google/wiki40b huggingface dataset:
Orjus Vana-Roomas

Orjus Vana-Roomas oli olemas kõigil ajaloolistel perioodidel. Alguses jagunesidki Vana-Rooma klassid orjadeks ja orjapidajateks. Vanimal perioodil ei olnud orjade osakaal suur, kuid alates 3. sajand eKr hakkas orjade tähtsus koos sõdade ja vallutustega Rooma majanduselus tõusma. Orjade tööjõud sai tootmisprotsessi aluseks. Sellega kaasnes ka orjade sotsiaalse seisundi ja elamistingimuste halvenemine. 
Orjad kuulusid peamiselt üksikutele eraisikutele (servi populi Romani ehk servi privatus), kuid oli ka riigi orje (servi publici).  
Kõik Rooma kodanikud ei olnud vabad. Alguses oli täielik õigusvõime ainult perekonnapeadel. Abielunaised, lapsed ja orjad ei olnud täielikult iseseisvad. Algul olid orjad lastega ühtmoodi pereliikme staatuses, osalesid talutöödes ja töötasid põllul koos perega. Peremehe õigusvõim orja üle ulatus aga kaugemale kui laste puhul. Orjad olid oma isanda võimu all: orja isandal oli õigus tema elu ja surma üle otsustamisel (Gai. Inst. 1.52).  
Kogu kasutuses olevat õigust sai laiendada isikutele, asjadele või hagidele (Gai. Inst. 1.8). Roomas võrdsustati orjade õiguslikku seisundit asjaga. Orjal ei olnud õigusvõimet ning ta oli õigustehingute objekt. 
Kuna orjad olid võrdsed asjaga, ei olnud ka nende enda tegevusel nende endi huvides juriidilisi tagajärgi. Ori oli oma isanda tööriist ja tema tööst saadud tulu kuulus peremehele.
Õiguslik tagajärg orja tegudest saabus samuti tema isandale ning see tekitas õiguslikke probleeme. Näiteks juhul, kui ori tekitas kellelegi kahju, vastutas selle eest peremees. 
Õiguskord andis orjadele võimaluse ka vabaks saada, mis oli ka orja ülim eesmärk. Vabakslaskmine võis olla näiteks pärimiskorralduses pärijatele. Ka osaliselt peremehe kõrvalt teenitud raha võimaldus nutikamatel orjadel end vabaks osta. Orjadel polnud lubatud seaduslikult abielluda, kuna orja ja orjatari vahelist kooselu (contubernium) loeti lihtsalt faktiliseks suhteks.
Orjade vabakslaskmise võimalusi on samuti ajaloos piiratud. Näiteks keelati isandatel alates 20-aastaste orjade vabastamine või keelati vabastamine siis, kui see kahjustas orjaperemehe krediitorite huvisid. Oli määratud piirarv orje, keda isand võis testamendiga vabastada: kui isandal oli 2–9 orja, ei tohtinud ta testamendis vabastada üle poole neist, kui 10–30 orja, siis mitte üle kolmandiku, kui 30–100 orja, siis mitte üle veerandi. Veel suurema arvu korral mitte üle viiendiku, kindlasti mitte aga üle 100 orja.
Samas kehtestati ka seadusi, mis olid suunatud peremehe omavoli tõkestamisele ja orjade elutingimuste parendamisele. Näiteks võidi ori ära müüa isanda julmuse korral. Sel juhul vahetas ori peremeest ja jäi endiselt orja staatusesse. Orjad ei saanud omada vara, kuid oli võimalus anda osa isanda varast orjale majandamiseks. Sellist varade osa nimetati pekuuliumiks (peculium). Selleks võis olla maatükk või rahasumma, mõne isanda ettevõtte juhiks olemine või näiteks laevakapteni staatus. Ori võis sõlmida pekuuliumiga seotud tehinguid, milles ta siiski polnud õigussubjekt, vaid need tehingud tegi ta isanda nimel. Isanda vastutus neis tehingutes piirdus pekuuliumi väärtusega.
Vesneri mõis

Vesneri mõis (saksa keeles Weslershof) oli rüütlimõis Tartu-Maarja kihelkonnas Tartumaal. Tänapäeval jäävad mõisakompleksi jäänused Tartu maakonna Tartu valla Vesneri küla territooriumile.

