google/wiki40b huggingface dataset:
Projekt 11711

Projekt 11711 on Venemaal ehitatud uus suur dessantlaev.
Kokku on plaanis ehitada kuni 6 seda tüüpi dessantlaeva, mis vahetavad välja vanemad projekti 1117 (NATO nimi: Alligator) dessantlaevad. Esimese laeva ehitus algas 2004. aastal, kuid venid rahastamisraskuste tõttu aastaid. 2012. aastal lasti kere lõpuks vette ja esimesed käigukatsetused on kavas 2015. aastal.

Kirjeldus

Laeva pikkus on 120 m, laius 16,5 m ja süvis 3,6 m. Veeväljasurve 5000 t.
Kiirus on 18 sõlme, kiirusel 16 sõlme sõidukaugus 3500 miili. Seejuures autonoomsus 30 päeva.
Relvastuseks on 76 mm ja 30 mm automaatkahurid, mitmelasulised raketiheitjad ja lisaks 1-2 pardakopterit.
Dessandiks saab laev pardale võtta 13 lahingutanki või 36 soomustransportööri / jalaväe lahingumasinat või 300 merejalaväelast, mis praktiliselt vastab ühe merejalaväe pataljoni transpordivõimele.
Peter Høeg

Isiklikku

Ta elab koos abikaasa ja kahe tütrega Kopenhaagenis.
Kolmliige

Kolmliige ehk trinoom on kolme üksliikme algebraline summa, nt a² + sinα - c
Warricki maakond

Ajalugu

Maakond moodustati 30. aprillil 1813.
Carlo Emanuele III

Carlo Emanuele III (27. aprill 1701 Torino – 20. veebruar 1773 Torino) oli Savoia hertsog ja Sardiinia kuningas aastail 1730–1773.

Elulugu

Carlo Emanuele sündis Torinos Savoia hertsogi ja hilisema Sardiinia kuninga Vittorio Amedeo II ja tema esimese abikaasa Orléansi Anne Marie pojana.
Vittorio Amedeo II loobus 1730. aastal Carlo Emanuele kasuks. 1731. aastal naasis ta troonile ja süüdistas oma poega ebakompetentsuses. Carlo Emanuele lasi oma isa vangistada ning hoidis teda Rivoli kindluses, kus viimane ka peagi suri.
Poola pärilussõjas toetas Carlo Emmnuele III koos Prantsusmaaga Stanisław Leszczyńskit. 1733. aastal vallutas ta Milano ja Lombardia. Prantsusmaa üritas liitu kutsuda ka Hispaania kuningat Felipe V-t, kuid viimane nõudis vastutasuks omale Milanot ja Mantovat. Carlo Emanuele, kes ründas oma vägede eesotsas Mantovat, ei soovinud, et Hispaania taastaks Itaalias oma ülemvõimu. Carlo Emanuele pidurdas seejärel oma vägede edasiliikumist, kuna teadis, et Mantova vallutamise puhul tuleks see kohe Hispaaniale üle anda.
Kui Austria ja Prantsusmaa sõlmisid rahu, oli Carlo Emanuele sunnitud oma vägedega Lombardiast lahkuma. Talle anti mõned maa-alad, muuhulgas Langhe, Tortona ja Novara.
Austria pärilussõjas osales ta Austria poolel ning nii rahaliselt kui oma mereväega toetas teda Suurbritannia. Algul saavutas ta sõjas küll mõne väljapaistva võidu, kuid pärast Napoli kuningriigi vallutamiskatset tungisid Savoiasse Prantsuse ja Hispaania ühendväed. 1744. aastal juhtis ta isiklikult Cuneo kaitsmist. Järgmisel aastal langesid vaenlase kätte tähtsa Alessandria, Asti ja Casale kindlused.
1746. aastal sai ta Austriast lisavägesid ning vallutas tagasi Alessandria ja Asti. Järgmisel aastal toimunud Assietta lahingus saavutasid Sardiinia väed prantslaste üle kaaluka võidu, ning peatselt liikus sõjatander põhja poole.
Aacheni kongressil paistis ta silma osava läbirääkijana ning talle tagastati Savoia ja Nice ning anti veel lisaks Vigevano ning veel mõned alad Po madalikul.
Seitsmeaastasest sõjast keeldus ta osa võtmast ning tegeles selle asemel riigi siseasjadega. Ta asutas Sassari ja Cagliari ülikooli.
Carlo Emanuele III suri 1773. aastal Torinos ning maeti Superga basiilikasse.
Jeemeni lipp

