google/wiki40b huggingface dataset:
Ülo Lille

Ülo Lille (sündinud 16. septembril 1931 Pärnumaal) on eesti keemik, Eesti Teaduste Akadeemia liige.

Haridus

Lõpetanud Lelle 7-kl Kooli 1947, Rapla Keskkooli 1950 (kuldmedal), TPI keemia-mäeteaduskonna kütuste keemilise tehnoloogia erialal 1955 (cum laude); Kohtla-Järve Põlevkivi Instituudi aspirant 1957–59.

Täiendusõpe

Helsingi Ülikool; Müncheni Tehnikaülikool.

Teaduskraad ja -kutse

Tehnikateaduste kandidaat 1960; keemiateaduste doktor 1973 (kinnitus 1976); professor 1984.
1960. aastal kaitses Ülo Lille Teaduste Akadeemia juures tehnikakandidaadi väitekirja teemal "Küllastamatute süsivesinikgaaside saamine põlevkivi pürolüüsil" ja 1973. aastal samas keemiadoktori väitekirja teemal "Uurimised alküülresortsiinide vallas".

Teenistuskäik

Kiviõli Keemiakombinaadi vahetusmeister, tehnoloog 1955–57; Kohtla-Järve Põlevkivi Instituudi teadur 1959–62; vanemteadur 1963–75; ENSV/Eesti TA Keemia Instituudi labori- ja osakonnajuhataja 1975–92; professor 1984–92.
TTÜs 1992–…: keemiainstituudi orgaanilise keemia professor 1992–97, õppetooli juhataja 1992–97; alus- ja rakenduskeemia instituudi orgaanilise keemia õppetooli emeriitprofessor 1997–…; TTÜ Keemia Instituudi bioorgaanilise keemia osakonna vanemteadur 1997–2001; keemiainstituudi bioorgaanilise keemia õppetooli erakorraline vanemteadur (0,25 koormusega) 2002; materjaliteaduse instituudi vanemteadur (0,75 koormusega) 2006; alates 1997. aastast on ta TTÜ emeriitprofessor.

Teadustöö mujal

Töötas periooditi Amsterdami, Exetery ja Liverpooli ülikoolides ning esines loengutega Euroopa, USA ja Kanada ülikoolides 1992–98.

Teadustöö põhisuunad

Prostanoidide biokeemilised ja täissünteetilised preparatiivsed tehnoloogiad; kukersiitide kerogeeni struktuur ja teke, elektronjuhtivate polümeeride modelleerimine.
Avaldanud üle 380 teaduspublikatsiooni, omab 17 autoritunnistust. Tema juhendamisel on kaitstud 10 doktoritööd.

Teadusorganisatoorne tegevus

Eesti TA Toimetiste keemia seeria toimetuskolleegiumi esimees; Eesti TA Kirjastusnõukogu liige 1993–...

Harrastused ja huvialad

Tervisesport, maatöö, klassikaline muusika.

Tema kohta

EE 2000, 14; EMajBL 2003.
Rene Suurkaev

Rene Suurkaev (sündinud 17. veebruaril 1984) on Eesti pressifotograaf. 
Harrastusfotograafina alustas ta pildistamist 35 mm filmikaameraga 1999/2000. aastal, pärast ajateenistust sidepataljonis 2005. aastal võttis ta kasutusele digikaamera.
Suurkaev töötas Eesti Rahvusringhäälingus fotograafi ja operaatorina 2016–2018, Eesti Päevalehes 2007–2012, Weekend.ee-s 2005–2007.
Alates 2018. aastast töötab vabakutselise fotograafina ning teeb isiklikke projekte fotokunsti ja dokumentaalfotograafia vallas.
Rene Suurkaevu mahukamaid fotoprojekte on seni Eesti Kunstiakadeemia poolt välja antud raamat eesti seppadest "Rauast", mida tunnustati ühe kaunima 2013. aastal avaldatud raamatuna.
Just Film

Just Film (lühend JF) on Tallinna Pimedate Ööde Filmifestivali (PÖFF) igal aastal toimuv laste- ja noortefilmide alafestival.
Just Film festivali korraldatakse aastast 2001. Festivali peakorraldaja on Mikk Granström. Festival kestab ühe nädala.

