google/wiki40b huggingface dataset:
Jaan Kriisa

Jaan Kriisa (31. detsember 1882 Ulila vald, Tartumaa – 8. august 1942 Sosva laager, Sverdlovski oblast) oli Eesti advokaat, omavalitsustegelane ja poliitik.
Kriisa lõpetas 1911. aastal Tartu Ülikooli õigusteaduskonna ning kuulus Eesti Üliõpilaste Seltsi (coetus 1906 II). Ta töötas advokaadina Pärnus, Tartus ja Valgas. Oli Valgas tegutsenud Säde teatri esimees ja pidas 1917. aastal abilinnapea ametit.
Jaan Kriisa oli 1917–1918 ja 1919 Tartu linnapea. Vahepealse Saksa okupatsiooni ajal oli linnapeaks Egmont Brock.
Eesti Rahvaerakonna liikmena kuulus Kriisa I Riigikogu koosseisu. Ta astus ametist tagasi 7. jaanuaril 1921 ning tema asemel läks Riigikokku Johannes Semm. Selle aja jooksul oli ta kuulunud ka Jaan Tõnissoni esimese (18. novembrist 1919 – 28. juulini 1920) ja teise valitsuse (30. juulist 1920 – 26. oktoobrini 1920) koosseisu toitlusministrina.
Jaan Kriisa arreteeriti NKVD poolt 14. juunil 1941 ja ta suri vangilaagris 8. augustil 1942.
Teek

Teek (ingl. library) on funktsioonide, makrode, klasside, moodulite vms komponentide kogu, mida saab programmis vajadust mööda kasutada. Lisaks alamprogrammidele võivad teegid sisaldada ka andmeid, kuid selleks neid tavaliselt ei kasutata. Erinevalt programmist pole teegid iseseisvad, vaid programmidele teenuseid pakkuvad abifailid.
Tänapäeva tavaarvutitele teeke mittekasutavaid programme peaaegu ei kirjutata, kuna tavaprogrammidel puudub vahetu ligipääs arvuti riistvarale. Sisendi ja väljundi jaoks on operatsioonisüsteemidel kaasas palju teeke, mis suhtlevad operatsioonisüsteemi tuumaga; tuum vastutab riistvara juhtimise eest. Lisaks kasutavad programmid tihti kasutatava programmeerimiskeelega kaasas olevaid standardteeke.
Valentina Tereškova

Valentina Tereškova (vene Валентина Владимировна Терешкова; sündinud 6. märtsil 1937 Bolšoje Maslennikovos Tutajevi rajoonis Jaroslavli oblastis) on endine Nõukogude Liidu kosmonaut, maailma esimene naiskosmonaut.
Ta käis kosmoses Vostok 6 pardal 16.–19. juunil 1963.
Tereškoval on lennuväe kindralmajori auaste.
Tereškova sai Nõukogude Liidu kangelase aunimetuse.
Valentina abikaasa (1963–1982) oli kosmonaut Andrian Nikolajev.
Ali Paša mošee

Ali Paša mošee on Sarajevos aastatel 1560–1561 valminud mošee, mille annetas Osmanite riik Bosnia eyaleti endise kuberneri Sofu Hadım Ali Paša mälestuseks pärast tema surma 1560. aasta septembris.
Mustpeade maja

