google/wiki40b huggingface dataset:
Leili Saarse

Leili Saarse (aastani 1966 Leili Ruto, sündinud 23. märtsil 1939 Aasperes Virumaal) on Eesti füüsiline geograaf ja geoloog.

Elulugu

Leili Saarse on talupidaja tütar.
Lõpetas 1957 Rakvere Pedagoogika Kooli, 1962 Tartu Riikliku Ülikooli geograafiaosakonna, 1974 Eesti NSV TA Geoloogia Instituudi aspirantuuri, geoloogia-mineraloogia-kandidaat (1978, Vilniuse Ülikool), väitekiri "Особенности условий залегания, состава и формирования озерно-ледниковых глинистых отложений Южной Эстонии". 
Oli 1962–1972 "Eesti Tööstusprojekti" ehitusgeoloogia osakonna insener-geoloog, vaneminsener ja geotehnikalabori juhataja, 1972–1980 Geoloogia Instituudi teadur, 1980–1990 vanemteadur, 1990–1996 juhtivteadur ja holotseeni töörühma juhataja, 1996–2005 paleograafia ja keskkonnageoloogia töörühma juhataja, 2005– vanemteadur. 1991–1993 töötas Rootsi Instituudi stipendiaadina lühikest aega Uppsala ja Lundi ülikoolis rahvusvaheliste projektidega. Pidanud loenguid välisülikoolides.

Sportlasena

1960. aastal tuli ta esimeseks Eesti NSV meistriks suusaorenteerumises. 1963. aastal võitis esimestel Eesti NSV meistrivõistlustel teateorienteerumises Eesti Tööstusprojekti segavõistkonnas hõbeda. Kergejõustiku Eesti NSV meistrivõistlustel on ta võitnud kaks kuldmedalit ja ühe hõbeda 1 km murdmaajooksus, lisaks kaks hõbedamedalit 800 meetri jooksus ja ühe 3x800 meetri teatejooksus TRÜ naiskonnas.

Teadustöö

Uurimisvaldkonnad: litoloogia, holotseeni stratigraafia, paleoökoloogia, järvede areng, Balti mere areng, paleokliima, inimmõju keskkonnale. Osalenud mitmes rahvusvahelises uurimisprojektis, saanud uurimistööks välisgrante, sh EÜ grandi No CIPA CT 92-4033; ISF grandi LG 9000 ja LK 9100 ning viis Eesti Teadusfondi granti. Oli üleliiduliste nõupidamiste teadussekretär, ajakirja PACT toimetajaid, 1981–88 Rahvusvahelise Geoloogilise Korrelatsiooniprogrammi (IGCP) projekti Palaeohydrology of the temperate zone NSVL töörühma teadussekretär, projekti Past Global Changes (PAGES) korrespondentliige.
Antananarivo provints

Antananarivo provints (ametlikult Antananarivo autonoomne provints, prantsuse province autonome d'Antananarivo) on Madagaskari 1. järgu haldusüksus, üks 6 provintsist. Oktoobris 2009 Antananarivo provints ja teised provintsid kaovad ning 1. järgu haldusüksusteks saavad piirkonnad.
Antananarivo provints piirneb kõigi teiste provintsidega, välja arvatud Antsiranana provints: põhjas Mahajanga provintsiga, idas Toamasina provintsiga, lõunas Fianarantsoa provintsiga ja läänes Toliara provintsiga. Antananarivo provints on Madagaskari ainus provints, millel puudub merepiir.

Nimi

Kuni 1975. aastani nimetati Antananarivot Tananariveks ja Antananarivo provintsi Tananarive provintsiks. Kõnekeeles nimetatakse linna Tanaks ja see nimi käib mõnikord ka provintsi kohta.

Pindala

Antananarivo provintsi pindala on 55 283 km² või 58 283 km² või 58 697 km². See on umbes kümnendik Madagaskari saare pindalast. Madagaskari kuue provintsi seas on Antananarivo provintsist väiksem ainult Antsiranana provints.