Žürii

Igal aastal valitakse JF lastefilmide žürii ja noortefilmide žürii.
Žürii töökohustus on filmide hindamine ja parima filmi väljavalimine. Žürii tohib välja anda ka kuni kaks lisaauhinda.
Harald Rebane

Harald Rebane (7. detsember 1919 Kaliküla, Lustivere vald, Viljandimaa – 4. märts 2011) oli Eesti metsateadlane.

Elulugu

Harald Rebane oli väiketalupidaja poeg ja Tiit Rebase isa.
Lõpetas 1938 Põltsamaa Ühisgümnaasiumi ja 1947 TRÜ metsamajanduse insenerina. Aastatel  1957–1960 Eesti Teaduste Akadeemia Zooloogia ja Botaanika Instituudi (ZBI) aspirantuuris. Bioloogiakandidaat (1964, Eesti Teaduste Akadeemia), väitekiri "Lehtpuu-kuusenoorendike formeerumine, nende bioloogia iseärasused ja hooldusraied Eesti NSV lõunaosas". 
Olnud 1944 Saksa sõjaväes, 1944–1946 Nõukogude sõjavangis. Töötas 1946–1951 TRÜ-s ja 1951–1957 EPA-s: metsakasvatuse kateedri vanemlaborant, assistent, Järvselja õppe- ja katsemetskonna teadur ja vanem-tsehhimeister. 
1960–1963 ZBI metsasektori nooremteadur, 1963–1969 Metsanduse TU Labori nooremteadur, 1969–1988 Eesti Metsandusinstituudi vanemteadur.

Teadustöö

Uurimisvaldkond: lehtpuunoorendike kasvukäik naadi kasvukohatüübis, haab noorendike koosseisus, kuuse vegetatsioonikatsed mitmesuguse päritoluga kõdul, üldtootlikkus kaherindelistes puistutes ja metsa looduslik uuenemine 14 kasvukohatüübis.
Sylvie Joly

Sylvie Joly (18. oktoober 1934 Pariis – 4. september 2015 Pariis) oli prantsuse filminäitleja ja koomik.
Aastal 1978 mängis ta Bertrand Blieri romantilises komöödias "Võtke välja oma rätikud" (prantsuse "Préparez vos mouchoirs"), mis võitis parima võõrkeelse filmi Oscari.
Carl Snoilsky

Krahv Carl Johan Gustaf Snoilsky (8. september 1841 Stockholm – 19. mai 1903 Stockholm) oli Rootsi poeet ja diplomaat. 
Vabadust ja armastust ülistavale luulekogule "Dikter" (1869) järgnesid kõrgsaavutusena Théophile Gautier' ja Charles Baudelaire'i mõjulised itaalia- ja hispaaniaainelised "Sonetter" (1871). Hilislooming on konservatiivne ("Nya Dikter", 1881).
Snoilsky on maetud Stockholmi Solna kalmistule.
Ivan Artobolevski

Ivan Ivanovitš Artobolevski (26. september 1905 – 21. september 1977) oli vene masinaehitusteadlane ja rakendusmehaanik. 
Tema isa oli vaimulik ja teoloog Ivan Aleksejevitš Artobolevski.
1946. aastal valiti ta NSV Liidu Teaduste Akadeemia akadeemikuks.
1932–1949 oli ta Moskva Riikliku Ülikooli professor.
Artobolevski oli "Polütehnilise sõnaraamatu" ("Политехнический словарь") peatoimetaja. See raamat ilmus 1981 eesti keeles "Tehnikaleksikoni" nime all.
Sulev Keedus

