google/wiki40b huggingface dataset:
Hongkong

Ajalugu

1841 kuni 1997. aastani oli Hongkong Briti koloonia.
Teise maailmasõja ajal oli Hongkong okupeeritud Jaapani poolt.
Aastal 1982 külastas Suurbritannia peaminister Margaret Thatcher Pekingit, et otsustada Hongkongi tuleviku üle koos Hiina poliitiku Deng Xiaopinga. Hongkong läks 1997. aastal erihalduspiirkonnana Hiina Rahvavabariigi koosseisu.

Poliitika

Hongkongis eksisteerib võimude lahusus kohtuvõimu, seadusandliku võimu ja täitevvõimu vahel.  
Hongkongil on parlamentaarne demokraatia. Seal on esindatud 70-kohalises seadusandlikus kogus. Kuid 40 kohad selles kogus ei ole valitud otse inimeste poolt ja lisaks sellele on häälteenamus Pekingile lojaalsete sindajate käes.

Majandus

Hongkong, Singapur, Taiwan ja Lõuna-Korea loetakse Aasia tiigrite hulka, mille majandused tegid 1960.–1990. aastatel hüppelise arengu. 1991. aastal liitusid Aasia ja Vaikse Ookeani Majanduskoostööga Hongkong, Hiina Taipei (Taiwan) ja Hiina Rahvavabariik. 
Sarnaselt Hiina investeeringutega on Hongkongi ettevõtteid kõige rohkem huvitanud kapitalipaigutused jae- ja hulgikaubandusse. Lisaks on Hongkongi residendid teinud otseinvesteeringuid tööstusse, transporti, laomajandusse, sidesse ning kinnisvara- ja äriteenindusse.
Hongkong, USA, Jaapan, Saksamaa, Lõuna-Korea on Hiina suurimad ekspordisihtkohad. 
Hongkongi rahaühik on Hongkongi dollar (HKD).

Sport

Hongkongi ROK-i kood on HKG. 1954. aastal algas Hongkongi astumine Aasia Jalgpalli Konföderatsioon.
Esimest korda osales Hongkong taliolümpiamängudel 2002. aastal.

Eesti ja Hongkongi suhted

Hongkong on majandusliikult hästi arenenud, soodsa asukohaga ja huvipakkuv piirkond Eesti majandusele. Seetõttu on Eesti-Hongkongi majandussuhted pärast Eesti taasiseseisvumist kiiresti arenenud. Alates 1998. aastast on Hongkongi külastanud ka mitu ametlikku delegatsiooni Eestist.
22. veebruaril 2011 avasid välisministeeriumi kantsler Alar Streimann ja Eesti suursaadik Hiinas Andres Unga Eesti aukonsulaadi Hongkongis. Eesti aukonsul Hongkongis on Matthew Lam Kin Hong.
Peetla raba

Peetla raba (ka Peedla raba) on raba Lääne-Viru maakonnas; osa Peetla soostikust.
Karel Gott

Karel Gott (14. juuli 1939 Pilsen – 1. oktoober 2019 Praha ) oli Tšehhi poplaulja, keda nimetati "Tšehhi popmuusika kuningaks", "Ida-Euroopa Frank Sinatraks", "Praha kuldkõriks" ja "Tšehhi ööbikuks".
Esmalt omandas ta elektriku hariduse, hiljem läks aga õppima ooperilauljaks. Ta kogus kuulsust kontserdireisidel Ameerika Ühendriikides ja Lääne-Saksamaal. 
Gott andis välja umbes 300 albumit, mida osteti kümneid miljoneid eksemplare. 
Tšehhid on hääletanud Gotti 42 korda riigi kõige populaarsemaks muusikuks. Gott oli üks vähestest tšehhi lauljatest, kes saavutas laia tuntuse ka väljaspool kodumaad, eriti endises Nõukogude Liidus ja teistes endistes sotsialismimaades ning Saksamaal. 
Ta laulis paljudes keeltes, näiteks vene, saksa ja slovaki keeles.
1968. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Austriat lauluga "Tausend Fenster".
Haavatu märk

Haavatu märk (saksa keeles Verwundetenabzeichen) oli sõjaväeline autasu Saksamaal, mida anti haavatud Saksa sõduritele Esimese ja Teise maailmasõja ajal. Pärast 1943. aasta märtsi anti seda ka haavatud tsiviilisikutele. See oli kõige levinum Saksamaa autasu.

