google/wiki40b huggingface dataset:
Urečča

Ajalugu

Asulat mainitakse esimest korda aastal 1635. Urečča oli toona osa Słucki vürstiriigist, mis kuulus Olelkowiczitele, seejärel aga Radziwillidele. Aastal 1734 rajas Anna Katarzyna Radziwiłłowa (sündinud Sanguszko) alevisse klaasivabriku.
Poola jagamisel läks Urečča aastal 1793 Venemaa koosseisu. Seal kuulus alev Minski kubermangu ja Babrujski kreisi. Alev läks koos ümbruskonna asulatega XIX sajandi alguses Wittgensteinide valdusesse. Aastal 1830 rajati sinna pruulikoda, mille seadmeid panid tööle aurumasin ja vesiratas. Aastast 1841 on teada, et alevis oli kaks manufaktuuri, kus toodeti peegleid, lehtklaasi ja klaasist sööginõusid. XIX sajandi lõpus ehitati nende asemele töökoda, kus valmistati keraamikat.
Aastal 1915 avati sealne raudteejaam. 1919. aastal hakkas Urečča kuuluma Valgevene NSV koosseisu. Algul oli alev Słucki rajooni koosseisus, aga aastast 1964 kuulub Lubańi rajooni.
Múm

Ajalugu

Bändi moodustasid aastal 1997 Gunnar Örn Tynes ja Örvar Þóreyjarson Smárason, kellega liitusid aasta hiljem kaksikõed Gyða ja Kristín Anna Valtýsdóttir. Vastavalt Kristini jutule ei pidanud bändi nimi tähendama mitte midagi. Aastal 2002, pärast esimest Ameerika turneed, lahkus Gyða bändist, et naasta oma õpingute juurde Reykjavikis. Varsti pärast Gyða lahkumist liitus bändiga lauljanna Ásthildur Valtýsdóttir ning Serena Tideman vahetas Euroopa turneeks tšellol välja Gyða. Seejärel liitusid bändiga Ólöf Arnalds ja Hildur Guðnadóttir. 2006. aasta alguses lahkus ka Kristín bändist, kuigi sellest ei teatatud ametlikult enne sama aasta 23. novembrit.
Vaatamata mõnede oma liikmete lahkumisele on múm jäänud kokku kui muusikute kollektiiv. Nende neljas album "Go Go Smear the Poison Ivy", mis lindistati 2006. aasta jooksul, anti välja 24. septembril 2007.
Novembris 2007 tehti ringreis USA idarannikul koos Saksa muusiku Hauschkaga.
Nad naasid sinna kevadel 2008, mängides samu lugusid. Mõlemad turneed sisaldasid laule nende viimaselt albumilt "Go Go Smear the Poison Ivy".
9. augustil 2008 esines múm Leigo Järvemuusikal. Muuhulgas esitati ka uut lugu "Illuminated", mis antakse välja múm'i 2009. aastal ilmuval plaadil "Sing Along to Songs You Don't Know".
27. augustil 2008 teatas múm oma ametlikul kodulehel, et "múm töötab vaikselt, kuid kindlalt oma uue albumi kallal. Kindlat albumi väljaandmise kuupäeva ei ole kivisse raiutud, kuid iga päev toob selle lähemale". Lisaks avaldas múm oma MySpace'i lehel endast mitmeid salvestuse ajal tehtud pilte.
22. mail 2009 Hispaanias Burgoses toimunud kontserdil esitas múm laule oma varsti ilmuvalt albumilt "Sing Along to Songs You Don't Know". Kuigi album antakse ametlikult välja 24. augustil 2009, on see juba Internetti lekkinud.
Kai Aareleid

Kai Aareleid (sageli ekslikult Kai Aarelaid; sündinud 26. septembril 1972) on eesti tõlkija ja kirjanik.
Ta on õppinud dramaturgiat Soome Teatriakadeemias ja ilukirjanduse tõlkija-toimetaja lisaeriala Tallinna Ülikoolis. Tõlkinud ilukirjandust inglise, hispaania, soome ja portugali keelest, muuhulgas David Mameti, Bruce Chatwini, Arturo Pérez-Reverte, Carlos Ruiz Zafóni ja Javier Maríase loomingut.
Aareleid on avaldanud ajakirjanduses ka novelle. Tema 2011. aastal ilmunud debüütromaan "Vene veri" esitati Kultuurkapitali proosapreemia nominendiks.

