google/wiki40b huggingface dataset:
Turu tulekahju

Turu tulekahju (soome keeles Turun palo ja rootsi keeles Åbo brand) oli tulekahju, mis on endiselt Soome ja Põhjamaade ajaloo suurim linnatulekahju. Tuli sai alguse 4. septembril 1827 veidi enne kella üheksat õhtul linnakodanik Carl Gustav Hellmani majast Aninkaistenmäki künkal. Tuli levis kiiresti üle põhjakvartali ning lõunakvartalisse jõudes pääses tuli üle Aurora jõe, süüdates enne keskööd Turu toomkirikut ümbritseva linnaosa. Järgmiseks päevaks oli tuli hävitanud 75% linnast. Vaid 25% oli pääsenud, peamiselt linna lääne- ja lõunaosad.
Tulekahju hävitas Turu kesklinna ajaloolise piirkonna, sealhulgas Turu toomkiriku ja kuningliku akadeemia, mis olid palju kahjustusi saanud. Katastroofi tõsiduse põhjusteks olid eelnenud kuiv suvi ja tulekustutajate vähesus, kuna suur osa linna elanikest olid samal päeval parasjagu Tamperes turul. Kahju oli märkimisväärne ja sündmus mõjutas edaspidist elu pikka aega. Tulekahju tagajärjel jäi 11 000 inimest kodutuks, 27 sai surma ja sadu vigastada.
Friedrich Wilhelm Argelander, Turu kuningliku akadeemia astronoom, viibis tulekahju ööl Vartivuori Observatooriumis Vartiovuorenmäkis. Tulekahju tõttu pidi ta lõpetama oma pooleli oleva tegevuse. Ta kirjutas oma observatooriumi logisse: "Täna katkestas vaatlused kohutav tulekahju, mis tegi Turu tuhaks". Observatoorium, mis paiknes künka tipul, jäi terveks ning töö jätkus 9. septembril. Kuna ülejäänud akadeemia oli saanud tules tugevasti kahjustada, viidi ülikooli haldustegevuseks hädavajalik tegevus üle observatooriumisse. Enamik Soome arhiive, sealhulgas peaaegu kogu keskaega puudutav materjal, hävisid tules.
Tulekahju ajal ning mõnda aega peale seda oli Turu Soome suurim linn, mistõttu tulekahju oli Soome jaoks rahvuslik katastroof. Tulekahju tagajärjel koliti Turu Kuninglik Akadeemia Helsingisse, Soome Suurvürstiriigi uude pealinna.
Pärast tulekahju vastutas linna restaureerimise eest Soome Suurvürstiriigi kindralkuberner Arseni Zakrevski. Tema ettepanekul valis Soome Senat Turu linna uue üldplaneeringu koostajaks arhitekt Carl Ludvig Engeli. Turu kesklinn põhinebki suures osas Engeli üldplaneeringul, mis kiideti heaks 15. detsembril 1828. Turu kesklinna suurimad hooned, Akatemiatalo ja Turu toomkirik, remonditi, ning mõned teised hooned, nagu vana raekoda ja suhkruvabrik, ehitati uuesti üles. Turu üldplaneering mõjutas oluliselt teiste Soome linnade hilisemat väljanägemist.
Tänu oma asukohale ainsana tulekahjust täielikult pääsenud Luostarinmäki linnaosa võeti kaitse alla ning 1940. aastal avati seal käsitöö vabaõhumuuseum.
Tähtvere vald (Nõo kihelkond)

Tähtvere vald (saksa keeles Techelfer) oli vald Tartumaal Nõo kihelkonnas (teistel andmetel Tartu-Maarja kihelkonnas). Valla pindala oli 153 km² ja elanikke oli 1522 (1934. aasta seisuga). Vald eksisteeris 1866–1939.
Vallas oli 290 talundit ja elamut ning need kasutasid 8208 ha maad (1929. aasta seisuga).
Vallas asus Tähtvere küla.
Stetoskoop

Stetoskoop  on meditsiinis akustiline seade, mis võimaldab inimese või loomade kehasiseseid hääli kuulata.
Porgandi vesiveski

