google/wiki40b huggingface dataset:
Johan Kesküll

Johan Kesküll (ka Johann Kesküll ja Johannes Eduard Kesküll; 24. juuni 1872 – 3. jaanuar 1924) oli Eesti poliitik, kauaaegne Tallinna linnavolikogu liige ja tööstusjuht.
Kesküll sai hariduse Tallinna Nikolai õigeusu kihelkonnakoolis ja teedeministeeriumi tehnikakoolis.
Ta töötas konstruktorina raudteel ja oli admiraliteedi mehaanikatehaste ülema abi. Okupatsiooni lõppedes oli ta sadamatehaste juhataja.
Ta oli kauaaegne majaomanikke esindav linnavolinik. Ta oli I ja II Riigikogu liige. II Riigikogu koosseisu valiti ta Üleriikliku Majaomanike Seltside Liidu poolt. Pärast tema surma sai Riigikogusse Johannes Mürk.
Kesküll oli Estonia Seltsi kauaaegne liige ja spordiseltsi Kalev asutajaliige. Ta oli Tallinna vaestelastekohtu esimees.
Ta maeti 6. jaanuaril 1924 Kalamaja kalmistule.
Aleksandr Razvozov

Aleksandr Razvozov (vene keeles Александр Владимирович Развозов; 27. juuli 1879 Tallinn – 14. juuni 1920 Krestõ vangla, Petrograd) oli Vene sõjaväelane (kontradmiral).
1917–1918 oli ta Balti laevastiku ülem.
Tema isa Vladimir Razvozov (1841–1893) oli samuti Balti laevastiku kontradmiral.
Ta oli abielus Maria von der Osten-Drieseniga, kes oli kindralmajor Alexander von der Osten-Drieseni tütar.
Ortseiin

Ortseiin on taimne samblikes sisalduv värvaine, tegelikult segu, milles kromatograafiliselt on võimalik eristada 14 erinevat ainet. Ortseiini ekstraheeritakse samblikuvärvist orsellist.
Rahvusvahelises värvainete indeksis on ortseiini tähis C.I. Natural Red 28. Ühendi CAS-number on 1400-62-0, keemiline valem C₂₈H₂₄N₂O₇.

Omadused

Ortseiin on pruunikaspunane mikrokristalliline pulberjas värvaine (orsell on purpurne), mis praktiliselt ei lahustu vees, benseenis, kloroformis või eetris. Värvainet saab kasutada lakmusena, sest alkoholis, atsetoonis ja äädikhappes lahustudes omandab see punase värvuse ning lahjendatud alustes sinivioletse värvuse.

Komponendid

Ortseiini erinevad keemilised komponendid tegi kindlaks 1950. aastatel Hans Musso. Allpool on toodud mõnede struktuurvalemid.

Kasutamine

Kasutatakse mikroskoopias kromosoomide, elastsete kiudude, B-hepatiidi antigeenide ja vaseühendiga valkude värvimiseks nende nähtavakstegemiseks.
Ortseiin toiduvärvina (tähis E121 enne 1977. aastat ja E182 hiljem) keelati 1977. aastal kui potentsiaalne kantserogeen.
Toivo Luts

Toivo Luts (19. juuni 1935 Alavere – 9. mai 2008 Tallinn) oli eesti poksija.
Luts poksis aastatel 1952–1958 Tallinna Spartakis, kus tema treener oli Evald Seepere.
Luts oli kärbeskaalus (kuni 51 kg) Eesti NSV meister 1956. aastal. Ta sai Eesti NSV meistrivõistlustel kukk-kaalus (kuni 54 kg) 2. koha 1957. aastal ja 3. koha 1955. aastal.
Dekooder

Dekooder on lülitus, mis on ette nähtud etteantud sisendkoodi muundamiseks soovitud väljundkoodiks. Ta tunneb ära sisestatava kahendarvu ja annab signaali vastavasse väljundisse.