Sulev Keedus (sündinud 21. juulil 1957 Tallinnas) on eesti filmilavastaja.
Keskhariduse omandas Sulev Keedus Tallinna 37. Keskkoolis. 1979. aastal lõpetas ta Ed. Vilde nimelise Tallinna Pedagoogilise Instituudi näitejuhina ja 1989. aastal Moskvas Režissööride ja Stsenaristide Kõrgemad Kursused mängufilmide režissöörina. Ta töötas 1977–1982 režissööri ja operaatori assistendina Eesti Telefilmis, seejärel Seppo kliinikus fotolaboratooriumi juhatajana. 1984. aastast on Sulev Keedus vabakutseline filmitegija. 1998. aastal oli ta üks stuudio F-Seitse OÜ asutajatest.
Orasoja paljand

Orasoja paljand on paljand Orasoja kaldal; halduslikult Ida-Viru maakonnas Narva-Jõesuu linnas Vodava külas. Paljand on arvele võetud ürglooduse objektina.
Paljand asub Orasoja kanjonis. Selle ülemises osas paljandub Orasoja kihistik, mille stratotüübiks paljand ka on. Allpool paljandub Suurejõe kihistiku liivakivi. Aastal 2003 paljandus ülemises servas veel 30 cm Türisalu kihistu Toolse kihistiku argilliiti, alumised 15 cm olid aga Tiskre kihistu liivakivid. Toona määratleti Suurejõe kihistiku liivakivi Rannu kihistikku kuuluvaks.
Marssal (Rumeenia)

Marssal (rumeenia keeles mareșal) on Rumeenia relvajõudude kõrgeim auaste. Selle annab Rumeenia president ja kinnitab Riigikaitse Ülemnõukogu (Consiliul Suprem de Apărare a Ţării) eriliste teenete eest eranditult sõja-ajal. Sellest madalam on kindrali (General) aukraad. Teiste riikide relvajõududes vastab marssalile feldmarssali auaste. Reeglina ei ole auastet Rumeenia tegevsõjaväelastele antud (väljaarvatud Antonescu) ja seega on see olnud pigemini austav nimetus. I maailmasõjas sõdinud kindralid Averescu ja Prezan said selle au osaliseks juba erus olles. See auaste on antud ka kõigile Rumeenia kuningatele.
Metallurgia

Metallurgia (kreeka liitsõnast metallurgeō 'töötlen metalle') on teadus-, tehnika- ja tööstusharu. See hõlmab metallide ja metallisulamite valmistamist ning nendest lihtsamate toodete valmistamist. Metallurgia-ala spetsialisti nimetatakse metallurgiks.
Kitsamas mõttes kuulub metallurgia valdkonda kõigist metallisulamitest kas valades, valtsides, pressides, tõmmates vm. viisil mitmesuguste toodete, detailide ja konstruktsioonide valmistamine. Selle tegevusala ja masinaehituse üleminekupiirid on ebaselged ja sageli paiknevad metallimahukad tööstusettevõtted geograafiliselt lähestikku, et transpordikulusid minimeerida.

Ajalugu

Esimesed tõendid metallurgiast pärinevad Serbia aladelt (dateeritud 5.–6. aastatuhat eKr). Varajast metallurgilist tegevust on leitud ka Portugali, Hispaania ja Suurbritannia (Stonehenge) aladelt (3. aastatuhat eKr). Hõbe, vask, tina ja meteoriitraud olid esimesed metallid, mida inimene hakkas töötlema, näiteks egiptlaste tapariistad olid tehtud meteoriitrauast (~ 3500 aastat eKr). 3500 aastat eKr algas pronksiaeg, sest tina ja vaske õpiti tegema sulamiks, mis oli paremate omadustega materjal tööriistade jm valmistamiseks. 1200 a eKr algas rauaaeg. Raua valmistamine maagist oli aga oluliselt keerukam.

Metallurgia kui teadusharu

Metallurgia kui teadusharu uurib metallide ja nende sulamite omadusi ning tootmise ja töötlemise tehnoloogiat.

