google/wiki40b huggingface dataset:
Colossus Bridge

Colossus Bridge, ka Fairmounti sild, ka Fairmounti koloss, ka Upper Ferry Bridge, ka Lancaster Schuylkill Bridge, oli üheavaline katustatud sild üle Schuylkilli jõe Philadelphia lähedal.
Sild oli omal ajal pikima sildega puidust sild Ameerika Ühendriikides.
Colossus Bridge rajati Philadelphia esimese püsisilla Permanent Bridge lähedale, viimane jäi 1,3 km allavoolu. Colossus Bridge'ist 10 km ülesvoolu jäi rippsild Schuylkilli kettsild.

Silla tarindus

Silla projekteeris ja ehitas aastatel 1812–1813 Louis Wernwag. Sild oli tarinduselt kaarsõrestiksild sildega 340 jalga (103,6 m). Tegemist oli katustatud puitsillaga, kus kaks paari puidust kaari oli seotud puitsõrestikuga, milles diagonaalseteks elementideks olid rauast vardad. See oli Ameerika Ühendriikides esimene puidust sõrestiksild, milles kasutati metallist vardaid.
Sild hävis tulekahjus 1. septembril 1838.

Hilisemad sillad

1842. aastal ehitas Charles Ellet samas asukohas esimese trosskanduritega rippsilla Ameerika Ühendriikides (Fairmounti rippsild). Praegu asub seal 1965. aastal ehitatud Spring Garden Street Bridge.
Cedari maakond (Missouri)

Ajalugu

Maakond moodustati 1845. aastal.
Teatrikunst

Teatrikunst (ka lavakunst ja näitekunst) on kollektiivsel loomingul põhinev kunst, milles on tihedalt läbi põimunud sõnakunst, kirjandus, muusika, laul ja tants.
Teatri alusepanijaks peetakse diturambilise koori juhti Thespist, kelle nimi sai näitlemise sünonüümiks – Thespise kunst –, samuti nagu Thespise rüü tähendab teatrikostüümi. Thespis olevat tulnud koos kooriga oma sünnikohast Ikarjast kraamivankril, mille põhja- ja äärelaudadest sai moodustada improviseeritud lava. Rännakuil ühelt peolt teisele jõudis ta lõpuks Ateenasse, kus ta võitis auhinna äsja algatatud draamafestivalil – suurel dionüüsial.
Kazimierz Lipień

