google/wiki40b huggingface dataset:
Lakibensiin

Lakibensiin (inglise keeles White Spirit) on peamiselt alkaanidest koosnev, vähesel määral aromaatseteid süsivesinike sisaldav nafta destillaat ja bensiini fraktsioon.
Lakibensiin orgaaniline lahusti, millega lahustatakse peamiselt lakke ja värve. Lakibensiinil on suhteliselt madal leekpunkt.
Lakibensiini ei tohiks kasutada linaõli vedeldamiseks, kuna linaõli võib iseeneslikult süttida.
Marko Mihkelson

Haridus

Marko Mihkelson on lõpetanud Valga 1. Keskkooli 1988 ning Tartu Ülikooli ajaloo erialal 1993. Ta sai ajaloomagistri kraadi 1999. Tema magistritöö teemaks oli "Venemaa poliitiline areng 1990–1996".

Töökäik ja tegevus ühingutes

Mihkelson on töötanud ajalehe Postimees välisuudiste toimetuse toimetajana 1993–1994, Moskva korrespondendina 1994–1997 ja peatoimetajana 1997–2000. Ta oli Balti Venemaa Uurimise Keskuse direktor 2000–2003.
Ta on MTÜ Baltic Center for Russian Studies nõukogu liige, OÜ Balti Venemaa Uurimise Keskuse nõukogu liige, SA Eesti Välispoliitika Instituut nõukogu liige, MTÜ Ratsaspordiklubi Hippus liige ning MTÜ Põhja-Euroopa Intellektuaalomandi Turundus- ja Arenduskeskus liige.

Poliitiline tegevus

Marko Mihkelson oli Valga Linnavolikogu liige 2002–2003 ja X, XI, XII ning XIII Riigikogu liige. Ta on Riigikogu väliskomisjoni esimees. Mihkelson on Isamaa ja Res Publica Liidu (2006. aastani Res Publica) liige alates 2001. aastast.

Riigikogu valimised

Riigikogu X koosseissu kandideeris Mihkelson Res Publica nimekirjas 11. ringkonnas (Võru, Valga ja Põlva maakonnas). Ta sai 1313 häält ning pääses Riigikokku kompensatsioonimandaadiga. Riigikogus kuulus ta väliskomisjoni.
XI Riigikokku kandideeris Mihkelson Isamaa ja Res Publica Liidu nimekirjas 4. ringkonnas (Harju ja Rapla maakonnas). Ta kogus 2697 häält ja pääses Riigikokku ringkonnamandaadiga. Riigikogus oli ta Euroopa Liidu asjade komisjoni esimees ja väliskomisjoni liige.
XII Riigikogu valimistel osales Mihkelson Isamaa ja Res Publica Liidu nimekirjas 4. ringkonnas (Harju ja Rapla maakonnas), saades 3943 häält. Üleriigilises nimekirjas asetses ta 10. kohal.

Euroopa Parlamendi valimised

2004. aastal kandideeris Mihkelson Euroopa Parlamenti Ühendus Vabariigi Eest - Res Publica nimekirjas, kogudes 1361 häält.

Omavalitsuste valimised

2002. aastal osales Mihkelson kohalike omavalitsuste valimistel Valga linnas Erakond Res Publica nimekirjas ning sai 216 häälega linnavolikogu liikmeks.
2005. aastal kandideeris ta Viimsi vallas ja osutus 84 häälega valituks. 2009. aastal sai ta samas juba 318 häält. Viimsi vallavolikokku ta kummalgi juhul siiski ei läinud.
Leonid Soibelman

Leonid Soibelman (vene Леонид Сойбельман; sündinud 20. juulil 1966 Bălțis) on vene rokkmuusik, kitarrist.
Ta oli ansambli Ne Ždali laulja ning kitarrist.
Mario Lemina

Koondisekarjäär

Kuigi Lemina mängis Prantsusmaa noortekoondistes ning tuli 2013. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel Prantsusmaa koondisega maailmameistriks, otsustas ta täiskasvanute seas hakata esindama Gaboni.
Debüüdi Gaboni rahvuskoondises tegi ta 9. oktoobril 2015 sõprusmängus Tuneesia vastu. Samas mängus lõi ta ka oma esimese värava rahvuskoondises.
Ta kuulus Gaboni koondisse 2017. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel.
Leksikaliseerumine