Ajalugu

Mõisat on esimest korda mainitud 16. sajandi keskel, kui selle omanik oli Marccus Vesler. Tema järgi sai mõis ka oma nime.
Mõisa viimane omanik enne 1919. aasta mõisate võõrandamist oli Ernst Oskar Heinrich von Stryk.
Kuldlõige

Esteetika

Kuldlõige on loodusest sageli leitav suhe. Nii on näiteteks päevalill ja inimese keha kuldlõikes . Ja seepärast pole mingi ime, et seda hakati kasutama mujal. Renessansi aegadest saati on paljude kunsti ja arhitektuuri teoste kavandamisel lähtutud kuldlõikest. Kasutati seda küll tunduvalt varem – näiteks juba Egiptuse püramiidide puhul. Antiikajast tuntud ehitisest kasutati kuldlõiget näiteks Parthenoni juures. Hilisemast ajast on tuntumad kuldlõiget kasutavad teosed arhitektuuris Notre Dame'i katedraal, kunstis Leonardo da Vinci "Vitruviuse mees" ning "Püha õhtusöömaaeg". Ka Stradivariuse viiulid on kuldlõikes. Tänapäeval andis kuldlõikele müstilise varjundi Dan Brown oma "Da Vinci koodiga".
Harilik päevakoer

Harilik päevakoer (Arctia caja) on päevakoera perekonda kuuluv liik liblikalisi.

2017. aasta sügisel esitati harilik päevakoer üheks Eesti rahvusliblika kandidaadiks.
Sääre vald

Sääre vald (saksa keeles Zerel) oli vald Saaremaal Jämaja kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891 ja siis liideti Sääre vald Torgu vallaga.
Valla alal asus Sääre mõis.
Uromacerina

Levila

Need maod on endeemsed Brasiilias.
Kaitseliidu eriorganisatsioonid

Kaitseliidu eriorganisatsioonid on Naiskodukaitse, Noored Kotkad ja Kodutütred. Kaitseliitu ja selle eriorganisatsioonidesse kuulub kokku umbes 20 000 inimest, sealhulgas on Noortel Kotkastel 3500, Kodutütardel umbes 3450 (2006. aasta seisuga) ja Naiskodukaitsel umbes 1150 (2008. aasta seisuga) liiget.
Sisepõlemismootor

Mõisted

Takt – kolvi liikumise ajal ühest surnud seisust teise toimuvaid protsesse nimetatakse taktiks.
Surnud seis – kolvi ülemist ja alumist piirasendit, kus kolb muudab oma liikumise suunda, nimetatakse vastavalt ülemiseks ja alumiseks surnud seisuks.
Kolvikäik – teekond, mille kolb läbib liikumisel ühest surnud seisust teise.
Töömaht – ruumi, mille kolb vabastab liikudes ülemisest surnud seisust alumisse nimetatakse silindri töömahuks. Ruumi, mis jääb pealepoole kolbi, selle ülemises surnud seisus nimetatakse põlemiskambri mahuks. Töömahu ja põlemiskambri mahu summat nimetatakse üldmahuks. Mitmesilindriliste mootori kõigi silindrite töömahtude summat nimetatakse mootori töömahuks. Väiksematel mootoritel tähistatakse töömahtu kuupsentimeetrites, suurematel mootoritel liitrites. 
Surveaste – on üldmahu ja põlemiskambri mahu suhe.
Silinder – moodustab ruumi, kus toimub küttesegu põlemine ja soojusenergia muundamine mehaaniliseks tööks.
Kolb – silindris tihedalt liikuv vahesein. Mootori töötamisel sooritab kolb silindris sirgjooneliselt edasi-tagasi liikumist.
Keps – kujutab endast kangi, mis seob kolvi edasi tagasi liikumise väntvõlli pöörlevaks liikumiseks ja vastupidi, olenevalt sellest, mis sugune neist on liikumise allikas.
Väntvõll – koosneb poolitatud võllist, mis on üheks tervikuks liidetud neid ühendava vända kaudu.
5. kategooria kaabel