Dekoodri ülesanded ja töö

Dekoodri ülesanneteks on muundada kahendkoodis arv niisuguseks koodiks, millega saab aktiveerida nõutava mälupesa, juhtida number- või tähtindikaatorit, tunda ära mitmesuguseid kodeeritud signaale jne. Kuna dekoodri väljundisse ühendatavad seadmed on erinevad, siis kasutatakse nende juhtimiseks ka erinevaid
dekoodreid. Näiteks on indikaatoritest levinumad 7-segmendilised vedelkristall- ja
valgusdioodindikaatorid ning 10 numbrilised huumlahendusindikaatorid. Seitsme segmendilise indikaatori dekoodril on reeglina 4 sisendit ning 7 väljundit, kümnenumbrilisel aga 4 sisendit ja 10 väljundit. Üldjuhul on dekoodril nii mitu sisendit n, kui mitu kohta on sisendisse antaval kahendarvul. Maksimaalne väljundite arv võrdub kombinatsioonide arvuga
2ⁿ. Dekoodreid koostatakse peamiselt NING loogika elementidest.
Suure sisendite arvu korral kasutatakse dekodeerimiseks kaskaadlülitust, kus esimese astme dekooder aktiveerib ühe teise astme dekoodri ning see omakorda ühe väljundi.
Laborimeditsiin

Statistiliste meetodite kasutamine laborimeditsiinis

Tänapäevane laborimeditsiin tegeleb haiguslike seisundite diagnoosimise, testimise, ennetamise ja raviga, tuginedes kaasaegsetele teaduslikele statistilistele meetoditele ja rahvatervise eesmärkidele. 
Laborites, mis on loodud suuremate teadusasutuste ja haiglate juurde, on vastavalt kehtestatud seadustele koostatud laboratoorsete testide läbiviimise kord: testid, proovid, nõud, säilitustingimused ja transport ning tasaarveldus Eesti Haigekassa kaudu. Laboritel on erinevaid teste, testimisseadmeid jms.
PEN-klubi

PEN-klubi (inglise PEN International) on rahvusvaheline kirjanikke ühendav organisatsioon, mis asutati 1921. aastal Londonis. Selle asutas inglise kirjanik Catherine Amy Dawson Scott.
Organisatsiooni esimene president oli John Galsworthy.
PEN-klubi esimene rahvusvaheline kongress toimus 1923. aastal Londonis.
Aastail 2004–2009 oli PEN-klubi president Tšehhi kirjanik ja diplomaat Jiří Gruša. Organisatsiooni praegune president on John Ralston Saul.
Mineviku kesksõna

Mineviku kesksõna ehk mineviku partitsiip on tegusõna käändeline vorm. See väljendab omadust või seisundit, mis on tekkinud või tekitatud suhtelises minevikus.
Behemoth

Ajalugu

Behemoth loodi 1991. aastal kui trio, Nergal kitarril ja vokaalidel, Baal trummidel ja Desecrator kitarril.  Nad alustasid black metal demodega Endless Damnation ja The Return of the Northern Moon. Kõige olulisem oli siiski kolmas demo—...From the Pagan Vastlands (1993). Selle lindi avalikustas Poola firma Pagan Records ja hiljem veel ameerika firma Wild Rags. Nende järgmine väljalase oli Sventevith (Storming Near the Baltic) 1995. aastal. Aasta hiljem salvestasid nad oma teise albumi Grom, mis tuli välja 1996. Grom-is esineb mitmeid erinevaid mõjutusi ja muusikastiile, naisvokaali kasutamist kui ka akustilisi kitarre ja süntesaatoreid. Umbes samal ajal sai Behemoth lõpuks võimaluse esineda oma kodumaal ja Euroopasse tuurile lavakogemust omandama sõita. Kaks aastat hiljem salvestas bänd kolmanda albumi, pealkirjaga Pandemonic Incantations. Fännbaasi suurenemine ja metal-maailma meedia reaktsioon kehtestas neile uue standardi. Kuid vähese promo tõttu ei trükitud albumit eriti palju. Pärast järgmist ulatuslikku tuuri, kirjutas Behemoth 1998. aasta sügisel alla kahe-albumilisele lepingule Itaalia firmaga Avantgarde Music. Selle koostöö esimene tulemus oli õnnestunud album Satanica, millel black metali heli oli arenenud blackened death metaliks. 
Avantgarde Music kindlustas neile kaks Euroopa tuuri nii Deicide-i kui ka Satyricon-i soojendajatena. Sel perioodil oli bändis mõned koosseisu muudatused ja probleemid nende endise poola plaadifirmaga. Uued liikmed olid Novy (varem tuntud Devilyn-ist, praegu bändides Vader ja Dies Irae) basskitarril ja Havok, kellest sai bändi kitarrist. Peale koosseisu muudatusi sõlmis Behemoth lepingu poola plaadifirmaga Mystic. Satanica-le järgnev väljalase oli Thelema.6. Massiivsete kitarrikäikude, täpsete trummilöökide ja erinevatest allikatest pärit mõjutustega, liikus Behemoth'i muusika stiililiselt blackened death metali suunas.
Jugorski Šar

Jugorski Šar on väin, mis ühendab Barentsi merd Kara merega ja eraldab Vaigatši saart Euraasia mandrist.
Väina laius on 2,5 km, sügavus kuni 39 meetrit.
Tõnu Tarum

Tõnu Tarum (3. juuni 1942 Narva – 25. mai 1984 Tallinn) oli eesti trompetist ja muusikapedagoog.