Leksikaliseerumine on keele evolutsioonis toimuv mõistete keelendumise protsess.
Leksikaliseerumise hulka kuulub keeleüksuste väljumine grammatikast – sõnavormide või grammatiliste konstruktsioonide eemaldumine produktiivsetest grammatikareeglitest ja nende muutumine sõnavaraüksusteks.
St. Clairi maakond (Illinois)

Ajalugu

Maakond moodustati 1790. aastal.
Eerik Jõks

Eerik Jõks (sündinud 12. septembril 1970) on eesti laulja, helilooja, koorijuht ja muusikateadlane.
Töötas 1996. aastast Eest Kirikute Nõukogus.
2001. aastal lõpetas ta Iirimaal Limericki ülikoolis magistriõppe liturgilise laulu alal. Pärast seda astus ta Inglismaale Yorki ülikooli doktoriõppesse.
Ta on loonud liturgilist, klaveri- ja elektroonilist muusikat. Tema tuntumate teoste hulgas on "Jõulumüsteerium" ja "Ülestõusmispühade müsteerium" solistidele, koorile ja orelile (mõlemad 1993), "Ecce" flöödile ja keelpillikvartetile ning "Püha" segakoorile, kammerorkestrile ja tamtamile (mõlemad 2005), ballaad "Rändav järv" segakoorile ja metsosopranile (1993).

Isiklikku

Tema ema oli pianist ja muusikapedagoog Liina Jõks (1939–2018), vanaisa Rudolf Jõks oli laulja (tenor) ja muusikapedagoog, õde Teele Jõks on laulja (metsosopran).
Georgi Kolõškin

Georgi Kolõškin (1904–1985) oli vene dirigent.
Ta sai muusikalise hariduse Leningradi Konservatooriumis, kus lõpetas ka aspirantuuri ja sai kunstiteaduste kandidaadi kraadi. Töötas seejärel Leningradi Konservatooriumi õppejõuna. 1942. aastast oli ta Balti Laevastiku teenistuses, juhatas mereväelaste ansambleid. 
Ta oli Balti Laevastiku laulu- ja tantsuansambli kunstiline juht ning XIV üldlaulupeo mereväelaste koori dirigent.
John C. Wiley

John Cooper Wiley (26. september 1893 – 3. veebruar 1967) oli USA diplomaat.
Aastail 1938–1940 oli ta USA saadik Tallinnas.
Alates 1934. aastast oli ta abielus Irena Baruch Wileyga (1906–1972), kelle mälestused "Kahekümne aastaga ümber maailma" on ilmunud eesti keeles 2013. aastal.
Jaanus Paal

Jaanus Paal (sündinud 16. septembril 1947 Urvaste vallas Võrumaal) on Eesti botaanik.

Elulugu

Lõpetas 1966 Tartu Kaugõppekeskkooli, 1978 TRÜ bioloogiaosakonna, 1982 NSVL TA V. L. Komarovi nimelise Botaanika Instituudi kaugõppeaspirantuuri, bioloogiakandidaat (1983, TRÜ), väitekiri "Дискретность и непрерывность растительности средней тайги (на примере напочвенного покрова заповедника "Кивач"). 
Oli 1975–1983 Karjalas Kivatši looduskaitseala vanemteadur, 1983–1986 Tooma Soojaama juhataja, 1986–1991 ZBI vanemteadur, 1991–1992 botaanika ja mükoloogia osakonnajuhataja, 1992–1993 teadusdirektor, 1992–2002 TÜ botaanika ja ökoloogia instituudi korraline professor, 1994–1997 ühtlasi instituudi juhataja, 2002– erakorraline professor ja aastast 2004 ka vanemteadur. 
Peamised loengukursused: Eesti taimestik ja taimkate, taimekoosluste struktuur ja dünaamika, teadustöö alused bioloogidele.

