google/wiki40b huggingface dataset:
Botulism

Avastamine

1895. aasta 14. detsembril Ellezelles'i linnakeses sõid kohaliku orkestri 34 liiget pärast matuseid võõrastemajas toorsinki. Pärast seda einet haigestusid peaaegu kõik orkestri liikmed, kellest kolm surid nädala pärast. Allesjäänud sink ja surnud kannatanute elundid saadeti belgia mikrobioloog Émile Pierre Marie van Ermengemile, et ta neid uuriks. Van Ermengem tuvastas, et sümptomite raskusaste sõltus söödud liha kogusest. Ta avastas haigust põhjustanud singilt bakterid ning süstis tillukesi singitükikesi erinevatele laboriloomadele, kellel avaldusid sarnased sümptomid kui inimestel. Kui loomadele singitükke söödeti, siis avaldusid sarnased sümptomid kui inimestel vaid ahvidel, merisigadel ja hiirtel.
Van Ermengenil õnnestus saastunud singist ja ohvrite elunditest isoleerida anaeroobsed bakterid. Van Ermengem pani bakterile nimeks Bacillus botulinum, mille ta tuletas ladinakeelsest sõnast botulus – "vorst" –, kuna Ellezelles'is haigestunute sümptomid sarnanesid ühe teise, peamiselt Lõuna-Saksamaal tuntud sündroomi sümptomitega, mis avaldusid pärast teatud liiki vorsti söömist.

Toime

Lihaste liigutamiseks vajalik info saadetakse ajust mööda motoneuroneid lihasrakkudeni. Motoneuroni ja lihasraku kokkupuutekohas ehk sünapsis vabaneb atsetüülkoliin, mis innerveerib lihasraku(d). Botuliin takistab pöördumatult atsetüülkoliini eritamist, mille tagajärjel tekib halvatus ehk paralüüs. Botuliin võib halvata ka hingamislihaseid, mistõttu võib botulism lõppeda surmaga.

Ennetamine ja ravi

Clostridium botulinum'i bakterid hävivad toidus juba 70 °C juures, kuid mitte nende eosed. Botulismibakteri eosed hävivad, kui toitu steriliseerida (vähemalt 3 minutit 121 °C). Botuliin denatureerub >80 °C juures.
Botulismihaige vajab intensiivravi ning võimalust kasutada hingamisaparaati. Botulismi ravis kasutatakse ka botuliini antitoksiini, mis inaktiveerib vabad botuliini molekulid. Antitoksiini peab manustama varaste sümptomite ilmnedes, et takistada botuliini seondumist motoneuronitega.

Meditsiiniline kasutus

Botuliini kasutatakse meditsiinis tahtmatute lihasehäirete, näiteks spasmide ravis, ning kosmetoloogias, et vähendada kortse.
Richard Ferdinand Masing

Richard Ferdinand Masing (29. juuli 1861 Vara – 20. oktoober 1918 Rannu) oli Eesti vaimulik.
Õppis aastatel 1873–1881 Tartus gümnaasiumis. Tartu ülikoolis õppis ta 1881–1882 arstiteadust ja 1882–1893 usuteadust. Ordineeriti 8. oktoobril 1895 õpetajaks.
Oli aastatel 1895–1901 Viljandi praostkonna vikaarõpetaja, olles samaaegselt usuõpetaja. 1901–1907 oli ta Rakvere Kolmainu koguduse õpetaja, 1908–1918 Rannu Püha Martini koguduse õpetaja.
Oliver Uibo

Oliver Uibo (20. august 1925 Aiaste küla, Võrumaa – 19. november 2009) oli eesti ajakirjanik.
Ta alustas kooliteed Valgjärve koolis. 1944. aasta sügisel asus õppima Väimela Põllumajandustehnikumi. 1945. aasta jaanuaris mobiliseeriti Nõukogude Armeesse. 
Pärast sõda lõpetas Tartu Töölisnoorte Keskkooli, seejärel õppis ajakirjandust ÜLKNÜ Keskkomitee koolis. 
1955–1956 oli ta Valga rajooni ajalehe Valga Kommunist toimetaja asetäitja, 1957. aastast kuni pensionile jäämiseni 1985. aastal selle ajalehe (1962. aastast ajaleht Kommunist) toimetaja. Ta oli ka ühingu Teadus Valga rajooniorganisatsiooni juhatuse esimees.
Ta on maetud Toogipalu kalmistule.
Park Tae-joon

