google/wiki40b huggingface dataset:
Stereguštši klassi fregatt

Stereguštši klassi fregatt (Корвет/Малый сторожевои корабль проекта 20380 Стерегущий) on Venemaal valmistatud moodne lahinguotstarbeline sõjalaevaklass – fregatt. 
Kuna laeva omadused ja mõõdud ületavad tegelikult NATO mõistes korvetti, nimetatakse seda fregatiks, hoolimata Venemaa poolsest korveti-liigitusest.

Ajalugu

Esimene laev võeti teenistusse 2007. a. Antud laevaklassi on kavas valmistada 13 laeva, millest umbes pooled on juba kasutusele võetud. 4 seda klassi fregatti on asunud teenistusse Balti laevastikus ja plaanitud on lisada veel 2.
ILO (koor)

Naiskoor ILO on Salme Kultuurikeskuse juures tegutsev naiskoor.
Koor asutati 26. märtsil 1946. aastal. Koori asutajaks oli Aado Velmet, kes oli koori dirigendiks aastatel 1946–1963. Hiljem on koori dirigentideks olnud Kuno Areng, Ants Üleoja, Anne Dorbek, Enn Kiilaspää, Aleksander Kaidja, Valdar Viires ja Ebe Pille. Praegused koorijuhid on Anneli Surva (1983. aastast) ja Irene Schifrin (1987. aastast).
1947. aastast on koor osalenud kõikidel Eesti üldlaulupidudel.
Viive Kõvask

Viive Kõvask (1932–1995) oli eesti hüdrobioloog.
1956. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli diplomitööga "Eesti NSV kesk- ja lõunaosa järvede fütoplanktonist".
1965. aastal kaitses ta bioloogiakandidaadi kraadi väitekirjaga "Eesti NSV ikkesvetikad (Conjugatophyta)", juhendaja August Vaga, teaduslik konsultant Erast Parmasto.
Ta töötas aastatel 1956–1973 Eesti NSV Teaduste Akadeemia Zooloogia ja Botaanika Instituudi hüdrobioloogia sektoris algoloogina ja uuris vetikaid, tema erihuvi oli ikkesvetikad.
Hjörvar Steinn Grétarsson

Hjörvar Steinn Grétarsson (sündinud 29. mail 1993 Reykjavikis) on islandi maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2013). 
Suurmeistriks sai ta 20-aastaselt 2013. aastal. Aasta varem sai Hjörvar Steinn Grétarsson FIDE-lt rahvusvahelise meistri nimetuse.
Fentoni protsess

Fentoni protsessi ülesehitus

Tavaliselt juhitakse reaktiivid Fentoni reaktorisse dosaatorpumpade abil. Reagentide lisamise järjekord: töötlemata veele lisatakse väävelhape pH reguleerimiseks, seejärel katalüsaator (FeSO₄ happeline lahus) ning viimasena 5...35% vesinikperoksiidi vesilahus. Fe²⁺ ja H₂O₂ kaalusuhe on umbes 1:6. H₂O₂ ja orgaanilise aine suhe sõltub reovee omadustest ja nõutavast puhastusastmest ning see määratakse iga reovee puhul eraldi. Fentoni protsessile peab järgnema koaguleerimine, et vähendada heitvees rauaioonide sisaldust. Koaguleerimise tulemusena sadestuvad rauaioonid hüdroksiididena. Sadestumist saab esile kutsuda leeliseliste reagentide lisamisega nii, et pH oleks vähemalt 9,0.
Fentoni reaktsioon sõltub lahuse pH-st, kuna OH• on põhiline oksüdant vaid happelises keskkonnas (kõige efektiivsem pH=3).
Sõltuvalt vesinikperoksiidi ja Fe²⁺ suhtest on Fentoni reaktiivil vesikeskkonnas kaks funktsiooni. Kui rauaioonide kogus on vesinikperoksiidi omast suurem, kaldub töötlemisel toimuv protsess koagulatsiooni poole. Kui reagendikogused on vastupidised, on tegu keemilise oksüdatsiooniga.
Hoolimata hüdroksüülradikaalide reaktiivusest, ei ole Fentoni oksüdatsioon kõigi orgaaniliste ühendite oksüdeerimisel efektiivne. Sellisteks ühenditeks on näiteks süsiniktetrakloriid, kloroform, tetrakloroetaan ja trikloroetaan.
Et suurendada protsessi efektiivsust maksimumini, tuleb opereerimiseks eelkõige välja selgitada optimaalne H₂O₂/Fe²⁺ massisuhe.