Teadustöö

Uurimisvaldkond: taimekoosluste struktuur, ökoloogia, klassifikatsioon ja kaitse; bioloogia mitmekesisus, taimesüstemaatika. Olnud teadusekspeditsioonidel Tuvas (1972), Baikali ümbruses (1987), Kamtšatkal (1985), Magadanis (1987), Sahhalinil (1990), Taimõril (2003, 2004). 
1991–1994 töötas periooditi Norra Looduse Uurimise Instituudis Trondheimis, kus osales Eesti-Norra ühisprojektis "Effects of nitrogen to alpine heath" ja veel mitmes projektis, sh "Estonian Wetlands Conservation and Management Strategy" ("Eesti märgalade inventeerimine") ja "Estonian Natura 2000" ("Eesti Natura 2000"). 
Ajakirjade Latvijas Vegetacija, Botanica Lithuanica ja Eesti TA Toimetiste bioloogiaseeria kolleegiumi liige. 
Rahvusvahelise Taimkatteteaduse Assotsiatsiooni, Rahvusvahelise Soode Kaitse Grupi ja LUS-i liige.

Isiklikku

Jaanus Paal on töölise poeg ja Taimi Paali abikaasa.
Huelva provints

Kliima

Huelva provintsi aastane keskmine temperatuur on +18,3 °C, jaanuaris +12,1 °C, augustis +25,6 °C.
Aastas sajab keskmiselt 516 mm, sealhulgas jaanuaris 78 mm ja augustis 3 mm. Aastas paistab päike keskmiselt 2982 tundi, sealhulgas jaanuaris 161 ja augustis 353 tundi.
Soodla kivisild

Soodla sild ehk Soodla kivisild on maanteesild Jägala–Käravete maanteel üle Jägala jõe. 
Soodla sild, arhitektuuriliselt ja ehitustehniliselt silmapaistev ehitis, asub Harjumaal Anija vallas. Kolmesildeline kivist võlvsild ehitati 1876. aastal Friedrich Modi projekti järgi Eestimaa rüütelkonna kulul Piibe maanteele üle Jägala jõe. Silla võlvavad on 8,5 m laiad. Silla muudab ainulaadseks asjaolu, et see on üks väheseid üleni raudkivivoodriga võlvsildu.

Enne kivisilda

Muinasajast tuntud koolmekohal Jägala jõel on kivisillale eelnenud mitmed varasemad sillad. Põhjasõja algul, 1700. aastal, peeti Soodla silda Põhja-Eesti strateegilselt üheks tähtsamaks sillaks. On teada, et kui 1701. aastal jääminek purustas silla, kohustas Tallinna asehaldur Matthias von Porten tagamaks Rootsi vägede tõrgeteta liikumist üle jõe, ümbruskonna mõisaid rajama silla asemele praami. Arvatavasti mõne aja pärast asendati praam puitsillaga, mis püsis kuni kivisilla rajamiseni.

Kivisild

1919. aastast pärinevate teadete järgi pandi ehituse ajal silla alustugede alla kividega täidetud puust kastid (kärgkastid). Silla välimised küljed ja võlvialused laoti neljakandiliselt tahutud suurtest raudkividest.
Silda on korduvalt remonditud. 1918. ja 1929. aastal tehti suuremaid parandustöid. 1941. aasta Suvesõjas sai sild osaliselt kannatada: purustati üks võlv ja osaliselt kaldasammas, kuid sild taastati ajutiselt veel samal aastal. Põhjalikumad taastustööd tehti 1947. aastal Sojuzdorprojekti projekti järgi. Silla läbilaskevõime suurendamiseks laiendati kivirinnatiste arvel sõiduteed. Ka ehitati jalakäijatele konsoolsed raudbetoonkõnniteed. 
Silla tehnilised andmed enne renoveerimist 2012. aastal: silla pikkus 53 m, sõidutee laius 7,9 m.