Auhinnad

Friedebert Tuglase novelliauhind 2013 (novell "Tango")

Kriitika

"Vene verd" arvustades ütleb kriitik Maire Liivamets: "Ilmselt autobiograafilise taustaga raamatu peategelase põhitegevuseks kujuneb seoste otsimine enda ja venelannast vaarvanaema Aleksandra vahel. See võrratu keele ja meelega lugu on kahtlemata üks viimase aja lugemiselamusi. Kai Aarelaid suudab Peterburi jahedust, värve, õhku, nukrust, lõhnu, elu haprust ja samaväärset sitkust ning suurlinlikku elukeskkonda täpsete, ent nappide kujunditega võluvaks kirjutada."
ERR-i portaalis "Loetud read" iseloomustatakse Aareleidi debüütteost sõnadega "omapärase vormilahendusega fragmentaarne proosaraamat, kus ajalooline ja isiklik mõjuvalt omavahel põimuvad. Minajutustaja lahkub diplomaadi abikaasana mitmeks aastast Eestist Peterburi ja kirjeldab samas oma vanavanaema täpselt vastupidist elujoont – Venemaalt Eestisse. Need liikumised on sobivaks raamistikuks nukrameelsele, aga selgepilgulisele mõttemaailmale, mis sisaldab nii pihtimuslikke pilguheite kui ka üldinimlikke mõtisklusi nii kultuuri- ja rahvuspiiride ületamisest kui ka püsimisest, järjepidevusest, aja kadumisest ja kestmisest, kodust ja kohanemisest."
Eleja mõis

Eleja mõis (Elejas muiža) on mõis Lätis Jelgava piirkonnas Eleja vallas Elejas. Saksa keeles Elley.
Eleja mõis rajati 16. sajandil. Mõis on kuulunud Tiesenhausenitele, Behridele ja aastast 1754 Medemitele. Klassitsistlik peahoone rajati aastail 1806–1810 Johann Gottfried Adam Berlitzi ja Giacomo Quarenghi projekti põhjal. Esimese maailmasõja ajal võttis Venemaa armee osa mõisa hoonetest, kaasa arvatud mõisavalitseja maja ja teenijate maja, enda käsutusse. Peale võõrandamist jäid osad hooned kasutuseta, mõisavalitseja majja kolis kool, osa hooneid võeti kasutusele elumajadena.
Mõisakompleksi kuulusid 19 majandushoonet, pruulikoda, telliselööv ja lubjapõletusahi, tallid, tuulik. Vanimad hooned on aidad. Säilinud on veel pruulikoda, kaks aedniku maja, teenijate maja, neli kaevu.
Pargi planeerimist alustati 19. sajandil. 25 hektari suurust inglise parki piirab müür. Pargis asub rotund, seda ehivad Dorotea Medemi kuju ja sfinksid. Pargis asuvad mõisa rahula ja mitmed tiigid.
Toomas Haldma

Toomas Haldma (sündinud 21. novembril 1957) on eesti majandusteadlane, Tartu Ülikooli majandusarvestuse professor.
Elevantlind

Elevantlind (ka äpüornis; ladinakeelne teaduslik nimetus Aepyornis maximus või ka Aepyornis titan) on väljasurnud linnuliik silerinnaliste lindude hulka kuuluvast elevantlinnuliste sugukonnast. 
Elevantlinnu perekonda arvavad mõned uurijad neli fossiilset liiki, teiste meelest on tegu ühe liigiga.  
Tal olid taandarenenud tiivad ning olid massiivsed jalad. Kõrgus oli 3 m ja kaal umbes 400 kg. Teda peetakse suurimaks kunagi elanud linnuks. 
Elevantlind elas Madagaskaril 10. sajandini.
Reti Saks

Haridus

Reti Saks sündis puusepa perekonnas. Ta lõpetas 1978 Tallinna 2. Keskkooli (praegune Tallinna Reaalkool) ja 1987 Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi (praegune Eesti Kunstiakadeemia) graafika erialal. 1991. aastal võttis Eesti Kunstnike Liit ta oma liikmeks.