Jeemeni lipp on Jeemeni Vabariigi ametlik lipp.
Lipp võeti kasutusele 22. mail 1990, samal päeval, mil Jeemeni AV (Põhja-Jeemen) ja Jeemeni DRV (Lõuna-Jeemen) ühinesid. Plagu on horisontaalsete väljadega puna-valge-must trikoloor. Värvid pärinevad mõlema ühinenud riigi lipult, Põhja-Jeemeni lipult jäeti ära roheline täht ja Lõuna-Jeemeni lipult sinine kolmnurk punase viisnurkse tähega.
Ametliku kirjelduse järgi sümboliseerib punane ühtsust ja märtrite verd, valge säravat tulevikku ja must tumedat minevikku.
Punane, valge ja must on ka panaraabia värvid. Must sümboliseerib Muhamedi ja Abbassiidide dünastiat, valge Omaijaadide dünastiat ja punane haridžiide. Neljas araabia värv on roheline, mis sümboliseerib Fatimiidide dünastiat, kuid Fatimiidide riik ei ulatunud kunagi Jeemenini ja rohelist värvi Jeemeni lipul ka pole.
Üsna sarnased on mitu araabiamaade lippu.  Egiptuse, Iraagi ja Süüria lipp erinevad Jeemeni lipust ainult selle poolest, et neil on valgel laiul mingi kujutis.
Aserbaidžaani Riiklik Akadeemiline Ooperi- ja Balletiteater

Mirza Fatali Ahhundov-nimeline Aserbaidžaani Riiklik Akadeemiline Ooperi- ja Balletiteater (aserbaidžaani keeles: Axundov adına Azərbaycan Dövlət Akademik Opera və Balet Teatrı) on ooperi- ja balletiteater Bakuus.

Ajalugu

Hoone avati 1911. aastal. Ooperi- ja balletiteater loodi 1920. aastal.
Aastal 1927 anti teatrile Mirza Fatali Ahhundov nimi. Aastal 1959 nimetati teater akadeemiliseks.
Lükati (Tallinn)

Lükati (ka Kose-Lükati, vananenud nimega Vabrikusauna) on allasum Tallinnas Pirita linnaosas Kose asumis.
Solaris Bus & Coach

Solaris Bus & Coach on busside, trollide ja trammide (bussi- ja trollimark "Solaris") tootja Poznańi lähedal Bolechowos, Poolas. Solaris on Poola noorim bussitootja, kes alustas tegevust 2001. aastal busside edasimüügifirma Neoplan Polska baasil.
Tallinna tänavatel sõidab alates 2002. aastast 18 Solarise ja Ganz Transelektro Traction Electrics Ltd. koostöös valminud Solaris Trollino 12T trollibussi ja 2003. aastast viis Solaris Trollino 18T liigendtrollibussi. 
2007. aastast lisandus Tallinna Trammi- ja Trollibussikoondise sõidukiparki veel seitse Solaris 12 tüüpi trollibussi. Trollid on juba uuem põlvkond (variant AC). Tehtud on mõningad kosmeetilised muudatused. 2008. aastal ostis Tallinna trammi- ja trollibussikoondis juurde seitse 18-meetrist Solaris Trollino 18 lõõtsaga täismadalapõhjalist trollibussi (ka need nüüd juba variandis AC). 2009. lisandus veel seitse 18-meetrist Solaris Trollino lõõtstrolli ja 2010. aastal saabus Tallinna seitse 12-meetrist Solaris Trollino trollibussi.
Ka firmal GO Bus on Solarise busse. 
Aastal 2011 alustatakse koostöös Autosani ja Modertransiga trammi Solaris Tramino tootmist.
Firma valmistab ka Solaris Tramino tüüpi tramme.
Jaanika Palm