Kasutamine

Bioloogilised protsessid, mis moodustavad reovee puhastamises põhilise osa, ei ole üksinda piisavalt efektiivsed enamiku raskesti biolagunevate saasteainete eemaldamiseks tööstuslikust reoveest. Töötlemata reovee suunamine looduslikesse vetesse ilma selle eelneva puhastamiseta võib olla toksiline elustikule ja põhjustada eutrofeerumist ning lahustunud hapniku vähenemist. Lahenduseks võib olla erinevate bioloogiliste ja keemiliste töötlusprotsesside kombineerimine. Keemilise töötluse eesmärgiks on toetada bioloogilist ainete ärastamist. Keemiline töötlus suudab lagundada püsivaid orgaanilisi ühendeid ja vähendada reovee toksilisust. Töötlusprotsessi valik sõltub suurel määral vee reostatusest (KHT-st), reostuse koostisest ja vooluhulkadest. Töötluse opereerimise kulud sõltuvad aga rakendatava töötlemise ulatusest, mis peavad ka tagama vajalikud heitvee piirnormid. Mitmesuguste reovete töötlemisel võib Fentoni protsessi rakendada nii eel-, põhi- kui ka järelpuhastuseks.

Ajalugu

Fentoni reaktiiv sai oma nime selle avastaja Henry J. Fentoni järgi 1894. aastal. H.J. Fenton leidis, et kahevalentne raud (Fe²⁺) katalüüsib õunhappe oksüdatsiooni vesinikperoksiidiga. Hiljem selgus, et vesinikperoksiidi ja rauaiooni soolade oksüdeerivate koostoimeomaduste taga on hüdroksüülradikaalid. Fentoni protsessi on toksiliste orgaaniliste ühendite eemaldamiseks kasutatud 1960. aastatest. Huvi Fentoni reaktiivi rakendamise vastu keskkonnakaitsetehnoloogias (saastatud pinnase tervendamine, reovee puhastamine) kerkis alles sajand pärast reaktiivi avastamist – 1990-ndate alguses.
Kasutajakogemus

Kasutajakogemuse mõjutajad

Teatud süsteemi kasutajakogemust võivad mõjutada mitmed tegurid. Need tegurid jagunevad kolme põhikategooriasse: kasutaja seisund ja eelnev kogemus, süsteemi omadused, ning selle kasutuskontekst. Peamiste kasutajate, kontekstide ja nende koostoimimise uurimine võimaldab süsteemi paremini disainida. Kolme kasutajakogemuse mõjutajate põhipunkti illustreerib allolev stsenaarium:

Hetkeemotsioon ja üldine kasutajakogemus

Eelnev olukord kirjeldas kasutajakogemust, mida inimene sai mobiiltelefoniga oma lähedastega kontakteerumisel tekstsõnumite saatmisest. Kasutajakogemust on võimalik uurida ka mitmetest ajalistest aspektidest. Eelneva olukorra näitel oleksime saanud uurida Liisa vahelduvaid emotsioone antud suhtluse ajal, tema tundeid terve tegevuse ajal ning tema suhtumist oma telefoni, ehk tema üldist kasutajakogemust. Antud näite põhjal ei oleks mõttekas uurida Liisa hetkelisi emotsioone mõistmaks tema kasutajakogemust, sest hetkelised emotsioonid olid tingitud abikaasa sõnumite sisust, mitte kasutatavast süsteemist (mobiiltelefonist). Vaatamata sellele, on mõnes süsteemis, kus põhirõhk asub süsteemi sisul, parim viis kasutajakogemuse uurimiseks uurida hetkeemotsioonide jada. Sellised süsteemid on näiteks arvutimängud.
Ka üksikud väiksemad kogemused mõjutavad üldist kasutajakogemust: kogemus, mis saadakse ühest nupuvajutusest, mõjutab kogu tekstsõnumite kirjutamise kogemust, tekstsõnumi kirjutamise kogemus mõjutab kogu tekstsõnumitega kokkupuutumise kogemust, ning see omakorda üldist mobiiltelefoni kasutamise kogemust. Üldine kasutajakogemus ei ole ainult väikeste interaktiivsete kogemuste summa, sest mõned kogemused on rohkem esiletungivad kui teised. Üldist kasutajakogemust mõjutavad tegurid väljaspool antud suhtlusolukorda: bränd, sõprade arvamused, meedia seisukohad, jne.
Üks kasutajakogemust uurivatest harudest keskendub emotsioonidele, mis on suhtluse käigus toimuvad hetkelised kogemused: tundmusliku suhtluse disainimine ja emotsioonide hindamine. Teine haru huvitub suhtest kasutajakogemuse ja toote hinnangu vahel. Tootmisharu näeb, et firma toodete hea kasutajakogemus on kriitiline, kindlustamaks brändi lojaalsust ja tõstmaks kliendibaasi.
Kõik kasutajakogemuse ajalised tasemed (hetkeline, pidev, pikaajaline) on olulised, kuid nende väljatöötamise ja hindamise viisid võivad olla väga erinevad.
Muinastulede öö