Kivisilla renoveerimine 2012

Soodla silla renoveerimisprojekti koostas 2011. aastal Stricto Project OÜ. Projekti autoriks oli Taavi Kolts. Kivisilla silla remondi eesmärk oli olemasoleva silla kandevõime tõstmine, sõiduala laiendamine ja silla konstruktsioonide remontimine, et tagada rajatise pikem ekspluatatsiooniaeg. Seejuures tuli säilitada kivisilla välisilme.   
Uus tehniline lahendus seisnes järgmises: silla sõidutee elemendid eemaldati ning olemasolevatesse jõe- ja kaldasammastesse puuriti RD mikrovaiad (mikrovaiad erinevad tavalistest vaiadest läbimõõdult, jäädes alla 300 mm) – 170 mm läbimõõduga terastoruvaiad, kokku 18 vaia pikkusega 7,5 m. Vaiasid jätkati keevituse teel. Pärast paigaldamist vaiade õõnsused betoneeriti. Selliste vaiade projektikohane kandevõime on 1200 kN. Vaiatööd tegi alltöövõtukorras OÜ Mikrovai. Edasi jätkas peatöövõtja TREV-2 Ehituse OÜ: vaiapeadele betoneeriti raudbetoonist riiglid (silla pikiteljega põiki asetsevad kandurid) ja seejärel valati 11,2 m lai 600 m²-se pindalaga monoliitsest raudbetoonist sillatekk, mis jäi kandma juba riiglitele. Pärast renoveerimistöid võlvid enam kandetarindi rolli ei oma. Võlvide raudkivivooder puhastati ja vuugid täideti uuesti (kivimüüritise renoveerimise maht ~450 m²). 
Kogu töö läks maksma 574 000 eurot. Vahendid selleks eraldati riigieelarvest.
Jaapanlased

Jaapanlased (jaapani 日本人, nihonjin) on rahvas Ida-Aasias, Jaapani põhirahvus.
Jaapanlased räägivad jaapani keelt, mida tavaliselt peetakse sugulaskeelteta keeleks või arvatakse Altai keelkonda. Jaapanlaste vana usund on sintoism. Budism hakkas jaapanlaste hulgas levima alates 6. sajandist. Tänapäeval on nende usundis kombineerunud sintoismi ja budismi elemendid.
Jaapanlaste koguarv on umbes 130 miljonit, neist Jaapanis umbes 127 miljonit. Suuremad jaapanlaste kogukonnad elavad Ameerika Ühendriikides, Brasiilias ja Filipiinidel. Eestis elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 35 jaapanlast (19 meest ja 16 naist).
Jaapani kultuuri on tugevasti mõjutanud hiina kultuur.
Tōkyō Rahvusmuuseum

Tōkyō Rahvusmuuseum (東京国立博物館 Tōkyō Kokuritsu Hakubutsukan) on asutatud 1872. aastal ja see on Jaapani vanim ja suurim muuseum. Muuseum asub Ueno pargis Taitōs, Tōkyōs.
Muuseumi valduses on enam kui 110 000 museaali, millest 87 on arvatud Jaapani rahvusaarete hulka.
Muuseumi koosseisu kuuluvad sellised allüksused nagu Honkan (本館 'Jaapani galerii'), Tōyōkan (東洋館 'Aasia galerii'), Hyōkeikan (表慶館), Heiseikan (平成館), Hōryū-ji Hōmotsukan (法隆寺宝物館 'Hōryū-ji aarete galerii') ja Shiryōkan (資料館 'Uuringute ja informatsiooni keskus) ning muud.
Muuseumis on võimalik informatsiooni saada nii jaapani, hiina, inglise, prantsuse, saksa, korea kui ka hispaania keeles.
Jämaja kalmistu

Jämaja kalmistu on kalmistu Jämaja kihelkonnas Saaremaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Jämaja külas Saaremaa vallas Saare maakonnas.
Kalmistu on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks.
Ungari jalgpallikoondis 1938. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel

Ungari jalgpallikoondis 1938. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel

Mängijad

Vilmos Kohut
Gyula Lazar
Jozsef Hada
Antal Szalay
Sandor Biro
Gyorgy Szuecs
Jeno Vincze
Antal Szabo
Pal Titkos
Gyorgy Sarosi
Janos Dudas
Palinkas
Geza Toldi
Istvan Balogh
László Cseh
Ferenc Sas
Gyula Zsengeller
Lajos Koranyi
Dani Biro
Gyula Polgar
Jozsef Turay
Bela Sarosi

Treener

Alfred Schaffer
Dan Ben-Amos

Dan Ben-Amos (sündinud 3. septembril 1934 Tel Avivis) on juudi päritolu folklorist ja semiootik, kes töötab Pennsylvania Ülikoolis Ameerika Ühendriikides.
Holstebro

Ajalugu

Holstebro linn tekkis jõe koolmekohale, kuhu hiljem ehitati sild. Arvatakse, et linna nimi tuleb  taanikeelsest väljendist holdested ved broen ('puhkepaik silla juures').
Holstebrod mainiti esmakordselt Ribe linna piiskopi Thyge kirjas aastal 1274. Suur tulekahju aastal 1552 hävitas linnas palju vanu hooneid.

Tänapäev

Holstebro on üks Lääne-Jüütimaa kaubandus-, tööstus- ja kultuurikeskusi. Seal toodetakse töödeldud toitu, rauatooteid, masinaid, puidutooteid, mööblit, kangaid ja kemikaale.
Holstebro kesklinnas, mõlemal pool Storå jõge, on suur kõnniteede võrgustik (gågader). Selles piirkonnas on mitmekesine ostukeskkond, maalilised ehitised ja skulptuurid, sealhulgas Holstebro kirik ja Holstebro raekoda.
Aastatel 1997–2009 tegutses linnas rahvusvaheliselt tunnustatud balletitrupp Peter Strauss Ballett ja senini on seal tegevuskunsti teater Odin Teatret. Linnas on ka muuseume, sealhulgas Holstebro Kunstimuuseum ja Holstebro Muuseum.
Imavere vald (Pilistvere kihelkond)

Imavere vald (saksa keeles Immafer; aastani 1896 ka Imavere-Võrevere vald) oli vald Viljandimaal Pilistvere kihelkonnas. Valla pindala oli 108 km² ja elanikke oli 2500 (1933. aasta seisuga). Vald eksisteeris 1866–1939.
Vallas oli 457 talundit ja need kasutasid 10 265 ha maad.
Vallas asus Imavere asundus
1896 liideti Imavere vallaga Eistvere ja Jalametsa-Laimetsa vald.
Lembit Kurvits

Lembit Kurvits (15. mai 1954 Mammaste, Põlva lähedal – 20. veebruar 2017 Keila) oli eesti luuletaja, proosakirjanik ja lastekirjanik. Pärast õpinguid Mammaste, Põlva ja Pärnu koolides õppis lühemat aega Tallinna Pedagoogilises Instituudis. Ta töötas erinevates ametites Põlvas, Taevaskojas, Tartus ja mujal, ajuti tegutses vabakutselise kirjanikuna. Oli vanglas, psühhoneuroloogiahaiglas ja hooldekodus.
Hakkas kirjutama murdeealisena Pärnu lastekodus. Avaldas luuletusi (sealhulgas murdeluulet), aga ka lühiproosat, esseid ja arvustusi.
Freeman Dyson

Elukäik

Dyson sündis 15. detsembril 1923 Berkshire'i krahvkonnas Crowthorne'is. Tema isa oli helilooja George Dyson, kes löödi 1941. aastal rüütliks. Dysoni ema oli hariduselt jurist, kuid töötas pärast poja sündi sotsiaaltöötajana. Dyson huvitus lapsena arvudest ja päikesesüsteemist, eriti mõjutas teda Eric Temple Belli raamat "Men of Mathematics". Ta on öelnud, et teda "kasvatati sotsialistiks".
Aastatel 1936–1941 oli Winchesteri Kolledžis õppejõud, kus ta isa töötas muusikaosakonna juhatajana. 1943. aasta 25. juulil asus ta tööle Kuningliku Õhuväe (RAF) Pommitajate Väejuhatusse operatiivanalüüsi osakonda, kus ta tegeles analüütiliste meetodite loomisega, mis võimaldaks RAF-i pommitajatel Teise maailmasõja ajal efektiivsemalt Saksamaa sihtmärke tabada. Sõja järel astus ta Cambridge'i ülikooli, omandades bakalaureusekraadi matemaatikas. Aastatel 1946–1947 oli töötas ta Cambridge'i Trinity Kolledžis teadurina, elades filosoof Ludwig Wittgensteini – kes lahkus oma professoriametist Trinity Kolledžis 1947. aastal – korterist korrus madalamal. 1947. aastal avaldas ta kaks uurimust arvuteooriast.