Jaanika Palm (sündinud 1973) on eesti lastekirjanduse uurija.
Ta lõpetas 1998. aastal Tartu Ülikooli eesti ja soome-ugri filoloogia erialal.
2000. aastast on ta Eesti Lastekirjanduse Teabekeskuse uurija.
Palm on üks 2006. aastal ilmunud "Lastekirjanduse sõnastiku" koostajaid.
Dario Martinelli

Dario Martinelli (sündinud 1. märtsil 1974 Andrias Itaalias) on itaalia zoomusikoloog ja zoosemiootik.
Ta on kirjutanud mitmeid uurimusi loomade häälitsuste interpreteerimisest muusika seisukohalt (zoomusikoloogiast), ja samuti zoosemiootikast.
Ta on aastaid töötanud Helsingi ülikoolis. Aastast 2014 on ta Rahvusvahelise Semiootika Instituudi direktor Kaunase Tehnoloogiaülikoolis.
Tuharu allikad

Tuharu allikad on allikad Harjumaal Saue vallas. Allikatest itta jääb Valgejärve maastikukaitseala.
Allikate lähedal saab alguse Kaldamäe oja.
Sparone

Haldus

Sparone piirneb järgmiste omavalitsus­üksustega: Alpette, Canischio, Corio, Forno Canavese, Ingria, Locana, Pont Canavese, Pratiglione, Ribordone, Ronco Canavese.
Sparone halduspiirides asuvad järgmised fraktsioonid: Apparè, Bisdonio, Calsazio, Feilongo, Frachiamo, Lantigliera, Nosè, Piani, Pra' Prete, Russa, Torre, Vasario.
Alexandr Fier

Alexandr Fier (sündinud 11. märtsil 1988 Joinville’is Santa Catarinas) on Brasiilia maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2007). 
Fier sai suurmeistriks 19-aastaselt 2007. aastal. Kolm aastat varem sai ta FIDE-lt rahvusvahelise meistri nimetuse. Ta on kahekordne Brasiilia malemeister (2005, 2018). Fier mängis maleolümpiatel Brasiilia võistkonna koosseisus (2004, 2006, 2010–2018) .
Ta on abielus naiste malesuurmeistri Nino Maisuradzega.
Liivimaa maapäev

Liivimaa maapäev (saksa keeles Livländische Landtag, inglise keeles Livonian Diet) oli Vana-Liivimaa maaisandate (Riia peapiiskopi, Liivi ordu, Tartu piiskopi, Saare-Lääne piiskopi, Kuramaa piiskopi ning formaalselt ka Tallinna piiskopi) ja nende seisuste (linnade ja vasallide) nõupidamine, mis oli ühtlasi Liivimaa kõrgeim seadusandlik ja kohtulik võim. Liivimaa maapäev eksisteeris 15. sajandi algusest kuni Liivi sõjani.
Maapäevad toimusid tihti kas Valgas või Volmaris ning vastavalt kohale on kasutatud ka nimesid Valga maapäev ja Volmari maapäev.