Hüdrometallurgia

Hüdrometallurgia põhineb maakide töötlemisel niisuguste kemikaalide lahustega (hapete, leeliste), mis maagis oleva metalliga reageerides viivad selle ioonidena lahusesse. Lahuse järgneval töötlemisel eraldatakse metall sellest lihtainena. Nii toodetakse nt kulda ja vaske. Niimoodi toodetud vask pole just eriti puhas ja sisaldab väheaktiivsete (väärtuslike) metallide lisandeid. Soomlased toodavad vase puhastusjääkidest 800 kg kulda aastas. Sellest jätkub maa elektroonikatööstuse vajadusteks. Vase puhastusjääkidest toodetakse ka praktiliselt kogu germaanium, mis on samuti elektroonikale oluline element.

Kloormetallurgia

Mitmeid värvilisi metalle toodetakse kloormetallurgiliselt. Sel juhul töödeldakse toormaaki klooriga. Metallid reageerides klooriga muutuvad kloriidideks, sellisel kujul nad eraldatakse ja seejärel töödeldakse puhtaks metalliks. Nii toodetakse nt titaani ja tina.

Elektrometalluriga

Selle protsessi puhul on tegu elektrolüüsiga, mille puhul sulatiste elektrolüüs on ainus majanduslikult mõistlik meetod aktiivsete metallide tootmiseks. Nii toodetakse nt palju alumiiniumit ja magneesiumit. Elektrolüüs on väga energiakulukas.

Metalluriga Eestis

Kirde-Eestis tegutsev AS Silmet on üks Euroopa suurimaid haruldaste metallide ja haruldaste muldmetallide tootjaid ning ka üks Eesti suurimaid teaduspõhiseid kõrgtehnoloogilisi firmasid. Ligikaudu 550 töötajaga AS-i Silmet tootmine hõlmab kolme vabrikut: haruldaste muldmetallide vabrik, haruldaste metallide vabrik, metallurgiavabrik. Haruldaste muldmetallide aastatoodangu maht ulatub 3 000 tonnini, haruldastel metallidel 700 tonnini. 2010. aastal toodeti 95% kogu maailma haruldaste metallide toodang Hiinas ning ülejäänud 5% AS Silmetis.
Cosigüina vulkaan

Aktiivsus

Viimati purskas vulkaan aastal 1859, aga kõige kuulsam episood leidis aset 20. jaanuaril 1835. See oli Nicaragua ajaloo kõige võimsam vulkaanipurse. Tollest purskest lendu läinud tuhka on leitud Mehhikost, Costa Ricalt ja Jamaicalt. Hiljem ei ole vulkaan pursanud.
Nikolai Rõuk

Nikolai Rõuk (9. juuli 1902 Kabala vald – 22. juuni 1992 Calgary) oli vandeadvokaat, kaitseliitlane ja eesti elu edendaja Kanadas.
Pärast kohapealse valla-, kihelkonna- ja ministeeriumikooli lõpetamist õppis ta Viljandi linnakoolis ja lõpetas aastal 1923 Viljandi Maakonna Poeglaste Reaalgümnaasiumi. Ta võttis osa Vabadussõjast Viljandi kooliõpilaste pataljoni III roodus. Aastal 1925 tegutses ta Rakveres Virumaa Põllumeeste Esituse sekretärina, juhatuse liikme ja ajalehe Virumaa Teataja asjaajajana. Ta õppis aastatel 1923–1928 Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas. Ta kuulus korporatsiooni Sakala.
Ta oli hiljem Kaitseliidu propagandapealik. Aastatel 1929–1932 oli ta vandeadvokaadi Jüri Sassiani abi, aastatel 1932–1935 vandeadvokaadi Oskar Rütli abi. Aastatel 1935–1938 oli ta vandeadvokaat Tartus ja 1938–1940 Tallinnas. Aastast 1937 oli ta Eesti Munaekspordi juhatuse liige ja direktor.
Põgenes Suure põgenemise ajal aastal 1944 Saksamaale. Aastal 1948 jõudis ta koos abikaasa Gerdaga (Gerda Tikenberg-Rõuk) Kanadasse. Ta töötas koos abikaasaga raamatupidajana. Ta oli Calgary Eesti Ühingu asutaja ja aastatel 1950–1953 ühingu president. Ta oli Eesti esindaja Kanada Kodanike Nõukogus.
Akadeemiline malevkond (Tartu)