"Automaatne" raudrist

1. juunil 1940 ütles Hitler oma kõnes, et iga hõbedase või kuldse haavatu märgi kandidaat saab automaatselt II klassi Raudristi, kui tal seda veel pole.

20. juuli 1944 Haavatu märk

20. juuli 1944 Haavatu märk on ilmselt haavatumärkidest kõige haruldasem, sest seda anti ainult neile, kes said vigastada 20. juuli vandenõus.
Silvi Pilt

Muusikaline tegevus

Silvi on tegutsenud kitarristina ning lugudekirjutajana tüdrukute-rokk-bändis Stand Before. Alates 2009 laulab, kirjutab muusikat ning sõnu elektroonilise pop-muusika projektis Shirubi Ikazuchi nime all. Alates 2012 laulab, kirjutab muusikat ning sõnu uufolk/jazz-muusika projektis ning võttis sellele enda nimeks Eysin. On kirjutanud muusikat ka Silvi Kõu nime all. Ette on tulnud ka koostöid selliste artistidega nagu Cycless, Against the Day, Audioholic.
Aastal 2011 pääses tema kirjutatud laul St. Cabah koos esitusega telesaate Eesti Laul 2011 poolfinaali.
Charlotte'i maakond (Florida)

Ajalugu

Maakond moodustati 1921. aastal.

Rahvastik

Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 159 978.
Eesti lipp (laul)

Algne tekst

Ehitagem Eesti kojad

Kolme kodu-värviga!

Võtku nendel Eesti pojad

Ennast ükskord ühenda’,

Võtku kuldse armuköie

Venna-arm neil’ veerita’,

Vastaku neil’ vägev hüüe:

"Eesti, Eesti, ela sa!"

Sinine on sinu taevas,

Kallis Eesti kodumaa.

Oled kord sa ohus, vaevas,

Võtkem sinna silmata;

Truudusest meil’ tunnistagu

Taevasina määratu;

Ustavatel sooviks saagu:

"Eesti, Eesti elagu!"

Must on meie mullapinda,

Mida higis haritud;

Must on kuub, mis Eesti rinda

Vanast’ juba varjanud.

Eesti maad, ta keelt ja rahvast,

Minu laul, sa ülenda!

Sellel’ kostku koorid vahvast’:

"Eesti, Eesti, ela sa!"

Valges ehtes Eesti kased

Kaunistavad kodumaad,

Puhtalt eesti neiu põsed

Roosi-ilul lehkavad.

Puhas vanemate viisi,

Ära lõpe iial sa,

Istutades õrnu õisi:

"Eesti, Eesti, ela sa!"

Sinine ja must ja valge,

Ehitagu Eestimaad!

Vili võrsugu siin selge,

Paisugu tal täieks pead!

Vaprast meelest, venna-armust

Eesti kojad kõlagu,

Kostku taeva poole põrmust:

"Eesti, Eesti elagu!"

Tänapäevased sõnad

Tänapäeval lauldaval laulul on järgmised sõnad:
Kaunistagem Eesti kojad kolme koduvärviga,

mille alla Eesti pojad ühiselt võiks koonduda.

Ühine neil olgu püüe ühes vennaarmuga,

kostku võimsalt meie hüüe:

"Eesti, Eesti, ela sa!"

Sinine on sinu taevas, kallis Eesti, kodumaa,

oled kord sa ohus, vaevas, sinna üles vaata sa!

Must on sinu mullapinda, mida higis haritud.

Must on kuub, mis Eesti rinda

vanast’ juba varjanud.

Sinine ja must ja valge kaunistagu Eestimaad!

