google/wiki40b huggingface dataset:
Gelato

Ajalugu

Gelato ajalugu on müütiderohke ning nende tõestuseks on väga vähe tõendeid. Ühe oletuse järgi pärineb see külmutatud magustoit Sitsiiliast, Vana-Roomast ja Egiptusest, kus seda valmistati mäetippudest toodud jääst ja lumest, seda hoiustati maa all. 1686. aastal leiutas Sitsiilia kalamees Francesco Procopio dei Coltelli esimese jäätisemasina.Siiski saavutas gelato suurema populaarsuse alles 1920.–1930. aastail Põhja-Itaalia Varese linnas, kui tuli välja esimene gelato-käru. Itaalia on ainus riik, kus käsitööna valminud gelato turuosa ületab masstoodetud gelato't rohkem kui 55-protsendiliselt. Tänapäeval töötab ligi 5000 itaalia jäätise salongis üle 15 000 inimese.

Maitsed

Traditsioonilised gelato maitsed on vanilje, šokolaadi, pähkli, pistaatsia, koore (ehk vanillikastme) ja stracciatella (vanilje-gelato krõbeda šokolaadikastmega).
Tänapäeval on maitsed puuviljasemad: vaarika, mango, ananassi.

Tootmine

Gelato tootmiseks on erinevaid protsesse. Tehnoloogia arenedes muutub ka gelato valmistamine lihtsamaks.
Vanaaegses tootmises segatakse munad, piim, suhkur ja soovitud maitselisandid, siis need kuumutatakse ja jahutatakse. Seejärel toimub eriline protsess nimega batching, mille käigus viiakse gelato'sse õhku, et anda talle eriline tekstuur.
Kuumtootmise käigus kuumutatakse koostisosad pastöriseerimiseks 85 °C-ni (185 °F). Seejärel alandatakse temperatuur 5 °C-ni (41 °F) ja toodet segatakse soovitud tekstuuri saavutamiseni.
Külmtootmisel segatakse koostisosad omavahel ja pannakse sügavkülma.
Kiirtootmisel lisatakse piim või vesi teiste koostisosadega pakki, seejärel toimub segamine.
Nii nagu ka teiste jäätiste puhul, takistab suhkur gelato tahkeks külmumist, sidudes vett ja takistades tavalise jääkristalli tekkimist. Suhkruga tekivad väiksemad jääkristallid ja gelato jääb kreemjas. Ameerikas müüdav gelato on tavaliselt magustatud sahharoosi, dekstroosi või invertsuhkruga ja sisaldavad stabilisaatoreid nagu guarkummi.
Fideikomiss

Fideikomiss (ladina keeles fidei commissium - usaldusväärsetesse kätesse jäetud) on eraõiguslik institutsioon, kus perekonnavara (enamasti maa, samuti kinnisvara või kapital) kuulub jagamatult ühe perekonnaliikme (fideikomissar) valdusse, kelle käsutusõigus on piiratud ja kellel puudub võõrandamisõigus.

Fideikomiss rooma õiguses

Fideikomissi mõiste on pärit rooma õigusest, kus see tähendas testamendis sätestatud korraldust, millega pärandaja esitas pärijale palve anda või teha midagi kolmanda isiku heaks.

Aadlisuguvõsa fideikomiss

See oli levinud Läänemereprovintsides ja see võis koosneda ühest või enamast mõisast. Need moodustati lepingu või testamendiga, kusjuures Liivimaal pidi keiser fideikomissi asutamise kinnitama. Fideikomissi ei tohtinud võõrandada, hüpoteegivõlgadega koormata ja seda pärandati suguvõsasiseselt, reeglina majoraadina. See tagas suguvõsale majandusliku, ühiskondliku ja poliitilise kaalu. Eestimaal asutati esimene fideikomiss 1699. aastal (Stenbockide Kolga mõis jt) ja Liivimaa Eesti osas 1756. aastal (Manteuffelite Puurmani mõis jt). Fideikomissid kaotati 1919. aastal maaseadusega.
Parasvööde