Akadeemiline malevkond (AKMK) on Kaitseliidu Tartu maleva malevkond. Malevkonna liikmed on kas ülikoolis õppivad või kõrgharidust juba omavad isikud.
Akadeemilise malevkonna loomise kinnitas Kaitseliidu ülema kohusetäitja Neeme Väli oma käskkirjaga 1996. aasta märtsis. Enne seda tegutses Tartu malevas Ü-kompanii, kuhu malevkonna moodustamise ajal kuulus 39 üliõpilast. Akadeemilise malevkonna pealikuks määrati selle loomisel Jüri Tikk.
Malevkond loeb ennast pärast 1924. aasta 1. detsembri riigipöördekatset üliõpilasorganisatsioonide põhjal moodustunud Tartu Kaitseliidu III üliõpilasseltside malevkonna ja IV korporatsioonide malevkonna järglaseks.

Malevkonna lipp

Akadeemilise Malevkonna lipul on must lipuväli, millel on kuldne Kaitseliidu kotkas, kelle vasaku jala küüniste vahel on loorberioksaga põimitud rotundiga ümmargune kilp ning tekst "AKADEEMILINE MALEVKOND" poolkaares ja "1. XII 1924" horisontaalselt. Malevkonna lipu tagakülg vastab Kaitseliidu Tartu maleva lipu esiküljele.
Ballistika

Ballistika on klassikalise mehaanika haru, mis käsitleb visatud või lastud esemete/kehade lendu ja lennujoont aegruumis erinevates keskkondades. Uurimisalused valdkonnad võib liigitada mitmeti, nt enne lendu kiirendus, lend, pidurdus. Ballistika jaguneb sise- ja välisballistikaks.

Siseballistika

Siseballistika uurib liikumist piiravais tingimustes (nt. püssitoru). Eesmärk on gaasi rõhu ja laskekeha kiiruse määramine sõltuvalt laskekeha asendist ja ajast liikumisel relvatorus.

Välisballistika

Välisballistika uurib laskekeha lendu õhus, põhineb gaasidünaamikal ja meteoroloogial. Välisballistika eermärk on lennukaugise, trajektoori kuju ja teiste lendu iseloomustavate suuruste määramine.
Lucy Wills

Lucy Wills (10. mai 1888 Sutton Coldfield – 26. aprill 1964) oli inglise arst, hematoloog ja toitumisteadlane.

Teadustegevus

Töötades India Meditsiiniteenistuses Bombays uuris ta rasedate naiste rasedusaegse suurpunaliblese aneemiaga ka megaloblastaneemiaga seonduvat, mis põhjustas patsientidel ja nende sündimata lastel tihti südamepuudulikkust ja surma. Ta leidis, et nende veri sisaldas 1/10 võrra vähem erütrotsüüte kui oleks normaalne. Wills koos kolleegidega oletas, et uuritav aneemia liik võib-olla põhjustatud hiljuti avastatud A- ja C-vitamiini puudusest toidus.
Ta viis läbi loomkatseid albiinorottide ja ahvidega, kes samuti muutusid sarnast toitu süües aneemilisteks. Uuringute käigus selgus, et rottide seedeelundkonnas elunevad bakterid suudavad folaati komplekteerida. Edasi katsetas ta peamiselt ahvidega. Pärast katseloomade toidule A- ja C-vitamiini lisamist loomade tervis ei taastunud. Ühele reesusahvile söötis ta autolüüsitud presspärmi (ingl k spent yeast marmite) ning ahv tervenes. Hilisemad analoogsed uuringud, mille käigus püüti ahvidel toitumuslikku suurpunaliblest aneemiat esile kutsuda, kinnitasid, et eridieedil olevate reesusahvide vereanalüüsid hakkasid aneemiale omaseid tunnuseid ilmutama. Olenevalt ahvide soost, vanusest ning üldisest tervislikust seisundist võttis see aega 3 kuust kuni 1 aastani. Wills toitis megaloblastaneemiaga naisi  marmite'i ning maksaekstrakti seguga ning naised tervenesid. 1938. aastal avaldatud kirjutises kirjeldas ta troopilise makrotsütaarse aneemia ravi, milleks manustati patsientidele veenisiseselt toorest maksast valmistatud ektrakti nimetusega Campolon.
Gustav Rutopõld

