google/wiki40b huggingface dataset:
Estonia Klaverivabrik

Estonia Klaverivabrik AS on Eesti klaveritootja.
Estonia Klaverivabrik toodab käsitsi valmistatud tiibklavereid kaubamärgiga Estonia. Ettevõtte ajaloo alguseks peetakse 1893. aastat, mil klaverimeister Ernst Hiis asutas E. Hiisi klaverivabriku, mis oli üks tänase ettevõtte eellastest.
Aastal 1950 moodustati Eesti väikestest klaveritootjatest ettevõte, mis hakkas "Estonia" nime all tootma tiibklavereid ja pianiinosid. Järgneva 40 aasta jooksul toodeti ligi 500 klaverit aastas.
Aastal 1993 erastati ettevõte tolleaegsele juhtkonnale ja osaliselt töötajatele. Aastatel 1995–2001 ostis müügis olnud aktsiad Indrek Laul, kellest sai ettevõtte ainuomanik.
Estonia Klaverivabrik toodab kuni 200 tiibklaverit aastas. Valmistatakse viit mudelit: pikkusega 168 cm, 190 cm, 210 ja 225 cm ning 274 cm pikkusi kontsertklavereid. Klaverid valmistatakse valdavalt individuaaltellimusena. Toodetakse nii musti ja valgeid pille kui ka näiteks mahagonipuu, bubingapuu, pähklipuu ja dalbergiaspooniga kaetud pille.
Suurem osa klaveritest müüakse Ameerika Ühendriikidesse ja Kanadasse. Estonia klavereid leidub nii kodudes, kontserdisaalides, muusikakoolides kui ka kirikutes.
Klaverivabrik asub Tallinnas. Ettevõttel on kaks tootmishoonet, Kungla tänaval ja Vesse tänaval. Estonia Klaverivabriku juhataja on Indrek Laul.

Tunnustus

2018. aastal anti Estonia Klaverivabrikule Ameerika muusikatööstuse assotsiatsiooni NAMM verstaposti auhind.
Hillar Vimberg

Mitmesugust

Käis 2013. aasta suvel Austria väikelinnades kirikuid ja nende oreleid kaardistamas. 
Erilist huvi äratasid Gmundeni kesklinna kirik oma oreliga (Traunsee ääres), Linzi Uus Toomkirik ja Hallstatt.
Heigo Miidla

Heigo Miidla (Herald Manivald Middenbritt; 29. detsember 1919 Kloostri vald, Harjumaa – 22. mai 1989) oli eesti taimefüsioloog.
Tegeles puuvilja- ja marjakasvatuse, eriti viinamarjakasvatuse arendamisega.
Ta on maetud Tartusse Vana-Jaani kalmistule.
Brouweri auhind

Brouweri auhind (inglise keeles Brouwer Award) on Ameerika Astronoomiaseltsi dünaamilise astronoomia divisjoni teadusauhind väljapaistava panuse eest dünaamilise astronoomia valdkonnas. 
Auhind on nimetatud astronoom Dirk Brouweri (1928–1966) järgi.
Auhinda antakse välja alates 1976. aastast.
Kutse tantsule (laul)

"Kutse tantsule" on Eesti popmuusiku Üllar Jörbergi üks tuntumaid laule, mille ta esmakordselt avaldas 1996. aastal helikassetil "Suur ahv". Sel kassetil on märgitud muusika autoriks "Hitman, D. O'Neil" ja sõnade autoriks Onu Bella, kuid järgmisel aastal kasseti ja CD-na ilmunud kogumikul "Kutse peole" on muusika autoritena nimetatud "Hitman, D. O'Neil, G. Torpey, Dawhite". Laulu aluseks on eurodance'i ansambli Maxx 1994. aasta pala "I Can Make You Feel Like", Maxxi plaatidel on muusika autoritena kirjas Dakota O'Neill, Dawhite, Gary Bokoe, George Torpey ja The Hitman.
Laulust on tehtud arvukalt töötlusi ja paroodiaid, üks populaarsemaid uusesitajaid oli Tanel Padar telesaates "Su nägu kõlab tuttavalt".
Nelli Teataja