Maapäeva kujunemine

Liivimaa maapäeva kui institutsiooni täpset algusaega on raske paika panna, sest Liivimaa maaisandate, nende vasallide ja linnade kogunemisi oli olnud juba vähemalt alates 14. sajandi algusest. Liivimaa hansalinnad korraldasid alates 14. sajandi keskpaigast regulaarseid linnadepäevi, samuti toimusid tavaliselt Liivi ordu eestvedamisel maaisandate ja vasallide kokkusaamised (seisustepäevad), neid on mõnikord samuti maapäevadeks nimetatud.
1420. aastatel pingestus olukord Liivimaa ümber tunduvalt, sest Saksa ordu Preisimaal oli mitu korda Poola käest rängalt lüüa saanud ning see nõrgestas ka Liivi orduharu positsioone. Riia peapiiskop Johannes VI Ambundi organiseeris ordule vastukaaluks vaimulike maaisandate (Saare-Lääne, Tartu, Kuramaa ja Tallinna piiskopid) liidu, 1422. aastal võtsid nad vastu maaseadustiku, mille järgi oleks pidanud seisustepäevad (kus kohtuvad maaisandad, vasallid ja suuremad linnad) hakkama toimuma igal aastal. Seda otsust peetakse tihti Liivimaa maapäeva institutsiooni rajavaks. Eesti ajaloolane Priit Raudkivi on aga pidanud seisuste kogunemise aktiviseerumist 1420. aastatel maapäeva kindlapiirilisema kujunemise alguseks, mis jätkus 1430. ja 1440. aastatel.
1420. aastate teisel poolel jäid aga kokkusaamised soiku, sest Johannes Ambundi suri ning ordu polnud maapäevade korraldamisest huvitatud. Alles 9-aastase pausi järel, 1435. aasta detsembris, tuli kokku uus seisuste kogunemine ehk maapäev, kus ordu ja peapiiskop jõudsid teineteisemõistmiseni ning sõlmiti nn Valga konföderatsioon. Sellest alates muutusid maapäeva kokkukutsumised regulaarsemateks, kuigi need ei toimunud kaugeltki mitte igal aastal.
Thomas Adolph von Dehn

Thomas Adolph von Dehn (21. detsember 1796/1. jaanuar 1797 Tallinn – 2./14. detsember 1825 Viljandi) oli Eesti vaimulik.
Thomas Adolph von Dehn põlvnes Tallinna Dehnide kaupmehesuguvõsast. Ta sündis 1789. aastal aadliseisusse tõstetud rittmeistri Eberhard von Dehni (1753–1828) ja tema abikaasa Katharina Elisabethi (sünd. Sprint) vanima lapsena.
Dehn õppis Tallinnas kreiskoolis ja Tallinna kubermangugümnaasiumis. Aastatel 1814–1817 õppis ta Tartu ülikooli usuteaduskonnas.
Oli seejärel koduõpetajaks Heimtali mõisas Sieversite ja Vändra mõisas Ditmarite juures.
Ordineeriti 11. septembril/23. septembril 1821 kirikuõpetajaks. Oli aastatel 1821–1823 Suure-Jaani Johannese koguduse õpetaja (introdutseeriti 2. oktoobril/13. oktoobril 1821). Astus aastal 1823 ametist tagasi tervislikel põhjustel.
Oli aastast 1824 Pärnu ringkonnakohtu sekretäriks Viljandis.
Arlington

Sport

Linnas tegutseb pesapalliklubi Texas Rangers.
Stephanus V

Paavstiks saamine

Stephanus V valiti paavstiks septembris 885 Rooma vaimulike ja kodanike aklamatsiooniga. Ta pühitseti ametisse Porto piiskopi Formosuse poolt.

Suhted Frangi keisriga

Stephanus V ei pöördunud paavstiks saamise järel vastava kinnituse saamiseks Frangi keisri Karl Paksu poole. Keiser saatis Rooma kantsler Liutwardi, kelle ülesandeks oli Stephanus ametist tagandada, kuid paavst kinnitas Liutwardile, et ta valiti ametisse üksmeelse toetusega, lisaks toetas teda Roomas resideerinud keisri esindaja, mistõttu kantsler loobus paavsti tagandamisest.
Stpehanus V kutsus Karl Paksu Itaaliasse araablastega võitlema, kuid siseriiklike probleemidega seotud keiser külastas Itaaliat vaid 886. aastal ja siirdus tagasi kodumaale.
Pärast Karl Paksu surma pakkus Stephanus V 890. aastal krooni Arnulfile, kes ei saanud siseriiklike probleemide tõttu Itaaliasse araablastega võitlema tulla. Seejärel otsis paavst abi Spoleto hertsogilt Guido III-lt. Paavst adopteeris Guido ja kroonis ta 21. veebruaril 891 Frangi keisriks.
Ta tunnustas 887 Louis III Pimedat Alam-Burgundia kuningana.

