google/wiki40b huggingface dataset:
Holsteen

Reidilahing

Reidilahingus 2. aprillil 1801 osales Holsteen blokilaevana. Ta paiknes Taani-Norra kaitseliini põhjaotsa lähedal Infødstretteni ja Søhesteni vahel. Laeva kapten oli J. Arenfelt.
Briti laev HMS Monarch sai kõvasti kannatada Holsteeni ja Siællandi ühise tule all.
Kell 11.30 asus Holsteenile süttinud Dannebrogilt Taani-Norra vägede juht Olfert Fischer ning Holsteen sai lipulaevaks. Kui naaberlaev Infødsretten brittidele alistus, lahkus Fischer laevalt ning suundus Trekronerfortetisse.
Umbes kell 14.15 oli kapten sunnitud brittidele alistuma. Britid võtsid laeva sõjasaagiks ning vedasid sellega oma haavatud Londonisse.
Graniidi tänav

Graniidi tänav on tänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Kalamaja asumis. Graniidi tänav algab Soo tänavalt, ristub Tööstuse, Kalevi ja Vabriku tänavaga ning lõpeb Kopli tänaval.
Graniidi tänav on peaaegu kirde–edelasuunaline ja ligikaudu 590 meetri pikkune.

Tänava ajalugu

Graniidi tänav (saksa keeles Granitstrasse, vene keeles Гранитная улица) kannab praegust nime 1904. aastast. Tänav sai nime selle ääres, Vabriku ja Kalevi tänava vahelisel maa-alal paiknenud sillutuskivide laos säilitatud Soomest imporditud graniitparkettkivide ja killustiku saamiseks vajalike graniidirahnude järgi.
Tänav on rajatud mitmes järgus. 1883. aastal ehitati praeguse Soo ja Tööstuse tänava vaheline osa koos Vabriku tänava poole ulatuva tupikuga. 1899. aastal ehitati Vabriku ja Kopli tänava vaheline osa ning alles 1920. aastatel hoonestati Vabriku ja Kalevi tänava vaheline ülejäänud osa.
Jessikka Aro

Jessikka Aro (sündinud 1980) on Soome avaliku ringhäälingu Yle ajakirjanik, kes on tuntud eelkõige Venemaa trollifarmide uurijana. Selleteemalise artiklisarja eest pälvis ta 2016. aasta märtsis Bonnieri ajakirjanduspreemia.
Ajakirjanduslikke uuringuid Venemaa infosõja ja trollifarmide teemadel alustas ta 2014. aasta septembris, sellele järgnes kiiresti Venemaa internetitrollide ulatuslik vasturünnak. Aro sõnul olid nende seas nii telefonikõne, kust kostis vaid püstolilask, kui ka telefonisõnum tema surnud isa nimel. Arot kritiseeris agaralt ka Soome Venemaa-meelne aktivist Johan Bäckman.
Aro on kirjutanud ka üldisemaid artikleid internetitrollide kasutamisest tänapäevases infosõjas ning kirjutab selleteemalist raamatut, mille ilmumisajaks oli kavandatud 2017. aasta september. Tema artikkel paremtsentristliku Euroopa Rahvapartei ajakirjas kirjeldas tema "brutaalset tagakiusamist", mis hõlmas valeinfo levitamist Twitteri-trollide ja libasaitide kaudu tema narkootikumikasutuse kohta. 2016. aasta suvel kogus ta rahvarahastusplatvormi Indiegogo kaudu oma raamatu rahastamiseks üle 30 000 USA dollari.
Euroopa valuutaühik