Nelli Teataja on Tallinnas alates 1988. aastast ilmuv eestikeelne ajaleht. Nelli Teataja on Eesti vanim pidevalt ilmunud eraleht. Aastatel 1988–1991 ilmus Nelli Teataja üks kord nädalas (reedel), 1992–1999 kaks korda nädalas ja alates aastast 1999 üks kord nädalas (reedel).
Aastatel 1988–1990 oli ajalehe väljaandjaks Kooperatiiv Nelli, aastatel 1991–1999 AS Purila ning firma Leju & Ko (2000–2003, 2005–).
Nelli Teataja peatoimetajateks on olnud Mart Juur (1988–1999), Allan Hmelnitski (2000–märts 2003), Enno Tammer (aprill 2003–august 2003), Hans Ulmiste (2005–2006), Kristjan Jääts (2007–2008) ja Anne-Mari Alver (2008–).
Aastatel 1991–1992 ilmus ka venekeelne paralleelväljaanne Вестник Нелли.
Zapyškis

Ajalugu

Asulat on esimest korda kirjalikult mainitud XVI sajandi alguses, mil kuningas Aleksander selle Jan Sapiehale andis. Toona kandis see nime Panemune. Sapiehade suguvõsa järgi sai alev ka oma nime, selle kohta kasutati nimekujusid Sapiehade alev, Sapiegiškėmis ja Sapiegiškis, mis hiljem moondus Zapyškiseks.
Aastal 1578 valmis sealne kirik. Aastal 1655 põletasid vene sõdurid alevi maha. Aastal 1677 avati seal kihelkonnakool. XVII sajandil läks asula Sapiehadelt Massalskite valdusesse.
Poola jagamise järel hakkas alev aastal 1795 kuuluma Preisimaa kuningriiki. Aastal 1812 läks see Varssavi hertsogiriigi koosseisu, aga aastast 1815 kuulus see Venemaale. Aastal 1825 sai Zapyškisest linn, ent aastal 1847 (teistel andmetel alles aastal 1870) kaotas see linnaõigused. XIX sajandi lõpus oli seal üle 500 elaniku. Kuni Kaunase hüdroelektrijaama rajamiseni kannatas alev korduvalt üleujutuste all - XX sajandil juhtus see aastail 1934, 1946, 1951 ja 1958.
4. septembril 1941 hukkasid leedu politseiüksused asulas elanud juudid, kokku 178 inimest. Nõukogude ajal oli Zapyškis kohaliku kartulikasvatusele spetsialiseerunud kolhoosi keskasula.
Elve Ojavere

Elve Ojavere (aastani 1961 Kiljako; sündinud 6. septembril 1935 Tallinnas) on Eesti geograaf ja majandusteadlane.

Elulugu

Lõpetas 1954 Tallinna 10. Keskkooli, 1959 Tartu Riikliku Ülikooli geograafiaosakonna ja 1963–1966 Eesti NSV TA Majanduse Instituudi (MI) aspirantuuri, geograafiakandidaat (1971, TRÜ), väitekiri "Eesti NSV tööstuse planeerimisotstarbelise kaardistamise küsimusi". Täiendas end 1990 Ungaris.
Oli 1967–1972 MI nooremteadur, 1972–1980 Eesti Teadus- ja Tehnikainformaatika ning Majandusuuringute Instituudi vanemteadur, 1980–1991 Majanduse ja Planeerimise TUI (aastast 1989 Eesti Majandusarengu Instituut) vanemteadur, laborijuhataja, sektorijuhataja ja juhtivteadur, 1992–1998 Nõmme Linnaosa Valitsuse arengunõunik ja peaspetsialist, 1998–2000 TTÜ Kõrgema Majanduskooli ja Tallinna Kommertskooli dotsent.