Looming

Näitustel on Reti Saks esinenud alates aastast 1983. Tööalaselt on ta spetsialiseerunud graafikale, raamatuillustratsioonile ja skulptuurile. Kunstniku loomingu hulka kuuluvad graafilised lehed, pronksist pisiskulptuurid, reljeefid ning õlilambid. Esimese pronksskulptuuri tegi ta aastal 1996. Oma elutööks peab ta Eesti Kirikute Nõukogu soovil tehtud illustratsioone Uue Testamendi põhjal kirjutatud Villem Grünthal-Ridala regivärsilisele poeemile "Püha rist". Aastatel 1988–1990 andis Ajaloo Instituut Tallinnas talle tööd kunstnikuna, edaspidi tegutses ta vabakunstnikuna. Saks tõusis esile eksistentsiaal-mütoloogiliste teostega, milles on märgata 1970. aastate Eesti graafika mõju. Ta kasutab palju sügavtrükitehnikaid. Kevadel 2001 avas ta koos kunstiteadlase Vappu Thurlowiga Tallinnas Vene tänaval kunstigalerii Põlendruum. Reti Saks on esinenud näitustel nii Eestis kui mujal maailmas ligi 30 aastat, mis on teinud tema nime tuntuks eriti rahvusvahelistel väikegraafikanäitustel. Ta on saanud auhindu Tallinna graafikatriennaalilt, Riia minigraafika triennaalilt, Caixanova graafikabiennaalilt Hispaanias ning raamatuillustraatorina. Aastal 2009 saavutas Reti Saksa töö võidu Cadaques rahvusvahelisel väikegraafika näitusel Kataloonias. Kevadel 2010 avas ta Tallinna kesklinnas korraga kaks isikunäitust – Tallinna Jaani kirikus ja Vabaduse galeriis.
Jeffersoni maakond (Missouri)

Jeffersoni maakond (Jefferson County) on maakond USA-s Missouri osariigi idaosas. Geograafilised koordinaadid on 38° 15′ N, 90° 33′ W
Maakonna halduskeskus on Hillsboro ja suurim linn Arnold.
Maakonna pindala on 1720 km², millest 19 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 218 733. Aastal 2000 oli elanike arv 198 099.
Jeffersoni maakond on elanike arvult Missouri kuues maakond.

Ajalugu

Jeffersoni maakond moodustati 1818. aastal St. Louise ja Ste. Genevieve'i maakonna osadest. Maakond sai nime kolmanda Ameerika Ühendriikide presidendi Thomas Jeffersoni järgi.
Portia Simpson-Miller

Portia Simpson-Miller (sündinud 12. detsembril 1945) on Jamaica poliitik, alates 3. märtsist 2016 Jamaica opositsiooniliider.
Ta oli 5. jaanuarist 2012 kuni 3. märtsini 2016 Jamaica peaminister.
Portia Simpson-Miller õppis Union Institute & Universitys avalikku haldust ning sai hiljem sama ülikooli audoktoriks.
Ta valiti esimest korda parlamenti 1976. aastal. Alates 1989. aastast kuni peaministriks saamiseni oli ta mitmes ministriametis.
Portia Simpson-Miller on alates 2006. aastast Rahva Rahvusliku Partei esimees. Ta oli peaminister ka 30. märtsist 2006 kuni 11. septembrini 2007. Aastatel 2007–2012 oli ta opositsiooniliider.
Magnetiline hüsterees

Magnetiline hüsterees (kreeka sõnast hysteresis hilinemine) on ferro- ja ferrimagnetiliste materjalide omadus, mis aeglustab nende magneetumuse muutumist või takistab selle ennistumist esialgsesse olekusse. Sel puhul ei sõltu süsteemi magneetumus mitte ainult magneetiva välja suurusest, vaid ka varasemast magneetumusest. 
Magnetiline hüsterees avaldub magnetmaterjali sees kujuneva magnetvälja tiheduse B mitteüheses sõltuvuses välise magneetiva välja tugevusest H.

Magnetdomeenid

Suured magnetid jaotuvad domeenideks. Domeenisiseselt on magneetumus samasugune, kuid domeenidel on õhukesed vaheseinad, milles magnetväli orienteerub sujuvalt ümber kõrvaldomeenile vastavaks. Magnetvälja muutumise korral muutub domeeniseinade spinn ning muutuvad ka domeenide suurused. Kuna domeenid on erineva magnetilise orientatsiooniga, siis on mitme domeenilise materjali magnetmoment ruumiühiku kohta väiksem, kui ühedomeenilise magneti korral.
Hüstereesi põhjustavad ferromagneetikutes magneetumuse muutus ja domeenide suuruse või arvu muutumine.  