Vili võrsugu siin selge, paisugu tal täieks pead.

Vaprast meelest, venna armust Eesti kojad kõlagu!

Kostku taeva poole põrmust:

„Eesti, Eesti ela sa!”
Klorosoom

Klorosoomid on bakterites leiduvad valgust neelavad organellid, mis paiknevad plasmamembraani all ja võimaldavad tänu suurele hulgale bakterklorofüllidele fotosünteesida väga madala valguse intensiivsusega paikades. Neid leidub kõigis rohelistes väävlibakterites (hõimkond Chlorobi), mõnedes filamentsetes mitteoksügeensetes bakterites hõimkonnast Chloroflexi ja Acidobacteria hõimkonda kuuluvas aeroobses fototroofis Candidatus Chloroacidobacterium thermophilum.

Klorosoomide ehitus

Klorosoomid on teadaolevalt suurimad valgusantennid, tüüpiliselt 150 x 50 x 20 nm suurused, kuid erinevate liikide vahel võib varieeruvus olla isegi viie kordne. Need on seotud rakumembraani tsütosooli poolse küljega ning ühes rakus võib leiduda umbes 200–250 klorosoomi. Need mahutavad 50 000–250 000 bakterklorofüll c, d või e molekuli, mis on omavahel agregeerunud. Krüo-elektronmikroskoopia abil on kindlaks tehtud, et bakterklorofüllid on klorosoomide sisemuses agregeerunud kõverdunud lamellideks ja osaliselt mitmekihilisteks silindriteks. Ellipsoidne, kooniline või ebaregulaarse kujuga kehake on ümbritsetud lipiidse üksikkihiga, milles lipiidide hüdrofoobsed sabad on suunatud organelli sisemusse. Lipiidses üksikkihis leidub ka mitmeid valke, mida nimetatakse csm-valkudeks. Valkude täpsed funktsioonid pole teada, kuid mõnede valguperekondade kohta on leitud, et need mõjutavad pigmentide sünteesi taset ja kokkupanekut, teised jällegi seovad [2Fe-2S] klastrit ja võtavad osa redokstingimuste taastamisest. Klorosoom on rakumembraani külge seondunud peamiselt bakterklorofüll a molekulidega seondunud valkudest moodustunud alusplaadi (inglise keeles baseplate) kaudu. Lisaks valkudele ja bakterklorofüllidele sisaldavad klorosoomid ka karotenoide, mille võimalikud ülesanded on bakterklorofülli agregaatide stabiliseerimine, valguskiirguse neelamine ja ka kaitse fotodegradatsiooni eest.

Energiaülekanne

Klorosoomides toimub väga efektiivne energiaülekanne, mis võimaldab osal bakteritest fotosünteesida väga madala valgusintensiivsusega keskkonnas, nagu näiteks veekogude footilise tsooni põhjaosas, kus valguse intensiivsuse tase on vaid mõni μmol footonit m⁻²·s⁻¹ ehk ligi miljon korda madalam kui maapinnal. Mõned Chlorobi hõimkonna liigid suudavad elada isegi süvavee termaalavauste läheduses, kasutades fotosünteesiks vaid sealt emiteeruvat geotermaalset kiirgust.
Omavahel agregeerunud bakterklorofüllides neeldunud valgusenergia liigub ergastusena edasi klorosoomi alusplaati ja selle kaudu edasi kas järgmisesse bakterklorofüllidega seotud valgukompleksi või otse reaktsioonitsentrisse, kus toimub ergastusenergia abil juba elektronide liikumine.
Marina Sillaste