Isiklikku

Dyson on olnud kaks korda abielus. Esimesest abielust šveitsi matemaatiku Verena Huber-Dysoniga on tal kaks last: Esther ja George. Teisest abielust Imme Jungiga on tal neli last: Dorothy, Mia, Rebecca ja Emily.
Dysoni vanim tütar Esther on investor ja ettevõtja, keda on nimetatud "arvutimaailma mõjukaimaks naiseks". Ta poeg George on teadusajaloolane.
Tal oli õde Alice (1920–2013).
Noor-Eesti Kirjastus

Noor-Eesti Kirjastus oli 1904. aastal Noor-Eesti rühmituse eestvõttel Tartus asutatud kirjastus. Kirjastusel oli oma trükikoda Tartus.
Noor-Eesti kirjastas muu hulgas ajakirju Vaba Sõna (1914–1916) ja Tänapäev (1935–1940), samuti teadus- ja koolikirjandust. Aastatel 1918-1940 kirjastas ta 1400 teost, mille kogutrükiarv oli u 2 mln.
Lucase maakond

Ajalugu

Lucase maakond moodustati 20. juunil 1835. aastal Henry, Sandusky ja Woodi maakonna osadest. Maakond sai nime Ohio kuberneri Robert Lucase järgi.
Družinnik

Družinnik oli idaslaavlaste hõimuüliku või Vana-Vene vürsti družiina liige.
Varakeskaegse družinniku tüüpiline varustus koosnes soomusrüüst, pika tera ning konksuga sõjakirvest, mõõgast, kilbist (näiteks ümarkilp või vapikilp) ja koonilisest kiivrist (Spangenhelm).
Družinnikud moodustasid algselt jalaväe, alles 11. sajandil muutus sagedasemaks ratsavägi.
Etnograafiamuuseum

Etnograafiamuuseum on etnograafilisele temaatikale keskenduv muuseum.
Eestis on suur etnograafia-alane kollektsioon Eesti Rahva Muuseumil. See muuseum kandis ka Nõukogude okupatsiooni ajal nime Eesti NSV Riiklik Etnograafiamuuseum.
Tartu Aleksander Puškini Kool

Tartu Aleksander Puškini Kool (vene keeles Тартуская школа имени Александра Пушкина) on peamiselt venekeelset põhiharidust andev õppeasutus Tartus. Tartu Aleksander Puškini Kooli nime all alustas kool oma tööd 1. septembril 2014.
2014/2015. õppeaastal oli kooli nimekirjas 522 õpilast.
Gruusiakeelne Vikipeedia

Gruusiakeelne Vikipeedia (gruusia keeles ქართული ვიკიპედია) on Vikipeedia gruusiakeelne versioon.
Gruusiakeelne Vikipeedia sai alguse 2003. aasta novembris, esimene artikkel kirjutati 25. veebruaril 2004.
Seal on 131286 artiklit, millega see on artiklite arvult 56. keeleversioon.
Gruusiakeelse Vikipeedia artiklite arv ületas 100 000 piiri 13. oktoobril 2015.
Anto Juske

Anto Juske (16. mai 1929 Rakvere – 8. jaanuar 2013) oli eesti maaparandusteadlane.
Ta lõpetas 1954. aastal Eesti Põllumajanduse Akadeemia metsamelioratsiooniinsenerina.
Ta oli aastatel 1954–1959 Eesti Põllumajanduse Akadeemia maaparanduse kateedri assistent ja vanemõpetaja. Aastatel 1959–1974 oli ta tootmistööl ja 1975–1989 Eesti Maaparandusprojekti peamelioraator.
Ta on toimetanud ja välja andnud ajakirju Maaparandaja, Maaparandus ja Geodeet.