Loodus

Provints hõlmab osa Madagaskari Kõrgplatoost. Selle osa Antananarivo platoo asub 1200–1500 m kõrgusel merepinnast. Idaosa on lainjas, loodeosa on enam-vähem tasane. Provintsi lõunapiiri moodustab Ankaratra mäemassiiv koos seda ümbritseva vulkaanilise piirkonnaga.
Kliima on troopiline, kuid seda mahendab kõrgus. Aasta keskmine temperatuur on 27°C. Talveöödel võib temperatuur läheneda 0 °C-le (näiteks Antsirabe), tõustes keskpäeval sageli 25 °C-ni. Märtsist novembrini on kliima kuum ja vihmane. Aastane sademete hulk ületab 1000 mm; kõige rohkem sajab Faratsiho piirkonnas (umbes 2000 mm). Keskmine aastane sademete hulk on 1357 mm.
Üks provintsi tähtsamaid piirkondi on ümber Antananarivo laiuv Betsimitsatra tasandik, mille pindala on 300 km². Seda niisutab Ikopa jõgi. Tegu on Madagaskari ühe viljakama alaga.

Rahvastik

Provintsi elanike arv umbes 4,5 miljonit (suurima elanike arvuga provints). 2001. aasta juuli rahvaloenduse andmetel oli elanike arv 4 580 788. Rahvastikutihedus on 78,6 in/km².
Tähtsamad asulad on riigi pealinn ja provintsi keskus Antananarivo, kus elab umbes 1,5 miljonit inimest, ja Antsirabe.
Antananarivo ümbruse platoodel elavad põhiliselt merinad. Nende ajaloolised juured on selles provintsis ning seal asuvad ka nende pühapaigad, sealhulgas Ambohidrabiby ja Ambohimanga pealinnast põhja pool.
Antananarivo on väga kosdmopoliitne linn, kus on suured hiina, euroopa ja india-pakistani kogukonnad (karanad).

Majandus

Kõik Madagaskari põhilised ettevõtted paiknevad Antananarivos.
Väljaspool pealinna on põhilisteks elatusallikateks maaviljelus (kasvatatakse riisi ja juurvilja) ning loomakasvatus (kasvatatakse seebusid ja parte).
Kasvab [turism]]i tähtsus.

Kultuur

Antananarivo provintsis on väga palju suure ajaloolise ja arheoloogilise tähtsusega kohti, sealhulgas Alasora ja Avaradrano Antananarivo lähedal.
Üks merinade riigi tähtsamaid mälestisi on Betsimitatatra tasandiku niisutussüsteem, mida hakati rajama 17. sajandil ja viidi lõpule 19. sajandil.
Alex Schwarzman

Alex Schwarzman (sündinud 1935) on Iisraeli kabetaja. Ta on rahvusvaheline meister brasiilia kabes ja FMJD meister rahvusvahelises kabes. Ta on Iisraeli rahvuslik suurmeister. 
Alex Schwarzman oli 10-kordne Moldaavia NSV tšempion ja osales kolmel korral NSV Liidu meistrivõistlustel. NSV Liidu meistersportlase nimetuse sai ta aastal 1960, aga see tiitel annulleeriti 15 aastat hiljem, põhjuseks emigreerumine Iisraeli aastal 1973. Iisraeli meistriks on ta eri kabeliikides tulnud kokku 30 korral. Ta on osalenud korduvalt nii Euroopa kui ka maailmameistrivõistlustel.
Ka ta pojad Igor ja Genadi on osalenud kabe maailmameistrivõistlustel.
Soodevahe radarijaam

Soodevahe radaripost oli Harjumaal Soodevahe küla ligidal asunud Eesti õhuväe radarijaam, kus paiknesid kaks kahedimensioonilist P-37 radarit.
Radarijaam suleti 2013. aasta veebruaris seoses radarite aegumisega. Üks kahest radarist viidi museaalina Ülenurme lennundusmuuseumisse ja teine Ämari lennubaasi.
Talsi

