google/wiki40b huggingface dataset:
Koonulised

Välimus

Neil on hästi arenenud liitsilmad, niitjad tundlad ning suiseid kandev pea piirkond on pikenenud koonuks. Neil on kaks paari peaaegu ühesuurust tiiba, kuid esineb ka tiivutuid liike.
Texas (ansambel)

Teaxas on 1986. aastal Šotimaal Johnny McElhone ja Sharleen Spiteri poolt moodustatud britipopi bänd, kuhu kuuluvad veel Ally McErlaine, Eddie Campbell, Tony McGovern, Michael Bannister ja Ross McFarlane. Nende suurimateks hittideks on In Our Lifetime, Summer Son, In Demand, Say What You Want, Put Your Arms Around Me ja When We Are Together.
Plokščiai

Ajalugu

Plokščiais asub Plokščiai linnamägi, mis oli kasutusel I aastatuhandel ja II aastatuhande alguses. Nime Vaigov all on seda tõenäoliselt mainitud ka ristisõdade kroonikates. Selle juures künkal asus pühapaik, kus austati paganlikke jumalaid ja mille järgi küla sai ka oma varasema nimekuju.
Küla on esimest korda mainitud aastal 1646. XVII sajandil kuulus see Krispin-Kirschensteinide ja Tyszkiewiczite suguvõsadele. Aastal 1670 ehitati sinna esimene kirik (selle kellatorn valmis aastal 1573). Aastal 1703 sai küla alevitele omase õiguse turuplatsile, kuigi alevit Plokščiaist ametlikult ei saanud. Aastail 1770–1774 lasi Benedykt Karp mahapõlenud kiriku asemele uue rajada.
Praegune kirikuhoone valmis aastal 1868. Tsaariajal kasutati küla kohta vene keeles nimekuju Благословеньство. Külas elas mõnda aega Vincas Kudirka, kes andis seal välja ajakirja Varpas. Tänapäevase nimekuju sai küla I maailmasõja järel.
Lobi neeme kivikülv

Lobi neeme kivikülv (ka: Lobi neeme hiidrahnud, Lobi lahe madalvee rahnudekogum) on kivikülv Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas. 
Kivikülvi tuntuimad rahnud on Lobi neeme hiidrahn, Mustkivi ja Valgekivi.
Kristjan Rahnu

Isiklikku

Kristjan Rahnu on 192 cm pikk ja kaalub 90 kg. 
Ta elas varem Kadrinas, praegu elab Tallinnas ja treenib isa Roland Rahnu juhendamisel. 
Hobideks on lugemine ja golf. Eesmärk spordis on saada suurvõistlustelt medal.
Räägu tänav (Tallinn)

Räägu tänav on tänav Tallinnas Kristiine linnaosas Lilleküla asumis Mooni ja Linnu allasumis.

Ajalugu

Tänav oli olemas juba 1930. aastatel. Nime sai Räägu tänav 27. augustil 1930. 1950. aastatel ehitas Tallinna Masinatehas oma töötajatele Linnu tee ja Räägu tänava vahelisele alale majad, millest osa on tänini alles.

Marsruut

Räägu tänav algab Mustamäe teelt, ristub Algi tänava, Mooni tänava, Vuti tänava, Varese tänava, Mõtuse tänava, Sõpruse puiesteega, Lehe tänava, Kännu tänava, Tüve tänava, Nõmme tee, Püü tänava, Kiuru tänava ja lõpuks ristub Käo tänavaga. Tänava pikkus on umbes 1,8 km.

Pargid

Räägu tänava, Mustamäe tee ja Algi tänava vahelisel alal asub Löwenruh' park ja huvikeskus Kullo (endine Tallinna Pioneeride Palee). Tüve tänava ja Nõmme tee (Räägu bussipeatus) vahelisele alale jääb Räägu park (1,0 ha, Nõmme tee 52).

Tänava nimi

Tänava nimi on tulnud ruiklaste (Rallidae) sugukonda kuuluvalt väikselt linnult rukkirääk (Crex crex).
Juri Tsivjan

Juri Gavrilovitš Tsivjan (vene Юрий Гаврилович Цивьян; sündinud 7. augustil 1950) on kinouurija ja kultuurisemiootik.
Ta töötab California Ülikoolis.
Baxteri maakond

Ajalugu

Maakond moodustati 1873. aastal.
Varssavi Lepingu Organisatsioon

Varssavi Lepingu Organisatsioon (lühend VLO) ehk Varssavi pakt oli Ida-Euroopa kommunistlike riikide sõjalis-poliitiline organisatsioon 20. sajandil.