Ajalugu

Mustpeade vennaskonda Tallinnas on esmakordselt mainitud 1400. aastal ja selle tekke ajaks loetakse 1399. aasta. Vennaskond ühendas noori vallalisi kaupmehi enne nende Suurgildi vastuvõtmist ja välismaiseid kaupmehi, kes viibisid küll pikaajaliselt, kuid mitte alaliselt Tallinnas. Mustpeade vennaskonna nimetus on seostatav nende kaitsepühaku Püha Mauritiusega, kes legendi järgi oli Aafrikast pärit mustanahaline. Püha Mauritiuse pea on ka vennaskonna vapimärk. Vennaskond oli tegev ainult Eesti ja Läti aladel (Tallinnas, Riias ja Tartus), mujal Euroopas on ta tundmatu. Vennaskonna liikmed lahkusid Tallinnast 1940. aastatel. 1990. aastate lõpus esitasid vennaskonna esindajad oma endise maja tagastamise taotluse ja sellest alates käib kohtuvaidlus taotluse õiguspärasuse üle. Tagastamise vastuargumentideks on maja mahukas ümberehitamine pärast vennaskonna lahkumist ja maja kasutamine linnale olulise kultuurikeskusena.
Mustpeade vennaskonna hoone kohal paiknes elamu arvatavasti juba 14. sajandil. 16. sajandi esimesel poolel ostsid selle mustpead, mil ehitati ka uus võlvimata laega saal.
1597. aastal tehti suurem ümberehitus, mille käigus kujundati fassaad Madalmaade renessanssarhitektuuri vaimus rikkalike ornamentide ja nikerdatud kaunistustega. Tallinna üks pilkupüüdvamaid värvikaid uksi pärineb 1640. aastatest. Olevi gildilt ostetud kahelöövine ja võlvitud gildisaal on pärit 15. sajandist.
Järgmine suur ümberehitus tehti hoones 1908. aastal, ent see puudutas vaid interjööri, mis sai uusklassitsistliku välimuse. 1970. aastate lõpus võeti ette suurem restaureerimistöö seoses 1980. aasta suveolümpiamängude purjeregati toimumisega Tallinnas. Suur osa vanalinna hoonestusest sai enne seda sündmust uue viimistluse. Pilkupüüdvateks elementideks on mustpeade maja välisuks ja fassaadil asuvad bareljeefid. Mustpeade maja interjöör uuendati 1990. aastate lõpus. Maja Olavi saalis asub Tallinna Linnavalitsuse kingitud maal "Püha Olav" (autor kunstnik Jüri Arrak).
Eelmise sajandi teisel poolel võeti hoone kasutusele kultuurikeskusena. 1944–1965 kandis nime J. Tombi nimeline Kultuurihoone. Pärast Salme kultuurikeskus valmimist Vabriku tänaval kolis sinna J. Tombi nimeline Kultuuripalee, mustpeade majas alustas tegevust Noorsoo Kultuuripalee (1965–1968), 1969–1991 Jaan Kreuksi nimeline Noorsoo Kultuuripalee. Majas tegutsesid paljud isetegevuskollektiivid. Neist tuntumad on tantsuansambel Sõprus (juhendaja Ilma Adamson), segakoor Noorus, meesansambel Vanad sõbrad, tantsuklubi Hõbe-Must (juhendaja Ants Tael, ansambel Elektra, Horre Zeigeri Big Band jt.
Aastatel 2000, 2001, 2002 ja 2006 krooniti Mustapeade majas aasta Eesti Miss Estonia tiitlivõitjad E. Mikomägi, I. Roos, J. Tafenau, K. Klemmer ja Mister Eesti V. Loonde.
Reinheitsgebot

Reinheitsgebot (saksa keeles "puhtuskord") on Baierist pärit ja hiljem kogu Saksamaal kehtestatud kvaliteedinõue, mille kohaselt võib õlleteoks tarvitada vaid vett, otra ja humalat.
Teadaolevalt kehtestati see esmakordselt 23. aprillil 1516 Baieri hertsogkonna linnas Ingolstadtis, ehkki seda mainiti juba 1487. Seaduse algne eesmärk oli vältida õlletegijate konkurentsi pagaritega väärtuslike toorainete pärast nagu nisu ja rukis.
Kreeka kuningas Otto (endine Baieri prints) kehtestas sama nõude 19. sajandi alguses Kreekas. Saksamaa ühendamisel 1871. aastal nõudis Baier Reinheitsgebot'i kehtestamist kogu Saksamaal. Tänapäeval lubavad Saksa seadused tarvitada õllevalmistamisel ka varem keelatud aineid nagu pärm, linnased ja suhkur, kuid enam mitte töötlemata otra. Paljud õlletehased valmistavad siiski õlut endiste retseptide järgi ning viitavad Reinheitsgebot'ile ka pudelisiltidel.
Venemaa lipp

Venemaa lipp on Venemaa Föderatsiooni riigi- ja Venemaa  rahvuslipp.
Venemaa Föderatsiooni lipp on praegusel kujul kasutusel 11. detsembrist 1993. aastast.