Suhted Bütsantsiga

Stephanus V palus Bütsantsi keisrilt sõjalist abi võitluseks araablastega. Konstantinoopoli patriarh Photios I taunis paavsti. Paavst tunnustas tema järglast patriarh Stephanos I-st.

Suhted gallikaani piiskoppidega

Stephanus V ordineeris 891 Langres piiskopi Thibaut II ja 886 andis palliumi Narbonne'i peapiiskopile Théodardile.

Kuuria ja uued kardinalid

Stephanus V tagandas kuuria reorganiseerimise käigus mitmeid ametnikke. Ta määras kaks uut kardinali: hilisema paavsti Sergius III ja vaimulik Johannese (Giovanni).

Teoloogilised otsused

Stephanus V kirjeldas 891 Määri kuningale Svatopluk I-le saadetud kirjas Kolmainsust.

Misjon

Stephanus V määras peapiiskop Methodiose surma järel tema järglaseks Gorazdi, kuid Saksa vaimulike surve tõttu kutsus ta Gorazdi Rooma ja keelas kirikuslaavi liturgia kasutamise. Paavst määras uueks peapiiskopiks Nitra piiskopi Wichingi.

Kristlik eetika

Kuna paavsti finantsiline olukord oli kehv, kasutas ta isa vara, et aidata vaeseid, lunastada välja pantvange ja remontida kirikuid.
Stephanus V kirjutas 887 Mainzi peapiiskopile Liutbertile saadetud epistlis, et aborti sooritanud või vastsündinu tapnud isik on mõrvar.
Ta keelas süüdistatava ülekuulamisel piinamise kasutamise.

Stephanus V kultuuriloos

"Liber Pontificalise" algne paavstide elulugude kogu lõpeb Stephanus V elulooga.
Ta keelas 887 duellide pidamise.

Surm

Stephanus V suri 14. septembril 891 Roomas ja maeti Rooma Peetri kirikusse.
Salme-Riine Uibo

Salme-Riine Uibo (sündinud 1. augustil 1980) on eesti telerežissöör.
Ta on kõrghariduse omandanud Tallinna Pedagoogikaülikoolis telerežii erialal ning täiendanud end magistriõppes Eesti Muusikaakadeemia Kõrgemas lavakoolis.
Eesti Televisioonis on Uibo lavastanud peamiselt lastesaateid ("Buratino tegutseb jälle", "Lumejänesed", "Saame kokku Tomi juures"). Ta on olnud ka mitmete otseülekannete režissöör ja assistent. Režissööri assistendina on ta tegev olnud ka filmide juures "Püha Tõnu kiusamine" (2009) ja "Risttuules" (2014).
Uibo on üles astunud ka näitlejana teleseriaalides "Õnne 13" (müüja, 2003) ja "Viimane võmm" (Mari Hakel, 2014)
Alalõuakilbis

Alalõuakilbis (ladina mitm scuta inframaxillaria;inframaxillaria) on osadel roomajatel pead katva naha soomus. Alalõuakilbised on liigiti erineva kuju ning laiuse ja kõrgusega, seetõttu kasutatakse seda ka roomajate teaduslikul süstematiseerimisel.