Teadustöö

Uurimisvaldkonnad: kartograafia, territoriaalplaneerimine, regionaalökonoomika ja haldusjuhtimine. Kaardistanud töökohtade paiknemist Eestis ning regiooniti, analüüsinud ääremaade valdade arenguvõimet. 1990. aastail käsitlenud haldusreformi aktuaalseid küsimusi, eriti Tallinna Nõmme linnaosa arenguprobleeme.

Isiklikku

Tema isa oli sõjaväelane Tavid Kiljako.
Ylo

Ylo – Henriku Liivimaa kroonikas mainitud Üksküla liivlane, kes koos Viezoga oli üldse esimene nimeliselt teadaolev kristlusse astunud liivlane. Nende ristijaks oli misjonärina Liivimaale saabunud hilisem Üksküla piiskop Meinhard. Ylo oli Kulewene isa. Ylo nimi on tõenäoliselt etümoloogiliselt seotud soome sõnaga ilo "rõõm" ja eesti sõnaga ilu "rõõm, kaunidus".
27. augustist 1255 on teada Saaremaa maavanem Ylle, kelle nimi on tõenäoliselt sama tähendusega.
Karl Volbrück

Isiklikku

Tema tütar oli töölisliikumise tegelane Helene Veltson (1902–1977).
Eduard Marguste

Eduard Marguste VR II/3 (7. märts 1897 Viljandi vald, Viljandimaa – 28. mai 1942 Juhnov, Kaluuga oblast) oli Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant).
1939–1940 Kuperjanovi partisanide pataljoni ülem.
E. Marguste oli korp! Ugala vilistlane.
Arreteeriti NKVD poolt 14. juunil 1941.
Sortavala

Ajalugu

Sortavala sai linnaõigused 1632. aastal Rootsi kuningas Gustav II Adolfi valitsemisajal, kui linn kuulus Rootsi Ingeri koosseisus Rootsi kuningriigile. Aastatel 1651–1681 kuulus Soravalta piirkond Gustaf Adam Banérile, kes oli Sortavalta krahvkonna valitseja. Banéri suguvõsavapp on ka kasutusel Sortavalta linna vapina.
Aastatel 1656–1658 toimunud Vene-Rootsi sõja ajal vallutasid linna ajutiselt Vene tsaaririigi väed, kuid sõja lõpetanud 1661. aastal sõlmitud Kärde rahuga tunnistas Venemaa tsaaririik piirkonna kuuluvust Rootsile.
1700. aastal alanud Põhjasõja käigus  vallutati Sortavala 1705. aasta sõjakäigu ajal, mida juhtis vene väejuht Pjotr Matvejevitš Apraksin. 
1721. aastal loovutati linn Uusikaupunki rahuga Venemaale ning keiser Peeter I annetas piirkonna feldmarssal Aleksander Borissovitš Buturlini eravalduseks. 
Aastatel 1741–1743  toimunud Vene-Rootsi sõja ajal vallutasid linna ajutiselt Rootsi väed ning põletasid linna, kuid pärast Turu rahulepingu sõlmimist ehitati linn uuesti üles. 
1744. aastal liideti piirkond moodustatud Viiburi kubermangu Käkisalmi provintsi koosseisu. 18. sajandi teisel poolel müüsid Buturlini järglased piirkonna krahvinna Anna Aleksejevna Orlov-Tšesmenskile.
1783. aastal nimetati Sortavala maakonnalinnaks. Aastatel 1808–1809 toimunud Vene-Rootsi sõja ja Hamina rahu alusel liideti 1811. aastal piirkond koos kogu Viiburi kubermanguga Venemaa keisririiki kuulunud autonoomse Soome Suurvürstiriigiga.
1917. aastast, pärast Soome iseseisvumist kuulus linn 1940. aastani Soomele. Kaotuse järel Talvesõjas 13. märtsil 1940 NSV Liiduga sõlmitud rahulepinguga kaotas Soome üle 10% oma aladest, ca 400 000 elanikku evakueeriti Soome, Soome oli sunnitud ära andma oma territooriumist osa Sallast, enamiku Soome Karjalast koos Viiburi linnaga, Sortavala, Petsamost Kalastaja poolsaare, neli Soome lahe saart ja kogu Laadoga järve läänekalda.  
Jätkusõja ajal, aastatel 1941–1944, kuulus piirkond taas Soome Vabariigile, kuid pärast sõja kaotust NSV Liidule liideti 19. novembril 1944 sõlmitud vaherahulepingu alusel Sortavala ja Karjala piirkond Karjala-Soome NSV-nimelise haldusüksusena (hiljem Karjala ANSV) NSV Liidu koosseisu ning oli Sortavala rajooni keskus.
Tudulinna hüdroelektrijaam

