google/wiki40b huggingface dataset:
Charkhi Dadri kokkupõrge õhus

Kokkupõrge

KZA1907 sai loa laskuda kõrgusele 15 000 jalga (4600 m), kui ta oli 74 meremiili (137 km) kaugusel New Delhi lennujaamast. Samal ajal sai SVA763, mis lendas samal lennutrassil, kuid vastupidises suunas, käskluse tõusta 14 000 jalani (4300 m). Umbes kaheksa minutit hiljem, kell 18.40, teatas KZA1907, et on saavutanud nõutud kõrguse, kuid oli tegelikult madalamal ehk 14 500 jala (4400 m) kõrgusel ja jätkas laskumist. Lennujuht andis KZA1907 pilootidele teada, et kümne meremiili (19 km) kaugusel on kindlaks määratud liiklus ning palus piloodil Boeing 747 nägemisest teatada.
Lennujuhi katse saada uuesti KZA1907-ga kontakti ei õnnestunud. Ta hoiatas teisi ümbruses olevaid lende, kuid oli juba liiga hilja. Kaks õhusõidukit olid kokku põrganud. KZA1907 oli läbi lõiganud Boeingu vasakust tiivast ja horisontaalsest stabilisaatorist. Purunenud Boeing kaotas kiirelt kontrolli ning laskus pöörises maapinna poole kiirusega 1135 km/h. Iljušini struktuur ei saanud nii tugevalt kahjustada, kuid lennuk kaotas juhitavuse ja kukkus alla lähedal olevale põllule. Kuus reisijat elasid esialgu õnnetuse üle, kuid surid saadud vigastustesse hiljem. Lõpuks said surma SVA763 kõik 312 reisijat ja KZA1907 37 reisijat.
Kokkupõrge toimus umbes 100 km kaugusel Delhi linnast. Ükski inimene maa peal kannatada ei saanud.

Saudi Arabian Airlines lend 763

Lennuki kapten oli 45-aastane kogenud piloot, kes oli lennanud enam kui 9800 lennutundi. Kokku oli lennukil 289 reisijat ja 23 meeskonnaliiget. 215 indialast ja 40 nepallast töötasid Saudi Araabias. Peale nende oli pardal kolm ameeriklast.

Kazakhstan Airlines lend 1907

Lennu 1907 44-aastasel kaptenil oli üle 9200 lennutunni kogemust. Lennukil oli 27 reisijat ja 10 meeskonnaliiget. Kuna tegu oli tšarterlennuga, mille tellis Kasahstani naaberriik Kõrgõzstan (Kirgiisia), oli suurem hulk reisijatest kirgiisid.

Dokumentaalfilmid

India päritolu firma Miditech tegi dokumentaalfilmi "Head On!", mis oli eetris National Geographicu kanalil.
Charkhi Dadri kokkupõrge oli samuti teema dokumentaalsarja "Lennuõnnetuste uurimine" seitsmenda hooaja neljandas osas, mida näidatakse National Geographicu kanalil.
Evald Kree

Evald Kree (11. juuni 1918 Tallinn – 5. märts 1995 Tallinn) oli Eesti tennisist ja jäähokimängija ning treener ja sporditegelane.
Ta lõpetas 1937 Jakob Westholmi Gümnaasiumi. Ta õppis aastatel 1942–1944 Moskvas Kehakultuuri Keskinstituudis, lõpetas 1948. aastal TPI majandusteaduskonna ja 1954. aastal kaugõppes Tartu Riiklikus Ülikooli kehakultuuriteaduskonna. 
Kaitses 1965. aastal TRÜ-s kandidaaditöö "Tennis. Õpik pedagoogikakandidaadi kraadi taotlemiseks" ja sai pedagoogikakandidaadi kraadi. Töötas aastast 1966 TPedI kehakultuuriteaduskonnas õppejõuna (aastast 1970 dotsent). 
Oli aastatel 1992–1995 EOK liige.

Sportlasena

Tuli kuuel spordialal Tallinna koolinoorte meistriks.