CAT 5 Standard

Cat 5 kaabel on defineeritud EIA-568-A standardiga. Kaabli sagedus on kuni 100 MHz. Cat 5 kaablis on 4 keerdpaari. Laialt kasutuses 100 Mbit/s võrkudes nagu 100BASE-TX Ethernet. Iga paar omab kindlat keerdude arvu meetri kohta. Keskmiselt on kaablis 6 keerdu 5 sentimeetri kohta. Traadid kaablis on tehtud vasest. Cat 5 kaabli maksimum pikkus võib olla kuni 100 meetrit. Pikemate ühenduste jaoks läheb vaja kommutaatoreid või repiitereid.

CAT 5e

Cat 5e (extended) on 2001. aastal kasutusele tulnud Cat 5 edasiarendus. Maksimum pikkus on sama, mis Cat 5’l, kuid andmeside kiirus on kuni 1000 Mbit/s ning paaride vahelist müra on märgatavalt vähendatud. Kasutuses Gigabit võrkudes. Cat 5e kaablit kutsutakse tänapäeval Cat 5 kaabliks, kuna ta töötab probleemideta vanemates 10/100Mbit Ethernet võrkudes ning eelkäijat Cat 5 kaablit enam ei toodeta.
Liiso

Liiso on Tallinna Võru Seltsi juures tegutsev ansambel.
2006. andis ansambel välja albumi "Sa olõt illos, Võromaa".
Mäeküla-Varmassaare vald

Mäeküla-Varmassaare vald (saksa keeles Meheküll) oli vald Järvamaal Türi kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1892 ja seejärel liideti see 1892 Alliku vallaga.
Valla alal asus Mäeküla ja Varmassaare mõis.
Termohaliinne tsirkulatsioon

Termohaliinne tsirkulatsioon ehk ookeanide suur konveier on ookeanivee ringlus, mida põhjustavad soojuse ja magevee voogudest tingitud tiheduse gradiendid merepinnal.
Tuule toimel liikuvad pinnahoovused (sealhulgas Golfi hoovus) suunduvad Atlandi ookeani ekvaatoripiirkonnast pooluste poole. Nad jahenevad ning kõrgetel laiuskraadidel vajuvad, moodustades Põhja-Atlandi süvavee. See tihe vesi voolab edasi ookeanibasseinidesse. Suurem osa sellest tõuseb süvaveekerkena Lõuna-Jäämeres, kõige vanemad veed (umbes 1600 aasta pärast) Vaikse ookeani põhjaosas.
Seetõttu toimub ookeanibasseinide vahel ulatuslik segunemine, mis vähendab nendevahelisi erinevusi ning muudab ookeanid globaalseks süsteemiks. Veemassid transpordivad nii energiat (soojusena) kui ka ainet (tahkiseid ja lahustunud ained) ümber maailma.
Termohaliinse tsirkulatsiooni seisundil on Maa kliimale suur mõju.
Vardi loomets

Vardi loomets on kaitsealune loomets Rapla maakonnas Märjamaa vallas. 
Loomets võeti kaitse alla 1981. aastal (Vardi loometsa kaitseala; pindala 181 ha). Praegu kaitstakse loometsa Vardi looduskaitseala koosseisus.
Johannes Mikkel

Johannes Mikkel (26. oktoober 1907 – 19. jaanuar 2006) oli Eesti kunstikollektsionäär.
Aastal 1994 annetas Mikkel oma kunstikogu Eesti Kunstimuuseumile ja selle baasil avati 1997. aastal Kadrioru lossis Mikkeli muuseum.
Halliste valla vapp

Halliste valla vapp on Viljandi maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Halliste valla vapp.
Vapp kinnitati 29. jaanuaril 2003.

Vapi kirjeldus

Punane rist mustal vapikilbil. Rist tõuseb vapi jalamilt, on alt kaarjalt laienev ja keskelt lõhikuga. Risti harude otsad on kaunistatud punaste paelornamentika motiividega. Kujundeid ümbritseb hõbedane ääris.

