Larissa Lazutina

Larissa Jevgenjevna Lazutina (vene keeles Лариса Евгеньевна Лазутина, sünninimi Ptitsõna; sündinud 1. juunil 1965 Kontupohjas Karjala ANSV-s) on endine edukas Nõukogude Liidu ja Venemaa murdmaasuusataja, mitmekordne tippvõistluste võitja, kelle edukas karjäär lõppes 2002. aasta kevadel dopingu kasutamise pärast. Rahvuselt on ta karjalane.
Lazutina hakkas suusatamisega tegelema juba 5-aastaselt. Esimese suurvõistluste kulla võitis ta 1987. aasta maailmameistrivõistlustel Oberstdorfis 4×5 km teatesõidus. Samas ta sai ka 20 km pronksmedali. Ta kuulus ka NSV Liidu koondisse 1988. aasta olümpiamängudel Calgarys, kuid varusportlasena, kuna koondises olid sellised tähed nagu Smetanina, Vencienė, Tihhonova ja Nageikina.
1989. aasta MM-il Lahtis pääses ta suusatama ja võitis 30 km hõbemedali. 1989–1990 hooajal võitis Lazutina maailmakarikavõistluste üldkarika.
1992. aasta OM-il Albertville'is oli ta 26-aastane. Siis individuaaldistantside medalite pärast võistlesid koondisekaaslane Ljubov Jegorova ning itaallased Stefania Belmondo ja Manuela Di Centa. Lazutina võitis Albertville'is kuldmedali 4×5 km teatesõidus.
1993. aasta MM-il Falunis Lazutina tuli 5 km distantsil maailmameistriks ning oli osaline kuldmedali võitnud Venemaa teatenaiskonnas ning sai veel 10 km distantsil hõbemedali. Teatekulla võitis ta ka 1994. aasta OM-il Lillehammeris.
1995. aasta MM-il Thunder Bays võitis Lazutina neli kuldmedalit ja ühe hõbeda. 1997. aasta MM-ilt Trondheimis sai teatekulla.
Trondheimi MM-i järel, 31-aastasena, teatas Lazutina oma suusakarjääri lõpetamisest. Sellise otsuse tingisid eelkõige väsimus, haigestumine ja erimeelsused Venemaa suusakoondise juhtidega. Siiski sama aasta oktoobris palus Anatoli Aksentjev Lazutinal tippsportlasekarjääri jätkata. Lazutina seadis tagasitulemise tingimuseks selle, et saaks omaette harjutada väljaspool koondist. Teda hakkas treenima abikaasa Gennadi. Uus treenimise viis tõi häid tulemusi. Lazutina võitis 1998. aasta OM-ilt Naganos kolm kuldmedalit ja ühe hõbeda ning pronksi. Kodumaale naastes president Boriss Jeltsin andis talle medali "Venemaa kangelane", mis on suurim tunnustus Venemaa kodanikule. Samal aastal võitis ta teist korda maailmakarikavõistluste üldkarika, üheksa-aastase pausi järel.
1999. aasta MM-il Ramsaus võitis ta kuldmedali 30 km klassikalises stiilis ja teatesõidus. Kaks aastat hiljem 2001. aasta MM-il Lahtis sai ta hõbemedali suusavahetusega sõidus ning pronksi 10 km.
Lazutina oli teatanud enne 2002. aasta OM-i Salt Lake Citys, et need jäävad tema viimasteks suurvõistlusteks. Olümpiamängudel Venemaa naiste teatevõistkond ei saanud osaleda, kuna Lazutina hemoglobiinitase ületas lubatud 160 taseme. Ta ei teadnud, mis selle põhjuseks on, kuid arvas ise, et põhjuseks võivad olla kõrgmäestikutingimused ja menstruatsioon. Ta tegi uriiniproovi, pääses 30 km distantsile ja võitis selle. Võistlusjärgse dopingutestiga
jäid tema ja ta koondisekaaslane Olga Danilova ning 50 km meeste distantsi võitnud Hispaaniat esindanud Johan Mühlegg keelatud darbepoetiini-hormooni kasutamisega vahele. Hiljem selgus, et Lazutina oli andnud positiivse dopinguproovi samal aastal juba varemgi ning tal ei olnud õigust olümpial osaleda. Ta jäi ilma ka varem mängudelt saadud kahest medalist ja hooaja varasematest maailmakarikavõistluste etappidel saavutatud kohtadest. On ebaselge, miks Lazutina siiski olümpiamängudel võistles.