Tennis

Tennisega tutvus 1932 Hiiu väljakutel, treenima hakkas 1933 Kalevi Tenniseklubis Eduard Hiiopi õpilasena.
1937 kaasati ta Eesti tennisekoondisse, 1938 oli Eesti kolmas reket. 1939 oli ta kõigis kolmes mänguliigis Eesti meistrivõistluste finalist ning sai mõlemas paarismängus kuldmedali. Kokku sai ta Eesti meistrivõistlustelt 1939–1940 viis medalit.
Võitis paarismängus koos Ottomar Alasega Nõukogude Liidu meistrivõistlustel 1945 hõbeda ning 1944 ja 1946 pronksi. Eesti NSV meistrivõistlustel võitis 1944–1956 17 medalit, sealhulgas paarismängudes 6 kulda. Võistles 36 korda Eesti ja Eesti NSV koondises (1937–1949).

Jäähoki

Kuulus aastast 1936 ka Eesti jäähokikoondisse, oli 1937 Tallinna Kalevi meeskonnas Eesti meister.
1946, 1948 ja 1949 oli Dünamo meeskonnas Eesti NSV meister, osales 1947–1951 dünamolasena A-grupis Nõukogude Liidu meistrivõistlustel.

Korvpall

Korvpallis sai 1937 NMKÜ meeskonnas Eesti meistrivõistlustel hõbeda.

Võrkpall

Võrkpallis oli Dünamo meeskonnas 1948 Eesti NSV karikavõitja, sai 1944–1947 Eesti NSV meistrivõistlustel kaks hõbedat ja ühe pronksi ning tegutses ka võrkpallikohtunikuna (vabariiklik kategooria).

Tennisetreeneri ja -tegelasena

Oli 1945–1995 Dünamo tennisetreener, rajas oma koolkonna. 
1957–1983 oli Eesti NSV koondise ja 1957–1963 ka Nõukogude Liidu koondise treener. 1964 ja 1966 konsulteeris ka Soome koondise mängijaid.
Propageeris tennist nii sõnas, kirjas kui ka pildis. Avaldas tenniseõpikuid ja tegi koos Hans Roosipuuga õppefilmi. 1946–1989 oli ta Tennisesektsiooni/-föderatsiooni presiidiumi liige ja aseesimees, 1989–1995 Tenniseliidu asepresident.

Õpilasi

Leo Kivi, Harry Kalamäe, Talvi Märja, Eerik Kedars, Jaak Parmas, Helgi Ustav, Tiiu Parmas, Toomas Leius, Jaak Simson, Liidia Nurme, Aita Põldma.
Jaan Talts

Parimad tulemused

Surumine – 211 kg, rebimine – 170 kg, tõukamine – 222,5 kg, kolmevõistlus – 587,5 kg ja kahevõistlus – 380 kg.

Ühiskondlik tegevus

1989. aastast on Jaan Talts Eesti Olümpiakomitee liige ning on EOK juures asuva tippspordi nõukogu esimees. Aastatel 1995–1996 oli ta Riigikogu liige.

Isiklikku

Tema poeg on kergejõustiklane ja tõstja Jaan Talts juunior.
Theodor Alexander Benedict Frese

Theodor Alexander Benedict Frese (17. veebruar 1838 Lääne-Nigula – 15. september 1872 Lääne-Nigula) oli eesti vaimulik.
Õppis aastatel 1852–1857 Tallinna gümnaasiumis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1857–1861. Oli seejärel mõnda aega koduõpetaja. Ordineeriti 9. mail 1865 õpetajaks.
Oli seejärel 19. maini 1866 Eestimaa vikaarõpetaja. Oli Lääne-Nigula Püha Nikolause koguduse adjunktõpetaja (introdutseeriti 29. mail 1866), sama koguduse õpetajaks kutsuti 20. oktoobril 1866, introdutseeriti 12. veebruaril 1867 (oli Lääne-Nigula Püha Nikolause koguduse vaimulikuks aastatel 1866–1872).