Madudel

Madude pea alapoolel paikneb harilikult 2 paari alalõuakilbiseid ja need katavad alalõualuuvao pealset nahka. Alalõuakilbiseid kasutatakse maoliste klassifikatsioonil.
Eduard Püttsepp

Pere

Tema vend oli maalikunstnik Juhan Püttsepp.
Kaktuselised

Klassifikatsioon

Kaktused on jagatud on umbes 100–130 perekonnaks ja 1500–1800 liigiks, mis on paigutatud neljateistkümnesse triibusse ja nelja alamperekonda.
Wabaunsee maakond

Ajalugu

Maakond moodustati 1855. aastal.
Meego Remmel

Meego Remmel (sündinud 27. aprillil 1966 Tallinnas) on eesti vaimulik, eetika õppejõud, pastoraalnõustaja, koolitaja.
Ta on lõpetanud Tartu Ülikooli 1989 surdopedagoogika ning eesti keele ja kirjanduse pedagoogika alal, praktilise teoloogia magister (1995, Cincinnati Bible Seminary Master of Arts) ja kristliku eetika magister (2000, TCM International Institute, Austria, Master of Divinity), filosoofiadoktor kristliku vooruseetika alal (2011, University of Wales PhD).
2002–2006 oli ta Kõrgema Usuteadusliku Seminari rektor, 2008-2016 Eesti Evangeeliumi Kristlaste ja Baptistide Koguduste Liidu (EEKBKL) president, 2001-2016 Tartu Salemi Baptistikoguduse vanempastor.
Meego Remmel on Eesti Kirikute Nõukogu asepresident ja eetika konsultant ning 3D koguduse vanem ja koolituspastor. Ta on Eesti EKB Koguduste Liidu vanematekogu ja ordineerimiskomisjoni, Eesti Evangeelse Alliansi eestseisuse ja toimkondade, Euroopa Kirikute Konverentsi bioeetika toimkonna, Euroopa Protestantlike Kirikute Ühenduse eetika ekspertgrupi ja Eesti Bioeetika Nõukogu liige, samuti mitme Eesti ja rahvusvahelise kõrgkooli eetika lektor.

Perekond

Ta on abielus Eelika Remmeliga, neil on poeg Jakob ja tütar Laura.
Timotheus Kuusik

Isiklikku

Timotheus Kuusik abiellus aastal 1885 Maria Kuusikuga (neiuna Oniks). Neil oli neli poega (vanem poeg Aleksis Kuusik oli füüsika-, matemaatika- ja kosmograafiaõpetaja ning Gustav Adolfi Gümnaasiumi direktor; teine poeg Vladimir Kuusik oli Viljandi, Tartu ja Tallinna ringkonnakohtu esimees) ja kolm tütart. Nende tütre Eugenie tütar on kunstnik Vive Tolli.
Peits

Peits on puidus leiduvatest lahustuvatest ainetest (värvilistest tanniinidest) tehtud puidu töötlemise vahend, mis värvib puitu kas punakaks või pruuniks. Kasutatakse vesi- või etanoollahustes.
Puitpindade peitsimisega värvitakse puit soovitud tooni, varjatakse puidusina ning tõstetakse heledate puitude vastupidavust päikesekiirgusele. Spetsiifiliste peitsidega on võimalik vähendada puidu süttivust ning kaitsta puitu kahjurite eest.
Sundatyphlops

Levila

Need maod elavad Ida-Timoris ja Indoneesias: Timori, Sumba, Lombokim Florese, Sumbawa ja Komodo saarel.
Kohhir Rasulzoda

Kohhir Rasulzoda (tadžiki Қоҳир Расулзода; sündinud 8. märtsil 1961) on Tadžikistani poliitik, alates 23. novembrist 2013 Tadžikistani peaminister.
Ta kuulub valitsevasse Tadžikistani Rahvademokraatlikku Parteisse. Ta on muu hulgas juhtinud Sugdi vilajetti.
Kasvaja

Terminoloogia

Healoomulise kasvaja nimetuse konkreetse healoomulise kasvaja korral saab, kui lisada ladina keelest laenatud koe või elundi nimetusele järelliide -oom, näiteks fibroom, adenoom, lipoom, hepatoom (v.a lümfisüsteemi kasvaja Hodgkini lümfoom).
Pahaloomulise kasvaja nimetuse konkreetse pahaloomulise kasvaja korral saab, kui lisada koe või elundi nimetusele sarkoom, näiteks liposarkoom, fibrosarkoom. Või epiteliaalsete pahaloomuliste kasvajate korral elundi nimetus, epiteeli tüüp ja kartsinoom, näiteks lamerakuline kartsinoom, jämesoole adenokartsinoom.