Gustav Rutopõld (3. detsember 1875 Nabala vald, Jüri kihelkond, Harjumaa – 7. jaanuar 1936 Tartu) oli eesti vaimulik.
Ta õppis Tallinna Kreisikoolis. 1918. aastal lõpetas eksternina Rakvere Gümnaasiumi. Samal aastal astus Tartu Ülikooli usuteaduskonda, mille lõpetas 1922. aastal. Ta oli Eesti Üliõpilaste Seltsi liige.
Ta töötas aastatel 1895–1905 köstrina Tuhala koguduses, 1905–1914 Viru-Nigula koguduses ja 1914–1919 Rakvere Kolmainu koguduses. 1906. aastal asutas Viru-Nigulas saksakeelse erakooli, mis 1909. aastal vähese õpilaste arvu tõttu suleti. 1919. aastast töötas Hugo Treffneri Gümnaasiumi usuõpetuse õpetajana.
Ordineeriti kirikuõpetajaks 19. juulil 1922 Otepää kirikus.
1923. aastal valiti ta Tartu Peetri koguduse 1. pihtkonna õpetajaks. 1925 kinnitati Tartu praostkonna praostiks ja oli selles ametis kuni surmani. Oli ka Ülema Kirikukohtu liige ja Akadeemilise Usuteadlaste Seltsi revisjonikomisjoni esimees.
Ta oli Viru Panga juhatuse liige. 1926. aastal asutas koos Eduard Tennmanni ja Jaan Järvega Eesti Evangeeliumi Luteri Usu Koguduste Ühispanga.
Geotektoonika

Geotektoonika on geoloogiline teadusharu, mis uurib Maa välisosa suuremõõtmelist ehitust, arengut ja teket.
Mis on Maa välisosa ehk kust jookseb piir Maa sees, millest allpool toimuvad protsessid ei kuulu geotektoonika valdkonda, pole üheselt selge. Tihti tõmmatakse piir 670 km sügavusele, sest sellest allpool ei esine maavärinate koldeid. Sellest piirist kõrgemal asuvat kihti nimetataksegi tavaliselt tektonosfääriks.
Geotektoonika on tihedais seoseis struktuurigeoloogiaga. Erinevalt struktuurigeoloogiast on geotektoonika uurimisobjektiks regionaalse või planetaarse ulatusega geoloogilised struktuurid. Seega võib öelda, et geotektoonika on suuremõõtmeliste struktuuridega tegelev struktuurigeoloogia. Kahe distsipliini vahel ei ole siiski teravat piiri. Struktuurigeoloogiat peetakse geotektoonika osaks.
Tänapäevasele geotektoonikale ja geoloogilisele paradigmale paneb aluse laamtektoonika teooria, mis loodi 20. sajandi 60. aastatel. Geotektoonika oli olemas ka enne laamtektoonika loomist, kuid tolleaegsed teadmised on tänaseks ajale jalgu jäänud. Et laamtektoonika kui mõiste on geotektoonikast tuntum, arvatakse mõnikord ekslikult, et laamtektoonika on teadusharu, mis käsitleb geotektoonilisi küsimusi.
Corum

Corum on Šveitsi kellatootja. Firma asutati 1955. aastal ja see paikneb La Chaux-de-Fonds'is. 
Corum toodab kõrge kvaliteediga kallihinnalisi kelli.
Maie Toompere