Euro asendab eküü

1999. aasta 1. jaanuaril asendas euro (koodiga EUR ja sümboliga €) eküü kursiga 1 euro = 1 eküü. Erinevalt eküüst on euro reaalne valuuta, kuigi kõik liikmesriigid ei ole eurotsooni liikmed. Kusjuures kaks Euroopa valuutaühiku valuutakorvis osalenud riiki, Suurbritannia ja Taani, eurotsooniga ei liitunud, ning Kreeka liitus tsooniga hiljem. Soome ja Austria liitusid eurotsooniga kohe, kuigi nende riikide valuutad ei moodustanud osa eküü valuutakorvist (kuna nad liitusid Euroopa Liiduga aastal 1995 ehk kaks aastat pärast seda, kui eküü koosseis oli külmutatud).
Eurole üleminekul võttis Riigikogu 1998. aasta 17. detsembril vastu seaduse "Õigusaktides rahaühiku eküü (ECU) rahaühikuga euro asendamise seadus", mis jõustus 1. jaanuaril 1999.

Õiguslikud küsimused

Kuna eküüd kasutati rahvusvahelistes finantstehingutes, kahtlustati, et mõni välismaine kohtu ei pruugi eurot eküü õigusjärglasena tunnustada. See oli siiski ebatõenäoline, sest rahvusvahelise eraõiguse üldaktsepteeritud printsiibi järgi määravad riigid oma valuuta ise. Liigse ettevaatusena võtsid mitmed välisriikide jurisdiktsioonid sujuva ülemineku tagamiseks vastu ka spetsiaalsed seadused. Näiteks võtsid Ameerika Ühendriikide Illinoisi ja New Yorgi osariik vastu seadused, mille eesmärk oli tagada, et suur osa rahvusvahelistest finantslepingutest tunnustaksid eurot eküü järglasena.

Etümoloogia

Kuigi akronüüm ECU moodustub ingliskeelsetest sõnadest European Currency Unit, on eküü (écu) ka kunagine Prantsusmaal käibel olnud rahaühik. See oli üks põhjustest, miks uuele valuutale mõeldi välja nimi euro, mis ei soosinud ühtegi konkreetset keelt.

Sümbol

Valuuta sümbol "₠" (U+20A0) koosneb omavahel põimitud C- ja E-tähest, mis on nime "Euroopa Ühendus" sõnade algustähed paljudes Euroopa keeltes. Ent sümbol ei leidnud laialdast kasutust: üksikud selle aja süsteemid suutsid seda esitada ja pangad eelistasid nagu ka teiste valuutade puhul kasutada ISO koodi XEU.

Mündid ja paberrahad

Kuna eküü oli ainult elektrooniline arvestusühik ja mitte terviklik valuuta, ei olnud sellel ametlikke münte või paberraha, mida võiks kasutada igapäevasteks tehinguteks. Küll aga andsid paljud Euroopa riigid ja organisatsioonid (näiteks Euroopa Parlament) välja mälestusmünte ning rahana mitte kasutatavaid münte ja paberrahasid. Nende müntide levinud teema oli Euroopa ühtsuse, näiteks Euroopa Liidu liikmelisuse tähistamine.
Aastal 1989 andis Hollandi valitsus välja sarja eküü-münte vahemikus ₠2½ kuni ₠200, mida sai kulutada Haagi kauplustes Euroopa kultuuripealinna festivali ajal. Gibraltar andis mälestusmünte välja aastatel 1993–1996.
Vytautas Landsbergis

Vytautas Landsbergis (sündinud 18. oktoobril 1932 Kaunases) on Leedu poliitik, pianist ja muusikateadlane.
Landsbergis lõpetas 1955 Leedu Muusikakonservatooriumi klaverimängu erialal. 
Kaitsnud 1969. aastal doktorikraadi, töötas ta aastaid muusikaõppejõuna, olles 1978–1990 konservatooriumi professor. Teadlasena on tema peamiseks uurimisvaldkonnaks olnud leedu helilooja Mikalojus Konstantinas Čiurlionise elu ja looming.
Aastatel 1990–1992 oli ta taasiseseisvunud Leedu Vabariigi esimene riigipea ja parlamendi (Ülemnõukogu) esimees.
Ta oli poliitilise rahvaliikumise Sąjūdis üks asutajaliikmeid. Aastal 1993 asutas ta uue erakonna Isamaaliit ja oli selle esimene esimees.
Aastatel 1996–2000 oli Vytautas Landsbergis taas Leedu parlamendi esimees. 1997. aastal kandideeris ta presidendivalimistel, kuid kogus vaid 15,9 protsenti häältest ja jäi selle tulemusega kolmandaks.
Alates 2004. aasta valimistest 2014. aastani oli Landsbergis Euroopa Parlamendi liige.
Tema pojapoeg Gabrielius Landsbergis valiti 2014. aastal Euroopa Parlamendi liikmeks.