Parasvööde on Alissovi kliimaklassifikatsiooni põhikliimavööde põhja- ja lõunapoolkeral, kus aasta läbi valitseb parasvöötme õhumass. 
Sellele kliimavöötmele on iseloomulikud kõrged õhutemperatuurid suvel ja madalad õhutemperatuurid talvel, selgelt eristatavad neli aastaaega – talv, kevad, suvi ja sügis. 
Sademete hulk selles kliimavöötmes sõltub asukohast ja jääb vahemikku 250–2000 ning kohati ka enam millimeetrit aastas. Kliimavöötmele on iseloomulik õhumasside liikumine läänest itta, mistõttu mandrite lääneosad on sademeterikkamad. Euraasia idaosas puhuvad mussoonid. 
Parasvöötmes eristatakse nelja kliimatüüpi: mereline paraskliima, üleminekuline paraskliima, mandriline paraskliima ja mussoonparaskliima. 
Paraskliimavööde hõlmab Põhja-Ameerika keskosa, Lõuna-Ameerika äärmise lõunaosa, suurema osa Euroopast, Aasia sisealad ning Tasmaania ja Uus-Meremaa Lõunasaare, samuti maailmamere alad nimetatud mandrialade vahel. Pooluste lähedasi alalise igikeltsaga alasid nimetatakse polaaraladeks.
Age Veeroos

Age Veeroos (1998–2009 Age Hirv; sündinud 11. mail 1973 Võrus) on eesti helilooja.
2008 valmis tal lühiooper "Tuleloitsija".
Vladimir Triandafillov

Vladimir Kiriakovitš Triandafillov  (14. märts 1894 – 12. juuli 1931) oli Nõukogude Liidu sõjandusteoreetik. Ta pani aluse süvaoperatsiooni teooriale.
Trolza

Trolza (vene keeles ЗАО "Троллейбусный завод" (Тролза)) on Venemaal Saratovi oblastis Engelsis asuv ettevõte, mis valmistab trollibusse.
Ettevõte asutati 1868. aastal Brjanski oblastis Raditsa külas veduritehasena.
Aastal 1918 tehas natsionaliseeriti. Aastal 1919 ühendati Raditsa küla naaberasulaga ja nimetati aasta varem tapetud revolutsionääri Moissei Uritski järgi Uritskiks. Veduritehas nimetati ümber Uritski vagunitehaseks.
Aastal 1941 evakueeriti tehas Engelsisse, kus asub tänapäevani. Selle käigus nimetati ta ümber Uritski-nimeliseks vagunitehaseks (vene keeles ЗиУ, Завод имени Урицкого).
Aastal 1950 otsustas NSV Liidu Ministrite Nõukogu, et tehas peab hakkama tootma trollibusse. 1. mail 1951 valmis esimene prototüüp ja augustis hakati tootma trollibussi MTB-82, mida aasta lõpuks valmis 21.
Kõige arvukamalt valmistati mudeleid MTB-82, ZiU-5 ja ZiU-9, mida eksporditi näiteks Argentinasse, Bulgaariasse, Kreekasse, Mongooliasse, Ungarisse ja Serbiasse.
Enam kui 50 aasta jooksul on tehases valmistatud üle 75 000 trollibussi. Praegune tootmismaht on üle 1500 trolli aastas.
2005. aastal oli tehase käive 880 miljonit rubla.
Magnetiline induktsioon

Terminikasutusest

Füüsikalise suuruse B standardikohane termin on magnetiline induktsioon ja rööptermin magnetvälja tihedus. See suurus on samuti olnud kasutusel nimetuse all magnetvoo tihedus (vrd elektrivoo tihedus ehk elektriline induktsioon).
Füüsikalist suurust magnetiline induktsioon ei või segi ajada mõistega elektromagnetiline induktsioon, mis on füüsikaline nähtus.
Üldkeeles nimetatakse teslades mõõdetavat suurust harilikult magnetvälja tugevuseks (nagu ka nt inglise k magnetic field strength), nt Maa magnetvälja tugevus, tugev magnet (kuigi magnetvälja tugevuse kui füüsikalise suuruse ühik on A/m).
E-luger