Kuju

Kasvajad võivad olla üsna mitmesuguse kujuga, kas ebakorrapärased, sõlmjad ehk ümarad, seenjad, polüüpjad, papillaarsed või tsüstjad.

Suurus

Kasvaja suurus sõltub kasvaja tüübist. Harilikult kasvavad healoomulised kasvajad suureks, kuid pahaloomulised kasvajad, kui nad vohavad elutähtsates piirkondades, võivad juba väiksemõõdulisena eluohtlikuks osutuda.

Mikroskoopiline koostis

Kasvajalise vohanguga haaratud kudedel eristatakse parenhüümi ja stroomat.

Parenhüüm

Parenhüümi moodustavad nn kasvajarakud ehk kasvajaliselt vohava koe rakud. Parenhüüm on aluseks kasvaja histoloogilisel klassifikatsioonil.

Strooma

Strooma on kasvaja toeks ja selle moodustavad veresoonerikkad ning lümfisooni ja närve sisaldavad kiudsidekoed. Strooma on sageli infiltreeritud ka lümfotsüütide ja plasmarakkudega. 
Kasvaja konsistents sõltub parenhüümi ja strooma vahekorrast.

Kasvaja nekrotiseerumine

Pahaloomuliste kasvajate kasv on nii kiire, et tihti ei jõua verevarustus kasvajarakke vajalike toitainetega varustada ning seetõttu tekib pahaloomulistes kasvajates nekroos. Esineb mitmesuguseid kasvaja nekroosi tüüpe: kasvajarakkude kokkupuutel väliskeskkonnaga ja võimaliku anaeroobse infektsiooniga tekib kasvajas ja elundis gangreen (nt emakavähi korral), nekroosi välja murdumisel kasvajast tekib kasvaja haavandumine, õõneselundis tekib mulgustus, näärmekasvajates (nt rinnavähk, eesnäärmevähk) tekib komedonekroos. 
Healoomulised kasvajad ei nekrotiseeru.

Madudel

Raamatus "Tumors of Fisches, Amphibians and Reptiles" (avaldatud 1948), on autorid H. G. Schlumberger ja B. Lucke tuvastanud maolistel ligi kümmet liiki uudismoodustisi.
Tänapäeval on selge, et madude kõikide tuvastatud anatoomilis-füsioloogiliste süsteemide rakud on võimelised erinevat tüüpi uudismoodustisi (97, neist 68 pahaloomulisi kasvajaid) komplekteerima. Esineb adenokartsinoome (nt maksas), sarkoome (fibro-, lümfi-, silelihase- jms) ja pahaloomulisi melanoome. 
Kasvajate metastaseerumine maolistel on enamalt jaolt lümfo- ja hematogeenne, osad uudismoodustised on võimelised pahaloomuliste kasvajate geneesiks ka liikide vahel (indutseeritud tumorigenesis-kanadel). 
Kõige sagedamini on maolistel (boalased, Colubridae, mürknastiklased, rästiklased) diagnoositud lümfisõlmede pahaloomulisi kasvajaid (lümfosarkoomi), näiteks egiptuse kobral, Lampropeltis getulus getulus'el, Bitis nasicornis'el ja lümfisõlmedesse metastaseerunud pahaloomulisi kasvajaid (rohelisel anakondal (1969)) jpt.
Ago (eesnimi)

Ago on eesti mehenimi. Nime variant on Agu.
1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Ago 712 mehel. Ago on Eestis populaarsuselt 214. mehenimi.
Kõige populaarsem oli eesnimi Ago vanuserühmas 45–49, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 11,52 ning Hiiu maakonnas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 12,53. Ago oli keskmiselt 53 aasta vanune (mediaanvanus oli 53).
Stavangeri vapp

