
Alates 1990. aastatest on loodud androgeeniresistentsuse sündroomiga isikute tugigruppe ning püütud leida eetiliselt ja meditsiiniliselt paremaid meetodeid selle sündroomiga isikute aitamiseks.
Korrapärane tetraeeder

Korrapärane tetraeeder ehk korrapärane nelitahukas ehk regulaarne nelitahukas on korrapärane hulktahukas, millel on neli võrdkülgse kolmnurga kujulist tahku ja mille igast tipust lähtub kolm serva. Korrapärane tetraeeder on üks korrapärastest püramiididest. Süsiniku aatomid moodustavad teemandi kristallvõres korrapärase tetraeedri kujundeid.
Kui kuubi vastaskülgede ristiasuvad diagonaalid kuubi nurkadest omavahel ühendada, võib kuubi sees näha tetraeedrit. Sellise tetraeedri ruumala on kolmandik kuubi ruumalast. Nii saab tetraeedri ruumala arvutada, leides esmalt kuubi ruumala, milles tetraeeder asub, ning jagada see kolmega.
Järva-Jaani külanõukogu

Järva-Jaani külanõukogu oli külanõukogu Paide rajoonis. Külanõukogu moodustati 1945 Võhmuta vallas. Külanõukogu halduskeskus asus Järva-Jaani asulas. Külanõukogu pindala oli 197 km² (1977).
Külanõukogu suuremad asulad olid Karinu ja Roosna-Alliku, kuid sellesse kuulusid ka Ellavere, Illevere, Jalalõpe, Jalgsema, Kaarli, Kaaruka, Kagavere, Keika, Kihme, Kuksema, Liutsalu, Metsla, Metstaguse, Oeti, Orina, Paistevälja, Pähu, Ramma, Seliküla, Tamme, Türje, Valasti, Varivere ja Älli küla.
Hüperinflatsioon

Hüperinflatsioon on situatsioon, mille puhul inflatsioon on (riigi) kontrolli alt väljunud. See väljendub kiires hinnatõusus, samal ajal kui valuuta kaotab väärtust.
Formaalselt defineeritakse hüperinflatsioon kui inflatsioon, mis on suurem kui 50% kuus. Mitteformaalselt kasutatakse terminit palju madalamate protsentide puhul.
Hüperinflatsiooni seostatakse tavaliselt sõdade, sõdade järelmõju, sotsiaalpoliitiliste murrangute või teiste kriisidega, mille tõttu valitsusel ei ole piisavaid vahendeid maksuraha kogumiseks.
Shing Tung Yau

Shing Tung Yau (hiina keeles Qiū Chéngtóng; sündinud 4. aprillil 1949 Guangdongis Hiinas) on Hongkongi ja Ameerika Ühendriikide matemaatik, Fieldsi medali ja Crafoordi auhinna laureaat.
Ta on Harvardi Ülikooli matemaatikaprofessor. Tema peamised uurimisvaldkonnad on diferentsiaalgeomeetria ja topoloogia; erilist tähelepanu on ta osutanud geomeetrilisele analüüsile. Ta tõestas 1976. aastal nn Calabi hüpoteesi (Eugenio Calabi järgi), mida hiljem hakati nimetama Calabi-Yau muutkonnaks (ka Calabi-Yau ruumiks). See teoreem omandas suure tähtsuse mitte ainult puhtas matemaatikas, vaid ka matemaatilises füüsikas; sellest sai stringiteooria lähtealus. Calabi-Yau kompaktifitseerimist kasutades tegi stringiteooriast tõsiseltvõetava pretentendi kõige teooriana. Shing-Tung Yau teine oluline panus matemaatilses füüsikas on positiivse energia teoreemi tõestus üldrelatiivsusteoorias.

Haridustee ja töökäik

Aastatel 1966–1969 õppis ta matemaatikat Hongkongi Hiina Ülikoolis. 1971. aastal sai ta California Ülikoolist Berkeleys doktorikraadi. 1974. aastast sai ta Stanfordi Ülikoolis kaasprofessoriks. 1985. aastal andis MacArthuri fond talle MacArthuri stipendiumi. Alates 1988. aastast töötab ta Harvardi Ülikoolis professorina.
Ta on Kaasani ülikooli poolt väljaantava Lobatševski medali rahvusvahelise žürii liige.