E-luger ehk e-raamatute luger on tahvelarvutilaadne seade raamatute, perioodikaväljaannete jm tekstide elektrooniliselt edastatud ja digitaalselt salvestatud sisu lugemiseks.
Lugerite valdaval enamikul on andmekandjaks e-tindi tehnikal põhinev elektrooniline paber ehk e-paber.

Ekraani suurus

Ekraani suurust väljendab diagonaalmõõde tollides; see on lugereil vähemalt 6 tolli ehk 15 cm; näiteks formaadi 4:3 korral on kuvari (ekraani) mõõtmed 120×90 mm.

Eraldusvõime

Kuvari eraldusvõimet väljendatakse [[pikslite arvuga reapikkuse tolli kohta, tähis ppi (pixel per inch), mõne toote andmestikus on ekraani pikslite üldarv (piksleid reas × ridade arv). Kuvari pildipunktidel on hallskaalal heledusastmeid (mustast valgeni) 16.

Puutetundlik ekraan

Kõigil nüüdisaegsetel lugeritel on puutetundlik ekraan, mis võib olla IR-tüüpi (ristuvate infrapunakiirtega) või mahtuvuslik.

Mälu

E-lugeri salvestusmälu maht on vähemalt 4 GB. Lisaks sisseehitatud mälule võib lugemisseadmel olla kaardipesa mälukaardi jaoks (enamasti microSD andmemahutavusega kuni 32 GB). Mälu iga gigabaidi kohta võib arvestada kuni tuhat raamatut.
Lugeri protsessoril on eraldi muutmälu, näiteks 512 MB.

Raamatute allalaadimine

WiFi- (WLAN-) võrguühenduse korral on raamatud jm failid laaditavad otse lugerisse.
Mobiilsideühendust (3G, 4G) võimaldavasse lugerisse saab raamatuid alla laadida mobiilsidevõrgu levialas (WiFi-võrgust sõltumata).
Võrguühenduse võimaluseta lugemisseadmete puhul tuleb raamatute allalaadimisel kasutada vahendajana arvutit, ostetud e-raamatu saab lugerisse lisada USB-kaabliga.

USB-sisendi kasutamine

USB-sisendi olemasolul saab lugerisse salvestada dokumente (ka PDF-vormingus), pilte ja muusikat (kui lugeril on audioväljund). Selle sisendi kaudu saab ka akut laadida.

Kirja ja formaadi valik

Olenevalt mudelist on võimalik valida mitut kirja tüüpi ja suurust, lugeda teksti püst- või põikformaadis.

Teksti märkimine ja sisestamine

Virtuaalne klaviatuur annab võimaluse teksti märkida ja ka sisestada (et näiteks otsida nimesid jm sõnu, lisada oma märkusi).

Sõnastiku kasutamine

Lugerisse salvestatud sõnastikust (sõnastikest) saab hõlpsalt lugeda sõnaseletusi ja tõlkida.

Helifailide salvestamine ja kuulamine

Kui seade toetab audiovorminguid (nt MP3, AAC, FLAC), on võimalik salvestada ja kuulata audioraamatuid. Mõnel lugeril on lisaks kuularipesale ka sisseehitatud valjuhääldid.