Muinastulede öö on mere ääres lõkete süütamise tava augusti viimasel laupäeval. Traditsioon sai alguse 1992. aastal Eesti ja Soome rannikul ning hiljem liitusid sellega teised Läänemere maad. Lõkked süüdatakse mere ääres  päikseloojangul, kohaliku aja järgi kell 21.30.

Taust

Vanimad kirjalikud andmed tuledega teadete edastamisest meie regioonis pärinevad viikingiajast. Siis toimis Läänemere ranniku laevateede ääres ühtne valvesüsteem, meremeestele tee näitamiseks ohutusse sadamasse või randa. Märgutulesid kasutati ka valvesüsteemis hoiatuste ja muude sõnumite edastamiseks.
Muinastulede ööks nimetatakse üritust tänapäeval, meenutamaks kunagisi rannalõkkeid. Lisandunud on keskkonnateemaline eesmärk – "mere ääres lõkkeid süüdates tuletame meelde, et meie ühine meri vajab hoidmist". Muinastulede ööst on mere ääres viibijate jaoks kujunenud ka meeldejääv suve lõpetamine.
Aastal 2009 muutus üritus esimest korda üle-eestiliseks, siis kutsuti veebilehe muinastuled.ee kaudu inimesi mere äärde või randades lõket süütama ja võeti kasutusele veebikaart lõkete asukoha märkimiseks. Igal aastal märgitakse veebikaardile üle 700 lõkke ja registreeritakse üle 10 tuhande osavõtja.
Muinastulede öö loits:
 
„Põle Muinastuli, põle!
Põle puhtamale Läänemerele.
Põle selle elujõulistele rannaküladele
ja saartele.
Põle Läänemere kultuuri mineviku ja
tuleviku rikkusele.
Põle ajaloolisele ühtekuuluvusele
ning vastutusele Läänemere tuleviku eest!“
 – Muinastulede öö autor Birgitta Bröckl
Krostitz

Krostitz on asula Saksamaal Saksimaa liidumaa Nordsachseni kreisis Krostitzi vallas.
Krostitzis on Ur-Krostitzeri õlletehas.
Oktatoonika

Oktatoonika on muusikas oktavipõhine kaheksast korrapäraselt vahelduvast võrdtempereeritud pool- ja tervetoonist koosnev helisüsteem.
Oktatoonikasse kuuluvaid oktatoonilisi heliridu on võimalik moodustada kolmes transpositsioonis: näiteks c-cis-dis-e-fis-g-a-ais, cis-d-e-f-g-gis-ais-h ja d-dis-f-fis-gis-a-h-c. Olivier Messiaeni määratluse järgi kuulub oktatooniline helirida piiratud transponeeritavusega heliridade hulka.
Kuigi oktatoonilisi heliridu kasutati juba 19. sajandi teise poole muusikas, võeti mõiste "oktatooniline" (octatonic) kasutusele alles 1960. aastatel ingliskeelses muusikateoreetilises kirjanduses.
Eesti heliloojatest on oktatoonilist helirida ulatuslikult kasutanud näiteks Eduard Oja.
Ingo Normet

Ingo Normet (sündinud 8. juunil 1946 Tallinnas) on eesti teatripedagoog ja lavastaja.