Põhjendus

Kaaruspaeltega ehitud rist sümboliseerib Halliste vaimseid traditsioone. Risti lõhik viitab nii meeste kui naiste seas populaarsele mulgi kuuele, mille küljel on samuti kaaruspaeltega kaunistatud lõhik. Lipu värvideks on nn. "mulgi koloriit": must, punane ja hõbe.
Johannes Riimann

Johannes Riimann (16. märts 1895 Pärdi talu, Epra küla, Vastemõisa vald – 1935) oli oma eluajal pikim eestlane (218 cm).
Eestinkylä

Eestinkylä (soome Eestinkylä, rootsi Estby) on küla Soomes Uusimaa maakonnas Kirkkonummi vallas. Asub Kirkkonummist umbes 5 km lõuna pool.
Küla nimi on tunnistus keskaegsest Eesti mõjust.
2011. aastal oli külas 718 elanikku.
Külas asub kohalikke toiduaineid ja käsitööd müüv kauplus Maatilapuoti.
Aafrika-Antarktika ahelik

Aafrika-Antarktika ahelik on ida-läänesuunaline veealune mäeahelik, osa ookeani keskahelikust Atlandi ookeani lõunaosas Nõelaneeme nõo (põhjas) ja Aafrika-Antarktika nõo (lõunas) vahel.
Piirkonnale on iseloomulik kõrge vulkaaniline aktiivsus.
Aheliku kõrgeim tipp kerkib üle merepinnast ja moodustab Bouvet' saare.
Tert-butüüloksükarbonüülrühm

Tert-butüüloksükarbonüülrühm, tuntud ka lühendite Boc ja t-Boc all, on laialdaselt kasutatav kaitserühm orgaanilises ning bioorgaanilises sünteesis, mille ülesanne on vähendada aminorühma reaktsioonivõimet.
Aminorühma protekteerimiseks kasutatakse tavaliselt di-tert-butüüldikarbonaati (teiste nimetustega Boc-anhüdriid, Boc₂O).
Boc-rühmaga kaitstud amiinid on üldjuhul stabiilsed neutraalses ja aluselises keskkonnas. Kaitstud amiini deprotekteerimine (Boc-rühma eemaldamine) viiakse läbi tavaliselt tugeva happega, andes saadusena vaba amiini ning kõrvalproduktidena tert-butanooli või isobutüleeni ja süsinikdioksiidi.

Otsene reaktsioon di-tert-butüüldikarbonaadiga

Lihtsate amiinide korral viiakse reaktsioon läbi, segades Boc-anhüdriidi ja amiini tetrahüdrofuraanis (THF), segu kergelt kuumutades.
Kui primaarse amiini kaitsmisel kasutada vähemalt kahte moolekvivalenti Boc-anhüdriidi ja kõrgemat temperatuuri, on võimalik saada bis-Boc derivaate.

Metoodika probleemid

Steeriliselt takistatud amiinide protekteerimisel Boc-anhüdriidiga moodustuvad isotsüanaadi tekke tõttu tihti uuread. See probleem võib esineda ka aniliinide kaitsmisel, kui kasutada katalüsaatorina 4-dimetüülaminopüridiini (DMAP), kuid antud kõrvalreaktsioon on välditav, kui kasutada DMAP-i asemel N-metüülimidasooli. Ühtlasi saab isotsüanaadi teket vältida, kui viia esimeses etapis läbi reaktsioon naatrium-bis(trimetüülsilüül)amiidiga (NaHMDS) ning seejärel Boc₂O-ga. Samuti on võimalik isotsüanaat muundada Boc-rühmaks, kuumutades seda tert-butanoolis.