Muud lugemisseadmed

Digiraamatuid on võimalik lugeda ka arvutite ja nutitelefonide ekraanilt (kui neis on selleks vajalik lugemistarkvara), ent sealt lugeda ei ole nii mugav kui e-lugerist: lauaarvuti on paikne seade, ka sülearvuti pole alati lugemispaika hõlpsalt teisaldatav, nutitelefoni ekraanil aga on tekstiväli piiratud ja kiri väike; ka väsitab kestev lugemine LCD-ekraanilt rohkem silmi kui lugeri e-paberilt.
Portatiivsuse ja kuvari suuruse poolest sobib hästi tahvelarvuti. Selles võib ka juba leiduda tarkvara raamatu ostmiseks, faili avamiseks ja lugemistoiminguteks.
Sakala tee matkarada

Sakala tee matkarada on Põhja-Sakala vallas, Viljandi maakonnas asuv matkarada.

Raja tutvustus

Matkarada on 12 kilomeetri pikkune. Rajal asuvad ka puhkekohad. Seal asuvad Kablimäe lõkkekoht, Luite lõkkekoht, Saeveski metsaonn, Mullasamba ning Maltsaare puhkekohad. Rada on võimalik läbida nii jalgsi kui ka jalgrattal. Rajal on selle tähistamiseks mõeldud kollase-punase triibuga märgistatud puidust postid.

Huvitavat

Matkarada kulgeb mööda metsateid, mille kaudu Carl Robert Jakobson oma kodukohast Kurgjalt Viljandisse ajalehte,,Sakala” toimetamas käis.

Üritused

Märtsikuus korraldavad RMK külastuskorraldusosakonna Lõuna-Eesti piirkond ja Carl Robert Jakobsoni talumuuseum rajal Sakala tee matkapäeva, mida on korraldatud juba aastast 1961.
Ñ

Ñ (ñ) on ladina kirja täht, mis on saadud n-tähest diakriitilise märgi tilde abil.
Ñ on kasutusel hispaania, baski, tatari, galeegi ja mitmes muus keeles.

Hispaania keel

Ñ on hispaania tähestiku täht, mille nimi on eñe. Ta hääldub /ɲ/, märkides palataalset nasaali.
Vesinikkarbonaadid

Vesinikkarbonaadid ehk bikarbonaadid on süsihappe (H₂CO₃) soolad, mille molekulides on ainult üks vesinikuaatom asendunud metalliaatomiga.
Vesinikkarbonaadid tekivad, kui süsinikdioksiid reageerib karbonaatide, aluseliste oksiidide või alustega vee manulusel.
Tuntumad vesinikkarbonaadid on naatriumvesinikkarbonaat (triviaalnimetusega söögisooda), kaaliumvesinikkarbonaat, kaltsiumvesinikkarbonaat, ammooniumvesinikkarbonaat (triviaalnimetusega põdrasarvesool) jt.
XMLHttpRequest

XMLHttpRequest (XHR) on rakendusliides, mida kasutatakse, et vahendada andmeid veebibrauseri ja veebiserveri vahel, tegu on objektiga ning suhtlus brauseri ja serveri vahel toimub objekti meetodite kaudu.  Objekti loob brauseri JavaScripti keskkond. Andmete saamine XHR-i kaudu eesmärgiga muuta juba laetud veebilehte on Ajaxi aluspõhimõte. Nimest hoolimata võib XHR-i kasutada ka teiste protokollidega peale HTTP ning andmed ei pea olema XML kujul, vaid võivad olla ka JSON-i, HTML-i või puhta teksti kujul.

open meetod

HTTP ja HTTPS XMLHttpRequest päringud peavad olema loodud open meetodi kaudu. Seda meetodit peab kutsuma enne andmete saatmist, et valideerida päring. Open meetod võtab vastu kuni viis parameetrit, kohustuslikud on neist kaks.
open( Meetod, URL, Asünkroonne, Kasutajanimi, Parool )

setRequestHeader meetod

Seda meetodid kasutatakse, et lisada päringusse HTTP headerid.
setRequestHeader( Nimi, Väärtus )
Vesinikioon