Magnetmaterjalides tekivad domeenid, et minimeerida materjali siseenergiat. Ühtlase magneetuvusega tükk tekitab tugevat magnetvälja, mis levib ka väljaspool materjalitükki, mis nõuab suurt elektrostaatilist energiat. Selle vähendamiseks jaguneb materjalitükk domeenideks, kuni materjal ei tekita enam välist magnetvälja. Kohtades, kus on vaja tugevat stabiilset magnetit, kasutatakse ühe domeenilisi magneteid.
Kujutleme elektromagnetpooli, mida läbib suur vool ning mille südamik on jõudnud küllastus magneetuvuseni ehk maksimaalse magnetvälja vooni. Kui nüüd lüliti avada ja eemaldada pooli läbiv vool, võiks eeldada, et magnetväli pooli ümber kaob, kuid magnetväli ei kao täielikult, kuna pooli südamik säilitab mingisuguse magneetuvuse isegi, kui pooli ei läbi enam vool. Salvestusvõimeks nimetataksegi sellist materjali omadust säilitada jääkmagneetuvust, kui magneetimise protsess on lõppenud. 
Hüsterees on nähtus, mis võimaldab kirjeldada materjali magnetilist olekut.  
Demagnetiseerunud ferromagnetilise materjali asetamine välisesse magnetvälja muudab selle materjali domeenide orienteeritust, domeen, mille magneetumus on suunalt lähim välise välja suunale, hakkab kasvama teiste arvelt. Domeenid orienteeruvad vastavalt välise magnetvälja suunale kuni küllastumuseni (Bₘ). Materjali domeenide olekud hakkavad taastuma (toimub demagneetumine), kui väline magnetväli kaob enne küllastumus magneetuvust.

Preisachi hüstereesimudel

Preisachi mudel käsitleb hüstereesisilmuseid kui mitme sõltumatu ahela paralleelühendust. See on laialdaselt aktsepteeritud hüstereesimudel. Preisachi mudel on eriti täpne ferromagnetismi valdkonnas, kuna ferromagnetilisi materjale saab käsitleda kui väikeste erinevalt orienteeritud domeenide kogumit. Näiteks võib rauatükk olla jaotunud domeenideks, mis on suvalise orientatsiooniga, kuid mille summaarne magnetväli on null.
Inga Külmoja

Inga Külmoja (sünninimi Inga Dorofejeva; sündinud 2. detsembril 1974) on Eesti semiootik, teadusajakirjanik ja teaduskommunikatsiooni spetsialist.
Külmoja õppis Tartu Ülikooli semiootikat 1993-1998 bakalaureuseastmes ja 1998-2002 magistriõppes. 2008. aastast on ta Tartu Ülikooli rahvusvahelise kommunikatsiooni peaspetsialist. Ta on olnud ka Tartu Ülikooli ajakirja Universitas Tartuensis toimetaja.
Ta on olnud Supilinna Seltsi juhatuse liige ja tegelenud jäätisetootmisega firmas Opus Frigus OÜ.
Filippo Inzaghi

Klubikarjäär

2007. aastal võitis Inzaghi koos Milaniga Meistrite Liiga. Veerandfinaalis alistas Milan Müncheni Bayerni 4:2 (2:2 + 2:0, võit võõrsil), poolfinaalis Manchesteri Unitedi 5:3 (2:3 + 3:0, kumbki võitis kodus) ja Ateena olümpiastaadionil peetud finaalis FC Liverpooli 2:1. Inzaghi lõi finaalis Milani mõlemad väravad.
Inzaghi on esimene mängija, kes suutis värava lüüa kõigis kuues itaallaste jaoks suurimas jalgpallisarjas (Meistrite Liiga, UEFA karikas, Serie A, Itaalia karikavõistlused jalgpallis, jalgpalliklubide maailmameistrivõistlused ja UEFA Superkarikas).