Haridus

1961. aastal lõpetas ta Tartu Muusikakooli trompeti eriala August Metsa klassi. 1969. aastal lõpetas Tallinna Riikliku Konservatooriumi Helmut Orusaare klassi.

Töö

Aastatel 1975–1984 mängis trompetit Eesti Televisiooni ja Raadio Estraadiorkestris, 1969–1973 oli ERSO trompetirühma kontsertmeister.
Aastatel 1972—1984 oli ta Tallinna Riikliku Konservatooriumi trompeti eriala õppejõud. Paralleelselt töötas Tallinna Muusikakeskkooli trompeti õpetajana. Tema õpilasi on Aavo Ots ja Paul Mägi. 1977. aastast oli ta ka Eesti NSV Kultuuriministeeriumi muusikaosakonna juhataja.

Isiklikku

Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule.
Adamsi maakond (Mississippi)

Ajalugu

Maakond moodustati 1799. aastal.
Olev Olesk

Olev Olesk (4. märts 1921 Sooküla (Rosma), Peri vald, Võrumaa – 18. mai 2017 New York) oli Vabariigi Valitsuse eksiilis välisminister 20. juunist 1990 kuni 15. septembrini 1992.
Õppis Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas 1942–1944. Ta oli Eesti Üliõpilaste Seltsi liige.
Reede, 22. septembri hommikul 1944 põgenes ta Rootsi kapten Priidik Jungermanni purjekaga "Minnalaid" (85 brt) Salumetsa talu lahest Paatsalus koos 208 põgenikuga. Oli aastatel 1945–1951 õpetaja Stockholmi eesti algkoolis. Ta õppis Eesti Teadusliku Instituudi õigusteaduskonnas ja Stockholmi Ülikoolis sotsioloogiat. Ta oli aastatel 1951–1956 Svenska Handelsbankeni ametnik. 
Ta elas 1956. aastast USAs ja töötas 1956–68 Irving Trust Companys, 1968–73 Bank of Tokyos ning 1973–90 Algemene Bank Nederland N.V.-s.
Olev Olesk oli 1986–1990 Eesti eksiilvalitsuse portfellita minister ja 1990–1992 välisminister.
Ta oli ajalehe Vaba Eesti Sõna juhatuse liige ja New Yorgi Eesti Haridusseltsi auliige.
Voldemar Muhel

Voldemar Muhel (12. august 1910 Peterburi – 21. juuni 1983) oli eesti leksikograaf, mitmes trükis välja antud vene-eesti sõnaraamatu autor.
Ta lõpetas aastal 1928 Hugo Treffneri Gümnaasiumi. Ta õppis Tartu Ülikoolis 1931–1932 rohuteadust ning 1935–1938, 1946 ja 1952 õigusteadust, ta oli Eesti Üliõpilaste Seltsi liige.
1932–1934 oli ta AS "Loskit & Ko" keemiatehase tööline ja laborant, 1934–1936 A. Imeliku apteegi laborant, 1936–1940 Eesti Üliõpilaste Seltsi asjaajaja-raamatupidaja Tartus. 1940–1941 AS Tartu Pank välisjaoskonna raamatupidaja ja välisjaoskonna juhataja Tallinnas. 1941 Tallinna Keskhoiukassa riigilaenude kontrolör. 1941–1944 Punaarmees. 1944 Eesti NSV Töönduslike Kooperatiivide Peavalitsuse finantsosakonna juhataja kt, 1945 Eesti NSV Kohtu Rahvakomissariaadi administratiiv-majandusosakonna juhataja, 1945–1950 Eesti NSV Ministrite Nõukogu üldosakonna juhataja. Alates 1951 Eesti Riikliku Kirjastuse lepinguline vene-eesti sõnastike koostaja. Hiljem töötas Tartu ülikooli füüsika laboratooriumis.
Aabits