Ajalugu

Trikoloori, valge-sinine-punane võttis Hollandi lipu eeskujul kasutusele Venemaa tsaar Peeter I, kes käis seal laevaehitust õppimas. Sama lippu kasutasid 1709. aastast Venemaa kaubalaevad. 
Venemaa keisri Aleksander II ajal, 1858. aastal kinnitati “Keisririigi vapivärvide ja asetsemise kirjeldus lahingulippudel, lippudel ja muudel esemetel, mida kasutatakse kaunistamiseks pidulikel juhtudel”, milles määratleti uued riiklikud lipuvärvid: must-oranž-valge. Valge-sinine-punast lippu kasutati edaspidi Venemaa keisririigi kaubalaevadel, sõjalaevadel kasutati Püha Andrease lippu.
Enne Venemaa keiser Aleksander III kroonimist, 1883. aasta 7. mail taastati Aleksandri korraldusega rahvus- ja kommertslipuna, endine valge-sinine-punane lipp.

Valge-sini-punane trikoloor oli Venemaa Keisririigi rahvuslipp ja Venemaa Vabariigi riigilipp.
Verner Hans Puurand

Verner Hans Puurand (27. september 1904 Narva – 12. juuni 1983 Brisbane, Austraalia) oli Eesti sõjaväelane (vanemleitnant, alates aastast 1974 mereväekapten) ja riigimees (Eesti Vabariigi Valitsuse minister eksiilis 1973–1983).

Tegevus Eesti Vabariigis ja okupatsiooniajal

Verner Puurand osales sõjakooli kadetina 1924. aasta 1. detsembri mässukatse mahasurumises. 
Pärast teenima asumist Eesti mereväes saadeti ta Eesti mereväe esindajana 1930. aastate keskel Inglismaale, Eestile mõeldud allveelaevade ehitamise juurde, olles Portsmouthis Eestile allveelaevade ehitamise juures Eesti mereväe esindajaks.
Aastate 1940–1941 kohta olemas vastuolulised andmed NKVD arhiivi jäänustest, mis Eestisse jäeti. NKVD andmetel Puurand värvati esimesel sovetliku okupatsiooni aastal Nõukogude Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadi (NKVD) agendiks (värbamise asjaolude ja agentuurse tegevuse kohta puuduvad lähemad andmed) agendinimega Javin ning NKVD toimiku järgi kuulus ta agentuurvõrku aastail 1940–1941. Samas pole andmeid, et peale agendiks nimetamise oleks mingit koostööd toimunud. Teistel andmetel asus kapten Puurand end sovetlike võõrvõimude eest varjama varsti pärast Eesti allveelaevade ülevõtmist (täpsemalt pärast allveelaeva Kalev üleviimist Kroonlinna), kui ta sai teada, et Eestisse jõudes tahab NKVD teda likvideerida nagu seda tehti ka tema kolleegidega ohvitseridega allveelaevast. On teada, et ta varjas end NKVD eest kuni Saksa okupatsioonini oma Võidumetsa talus Lääne-Virumaal Naistevälja külas, kuhu ta ämm oli ehitanud talle talu juurde puuriida sisse varjupaiga. On teada, et Verner Puurand võttis osa aastal 1941 Eestis toimunud nn Suvesõjas, võttes osa Pärnu, Tallinna, Paldiski, Aegna, Hiiu- ja Saaremaa vabastuslahinguist.
1944.a.septembris alustas ta reisi Saksamaale (oma autoga) just Naistevälja külast, kust võttis kaasa abikaasa, ämma ja mõlemad alaealised pojad.Vanema poja Hans Verner Puuranna mälestuses oli see nii: "Eestist põgenesime 1944. aasta septembris. Ühel varahommikul pakkis isa (Naisteväljal) asjad auto päravankrisse. Ema ja isa istusid ees ja mina oma venna Mardiga ja vanaemaga istusime taga. Isa andis Mardile valida, kas ta võtab kaasa oma padja või kaisukaru, Mart võttis padja. Mulle millegipärast ei antud valida, kas seda või teist kaasa võtta. Muidugi, mina olin juba kaheteistaastane, aga vend oli ainult neljane. Enne keskpäeva, kui olime juba Pärnust läbi sõitnud, jättis isa auto enne Eesti ja Läti piiri seisma. Me sõime midagi ja pärast seda võttis isa ühe karbiga kaasa kodumaa mulda. Aastaid hiljem sai sellest mullast natuke isale, emale ja vanaemale kirstu peale visata, kui olid nende matused Austraalias." (Hans Verner Puurand: Eesti hümni kuulmine toob iga kord pisarad silma. – Virumaa Teataja, 11.09.2011).
Artjom Fjodorov