Isiklikku

Tema isa Chiou Chenying oli Hongkongis filosoofiaprofessor.
1990. aastal sai Shing Tung Yau USA kodakondsuse.
Elva Elu

Elva Elu oli 1932-1937 ilmunud ajaleht, mis vahendas Elva linna ja selle lähiümbruse uudiseid. Lehe viimane väljaandja oli usaldusühisus Elva Elu. Lehe viimane tegevtoimetaja oli M. Lukk. Leht ilmus sagedusega üks kord nädalas (1936 kaks korda kuus).
Aleksander Alver

Aleksander Julius Alver (31. detsember 1890 Vooru vald, Tarvastu kihelkond – 3. veebruar 1949 Lübeck) oli eesti vaimulik.
Ta lõpetas aastal 1911 Hugo Treffneri Gümnaasiumi. Aastatel 1911–1916 õppis ta Tartu ülikooli usuteaduskonnas, aastatel 1920–1922 matemaatika–loodusteaduskonnas ning aastatel 1925–1926 õigusteaduskonna kaubandusosakonnas. Akadeemiliselt oli ta Korporatsioon Fraternitas Estica liige, heideti välja, siis oli Korporatsioon Ugala asutajaliige, hiljem võeti Fraternitas Esticasse tagasi.
Prooviaastal oli ta Paide Püha Risti koguduses (Carl Friedrich Johann Ralli juures) ja Suure-Jaani Johannese koguduses (Johann Georg Alfred Rosenbergi juures). Ordineeriti õpetajaks 28. aprillil 1918.
Vabadussõjast võttis ta osa 3. Diviisi koosseisus välivaimulikuna.
Oli aastal 1918 Viljandi praostkonna vikaarõpetaja. Aastatel 1918–1919 oli ta Püha Jakobi koguduse õpetaja. Aastatel 1919–1944 oli (alates 7. augustist 1919) Viru-Nigula koguduse õpetaja.
1928. aastal karistas EELK Konsistoorium Alverit sobimatute armusuhete eest valju noomitusega.
Teenis Kaitseliidu Viru maleva Viru-Nigula malevkonna staabis.
Põgenes septembris 1944 Saksamaale. Oli lühikest aega vaimulikuks Lääne-Preisimaal Löbaus (praeguse haldusjaotuse ja nimede järgi Lubawa, Iława maakond, Warmia-Masuuria vojevoodkond). Pärast sõja lõppu teenis aastatel 1944–1949 eestlasi Lübecki põgenikelaagris.

Isiklikku

Tema onupoeg Eduard Alver oli Eesti Vabariigi esimene politseiülem, teine onupoeg Hans Alver oli Haapsalu linnapea.
Roela I linnamägi

Roela linnamägi on muinaseesti Neemiklinnuse tüüpi linnamägi Jõgeva maakonna Mustvee valla Voore külas Linnamäe talu maadel, endisest Roela mõisast kilomeetri kaugusel kagus.
Kullavere jõgi kaldal asuv loode-kagusuunalise linnamäe jõepoolse nõlva kõrgus küündib 15 meetrini, läänepoolse nõlva kõrgus on 6 meetrit. Linnuseala on põhja poolt eraldatud jõeoru, ida- ja läänekülgedest sälkorgudega, lõuna poolt 0,7 m sügavuse kraaviga. Kraavi linnusepoolsel küljel asub 150 m pikkune, 0,7 m kõrgune ja 2 m laiune vall. Õueala pikkus on 50 ja laius 20 meetrit. Linnamägi on dateeritud II aastatuhande algusse.
Malle Talvet-Mustonen

Malle Talvet-Mustonen (sünni- ja tõlkijanimi Malle Talvet; sündinud 16. detsembril 1955 Pärnus) on eesti tõlkija, luuletaja ja diplomaat. 2012–2016 oli ta Eesti suursaadik Iisraelis.

Haridus

Ta lõpetas 1974. aastal Tallinna Muusikakeskkooli ning 1980. aastal Tartu Riikliku Ülikooli romaani-germaani filoloogia eriala. Ta on end täiendanud Pariisis Diplomaatiliste ja strateegiliste uuringute keskuses (Centre d'études diplomatiques et stratégiques), Saksamaal G. Marshalli Euroopa Julgeoleku-uuringute Keskuses ja Roomas NATO kaitsekolledžis.

Töökäik

Alates 1991. aastast töötab Malle Talvet-Mustonen Eesti välisteenistuses.  Ta oli 1991–1993 ajutine asjur Eesti saatkonnas Pariisis, 1993–1994 nõunik Eesti saatkonnas Pariisis ja Eesti Vabariigi alaline esindaja UNESCO juures, 1994–1996 välisministeeriumi poliitikaosakonna nõunik, 1996–1999 nõunik Eesti esinduses ÜRO ja teiste rahvusvaheliste organisatsioonide juures Genfis ning 1999–2001 nõunik välisministeeriumi julgeolekupoliitika ja rahvusvaheliste organisatsioonide büroos. 2001–2003 oli ta välisministeeriumi julgeolekupoliitika ja relvastuskontrolli büroo ning esimese poliitikaosakonna direktor, 2003–2008 Eesti suursaadik Belgias ja Luksemburgis. Pärast seda töötas ta välisministeeriumi 2. poliitikaosakonna peadirektorina.
Malle Talvet-Mustonen on Eesti Kirjanike Liidu liige. Ta on avaldanud luuletusi ning tõlkinud ilukirjandust prantsuse, inglise ja itaalia keelest.