Kaitstavad objektid

Muinsusmälestistest on linnas riikliku kaitse all Talsi vanalinn, Kupferi kabel, Talsi luteri kirik  sealse oreli ja E. Fischeri epitaafiga, elumaja aadressil Baznīcas laukums 1, Talsi muinaslinnus, Talsi ordulinnus, Talsi muinaskalmed, ja Vilkumuiža järve muinaskalmed. Kohaliku kaitse all on Talsi gümnaasiumi direktori A.Dreimanise elukoht aadressil Saules iela 6, Talsi kiriku hauaplaadid, kantsel ja noodivihik.
Looduskaitse all on kaks Vilkmuiža järve kirdekaldal kasvavat sangleppa, Lielā iela 10 kasvav tammepuu, Talsi dendropark ja Bētiņu iela pärnapuu.

Ajalugu

Ajalooallikates mainitakse asulat esimest korda 1231. aastal. Sealne Talsi muinaslinnus oli kuralaste Vanema muinasmaakonna üks tähtsamaid keskusi. Aastal 1434 rajati sinna Talsi ordulinnus, mis kuulus Kandava foogtkonda. Keskajal oli Talsi alev. Asulale mõjus laastavalt teine Põhjasõda, mil Talsi kannatas aastal 1657 katku käes ja rootsi sõdurid hävitasid aastal 1659 sealse ordulinnuse. Põhjasõja ajal laastas Talsit taas katk, nii et aastal 1710 oli sinna jäänud vaid 10 elanikku.
Aastal 1894 sai Talsi osalised linnaõigused. Kuni aastani 1897 olid suurem osa alevi elanikest juudid. Linn aastast 1917. Toona läbis linna idaosa Stende ja Ventspilsi vaheline kitsarööpmeline raudtee, sealsest jaamast lähtusid Mērsragsi, Rojasse ja Dundagasse viivad haruliinid. Raudtee tegutses XX sajandi kuuekümnendate aastateni, kuigi selle tähtsus pärast Riiast Ventspilsi viiva maantee valmimist vähenes. Linn oli Talsi rajooni keskus kuni 1. juulini 2009.
Älis

Älis on naisenimi.

Statistika

2018. aasta 1. jaanuari seisuga on Eestis eesnimi Älis 75 naisel. Älis on populaarsuselt 888. naisenimi.
Vanim Älis on vanuserühmas 35–39, noorim vanuserühmas 0–4.
Älis on keskmiselt 22 aasta vanune (mediaanvanus on 24).
Kõige populaarsem on eesnimi Älis vanuserühmas 35–39, kus neid on 10 000 elaniku kohta 1,66.
Kõige rohkem on eesnimega Älis sündinuid veebruaris, kokku 14.
Kõige populaarsem on eesnimi Älis Jõgeva maakonnas, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 3,05.

Päritolu

Älis tuleneb nimest Alice ja on muudetud eestipäraseks.
Arlava piiskopilinnus

Arlava piiskopilinnus (läti Ārlava, saksa Erwahlen) oli keskajal Kuramaa piiskopkonna linnus Lätis, Talsi piirkonnas (Talsu novads), Arlava vallas (Ārlavas pagasts). Linnuse täpset asukohta ei teata, kuid tõenäoliselt asus see Sasmaka järve põhjatipus väikesel soo ja järvekaldaga ümbritsetud künkal, kohas kus Mazroja (Väike-Roja) jõgi järvest välja voolab ja kus praegu asub endine Arlava mõis. Teise võimaliku asukohana tuleks kõne alla ka Popervāle ("papi" ehk "piiskopi Arlava") küla mõisast 2 km loodes, Lube vallas (Lubes pagasts) Mazroja jõe paremal kaldal.