Porgandi vesiveski on endine vesiveski Võrumaal Ahja jõel, nüüdse haldusjaotuse järgi Põlvamaa Põlva valla Eoste külas.
Veski kompleks rajati 19. sajandi lõpus ja see on nime saanud tolleaegse peremehe Viido Muuga hüüdnime Porgand järgi. 
Veski oli maakivist vundamendiga viilkatusega palkhoone. Jõuallikaks oli turbiin. Veskis jahvatati jahu, lisaks oli veskis saeraam. Veskiga oli kokku ehitatud elumaja-taluhäärber. Elamu osa on säilinud ja heas korras, veski osa on hävinud. 
Veski lõpetas töötamise 1940. aastatel.
Katarina Baer

Katarina Baer (sündinud aastal 1969) on baltisaksa-soome päritolu soome ajakirjanik.
Ta on olnud ajalehe Helsingin Sanomat ajakirjanik.
Ta on kirjutanud raamatu oma vanaisast Gerhard Baerist "Nad olid natsid".

Isiklikku

Tema vanavanaisa Karl Ferdinand Baer oli Ruhja koguduse õpetaja, isapoolse vanaisa emapoolne vanaisa Johann Georg Schwartz noorem oli Põlva Püha Neitsi Maarja koguduse õpetaja.
Heinrich Tobias

Heinrich Tobias (27. märts 1906 Punase Lageda alev, Krasnodari krai, Venemaa – 11. mai 2000 Tallinn) oli eesti kirjandusteadlane. 
Tobiase lapsepõlv möödus Punase Lagedal.  
Pärast Teist maailmasõda saabus ta Eestisse, kus töötas parteikooli õppejõuna ja marksistliku kirjandusteadlasena. Ta oli Eesti Kirjanike Liidu liige. Aastatel 1950–1955 oli ta Keele ja Kirjanduse Instituudi direktor ning 1951–1952 Eesti Kirjandusmuuseumi direktor.  
Tobias on kirjutanud töid vene kirjanduse kohta ja järelsõnu A. H. Tammsaare teostele.
Kauksi külanõukogu

Kauksi külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1963. Külanõukogu halduskeskus asus Järve külas.
Kauksi külanõukogu moodustati Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 13. septembri 1945 seadlusega Võrumaa Mooste valla koosseisus. Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 26. septembri 1950 seadlusega Mooste vald likvideeriti ja Kauksi külanõukogu territoorium arvati Põlva rajooni koosseisu.
Külanõukokku kuulusid Miiaste, Kauksi, Kanassaare, Järve, Labasaare, Suuremetsa, Hirmu ja Kiviküla.
Kauksi külanõukogu likvideeriti Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 18. jaanuari 1963 seadlusega ja selle alad jagati Mooste ja Peri külanõukogu vahel.
Läti Spordipedagoogika Akadeemia

Läti Spordipedagoogika Akadeemia (läti Latvijas Sporta pedagoģijas akadēmija) on 6. septembril 1921 Riias asutatud kõrgem õppeasutus. 
Sell peahoone asub Riias aadressil Brīvības gatve 333.

Ajalugu

6. septembril 1921 võttis Läti valitsus vastu otsuse asutada praeguse kooli eelkäija, Läti Kehakultuuri Instituut. Selle esimeseks juhiks sai Mārtinš Krūze. Koolist sai 2. oktoobril 1926 Läti Ülikoolile alluv instituut. Õpingud kestsid seal kolm aastat, instituuti juhtis Voldemārs Cekuls.
1. jaanuaril 1946 muudeti kooli nime ja sellest sai Läti Riiklik Kehakultuuri Instituut. Praeguse nime sai kool 10. märtsil 1992.
Walter Vitt

Walter Vitt (sündinud 2. oktoobril 1936 Geras) on saksa ajakirjanik, kunstikriitik ja näitusekuraator.
Tiit Rääk

Tiit Rääk (26. juuni 1945 – 11. september 2010) oli eesti spordiajakirjanik.
Ta alustas reporterina tööd 1961. aastal Eesti Raadios. Eesti Televisioonis töötas ta 1979. aastastl.
Järvajõe vald

Järvajõe vald (saksa keeles Jerwajöggi) oli vald Järvamaal Ambla kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1892 ja siis liideti Järvajõe vald Koigi vallaga.
Valla alal asus Järvajõe mõis.
ABC (ansambel)