Tudulinna hüdroelektrijaam on endine hüdroelektrijaam Alutaguse vallas, Rannapungerja jõe ääres. 
Jaam asub Lemmaku külast põhja pool Roostoja Särjetõkke kärestikul, kus Roostoja ja Tagajõgi ei ole veel Rannapungerja jõeks ühinenud. 
Jaama ehitati aastatel 1947–1950 ning see oli ametlikult komsomoli löökehitus.
Aleksander Kuusik

Aleksander Kuusik (10. jaanuar 1893 – 1. aprill 1946) oli eesti vaimulik.
Ta lõpetas Tartu Aleksandri gümnaasiumi. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1912–1916. Ordineeriti 7. jaanuaril 1918 Tallinnas õpetajaks.
Ta oli aastal 1918 Tartus eesti koguduste abivaimulik. Aastal 1919 arreteeri ta bolševike poolt. Aastatel 1920–1946 oli ta Torma Maarja koguduse õpetaja, lisaks 1927–1936 Tudulinna Rahu koguduse asetäitja õpetaja. Aastatel 1920–1937 oli ta Lohusuu koguduse õpetaja, lisaks 1931–1936 Tartu praostkonna abipraost ja aastast 1936 Tartu praostkonna praost. Aastatel 1944–1946 oli ta veel Mustvee koguduse asetäitja õpetaja.
Johan

Johan on mehenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 396. mehenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Johan 244 mehel.
Gorž

Gorž (prantsuse keeles gorge, tähenduses 'kurk' või ka 'kuristik') on kindlusehitise tagaosa.

Lahtine gorž

Üldjuhul on gorž lahtine (bastioni, raveliini, lüneti, fleši, redaani puhul).

Kaetud gorž

Gorž võib olla kaetud kaitsevalli või -müüriga (goržimüür), mis on enamasti nõrgem põhivallist või -müürist, samuti lihtsalt taraga.

Tallinna Kalaranna fordi gorž

Kalaranna fordi põhiehitised on erandlikud just selle poolest, et gorži ehitatud hoone (goržihoone) on oluliselt tugevam ja paremini relvastatud kui vaenlase rünnakupoolne fordi põhiosa (antud juhul flešš).

Eritlemata gorž

Kindlusehitis võib ka igast küljest, ka goržist, olla kaetud ühesuguse kaitsevalli või -müüriga (reduudi puhul). Sellise ehitise lahtine (katmata) ühenduskäik on samuti gorž, kaetud käik on potern.
Arda (eesnimi)

Arda on eesnimi, mis Eestis esineb harva naisenimena. Türgis on see mehenimi ja Armeenias naisenimi.
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 2532. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Arda 11 naisel.
Stonewalli rahutused

Stonewalli rahutused olid gei kogukonna spontaansed ja vägivaldsed meeleavaldused politsei haarangu vastu, mis korraldati 28. juuni 1969 varahommikul Stonewall Inni baaris Greenwich Village'is New Yorgis. Neid rahutusi peetakse kõige olulisemaks sündmuseks, mis pani aluse Ameerika Ühendriikide gei ja LGBT õiguste liikumisele.
Willem-Alexander

Willem-Alexander Claus George Ferdinand van Oranje-Nassau (sündinud 27. aprillil 1967 Utrechtis) on Madalmaade kuningas. 30. aprillil 2013 võttis Willem-Alexander oma emalt, Beatrixilt üle Madalmaade kuningriigi monarhi ameti. Ta külastas kroonprintsina 17. – 18. juunil 2002 Eestit.
Willem-Alexander on ka Oranje prints, Oranje-Nassau prints ja tiitlita Amsbergi aadliperekonna liige.