Sportlaskarjäär

Lipień oli 164 cm pikk. Tema võistluskaal oli 72 kg.
Tema spordiklubi oli MKS Jelenia Góra/Wisłoki Dębica ja treener oli Czesław Korzen.
1971. aasta maailmameistrivõistlustel Sofias saavutas Lipień hõbemedali Bulgaaria maadleja Georgi Markovi järel ning Jaapani maadleja Hideo Fujimoto ja Ungari maadleja László Réczi ees.
1972. aasta Euroopa meistrivõistlustel Poolas Katowices saavutas Lipień pronksmedali Markovi ja Soome maadleja Martti Laakso järel.
1972. aasta suveolümpiamängudel Münchenis saavutas Lipień pronksmedali Markovi ja Saksa DV maadleja Heinz-Helmut Wehlingi järel.
1973. aasta Euroopa meistrivõistlustel Helsingis saavutas Lipień hõbemedali NSV Liidu maadleja Nelson Davidjani järel ja Norra maadleja Harald Hervigi ees.
Sama aasta maailmameistrivõistlustel Teheranis saavutas Lipień kuldmedali NSV Liidu maadleja Anatoli Kavkajevi ja László Réczi ees.
1974. aasta Euroopa meistrivõistlustel Madridis jäi Lipień 6. kohale. Medalid võitsid Kavkajev, Markov ja Rumeenia maadleja Ion Păun, Lipieni edestasid ka László Réczi ja Roland Werner Saksa DV-st.
Sama aasta maailmameistrivõistlustel Katowices kaitses Lipień tiitlit Kavkajevi ja Réczi ees.
1975. aasta Euroopa meistrivõistlustel Saksa FV-s Ludwigshafen am Rheinis saavutas Lipień kuldmedali Kavkajevi ja Bulgaaria maadleja Stojan Lazarovi ees.
Sama aasta maailmameistrivõistlustel Minskis tuli Lipień teiseks Davidjani järel ja Réczi ees.
1976. aasta Euroopa meistrivõistlustel Leningradis kaitses Lipień meistritiitlit Păuni ja Suren Nalbandjani ees.
1976. aasta suveolümpiamängudel Montrealis saavutas Lipień olümpiavõidu Davidjani ja Réczi ees. Esikolmiku vahel tekkis surnud ring ja omavaheline järjestus pandi paika kaotuspunktide arvu järgi. Păun sai 5., kreeklane Migiakis 7. ja Lazarov 8. koha, Nalbandjan võitis pisut raskema, I kergekeskkaalu.
1977. aasta Euroopa meistrivõistlused jäid Lipienil vahele. Maailmameistrivõistlustel Rootsis Göteborgis sai Lipień hõbemedali Réczi järel ning Păuni ja Davidjani ees.
1978. aasta Euroopa meistrivõistlustel Sofias saavutas Lipień kolmanda kulla Păuni ja Ungari maadleja Tomas Tóthi ees.
Sama aasta maailmameistrivõistlustel Mexicos pälvis Lipień hõbemedali NSV Liidu maadleja Boriss Kramarenko järel ning Rootsi maadleja Lars Malmkvisti ja Bulgaaria maadleja Ivan Saikovi ees.
1979. aasta Euroopa meistrivõistlustel Bukarestis tuli Lipień pronksmedalile Kreeka maadleja Stylianos Migiakise ja Ungari maadleja Tomas Tóthi järel.
1980. aasta suveolümpiamängudel Moskvas jäi Lipień 6. kohale. Medalid võitsid Migiakis, Ungari maadleja István Tóth ja Kramarenko. Teda edestasid ka Jugoslaavia maadleja Ivan Frgić, kes eelmistel olümpiamängudel oli ühe kaalu võrra kergemas, sulgkaalus pälvinud hõbemedali, ja Bulgaaria maadleja Panajot Kirov. Pärast olümpiamänge lõpetas Lipien sportlaskarjääri.
Emil Iversen

Emil Iversen (sündinud 12. augustil 1991 Meråkeris) on Norra murdmaasuusataja.
2017. aasta maailmameistrivõistlustel Lahtis osales ta koos Johannes Høsflot Klæboga sprinditeates. Iversen sõitis viimast vahetust ja oli viimases kurvis liider, kuid talle oli lähenemas soomlane Iivo Niskanen. Iversen astus Niskanenile ette ning mõlemad kukkusid. Neist möödusid Venemaa ja Itaalia. Niskanenil õnnestub siiski Soomele tuua pronksmedali, suusakepi murdnud Iversen toob Norra finišisse neljandana. Samadel maailmameistrivõistlustel oli Iversen vabatehnikasprindis kümnes.
2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis oli ta klassikasprindis kaheksas ja 50 km klassikas kümnes.
2019. aasta maailmameistrivõistlustel Seefeldis võitis ta kuldmedali teatesõidus ja tuli koos Johannes Høsflot Klæboga maailmameistriks lisaks sprinditeates.
Esimest korda osales ta MK-sarjas 7. detsembril 2012 Lillehammeris 15 km klassikas. Esimest korda jõudis ta poodiumile ja saavutas kohe võidu 5. jaanuaril 2016, kui võitis Tour de Ski neljandal etapil Oberstdorfis klassikasprindi.