Ajalugu

1497 on esmakordselt ürikuliselt mainitud Arlava linnuselääni (borchsokinge).
1537 on linnust mainitud, kui kohta, kus "meie majas Arlavas" (in unserem Hause tho Arwallenn) andis Kuramaa piiskop Hermann Ronneberg välja ühe üriku. Selline kirjeldus viitab kindlustatud ehitise olemasolule.
1555 on Arlava üles tähendatud Kuramaa linnuste nimekirjas.
Pärast 1660. aastateni toimunud Poola-Leedu ja Rootsi kuningriikide vaheliste sõdade purustusi Arlava linnust enam ei taastatud.
Mõis oli hiljem tõenäoliselt pikka aega vana Kuramaa aadliperekonna von Behride valduses.

Ehitus

Linnusteuurija Armin Tuulse on selle liigitanud Kuramaa vabakujunduslike laagerkastellide hulka kuuluvaks.

Praegune seisukord

Arlava mõisa endise härrastemaja juures mingeid jälgi endisest linnusekohast nähtavalt ei leidu. Mõisahoone esisel platsil on üksikuid maakive. Mõisat, kus praegu asub hooldekodu, ümbritsevad enamuses mõned lagunenud majandushooned. Võimalik, et see väikelinnus oli üks neist, mis Liivi sõja ajal poolakate käsul kas maha lammutati või ümber ehitati.
Arussaare Issanda Taevaminemise kirik

Koguduse ajaloost

Viljandimaa Pilistvere piirkonna eestlastele asutati 1848. aastal Pilistvere, Olustvere ja Põltsamaa kogudused. 1871. aastal nimetati Pilistvere kogudus ümber Arussaare koguduseks. Teenistuste pidamiseks kasutati kuni 1873. aastani mitme mõisa hooneid. Kuni oma pühakoja valmimiseni peeti teenistusi Käo mõisas asuvas soldatite kasarmus, 1848. aastal ehitatud savihoones, Loopre mõisa viinaköögis ja aastatel 1857–1873 Arussaare mõisa aidas. Arussaare õigeusu koguduses oli 1890. aastal 2275, 1920. aastal 2052 ja 1938. aastal 1577 liiget. Nõukogude ajal pääses Arussaare kogudus sulgemisest, kuigi enamiku ajast kogudusel oma vaimulikku polnud.

Arussaare kirik

Kreeka risti kujulise põhiplaaniga bütsantsi stiili jäljendav maakivist seintega kirik ehitati 1873. aastal Riia arhitekti Heinrich Scheeli tüüpprojekti järgi. Krohvitud paekivinurkadega kirikul on viis kuplit. Kirikukellad saadi kingituseks Aleksander II-lt. Arussaare õigeusu kiriku pühitses Issanda Taevaminemise auks 1873. aastal Riia ja Miitavi ülempiiskop Veniamin (Karelin).
Tänapäeval kasutab kirikut EAÕK Arussaare Issanda Taevaminemise kogudus.

Õigeusu koolid

Usuvahetusliikumise algusjärgus 25. aprillil 1845 kinnitas Venemaa keiser instruktsiooni, mis nägi ette usuvahetajatele õigeusu kirikute juures kihelkonnakoolide loomist. Arussaare koguduse juurde loodi kihelkonnakool. Koolimaja ehitati 1873. aastal. Õigeusu abikoolid rajati Kurla, Villevere, Sagevere ja Laeva külasse.

Kalmistud

Pilistvere-Arussaare koguduse liikmeid maeti algul luteriusu kalmistule. Õigeusklikke on maetud ka Kirivere (Pilistvere) vanale kalmistule. Oma kalmistu rajamiseks saadi maad 1855. aastal. 1920. aastal rajati uus õigeusu kalmistu otse kiriku kõrvale.
Engelbrecht von Mengden