Ajalugu

Liit asutati 1955. aastal Varssavis vastuabinõuna 1954. aasta Pariisi lepingutele, mille alusel NATO hakkas Lääne-Saksamaad uuesti relvastama. Liit loodi algselt 20. aastaks. 
Leping kirjutati alla 31. märtsil 1955 Poolas. Nõukogude Liidu poolt kirjutas asutamislepingule alla Nikita Hruštšov.
Põhikirja kohaselt oli organisatsiooni eesmärgiks abi relvastatud kallaletungi korral Euroopas ja liikmete vaheline poliitiline koostöö. Organisatsiooni organiteks olid kaks korda aastas kogunev VLO konsultatiivkomitee, sekretariaat ja ühendatud ülemjuhatus (asukohaga Moskvas).
1956. aastal astus VLO liikmeks Saksamaa Demokraatlik Vabariik. Samal aastal sõlmis Nõukogude Liit VLO raames lepingu Poolaga oma vägede sinna paigutamiseks. 1957. aastal järgnesid samasugused lepingud Ungari, Rumeenia ja SDV-ga.
Asutajamaade hulka kuulus ka Albaania, kes aga peatas organisatsiooni toetamise 1962. aastal ning lahkus lõplikult 1968. aastal. Allianss lõpetas ametlikult tegevuse 1991. aasta juulis, koos NSV Liidu ja sellest sõltuvate Ida-Euroopa režiimide lagunemisega.

Organisatsiooni poliitiline juhtimine

Varssavi Lepingu Organisatsiooni poliitiliseks juhtorganiks oli Poliitiline Konsultatiivkomitee (Политический Консультативный Комитет (ПКК)), kuhu kuulusid VLO osalisriikide parteijuhid, Ministrite Nõukogu esimehed, välisministrid, kaitseministrid. VLO PKK ülesanne oli sõjalis-poliitiliste ohtudele ühiste strateegiate väljatöötamine. PKK pädevuses oli ka VLO relvajõudude ülemjuhataja ja ühendatud relvajõudude staabiülema nimetamine.

Ajalugu pärast organisatsiooni tegevuse lõpetamist

12. märtsil 1999 liitusid endiste VLO liikmete järeltulijad Ungari, Poola ja Tšehhi NATO-ga. Bulgaaria, Rumeenia ja Slovakkia liitusid NATO-ga märtsis 2004.
2005. aasta novembris avas Poola uurijatele oma VLO-ga seotud sõjalised arhiivimaterjalid. Dokumentidest selgus, et VLO plaanis 1980. aastate alguses tuumalööki lääneriikidele. Plaan sisaldas peamiselt ründeplaane, kaitseplaane oli nende hulgas väga vähe.
August Rei valitsus

August Rei valitsus tegutses 4. detsembrist 1928 kuni 9. juulini 1929.

Valitsuse moodustamine

August Rei alustas valitsuse kokkuseadmist 16. novembril 1928. Riigikogus tekitasid ministrivalikud erinevaid reaktsioone. Nii ei meeldinud keskparteidele Leopold Johanson, keda nad pidasid liiga sõjakaks ja äkiliseks. Reile heideti ette, et ta riigivanemaks ei sobi, sest ta on ka Bekkeri tehases hooldajana ametis. Aleksander Oinase kui pahempoolse kandidatuur ei sobinud pangandus- ja majandusringkondadele .
Lahkhelide tulemusena jäi Rahvaliit valitsusest kõrvale ja ka kristlased kaalusid eemale jäämist, kuid siiski jäid. Lõpuks moodustati valitsus 24 sotsialisti, 13 tööerakondlase, 14 koonduslase ja 5 kristlase häälega, kokku 56 häält
Pääsküla kivisild