Maailmakarikavõistlustel

Emil Iversen on (seisuga 24. veebruar 2019) seisuga osalenud 81 MK-võistluste etapil ja jõudnud poodiumile 14 korral, neist kuuel korral on ta võitnud.
Viljar Viljamäe

Viljar Viljamäe (17. jaanuaril 1938 Ahja vald Tartumaa – 13. märts 2009 Haapsalu) oli eesti karikaturist ja fotograaf. 
1957. aastal lõpetas Ahja Keskkooli ja 1959. aastal Tartu Vabariikliku Meditsiinilise Kõrgkooli. 
Pärast kooli lõpetamist asus elama Haapsallu, kus töötas velskrina kuni 1974. aastani. Edasi töötas Lääne Kaluri varietee direktorina. Alates 1993. aastas hakkas tööle fotograafina ja oli Haapsalu fotoklubi organisaator. Tema fotosid on kasutatud trükiste kujundamisel. 
Joonistas karikatuure, mida avaldas alates 1970. aastatest pseudonüümiga WIL ajakirjas Pikker ja ajalehes Töörahva Lipp.
Viljar Viljamäe on maetud Haapsalu metsakalmistule.
Thomase maakond (Kansas)

Ajalugu

Maakond moodustati 1873. aastal.
Tehtaankatu

Tehtaankatu (rootsi keeles Fabriksgatan; 'Tehase tänav') on ida–läänesuunaline tänav Soome pealinna Helsingi kesklinna lõunaosas. Tänav kulgeb Eirast ja Punavuorist läänes Kaivopuistoni idas. Selle lääneosa peetakse piiriks Eira ja Punavuori vahel, idaosa eraldab Ullanlinna ja Kaivopuisto asumeid.
Alates Teise maailmasõja lõpust asub Tehtaankatul algselt Nõukogude Liidu ja nüüd Venemaa saatkond. Kõnekeeles viidatakse tänava nimega tihti Vene mõjule Soomele, eriti Nõukogude ajal.
Menardi maakond (Texas)

Menardi maakond (Menard County) on maakond USA-s Texase osariigis Edwardsi platool. Geograafilised koordinaadid on 30°90' N, 99°82' W.
Maakonna halduskeskus on Menard.
Maakonna pindala on 2336 km², millest 3 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 2242. Aastal 2000 oli elanike arv 2360.

Ajalugu

Menardi maakond moodustati 1858. aastal Bexari maakonna osast. Maakond sai nime Galvestoni asutaja Michel Branamour Menardi järgi. Maakonna halduskeskuseks sai Menardville, hilisema nimega Menard.
Paprika (perekond)

Muud

Paprika lähimateks sugulasteks on füüsal, haldjatrompet, inglitrompet, juustumari, kartulipõõsas, koerapöörirohi, kuldkarikas, ogaõun, taralõng, tubakas jt.
Spilve lahing

Lahingu käik

Rootsi väed saabusid Daugava jõe vasakkaldale 20. ukj (7 vkj) juulil 1701.  Lahingu eel lasi Adam Heinrich von Steinau end pettemanöövrist (suitsukate jõe ületamiseks) ära petta ning killustas oma väeosad. Rootsi väed kuningas Karl XII juhtimisel ületasid jõe 21. (8) juuli varahommikul, kella 5 paiku Riia kindluse ja dessantlaevadele paigutatud kahurite kaitse all ning randusid Daudava Riiapoolsel rannal ning käsivõitluses kella 7 sundisid saksilaste väed taganema. Käsivõitluses purustasid Rootsi väed Saksi väed, võtsid vangi Kuramaa regentvalitseja Ferdinand Kettleri ning haavasid Patkulit, Saksi feldmarssal ja saksi väed põgenesid, jättes maha kõik suurtükid ja langenutena 2000 sõdurit.  
Saksi vägesid toetanud üks vene väesalk oli paigutatud Daugava jões asuval Lucavsala (Lutzausholm) saarel. Vene väesalk jäi aga piiramisrõngasse ning pärast allaandmisest keeldumist hävitati Rootsi vägede poolt, rootslaste kaotused oli ligi 100 tapetud musketäri, ooberst Magnus von Helmersen, major Karl Gustav von Lilienstierna, mõned ohvitserid ja sõdurid raskelt haavatuna.. Piiramisrõngasse jäänud venelastest jäi ellu ainult 12 inimest, kelle päästis selleks ajaks kohale jõudnud Karl XII.