Isiklikku

Tema isa Theodor Benedict Frese oli Lääne-Nigula Püha Nikolause koguduse õpetaja, vend Christian Wilhelm Benedict Frese oli Tallinna Püha Vaimu-, Tallinna Jaani-, Kuressaare Laurentiuse- ja Käina Martini koguduse õpetaja, poeg Eduard Paul Benedict Frese oli Vaivara koguduse õpetaja.
Julija Mendel

Haridus

Ta on lõpetanud Kiievi Tarass Ševtšenko nimelise Rahvusülikooli.
Isamu Tanonaka

Isamu Tanonaka (jaapani keeles 田の中 勇 (Tanonaka Isamu; 19. juuli 1932 – 13. jaanuar 2010) oli jaapani näitleja. 
Ta oli seiyū (tegi animafilmide dublaaži).
Tchê Tchê

Danilo das Neves Pinheiro (enam tuntud oma hüüdnime Tchê Tchê järgi; sündinud 30. augustil 1992 São Paulos) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Brasiilia kõrgliiga klubis São Paulo.
Ta alustas klubikarjääri São Paulo osariigi klubis Audax, millega liitus 2006. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta São Paulo osariigi meistrivõistlustel 2011. aastal. 2014. aastal mängis ta laenul Brasiilia tugevuselt kolmanda liiga klubis Guaratinguetá ning 2015. aastal lühikest aega Ponte Pretas ja Boas. 2016. aasta São Paulo osariigi meistrivõistlustel, kus ta jõudis Audaxiga finaali, valiti ta hooaja sümboolsesse koosseisu ja hooaja parimaks uustulijaks.
2016. aasta aprillis liitus ta Brasiilia kõrgliiga klubiga Palmeiras. Ta tuli sel hooajal klubiga Brasiilia meistriks. Lisaks valiti Tchê Tchê samal hooajal Brasiilia kõrgliiga sümboolsesse koosseisu.
2018. aasta juunis sõlmis ta lepingu Ukraina kõrgliiga klubiga Kiievi Dinamo, kuid suundus juba järgmise aasta märtsis tagasi Brasiiliasse, liitudes São Pauloga.
Jääkeegel

Väljak

Jääkeegliväljak on 45,5 meetrit pikk ja 4,75 meetrit lai. Väljaku otstes on 3,7-meetrise läbimõõduga "märklauad", kontsentrilised ringid. Ringide keskpunkt on 4,9 meetri kaugusel väljaku tagaseinast.

Varustus

Jääkeeglikivi on 19,1 kg kaaluv graniidist valmistatud poleeritud ümmargune kumerate servadega lame kivi, millele on kinnitatud käepide.

Ajalugu

Jääkeegli kodumaaks on Šotimaa, seal on tänini säilinud 16. sajandist pärit keeglikivid. Ka 16. sajandil elanud hollandlane Pieter Brueghel vanem on kujutanud flaami talupoegi jääkeeglit mängimas – Madalmaade ja Šotimaa vahel oli sellal tihe läbikäimine. Esimene jääkeegliklubi asutati 1838. aastal Edinburghis. Enne 1842. aastat kandis klubi nimetust Grand Caledonian Curling Club, seejärel Royal Caledonian Curling Club.
Šotlased tegid mängu tuntuks kogu maailmas. Kanadas asutati esimene jääkeegliklubi 1807. aastal. Kanada meistrivõistlused toimuvad alates 1927. aastast ja need on maailma hinnatuim selle ala jõuproov tänapäevani. Ameerika Ühendriikides asutati esimene klubi Detroitis 1832. aastal. Esimene rahvusvaheline jääkeeglivõistlus peeti 1884. aastal Ameerika Ühendriikide ja Kanada vahel. Sajandivahetusel levis mäng Šveitsi ja mujale Lääne-Euroopasse. Tänapäeval on jääkeegliklubisid paljudes Euroopa riikides.