Isiklikku

Landsbergise abikaasa Gražina Ručytė-Landsbergienė on samuti pianist ja muusikaõppejõud, poeg Vytautas V. Landsbergis aga filmilavastaja, näitleja ja laulja, pojapoeg Gabrielius Landsbergis on poliitik (Isamaaliit – Leedu Kristlikud Demokraadid) ja aastast 2014 Euroopa Parlamendi liige.
Artikulatsioon (muusika)

Artikulatsioon on muusikaline parameeter, mille väärtus esindab üksteisele järgnevate helide eraldatuse määra. Artikulatsiooni väärtused jäävad vahemikku äärmuslik stakaato - äärmuslik legaato.
Artikulatsioon võib olla väljenduslik (karakterit kujundav) või struktuurne. Struktuurset artikulatsiooni võib võrrelda kirjavahemärkide kasutamisega keeles.
Sangiovese

Veini omadused

Pikki aastaid olid Sangiovese veinid üpris ebamäärase kvaliteediga, mistõttu hakati Toscanas vahelduseks tootma teistel marjadel, näiteks "Merlot'l" ja "Cabernet Sauvignonil" põhinevaid super-Toscana veine (super Tuscany). Alates 1980ndatest on Sangiovese veinid teinud siiski suure kvalitatiivse hüppe ja on nüüdseks laialt hinnatud.
Veinid on üldiselt parkainerikkad ja täidlased, kuid see sõltub suuresti tootjast.
Sangiovese nimi tuleb hilisladina keelest ja tähendab Jupiteri verd (ladina sanguis Iovis).
Sfaxi ülikool

Sfaxi ülikool (araabia keeles جامعة صفاقس) on ülikool Tuneesias Sfaxis.
Ülikool asutati aastal 1986. Sellel on 20 teaduskonda ja instituuti.
Ülikoolis õpib üle 40 000 üliõpilase.
Paasvere mõis

Paasvere mõis (saksa keeles Pastfer) oli rüütlimõis Simuna kihelkonnas Virumaal.
Mõisa omanikud olid Steinheilid ja Maydellid.
Tammede puiestee

Tammede puiestee on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Laagri asumis. 
Tammede puiestee algab Kaskede puiesteelt ja ristub Paplite puiesteega. Lõpuosas pöördub Tammede puiestee täisnurkselt läände ja lõpeb Pärnade puiesteel. Tammede puiestee on põhiosas peaaegu lõuna-põhjasuunaline ja hiljem ida-läänesuunaline. Tänav on ligikaudu 510 meetri pikkune.
Tammede puiestee sai nime 4. septembril 1970.
Forma Urbis Romae