ABC on inglise uusromantiline bänd. Bändi kuulaimad lood jäävad 1980. aastatesse.
Ansambli rajasid 1980 Sheffieldis Martin Fry, Mark White ja Stephen Singleton. Bänd läks laiali 1990. aastal, kuid alates 1997. aastast kasutab Martin Fry bändi nime taas.
Ansambli eelkäija oli post-punk-ansambel Vice Versa. ABC sai mõjutusi punkmuusikast ja 1970ndate toretsevat popmuusikast.
Ansambel paistis silma jaheda ülesastumisega. ABC katsetas väga erinevate stiilidega New Wave'i aja poliitpopist disco funki, electro ja house'ini. Iseloomulikud olid rikkalikult orkestreeritud süntesaatorikõlad ja Martin Fry kirglik croonerlik laul.
Debüütalbumi "The Lexicon of Love" produtsent oli Trevor Horn. Selle singlid "The Look of Love" ja "Poison Arrow" jõudsid Briti singlite edetabeli etteotsa ning USA-s 24. kohale. See jäi nende menukaimaks albumiks.
Hiljem olid menukad singlid "Be Near Me" albumilt "How To Be A...Zillionaire!" (1985 ning "When Smokey Sings" (soulilaul albumilt "Alphabet City".
Julia Sommer

Julia Sommer (sündinud 22. detsembril 1987) on Eesti poliitik.
16. novembril 2018 valiti Julia Sommer Eestimaa Ühendatud Vasakpartei ajutiseks juhiks ja detsembri algul toimunud erakonna kongressil erakonna esimeheks.
2019. aasta Riigikogu valimistel kandideeris ta Eestimaa Ühendatud Vasakpartei esinumbrina valimisringkonnas nr 4. Ta kogus 83 häält ja ei osutunud valituks.
2019. aasta Euroopa Parlamendi valimistel kandideeris Julia Sommer Eestimaa Ühendatud Vasakpartei ainsa kandidaadina. Ta kogus 221 häält ja ei osutunud valituks.
Artur Talvik

Artur Talvik (sündinud 13. juunil 1964) on eesti poliitik, filmiprodutsent ja stsenarist. Ta oli XIII Riigikogu liige.

Näitlejana

Talvik lõpetas 1988 Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli ja samast aastast töötas ta 1992. aastani Nukuteatris näitlejana.
Aastal 2010 osales ta TV3 saates "Laulud tähtedega".

Poliitiline karjäär

2011. aasta Riigikogu valimistel osales ta roheliste ja vabade kodanike nimekirjas Harju- ja Raplamaa esinumbrina. 2015. aasta Riigikogu valimistel osales ta Vabaerakonna nimekirjas ja teenis samas ringkonnas 7307 häälega isikumandaadi.
Talvik tegutses Eesti Vabaerakonna esimehena aastatel 2017–2018. 13. mail 2018 ta teatas, et lahkub Vabaerakonnast, aga mitte selle Riigikogu fraktsioonist. 2018. septembri alguses hakkas ta asutama uut, Elurikkuse Erakonda.
2019. aasta Riigikogu valimistel kandideeris ta valimisringkonnas nr. 4 (Harju- ja Raplamaa) Elurikkuse Erakonna esinumbrina. Ta kogus 821 häält, kuid ei osutunud valituks.

Isiklikku

Ta on Alice ja Mati Talviku poeg.
Arda-Maria Kirsel

Arda-Maria Kirsel (11. september 1926 Tallinn – 13. august 2014 Tallinn) oli eesti raamatukogundustegelane, Eesti Raamatukoguhoidjate Ühingu auliige.
Arda-Maria Kirsel sündis Tallinnas, õppis aastatel 1935–1939 Paldiski 6-klassilises algkoolis, 1939–1940 Tallinna Tütarlaste Kommertsgümnaasiumis, 1940–1944 Viljandi I Gümnaasiumis ja 1945–1950 Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonnas inglise filoloogia ja bibliograafia erialal.
Pärast lõpetamist töötas ta 15 aastat Tartu Riikliku Ülikooli Teaduslikus Raamatukogus vanemraamatukoguhoidjana, osakonnajuhatajana ja direktori asetäitjana, millele järgnes töö aastatel 1965–2004 Tallinna Pedagoogikaülikooli Akadeemilises Raamatukogus osakonnajuhataja, sektorijuhataja ja vanemraamatukoguhoidjana.
1963. aastal käis ta 2-nädalasel UDK kursusel Üleliidulises Teaduslik-Tehnilises Raamatukogus Moskvas. Arda Kirsel oli parim UDK tundja Eestis ning tema elutööks oli UDK eestikeelsete liigitustabelite koostamine ja toimetamine, mis eestikeelsetena ilmusid 1999. aastal.
Lisaks igapäevatööle on ta tegelenud ka õppejõutööga ning avaldanud muljetavaldava arvu publikatsioone liigitamisest, märksõnastamisest, raamatukogu kataloogidest jm ning juhtinud üle kümne aasta ERÜ liigitamise ja märksõnastamise toimkonda.
Arda-Maria Kirseli teeneid on tunnustatud Valgetähe teenetemärgi medaliga, ta oli ERÜ auliige ja teenetepreemia 1995. aasta laureaat.
Ta on maetud Metsakalmistule.
Edgar Leopold Puide