Aabitsa ülesehitus

Aabitsas on sageli iga tähe kohta eraldi lehekülg.
Et aabitsad on tavaliselt mõeldud lastele, sisaldavad nad tänapäeval ohtralt illustratsioone. Vanades aabitsateski kasutati illustratsioone (algul puu- ja vaselõikeid, hiljem litograafiaid).
Aabitsate trükkimiseks kasutati erinevaid tehnikaid, levinuim oli üksiklehttrükiste tegemine.
Varasemad aabitsad sisaldasid materjali ka muu hariduse omandamiseks. Et lugemaõppimise eesmärk oli protestantlikes maades eriti Piibli lugemise võimaldamine, sisaldas aabitsa tekst tavaliselt põhiliselt Piibli kirjakohti.

Eesti

Esimesed eestikeelsed aabitsad ilmusid 16. sajandi lõpul. Kaudsete andmete põhjal on teada, et esimene neist ilmus aastal 1575, aga sellest pole säilinud ühtki eksemplari. Teadaolevalt pole ka säilinud ühtegi 1684. aastal Riias  trükitud Bengt Gottfried Forseliuse  eestikeelse aabitsa eksemplari. Sama autori 1694.aastal väljaantud põhjaeestikeelne aabits on seisuga juuli 2017a. Tartu uues Eesti Rahva Muuseumis (ERM-is).  Vanimad säilinud eestikeelsed aabitsad pärinevad 17. sajandi lõpust ja 18. sajandi algusest. Nende hulgast on teada viis eksemplari, millest kaks asuvad Lundi Ülikooli raamatukogus, kaks Kopenhaageni Kuninglikus Raamatukogus ja üks Riias erakogus. Vanim Eestis säilinud aabits  on trükitud aastal 1777 Tallinnas.
Esimene koostaja nime ning tiitellehega aabits on aastal 1795 Otto Wilhelm Masingu poolt avaldatud "ABD ehk Luggemise-Ramat Lastele, kes tahawad luggema öppida". Esmakordselt sisaldas raamat ka juhendit, kuidas lugemist õpetada. Hilisemas, 1823. aastal ilmunud "Täielises ABD-Ramatus" on Masing esmakordselt aabitsasse lisanud õ-tähe. Esimene aabits, mille pealkirjas sisaldub sõna "aabits", oli Carl Gottlieb Reinthali "Tarto maa-keele Abits", mis ilmus aastal 1845. See on ühtlasi ka esimene aabits, mis kasutab uut kirjaviisi ning mis on varajasemates raamatutes viimasel lehel paiknenud kuke pildi toonud tiitellehele.
Aastatel 1575–1850 ilmus 47 erinevat eestikeelset aabitsat.
Oluliseks tuleb pidada 1867. aastal Carl Robert Jakobsoni koostatud aabitsat "Uus aabitsaraamat, kust viiekümne päävaga lugema ja kirjutama võib õppida", mis võttis kasutusele moodsama häälikumeetodi ehk nn heliveerimise. 1880ndatel ilmusid ka Lõuna-Eesti murrete aabitsad. 19. sajandi lõpul hoogustus aabitsate avaldamine oluliselt.
Eesti aabitsaid on loetletud eestikeelsete aabitsate loendis.

Rootsi

Rootsis on põlvkondade jooksul kasutatud Lennart Hellsingi aabitsat, kus iga tähe juures on värsid.

Soome

Esimene soomekeelne aabits ja ühtlasi üldse esimene soomekeelne raamat oli Mikael Agricola koostatud 1538. aastal trükist ilmunud 24-leheküljeline "ABC-kiria", mis sisaldas ka katekismuse.

Taani

Taani tuntumate aabitsate seas on "Ole Bole ABC" ja "Søren og Mette".