Marina Sillaste (24. märts 1962 – 27. juuni 2016 Haapsalu) oli eesti lavastaja ja teatripedagoog, SEE teatri juht.
Marina Sillaste õppis kultuuritööd Tallinna Pedagoogilises Instituudis ja läks 1986. aastal noore lavastajana Erich Jaansoo kõrvale Haapsalu teatrisse Randlane. 1980. aastail tõi Sillaste Haapsalu teatriellu suurt elevust ning andis paljudele tõuke näitekunstiga vähemalt harrastusteatris aktiivsemalt tegelda.
Pärast lühiajalist tööd Haapsalu linna kultuurinõunikuna (1992–1993) võttis ta 1994. aastal üle Randlase direktori kohustused.
Aastaid tegi Marina Sillaste pedagoogitööd ka Haapsalu muusikakoolis, juhendades sealset teatriklassi.
Lavastajana on Sillaste lavale toonud kümneid teatritükke, nende hulgas ka projektilavastusi nagu küüditamise aastapäeva puhul või koduvägivalla probleemi teadvustamiseks valminud lavastus „Vaikivad tunnistajad” koos naiskodukaitsjatega ja noorte näitlejatega.
Marina Sillaste elutöö on olnud 2002. aastal koos kümmekonna teatrihuvilise inimesega loodud SEE teater, mis on mitmetelt Eesti harrastusteatrite festivalilt oma lavastustega preemiaid noppinud. Marina Sillaste ja SEE teatri algatusena hakati 2005. aastast septembri alguses tähistama Nostalgiapäevi, mis on Haapsalu kultuurielus kindla koha leidnud.
Nikolai Steinmann

Nikolai Steinmann oli Eesti sõjaväelane. 
Teenis Vabadussõjas 4. Jalaväepolgus. Ülendati 11. veebruaril 1920 Sõjavägede Ülemjuhataja kindralstaabi kindralmajor Laidoneri käsuga Vabariigi Sõjavägedele nr. 379 kaptenist alampolkovikuks. 
Eesti Vabaduse Risti II liigi 3. järgu kavaler.
Kaitseliidu Kotkaristi (mõõkadega) teenetemärgi III klassi kavaler (sõjaliste teenete eest).
Frederick Ballantyne

Sir Frederick Nathaniel Ballantyne (sündinud 5. juulil 1936) on Saint Vincenti ja Grenadiinide arst ja ärimees, kes oli 2. septembrist 2002 kuni 31. juulini 2019 Saint Vincenti ja Grenadiinide kindralkuberner.
These Broken Remains

These Broken Remains on eesti metalcore-bänd, mis tegutseb aastast 2005.
Bänd alustas sisuliselt garaažibändina ning selle stiil ja koosseis oli küllaltki kõikuv. Ent 2005. aasta lõpust muutusid need kindlamaks ning 2006. aastal võitis bänd Hard Rock Laagri Noorte Bändide võistluse ja esinesid ka üritusel. 2007. aasta augustis ilmus ka nende esimene album "No Forever After".
Leho

Leho on eesti mehenimi.
Julius Mägiste esitas nime Leho 1936. aastal omaloodud kunstliku nimena. Nimel võib olla seos Henriku Liivimaa kroonikas mainitava Lembitu linnuse Leole 19. sajandi teise poole luulest tuntud kujuga Lehola (näiteks Jaan Bergmanni poeemis "Ustav Ülo").
Rudolf Tikman

Jaan Rudolf Tikman (25. märts 1890 Undla vald (Kadrina kihelkond), Virumaa – 17. märts 1976 Stockholm) oli eesti notar.
Õppis Tartu Ülikoolis 1914–1918 ja 1920 arstiteadust, 1921–1922 metsandust ja 1922–1925 õigusteadust, lõpetas 1925. Korporatsiooni Fraternitas Estica vilistlane. Oli notar Tallinnas ja Nõmmel. 
1944 põgenes Rootsi.
Neste

