Tasmaania

Toponüümia

Osariik on nime saanud hollandlasest maadeavastaja Abel Tasmani järgi, kes teatas esimesena saare leidmisest 24. novembril 1642. Tasman nimetas saare "Anthony van Diemeni maaks" oma sponsori Anthony van Diemeni järgi, kes oli kuberner Hollandi Ida-India Kompaniis. Inglased lühendasid selle hiljem "Van Diemeni maaks". 1. jaanuaril 1856 nimetati see ametlikult ümber Tasmaaniaks, selle esimese eurooplasest avastaja auks.
Tasmaania kohta kasutati mõnikord ka nime Dervon, näiteks Jerilderie kirjas, mille kirjutas Ned Kelly aastal 1879. Kõnekeeles öeldakse osariigi kohta kas "Tassie" või "Tas".
Palawa kani (Tasmaania aborigeenide keel) keeles on Tasmaania nimeks "Lutriwita".

Põlisrahvas

Esimesena asustasid Tasmaania piirkonna Tasmaania aborigeenid. On tõendeid, et aborigeenid olid Tasmaania regioonis juba 35 000 aastat tagasi. Tõusev mere tase lahutas saare Austraalia mandrist ligi 10 000 aastat tagasi. 
Enne eurooplastega kokkupuudet oli aborigeenidel Tasmaanias üheksa peamist etnilist gruppi. Suurbritannia okupatsiooni ja kolonisatsiooni ajal (1803) oli põliselanike rahvaarv 5000 – 10 000 inimest. Nakkushaiguste sissetoomise, mille vastu neil puudus immuunsus, sõja, tagakiusamiste ja segaabielude tõttu kahanes aastaks 1833 põliselanike arv 300 inimesele. Peaaegu kogu põlisrahvas paigutati ümber Flindersi saarele George Augustus Robinsoni käsul. 
Naine nimega Truganini (1812–1876) on tuntud kui viimane puhtavereline Tasmaania aborigeen. Palju tõendeid on ka selle kohta, et viimane ellujääja oli Fanny Cochrane Smith, kes oli sündinud Wybalenas ja suri aastal 1905.

Eurooplaste saabumine

Esimene kirjalikult teatatud avastus Tasmaania kohta eurooplase poolt pärineb 24. novembrist 1642. Avastajaks oli hollandlane Abel Tasman. Tasman jõudis lahele, mille nimi tänapäeval on "Blackman Bay". Aastal 1773 randus esimene inglane, Tobias Furneaux, Tasmaanias Adventure'i lahes. Ka prantsuse uurimisretk, mida juhtis Marc-Joseph Marion du Fresne, randus aastal 1772 Blackmani lahes.
Kapten James Cook randus Adventure'i lahes aastal 1777, temaga koos oli pardal ka noor William Bligh. Bligh pöörus tagasi aastal 1788, ja siis uuesti 1792, temaga oli kaasas noor Matthew Flinders.
Esimesed sisseseadjad olid peamiselt vangid ja nende valvurid, nende ülesandeks oli arendada põllumajandust ja teisi tööstusharusid.

Tasmaania koloonia

Tasmaania koloonia oli Briti impeeriumi all, kes eksisteerisid seal aastatel 1856–1901. Nad liitusid teiste viie Austraalia kolooniaga, et moodustada Austraalia Ühendus. Koloonia loomine kinnitati Austraalia Kolooniate Valitsuse Akti üleandmisega, aastal 1850, mis andis kõigile kuuele Austraalia kolooniale seadusandliku võimu.
Van Diemeni maa seadusandlik nõukogu koostas uue konstitutsiooni, mis hakkas kehtima aastal 1854, ning 1855. aastal andis kuninganna Victoria I sellele kuningliku nõusoleku. Hiljem, samal aastal, andis salanõukogu nõusoleku muuta koloonia nimi Van Diemeni maa asemel Tasmaaniaks. 1856. aastal tuli esimest korda kokku äsjavalitud kahekojaline parlament, millega sai Tasmaaniast omavalitsuslik Briti impeeriumi koloonia.
Koloonia elas läbi majanduslikke kõikumisi, kuid enamasti oli jõukas ja pidevas kasvus. Tänu vähesele välisele ohule ning tugevatele kaubanduslikele sidemetele oli Tasmaania koloonial 19. sajandil palju viljakaid perioode, saades maailma laevaehituse keskpunktiks.