Forma Urbis Romae ehk Severuse marmorplaan on massiivne antiikaegse Rooma kaart, mis loodi keiser Septimius Severuse valitsemisajal vahemikus 203–211. 18 meetrit lai ja 13 meetrit kõrge kaart oli raiutud 150 marmortahvlile ja see oli paigaldatud Rahutempli sisemisele seinale.
Mõõtkavas 1:240 loodud kaart oli piisavalt täpne, et näidata ära pea iga Rooma kesklinnas asuva templi, termi ja insula (elumaja) põrandaplaanid. Erinevalt kaasaegsetest kaartidest määras plaani piirjooned ära marmoril kasutada olev ruum, mitte geograafilised või poliitilised piirid.
Plaan hävitati järk-järgult keskajal ning selle marmorit kasutati kas ehitusmaterjalina või lubja valmistamiseks. Aastal 1562 kaevas noor antikvaar ja skulptor Giovanni Antonio Dosio osa Forma Urbis'e fragmente välja Santi Cosma e Damiano kiriku lähedalt. Dosio töötas humanistist kondotjeeri Torquato Conti, kes oli ostnud õigused kaevamiseks kiriku kanoonikutelt, juhtimise all. Conti kinkis leitud fragmendid kardinal Alessandro Farnesele, kes omakorda usaldas need oma raamatukoguhoidjale Onofrio Panviniole ja oma antikvaarile Fulvio Orsinile. Paistab, et marmori killud ei toonud kaasa väga suurt huvi.
Alates sellest ajast on kokku leitud umbes 10% kaardi algsest suurusest ja seda rohkem kui tuhande marmorfragmendina. Tükke säilitatakse Kapitooliumi muuseumide hulka kuuluvas Palazzo dei Conservatori's.
Eteri Kekelidze

Eteri Kekelidze (vene Этери Леонидовна Кекелидзе; sündinud 26. detsembril 1944) on venekeelne Eesti ajakirjanik ja teatrikriitik.
Ta on Raadio 4 teatrisaate "Zanavess" ("Eesriie") autor ja saatejuht.
Ta on olnud ajalehtede Estonija ja Molodjož Estonii ajakirjanik.
Nemwaltzi villa

Ajalugu

Hoone valmis 1924. aastal. 1940. aastal hoone natsionaliseeriti ning selles asus keskhaigla, hiljem lastesõim. Pärast sõime töö lõpetamist seises hoone aastaid tühjana ning renoveeriti aastal 2014.
Öræfajökull

Öræfajökull on jääga kaetud vulkaan Islandi kaguosas Vatnajökulli rahvuspargis. Seda kattev jää on osa Vatnajökullist. Öræfajökull on ka vulkaani katva jäämassi nimi. 
Öræfajökull on suurim tegevvulkaan riigis ja suuruselt teine Euroopas. Kraatri läbimõõt on 5 km. Vulkaani lõunaosas asub selle kõrgeim tipp Hvannadalshnjúkur, mis on ühtlasi Islandi kõrgeim tipp (2110 m). 
500–600 m sügavune kaldeera on jääga täidetud. Kaldeera seintes olevatest aukudest väljub kaheksa väiksemat liustikku. 
Ajaloolisel ajal on Öræfajökullil olnud kaks purset. Aastal 1362 toimunud plahvatuslik purse, mis tekitas palju tefrat, hävitas väikese küla. Ümbruskond, mida hiljem hakati nimetama Öræfi ('tühi maa'), laastus jää sulamisest tingitud üleujutuse ning tefra tõttu ning jäi 40 aastaks inimtühjaks. Tegu on ühe tugevama teadaoleva vulkaanipurskega. Teine purse     1727–1728 oli palju nõrgem, aga seegi tegi laastamistööd.
Aare Tark