Park Tae Joon (29. september 1927 Pusanis Kijangi kun'is – 13. detsember 2011 Söulis) oli Lõuna-Korea ärimees ja Lõuna-Korea peaminister aastal 2000.
Ta õppis Jaapanis Waseda Ülikoolis ja lõpetas Korea Sõjaväeakadeemia.
1964 asus ta juhtima Lõuna-Korea tööriistatootjat TaeguTec ja viis selle ühe aastaga kahjumist kasumisse.
1968 asus ta juhtima ettevõtet POSCO. 10 aastaga sai sellest rahvusvaheline korporatsioon ja 2010. aastaks maailma suurim terasetootja.
Poliitikaga hakkas ta tegelema 1980. 20 aastat hiljem sai ta peaministriks, kuid astus samal aastal tagasi kahtlustuste tõttu kinnisvarapettuses.
Ta oli abielus. Perekonnas oli abikaasa Jang Ock Ja, üks poeg ja neli tütart.
Bahreini peaminister

Bahreini peaminister (araabia keeles رئيس وزراء البحرين) on Bahreini valitsusjuhi ametinimetus. See ametikoht loodi 16. augustil 1971 seoses Bahreini riigi iseseisvumisega.
Bahreini peaministri nimetas ametisse algselt ametisse Bahreini emiir, alates 2002. aastast kuulub see õigus vastavalt uuele põhiseadusele Bahreini kuningale. Nii ei pea Bahreini peaminister olema parlamendi liige ega esindama ühtegi poliitilist jõudu. 2002. aasta põhiseadusega on ka peaministri volitusi vähendatud, andes kuningale õiguse otse valitsusse kuuluvaid ministreid ametist vabastada ja ametisse nimetada.
Siiani on Bahreinis olnud ametis vaid üks peaminister, praeguse kuninga onu Khalīfah ibn Salmān Āl Khalīfah.
Sisuliselt oli valitsusjuhi ametikoht olemas ka ajal, mil Bahrein oli Suurbritannia protektoraat. Algselt nimetati valitsusjuhti haldusnõukogu esimeheks, alates 19. jaanuarist 1970 kuni peaministri ametikoha loomiseni aga riiginõukogu esimeheks.
AMD FX

AMD FX 8 seeria

Tegemist on FX seeria lipulaevaga, kus on kasutusel kaheksa tuuma. Siia seeriasse kuuluvad mudelid numbritega 8100, 8110, 8130, 8150, 8170.  Mudeli 8150 käes on ka "üleklokkimise" maailmarekord, milleks on 8.43 GHz ning jahutuseks kasutati vedelat lämmastikku. Antud seeria on mõeldud võistlemiseks Intel i5 ja i7 protsessoritega, kuid tegelikult ei suuda ta võistelda tippotsa i5 seeria protsessoritega, rääkimata i7 seeriast. Andmesiini(FSB) kiiruseks on sellel seerial 2200 MHz, laiuseks 16 bitti ning edastustehnoloogiaks on HyperTransport. Maksimaalseks funktsioneerimise temperatuuriks on ära märgitud 61 °C tavaversioonide puhul ning PIB versioonidel on maksimaalne opereerimistemperatuur 70 °C. Hetkel väljalastud protsessorite (8120 ja 8150) hinnad jäävad vahemikku 205–245 dollarit.

AMD FX 6 seeria

Tegemist on FX-tootepere keskmikega. Sellesse seeriasse kuuluvad mudelid 6100, 6110 ja 6120. FSB kiiruseks on märgitud 2000 MHz, laiuseks on 16 bitti ning edastustehnoloogiaks HyperTransport. L1-vahemälu suuruseks protsessori instruktsioonide jaoks on 3*64 kB, mis on kahe kanaliga ja assotsiatiivne, ning programmide andmete jaoks 6*16 kB suurune, mis on nelja kanaliga ja ka assotsiatiivne. Maksimaalseks võimaluks protsessori töötemperatuuriks on ära märgitud 70 °C. PIB versioonide kohta pole veel infot avaldatud. Hinnavahemikus kujuneb 160 kuni 240 dollarit.

AMD FX 4 seeria

Tegemist on FX-tootepere väikseima tuumade arvuga esindajaga, neil on neli tuuma. Mudelitel 4100 kuni 4120 on esisiini kiiruseks 2000 MHz ning laiuseks 16 bitti ja transporditehnoloogiaks HyperTransport. Mudelil 4170 on esisiini kiiruseks aga 2200 MHz, teistes siininäitajates on tal samad. L1-vahemälu suurus protsessori instruktsioonide jaoks on 2*64 kB, mis on ka kahe kanaliga ning assotsiatiivne, programmide andmete jaoks aga on 4*16 kB nelja kanaliga assotsiatiivne vahemälu. Protsessori maksimaalse töötemperatuurina on ära märgitud 70 °C. Hinnavahemik on 115–220 dollarit
Väike-Kambja vald

Väike-Kambja vald (ka Vastse-Kambja vald; saksa keeles Neu-Kamby) oli vald Tartumaal Kambja kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1892 ja siis liideti see vald Kambja vallaga.
Forthi laht