Haridus

Ta lõpetas 1964 Tallinna 10. Keskkooli ja 1969 Moskva riikliku teatriinstituudi (GITIS) lavastaja erialal. Täiendas end 1981–1984 Leningradi Teatri- ja Kinematograafiainstituudis ja 1990. aastail Helsingi Teatrikõrgkoolis.

Töökäik

1969–1982 töötas ta lavastajana Endlas ja 1982–1991 oli ta seal peanäitejuht. Ühtlasi oli Normet 1973–1974 Tallinnfilmi režissöör (1973. aastast teine režissöör Grigori Kromanovi filmis "Briljandid proletariaadi diktatuurile").
1991. aastal sai temast Eesti Televisiooni Teleteatri pearežissöör.
Alates 1990. aastast on ta tegutsenud õppejõuna Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikoolis, alates 1995. aastast kooli juhataja, alates 1996. aastast professor.
Õpetanud ka Liège'is, Berliinis ja Helsingis. Üle 110 lavastuse Eesti ja Soome teatrites ning ETV Teleteatris. Avaldanud teatriteoreetilisi artikleid.
Eesti Lavastajate Liidu esimees (1993–1995), Eesti Rahvuskultuuri Fondi Nõukogu aseesimees (aastast 1991).

Isiklikku

Ingo Normeti vanemad olid kirjanik ja tõlkija Dagmar Normet ning helilooja Leo Normet. Ingo õde on raadioajakirjanik Haldi Normet. Abielus näitleja Tiia Kriisaga, nende poeg on Mart Normet.
Ribe

Ajalugu

Ribet peetakse Taani vanimaks linnaks. Linna kohale tekkis turg 8. sajandi alguses. 
Linnas asub 12. sajandil ehitatud Ribe toomkirik ja hilisgooti stiilis raekoda.
Kaitseliidu teenetemedal

Kaitseliidu teenetemedal on Eestis ametkondlikult välja antav teenetemärk. Märki antakse välja 30. novembrist 1997.
Anders Jacobsen

Anders Jacobsen (sündinud 17. veebruaril 1985 Hønefossis) on Norra suusahüppaja 
Jacobsen osales esimest korda maailmakarikavõistlustel 2006–2007 hooajal ja sai esimesel etapil 24. novembril 2006 Soomes Kuusamos kolmanda koha. Esimese võidu maailmakarikavõistluste etapil sai ta 17. detsembril 2006 Šveitsis Engelbergis. 
Jacobseni kohta võib ka nelja hüppemäe turnee põhjal öelda, et tuli, nägi ja võitis. 2006.-2007. aasta turneel osales ta esimest korda ja kohe tuli ka täistabamus. Ta sai turnee üldvõidu, olles Oberstdorfis 4., Garmisch-Partenkirchenis 5., Innsbruckis 1. ja Bischofshofenis 2. Pärast hüppemäeturneed sai ta kolmanda etapivõidu Vikersundi lennumäel Norras.
Esimesel maailmakarikavõistluste hooajal tuli ta üldarvestuses teiseks poolaka Adam Małyszi järel. Peaaegu kogu hooaja juhtinud norralane kaotas lõpuks poolakale 134 punktiga.

Nelja hüppemäe turneel

1. koht: 2006–2007
Brothers in Arms (mänguseeria)

Sarjas ilmunud mängud

"Brothers in Armsi" (BiA) arvutimängude sarja kuulub kolm mängu: "BiA: Road to Hill 30", "BiA: Earned in Blood" ja "BiA: Hell's Highway".

"BiA: Road to Hill 30"

23-aastane kapral Matt Baker määratakse Teises maailmasõjas jaoülemaks (squad leader), et avaldada koos kolmeteistkümne kaaslasega Normandias Natsi-Saksamaale vastupanu. Võitlus algab 6. juunil (D-Day), kui kümned lennukid ületavad Inglise kanali ja jõuavad Natsi-Saksamaa käes oleva Normandia kohale. Olude sunnil peab Seersant Bakeri rühm hüppama lennukist varem ning nad maanduvad kilomeetrite kaugusel kohast, kuhu nad tegelikult pidid maanduma. Järgneva kaheksa päeva jooksul toimuvad verised lahingud ning pool Matt Bakeri 13-mehelisest rühmast hukkub. Lõpuks jõutakse Carentani väikelinna Prantsusmaale, kus Baker annab oma jaoülema ametikoha üle oma lahingukaaslasele kapral Joe "Red" Hartsockile.