Neste on Soome kütusefirma, mis loodi praegusel kujul 2004. aastal. Ettevõtte nimi oli varem Neste Oil, enne seda Fortum Oil ja enne seda alates 1948. aastast Neste.
Neste peakorter asub Espoos. Ettevõtte aktsiad on noteeritud Helsingi börsil.
Neste rajati 1948 Soome riikliku naftatöötlusettevõttena, et tagada kütuse kättesaadavus Soomes. Ettevõte arendas välja nafta rafineerimise tehaste võrgu ja vastava tehnoloogia. Nestele kuulus kütusemonopol Soomes kuni turu avamiseni 1990. aastatel. Neste oli esimene, kes hakkas Soomes naftat töötlema, plasti tootma ja maagaasi müüma. Tänapäeval omab Soome riik 50,1% Neste Oilist.
1998 ühines Neste elektrijaamaga Imatran Voima Oy ettevõtteks Fortum Oy. 2005 eraldati sellest naftat töötlev osa ja selle põhjal taasloodi Neste.
Nestel on umbes 900 teenindusjaama Soomes ning 270 kokku Eestis, Lätis, Leedus, Poolas ja Venemaal. Jaanuaris 2009 oli Eestis 43 tanklat, neist 24 Tallinnas.
Neste on moodustanud suuri ühis- ja tütarettevõtteid. 1994 moodustas ta maagaasi importiva ja müüva ettevõtte Gasum Oy, kus 25% aktsiate omanik on Gazprom. Samal aastal eraldas ta enda polüolefiini tootva osa ning moodustas selle põhjal peamiselt polüetüleeni ja polüpropüleeni tootva ettevõtte Borealis, mis on ühisettevõte Norra naftatootja Statoiliga, kuigi selle peakorter asub Viinis. 2004 moodustas ta USA ettevõttega Jacobs Engineering ühisettevõtte Neste Jacobs.
Ettevõtte käive oli 2005. aastal 8,2 miljardit eurot ja kasum 546 miljonit eurot. 2006. aastal olid vastavad näitajad 12,7 miljardit ja 854 miljonit.

Neste Oil'i Eesti tütarfirma

Eestis alustas Neste Oil tegevust 1989. aastal. Eestis on ta kandnud nime Neste Eesti AS (sageli kasutatud lühikuju: Neste).
1. augustil 2011 teatas Neste, et müüs 93,85-protsendilise osaluse oma Eesti tütarfirmas Reola Gaas Alexela Grupile.
Aleksander Peepre

Aleksander Peepre (12. märts 1915 Tallinn – 3. jaanuar 1976 Guelph, Ontario, Kanada; aastani 1937 Aleksander Peekaln, Kanadas ka Alex Peepre või Sass Peepre) oli eesti suusataja (kahevõistleja, suusahüppaja, mäesuusataja) ja treener, hiljem väliseesti spordipedagoog.
Noorena oli ta skaut. 1927. aastal pälvis ta Eesti Skautide Maleva peavanemalt eeskujuliku hundipoja märgi. 1932. aastal sai ta eeskujuliku skaudi rinnamärgi, lõpetas skaudijuhtide kursuse ja oli Tallinna Skautide Maleva juhtide kogu liige.
1933 märtsist 1935 maini oli ta Kaitseliidu Tallinna maleva Põhja malevkonna VI pataljoni 1. kompanii liige, 1936 oktoobrist Kaitseliidu Tallinna Maleva Kalevi malevkonna liige.
1938–1939 osales ta kahel korral Soome Talvespordiliidu korraldatud suusainstruktorite kursustel Vierumäe spordikoolis.
Eesti meistrivõistlustel kahevõistluses võitis ta aastatel 1937, 1940 ja 1941 kulla ning 1938. aastal hõbeda. Eesti meistriks tuli ta ka 1943. aastal kombineeritud kahevõistluses (slaalom + 10 km). Eesti meistrivõistlustel suusahüpetes võitis ta aastatel 1940 ja 1941 hõ­beda ning aastatel 1936 ja 1937 pronksi. 1938. aastal osales ta Lahtis suusatamise MMil kahevõistluses ja 18 km murdmaasuusatamises.
Aastatel 1938–1940 oli ta Eesti Spordi Keskliidu suusatamisõpetaja, 1939. aastast ka Tartu Ülikooli kehalise kasvatuse instituudi suusatamisõpetaja. 1939. aastal juhendas ta Otepää Apteekrimäe suusahüppemäe ehitust enda koostatud hüppemäe profiili kavandi põhjal.
1941. aasta märtsis osales ta NSV Liidu suusatamise meistrivõistlustel Kavgolovos ja saavutas seal slaalomis 8. koha ja kahevõistluses 17. koha.
Aastatel 1941–1943 oli ta Saksa sõjaväelaste suusainstruktor. 1943. aasta mais põgenes Soome, viibis rindel Rajajoel 47. jalaväerügemendi koosseisus, hiljem väljaõppel ja tõrjelahingutes Karjala kannasel 200. jalaväerügemendi koosseisus. 1944 juulis autasustati teda Soome 2. klassi Vabadusmedaliga, 1944 augustis 1. klassi Vabadusmedaliga.
1944 septembris siirdus Rootsi, sealt läks 1950. aastal edasi Kanadasse Ontario provintsi ja töötas Guelphi Ülikooli kehalise kasvatuse professorina.
1960.–1970. aastatel korraldas ta Ontarios mitmeid orienteerumisvõistlusi, olles üks orienteerumisspordi rajajaid Kanadas. Sidemete kaudu USA mereväelastega aitas ta kaasa ka orienteerumisspordi jõudmisele USAsse.
Ta oli Kanada Eestlaste Kultuurifondi liige ja Soomepoiste Klubi Torontos liige.
Aastatel 1974–1976 oli ta Kanada Orienteerumisliidu president.
Tema auks korraldatakse tänini Kanada orienteerumise noortekoondise treeninglaagreid Sass Peepre Junior Training Camp ja toimib noorte veebipõhine orienteerumisõppe programm SPOTT: Sass Peepre Orienteering Training for Teens.
Agrotehnika