Maie Toompere (neiupõlvenimega Kruusenberg; 15. aprill 1940 Ärinas, Väike-Maarjas – 16. november 2012) oli eesti nukunäitleja.
1958. aastal lõpetas Toompere Väike-Maarja Keskkooli ning 1962. aastal algklasside õpetaja erialal Tallinna Pedagoogilise Instituudi. Aastatel 1962-1966 õppis ta nukuteatri õppestuudios.
Maie Toompere töötas kogu elu Eesti Riiklikus Nukuteatris: 1963–1995 näitlejana ning 1995–2012 kostümeerijana. Teatri kõrvalt mängis ta ka televisioonis, näiteks lastesaates "Hunt Kriimsilm" jänest ja rebast.
Maie Toompere suri 16. novembril 2012 ja ta maeti 10. detsembril 2012 Metsakalmistule.

Isiklikku

Tema isa oli maadleja Herman Kruusenberg. 1964. aastast oli Maie Toompere abielus Nukuteatri näitleja Hendrik Toomperega. Näitlejad on nii nende tütar Harriet Toompere ja poeg Hendrik Toompere juunior kui ka lapselaps Hendrik Toompere juunior juunior.
Maakond (USA)

Maakond (county, Louisianas parish, Alaskas borough) on Ameerika Ühendriikides 2. järgu haldusüksus. See on poliitiline ja geograafiline alamüksus 1. järgu haldusüksuse ehk osariigi piires. Maakondadel võib olla teatud kohalikku valitsusvõimu, kuid nad ei ole suveräänsed.
Maakonnaga võrdväärsed administratiivsed üksused on veel 41 omavalitsusega linna, millest 38 asub Virginia osariigis.
2013. aasta seisuga on Ameerika Ühendriikides 3007 maakonda (county) ja 137 maakonnaga võrdväärset haldusüksust (sh Louisiana ja Alaska üksused ja omavalitsusega linnad).
Väikseim maakondade arv on Delaware'i osariigis (3), suurim Texase osariigis (254). Elanike arvult on suurim Los Angelese maakond (üle 10 miljoni inimese), väikseim on Lovingi maakond Texases (82 inimest). Pindalalt on suurim San Bernardino maakond Californias (52 070 km²), kuid kui arvestada ka maakonnaga võrdväärseid üksusi, siis on suurim Yukoni–Koyukuki rahvaloenduspiirkond Alaskas (382 810 km²), väikseim on Kalawao maakond Hawaiil (137 km²), mis on ka elanike vähesuselt USA-s teisel kohal.
Comrati Riiklik Ülikool

Comrati Riiklik Ülikool (gagauusi keeles Komrat Devlet Universiteti, rumeenia keeles Universitatea de Stat din Comrat) on avalik ülikool Moldovas Comratis. Ülikool asutati 11. veebruaril 1991.
Ülikoolil on neli teaduskonda.
Eufemism

Eufemism on mahendav peitesõna või -väljend, mida kasutatakse ebasündsa või teatavas situatsioonis sobimatuks peetava sõna või väljendi asemel. 
Eufemismi antonüüm on düsfemism, mis on kas solvava tähendusega või irooniline peitesõna või -väljend.

Etümoloogia

Eufemism tuleb vana-kreeka sõnast εὐφημία (eufemia), mis tähendab "heaendeliste sõnade kasutust", mis omakorda tuleneb vana-kreeka sõnatüvedest eû (εὖ) ehk "hea, hästi" ning phḗmē (φήμη) ehk "prohvetlik kõne; kuulujutt, jutt". Etümoloogiliselt on eufemism jumalateotuse vastand. Vana-Kreeka kõnelejad kasutasid sõna eufemism samuti eufemismina ning see tähendas "püha vaikust pidama" (läbi vaikimise hästi kõnelema).