Engelbrecht von Mengden (1587 – juuli 1648 Tartu) oli baltisaksa päritolu Rootsi poliitik.
Mengden sündis Liivimaa Menģele (Altenwoga) mõisniku Fromhold Mengdeni (surnud 1603 Tallinnas) ja Dēvene (Dewen) mõisast pärit Margarethe Tisenhuseni pojana. Ta õppis noorena mitmes Saksamaa ülikoolis ja asus peale õpinguid Kuramaale, kus tegutses Piltene kreisi maanotarina. 1630 siirdus ta Liivimaale, kus temast sai 1638. aastal sõjakomissar ja hiljem Liivimaa kindralkuberneri sõjanõunik. Aastast 1643 oli ta Liivimaa maamarssal ja aastast 1644 Tartu õuekohtu asepresident.
Engelbrecht von Mengden koostas 1643 ka Liivimaa maaõiguse kava "Landrecht des Fürstenthums Liefland". See esitati Rootsi kuninganna Kristiinale, kuid jäeti kinnitamata.
Engelbrecht von Mengdenile kuulusid Jäärja mõis Liivimaa Eesti alal ja Lavoja mõis Ingerimaal.
Ceumern

Ceumern (ka Ceumern-Lindenstjerna) on Tüüringi Langensalzast pärit baltisaksa aadlisuguvõsa.
Aadlisuguvõsa esiisa jurist, kroonik ja Liivimaa rüütelkonna sekretär Caspar von Ceumern (1612–1692) aadeldati 1662. aastal Rootsis.
Eesti mõisatest kuulusid perekond Ceumernidele Liivimaal asunud Neeruti (Megel), Penuja (Penniküll) ja Kärstna (Kerstenhof) mõisad.
Sakarya provints

Ajalugu

Esimesed elanikud olid früüglased, kimmerlased, lüüdlased ja pärslased. 
Üks provintsi mälestisi on Justinianus I 533. aastal rajatud Justinianuse sild (Bes Köprü).
Uraan (astroloogia)

Uraan liigitub tänapäeva Lääne astroloogias transtsendentaalsete ehk karmaplaneetide hulka. Maalt vaadatuna teeb ta sodiaagile ringi peale umbes 84 aastaga. Uraani teise sümboli – noolega ring, mil punkt keskel – võtsid astronoomiast üle Saksa astroloogid.
Uraan on seotud ootamatuste, uuenduste, mässumeelsuse, sõltumatusepüüuga. Uraani asend sünnikaardis näitab, millises valdkonnas on inimene kõige enam valmis loovaks ja originaalseks mõtlemiseks ja tegutsemiseks. Selles valdkonnas ei pea me tingimata alluma traditsioonilistele käitumismustritele.  Uraani asend päikesesüsteemis (Saturni järel) näitab astroloogia järgi seda, et tõelise vabaduseni jõutakse vaid oma piire tunnetades ja tegude eest vastutades.
Uraan tähistab isikutest vana tarka meest, teadlast, boheemlast, professorit.
Lisaks kuuluvad Uraani valitsusalasse välk, elekter, infotehnoloogia, leiutised.
Inimkehas valitseb Uraan kilpnääret, organismi rütme, pulssi ja hingamist. 
Uraan on Veevalaja märgi valitseja ning seotud 11. astroloogilise majaga.
Mütoloogia
Kreeklaste Uranos (roomlaste Uranus) oli vanim antiikne taevajumal. Maa jumalanna Gaia tõi ta ilmale ilma mehe abita ja sai siis tema naiseks. Uranos sai Gaiaga arvukalt lapsi, kelle hulgas olid ka titaanid ja kükloobid. Mõned järeltulijad aga ehmatasid Uranose nii ära, et ta toppis nad ema kõht tagasi. Gaia lasi poeg Kronosel oma isa sirbiga kastreerida.
Uranos hoolitses ilma kindla eesmärgita inimelu pöördeliste muutuste eest. Näiliselt võimust ilma jäänuna mõjutas ta maapealse elu käiku siiski väga.
Mitmed astroloogid on arvamusel, et Uranos ei kanna siiski astroloogilise Uraani sümboolikat. Paremini sobivat sellesse rolli ennustajavõimetega Prometheus, kes tõstis peajumal Zeusi vastu mässu ja tõi inimestele tule.
Charles de Gaulle (lennukikandja)