Lahingu tulemused

Saksimaa kuurvürstiriigi väed taganesid Poolasse.
Sandarmeeria

Sandarmeeria (prantsuskeelsest sõnast gendarmerie < keskaja prantsuskeelsest väljendist gens d'armes 'relvastatud inimesed') on sõjaväeline politseiüksus, millele on antud seadusjärelevalve ülesanded.

Ülesanded

Sandarmeeria teostab seadusjärelevalvet tsiviilelanikkonna seas ning täidab ka sõjaväepolitsei ülesandeid. On riike, kus sandarmeeria teeb politseitööd ainult tsiviilelanikkonna seas.
Vilniuse–Klaipėda maantee

Vilniuse–Klaipėda maantee on maantee, mis ühendab Leedu pealinna Vilniust Leedu suuruselt kolmanda linna Klaipėdaga läbi suuruselt teise linna Kaunase.
Tee on Leedu kõige suurema liiklustihedusega maantee, 2013. aastal kasutas teed ööpäevas 15 663 sõidukit.
Maantee pikkus on 311,40 km.
Maantee on kogu ulatuses neljarealine.
Klaipėda ja Kaunase vaheline lõik on kiirtee, kus on kiiruspiiranguks 1. aprillist 31. oktoobrini 130 km/h ja 1. novembrist 31. märtsini 110 km/h. Kaunase ja Vilniuse vaheline lõik on ekspresstee, kus tohib 1. aprillist kuni 31. oktoobrini sõita 110 km/h ja 1. novembrist kuni 31. märtsini 100 km/h. Plaanitud on ka Kaunase–Vilniuse lõik ehitada kiirteeks.
Leedu standardite järgi on maantee tähis A1.
Maantee kuulub Euroopa teede E28 ja E85 koosseisu.
Entomoloogia

Entomoloogia on zooloogia haru, mis uurib putukaid. Teadlast, kes uurib putukaid, nimetatakse entomoloogiks.

Püügivahendid

Putukate määramiseks on neid enamasti vaja püüda. Selleks kasutatakse nt kaha, entomoloogilist võrku, entomoloogilist sõela, jm.
Aquaria

Elulugu

Giovanni Palandrani on sündinud West Chesteris Pennsylvanias ning on Itaalia päritolu. Palandrani elab Brooklynis New Yorgis. Enne drag racei õppis Palandrani Disaini ja Tehnoloogia instituudis. Ta hakkas tegelema oma drag karjääriga keskkoolis.

Karjäär

Aquaria on Sharon Needlesi drag tütar, kes on sama saate neljanda hooaja võitja.
Algselt sai Aquaria toetust Susanne Bartschilt, kes nooruses töötas ka koos RuPauliga. Bartschi käe all oli ta aastal 2016 Vogue Italia kaanel ning hiljem, aastal 2018, oli Aquaria soolo Vogue Italia rubriigis.
Aquaria käis 9.november 2018 Tallinnas Balti Jaamas esitust andmas. Lisaartistidena esinesid Stockholmist pärit Admira Thunderpussy, Madame Heinz ja Eesti oma drag queen Nebraska Jones.

Muusika

Kümnenda hooaja finaalis kirjutas ja laulis osa RuPauli laulust "American". Aquaria oli kaaslaulja 2016.aasta laulu "Looks" Linuxi poolt.
Juuni 2018 andis Aquaria välja debüüt laulu "Burn Rubber", laul oli kirjutatud Jesse Saint Johni poolt.
Eino Tamm

Eino Tamm (sündinud 20. novembril 1951 Häädemeeste vallas) on Eesti poliitik.
Ta lõpetas aastal 1970 Nõo Keskkooli. Aastal 1975 lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduse erialal.
Ta oli VII ja VIII Riigikogu liige. VIII koosseisus oli ta väliskomisjoni esimees.
1999 mõistis kohus ta aktsiapettuse eest süüdi.
Ta töötab Harju Maavalitsuses, kus on õigustalituse juhataja.
Néo kýma