Artjom Fjodorov (sündinud 7. veebruaril 1985) on Eesti poksija.
Ta võitis 2013. aastal Balti meistrivõistlustel poksis esikoha.
Ta on tulnud mitu korda Eesti meistriks poksis.
Anne Parmasto

Anne Parmasto (sündinud 13. detsembril 1952) on eesti maalikunstnik.
Ta õppis aastatel 1975–1981 ERKI-s ja lõpetas selle teatridekoratsiooni erialal.
Ta on töötanud villijana Tartu Õlletehases, laborandina Zooloogia ja Botaanika Instituudis, sekretärina Pimedate Ühingus, majandusosakonna juhataja asetäitjana Kalurikolhooside Liidus ja kasvatajana Balletikoolis. Pärast ERKI lõpetamist töötas ta kunstnikuna Kaubamajas, vabakunstnikuna, õppejõuna Tallinna Pedagoogilises Instituudis ja aastast 1998 Tartu Ülikooli maalikunsti õppetoolis.
Ta on aastast 1993 Kunstnike Liidu liige.
Oma suurimaks saavutuseks peab peret.
Näitused aastast 1984: Kölni kunstimessid, München, Nürnberg, Tallinna kunstihoone galerii, Tartu Kunstnike maja. 
Aastast 2000 kuulub Anne Parmasto ühismaalimist harrastavasse Austria kunstnikeühendusse Rabnitztaler Gruppe. 
Näitusi on olnud ka Tartu kunstimuuseumis (2002), Athena keskuses (2008), Tartu Kunstimajas (2010).
Esinenud alates 1984. aastast 35 isikunäitusega Eestis, Saksamaal ja USAs.

Isiklikku

Tema isa oli mükoloog Erast Parmasto.
Noreia

Noreia oli antiikaegne linn Alpide idaosas, Noricumi kuningriigi pealinn. Selle asukoht ei ole üheselt kindlaks tehtud. Võib-olla on see väljakaevatud asula Kärntenis Magdalensbergil. Teda on paigutatud ka Neumarkti ja Hallstatti.   
Noreia all saavutasid kimbrid ja teutoonid  113 eKr võidu Rooma väe üle, kuid pole selge, kas lahingupaik oli Noricumi kuningriigi pealinn või oli teisigi samanimelisi kohti. Viimase oletuse kasuks räägib see, et hilise Rooma aja teedekaardil  Tabula Peutingeriana on Noreia kaks korda sisse kantud.
Indrek (film)

"Indrek" on A. H. Tammsaare raamatu "Tõde ja õigus" teise osa põhjal valminud Eesti film.
"Indrek" räägib eesti maapoisi Indrek Paasi elust härra Mauruse eragümnaasiumis 19. sajandi lõpuaastail. Teinud läbi tõdede ja valede keerulise labürindi, jõuab Indrek tõdedeni, mis sunnivad ta koolist lahkuma. Inimese võitluse inimväärse tõe eest teevad suuremal või vähemal määral läbi kõik filmi tegelased, nii õpetajad kui ka õpilased.
"Indrek" valmis 1975 ning esilinastus aasta hiljem. Filmi režissöör on Mikk Mikiver, stsenaristid Arvo Kruusement ja Lembit Remmelgas, helilooja Veljo Tormis; operaator Mihhail Dorovatovski ning kunstnik Halja Klaar.
Forint