Charles de Gaulle (R 91) on Prantsusmaa lennukikandja ja prantsuse sõjalaevastiku Marine Nationale'i lipulaev.
See ehitati 1989–2001 Brestis DCNSi laevatehases ja asendas eelmist lennukikandjat Clemenceau (R 98).
Charles de Gaulle on kümnes ja ainuke kasutusesolev Prantsusmaa lennukikandja. See on ka Prantsusmaa esimene tuumajõul töötav pealveelaev. Laeva tekile mahub 40 lennukit ja helikopterit.
Laeva kodusadam on Toulon.
Lennukikandja on nime saanud president Charles de Gaulle'i järgi.
Võru vald (1939)

Võru vald oli Võrumaa vald aastail 1939–1950.
Vald kuulus Riigivolikogu 80. valimisringkonda, kust valiti Jaan Murro.
13. septembril 1945 moodustati valla koosseisus Kääpa külanõukogu, Loosu-Navi külanõukogu ja Väimela külanõukogu. 26. septembril 1950 arvati vald Võru rajooni koosseisu.

Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776)

26. Võru vald – maa-alaga, mis moodustub: a) senise Võru valla maa-alast; b) senise Aleksandri valla Väimela-Nõrgi, Väimela-Suurküla, Väimela-Tagaküla ja Kanarbiku külade ning Kärnamäe, Kõrgemäe, Lapi, Haigri ja Väiso asunduste piirkondadest; c) senise Erastvere valla Mõrgi küla piirkonnast; d) senise Timo valla lahustüki maa-alast senise Võru valla piires.
Kristlaste Ühendus

Kristlaste Ühendus (aastatel 1994–2016 Eestis ametlikult kasutatud nimi Kristlaste Osadus, Kristlaste Osaduse Kirik; saksa keeles Die Christengemeinschaft) on kristlik usuühendus, mille asutas 1922. aastal Šveitsis Rudolf Steinerist inspireeritud rühm peamiselt luterlikke teolooge ja vaimulikke Friedrich Rittelmeyeri juhtimisel.
Kristlaste Ühenduse Tallinna Kogudus asub aadressil Koidula 7–1.
Warreni maakond (Georgia)

Ajalugu

Maakond moodustati 1793. aastal.
Paul Treier

Paul Treier (sündinud 18. veebruaril 1934) on Eesti ärijuht, ettevõtja ja õppejõud. Ta oli Talleksi direktor 1981–1992.

Haridus

Treier on õppinud Rosma algkoolis ja Põlva 7-klassilises koolis. Ta õppis Tartu Elektromehaanika Tehnikumis metallide lõiketöötlemise erialal 1949–1951, Võru Kohaliku Tööstuse Tehnikumis tehnik-tehnoloogi erialal 1951–1953 ja TPIs masinaehituse tehnoloogia erialal 1953–1958. Ta läbis aspirantuuri TPIs 1968–1974 ning kaitses samas tehnikakandidaadi kraadi 1975. aastal.
Margavahetuspaanika

Libauudise tagajärjed

Libauudis langes eriti viljakasse mulda ka ajalise konteksti mõttes: just sama aasta jaanuaris olid ootamatult käibelt kaotatud 1961. aasta 50- ja 100-rublased ning paljud eestlased olid oma rahatagavara kiiresti väärtust kaotavate rublade asemel vahetanud rubladega võrreldes kõvaks valuutaks – Soome markadeks. Televisioonis edastatud margauudise tõttu ruttasid paljud Soome marku vahetama või lihtsalt läbi lööma. Meeldetuletuseks olgu öeldud, et Eesti kroon tuli käibele alles 1992. aasta Eesti rahareformiga.
Väidetavalt olevat telemaja selle paanika tõttu saanud pommiähvarduse ja Soome valitsus nõudnud eestlastelt aru. Vigla ja Unduski tuttavad, kes läksid samuti libauudise õnge, polevat neile pärast seda telesaadet enam tere öelnud. Ivar Vigla on hiljem saate ennenägematut mõju meenutades öelnud, et see oli Eesti "suurim happening", lausa "pikkade nugade öö".
Feliks Unduski sõnul oli libauudise väljamõtleja just Ivar Vigla. Ametliku uudise vorm valiti aga selleks, et väljamõeldis mõjuks tõepärasemalt. Uudise edastaja ehk sõnumitoojana sai ka Feliks Undusk tol ajal ohtralt ähvarduskõnesid ja -kirju. Nii mõnigi kiire rahavahetaja kaotanud kergeusklikkuse tõttu palju raha ja Unduskit ähvardati isegi maha lüüa.
Ka Soome ajakirjanduses ületas margavahetuspaanika uudisekünnise. Näiteks kirjeldab juhtunut ajaleht Helsingin Sanomat, osundades muu seas toonase Eesti valitsuse pressiesindaja Tõnu Otsa ütlust eesti ajalehes Rahva Hääl: "See on psühhohuligaansus!"
Joe Gomez