Vesinikioon on termin, millega täistatakse vesiniku kõikvõimalikke ioone. Üldiselt võib eristada negatiivse ja positiivse laenguga vesinikioone.
Tihti peetakse vesiniku iooni all aga silmas just kergeima isotoobi katiooni ¹H⁺ ja mõistet "vesiniku ioon" kasutatakse vaheldumisi mõistega "prooton".
Vesilahustes liitub vesiniku ioon vee molekuliga ja moodustub H₃0⁺-ioon (hüdrooniumioon).
Walter Christaller

Walter Christaller (21. aprill 1893 – 9. märts 1969) oli saksa majandusgeograaf, kes andis suure panuse geograafilise uurimuse kvantitatiivse ja statistilise teadusharu tekkele.
Ta on õppinud Heidelbergi, Müncheni ja Erlangeni ülikoolides. Christalleri keskuskohtade teooria inspireeris planeerijaid natsionaalsotsialistlikes riikides ning mõjutas mitmete linnade ja riikide planeeringuid. 1964. aastal andis Ameerika Geograafide Ühendus Christallerile Väljapaistva Saavutuse Auhinna (Outstanding Achievement Award).
Nörten-Hardenberg

Ajalugu

Hardenbergi loss, esmakordselt mainitud 1101. aastal, ehitati Mainzi kuurvürstide poolt. Nende ministeriaalid (või burgmannid) olid Rosdorfi isandad, kes saadeti välja 1287. aastal, nende järglased olid Thüdinghauseni (Moringeni lähedal) isandad, kes võtsid nime Hardenbergi rüütlid (neid ei tohi segi ajada Vestfaali Hardenbergi lossi aadliperekonnaga Velberti lähedalt, kes hääbusid 1450. aastal). Üks haru läks 1340. aasta paiku Taani, hääbus hiljem, Anne Hardenberg kuulus sinna. Perekond omandas veel varandust Nörten-Hardenbergi lähedal, samuti teistes Põhja-Saksamaa piirkondades. 1409. aastast alates jagunes Hardenbergi loss perekonna kahe haru vahel. 1698. aastal äikeses osaliselt hävinuna jäeti loss 1720. aastal maha ja muutus vareks. 1778. aastal krahvideks ülendatud Hardenbergi perekond, kelle kõige silmapaistvamad liikmed olid Preisi peaminister Karl August von Hardenberg ja poeet Novalis, on siiani pärandvara omanik. 1710. aastast elab perekond naabruses mõisahoones. 1700. aastal asutasid nad Hardenberg-Wiltheni piiritusetehase, mis on täna Saksamaa suuruselt teine alkoholitootja.
RWD-8

RWD-8 oli Poola lennukitüüp, mida toodeti aastail 1934–1939 RWD lennukikonstrueerimisbüroo poolt.
1933-1934 ehitasid Rein Neudorf (peale eestindamist Rein Tooma), Otto Org ja Voldemar Post Poola litsentsi alusel Eesti Õhu- ja Gaasikaitse lennukitetöökojas ühe õppe-treeninglennuki. Lennuk registreerimismärgiga ES-RWD valmis lennupäevaks, mida tähistati enne Teist maailmasõda 15. septembril.
Tšetnikud

Tšetnikud olid Jugoslaavia territooriumil aastatel 1941–1946 saksa ja ungari okupatsioonivägede vastu tegutsenud ebaregulaararmee sõdurid.
Tegelesid diversioonide ja ebatraditsisooniliste sõjapidamisvahenditega (põletasid viljavarusid, lasid raudteid õhku, lõikasid telefoniliine läbi jne).
1942. aasta jaanuaris viis Ungari kindralstaap sisse eriti ranged julgeolekunõuded ning korraldas tšetnike ja kommunistide tabamiseks suure haarangu. Toimumisajal valitsenud külma ilma tõttu hüüdnime "külmad päevad" saanud puhastusoperatsiooni käigus tabati ja hävitati veidi üle nelja tuhande tšetniku ja kommunisti (enamuses serblased, kuid ka u 80 ungarlast, kes olid pea eranditult kommunistid). Kohati hukkus aga ka süütuid inimesi. Viimast laadi juhtumeid ei vaikitud maha, vaid riigipea Miklós Horthy isiklikult andis range käsu juhtunut uurida ja süüdlased vastutusele võtta.
Jāņuparksi raudteejaam