Isiklikku

Willem-Alexander on Madalmaade kuninganna (1980–2013) Beatrixi ja prints Claus von Amsbergi vanim poeg.
2. veebruaril 2002 abiellus ta Máxima Zorreguietaga.

Lapsed

Printsess Catharina-Amalia (Catharina-Amalia Beatrix Carmen Victoria) sündis 7. detsembril 2003 Haagis. Printsess on troonijärjekorras esimesel kohal. Printsess ristiti 12. juunil 2004.
Printsess Alexia (Alexia Juliana Marcela Laurentin) sündis 27. juulil 2005 Haagis. Printsess on troonijärjekorras teisel kohal ja ristiti 19. novembril 2005.
Printsess Ariane (Ariane Wilhelmina Máxima Ines) sündis 10. aprillil 2007 Haagis. Printsess ristiti 20. oktoobril 2007 Haagis.
Raimu Aardam

Raimu Aardam (sündinud 9. aprillil 1952 Nõmme külas Leisi vallas) on Eesti poliitik.
Ta lõpetas 1984. aastal Eesti Põllumajanduse Akadeemia. Aardam on alates 2009. aasta novembrist Kihelkonna vallavanem.
Ta oli 1994–2010 Eestimaa Rahvaliidu liige ja on alates 2011. aastast Sotsiaaldemokraatliku Erakonna liige.

Isiklikku

Tema poeg on näitleja Ott Aardam.
Liivamäe tänav (Tartu)

Liivamäe tänav on tänav Tartus Raadi-Kruusamäe linnaosas.
Liivamäe tänav algab Kruusamäe tänavalt ja lõppeb Vahi tänavaga ristumisel.
Servikulised

Servikulised (Pleurotaceae) on seente sugukond šampinjonilaadsete seltsist.
Carlo M. Cipolla

Elulugu

Cipolla sündis Pavias, kus ta kaitses 1944. aastal ka oma esimese teaduskraadi. Tahtes õpetada ajalugu ja filosoofiat mõnes Itaalia kõrgkoolis, astus ta politoloogia erialale Pavia Ülikooli. Seal avastas ta tänu professor Franco Borlandile, kes oli keskaja majandusajaloo spetsialist, huvi majandusajaloo vastu. Pavia järel tudeeris ta majandusajalugu Sorbonne'is ja Londoni Majanduskoolis.
Esimese töökoha majandusajaloo õppejõuna sai Cipolla 27-aastaselt Catanias. Sellele järgnes pikk akadeemiline karjäär Itaalias (Veneetsia, Torino, Pavia, Scuola Normale Superiore di Pisa ja Fiesole) ja välismaal. 1953. aastal siirdus Cipolla Ameerika Ühendriikidesse Fulbrighti stipendiaadina ning 1957. aastal sai temast külalisprofessor California Ülikoolis Berkeleys. Kaks aastat hiljem anti talle täisprofessuur.

Esseed

Cipolla kirjutas 1973. ja 1976. aastal kaks majandusteemalist esseed, mille ingliskeelsed versioonid ringlesid ta sõprade seas ning mis avaldati 1988 itaalia keeles koondpealkirjaga "Allegro ma non troppo" (muusikaline fraas tähendusega "Kiirelt, kuid mitte liiga kiirelt").
Esimeses essees "Vürtside (ja eriti musta pipra) rollist keskaegses majandusarengus" ("The role of spices (and black pepper in particular) in Medieval Economic Development") kirjeldas ta huvipakkuvat seost vürtside impordi ja rahvastiku kasvu vahel hiliskeskajal, postuleerides põhjusliku seose musta pipra kui afrodisiaakumi kohta.
Kõhukelme

Kõhukelme ehk peritooneum (peritoneum) on õhuke kile, mis katab kõhuõõne poolt kõhuseina ja kõhuõõnes olevaid elundeid.
Hapukirss

Hapukirss on hapu kirsipuu ehk hariliku kirsipuu (Prunus cerasus) vili.