Pääsküla kivisild on kahevõlviline paesild Tallinnas Nõmme linnaosas, mis ületab Pääsküla jõe. Kogu pikkus 21 meetrit ja laius 6,14 meetrit,sellest sõidutee laius 4,8 meetrit. Kuni 1960. aastani kulges üle silla Tallinn–Pärnu maantee.
Kivisilla valmimise aja suhtes ollakse eriarvamusel. Mõnede andmete kohaselt oli praeguse kivisilla kohal juba 1700. aasta paiku üheavaline puitsild, millele 19. sajandi alguses ehitati juurde teine sildeava. Puitsilda mainitakse sellel kohal veel 1857. aastal. Arvatavasti ehitati kivisild puitsilla asemele 1873. aastal ehitusettevõtja Jaan Telleri poolt. Teise maailmasõja ajal sild osaliselt purustati ning taastati alles 1956. aastal. Sild on muinsuskaitse all (registri nr. 3132).
Külmhoone

Külmhoone ehk külmutushoone on ehitis, kus kiiresti riknevaid aineid (peamiselt toiduaineid) jahutatakse ja külmutatakse ning säilitatakse madalal temperatuuril. Külmhoone koosneb külmkambritest, kompressorjaamast, külmaaine jahutamise süsteemist ja abiruumidest. Jahutatud toiduaineid hoitakse külmkambris 0 °C lähedasel temperatuuril, külmutamiseks alandatakse temperatuuri kuni –40 °C. Külmutatud toiduaineid säilitatakse temperatuuril –18...–25 °C. 
Külmhoone on ka ettevõte, mis tegeleb külmtöötlemisega.
Adrakohus

Ajalugu

Mõisate asutamise intensiivsuse tõusuga 15. sajandil kasvasid ka talupoegade koormised ning sellest tulenevalt ka elukohast põgenemine. Põgenemiste ärahoidmiseks ning põgenike püüdmiseks ja väljaandmiseks sõlmisid Tartu piiskop, Kärkna kloostri abt ja nende vasallid oletatavasti juba 1411. aastal kokkuleppe, millega pandi ametisse adrakohtunik (hakenrichter). 1458. aastal uuendati esialgset kokkulepet. Uus sõlmitud kokkuleppe täpsustas põgenike tagaotsimise ja tagasitoimetamise korda.
Aastatel 1453–1466 sõlmiti analoogne kokkulepe Eestimaa ja Vana-Liivimaa vasallide suurkokkutulekul. 1482. aastal laienes see kogu Vana-Liivimaale.
Liivi ordu maameister Wolter von Plettenberg sõlmis 1509. aastal adrakohtu kokkuleppe Tallinna kirikute ja Padise kloostri abti ning ordu käsknike ja läänimeestega. Selle tulemusena seati ametisse Läänemaale üks ja Saaremaale kaks adrakohtunikku, nendest üks stifti ja teine ordu maa-alale.
Liivimaal asendati adrakohtud sillakohtutega 1668. aastal.
Adrakohtud tegutsesid edasi Eestimaal ja neile lisandusid Rootsi ajal teisedki politsei funktsioonid.
Pärast Põhjasõda 1710. aastast oli adrakohus maapolitseikohus väiksemate tüliküsimuste lahendamiseks ning talupoegade kohta käivate väiksemate süütegude puhul kohtumõistja ja otsuste täideviija.
Asehalduskorra ajal aastatel 1783–1796 adrakohtuniku amet ajutiselt kaotati, nende ülesandeid täitsid alammaakohtud.
Asehalduskorra lõppedes taastati adrakohtunike amet ja suurendati nende võimu. Adrakohtunikust sai ainuisikuline maapolitsei võimukandja, kes ainult erandjuhtudel kaasas kaks oma ringkonna mõisnikku kaasistujateks. Adrakohtunike pädevus avardus tunduvalt alates 18.–19. sajandi vahetusest seoses talurahvarahutustega ja vastuvõetud uute talurahvaseaduste elluviimisega.
Eestimaal tegutsesid adrakohtud 9. juunini 1888, mil nad likvideeriti ja politsei tegevus reorganiseeriti vastavalt "Läänemere kubermangude politsei ümberkorraldamise seadusele".