"BiA: Earned in Blood"

Mäng algab 6. juunil 1944 samas lennukis kus "BiA: Road to Hill 30", kuid selles mängus on peategelaseks hoopis 21-aastane kapral (mängu käigus saab ta seersandiks) Joe "Red" Hartsock. Kapral Hartsockile antakse lennukis käsk (nagu kõigile teistelegi peale seersant Bakeri): "Kohe peale maandumist tuleb üles otsida Baker!", kuid kahjuks ta Bakerit samal päeval ei leia. Esimesed viis missiooni toimuvad samaaegselt "BiA: Road to Hill 30" missioonidega, kuid siis läheb mäng edasi sealt, kus ta eelmises osas pooleli jäi, see tähendab 14. juunil.

"BiA: Hell's Highway"

Mäng algab 17. septembril 1944, kui ajalooliselt USA väed tungisid Hollandisse (operatsioon "Market Garden"). See oli liitlaste ebaõnnestunud operatsioon sundida sakslased taganema teisele poole Reini jõge, et lõpetada sõda enne 1944. aasta jõule. Mängu peategelaseks taas Matt Baker, kes näeb tihti oma üksuse langenud sõdurite vaime.

Teised osad

Lisaks nimetatud kolmele osale on BiA sarjas ilmunud ka konsoolimänge. Neist populaarseim, "BiA: D-Day", on ilmunud vaid PSP-versioonis. Oma versioon BiA-st on ka Nintendo Wiil ("BIA: Double Time") ja Nintendo DS-il ("Brothers in Arms DS").
Esna allikad

Esna allikad (ka: Esna pargi allikad) on rühm tõusu- ja langeallikaid, mis asuvad Järva maakonnas Paide linna ja Järva valla territooriumil.
See koosneb umbes 10-st suhteliselt veerikkast alalisest allikast ja mõnekümnest ajutiselt, ainult suurvee ajal, moodustunud allikast.
Allikatest saab alguse Esna jõgi.
Allikate alal elab arvukalt linde.
Aastal 1981 loodi allikate kaitseks Esna allikate kaitseala.
Keith Devlin

Keith J. Devlin (sündinud 16. märtsil 1947 Hullis Inglismaal) on Briti matemaatik ja teaduse populariseerija. 1987. aastast on ta elanud USA-s ja tal on nii Briti kui ka USA kodakondsus.

Elulugu

Devlin kaitses bakalaureusekraadi (BSc) matemaatikas Kings College'is Londonis (1965–68) ja filosoofiadoktori kraadi (PhD) matemaatikas Bristoli Ülikoolis (1968–71) Frederick Rowbottomi juhendamisel. Ta on töötanud ka Manchesteri Ülikoolis, Aberdeeni Ülikoolis, Oslo Ülikoolis, Heidelbergi ülikoolis, Bonni ülikoolis, Toronto Ülikoolis ja Lancasteri Ülikoolis. Praegu on Devlin Stanfordi Ülikooli matemaatikadotsent.
Ta on Stanfordi Ülikooli humanitaarteaduste ja tehnoloogiate uurimisinstituudi (Human-Sciences and Technologies Advanced Research Institute, H-STAR) üks asutajaist ning tegevdirektor, ülikooli ja ettevõtete uuringualase partnerlusprogrammi Stanford Media X üks rajajaist ning vanemteadur keele- ja infouuringute keskuses (Center for the Study of Language and Information, CSLI). Uuemas uurimistöös keskendub ta uute tööriistade ja protokollide arendamisele luureinfo analüüsiks ning arvutimängude arendamisele ja kasutamisele matemaatikahariduses.
Devlin on kommentaator National Public Radio programmis "Weekend Edition Saturday" nime all "The Math Guy" ("Matemaatikakutt"). Ta on kirjutanud 31 raamatut. Paljud tema raamatud on suunatud laiale lugejaskonnale.
Devlin on ka mõiste "pehme matemaatika" looja. Seda käsitles ta esmakordselt oma raamatu "Goodbye, Descartes" viimases peatükis.
Bänd