Koondisekarjäär

Itaalia koondises on Inzaghi löönud 57 mängus 25 väravat. Debüüt toimus 8. juunil 1997 Brasiilia vastu. Esimesed kaks väravat Itaalia koondises lõi ta sõprusmängus Hispaania jalgpallikoondisega 18. oktoobril 1998. Seni viimased kaks väravat lõi ta 2008. aasta EM-valikturniiril Fääri saarte jalgpallikoondise vastu. Kolm väravat on ta löönud ühes kohtumises: 2004. aasta EM-valikturniiril Walesi jalgpallikoondise vastu Milanos 6. septembril 2003. Kõige rohkem, 4 väravat on ta löönud Walesi ja Rumeenia vastu, 3 väravat Leedu jalgpallikoondise vastu. Itaalia pole kaotanud ühtki mängu, kus Inzaghi on värava löönud.
Inzaghi kutsuti Itaalia 1998. aasta MM-koondisse. Avamängus Tšiili jalgpallikoondise vastu vahetati Inzaghi sisse 71. minutil seisul 1:2 ja mäng lõppes 2:2 viigiga. Kolmandas alagrupimängus Austria jalgpallikoondise vastu vahetati ta sisse 60. minutil seisul 1:0 ja mäng lõppes 2:1. Rohkem ta mängida ei saanud. Itaalia kaotas veerandfinaalis Prantsusmaa jalgpallikoondisele.
2000. aasta EM-il kuulus Inzaghi juba algkoosseisu. Avakohtumises Türgi jalgpallikoondisega teenis ta penalti ja realiseeris selle ka ise, tagades Itaaliale 2:1 võidu. Itaalia võitis alagrupi täiseduga, võitis ka veerandfinaalis Rumeenia jalgpallikoondise 2:0 (Inzaghi lõi 43. minutil teise värava) ja poolfinaalis Hollandi jalgpallikoondise pärast penaltiseeriat. Alles finaalis (Inzaghi ei mänginud) tuli Prantsusmaale alla vanduda.
2002. aasta MM-il pääses Inzaghi platsile alles teise mängu 79. minutil seisul 1:2 Horvaatia jalgpallikoondise vastu ja see jäigi mängu lõppseisuks. Kolmandat mängu Mehhiko jalgpallikoondise vastu alustas ta algrivistuses ja vahetati välja 55. minutil seisul 0:1. Mäng lõppes siiski 1:1 ning Itaalia pääses võidu, viigi ja kaotusega Mehhiko järel teisena edasi. Järgmises mängus (Inzaghi ei mänginud) tuli vastu võtta Lõuna-Korea jalgpallikoondiselt üllatuslik 1:2 kaotus lisaajal.
2004. aasta EM-i pidi Inzaghi vigastuse tõttu vahele jätma, kuigi ta oli valikturniiril olnud Itaalia resultatiivseim mängija.
2006. aasta MM-il pääses Inzaghi platsile alles viimases alagrupimängus Tšehhi jalgpallikoondise vastu 60. minutil seisul 1:0. Ta lõi värava lõppseisuks 2:0. Rohkem ta mängida ei saanud. Edaspidi alistas Itaalia Austraalia jalgpallikoondise 5. üleajaminutil löödud väravast 1:0, veerandfinaalis Ukraina jalgpallikoondise 3:0, poolfinaalis Saksamaa jalgpallikoondise lisaajal 2:0 ja finaalis Prantsusmaa jalgpallikoondise penaltiseerias ning tuli maailmameistriks.
Malle Peedo

Malle Peedo (9. veebruar 1939 – 15. veebruar 2003) oli eesti nukunäitleja.
Tema teatritee algas juhusest, kui 50ndate lõpus jäi telefonistina töötav Malle Peedo silma Eesti Riikliku Nukuteatri kunstilisele juhile Ferdinand Veikele. 1961. aastal tegi hilisem tippnäitleja oma esimese peaosa nukuga lavastuses "Väikemehe viperused". Esimesest hooajast peale oli Malle Peedo nukuteatri üks hõivatumaid näitlejaid, olles ka viimastel eluaastatel teatri kõige pikema näitlejastaažiga töötaja.
Peedo hääl kõlab multifilmides "Siil udus", "Karupoeg Puhh" jpt. Samuti on ta mänginud tuntud ETV lastelavastustes "Tipp ja Täpp", "Hei, Pöialpoisid", "Vaat kus lops", "Hunt Kriimsilma lood", "Kikerikii", "Pintselsabad" jpm.
Äkim