Elulugu

Edgar Leopold Puide oli sepa poeg.
Lõpetas 1926 Tallinna Ühistehnikagümnaasiumi. 1936. aastal lõpetas Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonna metsaosakonna, kaitses diplomitöö "Põhiveepinna kõikumine metsamaadel ülikooli õppe- ja katsemetskonnas 1930.–1934. a."
Oli 1930–33 (üliõpilasena) TÜ õppe- ja katsemetskonna assistendi kohusetäitja, 1933–35 Tudu metskonna metsnik, 1936–44 Voltveti Metsakooli (aastast 1939 Tihemetsa Metsatehnikum) õpetaja. Õpetas metsamelioratsiooni, maamõõtmist ja ehitusõpetust. Läks 1944 Rootsi, kus oli 1945–52 Riigimaade ja -metsade Valitsuse ametnik, 1952–62 metsanduskonsulent, 1962–64 büroosekretär, 1964–72 büroodirektor. Ühtlasi oli 1961–65 Rootsi Kuningliku Metsaülikooli metsamelioratsiooni õppejõud, 1968–74 Carpenbergi Metsakooli praktikumide juhendaja.

Teadustöö

Uurimisvaldkond: põhjaveerežiim ja metsakasvu mõjutavad tegurid. Pani aluse süstemaatilistele uuringutele selles valdkonnas. Etendas juhtivat osa Rootsi metsamelioratsiooni viimisel kaasaegsele teadustasemele. Töid metsakuivendusest. Võttis osa arvukatest erialakonverentsidest ja kongressidest Rootsis, Soomes jm. Tegeles ka eesti ilukirjanduse tõlkimisega rootsi keelde (Mati Unt "Sügisball" ("Höstbal", 1983) koos P. Puidega). Oli 1956–76 Eesti Metsamees Eksiilis toimetaja liige, professor Andres Mathieseni kapitali nõukogu ja Eesti Metsateadlaste Ühingu Rootsis liige (1975–86 esimees). Ligi 30 teadust-t ja aimeartiklit.
Lodomeeria

Lodomeeria (ladina Lodomeria, saksa Lodomerien) on keskaegse Galiitsia-Volõõnia vürstiriigi, st Volõõnia ladinapärane nimi.
Aastatel 1772–1918 nimetati Austria kroonimaade hulka kuulunud Galiitsia alasid Galiitsia ja Lodomeeria Kuningriigiks. Volõõniat, st Lodomeeriat see provints ei hõlmanud.
Kaspar K. Riemschneider

Kaspar Klaus Riemschneider (3. aprill 1934 Jena – 5. juuni 1976) oli saksa orientalist.
Pärast keskkooli lõpetamist Jenas õppis Riemschneider 1952. aastast Berliini Humboldti Ülikoolis assürioloogiat ja hetitoloogiat Heinrich Otteni juhendamisel ning Praha Karli Ülikoolis Lubor Matouši juhendamisel, kus ta 1959 promoveerus. Pärast proteste Praha kevade mahasurumise vastu asus ta 1971 SDVst Münchenisse ja sai Deutsche Forschungsgemeinschaftilt habileerumisstipendiumi. Ta töötas Chigago assüüria sõnaraamatu (Chicago Assyrian Dictionary) vallas. Riemschneider hukkus autoõnnetuses USAs.
1969. aastal avaldas ta akadi keele õpiku. Samuti uuris ta hetiidi keelt ja avaldas selle kohta uurimusi, sh eelkõige endetekstid.
Mati Vaitmaa

Elukäik

Õppis Tallinna 21. Keskkoolis, Tartu Kunstikoolis ja Villu Tootsi juures kirjakunsti.
Sonograafia

Sonograafia on helisignaali esitamine visuaalsel kujul, tavaliselt helisignaali spektraalse jaotumuse (signaali spektri) kujul signaali muutumises ajas.
Sonograafia leiab kasutamist häälikute ja kõne analüüsi juures.