Isiklikku

Tema poeg oli kunstiajaloolane ja -kriitik Ants Juske, pojapoeg on poliitik ja ajaloolane Jaak Juske.
Juzefova mõis

Juzefova mõis (Juzefovas muiža, ka Jezupavas muiža) on endine mõis Lätis Daugavpilsi piirkonnas Naujene vallas Juzefovas. Poola keeles Józefowo, saksa keeles Hof zum Berge.
Hoftenberga mõis sai alguse Liivi sõja ajal aastal 1577, mil sõjas hävinud ordulinnuse asemele ehitati uus linnus praeguses Daugavpilsi linnas. Vana kindluse juurde tekkinud mõis sai nime linnamäe järgi (Hof zum Berg tähendab tõlkes 'mõis mäe juures'). Sellest nimest on aja jooksul tekkinud ka Hoftenberga nimi, mis mõisa saksakeelse nimetusena jäi külge ka Juzefova mõisale.
XVII sajandil olid mõisa omanikeks Szadurskid, kes jagasid mõisa kaheks, eraldades sellest Juzefova mõisa. Kuna Juzefova mõis oli uuem ja mõisadel oli sama omanik, siis kasutati elamiseks sealset häärberit, lastel vanal laguneda. Esimene uue mõisa omanik oli Juzef Szadurski, tema järgi sai mõis ka nime. XIX sajandil läks mõis Šahnode kätte.
Aastal 1900 ehitas Bogdan Šahno Wilhelm Neumanni projekti järgi Juzefova mõisale uue peahoone. Hoone põles paraku aastal 1942 maha. Kõrvalhoonetest on säilinud tall, mis ehitati aastal 1932 ümber viinaköögiks.
Park rajati XIX sajandi alguses vanade veskitiikide juurde. Park on hollandipärase kujundusega. Mõisa pargis kasvab enam kui 100 liiki taimi, domineerib hobukastan. Võõrliikidest kasvab seal veel Alpi seedermänd, korgijalakas ja hõbehaab. Pargis elab vööttigulaste hulka kuuluv Isognomostoma isognomostomos, see on selle liigi levilas üks põhjapoolsemaid paiku. 6,2 hektari suurune park võeti 1977. aastal kaitse alla.
Leonard Bernstein

Leonard Bernstein (25. august 1918 – 14. oktoober 1990) oli ameerika dirigent, helilooja, muusikapedagoog ja pianist. Ta oli üks esimesi Ameerika Ühendriikides sündinud ja haritud dirigente, kes saavutas ülemaailmse tunnustuse. The New York Times nimetas teda "üheks kõige andekamaks ja edukamaks muusikuks Ameerika ajaloos".
Aastast 1954 kuni surmani pidas ta arvukalt klassikalise muusika loenguid televisioonis. Ta oli oskuslik pianist ning juhatas tihti klaverikontserte ise klaverit mängides. Viljaka heliloojana kirjutas ta sümfooniaid, balletimuusikat, oopereid, kammermuusikat, klaveripalu, muid orkestri- ja kooriteoseid. Kogu tema loomingus paistab kõige rohkem silma siiski edukas muusikal "West Side'i lugu".
Seinakell

Seinakell on kell, mis on paigaldatud ruumi seinale. 
Ühiskondlikes hoonetes kasutatavad seinakellad pole sageli iseseisvad kellad, vaid kellasüsteemi ajanäitajad, mis saavad aja elektrisignaalidega emakellalt.
Harilik alang

Kasvatamine

Kasvatatakse ilutaimena, eriti punaselehelist vormi. Istutatakse nii peenrale kui potti. Sobiv kasvukoht on päikeselisest poolvarjuliseni; vajab niisket toitaineterikast ja vett hästi läbilaskvat mulda. Kevadel tuleb taim tagasi lõigata. Paljundamine kevadel jagamise teel.
Sordinimi 'Red Baron' on 'Ruba' sünonüüm. Alang-alangi kutsutakse ka jaapani mererohuks.
Risoomi kasutatakse üldtugevdava joogi Lingzhi Tonic koostisosana.
Mansid