Néo kýma (Kreeka k. νέο κύμα ehk uus laine) on Kreeka muusikas entechno (või entehno, Kreeka k. έντεχνο) ja laika-muusika edasise arengu tulemusena 1960ndatel aastatel tekkinud muusikastiil, milles on kasutatud ka Kreeka rahvaliku muusika ja rebetika elemente.
Esimesed silmapaistvad neo kyma heliloojad olid juba 1950ndatel entechno-stiilis alustanud Manos Hatzidakis ja 1960ndate alguses selles muusikat looma asunud Mikis Theodorakis, kes mõlemad olid klassikalise muusika alase hariduse saanud, nagu ka veidi hiljem liitunud Stavros Xarchakos, 
1960ndatel lisandusid mitmed heliloojad, kellel klassikalise muusika tausta ei olnud, ja keda peetakse pigem populaarmuusikalikuma neo kyma kui entechno viljelejateks, nagu Stavros Kougioumtzis, Giannis Spanos, Manos Loizos, Dionysois Savvopoulos, Dimos Moutsis jt.
Aivo Välja

Aivo Välja (sündinud 15. märtsil 1968) on eesti dirigent.
Välja lõpetas 1994. aastal Eesti Muusikaakadeemia koorijuhtimise erialal Olev Oja klassis ja 1998. aastal orkestridirigeerimise erialal Roman Matsovi ja Paul Mägi klassis. 
Ta täiendas end Hamburgis, Viinis, Helsingis ning Peterburi Riiklikus Konservatooriumis sümfooniaorkestri- ja ooperidirigeerimise erialal. 
Aastast 1994 on Välja seotud Rahvusooper Estoniaga ning aastatel 2001–2007 oli ta teatri koosseisuline dirigent, juhatades igal hooajal üle 70 ooperi- ja balletietenduse ning lisaks kontserte. Nende hulka kuulusid Mussorgski „Boriss Godunov“, Verdi „Aida“, „Otello“, „Don Carlo“ ja „La traviata“, Mozarti „Don Giovanni“, Bizet’ „Carmen“, Tšaikovski „Luikede järv“, „Uinuv kaunitar“ ja „Pähklipureja“, Prokofjevi „Romeo ja Julia“, „Petruška“ jpt. 
Välja käe all on esmaettekandeni jõudnud mitmed Eesti heliteosed. Ta on töötanud ka ERSO, EMA sümfooniaorkestri, Tallinna Kammerorkestri, Pärnu ja Narva Linnaorkestri, Vanemuise teatri orkestri, Maribori Ooperi orkestri, Malmö Ooperi orkestri, Tampere Filharmoonikute ja paljude teiste orkestritega. 
Hooajal 2009/10 oli Välja Schleswig-Holstein Landestheateri peadirigent, kus ta tõi välja Offenbachi ooperi „Orpheus allilmas“. Baieri Riigiballettis Münchenis jõudis lavale Neumeieri lavastatud ballett „Luikede järv“, mille eest pälvis Välja 2014. aastal Munich Tageszeitungi kriitikute nädala parima teatrisündmuse pressimedali „Tz Rose“. 
2017. aastal dirigeeris ta samas Adami balletti „Giselle“. 
Aastal 1993 tuli Aivo Välja võitjaks orkestridirigeerimise võistlusel Eestis, aastal 1996 pälvis Välja Peterburis Prokofjevi nimelisel võistlusel diplomi ning 2003 Eesti Richard Wagneri Ühingu stipendiumi Bayereth Festivali külastamiseks Saksamaal.
3. Eesti Piirikaitserügement