Meistrivõistlused

Olümpiamängude esimesed medaliomanikud jääkeeglis selgusid alles 1998. aastal Naganos, kuid tegelikult on jääkeegel juba vana olümpiaala. Näidisalana on jääkeegel taliolümpiamängude kavas olnud koguni seitsmel korral (1924, 1932, 1936, 1964, 1988, 1992 ja 1994). 2006. aasta veebruaris tunnistas Rahvusvaheline Olümpiakomitee aga 1924. aasta olümpiaturniiri ametlikuks olümpiaturniiriks ja medalialaks.
2006. aastast on jääkeegel ka paraolümpiamängude kavas. Võisteldakse ratastoolides.
Esimesed maailmameistrivõistlused toimusid 1959. aastal ja kandsid Scotch Cupi ('Šoti karika') nime, aastatel 1968–1985 oli nende võistluste nimi Silver Broom ('Hõbehari'), 1986. aastast tuntakse neid võistlusi aga Rahvusvahelise Olümpiakomitee presidendi karikavõistluste nime all. 
MM-il on pidevalt domineerinud kanadalased. Viimastel aastatel on neile tugevaimat konkurentsi pakkunud šveitslased, sakslased ja skandinaavlased (eeskätt Rootsi ja Norra esindajad). 
Rahvusvaheline jääkeegli föderatsioon International Curling Federation (lühend ICF) asutati 1966. aastal. 1991. aastast kannab see nime World Curling Federation, lühendatult WCF.
Eesti Curlingu Liit (ECL) loodi 2002. aastal. Esimeste Eesti meistrivõistlusteni jõuti 2004. aastal Jeti Jäähallis ning maailmaföderatsiooni täisliikmeks sama aasta detsembris.
Liis Ilula-Niinemets

Liis Ilula-Niinemets (sündinud 14. aprillil 1987) on Eesti tantsuõpetaja ja vabakutseline koreograaf.
2010. aastal lõpetas Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia tantsukunsti osakonna.

Isiklikku

Tema abikaasa on näitleja Tõnis Niinemets.
00-tüüpi sort

00-tüüpi sort on valgurohke rüpsi- või rapsisort, mille puhul on tõestatud, et seemnete glükosinolaatide sisaldus ei ületa 25 imol/g ja seemnete eruukhappe sisaldus ei ületa 2% rasva üldkogusest.
Hobujaama tänav

Hobujaama tänav on tänav Tallinnas Kesklinnas Sadama asumis.
Nunarput utoqqarsuanngoravit

"Nunarput utoqqarsuanngoravit" (ligikaudne tõlge 'Sina, meie vana maa', inglise keeles "You Our Ancient Land") on Gröönimaa rahvushümn. Hümni autorid on Henrik Lund (sõnad) ja Jonathan Peterson (muusika). Laul nimetati Gröönimaa hümniks 1916.
Ujupõis

Ujupõis on kalade elund, mis sisaldab gaase. Talitleb lisahingamis-, hüdrostaatilise ja erikaalu muutva elundina.
Kui kala laskub sügavamale, siis ujupõie ruumala väheneb ja kala erikaal suureneb. See võimaldab kiiremat sügavale laskumist. Pinnale tõustes ujupõie ruumala suureneb ja kala erikaal väheneb. Ühel ja samal sügavusel ujupõie ruumala ei muutu ning kala saab olla liikumatult. See aitab nii saaki varitseda kui ka röövkala eest varjuda. Kõhrkaladel ujupõis puudub. Neil aitab ujuvust säilitada tiivataoliste rinnauimede poolt tekitatud tõstejõud.
Elie Wiesel

Eliezer Wiesel (30. september 1928 Sighetu Marmației – 2. juuli 2016 New York) oli kirjanik, professor, poliitiline aktivist, Nobeli rahuauhinna laureaat (1986).
Kirjutas peamiselt oma vangielust Auschwitzi ja Buchenwaldi koonduslaagris.
Jan Gamarnik