Boc-rühm peptiidisünteesis

Koos Fmoc-rühmaga (9-fluorenüülmetüüloksükarbonüülrühm) on Boc-rühm üks kahest levinuimast kaitserühmast, mida kasutatakse tahkefaasilises peptiidisünteesis. Boc-rühmaga kaitstakse ajutiselt peptiidi N-terminaalset α-aminorühma eesmärgiga vähendada selle nukleofiilsust. Peptiidi C-terminaalne osa on seotud tahke kandjaga. Järgmises etapis eemaldatakse Boc-rühm tavaliselt trifluoroetaanhappega, mille tagajärjel tekib vaba aminorühm, mis saab luua peptiidsideme uue, eelnevalt aktiveeritud aminohappega. Selle tulemusena pikeneb peptiid ühe aminohappejäägi võrra. Pärast iga deprotekteerimise ja liitumise etappi pestakse peptiidi N,N-dimetüülformamiidiga, et eemaldada üleliigseid reagente. Selle tulemusena on võimalik saavutada kõrge, kuni 99%-ne saagis igas reaktsioonitsüklis.
Cao Cao

Cao Cao (hiina 曹操; pinyinis Cáo Cāo; 155 – 15. märts 220 Luoyangis) oli Vana-Hiina väejuht, poliitik ja luuletaja, Hani dünastia eelviimane peaminister.
Tema isa oli eunuhh Cao Tengi kasupoeg Cao Song.
Cao Cao sai tuntuks Kollaste Turbanite ülestõusu mahasurujana.
Pärast keiser Lingi surma 189. aasta suvel tekkinud võimuvõitluses liitus Cao Cao kindralist usurpaatori Dong Zhuo vastase koalitsiooniga. Dong Zhuo oli sunnitud põgenema Chang'ani, kus sõjapealik Lü Bu ta 192. aastal tappis. 198 saavutas Cao Cao võidu Lü Bu üle, 200. aastal aga Guandu lahingus väejuht Yuan Shao ülekaalukate vägede üle. 208. aastal lasi ta hukata oma rivaali, väejuht Kong Rongi.
Cao Cao oli hinnatud luuletaja ning sõjapäevikute ja võitluskunstide alaste kirjutiste autor. Tema redaktsioonis on tänapäevani säilinud Sunzi "Sõja seadused".
Cao Caod kujutatakse sageli julma ja halastamatu türannina, kuid samas peetakse teda ka osavaks valitsejaks ja geniaalseks väejuhiks.
Talle anti postuumselt aunimetus Wei keiser Wu (魏武帝, Wèi Wǔdì). Tema poeg Cao Pi sai esimeseks Wei riigi keisriks.
Detsembris 2009 leiti Anyangi lähedalt Henani provintsist Cao Cao haud.
Cao Cao on romaani "Kolmevalitsus" üks kesksetest tegelastest. Cao Cao on ka Hiina ooperi üks tegelaskujusid.
Johan III

Johan III (20. detsember 1537 Östergötland, Stegeborgi loss – 17. november 1592 Stockholm) oli Rootsi kuningas 1568–1592.