Adrakohturingkonnad 19. sajandi lõpus

Enne adrakohtute likvideerimist 1888 tegutsesid Eestimaa kubermangus järgmised adrakohturingkonnad:
Gennadi Tolmatšov

Gennadi Tolmatšov (sündinud 16. detsembril 1952 Narvas) on Eesti ja Nõukogude Liidu poksija ja poksitreener.
Tolmatšov poksis aastatel 1966–1979 Tallinna ja Narva "Dünamos". Tema treenerid olid Anatoli Kozlovski ja Vladimir Mazjakin. Kokku pidas ta 233 kohtumist ja võitis neist 218.
Ta tuli II keskkaalus (kuni 75 kg) kahekordseks Eesti NSV meistriks (1973 ja 1974) ja II poolraskekaalus (kuni 81 kg) kolmekordseks Eesti NSV meistriks (1975, 1976 ja 1978).
NSV Liidu meistrivõistlustel II keskkaalus (kuni 75 kg) võitis ta II koha (1976) ning III koha (1974). Samuti võitis ta NSV Liidu juunioride meistrivõistlustel II keskkaalus (kuni 75 kg) esikoha aastatel 1971 ja 1972.
Dünamo üleliidulistel meistrivõistlustel II keskkaalus (kuni 75 kg) tuli Gennadi Tolmatšov seitsmel korral järjest esikohale (1973–1979).
Neljal korral võistles ta NSV Liidu koondises USA vastu ja võitis kaks oma kohtumist.

Treenerina

Aastast 1979 töötas ta poksitreenerina ning alates 1982. aastast oli ta Eesti NSV koondise vanemtreener.
Ta on Eesti poksikoondise peatreener.
Hamburgi Eesti Kool

Hamburgi Eesti Kool on eesti kool Hamburgis.
Eesti Kool võtab vastu õpilasi, kelle üheks koduseks keeleks on eesti keel. Kooli põhieesmärgiks on laste eesti keele oskuse arendamine. Õppetöö toimub eesti keeles.  
Hamburgi Eesti Kool avas uksed 2005. aasta juunis Kristuskirche koguduse lasteaia ja pikapäevarühma ruumides. Algusaastal oli koolis 22 õpilast ja 3 õpetajat. Kool tegutses algul organisatsiooni Eesti Ühiskond Saksamaa Liitvabariigis kooliprojektina, alates novembrist 2006 on kool EÜSLi allorganisatsioon. 
2006. aasta sügisest tegutseb kool Soome Meremeestekiriku ruumides. Seitsme aasta jooksul on Hamburgi Eesti Koolis õppinud 77 last, õppetööd on juhendanud 11 õpetajat. 
2012. aasta sügisel on Hamburgi Eesti Kooli neljas õpperühmas 27 last ja 6 õpetajat.
New York Times Building (41 Park Row)

The New York Times Building on 16-korruseline büroopindadega varane kõrghoone New Yorgis. See asub Lower Manhattani ärikeskuse südames, aadressil 41 Park Row, New Yorgi raekoja läheduses.  
See oli aastatel 1889–1903 ajalehe The New York Times toimetuse peakontor. See on ainuke säilinud kõrghoone kunagisest ajalehetoimetuste peakontorite rivist Park Row kvartalis, mis oli 19. sajandi uudiste epitsenter. 1955. aastal lammutati linna moderniseerimise käigus lähedal asunud New York World Building ning 1966. aastal New York Tribune Building. 
57 meetri kõrgune hoone valmis arhitekt George Browne Posti projekti järgi historitsistlikus uusromaani stiilis 1889. aastal. Ajaleht kolis aastal 1903 uude asukohta Times Square'il. Hoone ostis 1951. aastal ülikool Pace University, kes on seda kasutanud klassiruumide ja kontorina. 1999. aastal määras New York City Mälestusmärkide Säilitamise Komisjon ehitise kaitsealuseks mälestusmärgiks (New York City Landmark).
1950. aasta põhja suusaalade maailmameistrivõistlused

1950. aasta põhja suusaalade maailmameistrivõistlused, olid 18. suusaalade maailmameistrivõistlused, mis toimusid 1.-6. veebruarini USAs Lake Placidis. Murdmaasuusatamise võistlused toimusid Rumfordis.
Duool

Duool (ingl. duplet, sks. Duole) on rütmikujund, mille puhul 3-osalise taktimõõdu korral jaguneb löök kolme noodi asemel kaheks võrdse vältusega noodiks.
Fii-skaala