Venemaa

Aabits võeti Venemaal kasutusele 16. sajandil. Esimene teadaolev vene aabits oli trükitud 1574. aastal Lvovis. Üks esimesi säilinud slaavi-vene aabitsaid trükiti ning anti välja 1596. aastal Vilniuses. Moskvas anti 1634. aastal välja esimene vene aabits.
Manipur

Ajalugu

Manipur oli iseseisev vürstiriik. 1891–1947 oli Manipur Briti protektoraat. Pärast India iseseisvumist oli Manipur iseseisev riik. 1949. aastal liitus ta Indiaga. 1972. aastast on Manipur täieõiguslik India osariik.
Enrique Pinti

Enrique Pinti (sündinud 7. oktoobril 1939 Buenos Aireses) on Argentina näitleja ja koomik.
Tema tuntumad rollid on filmides "Juan que reía" (1976), "Esperando la carroza" (1985), "Flop" (1990), "Perdido por perdido" (1993), "Tango" (1998) ja "Arregui, la noticia del día" (2001).
Pinti on avalikult gei.
Priiuse tamm

Priiuse tamm on kaitsealune tammepuu Rapla maakonnas Raplas. Puu istutati 1816, tähistamaks Eestimaa kubermangu talupoegade vabastamist pärisorjusest. Puu võeti kaitse alla 1959.
Puu ümbermõõt on 268 cm (mõõdetuna 1,2 m kõrguselt) ja kõrgus 19 m.
Häädemeeste Keskkool

Häädemeeste Keskkool on üldhariduskool Pärnu maakonnas Häädemeeste vallas Häädemeeste alevikus.
Kooli direktor on Aule Kink.
2002. aastal õppis koolis 336 õpilast ja töötas 15 klassikomplekti ja 336 õpilasega. Seisuga september 2011 oli õpilaste arv 227, klassikomplekte oli 12 ja õpetajaid 32.
Kool annab keskharidust alates 1958. aastast. Praegune koolihoone valmis 1964 (arhitektid Mart Port ja Allan Murdmaa) ning see on projekteeritud 550 õpilase jaoks.
Häädemeeste keskkooli logol on kujutatud raamatut ja purjelaeva.
Kooli 300. aastapäeva puhul paigaldati kooli õuele mälestuskivi.
Mereküla (Häädemeeste)

Mereküla (varasem nimi ka Mere küla) on küla Pärnu maakonnas Häädemeeste vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Tahkuranna valda.
Küla on esimest korda mainitud aastal 1922.
1977–2015 kuulus Mereküla Reiu küla koosseisu. 2015 küla taastati, ehkki väiksemates piirides.
Néstor Kirchner

Isiklikku

Kirchner abiellus 9. märtsil 1975 dr Cristina Fernándezega.
Neil on kaks last: Máximo (1977) ja Florencia (1990).
AgustaWestland AW139

Üldist

AW139 kopteris on kasutusel kaks Pratt & Whitney PT6C-67C gaasiturbiinmootorit. Kopterit koostatakse eri konfiguratsioonides, sealhulgas politseikopter, medikopter, VIPide transpordikopter, otsingu- ja päästekopter, avamere naftaplatvormide tugiteenistus.
Kopter tegi esmalennu Itaalias Varese provintsis Cascina Costas (Samarate fraktsioon) 2001. aasta 3. veebruaril. Esimene seeriatootmise kopter valmis 2002. aasta 24. juunil. Enam kui 740 tellitud kopterist on üle antud 600 kopterit (2013. aasta oktoobri seisuga).
Usbekid

Usbekid (endanimetus O‘zbeklar või O‘zbekler) on turgi rahvas Usbekistanis ja teistes Kesk-Aasia riikides. Kõnelevad usbeki keelt, mis kuulub turgi keelte tšagatai rühma ehk karluki rühma. Usklikud on islamiusulised (sunniidid). Endistes Nõukogude vabariikides järgivad usbekid mõõdukamat islamit, Afganistanis elavad usbekid peavad usukommetest rangemini kinni.
Ühtekokku on usbekke 27–29 miljonit, neist Usbekistanis 22–23 miljonit, Afganistanis 1,5–2,7 miljonit, Tadžikistanis 1,13 miljonit, Kõrgõzstanis 800 000, Kasahstanis 494 000, Türkmenistanis 250 000 – 500 000, Venemaa Föderatsioonis 289 862, Türgis 50 000, Hiinas 25 000, Ukrainas 22 000 ja Ameerika Ühendriikides 16 000.
Eestis elas 2000. aasta rahvaloenduse andmetel 132 usbekki ja 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 121 (neist 67 Tallinnas).
Usbeki rahvas on tekkinud kohaliku varasema iraanikeelse elanikkonna segunemisel mitmes laines 11. sajandist kuni 15. sajandini saabunud turgikeelsete sisserändajatega. 
Etnonüüm "usbekk" on arvatavasti pärit 14. sajandi algusest, mil Uzbek-khaani valitsusajal hakati nii kutsuma Kuldhordi islamistunud tuumikut. 1499. aastal tungisid Timuriidide valdustesse rändusbekid (Šeibaniidide dünastia). Hiljem hakatigi kohalikku rahvast nende järgi usbekkideks kutsuma.
1860. aastate lõpus ja 1870. aastate algul sattusid usbekid Venemaa keisririigi võimu alla.
Toomas Raudam

Tõlked teistesse keeltesse

Toomas Raudami loomingut on tõlgitud inglise (Drooping Wings. Raamatus: Estonian Short Stories. Writings from an Unbound Europe. Illinois, 1996), vene, soome ja armeenia keelde.