Päritolu ja kultiveerimine

Hapu kirsipuu on arvatavalt magusa kirsipuu (Prunus avium) ja stepi-kirsipuu (Prunus fruticosa) hübriid. Erinevalt suurematest maguskirssidest on stepi-kirsipuu on andnud hapukirssidele väiksema ja hapuma vilja. Kahe liigi ristumine toimus Taga-Kaukaasias või Ida-Euroopa lõunaosas, kus hapu kirsipuu kasvab looduslikult. Nüüdisajal eristatakse hapu kirsipuud eraldi liigina.
Tänapäeval kasvatatakse kümneid hapukirsikultivare, mille eri aegadel valmivad viljad on erineva happesusega. Mõned neist sobivad rohkem toidu valmistamiseks, teised kuivatamiseks või hoidistesse panemiseks. Tuntuimate hapukirsside hulka kuulub tumedaviljaline murel ehk morello. Eesti kaubandusvõrgus müüakse murelitena sageli hoopis maguskirsse, mis on magusa kirsipuu viljad. Teine oluline grupp hapukirsse on helepunased amarellid ehk amarellkirsid, mille mahl on õrnalt punakas või isegi peaaegu värvitu.
Hapukirsse ei korjata suurtes istandikes enam käsitsi, vaid mehhaniseeritult. Puu raputamisel langevad kirsid presendile, kust nad liiguvad elevaatorile. Sealt juhitakse nad veega täidetud anumatesse, kus toimub nende loputamine enne pakkimist.

Kasutamine

Hapukirsse kasutatakse laialdaselt kirsikookide, sorbettide, jäätiste, kastmete ja glasuuride valmistamisel. Kuigi hapukirsid on küllalt suure happesusega, süüakse neid nii Euroopas kui ka Lähis-Idas sageli värskelt. Lisandina kasutatakse hapukirsse mitmesuguste toitude valmistamisel. Nad sobivad hästi mandlite, peekoni, kanaliha, pardiliha, vanilli, muskaatpähkli, safrani, kreemide, või, basiiliku, tumeda šokolaadi, aniisi ja kaneeliga. Kuivatatud hapukirsid on sageli magusama maitsega ning neid kasutatakse tavaliselt salatites ja jäätistes. Hapukirsse võib säilitada sügavkülmutatult või teha neist mitmesuguseid hoidiseid, mille hulka kuuluvad näiteks moosid, siirupid, tee lisandid, kirsiliköörid ja kirsiõlu.
Aleksei Spiridov

Aleksei Grigorjevitš Spiridov (vene keeles Алексей Григорьевич Спиридов, saksa keeles Alexei Spiridow) (6. oktoober 1753 – 18. märts 1828 Tallinn) oli Vene keisririigi mereväelane (admiral) ja Tallinna sõjasadama väljaarendaja.

Elulugu

Ta põlvnes vanast aadlisuguvõsast, mille kohta on teateid XVI sajandist. Tema isa oli Kroonlinna sadama ülemkomandant admiral Grigori Andrejevitš Spiridov (1713−1790) ja ema Anna Matvejevna Nesterova (1731−?). Õppis alates aastast 1760 mereväekadetikorpuses. 1760−1761 teenis oma isa alluvuses, kes oli sõjalaeva komandör. 1762. aastal ülendati mitšmaniks. Ta oli mitme sõjalaeva komandör ja sai 1784. aastal kontradmirali auastme. 
Aastast 1792 oli ta Tallinna sadama ülemkomandant, 1803–1811 ja 1813–1828 Tallinna sõjakuberner ja Tallinna sadama kõrgeim komandör.  Aastal 1811 sai temast Arhangelski sadama komandör ja 1811−1813 oli ühtlasi Arhangelski sõjakuberner. Suri Tallinnas ja ta on maetud Tallinna Aleksander Nevski kalmistule.
25. veebruaril (ukj 9. märtsil) 1814 võeti ta Eestimaa rüütelkonna aadlimatriklisse (III klass, nr 303).