Fii-skaala ehk φ-skaala on geoloogias kasutatav terasuurust kirjeldav logaritmiline skaala.
Fii-skaala põhineb Uddeni-Wentworthi skaalal. Fii väärtused arvutatakse vastavalt valemile: φ=–log₂d, kus d on terasuurus millimeetrites.
Miinusmärk on logaritmi ees selleks, et levinumate setete, näiteks liiva φ-väärtused ei oleks negatiivsed. Seega vastab φ suurematele väärtustele väiksem terasuurus ja vastupidi. Liiva terasuurus jääb vahemikku 1/16...2 mm, mis φ-skaalal on 4...–1.
Fii-skaala ja sellega seotud Uddeni-Wentworthi skaala on geoloogias kõige laiemalt levinud setete terasuuruse hindamise skaalad.
Fii-skaala lõi aastal 1934 William Christian Krumbein.
Minutes to Midnight

"Minutes to Midnight" on Linkin Parki album, mis anti välja 15. mail 2007.
Albumi on produtseerinud Rick Rubin ja Mike Shinoda.
Elsi Hetemäki-Olander

Elsi Hetemäki-Olander (neiupõlvenimi Rinne, varem Hetemäki, sündinud 26. septembril 1927 Oulainenis) on Soome poliitik, Rahvusliku Koonderakonnna liige.
1984. ja 1987. aastal oli ta Põhjamaade Nõukogu president.
Cole Sprouse

Varajane elu

Cole Mitchell Sprouse sündis Itaalias Arezzos. Ameeriklastest vanemad Matteuse Sprouse ja Melanie Wright õpetasid Toscana koolis inglise keelt. Cole sündis 15 minutit pärast oma vanemat kaksikvenda Dylan Sprouse'i. Cole sai nime džässlaulja ja -pianisti Nat King Cole'i järgi. Neli kuud pärast tema sündi kolis pere tagasi oma vanematekoju Long Beachi California osariigis.

Karjäär

Cole ja tema vend Dylan hakkasid näitlemisega tegelema, kui nad olid vaid kaheksa kuu vanused. Alguse sai see nende vanaema Jonine Putka Wrighti ettepanekust. Ta ise oli draamaringi õpetaja ja näitleja. Palju Sprouse'i rolle tema karjääri alguses oli jagatud tema vennaga. Tihti jagasid vennad telesaadete, reklaamides ja filmides ühe ja sama lapse rolli, kuna California lapstööd reguleerivate seaduste kohaselt on laste päevane filmimisaeg piiratud. Kaksikuid palgates on võimalik ühte rolli rohkem filmida. Mõned märkimisväärsed rollid, mida ta jagas oma vennaga, on näiteks Patrick Kelly situatsioonikomöödias "Grace Under Fire" 1993–1998, Julian 1999. aasta filmis "Big Daddy" ja noor Pistaatsia Disguisey 2002. aasta filmis "Master of Disguise". 2001. aastal esines Cole NBC televisiooni situatsioonikomöödias "Sõbrad", kehastades Ross Gelleri poega Beni; see oli tema esimene roll, mida ta ei jaganud venna Dylaniga. Kui nad suuremaks kasvasid, võtsid nad rohkem eraldi rolle, kuid sageli töötasid siiski samade projektidega. 
Sprouse mängis Cody Martinit 2005. aastal Disney Channel Original Series, "The Suite Life of Zack ja Cody" koos vennaga.
9. veebruaril 2016 valiti Sprouse kehastama Jughead Jonesi teleseriaalis "Riverdale".

Isiklik elu

Sprouse on suur koomiksite fänn ja töötas kuulsas Los Angelese koomiksipoes Meltdown.
Sprouse hakkas käima New Yorgi Ülikoolis 2011. aastal, pärast ühte vaheaastat. Algselt oli ta huvitatud filmi- ja televisiooniprodutseerimise õppimisest, kuid siis otsustas end hoopis arheoloogiaga siduda. Ta lõpetas koos oma vennaga 2015. aasta mais. Sprouse töötas ka vahepeal arheoloogia valdkonnas, osales väljakaevamistel ja tegi laboritööd. Ta on spetsialiseerunud geograafiliste infosüsteemidele ja satelliit-pildistamisele.
Sprouse on väga huvitunud fotograafiast. 2011. aastal algatas ta oma isikliku fotograafiaveebilehe ja õppis NYUs fotograafiakursustel. Ta on pildistanud sellistele suurtele moeajakirjadele nagu Teen Vogue, L'Uomo Vogue, The Sunday Times Style ja W Magazine. Cole Sprouse'i esindab LGA Management.
Rodgersia