Isikkoosseis

3. Eesti Piirikaitserügemendi I koosseisu Rügemendi staap formeeriti Pärnus, formeerijaks oli kolonelleitnant Mart Kaerma, kes oli teeninud Petseri Omakaitse, seejärel Tallinn-Nõmme Omakaitse ülemana ning Eesti Omavalitsuse Haridusdirektooriumi Rahvakasvatuse peavalitsuse ülema ja Tallinna prefektina.
Piirikaitserügemendi I Pataljon formeeriti Viljandis, pataljoniülemaks määrati kapten Arnold Purre.
II Pataljon formeeriti Tartus, pataljoniülemaks määrati kapten Jüri Jürgeni.
III Pataljon formeeriti Pärnus, pataljoniülemaks määrati kapten Mats Mölder.

Tegevus

Rügementi hakati kutsuma Tallinna Rügemendiks (Estn.Rgt."Reval") ja selle uueks ülemaks määrati pärast formeerimise lõpuleviimist major Richard Rubach, tollane Narva linnapea. 1944. aasta veebruaris moodustatud rügement suunati juba 12. veebruaril Narva rindele, kus oli alanud nõukogude vägede pealetung, kus rügemendi pataljonid jaotati erinevate saksa üksuste alluvusse. Rügement võttis osa Meriküla dessandi hävitamisest ja Auvere ruumi kaitsmisest. Peale aktiivse lahingutegevuse lõppu Narva rindel märtsis liideti üksus 20. eesti diviisiga. Relvastus oli üksustel väga erinev, hiljem asendati need saksa relvadega.Suurtükipatarei moodustati inglise kergesuurtükkidest. See allutati samuti 207. julgestusdiviisile ja saadeti veebruari lõpus Peipsi järve rannakaitsesse Pala piirkonda. Rügemendi ülem oli Mart Kaerma.

Isikkoosseis

Isikkoosseis formeeriti Pärnu-, Viljandi-, Lääne- ja Saaremaal. 1.aprilliks 1944 oli formeeritud 57 ohvitseri, 263 allohvitseri ja 2326 sõdurit.
3. Eesti Piirikaitserügemendi II koosseisu I Pataljon moodustati Pärnumaa meestest.
II Pataljon formeeriti Viljandimaal.
III Pataljon moodustati Lääne- ja Saaremaa meestest.
1.juulil 1944.a. oli rügemendi koosseisus sakslasi: 0; Eestist: 64 ohvitseri, 5 ametnikku, 274 allohvitseri ja 2179 alamväelast.

Tegevus

1944. aasta veebruari lõpul allutati rügement Saksa 207. julgestusdiviisile ja rakendati Peipsi järve rannakaitsele Mustvee piirkonnas. 
1944. aasta aprilli algul paigutati rügement Tudulinna, Lohusuu piirkonda; maikuus paigutati rügement positsioonidele Narva jõele Permisküla-Vasknarva vahele.
Hans Christian Gram

Hans Christian Joachim Gram (13. september 1853 – 14. november 1938) oli taani bakterioloog.

Elukäik ja teadustöö

Ta sündis Frederik Terkel Julius Grami, kes oli õigusteaduste professor, ja Louise Christiane Roulundi peres.
Ta õppis botaanikat Kopenhaageni Ülikoolis, kus oli zooloogi Japetus Steenstrupi õpipoiss. Taimi õppides omandas ta farmakoloogia alused ja mikroskoobi käsitsemise.
Aastal 1878 alustas ta õpinguid meditsiinikoolis, mille lõpetas 1883. Aastatel 1878–1885 reisis ta mööda Euroopat.
Aastal 1884 töötas ta Berliinis välja bakterite värvimise meetodi (gramreaktiivsus), mille järgi sai eristada kahte bakteriterühma – grampositiivsed ja gramnegatiivsed bakterid. Seda meetodit kasutatakse laialdaselt ka tänapäeva meditsiinimikrobioloogias.
Naiste maailm

