Johannes VIII (paavst)

Paavstiks saamine

Johannes VIII valiti paavstiks 13. detsembril, kirikuloolase J. N. D. Kelly järgi 14. detsembril 872. Tema vastaskandidaadiks oli Porto piiskop Formosus.

Sisepoliitika

Johannes VIII ajal rüüstasid Lõuna-Itaaliat araablased, kelle vastu üritas paavst organiseerida kohalike valitsejatega sõjalist liitu, kuid tulutult. Johannes VIII täitis Kirikuriigis kindrali ja admirali kohuseid ning ta oli esimene paavst, kes osales sõjakäikudel. Johannes VIII rajas Kirikuriigi laevastiku ja lasi rajada kaitsemüüri Rooma San Paulo fuori le Mura kiriku ümber (Joannispolis).
30. juunil 876 ekskommunitseeris paavst mitmed mõjukad Rooma kodanikud ja Kirikuriigi ametnikud, keda ta kahtlustas enda vastu suunatud vandenõu sepistamises. Nende seas olid primicerius Gregorius, secundicerius Stephanus ja vandenõu kavandajatega seostatud Porto piiskop Formosus, kes olid eelnevalt Roomast põgenenud, osad neist olid võtnud kaasa ka kiriku vara.

Suhted Bütsantsiga

Bütsantsi keiser Basileios I seadis 877 Konstantinoopoli patriarhi ametisse varem kanoonilise õiguse vastaselt sellele kohale määratud, seejärel tagandatud ja Roomas hukka mõistetud Photios I, kes soovis paavstilt saada tunnustust. Johannes VIII saatis 879 Konstantinoopolisse legaatidena Ostia piiskopi Eugeniuse, Ancona piiskopi Pauluse ja kardinal Petruse tingimusega, et Photios vabandaks avalikult oma mineviku ebaväärikate tegude pärast ning Konstantinoopoli patriarhaat loobuks jurisdiktsioonist Bulgaaria üle.
Photios I pidas paavsti nõudmisi ebarealistlikeks, pealegi tõlgiti paavsti kirjad ladina keelest kreeka keelde halvasti, mis süvendas veelgi vääritimõistmist. Konstantinoopolis kokku kutsutud kirikukogul tühistati varasemate sinodite otsused, mille alusel oli Photios hukka mõistetud. Paavsti legaadid tunnustasid kirikukogu otsuseid, kuid paavst mõistis aastal 881 Photios I taas hukka.

Suhted Briti piiskoppide ja valitsejatega

Johannes VIII ajal käisid Roomas Mercia kuningas Burgred ja Canterbury peapiiskop Æthelred. Ta noomis 875 Canterbury ja Yorki peapiiskoppe, kellelt ta nõudis, et Briti vaimulikud kannaksid teenistustel vastavat riietust.

Suhted gallikaani piiskoppidega

Johannes VIII määras 876 Sensi peapiiskopi Ansegisuse Gallia ja Germaania priimaseks ning vikaariks.
Ta tunnustas 875 Laoni piiskopi Hincmari tagandamist ja Hadenulfi määramist tema asemele.
Ta kinnitas Maurienne'i piiskopi Tarentaise'i piiskopkonna sufragaanpiiskopiks.

Suhted Hispaania piiskoppidega

Johannes VIII määras Oviedo piiskopi metropoliidiks.

Suhted Itaalia piiskoppidega

Johannes VIII ekskommunitseeris ennast hertsogiks kuulutanud Napoli piiskopi Athanasius II.
Ta andis 874 Pavia piiskopile Johannes II-le palliumi.

Kuuria

Johannes VIII määras kardinal Marinuse Caeri piiskopiks ja varahoidjaks (arcarius).
Tema ajal oli primicerius'e ametis Gregorius, kelle ta 876 ametist tagandas ja määras uueks primicerius'eks Chistopheruse, kelle pojast sai hiljem paavst Leo VI. Ta tagandas kahel korral vaimulikuseisusest hilisema paavsti Bonifatius VI.

Misjon

Johannes VIII nõudis Saksa vürstidelt ja vaimulikelt peapiiskop Methodiose vabastamist, kuid keelas tal esialgu kasutada kirikuslaavi liturgiat. Ta kutsus ketserluses süüdistatud Methodiose Rooma, kes juunis 880 õigustas oma tegevust, mille järel lubas paavst tal taas kasutada kirikuslaavi liturgiat.

Johannes VIII kultuuriloos

Johannes VIII soovitusel kirjutas Johannes Diakon (Johannes Hymonides) Gregorius I eluloo.
Ta palus Freisingi piiskopilt Annolt head orelit ja organisti.
Ta pühitses Flavigny kloostri kiriku.

Surm

Fulda kloostri annaalide (Continuatio Ratisbonensis) järgi tapsid Johannes VIII 16. detsembril 882 Roomas tema enda sugulased, kes ihaldasid paavsti vara. Nad üritasid esmalt paavsti mürgitada (veneno) ja kui mürk ei mõjunud, siis tagusid vasaraga (malleolo) paavsti pead seni, kuni ta suri. Johannes VIII oli esimene atentaadi läbi surnud paavst.
Johannes VIII maeti Rooma Peetri kirikusse.