Jan Gamarnik (vene Ян Борисович Гамарник; sünninimi Jakov Tsudikovitš Gamarnik, vene Яков Цудикович Гамарник; 14. juuni (2. juuni vkj) 1894 Žõtomõr – 31. mai 1937 Moskva) oli juudi rahvusest Nõukogude riigitegelane ja sõjaväelane.
Jan Gamarnik lõpetas gümnaasiumi 1913. aastal ja töötas seejärel koduõpetajana. 1914. aastal astus ta Peterburi Psühhoneuroloogia Instituuti, kuid arstikutse vastu ta huvi ei tundnud ning asus 1915. aastal õppima Kiievi ülikooli õigusteaduskonnas. Ta tutvus mitmete Ukraina juhtivate bolševikega ning astus 1916. aastal VSDTP–sse.
Gamarnik võttis osa Oktoobrirevolutsioonist ja Kodusõjast Ukrainas. 1919–1920 oli ta juhtival poliittööl Punaarmees. 1920–1923 oli Gamarnik Odessa ja Kiievi kommunistliku partei kubermangukomitee esimees, 1923–1928 Kaug-Ida revisjonikomitee ja krai täitevkomitee esimees ning kraikomitee sekretär.
1928. aasta veebruarist kuni 1929. aasta oktoobrini oli ta Valgevene NSV Kommunistliku Partei Keskkomitee esimene sekretär.
1929–1937 oli Jan Gamarnik Punaarmee Poliitilise Valitsuse ülem ja 1930–1934 ühtlasi ka NSV Liidu sõja ja mereväeasjade rahvakomissari asetäitja ning 1934–1937 NSV Liidu kaitse rahvakomissari asetäitja. Ta oli ÜK(b)P Keskkomitee liige alates 1927. aastast, 1935. aastast esimese järgu armeekomissar.
20. mail 1937 vallandati Gamarnik Punaarmee Poliitilise Valitsuse ülema ametikohalt ja ta määrati Kesk-Aasia sõjaväeringkonna Sõjanõukogu liikmeks. 30. mail 1937 võttis ÜKP(b) Keskkomitee Poliitbüroo vastu otsuse Jan Gamarniku Sõjanõukogu koosseisust väljaarvamise kohta. Põhjuseks toodi Gamarniku seotus Jona Jakiriga, keda süüdistati vandenõus. 31. mail käisid kaks Kaitse Rahvakomissariaadi juhtivat töötajat Gamarniku korteris teda Poliitbüroo otsusest informeerimas. Samuti teatasid nad, et Gamarnik on Punaarmeest vallandatud. Vahetult nende lahkumise järel laskis Jan Gamarnik ennast maha.
1. juunil 1937 avaldasid Pravda ja teised väljaanded lühikese teate, et Gamarnik laskis ennast maha, kuna kartis, et ta sidemed nõukogudevastase elemendiga paljastatakse. Surmajärgselt kuulutati Jan Gamarnik rahvavaenlaseks, ta nimi figureeris ka Mihhail Tuhhatševski kohtuprotsessil.
Jan Gamarnik rehabiliteeriti postuumselt 1955. aasta augustis.
3Pead

3Pead (ajakirjanduses ka 3 Pead) on Eesti alternatiivmuusika ansambel.
Ansambel sai võistlusel Eesti Laul 2010 lauluga "Poolel teel" kümnenda koha.
Emesene

Arendus

emesene on mitmeplatvormiline, binaarpakid on saadaval nii Microsoft Windowsile, Mac OS X-ile kui ka Linuxile.
Programmi kirjutamisel on kasutatud Pythonit, GTK+, pyGTK ja pyCairot.
Jumaliku andega loojate nimekiri

Jumaliku andega loojate nimekiri (saksa Gottbegnadeten-Liste) oli 1944. aastal Saksamaal koostatud 1041 nimest koosnev loovisikute loend. Loendisse kantud isikuid loeti asendamatuteks ja nad olid sõjaväkke mobiliseerimisest vabastatud. Ainus loendis olev välismaalane oli Johannes Heesters.
Lashkar-e-Taiba

Lashkar-e-Taiba (Urdu keelest ‏لشكرِ طيبه‎, sõna-sõnalt „Puhaste armee“, lühend: LeT; ka Laschkar e-Taiba, Lashkar-i-Tayyaba, Lashkar-e-Tayyaba, Lashkar-e-Toyba või Lashkar-i-Toiba) on islamistlik terroriorganisatsioon Kashmiris.
Asutati 1989 Afganistanis. EL terroriorganisatsioonide nimekirjas aastast 2003.
Antonüüm