Joseph Dave Gomez (sündinud 23. mail 1997 Londonis) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib kaitsjana Premier League'i klubis Liverpool ja Inglismaa jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Charlton Athleticus, mille akadeemiaga liitus ta 2007. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta Inglismaa esiliigas hooajal 2014–15. Hooajal 2018–19 võitis ta Liverpooliga Meistrite Liiga.
2015. aasta juunis sõlmis ta viieaastase lepingu Liverpooliga. Üleminekusumma oli 3,5 miljonit naelsterlingit.
2014. aastal tuli ta Inglismaa kuni 17-aastaste koondisega Euroopa omavanuseliste meistriks. Debüüdi Inglismaa jalgpallikoondises tegi Gomez 10. novembril 2017 sõprusmängus Saksamaa vastu.
Hans Blumenberg

Hans Blumenberg (13. juuli 1920, Lübeck – 28. märts 1996, Altenberge) oli saksa filosoof.
Ta tegeles filosoofilise antropoloogiaga.
Nikomeedia

Nikomeedia ehk Nikomedeia (kreeka keeles Νικομήδεια) oli ajalooline linn Väike-Aasias, tänapäeval tuntud kui Türgi linn İzmit.
Nikomeedia kohale asutati Megara koloonia aastatel 712–711 eKr ning linna nimi oli algselt Astakos (Αστακός) Bitüünias. Astakose purustas Vana-Makedoonia väejuht Lysimachos (306–281 eKr)  ning selle ehitas uuesti üles 264 eKr Bitüünia kuningas Nikomedes I, kelle järgi linnale nimi pandi. Sellest ajast saadik kuulus Nikomeedia Väike-Aasia kirdeosa tähtsamate linnade hulka. Nikomeedias on sündinud ajaloolane Arrianos ning seal veetis oma viimased eluaastad Kartaago väejuht Hannibal.
Nikomeedia oli Rooma riigi ajal suurlinn, millest sai 286. aastal (Diocletianuse valitsusperioodil) impeeriumi idaosa pealinn. Aastal 330 viis Constantinus Suur pealinna lähedalasuvasse Byzantiumi, mis nimetati tema järgi Konstantinoopoliks. Constantinus suri Nikomeedia lähedases villas aastal 337. Pärast pealinna staatuse kaotamist Nikomeedia siiski ei hääbunud, sest seda läbisid Konstantinoopolisse viivad tähtsad Aasia kaubateed.
Järgnevalt kuulus linn ja alad Bütsantsi keisririiki, kuni Osmanite vallutuseni 14. sajandil.
Jaunsāti vald

Ajalugu

Vald on kujunenud Abava mõisa (Abaushof), Jaunsāti mõisa (Neu-Sahten), Vecsāti mõisa (Alt-Sahten) ja Kukšase mõisa (Kukschen) maadele.
Aastal 1945 moodustati  Grenči vallas Abava külanõukogu, vald ise likvideeriti aga aastal 1949. Aastal 1960 liideti Abava külanõukoguga Tume külanõukogu kolhoosi Pumpurs maad. Aastal 1965 liideti sellega Zemīte külanõukogu kolhoosi Zaļā zeme territoorium, ent  kolhoosi Druva maad liideti Irlava külanõukoguga. Aastal 1968 nimetati Abava külanõukogu ümber  Jaunsāti külanõukoguks. Aastani 1975 oli külanõukogu keskuseks Vecsāti. Aastal 1975 liideti külanõukoguga osa Aizdzire külanõukogu territooriumist. Aastal 1990 moodustati külanõukogust vald.  2009. aastast kuulub vald Tukumsi piirkonda.