Äkim on oblasti kuberner Kasahstanis.
Äkim määratakse ametisse presidendi poolt. 
Äkim on ka kohaliku omavalitsuse juht, kelle määrab ametisse oblasti äkim.
August Kasvand

August Kasvand (30. detsember 1890 Koigera, Võrumaa – 7. märts 1980 Tartu) oli eesti matemaatik ja pedagoog.
Õppis Kärgula vallakoolis, Võru elementaarkoolis ja Võru linnakoolis, lõpetades viimase 1909. aastal. Sooritas Pärnu gümnaasiumis matemaatika aineõpetaja kutse eksamid. 1933. aastal lõpetas Tartu Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonna.
Töötas õpetajana Avinurmes, Nüplis (1910–1914), Nuustaku Progümnaasiumis, Võru Poeglaste Gümnaasiumis, Tartu Linna 16. Algkoolis, Tartu Linna Tütarlaste Gümnaasiumis ja Tartu 1. Keskkoolis.
1944. aastast töötas Tartu Õpetajate Seminaris. 1947. aastast oli ta Tartu Õpetajate Instituudi füüsika-matemaatika kateedri juhataja. 1957. aastal jäi pensionile.
August Kasvand on paljude matemaatikaõpikute autor või kaasautor.
Johannes Hüsse

Johannes Hüsse (14. veebruar 1901 Kurepalu, Haaslava vald, Tartumaa – 23. mai 1977 Tallinn) oli eesti keemik.
Õppis Tartu Ülikoolis 1919–1924 keemiat (lõpetas 1924) ja kaubandust 1925–1927, mag. chem. 1924 (Karboonhapped Eesti põlevkivi tõrva fraktsioonis 175–225 (40 mm)), dr. phil. nat. 1929 (eesti põlevkivi toores õli kõrgemate fraktsioonide koosseis ja kasutamise võimalused määrdeõlina). Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane.
1924–1928 ja 1929–1930 Riigi põlevkivitööstuse keemik Kohtla-Järvel, 1930–1932 riigi viinatehase abijuhataja, 1932–1937 juhataja, 1937–1940 Loodusvarade Instituudi direktor ja turba sektsiooni juhataja.
Rauaaeg

Rauaaeg on esiaja hilisem põhijärk, 
millal tähtsaim tööriista- ja relvamaterjal oli raud.
Chautauqua maakond

Ajalugu

Chautauqua maakond moodustati 11. märtsil 1808. aastal Genesee maakonna osast.
Ida Politsei Spordiklubi

MTÜ Ida Politsei Spordiklubi on 17. veebruaril 2006 loodud spordiklubi, mis tegeleb spordi populariseerimisega politseiametnike, politsei pensionäride, nende perekonnaliikmete ja kolmandate isikute seas.
Spordiklubi liikmed on edukalt võistelnud Ida Prefektuuri rivistuses nii siseriiklikel kui ka rahvusvahelistel võistlustel.
Partnerite ja sponsorite abiga soetab spordiklubi vajalikku spordiinventari, võistlusdresse ning finantseerib sportlaste lähetusi Eestis kui ka väljaspool Eestit.
Arendatavateks spordialadeks on jalgpall, korvpall ja enesekaitse.
Tallinna saksa teater

Tallinna saksa teater (saksa keeles Revaler Deutsches Theater) oli aastatel 1795–1939 Tallinnas vaheaegadega tegutsenud teater, ühtlasi esimene kutseline teater Eestis.
Teatri eelkäija oli aastatel 1784–1792 tegutsenud harrastusteater Revaler Liebhaber Theater.
Teater kandis aastast 1809 nime Tallinna Teater (saksa keeles Revaler Theater), aastast 1860 nime Tallinna Linnateater (saksa keeles Revaler Stadttheater) ja aastast 1910 nime Tallinna saksa teater. 1910. aastal valmis teatri uus hoone, praeguse aadressiga Pärnu mnt 5.
1939. aastal asus teater Umsiedlung'i käigus täies koosseisus ümber okupeeritud Poolasse ja jätkas tegevust Łódźis. Teatrihoone Tallinnas omandas Eesti Draamateater.