Forint on Ungari rahaühik.
Forint oli Ungaris kasutuses 1867–1892 ja uuesti alates 1946. aastast. 1946 vahetas ta välja pengö, mis hüperinflatsiooni tõttu oma väärtuse kaotas.
ISO 4217 kood on HUF ning kasutatav lühend on Ft.
Forint sai nime Firenzes alates 1252 vermitud kuldmüntide floriinide järgi. Ungaris võttis kuldmündid kasutusele Károly I 1325.
Pärast forinti kasutuselevõtmist oli nende kurss palju aastaid stabiilne. See aitas suurendada sotsialistliku riigikorra populaarsust. Sotsialistliku riigikorra lagunedes kaasnes sellega taas inflatsioon 1990. aastatel. Kui 1. jaanuaril 1990 maksis 1 naelsterling 100 forintit ja 1 USA dollar 62,5 forintit, siis 1. jaanuaril 2001 jõudis forint oma kõige nõrgema kursini: naelsterling maksis 417,7 ja dollar 279,62 forintit. Hiljem on forint mõlema mainitud valuuta suhtes märgatavalt tugevnenud.
Üks forint jaguneb 100 filleriks (fillér), kuid need ei ole alates 1999 enam käibel.

Mündid

Mündid on väärtuses 5, 10, 20, 50, 100 ja 200 Ft. Kuni 29. veebruarini 2008 olid käibel 1- ja 2-forintilised mündid, mida saab Ungari keskpangas vahetada kuni 28. veebruarini 2013.
Malmö

Ajalugu

Malmö on asutatud 12. sajandil Malmhaugi sadamana. 
Keskajal oli Malmö Kopenhaageni järel Taani suurim linn. 1644. aastal läks Rootsi valdusse.

Rahvastik

Malmö on Rootsi kõige paljurahvuselisem linn. 24% elanikest on sündinud väljaspool Rootsit. Linnas räägitakse rohkem kui 100 keelt.
Malmö kauaaegne linnapea aastatel 1994–2013 oli eestlane Ilmar Reepalu.
Reino Helismaa

Reino Vihtori Helismaa (kuni 1934. aastani Helenius; 12. juuli 1913 Helsingi – 21. jaanuar 1965 Helsingi) oli soome laulutekstide autor, helilooja, laulja, näitleja, kirjanik ja stsenarist.
Ta kasutas pseudonüüme Orvokki Itä (koos Toivo Kärkiga), Rainer Kisko, Rauni Kouta, Aarne Lohimies, Jukka Roine, Väinö Karras, Repe.
Reino Helismaa kirjutas muu hulgas umbes viis tuhat lauluteksti, 32 filmistsenaariumi ja kaheksa näidendit.
Ta tegi palju koostööd helilooja Toivo Kärki, laulja Tapio Rautavaara ja näitleja Esa Pakarisega.
2004. aastal valisid soomlased Reino Helismaa saja suurema soomlase hulgas 50. kohale.
Alates 1989. aastast antakse iga viie aasta tagant Reino Helismaa auhinda parimale laulutekstide autorile.
Maismaataimed

Sammaltaimed

Sammaltaimed (Bryophyta sensu lato) on kõrgtaimed, üks kõige suurem erinevus teistest maismaataimedest sammaltaimedel on reproduktsioonitsükli ajal haploidi (st ühe paaritud kromosoomide komplektiga) gametofüütide levimus diploidsetest sporofüütist. Maal on umbes 20 000 liiki sammaltaimi. Kõik sammaltaimed on väikest kasvu, piiratud kasv, eelistavad niisket kasvukohta aga võivad kasvada ka kuivamas kohas. Paljunevad spooride kaudu ja neil puuduvad juured.