Jāņuparksi raudteejaam oli raudteejaam Ainaži–Valmiera–Smiltene raudteel Valmieras. Jaam asus Heinaste raudteejaamast 80 kilomeetri kaugusel ja jäi raudtee valmimisajal Volmari kreisi Veide kihelkonda Jānūparksi mõisa maadele.
Jaam avati aastal 1912. Algul kandis see nime Valmiera II. Jaam asus Valmiera kesklinnale lähemal kui Valmiera raudteejaam, seetõttu kasutas seda ka ohtralt reisijaid. Kahe maailmasõja vahel oli tegemist ühega kahest selle raudtee kõige intensiivsema reisijate liiklusega jaamast. Jaama lähedusse rajati ka saekaater. Jaam suleti reisirongiliikluse lõpetamisel aastal 1979, sealne jaamahoone on tänapäeval erastatud.
Mohammed Waheed Hassan

Mohammed Waheed Hassan Manik (maldiivi keeles މުހައްމަދު ވަހީދު ޙަސަން; sündinud 3. jaanuaril 1953 Malés) on Maldiivide poliitik.
Ta oli 7. veebruarist 2012 kuni 17. novembrini 2013 Maldiivide president.
Aastatel 2008–2011 oli ta asepresident. Ta sai presidendiks pärast president Mohamed Nasheedi tagasiastumist.
Ta on õppinud inglise keelt Ameerika ülikoolis Beirutis ning politoloogiat ja hariduse planeerimist Stanfordi ülikoolis, kust sai ka doktorikraadi. Ta oli esimene doktorikraadi kaitsnud inimene Maldiividel. Ta on töötanud muu hulgas haridusministeeriumis ja inglise keele õpetajana.
Aastal 1989 valiti ta parlamenti. Alates 1991. aastast töötas ta mitmes ÜRO allasutuses vabakutselise konsultandina. Aastal 2005 pöördus ta kodumaale tagasi.
Maurits Cornelis Escher

Maurits Cornelis Escher (ka M. C. Escher; 17. juuni 1898 Leeuwarden – 27. märts 1972 Laren) oli hollandi kunstnik.
Tuntud on tema graafikateosed, kus kujutatakse tegelikkuses võimatuid objekte.
Liidumäe

Liidumäe on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Liidumäe uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Trillberg. Aleksander Liidumäe palvel kanti Liidumäe perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 63 all (Siseministeeriumi teadaanne 15. aprillist 1935).
1. jaanuaril 2017 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Ruskavere järv

Ruskavere järv on järv Jõgeva maakonnas Mustvee vallas Ruskavere külas. Veekogu pindala on 3,2 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 708 m. Järves on 2 saart.
Rosa Sensat

Rosa Sensat i Vilà (17. juuni 1873, El Masnou, Maresme, Hispaania – 1. oktoober 1961, Barcelona, Hispaania) oli katalaani pedagoog. Ta aitas arendada Kataloonia koolisüsteemi 20. sajandi esimesel kolmandikul.