Bändiks nimetatakse levimuusikat (eriti rokk- või popmuusikat) esitavat ansamblit. Tüüpilise bändi kõlakoosluse moodustavad meloodia (võib esitada vokaalsolist, soolokitarr või muu sooloinstrument, klahvpill), harmoonia (võib esitada rütmikitarr, klahvpill), bass (tavaliselt basskitarr) ja rütmisaade (trummikomplekt, muud löökpillid). Sõltuvalt bändi liikmete arvust või taotlustest võib mõni neist kõlakomponentidest ka puududa või neid lisatakse elektrooniliselt. Kõige tavalisemad on nelja- või viieliikmelised bändid.
Viktor Juštšenko

Viktor Juštšenko (ukraina Віктор Андрійович Ющенко; sündinud 23. veebruaril 1954 Horuživka külas Sumõ oblastis) on Ukraina poliitik, Ukraina president 23. jaanuarist 2005 kuni 25. veebruarini 2010.
Juštšenko on Meie Ukraina (Наша Україна) partei auesimees.

Elulugu

Viktor Juštšenko vanemad olid tema kodukülas kooliõpetajad. 
Aastal 1970 asus ta õppima Ternopili rahanduse ja majanduse instituuti. 1976. aastast alates töötas ta panganduses. 1985 sai ta Nõukogude Liidu Riigipanga Ukraina osakonna juhiks. 1989–1992 töötas ta mitmes Ukraina pangas. Jaanuaris 1993 sai temast Ukraina rahvuspanga juht. 
Aastal 1996 juhtis Juštšenko rahareformi, millega Ukrainale kindlustati stabiilne valuuta. 1997 nimetas ajakiri Global Finance teda maailma parimate pankurite hulgas.
Aastal 1998 kaitses ta majandusteaduste kandidaadi kraadi.
1999. aasta detsembrist 2001. aasta maini oli Juštšenko Ukraina peaminister.

Oranž revolutsioon

2004. aasta presidendivalimiste eel diagnoositi Viktor Juštšenkol dioksiinimürgistus, mille põhjustajaks peetakse tahtlikku mürgitamist poliitiliste rivaalide poolt. Mürgistuse tagajärjel moondus Juštšenko nägu.
Presidendivalimised toimusid pingelises õhkkonnas. Opositsioonifraktsiooni Meie Ukraina juhi Juštšenko peamiseks vastaskandidaadiks oli tegutsev peaminister Viktor Janukovõtš, kelle valimisvõidu nimel pruugiti riigiaparaadi abi. Valimiste teise vooru pääsesidki Juštšenko ja Janukovõtš. Võitjaks kuulutati esialgu Janukovõtš, kuid tulemused erinesid oluliselt lävepakuküsitluste omadest. Esitati hulk tõendeid valimispettuste juhtumitest.
Järgnenud opositsiooni protestiväljaastumised, meeleavaldused ja streigid said tuntuks Oranži revolutsioonina. Oranž oli Juštšenko kampaaniavärv, mida protestijad ulatuslikult kasutasid. Kiievisse voolas Juštšenko toetajaid kogu Ukrainast, mõnel päeval küündis linnatänavatel protestijate arv hinnanguliselt ligi miljonini. Janukovõtši toetajad, eriti Ida- ja Lõuna-Ukraina elanikud, kogunesid omakorda vastuaktsioonidele sinise värvi all, Janukovõtši võidu tühistamise korral ähvardati muuhulgas Ukrainast lahkulöömisega. Ülemkohus tühistas valimistulemused, Juštšenko võitis kordushääletuse märgatava ülekaaluga (52 protsenti Janukovõtši 44 vastu).

President

Juštšenko presidendiaastatel jätkusid poliitilised vastuolud Ukrainas. President polnud teravas vastuolus mitte üksnes Janukovõtši juhitud poliitiliste jõududega, vaid ka Oranži revolutsiooni kaasjuhi, Julija Tõmošenko juhitud jõududega. President Juštšenko saatis kahel korral (2007. ja 2008. aastal) laiali Ülemraada.
2008. aastal süvenenes Ukrainas majanduskriis ja Juštšenko toetajate arv populaarsusküsitlustes kahanes vaid mõne protsendini.
2010. aasta presidendivalimiste esimeses voorus kogus Juštšenko 5,45% häältest ja teise vooru ei pääsenud.