Agrotehnika (ka: agrotehnoloogia) on maaviljeluse tehnoloogia. Agrotehnika hõlmab kõiki kasvatatava põllumajanduskultuuri või metsakultuuri hooldamisega seotud tegevusi – mullaharimine, väetamine, seemnete ettevalmistus, külvamine, istutamine, kastmine, umbrohutõrje, taimehaiguste tõrje, taimekahjurite tõrje, saagikoristus jne.
Agrotehnika rakendamisel võib olla eri eesmärke – saada pinnaühikult suuremat saaki, saada ökoloogiliselt puhast saaki, saada kvaliteetsemat saaki vms.
Autine linnus

Autine linnus oli 13. sajandi alguses Autine piirkonna keskuseks olnud linnus.
Linnus, mis oli Henriku Liivimaa kroonika järgi latgali üliku Waridote residentsiks, kuulus kuni 1209. aastani Jersika vürstile Vissevaldele, pärast seda läks ta vürsti ja Riia piiskop Alberti lepinguga piiskopi valdusse. Autine linnust on mainitud nii 1209. aasta lepingus (urbem Autinam) kui 1211. aasta Riia piiskopi ja Mõõgavendade ordu omavahelise maadejagamise lepingus (castra Autenine). Ilmselt oli Autine juba varem Jersikast üsna sõltumatu, kuna sealsed juhid sõlmisid Riia piiskopi ja Mõõgavendade orduga liiduleppe ning võtsid vastu Riia kiriku ristimise juba 1208. aastal. 1215. aastal piiras lühiajaliselt Autine linnust ugalaste ja sakalaste vägi, mis orduvendade abiväe lähenemisel lahkus.
Linnuse täpse asukoha kohta on aja jooksul välja käidud erinevaid hüpoteese. 19. sajandil paigutati seda Valterkalniņši mäele ja hilisema ordulinnuse kohale Valmieras, Antiņi külasse Valmierast loodes, Kauguri Pekaskalnsi mäele ja Auciemsi mõisa kohale Cēsisest loodes. Hiljem tekkis arusaam, et linnus pidi asuma Koiva vasakul kaldal Cēsise linna lähedal. Sellest lähtuvalt on asukohaks pakutud Cēsise Riekstukalnsi linnamäge (tänapäeval peetakse võndlaste linnuse paigaks), Gulbere mäge Cesvaine lähedal, hilisema Cēsise ordulinnuse kohta ja Vaive valla Sārumkalnsi linnamäge. Pärast latgalipäraste arheoloogiliste leidude avastamist Sārumkalnsil on paljud arheoloogid just seda linnamäge hakanud Autine linnuse asukohaks pidama. Sārumkalnsi kasuks räägib ka sealsamas avastatud latgalite hilisrauaaegne kalmistu, lähedus Cēsisele ja Idumeale, millega Autine kroonika järgi tihedalt seotud oli, ning sealsed ajaloolised kohanimed, mis võivad pärineda Autine nimest (Awetanns, Awtten, Avtin).
Gerhard Alexander Robert Plath