Mõisavaldused

Talle kuulus kuni 1801. aastani Natalienhofi suvemõis, mille ta ostis Holstein-Becki hertsogilt Peter August Friedrichilt. 1816. aastal sai ta 12 aastaks rendile Uuemõisa mõisa (Neuenhof). Leping hakkas kehtima 1819. aastal ja selle tähtaeg oli aasta 1831. Tema nimel oli mõis veel 1825. aastal.
T-64

T-64 on alates 1964. aastast Nõukogude Liidus toodetud teise generatsiooni lahingutank.
Georg von Stackelberg (1775–1837)

Georg Gustav Adolph von Stackelberg (14. aprill (vkj 3. aprill) 1775 Mõisamaa mõis – 20. detsember (vkj 8. detsember) 1837 Väike-Rõude mõis) oli baltisaksa päritolu Venemaa sõjaväelane (kindralmajor) ja tõeline riiginõunik.
Mäealuse maastikukaitseala

Mäealuse maastikukaitseala asub Viimsi poolsaarel Viimsi valla territooriumil. Kaitseala suurus on 580 hektarit, mis hõlmab valla territooriumist peaaegu 10 %. Kaitseala staatus saadi 2005. aastal. Maastikukaitseala loodi Põhja-Eesti klindi, soo- ja pangametsakoosluste ning pärandkultuurmaastiku kaitsmise eesmärgil.
Kaitseala koosneb kahest lahustükist – Mäealuse ja Soosepa piiranguvööndist. Esimeses piiranguvööndis on peaeesmärgiks säilitada pangaaluseid metsakooslusi ja omaaegseid piirkonnale omaseid karjamaid ja -metsi, mis on pesitsus- ja puhkepaigaks paljudele rändlindudele. Metsakooslustes leidub ka haruldasi taimeliiki, samuti pakub mets elamispaika suurematele imetajatele, nagu põder ja metskits.
Soosepa piiranguvööndis kaitstakse peamiselt sookoosluseid. Sealsete soode vanused on üle 8000 aasta.
Printsess Alexandra, Leedi Ogilvy

Printsess Alexandra, Leedi Ogilvy KG & GCVO (Alexandra Helen Elizabeth Olga Christabel Ogilvy, neiupõlvenimega Windsor) (sündinud 25. detsembril 1936) on Briti kuningliku perekonna liige, kuningas George V lapselaps. 
Ta on ärimees Angus Ogilvy lesk, kellega olid nad abielus vahemikus 1963–2004. 2018. aasta 23. aprilli seisuga on ta Briti troonipärilusjärjestuses viiekümne esimesel kohal, oma sünni ajal oli ta järjestuses kuues.

Sünd ja lapsepõlv

Printsess Alexandra sündis 25. detsembril 1936 Londonis. Tema isa oli Kenti hertsog George, kuningas George V ja kuninganna Mary neljas poeg. Tema ema, Kenti hertsoginna Marina oli Kreeka ja Taani printsi Nicholase ning Venemaa suurvürstinna Elena Vladimirovna tütar. Briti monarhi lapselapsena on ta Suurbritannia printsess tiitliga Tema Kuninglik Kõrgus. 
Sündimise ajal oli printsess Briti troonipärilusjärjestuses 6. kohal. Alexandra ristiti 9. veebruaril 1937 ning tema ristivanemad olid kuningas George VI, kuninganna Elizabeth, Kreeka ja Taani prints Nicholas, Jugoslaavia printsess Olga, krahv zu Törring-Jettenbach, Karl Teodor, Norra kuninganna Maud, Alexander Cambridge, Althone'i krahv ja Battenbergi printsess Henry (printsess Beatrice).
Suurema osa lapsepõlvest veetis printsess Alexandra oma vanemate suvekodus Coppinsis. Teise maailmasõja ajal elas ta koos oma vanaema kuninganna Maryga Badmintonis. Printsessi isa sai 25. augustil 1942 lennuõnnetuses surma. 
Oma nõbude, toonase printsessi Elizabethi ja prints Philipi pulmas 20. novembril 1947 oli Alexandra pruutneitsi. Esimese Briti printsessina on ta õppinud tavakoolis, Heathfieldi koolis Ascotis.