Forthi laht (inglise keeles Firth of Forth, gaeli keeles Linne Foirthe) on Forthi jõe estuaar Šotimaal Põhjamere rannikul. Sellest põhja poole jääb Fife ning lõuna poole West Lothian, Edinburgh ja East Lothian.
Pyrrhon

Pyrrhon [p'ürron] Elisest (umbes 360 eKr – 270 eKr) oli Vana-Kreeka filosoof, keda tavaliselt peetakse esimeseks skeptikuks ja kes oli tema järgi nimetatud koolkonna pürronismi rajaja.
Diogenes Laertios ütleb Apollodorost tsiteerides, et Pyrrhon oli algul maalikunstnik ning tema pilte võis näha ühes Elise gümnaasiumis. Hiljem hakkas ta Demokritose teoste mõjul filosoofiks. Stilponi õpilase Brysoni kaudu tutvus ta Megara koolkonna dialektikaga.
Pyrrhon võttis koos Anaxarchosega osa Aleksander Suure retkedest idamaadele ning õppis Indias gümnosofistidelt ja Pärsias maagidelt. Paistab, et ta võttis ida filosoofidelt üle üksildase elu.
Naasnud Elisesse, elas ta vaeselt, kuid elislased ja ka ateenlased austasid teda väga. Ta sai Ateena kodakondsuse.
Tema õpetused on teada põhiliselt tema õpilase Phleiose Timoni (Sillograafi) satiirilistest kirjutistest. Tema õpetuse põhiprintsiipi väljendab sõna  "akatalepsia", mis tähendab võimatust teada asju nende enda loomuses. Igale väitele saab sama õigustatult vastu seada vastupidise väite.  Seetõttu tuleb säilitada intellektuaalse kahevaheloleku hoiak. Timon väljendas seda nii: ühtki väidet ei ole võimalik teada paremini kui mõnda teist. Need tulemused käivad elu kohta üldse. Et midagi teada pole võimalik, siis ainuke õige hoiak on ataraksia (meelerahu).
Et teadmine on võimatu, ja seda isegi omaenda teadmatuse või kahtluse kohta, siis tark inimene peaks tõmbuma endasse, vältides pingeid ja meeleliigutusi, mis tulevad tühistest ettekujutustest.
Tegemist on agnostitsismi esimese ja kõige radikaalsema väljendusega filosoofia ajaloos.
Selle järelmid eetikas on võrreldavad stoikute ja epikuurlaste tüünuse ideaaliga.
Georg Abels

Georg Abels (2. oktoober 1898 Pärnu – 30. oktoober 1967) oli Eesti poliitik, Eesti NSV põllutöö rahvakomissar.

Elulugu

Georg Abels sündis Pärnumaal, vaesuse tõttu ei suutnud haridusteed lõpetada ning alustas varajases nooruses tööd lauavabriku lihttöölisena. Lauavabrikus valitsenud halbade tööohutuse tõttu sattus ta kättpidi mehhanismide vahele ja kaotas käelaba. Pärast haiglat keeldus lauavabriku omanik talle tööõnnetuse kompensatsiooni maksmast. Järgnesid asjatud käigud ametiasutustesse, kusagilt polnud abi loota. Lõpuks saabus abi Pärnumaa põrandaalustelt kommunistidelt, kes ta oma ridadesse värbasid.

Poliitiline tegevus

Aastal 1921 oli G. Abels Eestimaa Kommunistliku Partei liige, aastatel 1922–1924 ja 1939–1940 illegaalse EKP Pärnumaa komitee liige. Ta oli 29. veebruarist 1924 kuni väljalangemiseni 22. märtsil 1924 II Riigikogu liige (Jaan Tombi asemel). Pärast väljalangemist sai tema asemel Riigikogu liikmeks Eduard Luts.
Aastal 1924 arreteeriti G. Abels Pärnus ja mõisteti 149 protsessil süüdi ja ta sai karistuseks eluaegse sunnitöö, millest vabanes 1938. aasta amnestiaseaduse läbi.
Pärast 1940. aasta juunipööret ja Eesti NSV moodustamist määrati ta 26. augustist 1940 Eesti NSV põllutöö rahvakomissar ja Eesti NSV Rahvakomissaride Nõukogu liikmeks, kellena töötas kuni 15. septembrini 1945. 
G. Abels oli aastatel 1941–1952 EKP KK liige ja valiti ka Eesti NSV Ülemnõukogu I–V koosseisu liikmeks.
Aastatel 1945–1950 Kultuurhariduslike Asutuste Komitee esimees ja 1950–1953 Maaparanduse Peavalitsuse ülem.
G. Abels oli ka 1964. aastal avatud kino Kosmos direktor.