Eostaimed

Eostaimed (Tracheophyta) on rühm kuhu kuuluvad sõnajalgtaimed ja neile ligidat taimede rühmad. Eostaimed omavad hästi arenenud juhtimissüsteemi, juur, vars ja leht on alati väljendatud. Nad on tihedasti seotud veega, sest omavad gametofüüdi. Pteridofüüt on vaskulaarne taim, mis hajub spoore. Neil ei ole õisi ega seemneid, mis tähendab, et nende paljunemisvahendid on peidetud.

Seemnetaimed

Seemnetaimed (Spermatophyta) on kõrgtaimed, mis moodustavad seemneid keerulise struktuurüksusega, mille sees on idu. Seemnetaimed on olulised Maa katmisel ja põllumajanduses laias kasutuses. Seemnetaimede paljunemiseks pole vaja vett, paljunevad sugurakkude abil, mida kannab edasi tuul või mingi loom.
Suur-meenäitur

Levik

Suur-meenäitur elab peaaegu kõikjal Mustas Aafrikas, välja arvatud Namiibias, Botswanas ja osas Lõuna-Aafrika Vabariigist. Ta on kõige laiema levilaga meenäitur.
Ta elab eelkõige savannis, kus on puid; kuid ka põõsastikes ja metsaservades. Elupaigad asuvad merepinna kõrgusest kuni 3000 meetri kõrguseni, kuid enamik neist on vähem kui 2000 m kõrgusel.

Välimus

Suur-meenäitur on meenäiturlaste sugukonna suurim lind. Linnu pikkus on umbes 20 cm. Isaslinnud kaaluvad keskmiselt 48,9 grammi ja emaslinnud 46,8 grammi.
Linnu seljaosa on tume ja kõhualune valge. Saba külgedel on valged vöödid. Isaslinnul on must kurgualune, kahvatuhall kõrvaala ja roosa nokk; mõned tema tiiva kattesulgedest tiivanuki lähedal on kuldsed. Emaslinnu kurgualune on hele ja nokk mustjas. Noorlindudel on seljaosa oliivikarva ning puguala ja kurgualune kollakas.

Toitumine

Suur-meenäitur sööb peamiselt mesilaste hauet, vastseid ja vaha. Ta on üks väheseid linde, kes suudab vaha seedida.
Ta püüab ka putukaid, eriti termiite, harvem toitub puuviljadest ja väiksemate lindude munadest.

Pesitsemine

Meenäiturid on pesaparasiidid. Pesitsemishooaeg on septembris-oktoobris. Emaslind muneb 4–8 muna ühekaupa teiste liikide esindajate pesadesse. Tihti torkab ta pesas varem olnud munad läbi. Haudeperiood on 18 päeva. Vastkoorunud meenäituritel on noka küljes teravad nagad, mis aitavad neil pesakonnakaaslasi või teisi mune hävitada. Hiljem need nagad taandarenevad.
Levinumad peremeeslinnud on salu-helmesrähn, Lybius torquatus, Trachyphonus vaillantii, välja-safiirlind, triip-safiirlind, valgelaup-mesilasenäpp, pisi-mesilasenäpp, harksaba-mesilasenäpp, puna-mesilasenäpp, Lamprotornis nitens, Lamprotornis mevesii, Spreo bicolor.
Linnud saavad lennuvõimeliseks 30–40 päevaga. Tihti toidavad vanemad neid veel lisaks 7–10 päeva.
Pojad saavad suguküpseks ühe aastaga.

Eluviis

Suur-meenäitur on päevase eluviisiga.
Lind tegutseb tavaliselt üksi, kuid avatud mesilaspesa juurde võib koguneda ka rohkem linde.