Noorus ja võimuletõus

Johan oli Gustav I Vasa ja Margareta Eriksdotteri poeg, enne kuningaks saamist 1556–1563 Soome hertsog. 1581 võttis ta endale Soome suurvürsti tiitli.
Erinevalt oma vennast Erik XIV-st, kes ei sallinud poolakaid ja kaalus isegi sõda nende vastu, oli Johan poolakatega heades suhetes ja kosis Poola kuninga Zygmunt I Vana tütre Katarina Jagellonica, kellele ta vend Poola kuningas Zygmunt II August andis kaasavaraks 1558. aastal Liivimaa ordu poolt panditud linnused Liivimaal Ruhja, Asti, Härgmäe, Trikata, Helme ja Karksi. Erikule Johan III iseseisvus ei meeldinud ja ta kutsus Johani Stockholmi. Johan keeldus, mispeale Erik XIV vägi vallutas 1563 pärast piiramist Turu ja Johan III vangistati koos oma naisega, Turu kindlusesse Soomes. 
1567. aasta mais hakkasid süvenema Erikus hullumeelsuse märgid: ta hakkas käskima hukata inimesi, kes talle reeturitena tundusid, isegi kui nad päriselt reeturid ei olnud, ja pussitas oma käega surnuks Lotringist saabunud Rootsi saadiku Nils Sture. Riigi juhtimine läks Riiginõukogu kätte. Septembris lõppes Johani vangistus. Varsti Erik paranes ning sai trooni tagasi, kuid ei käskinud Johanit uuesti vangistada ja too hakkas kohe plaanima ülestõusu Eriku vastu, tuues ettekäändeks, et too olevat abiellunud lihtrahva hulka kuuluva Karin Månsdotteriga.
Johani ülestõusu toetas enamus Rootsi aadlist, kes polnud rahul Eriku väljastatud vahistamis- ja hukkamiskäskudega, mille täideviimise eest hoolitses kuninga nõunik ja riiklik süüdistaja Jöran Persson. 1568. aasta septembris sundis Johan Eriku troonist loobuma ja sai ise Johan III nime all uueks kuningaks. Ta laskis Jöran Perssoni vahistada, kohtus süüdi mõista ja hukata. Sellel olid ka isiklikud põhjused, sest Persson oli lasknud Johanil vanglas elada märksa hullemates tingimustes kui Erik oli käskinud.
Siiski ei tundnud Johan end seni kindlana, kuni Erik elas. 1571 käskis ta valvuritel Erik mürgitada, kuid see käsk jäi täitmata, õigupoolest täideti alles 26. veebruaril 1577, mil Erik mürgitati hernesupiga. Lahkamine näitas, et Erik suri arseenimürgitusse.

Valitsusaeg

Pärast Eriku kukutamist jätkas Johan Kahekümneviieaastast sõda, milles lõpuks võideti Moskva tsaaririiki. Sõda lõppes 10. augustil 1583 sõlmitud Pljussa vaherahuga. Kahekümneviieaastases sõjas mängis kindlasti olulist rolli ka Johani hea läbisaamine Rzeczpospolitaga, kes oli sõjas rootslaste olulisim liitlane.
Ettevalmistatud klaver

Ettevalmistatud klaver on klaver, mille tekitatavat heli on muudetud, asetades keelte, haamrite või summutite vahele või peale mingeid esemeid.
Termini "ettevalmistatud klaver" (inglise keeles prepared piano) võttis kasutusele ja tegi tuntuks helilooja John Cage. Klahvkeelpillide heli muudeti pedaalide abil või muul viisil (registrid) juba varem, alates 17.–18. sajandist.
Pilli tämbri muutmist esemete lisamise kaudu rakendatakse ka teistel pillidel, näiteks ettevalmistatud kitarril.
Vello Valdna

Vello Valdna (sündinud 5. novembril 1937) on eesti tehnikateadlane päikeseenergeetika ja optoelektroonika pooljuhtmaterjalide alal.
Ta lõpetas aastal 1963 Tallinna Polütehnilise Instituudi laevajõuseadmete insenerina. Aastal 1984 kaitses ta Uurali Teaduskeskuse Keemia Instituudis tehnikakandidaadi väitekirja.
Töötas Giprorõbfloti Tallinna Osakonnas insener-konstruktorina 1963-1966.
Tallinna Polütehnilise Instituudi aspirant 1967-1969.
Tehnikakandidaat pooljuhtmaterjalide tehnoloogia alal (Uurali Teaduskeskuse Keemia Instituut, 1984).
TPI/TTÜ keemiateaduskonna vanemteadur ja juhtivteadur (1970-2005), Keemia ja materjalitehnoloogia teaduskonna Materjaliteaduse instituudi pooljuhtmaterjalide tehnoloogia õppetooli erakorraline vanemteadur (2005-2013).
Mürade tekkemehhanismi kindlaksmääramine polükristalsetes fotojuhtides koos A. Jaakson'iga TREKBst (1969).