Isiklikku

Toomas Raudami emaisa oli kunstnik August Roosileht, onu neurokirurg Ernst Raudam, tädi oli kunstnik Helve Viidalepp (neiuna Roosileht, 1921–1979), tädimees kunstnik Ants Viidalepp.
Toomas Raudam abiellus 1974 Kersti Veideriga. Neil on poeg Juhan.
Nadine Fähndrich

Nadine Fähndrich (sündinud 16. oktoobril 1995) on Šveitsi murdmaasuusataja.
Kuni 23-aastate maailmameistrivõistlustel võitis Fähndrich kolm medalit.
Täiskasvanute seas osales ta 2017. aasta maailmameistrivõistlustel Lahtis, kus ta sai nii vabatehnikasprindis kui ka 10 km klassikas 25. koha ning oli koos Laurien van der Graaffiga sprinditeates seitsmes.
2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis jäi tema parimaks individuaalkohaks klassikasprindis saadud 20. koht. Sprinditeates jäi ta koos Van der Graaffiga esimesena medalita.
2019. aasta maailmameistrivõistlused Seefeldis saavutas ta tippvõistlustel oma seni parima koha, kui sai 10 km klassikas viienda koha. Vabatehnikasprindis jäi ta esimesena finaalist välja, saades seitsmenda koha.
Maailmakarikavõistlustel debüteeris ta 13. detsembril 2015 Davosis. Esimest korda jõudis poodiumikohale 17. veebruaril 2019 Cognes 10 km klassikas. Hooajal 2016–2017 sai ta U-23 arvestuses MK-sarjas kolmanda koha.
UEFA Superkarikas 2017

Mängupaik

Vastavalt Prahas toimunud UEFA täitevkomitee istungile teatati 30. juunil 2015, et finaalmäng toimub Philip II Arenal.
Kolme keha probleem

Kolme keha probleem on tuntud probleem füüsikas ja klassikalises mehaanikas, milles antakse ette kolme keha algasukohad ja algkiirused (impulsid) ja lahendatakse antud süsteem kolme punktmassi järgnevate liikumiste jaoks vastavalt Newtoni seadustele ja Newtoni gravitatsiooniteooriale.
Kolme keha probleem on erijuht üldisemast n-keha probleemist. Erinevalt kahe keha probleemist puudub kolme keha probleemil lõpliku kujuga lahend  kõikide algtingimuste jaoks.
Tiit Kärner

Tiit Kärner (sündinud 13. veebruaril 1942 Kuressaares) on eesti füüsik.
Ta lõpetas 1960. aastal Kingissepa Keskkooli ja 1965. aastal Tartu Riikliku Ülikooli füüsika erialal. 1979. aastal kaitses ENSV Teaduste Akadeemia Füüsika Instituudi juures füüsika-matemaatikakandidaadi kraadi tahkisefüüsika alal (väitekiri "Rekombinatsioonluminestsents ja paramagnetilised tsentrid kiiritatud MgO kristallides"; juhendaja Tšeslav Luštšik).
Kärner töötas aastatel 1974–1997 Füüsika Instituudis (1985. aastast vanemteadurina). Pärast Füüsika Instituudi liitumist Tartu Ülikooliga jätkas ta 1997–2007 vanemteadurina Tartu ülikoolis.
Teadlasena on ta uurinud ioonkristallide elektronergastusi ja defektide teket lihtsates oksiidides (MgO jt).
Balkani sõjad