Ajalugu

Algselt elasid mansid Uuralite läänenõlvadel, aga 11.–14. sajandil tõrjusid komid ja venelased nad itta, teisele poole Uuraleid.
Mansid on olnud Vene võimu all alates 16. sajandist, mil Jermak Timofejevitš tõi suurema osa Lääne-Siberist Vene kontrolli alla. Juba 17. sajandil ületas venelaste arv nende kodumaal manside arvu. 18. sajandil mansid ristiusustati, aga see jäi suuresti formaalseks.
Et mansid on olnud Vene ja Nõukogude võimust tugevamini mõjutatud kui nende põhjanaabrid handid, on nad viimastest rohkem venelaste sekka assimileerunud. 60% neist kasutab omavahelises suhtluses vene keelt.
Siiski on nende arv järjest kasvanud: kui mansisid oli 1926. aasta rahvaloenduse järgi 5754, siis 1959. aastal 6318, 1989. aastal 8279 ja 2002. aastal 11 432.
Naftamaardlate kasutuselevõtt Handi-Mansimaal 1960ndatel tõi kaasa suurima siserände laine Nõukogude Liidus pärast Teist maailmasõda. Selle tagajärjel jäi hantide ja manside osatähtsus väikeseks ning nad moodustavad tänapäeval pisut rohkem kui ühe protsendi ringkonna rahvaarvust.
Asta Kuivjõgi

Asta Kuivjõgi (sünninimi Asta Haas; 8. november 1923 Tartu – 2. juuni 1995 Tallinn) oli eesti helirežissöör.
Ta töötas 40 aastat Eesti Raadio muusikasaadete toimetaja, helirežissööri ja muusikalise kujundajana.
Ta oli XII, XIII, XIV ja XV üldtantsupeo helikujundaja.
Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule.

Isiklikku

Tema abikaasa oli purjetaja ja sporditegelane Heino Kuivjõgi.
Tomáš Verner

Tomáš Verner (sündinud 3. juunil 1986 Písekis) on tšehhi iluuisutaja.

Spordikarjäär

Ta on pärit Píseki ringkonnas asuvast Borovany külast. Iluuisutamisega hakkas tegelema viieaastasena ja 12-aastasena kolis Prahasse, kus olid paremad võimalused treenimiseks. Ka tema vanem vend Miroslav tegeles varem iluuisutamisega.
Tomáš Verner võistleb meeste üksiksõidus ja esindab oma kodumaad Tšehhi Vabariiki. Treenib ta paralleelselt nii Prahas kui ka Oberstdorfis Saksamaal. Tema treener on sakslane Michael Huth ja koreograaf kanadalanna Lori Nichol. Varem on Vernerit treeninud ka Robert Emerson, Vlasta Kopřivová ja Iveta Bidařová.
Aastatel 2002–2004, 2006–2008 ja 2011–2014 on ta olnud Tšehhi meister iluuisutamises, hoides seda tiitlit kokku 10 aastat.
2007. aasta Euroopa meistrivõistlustel Varssavis saavutas ta Brian Jouberti järel meeste üksiksõidus teise koha, 2008. aasta Euroopa meistrivõistlustel Zagrebis tuli aga Euroopa meistriks. 2011. aasta Euroopa meistrivõistlustel Bernis saavutas ta kolmanda koha.
Maailmatasemel on tema parimaks saavutuseks neljas koht 2007. aasta maailmameistrivõistlustel Tōkyōs.

Isiklikku

2010. aastal sai ta Praha Karli ülikoolis bakalaureusekraadi kehakultuuri ja spordi alal. Praegu jätkab ta õpinguid magistriõppes.
Ta räägib lisaks tšehhi keelele inglise, saksa ja veidi ka vene keelt.
Neli aastat oli ta suhtes prantsuse jäätantsija Nathalie Péchalat'ga.