Fotomodulaatorite väljatöötamine alalisvoolu nanovoltmeetrite jaoks TREKB tellimusel 1971. aastal ja GNIPI tellimusel 1982. aastal, ning nende tootmisse juurutamine tehases Izmeritel (Tsernovtsõ) 1983. aastal.
Madala müranivoo, kõrge tundlikkuse ja töökindlusega fotoresistorite väljatöötamine Eesti Raadio jaoks (1973).
PbS kiirgusdetectorite väljatöötamine koos P. Tõnsberg'iga Raadiooptika Instituudi jaoks 1975.
Fotodešifraatorite väljatöötamine koos Mehis Pilvega (TREKB tellimisel 1971. aastal).
Rohkem kui 45 teaduspublikatsiooni autor ja kaasautor.
Tööstusomand (Patentsed leiutised):

High efficiency polycrystalline phosphors and method of making same; Omanikud: Bruker Ax Inc.; Autorid: Vello Valdna, Roger Durst; Prioriteet: US19980093280P; US19990313565; 17.07.1998.

Efektiivsed polükristalsed luminofoorid ja nende valmistamise meetod.; Omanikud: Bruker AXS, Inc.; Autorid: Vello Valdna, Roger D. Durst; Prioriteet: US/17.07.98/US 93280 P; US/14.05.99/US 313565; 12.07.1999.

United States Patent US 6,254,806 B1, Granted on July 3, 2001. Autor: Vello Valdna.
Juhan Kalde

Juhan Kalde (7. mai 1908 – 17. august 1995; 1937. aastani Juhan Löve) oli eesti maadleja ja sporditegelane.
1940. aastal tuli ta Kreeka-Rooma maadluses Eesti meistriks raskekaalus (üle 87 kg), 1941. ja 1942. aastal võitis samas kaalukategoorias hõbemedali.
1950–1960. aastatel tegutses maadlustreenerina Märjamaal.
Ibrahim Rugova

Ibrahim Rugova (2. detsember 1944 – 21. jaanuar 2006) oli Kosovo poliitik, Kosovo Demokraatliku Liiga asutaja ja juht, Kosovo president 1992–2006.
Ta õppis Priština ülikoolis filosoofiat ja kirjandust. 1988. aastal sai Kosovo Kirjanike Liidu esimeheks. 1992. aastal valiti ta 1990. aastal end ühepoolselt iseseisvaks kuulutanud Kosovo Vabariigi presidendiks. Ta toetas Kosovo konflikti vägivallavaba lahendamist ja passiivset vastupanu.
Ibrahim Rugova suri kopsuvähki 21. jaanuaril 2006.
Austrian Airlines

Sihtpunktid

Austrian Airlinesil on 2010. aasta juuni seisuga järgmised Viinist lähtuvad sihtpunktid.
Kambja

Vallamaja (endise Vastse-Kambja mõisa peahoone)

Kambja kirikumõisa lähedal olnud Vastse-Kambja mõis (Klein-Kamby, hiljem Neu-Kamby) eraldus Suure-Kambjast 17. sajandil Stackelbergide ajal ja 1868 müüdi Gernhardtidele, kelle kätte jäi see kuni võõrandamiseni. Vastse-Kambja mõisa kahekorruseline härrastemaja on ümber ehitatud. Praegu asub hoones Kambja vallavalitsus. 19. sajandil kutsuti küla mõisa järgi ka Väike-Kambjaks.

Koolimaja

Kambja uus koolimaja sai kiriku kõrval valmis 2005. aastal. Projekt valmis 1991. aastal, nurgakivi pandi 1998. aastal. Seni tegutses kool Aia tänava koolimajas (valminud 1965).

Perekivi

Kambja juurtega Tartu ärimees Tiit Veeber püstitas samba perekonna tähtsuse esiletõstmiseks. Samba õnnistas peapiiskop Andres Põder 23. juunil 2011.

Loodus

Kambja järv on 2,3 ha suurune. Samuti asub alevikus Kambja paisjärv ehk Järveots, mille pindala on 0,6 ha.
Vahetult Tartu–Võru maantee ääres kõrgub vana tarupuu: Kambja mänd.
Jüri Parijõgi

Jüri Parijõgi (aastani 1935 Parinbak, ka Parinbach; 2. september 1892 Kunda-Malla vald – 9. juuli 1941 Tartu) oli eesti noorsookirjanik ja pedagoog.
Õppis Kunda vallakoolis, 1905–1909 Rakvere linnakoolis ja 1929–1931 Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas. Alates 1910. aastast töötas õpetajana. Osales 1915–1917 I maailmasõjas ja 1919–1920 Vabadussõjas. Viidi 1941. aasta 7. juuli öösel kodust ülekuulamisele. Hukkus NKVD massimõrva ohvrina Tartu vanglas.
Jüri Parijõgi oli alates 22. septembrist 1934 ÜS Raimla liige ja alates 16. maist 1936 vilistlane.