Rodgersia (Rodgersia) on kivirikuliste sugukonda kuuluv rohttaimede perekond.
Valentõna Ševtšenko

Valentõna Ševtšenko (ukraina keeles Валенти́на Євге́нівна Шевче́нко , sündinud 2. oktoobril 1975 Tšernigivis) on Ukraina suusataja.
2009. aasta maailmameistrivõistlustel Liberecis võitis ta 30 km vabatehnikas pronksmedali. Ševtšenko senine parim koht suurvõistlustel oli viies 2002. aasta olümpiamängudel Salt Lake Citys 30 km.
2014. aasta taliolümpiamängude avatseremoonial Sotšis oli ta Ukraina lipukandja.
Ševtšenko on võitnud viis maailmakarikavõistluste etapi. 2007. aastal sai ta Tour de Skil kolmanda koha ja järgmisel aastal oli ta neljas.
Põdrala vald

Külad

Põdrala vallas oli 14 küla (elanike arv 1.1.2014):
Riidaja (214), Leebiku (109), Pikasilla (92), Reti (61), Lõve (65), Pori (57), Kungi (41), Rulli (40), Voorbahi (35), Uralaane (38), Vanamõisa (31), Liva (19), Kaubi (7), Karu (7).

Ajalugu

Riidaja asulat on mainitud Liivimaa vanemas riimkroonikas Paderiale nime all.
16. märtsil 1562 tasus Nicolaus Radzivil (e Mikolaj Krizysztof Radziwill) kuningas Sigismund Augusti volitusel Saksa ordusse kuuluvale Heinrich Strykile kahju 35 perega Helme piirkonnast. 
"Nicolaus Radzivil, Jumala armust Olina ja Nilvischi vürst, Vilniuse vojevood, Leedu Suurvürstkonna ülemmarssal ja kantsler teeb käesolevaga teatavaks kõigile, et tema kuningliku kõrguse ja tema Hiilguse vürst Gotthard Kettleri, Kuramaa, Semgali ja Liivimaa hertsogi läbirääkimistel on kokku lepitud, et Saksa ordusse kuuluvatele isikutele antakse teatud valdusi, mille eest vastutav isik on kohustatud Tema Majesteedile vankumatut truudust üles näitama. Nii lisatakse Heinrich Stryki senisele valdusele Vendenis Kuningliku võimu poolt veel 35 peret Helme piirkonnast, kusjuures tema endine valdus säilib. Tava järgi peab ta oma piirkonnast andma sõjaväeteenistuslasi ja kõike seda tegema, mis ühele truule ja kuulekale alamale kohuseks on.”
Dokument on pitseeritud ja välja antud Riia lossis 16. märtsil 1562.
20. mail 1593 pärast Johann Stryki surma kinnitas kuningas Sigismund III Varssavis, et Morsel Podrigel läheb tema vennale Gotthard Strykile. See on esimene kord, kui Morsel Podrigeli ehk hilisemat Riidajat on mõisana mainitud. 1762. aastal laskis leskproua Gerdruta von Stryk ehitada härrastemaja, mis on säilinud tänapäevani.

Maastik

Põdrala valla põhjaosa kujutab endast lainjat tasandikku, mida liigestavad üksikud põhja-lõunasuunalised suurvoored ja mõningate väiksemate jõgede ja ojade orud. Selles piirkonnas on valdavalt põllumaad, ulatuslikke metsamassiive ei ole, esineb mõnekümnehektarilisi segametsalappe. Looduslikest oludest tingitult on tegu peamiselt hajaasustusega. Valla idaosa (umbes kolmandik valla territooriumist), mis asub Õhne jõe ja Väikese Emajõe orgude vahel, on looduslikult tunduvalt erinev. Suured alad on kaetud okasmetsaga, esineb väiksemaid soostunud alasid. Asustus on koondunud mõnesse suuremasse külasse.
Tartu keskkatlamaja

Tartu keskkatlamaja ehk Turu katlamaja oli aastatel 1967–2014 Tartu kesklinnas Turu tänaval Emajõe paremal kaldal töötanud katlamaja, mis tootis soojust Tartu linna keskkütte jaoks. 
Katlamaja haldas samanimeline ettevõte, mis kuulus algselt Tartu linnale, seejärel aastatel 1971–1992 Eesti Energiale ning hiljem taas linnale (1996. aastast aktsiaseltsina AS Tartu Keskkatlamaja), kuni see 2000. aastal erastati. Alates 2001. aastast kuulus Tartu keskkatlamaja ettevõttele Fortum Tartu.
2014. aastal otsustas Fortum Tartu amortiseerunud keskkatlamaja sulgeda, hooned lammutada ja kinnistu müüki panna. Ettevõte AS Tartu Keskkatlamaja jätkab tegevust kui võrguettevõte ja klienditeenindaja.