Eluiga

Suur-meenäiturid elavad teadaolevalt kuni 12-aastaseks.
Jalmar Vabarna

Isiklikku

2016. aastal abiellus ta Sandra Sillamaaga.
24.07.2018 sündis neil poeg.
Jalmar Vabarna vanavanaema oli setu lauluema Anne Vabarna.
Ta rajab Värska lähedale Treski külla endale talu.
Annimatsi

Annimatsi (ka Animatsi) oli küla Valgamaal Otepää vallas.
Kohast on teateid alatest 1825 (Annimatz).
1977 liideti Annimatsi küla Sihva külaga.
Aleksei Mažukov

Aleksei Mažukov (10. veebruar 1936 Šumerlja – 28. juuni 2011 Moskva) oli vene helilooja.
Mažukov kirjutas muusika filmidele "Mehaanik Gavrilovi armastatud naine", "Džigitt jääb alati džigitiks" jne.
Samuti tegi ta koostööd paljude tuntud estraadilauljatega. Tema viisistatud laule on esitanud Alla Pugatšova, Jossif Kobzon, Muslim Magomajev, Edita Pjehha, Nikolai Gnatjuk, Eduard Hill, Sofia Rotaru, Anne Veski, Olev Vestmann jpt.
Kitee Gümnaasium

Kitee Gümnaasium (soome keeles Kiteen lukio) on gümnaasium Kitees Põhja-Karjala maakonnas Ida-Soome läänis. 
Gümnaasium on asutatud 1962. aastal. Siin õpivad peamiselt Kitee linnast ning Rääkkylä ja Tohmajärvi vallast pärit koolinoored. Õpilasi on umbes 170.
Kitee gümnaasium asub Kitee keskosas asuva koolikompleksis aadressil  Koulutie 3. Samas kompleksis paiknevad ka Arppe kool ja Kitee linnaraamatukogu.
Kitee gümnaasiumi vana hoone, mis ehitati 1960. aastatel, lammutati 2008. aastal, sest tunnistati õppimistingimustele mittevastavaks hoones tekkinud siseõhuprobleemide tõttu (hallituse vohamine). Aastatel 2009–2010 ehitati uus gümnaasiumihoone.

Vilistlasi

Kitee Gümnaasiumi on lõpetanud 1992. aastal soome päritolu Eesti lastekirjanik Mika Keränen.
Gerhard Rägo nimeline mälestusmedal

Aleksander Professor Gerhard Rägo nimeline mälestusmedal on Tartu Ülikooli ja Eesti Matemaatika Seltsi poolt 1990. aastal asutatud autasu.
Medalit antakse silmapaistvate teenete eest õpetaja- või õppejõutöös; õppe- ja metoodilise kirjanduse, programmide, õppetehnika jms. väljatöötamise ning tõhusa kaasabi osutamise eest matemaatika õpetamise täiustamisele eesti koolides.
Aastaks 2010 (kaasa arvatud) oli medalit antud 138 isikule või kollektiivile. Autasustamistseremoonia on traditsiooniliselt seotud Gerhard Rägo sünniaastapäevaga.
Vipa

Vipa (rootsikeelne nimi) on Lääne maakonnas Vormsi vallas Rälby lahes asuv 0,1 hektari suurune saar. Saare rannajoone pikkus on 147 meetrit.
Saare koordinaadid on 59° 2′ N, 23° 17′ E.
Saar kuulub Väinamere hoiuala koosseisu ja on looduskaitse all.
Helmut Thomson

Helmut Gerhard Thomson (24. jaanuar 1905 Hageri – 14. august 1985 Wüstenselbitz, Baieri) oli eesti vaimulik.
Lõpetas Tallinna Toomkooli. Õppis 1924–1930 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Täiendas end Tübingenis. Ordineeriti pastoriks 2. mail 1932.
Oli aastal 1932 Lääne-Harju praostkonna vikaarõpetaja. 1933–1936 Hageri Lambertuse koguduse abiõpetaja. 1936–1941 Hageri Lambertuse koguduse õpetaja.
Aastal 1941 lahkus ta Saksamaale. 1941–1945 oli pastoriks Gross-Leistenaus Lääne-Preisimaal. Aastal 1946 oli ametis abistamiskontoris Sonnenfeldis. Alates 1947 aastast oli pastoriks Ahornbergis(Baieri liidumaal).