Aare Tark (sündinud 4. aprillil 1959 Tallinnas) on eesti vandeadvokaat, kes tegutseb Advokaadibüroos TARK juhtivpartnerina.
Aare Tark lõpetas 1977 Tallinna 43. Keskkooli ning 1983 Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna.
Alates 1984. aastast on ta Eesti Advokatuuri liige ning 1992. aasta veebruarist vandeadvokaat. Aare Tark on kolmel korral valitud Eesti Advokatuuri esimeheks aastatel 1994 – 2001. Esimeheks oldud aastatel andis ta märkimisväärse panuse tänapäevase advokatuuri arendamisel, advokatuuri tegevusega seonduvate õigusaktide väljatöötamisel ning välissuhtluse arendamisel.
Alates 1992. aasta oktoobrist Rahvusvahelise Advokaatide Assotsiatsiooni (International Bar Association) liige, aastatel 1998-2000 sama organisatsiooni professionaalse eetikakomisjoni liige.
Alates 2003. aastast on ta Eesti Advokatuuri eetika-ja metoodikakomisjoni liige.
On esindanud Eesti Vabariigi valitsust mitmetes tsiviilvaidlustes nii esindajana kui ka kohtunikuna vahekohtumenetluses. On osalenud Eesti Keskpanga esindajana ICSIDi (International Centre for Settlement of Investment Disputes) rahvusvahelises vahekohtumenetluses.
Eesti Panga, Ameerika Ühendriikide suursaatkonna, Eesti suuremate börsiettevõtete esindamine ja nõustamine jooksvates küsimustes, Eesti suuremate transiidi ja telekomi ettevõtete esindamine ja nõustamine.
Aare Tark pälvis 2001. aastal Eesti Vabariigi Valgetähe III klassi teenetemärgi ning 2004. aastal Eesti Advokatuuri teenetemedali, 2015. aastal Eesti Advokatuuri kuldmärgi.
Meleski raamatukogu

Meleski raamatukogu on raamatukogu Viljandi maakonnas Viljandi vallas Meleski külas. Raamatukogu juhataja on Astrid Dreving.
Ühe mõrva kroonika

Sisu

Filmi tegevus toimub 1950. aastate keskpaigas ühes Lääne-Saksamaa linnas. Oma ametisseastumise päeval lastakse maha linnapea Zwischenzahl. Tulistaja on noor juuditar Ruth Bodenheim, kes tahtis oma vanemate surma eest kätte maksta. Hoolimata kindlatest süütõenditest Ruthi vastu, sooviksid õiguskaitseorganid toimunu skandaali kartuses kinni mätsida. Erinevalt oma abikaasast dr. Martinist ei taha Ruth mahavaikimisega nõustuda. Ta ei soovi oma mineviku traumaatilisi elamusi unustada. Vanemate surm, milles Zwischenzahl SA-mehena kaasvastutav oli, ei anna Ruthile rahu. Ruth kogus varem Zwischenzahli süü kohta pealtnägijate tunnistusi ja dokumente, kuid ametivõimude poole pöördumine ei andnud mingeid tulemusi. Nii ei jäänudki tal muud üle, kui õigusemõistmine enda kätte võtta. Ruthi kindlameelsus avaldab prokurör dr. Hoffmannile sügavat muljet ja ta otsustab kohtus tema kaitsjaks hakata.
Metropolia rakenduskõrgkool

Metropolia rakenduskõrgkool (soome keeles Metropolia Ammattikorkeakoulu; inglise keeles Metropolia University of Applied Sciences) on rakenduskõrgkool Soomes Helsingi kesklinnas.
Kool asutati 2007.
Koolis õpib üle 16 000 üliõpilase.
Tori kirikumõis

Tori kirikumõis (saksa keeles Pastorat Torgel) oli kirikumõis Tori kihelkonnas Pärnumaal.
Andreas (eesnimi)

Andreas on mehenimi. See tuleneb kreekakeelsest genitiivivormist ἀνδρός andros (algvorm ἀνήρ anēr 'mees').
Nime tavaline naissoo vorm on Andrea (mõnel pool võib ka see olla mehenimi).
Orest Miller

Orest Miller (4. august 1833 Haapsalu – 1. juuni 1889) oli vene kirjandusteadlane, professor.
Ta oli üks esimesi Fjodor Dostojevski eluloo uurijaid.
Hüpertermia

Hüpertermia ehk liigsoojus ehk ülekuumenemus (ladina hyperthermia) on organismi seisund, mil termoregulatsiooni mehhanismid ei tööta kaasa ja kehatemperatuur tõuseb normaalsest kehatemperatuurist kõrgemale harilikult välise soojusallika või ka ravimite toimel.
Looduses elavatel organismidel põhjustab hüpertermiat enamasti päikesekiirgus.