Elulugu

Rosa Sensat i Vilà õppis pedagoogikat Barcelonas ja Madridi Pedagoogikakeskkoolis (Escuela Central de Magisterio). Ta jätkas pedagoogikaõpinguid Genfis Institut Rousseau's ja teistes Euroopa koolides.
1900. aastal läbis ta riigieksamid ning temast sai kodunduskooli juhataja Alacantis. 1903. aastal abiellus ta aga David Ferreriga ning nad kolisid Barcelonasse. Järgmisel aastal sündis nende esimene tütar, hilisem pedagoogikaprofessor Àngels Ferrer i Sensat.
Rosa Sensat levitas uusi haridussuundi. 1914. aastal sai temast Barcelona kooli Escola de Bosc tüdrukuteharu esimene direktor. 1921. aastal anti talle ülesandeks kujundada õppekavad Barcelonas paikneva, 1909. aastal Francesca Bonnemaisoni loodud Institut de Cultura i Biblioteca Popular de la Dona jaoks, mis oli Euroopa esimene naiste kultuurilise ja töökasvatuse keskus. Sel ajal juhendas Rosa Sensat kursusi ja korraldas konverentse Mancomunitat de Catalunya haridusprogrammides, suvekoolides ning ka Institut de Cultura i Biblioteca Popular de la Donas. Ta osales ka mitmel rahvusvahelisel hariduskonverentsil, näiteks Hispaania 1. alghariduse konverentsil Barcelonas 1909. aastal, 3. rahvusvahelisel konverentsil Enseignement Menager (Pariis, 1922) ning Écoles Nouvelles'i konverentsil (Nizza, 1932).
Sensat jätkas Escola de Bosci direktorina 1930. aastani, mil temast sai Barcelonas tegutsenud Grup Escolar Milà i Fontanalsi direktor. Tema tööd mõjutasid tugevalt Hispaania kodusõda ja selle järelmõjusid. 1939. aastal läks ta pensionile.
1955. aastal rajas rühm õpetajaid temanimelise pedagoogilise kooli Escola de Mestres Rosa Sensat, et tunnustada tema tööd uute haridussuundade levitamisel ja koolijuhtimisel.
101 (album)

"101" on Depeche Mode'i kontsertalbum ja dokumentaalfilm. Album, mis anti välja 13. märtsil 1989, salvestati turnee "Music for the Masses" viimasel esinemisel, mis toimus Pasadena Rose Bowli staadionil California osariigis ning oli ühtlasi turnee 101. kontsert.
Film räägib Depeche Mode'i fännidest, kes reisivad bussiga läbi USA just Rose Bowli kontserdile. Filmi peetakse teedrajavaks, sest oli üks esimesi näiteid tõsielutelevisioonist.
OpenStreetMap

Ajalugu

OpenStreetMapi asutas Steve Coast 2004. aasta juulis. Aprillis 2006 asutati vabade geoandmete kogumise ja levitamise edendamiseks fond.

Kaardistamise protsess

Siiani on kaardi andmeid kogutud ühtses kaardistamisprotsessis. Tavaliselt algab asi sellest, et kasutaja laadib andmed OSMi oma käsi-GPS seadmest. Pärast seda algab käsitöö, mille tulemusena tehakse "punktid" (nodes), "segmendid" (segments) ja "teed" (ways), millele antakse võti-väärtus paarid, mis kirjeldavad punkti, segmendi või tee omadusi näiteks tee nimi, laius või tähtsus.

GPS

Paljud inimesed kasutavad kaardistamise juures sellist programmi nagu GPSBabel, et muuta GPS-i andmed NMEA vormingust GPX vormingusse. 
Andmeid kogutakse WGS84 vormingus laiuskraad/pikkuskraad ja on tavaliselt esitatud Mercatori projektsioonis.
Vaatamata sellele, et andmeid saab sisestada iga Maal asuva punkti kohta, on seni kaardistatud peamiselt Prantsusmaad, Skandinaaviat ja Suurbritanniat.

Litsents

Kaardi andmed on avalikustatud Open Database License (ODbL) alusel. 2012. aasta septembrini oli litsentsiks Creative Commons Attribution-ShareAlike 2.0.
Paljud programmid, mis on seotud OpenStreetMapiga, on avalikustatud GNU GPL litsentsi või mõne muu avatud litsentsi alusel.

Vaatamisvahendid

OpenStreetMap veebileht pakub Ajaxi stiilis brauserit veebis vaatamiseks .
Roherähn

Kirjeldaja

Liigi teaduslik nimi pärineb Carl von Linnélt (1758).