Gerhard Alexander Robert Plath (13. oktoober 1897 Käina – 2. juuni 1983 Paderborn) oli Eesti vaimulik.
Lõpetas aastal 1915 Tallinna Toomkooli. Õppis aastatel 1915–1916 ja 1920–1924 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas, aastatel 1916–1917 ja 1918–1920 oli sõjaväeteenistuses. Ordineeriti 3. jaanuaril 1926 õpetajaks.
Oli aastatel 1926–1927 Peetrimõisa koguduse abiõpetaja ja 1927–1939 sama koguduse õpetaja. Töötas aastatel 1923–1939 lisaks kooliõpetajana.
Siirdus aastal 1939 Saksamaale. Oli aastatel 1940–1945 pastor Lüderitzis (praegu Łabiszyn Żnini maakonnas Kujawy-Pomorze vojevoodkonnas Poolas) ning aastatel 1941–1945 Wehrmachti juures. 1945–1953 oli sõjavangis. 1954–1956 oli ametis Bielefeldi läheduses Eckardtsheimis Betheli kiriklikus abiorganisatsioonis. 1956–1964 oli ta pastor Rietbergis (Nordrhein-Westfaleni liidumaal). Läks aastal 1964 emerituuri. Suri aastal 1983 Paderbornis.

Isiklikku

Tema isa Paul Wilhelm Ernst Plath oli Käina Martini koguduse õpetaja, vend Werner Arthur Wolfgang Plath oli arst. Tema poeg Volker Plath on pastor Saksamaal.
Sulgjas õhik

Sulgjas õhik (Neckera pennata) on õhikuliste sugukonda kuuluv sammaltaim. 
Ta on Eestis arvatud III kaitsekategooriasse (seisuga 2012).
Eestis võib neid leida kasvamas soostuvates metsades, lammimetsades ja -põõsastikes, kõdusoometsades ja arumetsades.
Üldlaulupidu

Üldlaulupidu on üleriigiline laulupidu, kus osalevad erinevad kooriliigid ja puhkpilliorkestrid.
Tallinna lauluväljakul iga viie aasta tagant peetavat pidustust korraldab Eesti Laulu- ja Tantsupeo Sihtasutus. Järgmine üldlaulupidu toimub 2024. aastal.
Lemmik (Aegna)

Lemmik (ka Lemmiku neem) on neem Harju maakonnas Aegna saarel.
Neil Hardwick

Robert Neil Hardwick (sündinud 22. juulil 1948 Teversalis) on inglise päritolu Soome lavastaja, stsenarist, näitleja ja kirjanik.
Ta õppis Cambridge'i ülikoolis algul füüsikat ja hiljem filosoofiat. Alates 1969. aastast elab ta Soomes.
Neil Hardwick on muu hulgas tegutsenud nii tele-, filmi- kui ka teatrilavastajana, kirjutanud telesaadete ja sarjade stsenaariume, osalenud keeleõppe-, meelelahutus- ja komöödiasarjades näitlejana, juhtinud televisioonis jutusaateid ning kirjutanud mitu raamatut.
Kurjategija

Kurjategija on kuriteo toime pannud isik. 
Õigusriigis omaks võetud põhimõtte kohaselt rakendatakse kõigi inimeste suhtes süütuse presumptsiooni, mis on üks tähtsamaid inimõigusi. Selline säte on ka Eesti Põhiseaduses. 
 