Madudel

Madude kehatemperatuur looduses on kõikuv ning sõltub nii aastaajast kui ka sünnipaiga kliimast. Maod reguleerivad seda iseseisvalt - kord päiksevanne võttes ja vajadusel pesapaikadesse liikudes.
Nii kõigub ka hariliku rästiku kehatemperatuur looduses vahemikus 9–31 °C. Optimaalne kehatemperatuur on isastel ligi 25 °C, tiinetel emastel 28 °C. Rästikute jaoks surmav kehatemperatuur on 37 °C, mis toob kaasa ülekuumenemuse.
Loomaaedades ja maokasvandustes ning koduloomadena peetavatel madudel tuleb keskkonna ja kehatemperatuuri pidevalt jälgida, et maokeha ei kuumeneks üle.

Inimestel

Ülekuumenemust võivad põhjustada ka mitmed psühhotroopsed retseptiravimid nagu selektiivsed serotoniini tagasihaarde inhibiitorid, monoamiini oksüdaasi inhibiitorid ja mõned antidepressandid, ka mitmed ravimid mida kasutatakse üldnarkoosiks (maliigne hüpetermia). Hüpertermilise seisundi indutseerimist kasutatakse ka pahaloomuliste kasvajate ravis (kiiritusonkoloogia)
Inimestel loetakse ülekuumenemust erakorraliseks sündmuseks, mis vajab kiiret esmaabi, vältimaks kahjustusi ning surma.
Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Hyperthermia seisuga 15.01.2014.
Atašee

Atašee (vanaprantsuse keeles estachier; prantsuse keeles attaché, 'juurde kinnitama') on diplomaatilise esinduse töötajate hulka kuuluv isik (karjääri- või erialadiplomaat), mõnes riigis ühtlasi esimene (madalaim) diplomaatiline teenistusaste.
Sageli omavad atašeed mingi valdkonna eriteadmisi ning mõningates välisteenistuse süsteemides kasutataksegi erialaatašeesid (nt kaitseatašee, justiitsatašee, kultuuriatašee, pressiatašee).
Rahvusvahelises diplomaatias on järgmised kategooriad:
1. Sõjaväeatašee – määratakse ühe riigi sõjaväeliste ametkondade poolt teise riigi vastava ametkonna juurde või kuulub selle maa välissaatkonna koosseisu, olles saadiku sõjaline nõunik.
2. Pressiatašee – välissaatkonna töötaja, kelle ülesandeks on tegelda ajakirjandusega ja korraldada infovahetust.
3. Erialaatašee – riigi erinevate ametkondade (tööstuse, kultuuri, kaubanduse, tehnika, teaduse jne) esindaja välissaatkonnas; selles ametis on tavaliselt oma ala asjatundjad, mitte karjääridiplomaadid.
4. Diplomaatiline atašee – madalaim diplomaatiline aste, oma riigi välisministeeriumi poolt välissaatkonda lähetatud karjääridiplomaat.
5. Auatašee – inimene, kes on valinud endale diplomaadi karjääri, kuid ei kuulu veel välisministeeriumi koosseisu ega ole ka selle palgalehel.
Sõjaväe-, kaubandus- või pressiatašee on diplomaatilises missioonis tegelikult palju kõrgem ametikoht, kui atašee aste seda ette näeb. Sageli võivad nad olla seotud luureteenistustega, mis kasutavad atašee ametikohta agendi kattevarjuna, kuid missioonisiseses hierarhias asetuvad need noorematest diplomaatidest palju kõrgemale positsioonile.
William Thomas Stead

William Thomas Stead (5. juuli 1849 – 15. aprill 1912) oli Briti kirjanik ja ajakirjanik.
Ta hukkus Titanicul.
Gerardus Mercator