Antonüümid ehk vastandsõnad (kreeka sõnadest anti "vastu" ja onyma "nimi") on sõnad, mis ühe tähendusliku tunnusjoone poolest on vastandlikud, kuid mille muu tähendus langeb kokku. Näiteks sõnad "kuum" ja "külm" väljendavad mõlemad temperatuuri ja tähistavad selle vastandlikke väärtusi.
Eesti keeles on võimalik vastandust väljendada tüvedega ("tõde" ja "vale", "pikk" ja "lühike"), liidetega ("kõla" ja "ebakõla", "lineaarne" ja "mittelineaarne") ning muutevormidega ("liikuv" ja "liikumatu", "meestega" ja "meesteta").
Antonüüme kasutab kõnekujund antitees, mis on sagedane vanasõnades (näiteks "Väikene põhjus, suur tagajärg", "Vaese vaev on rikka uni").
Esineb sõnu, millel on vastandlikke tähendusi, näiteks "värvitu" (võrdle "värvitu vedelik" ja "punaseks värvitu").
Atko Väikmeri

Atko Väikmeri (sündinud 25. detsembril 1976) on Eesti endine jalgpallur.
Regina Narva

Regina Narva (neiupõlvenimi Rõtova; sündinud 19. mail 1970 Tallinnas) on Eesti maletaja. 
Ta on võitnud Eesti meistrivõistlustel kulla (2011), hõbeda (1989) ja 5 pronksi (1987, 2007, 2010, 2013, 2014).

Isiklikku

Tema isa oli maletaja Boris Rõtov ja ema on maletaja Merike Rõtova. Tema abikaasa Jaan Narva, aga ka nende tütred Triin, Ann ja Mai ning poeg Mart on maletajad. Vend Igor on maletajast majandusajakirjanik.
Wolff

Ajalugu

Wolffide on esimesi teateid 1427. aastast. Nad võeti 1726. aastal Liivimaa ja 1729. aastal Eestimaa rüütelkonda. 1747. aastal omandasid Püha Rooma keisrilt vabahärra tiitli.

Maavaldused

Eesti ja Läti alal oli XIX sajandi lõpus Wolffide käes kokku 270 000 hektarit mõisamaad.
Šaukėnai

Ajalugu

Šaukėnai küla on esimest korda mainitud XV sajandil, toona asus seal suur turuplats. Aastal 1486 rajasid sealsed mõisnikud Szemetid sinna esimese kiriku. Aastal 1499 sai Šaukėnaist alev.
Reformatsiooni ajal ehitati katoliku kiriku asemele protestantide palvemaja. Uus katoliku kirik valmis aastal 1632. XVIII sajandil püstitati selle juurde ka puidust kellatorn. Tol ajal läks alev Gorskite valdusesse, kuuludes neile kuni aastani 1940.
Nõukogude ajal oli Šaukėnai kohaliku sovhoosi keskasula.
Licor 43

Ajalugu

Licor 43 hakati tootma 20. sajandi esimeses veerandis nime Licor Cuarenta y Tres (Liköör Nelikümmend Kolm) all. Nimi ise tulenes joogi neljakümne kolmest põhikoostisosast, millest peamise osa moodustasid Vahemere piirkonnast pärit hoolikalt valitud ürdid ning tsitrus- ja muud viljad. Likööri retsepti on täiustatud kuuekümne aasta jooksul ning tänapäeval teavad seda täielikult vaid perekonnaliikmed ise. 
1946. aastal rajas ettevõtja Diego Zamora Conesa koos oma venna Angel Zamora Conesa, õe Josefina Zamora Conesa ning viimase abikaasa Emilio Restoy Godoyga Diego Zamora nimelise firma.
1960. aastatel, pärast Licor 43 suurt edu Hispaania turgudel, alustas Diego Zamora likööri rahvusvahelist turustamist. Praegu müüakse jooki kokku seitsmel mandril ja see on tuntud oma kuldse värvi, vanilli- ja tsitrusnootide ning mitmetahulisuse poolest. Diego Zamora rajatud firma on aga tänase päevani täielikult pereettevõte, mille jooke toodetakse endiselt Cartagena linnas. 
Licor 34 pudelite disaini uuendatakse vastavalt iga ajastuga kaasas käivatele trendidele. Viimati muudeti pudeli väljanägemist 2015. aastal eesmärgiga muuta see kaasaegsemaks ja eesmärgiga viia tarbijani brändi ajalugu ja pärand läbi iga pudelil oleva elemendi.