Suurriikide poliitika

Läbi kogu 19. sajandi jagasid suurriigid erinevaid eesmärke "Idaküsimuses" ja Osmanite riigi terviklikkuses. Venemaa tahtis Mustalt merelt ligipääsu Vahemere "soojadele vetele"; ta viis ellu panslavistlikku välispoliitikat ning toetas seega Bulgaariat ja Serbiat. Suurbritannia soovis keelata Venemaa ligipääsu "soojadele vetele" ja toetas Osmanite riigi terviklikkust, kuigi ta toetas varuplaanina ka Kreeka piiratud laienemist juhul, kui impeeriumi terviklikkus ei olnud enam võimalik. Prantsusmaa soovis tugevdada oma positsiooni piirkonnas, eriti Levandis (tänapäeva Liibanon, Süüria, Palestiina territooriumid ja Iisrael).
Habsburgide-valitsetud Austria-Ungari soovis Osmanite riigi olemasolu jätkumist, kuna mõlemad olid hädas paljurahvuseliste üksustega ja seega ühe kokkuvarisemine võis teist nõrgestada. Habsburgid nägid tugevat Osmanite kohalolu piirkonnas ka vastukaaluna Serbia rahvuslaste üleskutsele serblastest alamatele Bosnias, Vojvodinas ja mujal keisririigis. Itaalia soovis väidetavalt taasluua Rooma riiki, kuigi selle esmane eesmärk sel ajal näis olevat teistele suurtele mereriikidele juurdepääsu keelamine Aadria merele. Saksa keisririik püüdis oma "Drang nach Osten" poliitikaga Osmanite riiki oma de facto kolooniaks muuta ja seega toetas selle terviklikkust.
19. sajandi lõpul ja 20. sajandi alguses võitlesid Bulgaaria ja Kreeka Osmanite Makedoonia ja Traakia eest. Kreeklased püüdsid "kreekastada" bulgaarlasi, kes püüdsid "bulgaaristada" kreeklasi. Mõlemad riigid saatsid Osmanite territooriumile relvastatud ebaseaduslikke võitlejaid oma rahvuskaaslasi kaitsma ja abistama. Aastast 1904 oli Makedoonias vähesel määral sõjapidamist Kreeka ja Bulgaaria bandede ning Osmanite armee vahel (Võitlus Makedoonia pärast). Pärast Noortürklaste revolutsiooni 1908. aasta juulis muutus olukord järsult.

Reaktsioon Balkani riikides

Serbia oli põhjas pettunud Bosnia liidendamisest Austria-Ungari poolt. Märtsis 1909 oli Serbia sunnitud anneksiooniga leppima ja piirama Habsburgide-vastast agitatsiooni Serbia rahvuslaste poolt. Selle asemel vaatas Serbia valitsus formaalsete serblaste territooriumite peale lõunas, eriti "Vana Serbia" (Novi Pazari sandžakk ja Kosovo provints).
15. augustil 1909 asus Sõjaline liiga, rühm Kreeka ohvitsere tegutsema valitsuse vastu, et reformida riigi valitsus ja armee ümber korraldada. Sõjaline liiga ei suutnud luua uut poliitilist süsteemi, kuni liiga kutsus Kreeta poliitiku Elefthérios Venizélose Ateenasse poliitiliseks nõuandjaks. Venizélos veenis kuningat põhiseadust muutma ja palus liiga laialisaatmist rahvuskogu kasuks. Märtsis 1910 saatis sõjaline liiga end laiali.
Bulgaaria, kes tagas Osmanite tunnustuse oma sõltumatusele aprillis 1909 ja nautis Venemaa sõprust, vaatas samuti Osmanite Traakia ja Makedoonia ringkondade liidendamise poole. Augustis 1910 järgnes Montenegro Bulgaaria eeskujule, saades kuningriigiks.

Tagajärjed

Nõukogude demograafi Boris Urlanise hinnangul Esimeses ja Teises Balkani sõjas hukkus lahingus 122 000, suri haavadesse 20 000 ja haigustesse 82 000 inimest.
Ikšele mõis

Ikšele mõis (saksa keeles Uexküllshof, varem Ninigal ja Ninigallshof) oli rüütlimõis Liivimaal Valga kreisis Smiltene kihelkonnas. Praegu asub mõisasüda Lätis Smiltene piirkonnas Blome vallas.

Mõisa suurus

Bienenstammi andmetel oli Ikšele mõisa ja Cērtene mõisa kogusuurus 1816. aastal seitse adramaad, neile allusid 185 mees- ja 220 naishinge.
Aastal 1920, mil mõisad likvideeriti, kuulus Ikšele mõisale 237 hektarit maad Blome vallas ja 317 hektarit maad Smiltene vallas.