"Naiste maailm" (1976 ja 1978) on Eesti kirjaniku Henn-Kaarel Hellati kaheköiteline ulmeromaan.
Antiutoopia kirjeldab tulevikumaailma, mida asustavad peamiselt naised, väikesel hulgal mehi aga aretatakse pelgalt paljunemisfunktsiooni tagamiseks.
Hellatile tuntuse toonud romaan ilmus krimi- ja ulmeromaanide sarjas "Mirabilia". See oli sarjas esimene Eesti algupärand ning ilmus tiraažiga 40 000.
Ajakirjanik Ardo Kaljuvee on nimetanud Eesti Päevalehes Hellati teost esimeseks eesti ulmeromaaniks. Teisalt on ulmekirjanik Siim Veskimees öelnud "Naiste maailma" (ja samuti Eiv Elooni romaani "Kaksikliik") kohta: "Kuulsaks on saanud hoopis soperdised, mis meie algupärase ulme mainet sedavõrd kahjustasid, et see siiamaale tunda annab."
Elizabeth Taylor

Elukäik

Elizabeth Taylor sündis 27. veebruaril 1932. aastal Londonis. Tema vanemad olid Kansase osariigist pärit ameeriklased, kes elasid Inglismaal. Isa  Francis Lenn Taylor (1897–1968) oli kunstimaakler. Tema ema Sara Viola Warmbrodti (lavanimi Sara Sothern) (1896–1994) oli näitlejanna, kes lõpetas näitlejakarjääri, kui abiellus 1926. aastal New Yorgis Francis Lenn Tayloriga. Elizabeth oli kahelapselise pere noorim. Vend Howard Taylor sündis 1929. aastal.  
Elizabethi kaks eesnime on pandud tema vanaema Elizabeth Mary (Rosemond) Taylori auks.
Enne II maailmasõda siirdus pere elama Ameerika Ühendriikidesse Los Angelesse. Seal tutvustati Taylorite peret Andrea Berensile, kes oli Universal Picturesi esimees ja peamine aktsionär Hollywoodis. Peagi hakkas üks Ameerika Ühendriikide suurimaid meediakontserne Metro-Goldwyn-Mayer Elizabethi vastu huvi tundma, kuid koostööleping jäi sõlmimata, sest ta ei osanud laulda. Aastal 1941 sõlmis Elizabeth Tayloriga kuuekuuse lepingu Universal Pictures, millega ta teenis 100 dollarit nädalas.
Taylor debüteeris 9-aastasena filmis "There's One Born Every Minute". See jäi tema esimeseks ja viimaseks filmiks Universal Picturesis, kuna tema leping katkestati. Aastal 1942 sõlmis Metro-Goldwyn-Mayer Tayloriga kolmekuuse lepingu, et ta mängiks filmis "Lassie Come Home" Priscillat.
Tuntuse tõi talle 12-aastasena mängitud roll filmis "National Velvet". 
Elizabeth Taylor mängis oma ligi 70-aastase karjääri jooksul üle 50 filmis.
Bonaventura mõis

Bonaventura mõis ehk Baloži mõis (saksa keeles Bonaventura ehk  Beneventura, läti keeles Bonaventuras muiža, ka Baložu muižiņa ja Baložmuiža)oli rüütlimõis Liivimaal Riia kreisis Ādaži kihelkonnas. Mõisakompleks asub tänapäeval Lätis Riia linnas Berģi asumis peahoone aadressiga Brīvības gatvē 440.
Bonaventura mõis sai alguse ilmselt aastal 1585, kuigi esimest korda mainitakse seda aastal 1625, mil mõisa omanikuks sai  Bonaventura Möller. Tema järgi on mõis ka nime saanud. Hiljem kuulus mõis Litkenitele ja aastast 1780. Balloditele. Selle suguvõsa lätipärasest nimekujust Balodis tuleb mõisa teine nimi, Baložu muiža. Seejärel olid mõisa omanikes Löwis of Menarid ja  viimasteks omanikeks enne võõrandamist olid von Wulffid.
Vanast mõisasüdamest on säilinud praegusest 600 meetrit eemal asuv lihtne XVII sajandil ehitatud häärber, mis on Riia vanim puithoone. Hoone viidi praegusesse asukohta Läti Vabaõhumuuseumi rajamisel. Uus mõisasüda rajati XIX sajandi viiekümnendatel aastatel. Peahoone on klassitsistlikus stiilis ,mõisakompleksis olid veel parkimistöökoda, äädikavabrik, meierei, viinaköök ja liköörivabrik. Mõisakompleksi juurde kuulus ka Jugla järveni ulatuv park.
Mõis võõrandati aastal 1919, toona sai mõisakompleksi omanikuks Läti Pank. Vana peahoone anti vabaõhumuuseumile, mis rajati mõisa lähedusse. Peale Teist maailmasõda oli mõisakompleksis Läti Põllumajandusülikooli metsandusfakulteet, seejärel kool. Tänapäeval on mõisakompleks Läti Vabaõhumuuseumi osa, seal asub muuseumi administratsioon.
Mikstuur