Kuninglikud kohustused

1950. aastate lõpust alates on printsess Alexandra täitnud kuninganna eest kuninglikke kohustusi nii Suurbritannias kui ka välismaal.
1959 tegi ta ringreisi Austraalias ning osales Queenslandi pidustustel. 1967 oli ta samas puhkusel, täites ka ülesandeid Canberras ja Melbourne'is. 1. oktoobril 1960 esindas printsess kuningannat Nigeeria iseseisvumispidustustel ja kaks päeva hiljem avas parlamendiistungi. Hilisemad ringreisid hõlmasid Kanadat, Islandit, Norrat, Taid, Gibraltarit ja Falklandi saari. 
Printsess oli Lancasteri ülikooli kantsler aastatel 1964–2005. Ta on ka mitme meditsiiniseltsi auliige ning fondi Alexandra Rose Day, mis on asutatud tema vana-vanaema kuninganna Alexandra auks, president.
Ta saab igal aastal 225 000 naelsterningi suuruse tasu ametlike kohustuste täitmiseks, nagu ka teised kuningliku perekonna liikmed, kuid tema summa maksab kuninganna ise riigikassasse tagasi.

Pereprobleemid

1989. aastal sattusid printsess ja tema abikaasa skandaali keskele, kui nende tütar Marina jäi rasedaks oma fotograafist poiss-sõbrast Paul Mowattist. Marinast ilmus ajalehes Today artikkel, kus ta kritiseeris oma perekonda ning poseeris piltidel, kandes peas krooni. 1990. aastal Marina ja Mowatt abiellusid, kuid ainus kuningliku perekonna liige, kes pulmas osales, oli tema isa Angus. Kui paar lahutas, taastusid head suhted Marina ja perekonna vahel.
Lahknevusnegatiivsus

Lahknevusnegatiivsus (inglise mismatch negativity ehk MMN) on sündmusseosega potentsiaal (inglise event-related potential ehk ERP), mis tekib ootamatule stiimulile stiimulite reas. Ajulainet on võimalik mõõta elektroentsefalograafia (EEG) ja magnetelektroentsefalograafia (MEG) abil.
Ajulainet on võimalik esile kutsuda kõikide meelte kaudu, kuid kõige enam on uuritud MMN-i tekkimist visuaalsete ja auditiivsete stiimulite puhul. Auditiivsete stiimulite puhul tekib MMN-i ajulaine, kui sarnaste korduvate helide hulgas esitatakse teistsugust heli. Näiteks kui standardstiimulite (s) vahele kostab haruldane kõrvalekalduv ehk deviantne heli (d) (nt. "s s s s s s s s d s s s s s s s s s d s s s s"). Deviant võib teistest erineda helikõrguse, kestuse või valjuse poolest.
MMN-i on võimalik esile kutsuda sõltumata sellest, kas katseisik pöörab stiimulitele tähelepanu või mitte.  Katseisik võib auditiivsete stiimulite esitamise ajal lugeda või vaadata subtiitritega tummfilmi ning MMN tekib teistest tegevustest hoolimata.
Riina Eentalu

Riina Eentalu (neiupõlvenimi Riina Mägi; sündinud 3. veebruaril 1946) on eesti raadioajakirjanik.  
Eentalu on kõige kauem järjest ametis olnud uudistetoimetaja eesti meediakanalites.
Seenekasvatus

Seenekasvatus on põllumajandusharu, mis tegeleb tehistingimustes väärtuslike söögi- ja söödaseente kasvatamisega.

Eesti seenekasvatus

Eestis on kasvatatud austerservikut ja kasvatatakse alates 2015 aastast Shiitake seent.