Ajalugu

Katlamaja rajati aastatel 1964–1967 seoses Tartus 1960. aastatel hoogustunud elamuehitusega. Seni köeti linna kohalike väikekatlamajade abil, kuid nende võimsusest ei jätkunud juba olemasolevate hoonetegi tarbeks, rääkimata kerkivast Ülejõe linnaosast ja kavandatavast uuest paneelelamute linnaosast Annelinnast. 1967. aastal valmis Tartu keskkatlamaja esimene järk, mida laiendati 1975. aastal. Katlamaja 90 meetri kõrgune korsten sai Tartu kesklinna panoraami harjumuspäraseks osaks. 
Jõeäärne koht kesklinnas valiti mitmel põhjusel: pumbasüsteemid vajasid võimalikult madalat asukohta, keskküttetorustiku rajamiseks olid kõik linnaosad suhteliselt lähedal ning katlamaja juurde viis Tartu sadamaraudtee, mis võimaldas tuua kütust masuudiküttel töötanud katlamajja. Hiljem viidi Tartu keskkatlamaja üle gaasiküttele, ent samas säilitati tagavaraks masuudikütte võimalus.
1978. aasta 6. oktoobril toimus gaasikatelde seadistustööde käigus kuuenda katla käivitamisel plahvatus. Inimesed vigastada ei saanud, kuid taastamise tõttu olid Tartus talvel probleemid küttega.
2002. aastal nimetas Eesti jõujaamade ja kaugkütte ühing AS Tartu Keskkatlamaja Eesti parimaks soojusettevõtteks.
2014. aastal otsustas Fortum Tartu keskkatlamaja sulgeda, hooned lammutada ja kinnistu müüki panna, kuna linna hakkasid varustama uued katlamajad Lohkvas ja Ropkas ning vajadus amortiseerunud keskkatlamaja järele kadus. Fortum Tartu hinnangul ei kujutanud katlamaja hooned ja seadmed säilitamist väärivat ajaloolist ega tehnilist väärtust. Kaaluti ka võimalust rajada endisesse katlamajja Telliskivi loomelinnakuga sarnanev kultuurilinnak, kuid otsustati, et olemasolevad ruumid selleks ei sobinud.
Viljandi Linnakapell

Viljandi Linnakapell on Eesti esimene vanamuusikaansambel, mille 1971. aastal asutas Tõnu Sepp. 
Ansambli algusaastatel lõid ansamblis kaasa peamiselt Viljandi Näidislastemuusikakooli õpilased.  
Traditsioonilised öömuusika kontserdid toimusid enamasti iga aasta 30. detsembril. 
1982. aastal pandi alus Viljandi Vanamuusika festivalile.  
1989. aastal sai ansamblist Viljandi linna kutseline kollektiiv.  
Viljandi Linnakapell on esinenud Eestis ja andnud kontserte ka Soomes, Rootsis, Taanis, Saksamaal, Leedus ja Venemaal. 
Ansambli repertuaari on kuulunud keskaja, renessansi ja varabaroki muusika. 21. sajandil on ansambel keskendunud peamiselt Euroopa renessanssmuusikale. 
Ansambel on esitanud ka Eesti nüüdisaegsete heliloojate, nt Urmas Sisaski, Rene Eespere ja Lepo Sumera, loomingut. 
Viljandi Linnakapelli kunstiliseks juhiks on lisaks Tõnu Sepale olnud ka Neeme Punder, Peeter Klaas, Margus Kubo, Arno Anton.  
Viimane kontsert Viljandi Linnakapelli nime all toimus 23. oktoobril 2016 Tartu Ülikooli Ajaloomuuseumi valges saalis.
Tõstamaa kihelkond

Kihelkonna alad tänapäeval

Tõstamaa kihelkonna ala kattub suuremas osas Pärnu maakonna Pärnu linna ja Kihnu vallaga.