Gerardus Mercator (5. märts 1512 – 2. detsember 1594) oli flaami kartograaf. Ta sündis Rupelmondes Flandria krahvkonnas. Ta on tuntud maailmakaardi Mercatori projektsiooni järgi, mis sai tema järgi nime.
Sergei Sinjakin

Sergei Sinjakin (vene Сергей Николаевич Синякин; sündinud 18. mail 1953 Novgorodi oblastis) on vene ulmekirjanik.
Tema kriminaal- ja ulmejutte on avaldatud alates 1988. aastast. Laiema tuntuse saavutas Sinjakin 1999. aastal lühiromaaniga "Munk maailma äärel", mis tõi talle viis auhinda.
Ta on hariduselt jurist ning töötas pensionini (aastal 1999) Volgogradi miilitsas mõrvaosakonna juhatajana, auastmelt miilitsa reservalampolkovnik.
Brigitte Bardot

Lapsepõlv ja noorus

Brigitte sündis tööstur Louis Bardot' (1896–1978) ja Anne-Marie Muceli (1912–1978) peres. 5. mail 1938 sündis peres tütar Marie-Jeanne.
Varajases eas tegelesid õed ema innustusel tantsimisega. 1947 võeti Brigitte vastu Pariisi konservatooriumi, kus hakkas balletti õppima.

Karjäär

15-aastaselt, 8. märtsil 1950 oli Bardot moeajakirja Elle kaanel. Seda märkas noor filmirežissöör Roger Vadim. Ta näitas ajakirja kaant režissöörile ja stsenaristile Marc Allégret'le, kes kutsus Bardot' filmi "Les lauriers sont coupés" proovivõtetele. Bardot saigi selle rolli. Kuigi film tühistati ja seda ei tehtud valmis, küpses Bardot's soov saada näitlejaks. Peale selle sai ta tuttavaks Vadimiga, kes mõjutas tema edaspidist elu.
Näitlejadebüüdi tegi ta 1952 komöödiafilmis "Le trou normand". Samal aastal – 18-aastaselt – abiellus ta Roger Vadimiga. Pärast mängimist 16 tähtsusetus filmis saavutas ta 1957 maailmakuulsuse filmiga "Ja jumal lõi naise".
Ehkki Euroopa filmitööstus oli mõõnaseisus, oli Bardot üks vähestest Euroopa näitlejataridest, kel õnnestus kiiresti kuulsaks saada ka Ameerika Ühendriikides.
Bardot' esimesed filmid olid romantilis-erootilise laadiga. Mõned filmid olid ajaloolise taustaga. Sageli mängis ta võrgutavat naist või sisaldas tema roll enesepaljastusstseene.
1965 nimetati Bardot BAFTA auhinna kandidaadiks rolli eest filmis "Viva Maria!", aga ei saanud seda auhinda. Selle filmi tegevus toimus aastal 1907 ning Bardot mängis revolutsionääri, kes aitab kukutada ühe Kesk-Ameerika riigi diktaatorit ja muuhulgas leiutab striptiisi.
Bardot mängis kokku 47 filmis ja salvestas üle poolesaja laulu.
Bardot ei mänginud kunagi Hollywoodis, sest ta rääkis inglise keelt tugeva aktsendiga.

Hilisem elu

1973 tõmbus Bardot meelelahutustööstusest tagasi ja hakkas võitlema loomaõiguste eest. 1990. aastatel tegi ta avameelseid avaldusi immigratsiooni, Prantsusmaal elavate islamiusuliste, rasside segunemise ja homoseksuaalsuse kohta. Teda peetakse äärmusparempoolse poliitiku Jean-Marie Le Peni toetajaks.
1985 sooviti Bardot'le anda Auleegioni orden, kuid ta keeldus sellest.
Bardot annetas kahe aasta jooksul rohkem kui 140 000 USA dollarit Bukaresti hulkuvate koerte massiliseks steriliseerimiseks. Selliseid koeri elab Bukarestis hinnanguliselt 300 tuhat.
Essad Bey