Loodus

Suurimaks jõeks on Abava jõgi. Looduskaitse all on Kīši hiidmänd ja veel viis nimetut põlispuud.

Kaitstavad objektid

Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Kukšase mõisa  hoonetekompleks, park ja häärber, Vecsāti linnus ja asulakoht.

Asustus

Aastal 2011 elas vallas 890 lätlast, 74 venelast, 21 valgevenelast, 11 ukrainlast, 10 poolakat ja 7 leedulast.
Vallas on kümme küla. Valla keskus Abavnieki on staatusega vidējciems ja seal oli 2018. aastal 157 elanikku. Teine sama staatusega küla on Kukšas, kus aastal 2006 oli 99 elanikku. Üks küla on staatusega aprūpes ciems  - Ķīši 200 elanikuga aastal 2006. Seitse küla on staatusega mazciems - Aizas 57 elanikuga aastal 2006, Bruži 23 elanikuga aastal 2006, Jaunsāti 15 elanikuga aastal 2006, Pičas 23 elanikuga aastal 2006, Sautiņi 47 elanikuga aastal 2006, Zvejnieki 20 elanikuga aastal 2006 ja Vecsāti 32 elanikuga aastal 2006. Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
IV liiga 2013

Voorud 1-14

Viimati uuendatud peale - mänge
Allikas: Eesti Jalgpalli Liit
¹Kodu meeskond on vasakus tulbas.
Värvid::  Sinine = Kodu meeskonna võit; Kollane= viik; Punane = võõrsil meeskonna võit.

Voorud 15-21

Viimati uuendatud peale - mänge
Allikas: Eesti Jalgpalli Liit
¹Kodu meeskond on vasakus tulbas.
²Mäng jäi ära, kuna SK Tapa ei saanud koosseisu kokku.
Värvid::  Sinine = Kodu meeskonna võit; Kollane= viik; Punane = võõrsil meeskonna võit.

Voorud 1-14

Viimati uuendatud peale - mänge
Allikas: Eesti Jalgpalli Liit
¹Kodu meeskond on vasakus tulbas.
²Kärdla LM Dagöplast andis loobumiskaotuse. ³Mängutulemus tühistatud, kuna FC Haiba koosseisus osales diskvalifitseeritud mängija Raigo Abel.
Värvid::  Sinine = Kodu meeskonna võit; Kollane= viik; Punane = võõrsil meeskonna võit.

Voorud 15-21

Viimati uuendatud peale - mänge
Allikas: Eesti Jalgpalli Liit
¹Kodu meeskond on vasakus tulbas.
Värvid::  Sinine = Kodu meeskonna võit; Kollane= viik; Punane = võõrsil meeskonna võit.
Eesti suursaadik Tuneesias

Eesti suursaadik Tuneesias on Eesti volitatud suursaadik Tuneesias. Suursaadik resideerib Pariisis.
Halfdan Christensen

Halfdan Christensen (12. detsember 1873 – 17. september 1950) oli norra näitleja ja teatridirektor.
Oma lavadebüüdi tegi ta 1896. aastal Norra ühe vanima teatri Den Nationale Scene laval. Aastast 1899 töötas näitlejana Norra Rahvusteatris.
Christensen oli aastail 1911–1923 ja 1930–1933 Norra Rahvusteatri (Nationaltheatret) direktor.
Ta oli kaks korda abielus. Tema esimene abikaasa oli näitleja ja koreograaf Gyda Christensen. Aastal 1922 abiellus ta näitleja ja lavastaja Gerda Ringiga. Perre sündisid tütar Bab Christensen ja poeg Pelle Christensen, kellest said samuti näitlejad.