Levila

Roherähn esineb suuremas osas Euroopast ning Aasia lääneosas. Roherähn on Eestis viimasel kahel kümnendil muutunud haruldaseks, viimase hinnangu järgi on tema pesitsusaegne arvukus kõigest 50–100 paari, talvine arvukus 100–200 isendit .

Suurus

Roherähn on turteltuvi suurune. Tema pikkus on 30...36 cm, tiibade siruulatus 45...51 cm.

Värvus

Roherähn on väga roheline (oliivroheline). Ta ei torka maastikul alati hästi silma. Nähtavus oleneb suurelt jaolt valgusest.  
Isas- ja emaslinnu sulestik on sarnane. Mõlemad on altpoolt tumerohelised ja ülaltpoolt kollakasrohelised. Kroon ja kukal on vaarikpunased. 
Isaslind erineb selle poolest, et vurrude kohal oleva musta triibu keskel on vaarikpunane. 
Silmade ja noka vahelised alad ning silmade ümbrus on nii emasel kui ka isasel mustad, välja arvatud Pürenee poolsaarel elaval alamliigil Picus viridis sharpei, kellel must piirkond puudub. 
Keha tagaosa on kroomkollane. Lennusulgede välisvõrk on musta-valgetriibuline. 
Nokk ja jalad on tumehallid. 
Mõlemast soost poegadel on noka alus vaarikpunane. Ülaosa on triibuline, alaosa triibuline, vöödiline ja tähniline.

Elupaik

Roherähn elab tavaliselt avatumal maastikul kui kirjurähnid. 
Ta elab vanades metsaparkides ning vanade puudega avamaastikul, mitte tihedates puistutes.

Käitumine

Kuigi roherähn on suur ja raske, lendab ta kergelt ja hoogsalt. 
Ta laskub tüvele või oksale ning hakkab diagonaalis või spiraalselt kiirete jõnksuliste hüpetega ülespoole liikuma, peatudes aeg-ajalt, pea taha kallutatud ja nokk kere suhtes täisnurga all. Ta koputab ägedalt vastu puukoort, tõenäoliselt kuulatades, kas selle all leidub tema saakloomade poolt tehtud õõnsusi. Harva laskub ta veidi allapoole, saba ees. 
Ta püüab putukaid, ajades oma pika keele välkkiirelt välja, nii et putukas jääb kleepuva süljega kaetud keeleotsa külge. 
Varakevadest kuni suveni hüüab roherähn "pluu, pluu, pluu". See naeru meenutav häälitsus on tüüpiline metsahääl. Rahvas on seda "laulu" pidanud läheneva vihma märgiks, kuid see ei pea paika. Kuigi ka roherähni on kuuldud vastu puud "trummeldamas", ei kasuta ta sellist häälitsust nii sageli nagu kirjurähnid. Ohusignaaliks on eriti rõhutatud naer. 
Toit on samasugune nagu kirjurähnidel, ainult et roherähnile meeldivad sipelgad. Ta ründab metsas suuri sipelgapesi, lükates pesa katvad männiokkad nokaga kõrvale ning näpsates sipelgad keelega. Sipelgaid otsides võib ta puudest kaugele minna.

Paljunemine

Pesaõõnsus sarnaneb kirjurähnide omaga, kuid on suurem. See võib olla umbes meetri kõrgusel maapinnast või kõrge puu otsas. 
Aprilli lõpus või mai alguses muneb roherähn puidukildudele seitse läikivat valget muna. Tal on aastas ainult üks kurn.
Rampsilaid

Rampsilaid (ka Rampsi laid) on Saare maakonnas Saaremaa vallas Rannaküla küla alal Saastna lahes asuv 22,5 hektari suurune saar (laid). Laiu rannajoone pikkus on 3,2 kilomeetrit.
Saare koordinaadid on 58° 25′ N, 23° 5′ E. Laid asub Kahtla laiust kirdes. Laiul kasvab rohttaimestikku ja võsa.
Laid kuulub Kahtla-Kübassaare hoiuala koosseisu ja on looduskaitse all.