Liqvor Mirabilise legend

Ettevõte väidab, et joogi tekkelugu pärineb rohkem kui 2000 aasta tagusest ajast Cartagena linnas, mida tollal tunti Carthago Nova nime all ja mis oli Rooma impeeriumi tähtis sadamalinn. Legendi järgi avastasid roomlased kuldse aromaatse joogi, millest nad niivõrd vaimustused olid, et nimetasid selle Liqvor Mirabiliseks, mis tähendab ’imelikööri’. 
Ettevõtte sõnul läks selle retsept aga pikaks ajaks kaduma, kuni see taasloodi 20. sajandil Licor 43 nime all, viidates originaalretsepti koostisosade arvule. Tõenäoliselt on lugu osaliselt väljamõeldis, kuna mõnda joogi koostisosa Rooma impeeriumi ajal Euroopas saada ei olnud. Cartagena linn Hispaanias on aga brändi kodukoht, kus Licor 43 siiani ainsana toodetakse.

Jook

Licor 43 kirjeldatakse aromaatse, sooja ja mitmekülgse maitsega joogina, kus esilekerkiva vanillimaitse järel on tunda teravmagusaid puuvilju ja vürtsikaid noote, sarnanedes pikalt laagerdunud rummiga. Likööri tarbitakse puhtalt, jääga, kohviga segatult, long drinkides või kokteilina. Licor 43 on mitmekülgse maitsega ning sobib segamiseks mahlade või karastusjookidega.

Rahvusvaheline kättesaadavus

Licor 43 hakati rahvusvaheliselt müüma pärast selle algse edu saavutamist Hispaanias. Turistide arvu suurenedes sai jook väljaspool Hispaaniat üha populaarsemaks ja 1970. aastatel eksporditi seda esmakordselt Rootsi. Tänapäeval müüakse Licor 43 rohkem kui 60 riigis, sealhulgas Hollandis, Ameerika Ühendriikides, Mehhiko, Saksamaa ja Brasiilias.
Storeria

Levila

Neid võib kohata Kesk-Ameerikas ja Kanadas.

Nimi

Perekond Storeria on nimetatud ameeriklase David Humphreys Storer'i (1804–1891) auks.
Habelendlane

Habelendlane (Myotis mystacinus) on nahkhiirlaste sugukonda kuuluv käsitiivaline. Ta on Eestis arvatud II kaitsekategooriasse (2012). 
Eestis on temast teada vaid üksikud leiud Lõuna-Eestist.
Philippe Honoré

Hukkumine

Philippe Honoré tegi kaastööd satiirilisele nädalakirjale Charlie Hebdo, mis oli avaldanud 2012. aastal pilapilte islamiusu prohvet Muḩammadi kohta ja sattunud Al-Qā‘idah "musta nimekirja".
2015. aasta 7. jaanuari ennelõunal ründasid ajakirja toimetust kaks maskides meest, kes olid relvastatud Kalašnikovi automaatide, püssi ja granaadiheitjaga. Fraasi Allāhu Akbar hüüdnud terroristide kümne ohvri seas olid veel Cabu, Charb, Tignous, Bernard Maris ja Georges Wolinski.
Viru-Jaagupi kalmistu