Isiklikku

Viktor Juštšenko on teist korda abielus, tema abikaasa Kateryna (Katherine-Claire) Juštšenko, sündinud 1961 Chicagos, on välisukrainlanna, kes pidi kriitikute sunnil 2005. aastal USA kodakondsusest loobuma. Juštšenkol on viis last: pojad Andri ja Tarass ning tütred Vitalina, Sofija ja Hrõstõna. Tal on ka kaks lapselast.
Nattereri lendlane

Nattereri lendlane (Myotis nattereri) on nahkhiirlaste sugukonda kuuluv käsitiivaline. Ta on Eestis arvatud II kaitsekategooriasse (2012). 
Eestis on ta haruldane.
Lendlane on nimetatud Austraalia loodusteadlase Johann Nattereri järgi.
Nylands nation

Nylands nation on Helsingis tegutsev rootsikeelseid üliõpilasi koondav üliõpilasorganisatsioon.

Ajalugu

Nylands nationi ajalugu ulatub aastasse 1643, kui Turu kuningliku akadeemia juures asutati Uusimaalt pärit üliõpilasi koondav organisatsioon. Kuninglik akadeemia kolis 1828 Helsingisse ja ühes sellega ka Nylands Nation.
1905 eraldusid Nylands nationist soomekeelsed tudengid, et luua uus üliõpilasorganisatsioon – Eteläsuomalainen osakunta.

Tegevus

Nylands nationil on ligikaudu 700 liiget, kellest kaks kolmandikku õpivad Helsingi ülikoolis. Ülejäänud liikmed omandavad teadmisi Aalto ülikoolis, Arcada tehnikaülikoolis või Hankeni majanduskoolis.
Organisatsiooni juhivad inspektor ja kuraator, kes valitakse ametisse kolmeks aastaks. 2016. aasta seisuga on inspektor Helsingi ülikooli professor Henrik Meinander ja kuraator Ina Scheinin. Lisaks korraldavad organisatsiooni tegevust veel mitmed teised ametnikud.
Nylands nation annab välja ajakirja Terra Nova, mis ilmub 4–5 korda aastas.

Välismärgid

Nylands nationi värvid on valge-sinine-kollane.
Louis Lachenal

Louis Lachenal (17. juuli 1921 Annecy, Haute-Savoie – 25. november 1955 Vallée Blanche) oli prantsuse alpinist.
1947. aastal ronis ta koos Lionel Terrayga Berni Alpides Eigeri tippu põhjaseina kaudu. See oli teine õnnestunud tipputõus põhjaseina kaudu pärast esmatõusu 1938. aastal.
Ta võttis osa 1950. aastal Prantsuse Himaalaja mägiekspeditsioonist Annapurnale (8091 m) ja tõusis 3. juulil koos Maurice Herzogiga selle tippu. Annapurna oli esimene kaheksatuhandeline mäetipp, millest mägironijad jagu said.

Hukkumine

Ta hukkus 25. novembril 1955 Vallée Blanche'is, kui suuskadega laskumisel Aiguille du Midi tipust kukkus liustiku 25 meetri sügavusse lõhesse. 
Ta on maetud kalmistule Chamonix's.
Réver

Koondisekarjäär

Réver kuulus Brasiilia koondisse aastatel 2010–2013. Oma ainsa värava koondisesärgis lõi ta 24. aprillil 2013 sõprusmängus Tšiili vastu.
Ta kuulus Brasiilia koondisse 2013. aasta FIFA konföderatsioonide karikavõistlustel, kuid üheski mängus ta väljakule ei pääsenud.
Karl Muru

Karl Muru (1. jaanuar 1927 Kaarepere vald – 30. mai 2017) oli eesti kirjandusteadlane ja -kriitik.

Töökäik

Aastatel 1951–1959 õpetas ta Rapla keskkoolis eesti keelt. 
Aastast 1962 töötas ta TRÜ eesti kirjanduse ja rahvaluule kateedris vanemõpetajana, hiljem dotsendina ja professorina. 
1981–1983 pidas loenguid Jyväskylä ülikoolis, 1998 valiti ta samas audoktoriks.

Tegevus NLKP-s

Aastail 1965–1990 oli ta NLKP liige.

Looming

Muru on uurinud peamiselt 20. sajandi eesti luulet ning kirjutanud ka rohkesti luulearvustusi. Ta on koostanud mitmeid õpperaamatuid ja -materjale koolidele.

Isiklikku

Karl Muru abikaasa Ilme Muru oli 1959–1993 Elva keskkooli õppealajuhataja. Neil on poeg Andres.