Ajalugu

Eesti esimene sonograafiaseade ehk sonograaf ehitati arvatavasti TPI (TTÜ) automaatika kateedris 1960. aastatel. Selle töö põhines helisignaali magnetsalvestusel ja salvestise taasesitamisel erineva kiirusega.

Tänapäev

Tänapäeval kasutatakse sonograafia jaoks digitaalse signaalitöötluse vahendeid, mis võivad töötada praktiliselt reaalajas.
Alwin Wieck

Friedrich Alwin Feodor Wieck (27. august 1821 Leipzig – 21. oktoober 1885 Dresden) oli saksa viiuldaja ja klaveriõpetaja, pianisti ja helilooja Clara Schumanni vend.

Elukäik

Alwin Wiecki isa oli Friedrich Wieck ja ema Mariane Wieck (neiupõlvenimi Tromlitz). Isa oli hariduselt teoloog, kuid kirest muusika vastu tegutses ta klaveriõpetajana. Samuti asutas ta klaverivabriku ja muusikaraamatukogu. Alwini ema oli laulja ja pianist, andis samuti klaveritunde. Alwini emapoolne vanaisa oli flötist Johann George Tromlitz. Alwini õde Clara andis talle alates 1831. aastast klaveritunde, olles ise 12-aastane.
Ta õppis isa juhendamisel klaverit ja Ferdinand Davidi juhendamisel viiulit ning läks 1843. aastal Tallinnasse. Kui Clara ja Robert Schumann 1844. aasta Venemaa-reisil Tartut külastasid, pidid nad külastama ka Tallinna. Alwin Wieck oli publikut selleks juba ette valmistanud ja avaldanud 1844. aasta jaanuaris vastavad ajaleheteated. Schumannid siiski Roberti halvenenud tervisliku seisundi tõttu Tallinna ei jõudnud, kõik Tartu-päevad oli ta “närvipalavikus”, nagu kolm Tartu arsti diagnoosisid, ning Schumannid kiirustasid Peterburi.
1849–1859 oli Alwin Peterburis Itaalia ooperiorkestri liige ja abiellus seal Paulina Henrika Elisabeth Steiniga (sündinud 7. oktoobril 1830). 1861. aastal pöördus Alwin Saksamaale tagasi ning elas ja töötas kuni surmani Dresdenis. 
Pärast esimese abielu lahutamist abiellus ta tundmatu Emmaga, kes suri varakult. Kolmandat korda abiellus ta 1872. aastal Coburgist pärit Therese Lucilie Hartmanniga, kes elas temast kauem.
Ta püüdis levitada oma isa õpetusi, mis viis hiljem konfliktini oma poolõe Mariega, kes uskus, et ainult tema suudab Friedrich Wiecki õpetamismeetodeid autentselt edasi anda. Mõlemad viisid klaveritunde läbi Wiecki meetodi järgi. Vahetult enne Alwini surma leppisid õde-venda Clara palvel ära.
Viimati elas Alwin Wieck Dresdeni inglise kvartalis Liege tänav 16 (tänapäeval Hans-Dankner-Straße), kus ta 64-aastaselt suri. Ta on maetud Trinitatise kalmistule perekonna hauakambrisse, mis on tänapäevalgi säilinud.
Menai rippsild

Menai rippsild, ka Menai sild, (kõmri Pont Grog y Borth) on rippsild üle Menai väina Bangoris Walesis. Sild ühendab Suurbritannia ja Anglesey saart.
Menai sild arvati 1949. aastal 1. järgu arhitektuurimälestiseks. Sild esitati 2005. aastal UNESCO maailmapärandi nimistusse lülitamiseks.

Silla rajamine

Sild ehitati aastatel 1818–1826 insener Thomas Telfordi projekti järgi. Valmimisel oli see suurima sildeavaga sild maailmas.
Silla kogupikkus koos pealesõiduestakaadidega on 353 m, rippava pikkus 176,5 m. Silla sõidutee kõrgus veepinnast on 100 jalga (30,5 m). Sepisrauast kettkandureid oli kokku 16. Sillatekk oli puidust.