Isiklikku

Isa oli Hageri Lambertuse koguduse õpetaja, praost Konstantin Thomson. Vend Waldemar Thomson oli Pärnu Nikolai koguduse õpetaja. Vend Paul Thomson oli soo-uurija ja geoloog (Tartu Ülikooli geoloogia ja paleontoloogia dotsent). Tema õemees oli Harju-Madise koguduse õpetaja Otto Etzold. Teise õe poeg oli Burchard Lieberg, luterlik pastor Hesseni liidumaal, Saksamaal. Tädimees, praost Friedrich Wilhelm Ederberg oli Kaarma ja Kambja koguduste õpetaja. Tädipoeg Bruno Ederma oli Lääne-Nigula ja Rakvere Kolmainu koguduste õpetaja.
Silufilter

Silufilter on elektroonikalülitus, mis vähendab alaldist saadava elektripinge pulsatsiooni ehk lainjust, s.o pinge perioodilist lainetaolist muutumist. Võrgupinge täisperioodalaldamise korral toimub see muutumine kahekordse võrgupinge sagedusega (100 Hz). Impulsstoitelülituse alaldis ulatub pulseerimissagedus kümnetesse või sadadesse kilohertsidesse.
Ilma filtrita alaldi väljundpinge pulsatsioon on nii suur, et pinge langeb nullini, mis põhjustab paljude toidetavate seadmete töös tõsiseid häireid. Seepärast ühendataksegi alaldi väljundi ja koormuse vahele silufilter, mis vähendab alaldi väljundpinge pulsatsiooni mõne protsendi suurusjärku. Näiteks raadio- ja helivõimendusseadmeis avaldub toitepinge pulsatsioon nn võrgumürana.

Silumislülitused

Lihtsaim filter on kondensaator, mida kasutataksegi impulsstoitelülitustes. Võrgusagedusel töötava alaldi korral võib ka suure mahtuvusega kondensaatori silutoime jääda ebapiisavaks ja siis tuleb kasutada LC-filtrit, mis koosneb kondensaatoritest ja paispoolist.
Silufiltri pulsatsiooni vähendav efekt põhineb kondensaatori ja paispooli energiasalvestusvõimel.

Aktiivne silumisfilter

Aktiivse silumisfiltrit kasutades saab oluliselt vähendada väljundpinge pulsatsiooni, sest aktiivfiltri silumistegur ei sõltu otseselt koormusvoolust. Primaarse silumiskondensaatori mahtuvuse valikut aktiivse silumisfiltri kasutamine väga oluliselt ei mõjuta, sest pinge sellel ei tohi hetkekski langeda alla aktiivse silumisfiltri väljundpinge keskmist väärtust.

Pinge stabiliseerimine

Silufilter vähendab küll alaldi väljundpinge pulsatsiooni, kuid ei taga selle pinge stabiilsust. Kui on tarvilik, et toitepinge püsiks etteantud piires ka muutuva koormustakistuse korral, ühendatakse silukondensaatori järele pingestabilisaator; see vähendab ühtlasi tõhusalt pinge lainjust. Sellega kaasneb aga energiakadu, mis on mõnevõrra suurem kui aktiivse silumisfiltri korral..

Silumisfilter signaali detektorites

Signaali detektorites peab silumisfilter summutama kandevsageduse ja tema harmoonikud, kuid läbi laskma signaali tema muutumise ajalises dünaamikas (näiteks helisagedussignaali puhul soovitud helisageduste alas).
Voltmeetrite mõõtedetektorites võib silumisfiltril madalamate sageduste puhul olla oluline osa mõõtevigade kujunemisel.
Reguleeritav amortisaator kõrghoonetele

Reguleeritav amortisaator kõrghoonetele, TMD (inglise keeles Tuned Mass Damper) on hüdrauliline süsteem kõrghoone tuulepuhangutest tekkiva kõikumise vähendamiseks, s.t. hoone stabiilsuse suurendamiseks .