Viru-Jaagupi kalmistu on kalmistu Lääne-Viru maakonnas Vinni vallas Kannastiku külas.
Kalmistu haldaja on Vinni vallavalitsus. See on tunnistatud ajaloomälestisena muinsuskaitse all olevaks kalmistuks. 
Esimesed matmised toimusid 18 sajandil. Säilinud on matmisraamatud 1907. aastast. Kalmistu värava autor on Kristjan Raud, värav valmis 1923. aastal. Kalmistul asub rahvusvahelise kuulsusega Vene meresõitja ja Antarktika-uurija, admirali, reisikirjaniku, Ferdinand von Wrangelli (1797–1870) haud ja Eesti iseseisvuse eest langenute mälestuseks püstitatud mälestusmärk – Vabadussõja mälestussammas.
Moskva puiestee

Moskva puiestee on tänav Tallinnas Lasnamäe linnaosas Mustakivi asumis.
Tänav sai nime 10. aprillil 1981.
Eesti NSV – Soome sõpruskohtumised poksis

Eesti NSV ja Soome sõpruskohtumisi poksis peeti aastatel 1958–1969 ning uuesti aastatel 1989 ja 1991.

1958

1958. aasta Eesti NSV – Soome sõpruskohtumine poksis toimus 16. novembril Lappeenrannas, Maneežis. Soome võitis 6:4.

1959

1959. aasta Eesti NSV – Soome sõpruskohtumine poksis toimus 27. detsembril Tallinnas, Kadrioru tennisehallis. Eesti NSV võitis 7:3.

1960

1960. aasta Eesti NSV – Soome sõpruskohtumine poksis toimus 25. novembril Helsingis, sellase nimetusega Messuhallis. Eesti NSV võitis 6:4.

1961

1961. aasta Eesti NSV – Soome sõpruskohtumine poksis toimus 23. novembril Tallinnas, Kadrioru tennisehallis. Eesti NSV võitis 7:3.

1962

1962. aasta Eesti NSV – Soome sõpruskohtumine poksis toimus 3. detsembril Helsingis, sellase nimetusega Messuhallis. Soome võitis 7:3.

1963

1963. aasta Eesti NSV – Soome sõpruskohtumine poksis toimus 16. novembril Tallinnas, Kalevi spordihallis. Eesti NSV võitis 7:3.

1964

1964. aasta Eesti NSV – Soome sõpruskohtumine poksis jäi ära, kuna tavapärane kohtumise aeg viidi aasta lõpust üle järgmise aasta algusesse.

1965

1965. aasta Eesti NSV – Soome sõpruskohtumine poksis toimus 15. jaanuaril Helsingis, sellase nimetusega Messuhallis. Eesti NSV võitis 6:4.

1966

1966. aasta Eesti NSV – Soome sõpruskohtumine poksis toimus 9. mail Tallinnas, Kalevi spordihallis. Eesti NSV võitis 6:4.

1967

1967. aasta Eesti NSV – Soome sõpruskohtumine poksis jäi ära.

1968

1968. aasta Eesti NSV – Soome sõpruskohtumine poksis toimus 19. jaanuaril Helsingis, sellase nimetusega Messuhallis. Eesti NSV võitis 5:5, sest viigilise tulemuse juures oli otsustav raskekaalu võit.

1969

1969. aasta Eesti NSV – Soome sõpruskohtumine poksis toimus 17. jaanuaril Helsingis. Eesti NSV võitis 6:4.
1969. aasta täiendav Eesti NSV – Soome sõpruskohtumine poksis toimus 16. detsembril Tallinnas, Kadrioru tennisehallis. Eesti NSV võitis 6:4.

1989

1989. aasta Eesti NSV – Soome sõpruskohtumine poksis toimus 11. detsembril Helsingis. Eesti NSV võitis 7:4.

1991

1991. aasta Eesti NSV – Soome sõpruskohtumine poksis toimus 17. märtsil Helsingis, Helsingi Spordimajas. Soome võitis 6:6, sest viigilise tulemuse juures oli otsustav üliraskekaalu võit.
Vormiliselt oli tegu juba Eesti Vabariigiga, aga see polnud veel sisuline muudatus. Sel hetkel oli Eesti Vabariigi toimimine ametlikult taastamata ja seetõttu on see kohtumine paigutatud Eesti NSV – Soome sõpruskohtumiste alla.