„§ 22. Kedagi ei tohi käsitada kuriteos süüdi olevana enne, kui tema kohta on jõustunud süüdimõistev kohtuotsus“
 – Eesti Vabariigi põhiseadus (1992)
See säte kaitseb kodanikke omakohtu ja valesüüdistuste eest ning annab üksnes kohtule õiguse kedagi süüdi mõista. 
Süütuse presumptsioonist ei tulene, et isik muutub kurjategijaks alles pärast süüdimõistva kohtuotsuse jõustumist. Kohtuotsus üksnes kinnitab, et tegemist oli kuriteoga ning antud isikut saab käsitleda kurjategijana juba alates tema teo sooritamise hetkest. 
Õigussüsteemid näevad ette ka juba jõustunud kohtuotsuste ümbervaatamise menetlemist. Põhimõtteliselt on võimalik uue kohtuotsusega isik rehabiliteerida. Sellisel juhul hüvitatakse talle kõik kahjud, mis varasema kohtuotsuse täitmisel talle on tekitatud ning taastatakse kõik tema õigused. 
Ajaloos on korduvalt esinenud taolisi juhtumeid, ehkki need on haruldased. Üks kõige märkimisväärsemaid oli Jeanne d'Arci süüdimõistmine, hilisem osaline rehabiliteerimine ning mitu sajandit hiljem koguni pühakuks kuulutamine. Enamasti on taolised juhtumid seotud õigussüsteemi ja õigusteadvuse muutustega. 
Erinevates õigusruumides võib samuti esineda vastukäivaid käsitlusi. Tüüpiliseks näiteks on poliitilised kurjategijad, kes ühes riigis võivad olla süüdi mõistetud, kuid teises riigis samal ajal rahvuskangelased.
Fromhold Hermann Hunnius

Fromhold Hermann Hunnius (11. aprill 1836 Narva – 10. juuni 1903 Viru-Nigula) oli Eesti vaimulik.
Õppis nii Tallinna kui Tartu gümnaasiumides. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1855–1859.
Oli Eestimaa vikaarõpetaja 2. detsembrist 1862. Viru-Nigula koguduse õpetajaks kutsuti 26. novembril 1863, ametisse introdutseeriti 26. jaanuaril 1864. Sai Alutaguse praostkonna praostiks 23. aprillil 1882.
Hunnius avaldas raamatu Ewangeli Lutteruse kogudus Wenneriigis, et meie Ma rahwas wõttaks armastusega meeldetuletada oma usu wendi, mis meie isamaal elawad, Tartu 1879, 38 lk. Publitseeris Viru-Nigula õpetaja Michael Scholbachi kirikukroonika märkmed 17. sajandi teisest poolest.

Isiklikku

Tema isa oli Narva Johannese koguduse õpetaja Konstantin Hunnius. Tema üks onu Conrad Eduard Hesse oli Saaremaa superintendent, teine onu Carl Hermann Hesse oli Paide kreisiarst. Tema poolvend Carl Hunnius oli baltisaksa luuletaja, vaimulik ja ajakirjanik; poolõde Monika Hunnius oli laulupedagoog, kes kirjutas mälestusteraamatu "Minu onu Hermann", mis on tema isa esimese abikaasa vennast Carl Hermann Hessest ja suvedest tema juures Paides.
Tyson Chandler

Tyson Cleotis Chandler (sündinud 2. oktoobril 1982 Hanfordis) on Ameerika Ühendriikide korvpallur. Praegu mängib Tyson Chandler NBA klubis Dallas Mavericks, aastatel 2011–2014 mängis klubis New York Knicks.
2011. aastal tuli Chandler NBA meistriks klubi Dallas Mavericks koosseisus.
Chandleri valiti NBA hooaja 2011–2012 parimaks kaitsemängijaks.
USA korvpallikoondises võitis Tyson Chandler kuldmedali 2010. aasta maailmameistrivõistlustel.