Isiklikku

Tema abikaasa on Andres Mustonen. Jüri Talvet on tema vend.
Putkõis

Putkõis (ld. flosculus disci; ingl. disc floret) on liitlehise õiekrooniga õis, mille kroonlehed on suuremas ulatused putke- või torusarnaselt kokku kasvanud.
Püha–Alliku tee

Püha–Alliku tee (varem Hüüru–Saue tee, registrinumber 11192) on 4,2 km pikkune kõrvalmaantee Saue vallas.
Tee saab alguse Tallinn–Paldiski maantee kaheksateistkümnendal kilomeetril Püha külas. Tee kulgeb läbi Püha ja Alliku küla. Tee lõpeb ristumisel Hüüru–Alliku–Saue teega. 
Tee ei ületa ühtegi silda, küll aga kuut truupi. Teele jääb kolm bussipeatust.
Tee on pinnatud kruusatee. Tee on klassiga V. Liiklussagedus teel on 200–499 autot ööpäevas. Esimesel kolmel kilomeetril on kiiruspiirang 60 km/h. Lõpus on tee valgustatud.
2010. aastani ulatus tee Allikult edasi Sauele. Tee kandis varem nime Hüüru–Saue tee ja selle pikkus oli 6,5 km. Maanteevõrgu ümberkorraldamise järel kuulub Alliku ja Saue vaheline teelõik Hüüru–Alliku–Saue tee koosseisu.
Alnilam

Alnilam (ka ε Orionis, Epsilon Orionis ja 46 Orionis) on sinine ülihiid, mis asub Maast umbes 2000 valgusaasta kaugusel Orioni tähtkujus. See on umbes 275000 kuni 832000 korda heledam ja 30–64,5 korda massiivsem kui Päike. Alnilam on tähistaeva heleduselt 29. täht ning moodustab koos Alnitaki ja Mintakaga Orioni vöö.
Narva ja Sillamäe 1993. aasta autonoomia referendum

Narva ja Sillamäe 1993. aasta autonoomia referendum oli 16. ja 17. juulil 1993 Narvas ja Sillamäel toimunud ebaseaduslik referendum rahvuslik-territoriaalse autonoomia küsimuses, mille organiseerisid Narva ja Sillamäe linnavolikogu.
28. juunil 1993 võttis Narva Linnavolikogu vastu otsuse nr 15/163 "Suhtumisest välismaalaste seadusesse". Selle järgi otsustati korraldada Narvas 16. ja 17. juulil 1993 referendum (plebistsiit) küsimusega "Kas Te soovite, et Narval oleks rahvuslik-territoriaalse autonoomia staatus Eesti Vabariigi koosseisus?".
6. juulil 1993 võttis Sillamäe Linnavolikogu vastu otsuse "1993. aasta 30. juuni miitingust osavõtnute juhendite täitmisest", mille punktiga 1 määrati 17. juuliks 1993 referendum (elanike küsitlus) küsimusega "Kas Te soovite, et Sillamäel oleks Eesti Vabariigi koosseisus rahvuslik-territoriaalse autonoomia staatus, mille territooriumil oleksid kõigile elanikele tagatud võrdsed õigused?".
Referendum toimus 16. juulil ja 17. juulil 1993. Narva Linnavolikogu andmetel osales Narvas referendumil 54% hääleõiguslikest. Sillamäe Linnavolikogu andmetel osales Sillamäel referendumil 60% hääleõiguslikest. Narvas olevat autonoomiat pooldanud 97% hääletanutest, Sillamäel 98,6%. Eesti Vabariigi valitsuse vaatlejate hinnangul oli tegelik osalusprotsent alla poole.
Õiguskantsler esitas 3. augustil 1993 Riigikohtule taotluse, milles tegi ettepaneku tunnistada Sillamäe Linnavolikogu 6. juuli 1993. aasta otsus "1993. aasta 30. juuni miitingust osavõtnute juhendite täitmisest" kehtetuks.
Riigikohus tunnistas 11. augustil 1993 oma otsusega Narva ja Sillamäe refendumi tulemused kehtetuks.
Leisnig

Linnaosad

Brösen, Fischendorf, Gorschmitz, Klosterbuch, Meinitz, Minkwitz, Queckhain, Paudritzsch, Röda, Scheergrund, Tautendorf ja Tragnitz.