Rekonstrueerimine

1893. aastal asendati puidust sillatekk terasest tekiga insener Benjamin Bakeri juhtimisel.
Aastatel 1938–1940 sild rekonstrueeriti, töid teostas ehitusfirma Dorman Long and Company. Sepisrauast kettkandurid asendati terasest kanduritega. Vähendati kettkandurite arvu ja muudeti nende paiknemist sillal.
Kesk tänav (Rakvere)

Kesk tänav on tänav Rakvere linna loodeosas, Moonaküla linnaosas.
Tänav saab alguse Näituse tänavalt. Suundudes lääne suunas, lõpeb tänav Pärnu–Rakvere–Sõmeru maantee ristmikuga.
Tänava pikkus on 512 meetrit ja see on paralleelne Tallinna–Narva raudteeliiniga, mis asub ligikaudu 300 meetrit lõuna pool. Tänav ristub Koidu põik tänava, Tähe tänava, Eha tänava ja Lääne tänavaga. 
Tänava ääres paiknevad enamuses katusekorrusega ühepereelamud, mis on ehitatud 20. sajandi jooksul, põhiliselt selle teises pooles.
Uus Tallinna Trio

Uus Tallinna Trio on aastal 1997 loodud ansambel (trio). Ansambli moodustavad Marrit Gerretz-Traksmann (klaver), Harry Traksmann (viiul) ja Kaido Kelder (tšello).
Ansambel on viljelenud peamiselt 18. ja 19. sajandi muusika teoseid.
Ansambel on pälvinud mitmeid auhindu nii rahvusvahelistelt kui ka Eesti-sisestelt konkurssidelt, nt 1998. aastal konkurss-festivalil "Con Brio" võideti esikoht.
Miarooliline tekstuur

Miarooliline tekstuur, ka miaroliidiline tekstuur, on süvakivimi tekstuur, mida põhjustavad kivimis kristallisatsiooniproduktidega täitunud süvakivimis esinevad väikesed (<2 mm ) korrapäratud poorid või õõnsused. Selline tekstuur tekib tänu mahu vähenemisele kristalliseerumise käigus.
Miaroolilise tekstuuri puhul kivimi tühikud (vesiikulid) ei ole siiski üleni täitunud sekundaarsete mineraalidega (sel juhul tekiks mandelkivitekstuur), vaid osaliselt, täpsemalt – vaid vesiikulite seinad kattuvad hilisemate hüdrotermaalsete protsesside käigus sekundaarsete mineraalide mikrodruusidega, mis põhjustavadki vesiikulite seintele miaroolilise tekstuuri.
Miarooliline tekstuur esineb näiteks graniitides, dioriitides ja gabrodes,, samuti granitoidse koostisega pegmatiitides.
Miarooliline tekstuur on iseloomulik intrusiividele, mis omavad poore või õõnsusi.
Väiksuse tõttu on miarooliline tekstuur sageli nähtav vaid mikroskoopi kasutades.
Wigla show

"Wigla show" oli Eesti huumorisaade, mis oli Kanal 2 eetris aastail 1998–2000 ja mille produtsent oli Ivar Vigla.
Casapesenna

Poliitika

Maffia sisseimbumise tõttu Casapesenna võimuorganisse saatis Monti valitsus organiseeritud kuritegevuse vastase seaduse alusel kohaliku võimuorgani 2012. aastal laiali ning määras asemele valitsuse eriesindaja (commissario straordinario).
Atsetüültselluloos

Atsetüültselluloos ehk atsetaattselluloos on tselluloosi äädikhappeester, mida kasutatakse atsetaatkiu, filmi, elektriisolatsioonimaterjalide ja plastesemete tootmiseks.
Atsetüültselluloos saadakse jää-äädikhappe või äädikhappeanhüdriidi toimel tselluloosile katalüsaatori (tugeva mineraalhappe) manulusel, seda protsessi nimetatakse atsetüülimiseks.
Atsetüültselluloosiga sarnaneb triatsetüültselluloos, mis keemiliselt on tselluloosi triatsetaat.
Jyoti Basu

Jyoti Basu (bengali keeles জ্যোতি বসু); õieti Jyotirindra Basu; 8. juuli 1914 – Kolkata 17. jaanuar 2010 Kolkata) oli India (Lääne-Bengali) poliitik India Kommunistlikust Parteist (Marksistlikust).
Ta oli 21. juunist 1977 kuni 6. novembrini 2000 Lääne-Bengali peaminister.
Lunar Atmosphere and Dust Environment Explorer