Kasutamise põhjused

Mõndasid eufemisme kasutatakse koomilise efekti eesmärgil, samas kui teisi kasutatakse selleks, et otseselt tähenduselt tähelepanu eemale hajutada. Eufemisme kasutatakse tabuks peetavatest teemadest (näiteks puue, seks, väljaheited, surm) viisakal moel rääkimiseks ja vandumise vältimiseks.
Minevikus kasutati eufemisme rohkesti küttimisel ja kalastamisel, et mitte peletada saaklooma. Eufemistlikud on ka edusoov jahi- või kalamehele kivi kotti! ning uuemaaegsed nael kummi! autojuhile ja head (läbi)põrumist! eksamile minevale õppurile.
Sündsus ja head kombed on nõudnud varjatud kehaosade nimetuste ning suguakti kirjeldavate sõnade vältimist või nende asemele viisakamate otsimist. Nt perse asemel pee, nimetamata koht, pehme koht, tagumik, taguots, tagument, tagumentum (võõrliide oma tüve küljes on eesti keeles haruldane!), patarei, kannikad, ahter, istumine, istmik, lastekeelsed pepu, tussu. Püsivaimalt on anatoomia ja füsioloogia vallas sobinud ladinakeelsed sõnad.
Kuigi maailm on suuresti muutunud ning inimese sõltuvus loodusest vähenenud, hirm loodusnähtuste ja loomade ees väiksem, kasvatus ja kombed vabamad, ei kao eufemismid ka nüüdismaailmast kuhugi. Eufemisme on poliitikas: konstruktiivne lähenemine (hrl tähenduseta), konkreetse Rootsi esindaja asemel ebamäärane ühe Skandinaavia riigi esindaja, vaesuspiiri asemel toimetulekupiir; majanduses: raha või summade asemel vahendid, hindade tõstmise asemel hindade korrigeerimine; pedagoogikas: kooli poolelijätjad asemel kontingendi kadu.

Perifraas ehk ümberütlus

Näiteks joodiku asemel alkoholilembene mees (või naine); purjus asemel ebakaine, ebakaines olekus, alkoholijoobes, kaaluta olekus; prostituutide asemel kompleksivabad tüdrukud, sekstöötajad, müüdava armastuse preestrinnad; kukkus asemel võttis maaga kontakti; korvpallur sõimas kohtuniku läbi asemel korvpallur kasutas kohtuniku suhtes verbaalseid mõjutusvahendeid.

Üldisem või ebamäärasem sõna täpse otseütleva asemel

Näiteks on rase asemel kannab, on sedapsi või perifraasid ootab peenikest peret, on käima peal, on palli alla neelanud; WC asemel kus keiser jala käib, hea koht; laiskuse asemel viitsimatus.

Võõrsõna omasõna asemel

Näiteks peenis, ekskremendid.

Lühendis

Näiteks ell, p... või pee.

Moonutis

Näiteks slängisõnad pelts, pelta, peller (< peldik), kemps, kemmer, kemmergiine (< kemmerg).
Harilik parkhein

Kirjeldus

Hariliku parkheina lehed on lõhestunud, varieerudes sopilisest kuni sulglõhiseni; põhikujult on nad elliptilised. Valkjad õied, mis paiknevad lehekaenlais, moodustavad tiheda kimbu. 
Taime varre kõrgus on 6(20) – 80(100) cm; õitseaeg juulist septembrini.

Levila ja kasvukoht

Hariliku parkheina looduslik levila on eurosiber; Eestis tavaline.
Kasvukohana eelistab ta niiskemaid alasid, näiteks lodumetsad, järvede kaldad, kraavid.
Ülase tänav (Rakvere)

Ülase tänav on tänav Rakveres.
Umbtänava pikkus on 75 m ja see paikneb Tammiku linnaosas. Tänav asub Rakvere Vallimäe läänekülje lõunaosas, piirkonnas, millest idas paikneb Rakvere tammik. Tänav saab alguse Õie tänavalt.  
Rakvere Tammiku linnaosa on kujunenud välja 20. sajandi teises pooles, linnaosas paiknevad põhiliselt ühepereelamud. Tänavad kannavad linnaosale iseloomulikke taimenimetusi.