Mohammad Essad Bey (sündinud Lev Nussimbaum, kasutas ka nime Leo Noussimbaum; hiljem Kurban Said ('vabatahtlik ohver'); 20. oktoober 1905, Kiiev – 1942 Itaalia, Positano) oli Ukraina juudi päritolu Saksamaa kirjanik ja ajakirjanik.
Kiievis sündinud Essad Bey veetis lapsepõlve Aserbaidžaanis Bakuus, kust põgenes bolševike eest 14-aastaselt, 1920. aastal. 1922. aastal omandas ta Saksamaal elades tõendi selle kohta, et oli pöördunud islami usku Berliini Türgi saatkonna imaami juuresolekul. Ta leidis endale niši publitsistina, kirjutades teemadel, millest Lääne avalikkus vähe teadis: Kaukaasiast, Vene keisririigist, 1917. aasta revolutsioonist Venemaal, toona vastavastatud naftamaardlatest ja islamist. Ta kirjutas saksa keeles Mohammad Essad Bey nime all.
Samu teemasid hästi tundvad ajaloolased ja kirjanduskriitikud on tunnistanud Essad Bey allikana ebausaldusväärseks. Tänapäeval tsiteerivad ajaloolased harva tema raamatuid, ehkki Essad Bey käsitletud teemad on endiselt kriitilise tähtsusega. Ka on tema loomingulise viljakuse tõttud kaheldud tema nime all avaldatud raamatute autorsuses. Ühe hüpoteesi kohaselt tegutses Essad Bey peamiselt vahendaja ning käsikirjade toimetajana, turustades neid enda nime all, mis oli selleks ajaks juba kuulus. 1934. aastal soovitas tema agent Werner Schendell (1891-1961) tal raamatute vahel aeg aastaks maha võtta, et ta nii viljakas ei paistaks. Tol aastal ei ilmunud Essad Beyl saksa keeles ühtki raamatut, üksnes kaks novelli poola keeles.
1938 põgenes Essad Bey natsismi eest Šveitsi.
Kiviõli Keemiatööstus

Kiviõli Keemiatööstus (lühendatult KKT) on Ida-Viru maakonnas Kiviõlis tegutsev ettevõte (osaühing), mis toodab peamiselt põlevkiviõli ning soojus- ja elektrienergiat. Ettevõte kuulub Alexela Gruppi.
Ettevõte loodi 1922.
Ettevõte saab oma toorme Põhja-Kiviõli karjäärist.
Aastast toodetakse ettevõttes kuni 65 000 tonni toorpõlevkiviõli. Ettevõttes toodetud soojus- ja elektrienergiat kasutatakse nii ettevõtte enda käitamiseks kui ka kaetakse Kiviõli soojusenergia vajadused.
Ettevõttes töötab umbes 600 inimest. Töötajatest suurem osa on Kiviõli elanikud.
Frankenstein (film 1910)

Süžee

Film põhineb Mary Shelley 1818. aasta romaanil "Frankenstein".
Noor Frankenstein läheb kolledžisse teadust õppima. Koju naastes hakkavad teda huvitama küsimused elu ja surma ümber ja nii tekibki tal unistus ise üks elusolend luua. Ta viib oma plaani täide, kuid loodetud perfektse inimese asemel tuleb eksperimendist välja aga koletis.
Morvern Callar (film)

Lühikokkuvõte

Morvern Callar on Šoti väikelinnas elav neiu. Ta ärkab jõuluhommikul üles ja avastab, et ta abikaasa on sooritanud enesetapu endal kõri läbi lõigates, jättes maha oma viimase, avaldamata raamatu käsikirja. Morvern kustutab abikaasa nime käsikirjalt ja asendab enda omaga, seejärel lendab Almeríasse Costa del Soli, kus müüb käsikirja oma nime all.