Ajalugu

Pärast nelja aastat arendustööd ja komponentide tootmist alustati 2012. aasta jaanuaris LADEE kokkupanemist. LADEE saadeti üles 7. septembril 2013 Minotaur V raketi pardal. 2013. aasta 6. oktoobril jõudis LADEE elliptilisele Kuu orbiidile kestusega 24 tundi ning seejärel 9. oktoobril langetati kosmoseaparaat 4-tunnisele orbiidile. 2013. aasta 12. oktoobril langetati LADEE orbiiti veelgi ning orbiidi kõrguseks sai 235 km. LADEE pardal olev LLCD saatis esimesed andmehulgad Maal olevale jaamale 18. oktoobril 2013. 2013. aasta oktoobris püstitas LLCD kosmoseside kiirusrekordi, saates Maale andmeid kiirusega 622 Mbit/s.
18. aprillil 2014 kukutati kosmoseaparaat Kuu tagumisele poolele.

Üldandmed

LADEE on esimene kosmoseaparaat mis on disainitud, integreeritud ja ehitatud NASA Ames Research Centeris ning kasutab uut modulaarset Modular Common Spacecraft Bus disaini, mis on oluliselt odavam kui NASA varem ehitatud teadusuuringute kosmoseaparaadid. Modulaarne disain võimaldab valmistada kosmoseaparaate erinevate missioonide jaoks päikesesüsteemi piires, vahetades mooduleid või moodulites olevaid instrumente. LADEE koosnes neljast moodulist – radiaatorimoodul, kus paiknevad avioonika, elektrisüsteemid, kõrguseandurid ja kasuliku koormuse (payload) seadmed; siinimoodul; kasuliku koormuse moodul ja laiendusmoodul, kus paikneb tõukejõusüsteem.

Mõõtmed

Kosmoseaparaat on 2,37 m kõrge ja 1,85 m lai. Kogumass on 383 kg.

Elektrisüsteem

LADEE-l oli 30 moodulite külgedele asetatud päikesepaneeli, mis tagasid võimsuse 295W. Energia salvestati liitiumioonakusse, mille väljundvõimsus on 28 volti kuni 24 amper*h.

Tõukejõu süsteem

LADEE tõukejõu süsteem koosnes orbitaalkontrollsüsteemist (OCS) ja reaktsiooni kontrollsüsteemist (RCS). OCS vastutab kiiruse kontrolli üle ja RCS vastutab kõrguse kontrolli üle OCS põleti töötamise ajal.
Kosmoseaparaadi peamootor on 455N High Performance Apogee Thruster (HiPAT), kõrguse kontrolli mootor 22N. Peamootor annab enamuse vajalikust tõukejõust trajektoori korrigeerimisel, kõrguse kontrolli süsteemi kasutatakse väiksemate manöövrite jaoks teadusmissiooni ajal Kuu orbiidil.
Bretagne'i lipp

Bretagne'i lipp või bretooni keeles Gwenn ha du (Valge ja must) loodi 1923. aastal USA lipu ja Kreeka lipu eeskujul.
5 musta horisontaalset triipu tähistavad prantsuskeelseid diötseese ja 4 valget triipu bretoonikeelseid. Hermeliinid pärinevad Bretagne'i hertsogite vapilt.
Kernu valla lipp

Kernu valla lipp on Harju maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Kernu valla lipp.
Lipp kinnitati 19. mail 1997.

Lipu kirjeldus

Kernu valla lipp on vapilipp, mille sinisel kangal on kollane kirn (koore-,või-, jms.). Lipukanga alaservas on ristikulõikeline kollane laid. 
Lipu mõõtmed on 100x150 cm ning laiuse ja pikkuse suhe 6:9 ühikut.

Põhjendus

Kirn meenutab eelkõige valla nimetust Kernu (Kirna, Kirnu). Ristikulõikeline kollane laid sümboliseerib põllundust-karjakasvatust, ning see on põline eestlaste elatise- ja jõukuseallikas ehk üldises tähenduses see, mida kirnu panna. Kollane on jõukuse ja heaolu võrdkujuks ning sinine puhtuse, nooruse ja vaimsuse sümboliks.