Mikstuur (ladina mixtura) on seespidine kombineeritud vedel ravimvorm, mis võib sisaldada lahustunud ja lahustumatuid aineid – leotisi, keediseid, tinktuure, ekstrakte.
Mugul-mungalill

Kasvatamine

Taim kasvab jõudsalt ka kehvadel muldadel ja suudab hästi umbrohtudega konkureerida. Ta on hästi kohanenud mäestiku elatispõllundusega ja annab suuri saake, 3000 m kõrgusel on saagiks saadud 30 tonni hektarilt, kuid teaduskatsete käigus on saavutatud isegi 70 tonni hektarilt. Ebatavaliselt suur vastupidavus putukkahjuritele, nematoodidele ja bakteritele arvatakse tulenevat suurest isotiotsüanaatide sisaldusest. Kuigi mugul-mungalill on täielikult kodustatud, suudab see jõudsa kasvu ja visaduse tõttu vastu pidada ka metsikus taimestikus. Colombias istutatakse seda kaasliigina, et peletada kahjureid kartulipõldudelt.

Kasutamine toiduks

Mugul on toorelt teravamaitseline, kuid see omadus kaob kuumtöötlusel. Toiduks tarvitatavates mugulates on kuni 75% täiskasvanud taime kuivkaalust (teraviljal on söödava osa osakaal taime kuivkaalus tavaliselt umbes 40%). Kuni 75% taime kuivainest jõuab mugulatesse.
Mugul-mungalille populaarsust võib piirata selle tugev maitse ja tema maine anafrodisiaakumina. Sellele vaatamata peetakse saagikoristuse ajal ehitatud traditsioonilises välisaviahjus röstitud mugul-mungalille mugulaid delikatessiks. Tooreid mugulaid võib ka peeneks hakkida ja lisada salatitesse, et anda vürtsikat maitset ja krõmpsuvat tekstuuri.

Ilutaimena kasvatamine

Oma põlises kasvualas kultiveeritakse mugul-mungalille peamiselt söödavate mugulate pärast, kuid parasvöötmes on tal ka iluaianduslik väärtus, oma roomava kasvu ja silmatorkavate kahevärviliste torujate õite pärast, mis ilmuvad suvel ja sügisel. Tupplehed on oranžikaspunased ning kroonlehed erekollased. Miinuskraadidega piirkondades vajab talvel mõningast katmist. Sort T. tuberosum var. lineamaculatum 'Ken Aslet' on saanud Inglise Kuningliku Aiandusseltsi Aiandusteenete auhinna.

Raviomadused

Mugul-mungalillel arvatakse olevat anafrodisiaakumi (sugutungi vähendav) toime. Hispaania kroonik Cobo on kirja pannud, et inkade valitsejad lasid oma sõjameestele sööta mugul-mungalille, "et nad unustaksid oma naised". Mugul-mungalille mugulatega toidetud isaste rottide uuringud on näidanud 45% testosteroonitaseme langust
isotiotsüanaatide sisalduse tõttu.