Arhitektuur

Tallinna Saksa Teatri Selts vajas uut hoonet, mis mahutaks Tallinnas elavaid saksa teatrihuvilisi (kogu linna elanikkonnast moodustasid sakslased 10%) ning oleks samas oma sisuliselt lahenduselt võimalikult universaalne ja võimaldaks etendada nii draamat kui ka ooperit.
Uue maja saamiseks korraldatud rahvusvahelisele arhitektuurivõistlusele laekus kokku 61 kavandit  Saksamaalt, Austriast, Soomest ja Venemaalt, võitjaks osutus Peterburi arhitektide Nikolai Vassiljevi (1875-1958) ja Aleksei Bubõri (1876-1919) projekt "Ein vierblättiges Kleeblatt" ('Neljaleheline ristikhein'), mis vastas tellijate soovile ja seadis eeskujuks Berliini Hebbeli teatri (arhitekt Oskar Kaufmann, valminud 1908). Ehitusmeister Friedrich Hübbe juhtimisel kestsid tööd aastatel 1909–1910.
Valminud rustikaalse kivihoone eksterjööris vahelduvad klombitud paekivi pinnad sileda krohviga, stiililt vastab see põhjamaisele juugendstiilile ehk rahvusromantismile, millele on omane seest-välja projektsioon: hoone eksterjöör peab jälgima siseruumide paigutust ja neile vabalt järgi andma.
Kõik fassaadid on liigendatud ja plastilised, punastest tellistest katusepindu ilmestavad madalad tornikesed. Nurkades olevaid ümareendeid, millesse on paigutatud trepikojad, katavad sujuvad tornikiivrid.  Esifassaadi ilmestavad kolm vertikaalset, läbi korruste kulgevat aknariba, mille vahele on paigutatud juugendlikud reljeefsed figuurid (autor Riia skulptor August Volz, kelle loomingut leiab ka interjööridest). Esimesed 25 dekoratsiooni maalis teatrile Eduard Poland.
Sujuvavormilise frontooni keskel on barokselt reljeefne Tallinna vapp, mis pidi rõhutama, et tegemist on Tallinna teatriga, mis on ühtlasi saksa teater. Esifassaadi ilmestavad ka vertikaalselt ovaalseks venitatud aknad välimistes äärtes.
1955. aastal tehtud juurdeehitused järgivad hoone üldist vormi, kuigi interjööridest püüti juugendvorme kaotada nii palju kui võimalik. Uue remondi käigus 1980. aastatel taastati juugendstiil ja algne plaanilahendus interjöörides.
Kloaaginääre

Kloaaginääre (inglise cloacal scent gland, cloacal gland)  on osadel selgroogsetel (näiteks madudel) saba piirkonnas, kummalgil pool kloaaki, paiknev nääre.
Kloaaginäärme areng, anatoomia, morfoloogia, histoloogia ja patoloogia võivad erineda nii liigiti kui ka indiviiditi.

Nõre

Kloaaginäärme eritise, mida mõned uurijad nimetavad muskuseks, koostis ja otstarve ning biotoime jm on käesoleva ajani piisavalt uurimata. Teadlaste arvates toimivad lipiidide rohked eritised allomoonidena. Sellest on aga leitud ühendeid, mis peletavad sipelgaid. Nii näiteks märgistavad paaritumisvõitlustelt partneri juurde naasevad isased rästikud emase rästiku asupaiga. Selleks avab isane kloaagi juures paiknevad lõhnanäärmed ja liigub tagakeha väristades ringis, mille raadius on umbkaudu 2 m ja mille keskmes on partner. 
Teadlased oletavad ka, et harilikel rästikutel toimib kloaaginäärmete nõre liigisisese suhltemisvahendina, mille kaudu teavitavad suguküpsed emased maod oma valmisolekust või keeldumisest partneriga kopuleeruda. 
Näärmete nõre on inimeste jaoks ebameeldiva lõhnaga, nii näiteks on kiirikmadude anaalnäärmete eritised küüslaugulõhnalised.

Nõre lüpsmine

Uuringute tarvis kogutakse madudelt kloaaginäärmete nõret neid saba piirkonnast väga õrnalt pigistades, see peab toimuma äärmise ettevaatlikkusega kuna ärritunud ja ennast mitte kaitsta saaval maol võivad, ohtu tunnetades, kogemata kollabeeruda ka kopulatsioonielundid.

Ajaloolist

Kloaaginäärme esmakirjeldajaks 1683. aastal peetakse Tyson'it.