Stavangeri vapp on Norra linna Stavangeri vapp.
See pärineb 1591. aastast. Sellel kujutatakse harilikku viinapuud (Vitis vinifera).
Sümboli tähendus on teadmata.
Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Stavanger seisuga 3.05.2009.
Tuudi kolhoos

Tuudi kolhoos oli kolhoos Haapsalu rajoonis Tuudi külanõukogus. Kolhoosi keskasula oli Nurme. Kolhoosi pindala oli 14 100 ha.
Kolhoosi keskmine töötajate arv (1977) oli 339.
Armand Assante

Armand Assante (sündinud 4. oktoobril 1949 New Yorgis) on Ameerika näitleja.
Tema ema on iiri- ja isa itaalia-päritolu ameeriklased.
Armand Assante esimeseks suuremaks tööks oli 1974 aasta film "The Lords of Flatbush".
Ta oli kuni 1994. aastani abielus Karen McArniga. Tal on 2 tütart.
Sýros

Sýros (Vana-Kreeka kontekstis Syros; kreeka Σύρος) on Küklaadide saarestikku kuuluv Kreeka saar Egeuse meres. Sýros kuulub Lõuna-Küklaadide maakonda.
Saarest kirdes asub Tínos, idas Delos, kagus Páros, lõunas Antíparos, edelas Sérifos, läänes Kýthnos ja loodes Gyáros.
Saare pindala on 101,9 km². Saar on kuni 402 m kõrge. 2001. aasta seisuga elab saarel 19 782 inimest.
Saarel asub Ermoúpoli linn. Ermoúpoli on Lõuna-Küklaadide halduskeskus.

Ajalugu

Sýrosel tegutses 6. sajandil eKr Pherekydes, Pythagorase õpetaja.
Antiikajal ei olnud Sýrosel suurt tähtsust. Rooma ajal oli saarel samanimeline linn kohal, kus asub praegune halduskeskus Ermoúpoli. Barbarite ja piraatide rüüsteretked ei lubanud linnal areneda.
Aastal 1204, kui Neljanda ristisõja käigus Konstantinoopol vallutati, läks Sýros Veneetsia võimu alla ja arvati Egeuse hertsogkonda. Sel ajal asutati saarele teine linn Ana Sýros. Kolm ja pool sajandit kestnud Veneetsia võimu ajal olid saare elanikud enamjaolt roomakatoliiklased, kuid säilitasid kreeka keele.
16. sajandil vallutas Türgi laevastik Sýrose ja hertsogkond varises kokku. Siiski suutsid kohalikud võimud Türgiga peetud läbirääkimistel saavutada olulisi tulemusi, näiteks maksude vähendamise ja usuvabaduse. Samal ajal allutati saarel elavad katoliiklased Prantsusmaale ja nii jäi see sajanditeks.
Türgi võimu all arenes kohalik omavalitsus. Piraatluse väljajuurimine 19. sajandi algul viis pikkamööda mereteede avamiseni Vahemere idaosas. Hea majandusolukorra tõttu jäi Sýros aastal 1821 alanud Kreeka iseseisvussõjas erapooletuks. Selle tulemusena otsis Sýroselt varjupaika hulk revolutsiooniliselt meelestatud kreeklasi Väike-Aasiast ja Türgi ranniku saartelt. Need tulijad olid enamjaolt meremehed ja kaupmehed. See kiirendas veelgi saare arengut.
Aastatel 1822–1865 ehitati saare pealinn Ermoúpoli uusklassikalises stiilis ümber. Kasutati ka renessansi motiive. Sellest ajast pärinevad raekoda, Apolloni teater, keskraamatukogu, keskhaigla ning hulk teisi avalikke hooneid, kirikuid, koole, staadione ja elamuid.
Syros on üks viiest saarest, kus paikneb Egeuse Ülikool (teised neli saart on Lesbos, Chíos, Sámos ja Rhodos).