Edwin van der Sar

Ajax

Sündinud Voorhoutis, alustas Van der Sar oma karjääri koduklubis Foreholte ja siis vv Noordwijkis. Ta sõlmis lepingu Ajaxiga, kui teda näidati peatreener Louis van Gaalile. Ta jäi sinna üsnagi kauaks ajaks ning võitis 1991–92 UEFA karika ja 1994–95 UEFA Meistrite Liiga, lisaks tunnistati ta 1995. aastal parima Euroopa väravavahiks. Ta oli väravas ka 1996 UEFA Meistrite Liiga finaalis, kuid pidi leppima hõbemedaliga, sest Ajax kaotas Juventusele penaltiseerias. Kokku mängis ta Ajaxis 226 mängus ning realiseeris ka penalti 8-1 võidus De Graafschapi üle 1997–98 hooajal.

Juventus

1999. aastal lahkus Van der Sar Itaalia klubisse Juventus, kus mängis kokku 66 liigamängus. Temast sai esimene mitte-itaallane, kes kunagi Torino klubi väravat kaitsnud.

Fulham

Kuna Van der Sar ei soovinud varumeeste pingil istudes Juventuses mängida, kolis ta 2001. aastal Inglismaale, kus sõlmis lepingu Premier Leaguei klubiga Fulham umbes 7,1 miljoni naela eest. Ta sõlmis 4-aastase lepingu ning tegi kokku 127 liigamängu.

Manchester United

Van der Sar lahkus Manchester Unitedisse 10. juunil 2005 summa eest, milleks oli väidetavalt 2 miljonit naela. Manchester Unitedi peatreener söör Alex Ferguson pidas teda parimaks väravavahiks pärast Peter Schmeichelit, kes oli Unitedis mänginud.
5. mail 2007 aitas tema penaltitõrje Manchester Unitedi 1–0 võiduni Manchester City üle. Järgmisel päeval võideti Premier League, kui Chelseal ei õnnestunud võita Arsenali ning United võitis oma üheksanda liigatiitli ja Van der Sar oma esimese. Ta nimetati ka PFA aastamängijaks 2006–07 hooajal. 3 kuud hiljem tõrjus Van der Sar kolm järjestikust penaltit penaltiseerias Manchester Unitedi võidus Chelsea üle FA Community Shieldis pärast normaalaja seisu 1-1.
2007–08 hooaeg oli vaieldamatult Van der Sari parim ning tal oli väga palju suurepäraseid tõrjeid hooaja vältel, hoolimata kubemevigastusest. Liiga viimases mängus aitas ta Unitedi 2–0 võiduni Wigan Athleticu vastu ning kindlustas teise järjestikuse liigakarika. Hooaja viimasel päeval alistati UEFA Meistrite Liiga finaalis Chelsea pärast normaalaega ja lisaaega penaltiseerias 6–5, kui Van der Sar tõrjus Nicolas Anelka penalti.
Van der Sar sõlmis 12. detsembril 2008 üheaastase lepingupikenduse Manchester Unitediga, hoides teda Unitedi ridades −10 hooaja lõpuni.
27. jaanuaril 2009 aitas Van der Sar Manchester Unitedi uue klubi ja Premier League'i rekordini, kui hoidis oma väravat puhtana järjest 11 mängu (1311 minutit), alates 15. novembrist 2008 kuni 18. veebruarini 2009. Samal hooajal võitis ta ka Barclays Golden Glove'i (Kuldne kinnas). Kuid ta ei võitnud oma kolmandat Meistrite Liiga kuldmedalit, sest finaalis kaotati Barcelonale 2–0. Sellest hoolimata tunnistati ta karjääri jooksul teist korda parimaks Euroopa väravavahiks. 
Van der Sar vigastas 2009. aasta suvel Audi karika finaalis oma sõrme ning pidi selle tõttu vahele jätma 12 mängu Unitedi 2009–10 hooaja algusest. 6. oktoobril 2009 naasis ta väljakule, ent esialgu mängida reservmeeskonnas Evertoni vastu. 17. oktoobril tuli ta põhikoosseisu tagasi ning mängis Unitedi 2–1 võidus Boltoni vastu. 21. novembril sai ta aga uuesti vigastada ning jäi 12 mänguks väljakult eemale; samal ajal oli ta naisel ka ajuinsult vahetult enne jõule. 16. jaanuaril 2010 aga tuli ta platsile tagasi 3–0 võidus Burnley üle.
Van der Sar sõlmis üheaastase lepingupikenduse Manchester Unitediga 26. veebruaril 2010, mis hoiab teda Unitedi ridades 2010–11 hooaja lõpuni.

Koondisekarjäär

Van der Sar kuulus Hollandi 1994. aasta maailmakarika koosseisu, kuid ei pääsenud mängima. Ta pidi ootama oma debüüti kuni 7. juunini 1995, kui mängiti Valgevene vastu. Euro 2004 veerandfinaalis Rootsi vastu tõrjus Van der Sar Olof Mellbergi penalti ning Holland pääses poolfinaali (penaltitega 5–4), kus kaotati Portugalile. Enne 2006. aasta maailmakarika alagrupi mängu Elevandiluuranniku vastu polnud Van der Sar lasknud enda väravasse palli üheksas järjestikuses mängus. 
Oma 37. sünnipäeval ütles Van der Sar intervjuus, et plaanib koondisekarjääri lõpetada pärast Euro 2008-t. Ta kandis kaptenipaela Hollandi −0 võidus Itaalia üle 9. juunil 2008 ning ka 13. juunil 4–1 võidus Prantsusmaa vastu. Arvati, et pärast 3–1 kaotust Venemaale 21. juunil, jäi see mäng Van der Sarile viimaseks mänguks koondises. 3. oktoobril nõustus ta aga koondise peatreeneri Bert van Marwijki palvel siiski kvalifikatsioonimängudes osalema Islandi ja Norra vastu, kuna väravavahid Maarten Stekelenburg ja Henk Timmer olid vigastatud. Van der Sar hoidis oma värava mõlemas mängus puutumatuna ning Holland võitis mõlemad mängud 2–0 ja 1–0. 
Van der Sar on Hollandit koondise koosseisus 130 korral, mis teeb temast riiki enim esindanud mängijaks.

Isiklikku

Van der Sar abiellus Annemarie van Kestereniga 20. mail 2006. Neil on kaks last: poeg Joe ja tütar Lynn. Detsembris 2009 viidi Annemarie haiglasse, kuna tal oli ajuinsult. Nüüd on ta aga sellest täielikult taastunud.