Tegevus pedagoogina

Osales 1910. aastal Rakvere linnakooli pedagoogikakursustel ja asus seejärel tööle õpetajana. Töötas aastail 1910–1915 Rakvere lähedal Kaarli vallakoolis, 1920–1921 Rakvere 1. Algkoolis, 1921–1923 Rakvere Õpetajate Seminari Harjutuskoolis õpetajana. 1923. aastal sai Rakvere Õpetajate Seminari Harjutuskooli direktoriks ja hakkas propageerima üldõpetuse metoodikat.
1929. aastal asus elama Tartusse, kus töötas aastail 1929–1930 Tartu 3. Algkoolis õpetajana ja 1931–1940 Tartu 4. Algkooli juhatajana. 1940–1941 oli Parijõgi Tartu Õpetajate Seminari direktor.
Oli Akadeemilise Pedagoogika Seltsi üks asutajaid ja juhatuse liige. Koostas üldainete ja koduloo õppekavu, avaldas metoodikaraamatuid ja õpikuid.

Looming

Kirjandusega tegeles 1912. aastast. Kirjutanud peamiselt jutte ja ühe muinasjutukogu. Tema teostes ilmneb lapse hingeelu sügav mõistmine ning isikupärane jutustamisstiil. Avaldanud ka ajaloo- ja emakeeleõpikuid.

Isiklikku

Jüri Parijõe poeg Endel Parijõgi on Eesti majandusteadlane.
Pärnu Kuninga Tänava Põhikool

Pärnu Kuninga Tänava Põhikool on Pärnu maakonnas Pärnus Kuninga tänaval asuv põhikool. Kool tegutseb 1987. aastast Pärnu Poeglaste Gümnaasiumi hoones.
Kooli ajalugu ulatub aastasse 1875, mil loodi Pärnu Poeglaste Gümnaasium. Aastast 1987 kannab kool nime Pärnu Kuninga Tänava Põhikool.
Raketiheitja

Raketiheitja on seade, mis lennutab välja edasiliikumiseks jõuallikana reaktiivmootorit (rakettmootorit) kasutavaid rakette või reaktiivmürske. Raketid võivad olla juhitavad või mitte, need võivad olla maa-õhk, õhk-maa, maa-maa või õhk-õhk tüüpi.
Sageli mõeldakse raketiheitja all neid kaasaskantavaid seadeldisi, mille kasutamisega tuleb toime üksainus inimene.
Relvi kasutatakse tavaliselt peamiselt vaenlase soomustehnika ja lennuväe hävitamiseks.
Väidetavalt kasutati Donbassi sõja ajal Ukrainas Slovjanski linna kohal 4050 meetri kõrgusel lennanud Ukraina vaatluslennuki allatulistamiseks Venemaa uusimat õhutõrjerelva Verba (MANPADS).
Marslane (film)

Sisu

Marsi missiooni käigus satub ekspeditsioon Ares III tugeva tormi kätte ja on sunnitud kiiresti evakueeruma, kuid kaootilise evakuatsiooni käigus jääb tormis kadunuks astronaut Mark Watney. Meeskonnaliikmed ja NASA usuvad, et Watney hukkus ning Watney kaaslased lahkuvad ilma temata, kuid selgub, et Watney on ellu jäänud ja varsti märkab seda ka NASA, mis asub Watney ellujäämisuudise saabudes kiiresti otsima võimalust „marslane“ planeedilt ära tuua. Samal ajal saab Ares III meeskond teada, et nad jätsid ühe meeskonnaliikme Marsile maha ja asuvad plaanima hulljulget ja äärmiselt ohtlikku päästemissiooni.