Ühiskondlik tegevus

1947–1950 oli ta Eesti Maaspordi Liidu Jõud presiidiumi esimees ja 1953–1957 Loengute Keskbüroo direktor.
Viluvere mõis

Viluvere mõis (saksa keeles Willofer) oli linnamõis Vändra kihelkonnas Pärnumaal.
Mõis rajati 1628 Tori mõisast eraldatud alast.
Dožd

Dožd (Дождь) on Venemaa sõltumatu telekanal.
Kanal alustas tegevus 2010. aasta 27. aprillil. Laiemat tuntust kogus ta 2011. aasta parlamendivalimistel toimunud rikkumiste ja järgnenud meeleavalduste avameelse kajastamisega.
2013. aasta septembris muudeti kanali veebis jälgimise võimalus tasuliseks.
2014. aasta jaanuaris lülitati kanal välja enamikust Venemaa satelliit- ja kaabelvõrkudest. Põhjuseks toodi see, et Dožd küsis oma vaatajatelt, kas Leningradi blokaadi päevil oleks pidanud sadade tuhandete inimeste elude säästmiseks Leningradi loovutama. 4. märtsil teatas kanali peadirektor Natalja Sindejeva, et võrkudest väljalülitamise tulemusena on kanal sunnitud mõne kuu jooksul tegevuse lõpetama.
Aina Vissitajeva

Aina Kazbekovna Vissitajeva (sünninimi Aina Ibragimova; vene keeles Айна Казбековна Виситаева; sündinud 29. jaanuaril 1962 Dagestanskije Ognis Dagestani ANSV-s) on tšetšeeni tsirkuseartist (köielkõndija), Venemaa Föderatsiooni teeneline kunstnik.
Aastatel 1980–1984 esines ta tsirkusenumbris "Köielkõndijad". 1988. aastal lõi Adam Vissitajev numbri "Duett köiel", kus ta esines koos abikaasa Ainaga. Nad esinesid lavapaarina koos palju aastaid. Nad olid Venemaal ainus esinejapaar, kes esitas oma tsirkusenumbri ilma julgestuseta (numbri algusest lõpuni), kuigi Adam on alla kukkunud kuuel ja Aina ühel korral.

Isiklikku

Tema abikaasa on Adam Vissitajev.
Kaalikas

Morfoloogia

Esimesel aastal kasvatab kaalikas lehekodarikuga juurvilja, teisel aastal aga 1–1,5 m pikkuse õisikuvarre, õitseb ja annab seemne.
Suurem osa kaalika juurviljast kasvab tavaliselt mullast välja. Vili on lapiku või ümarlapiku kujuga. Koor on alumisel osal kollane, maapealsel osal hallikas- kuni kollakasroheline või violetjas. Juurvilja sisu on kollane või valge, mahlane ja normaalsetes tingimustes kiududeta.  
Lehed on sügavalt lõhestunud, pikarootsulised kaetud vahakirmega, hallikas- või sinakasrohelised.
Õisik on harunev pööris püstise varre otsas. Õied on kollased, sisaldavad rohkesti nektarit.
Vili on kõder. Seemned väikesed, tumepruunid.

Levila

Vana kultuurtaim, mis pärineb Kesk- ja Põhja-Euroopast.

Kasutamine

Kaalika juurikat kasutatakse toorelt, keedetult, küpsetatult, hautatult. Eestis kasvatatakse kaalikat palju.
Eristatakse valge- ja kollaseviljalisi sorte.
Lembitu (õmblusvabrik)

Lembitu nime kandis aastatel 1961–2000 Tallinnas tegutsenud tekstiiliettevõte, mille toodangu moodustasid õmblus- ja silmkoetooted.
Kui ettevõte 1961. aastal tegevust alustas, oli ettevõtte nimi Individuaalõmblusvabrik Lembitu. 1983–1991 kandis ettevõte nime Tootmiskoondis Lembitu. Aastatel 1991–1994 tegutses riikliku aktsiaseltsina ja 1994–1997 aktsiaseltsina.
Ettevõte tegutses peamiselt moeateljeena, kuid hakkas 1980ndatel õmblus- ja silmkoetooteid valmistama ka väikeseeriatena.
Sulev Oll

Sulev Oll (sündinud 17. märtsil 1964 Aseris) on eesti ajakirjanik ja luuletaja, Eesti Kirjanike Liidu liige.   
Ta lõpetas Aseri keskkooli aastal 1982. Aastatel 1982–1987 õppis Tartu Riiklikus Ülikoolis ajalugu, lõpetas ajaloolase, ajaloo- ja ühiskonnaõpetuse õpetajana cum laude, diplomitöö teema "Eesti Vabariigi sportlaste maavõistlused aastatel 1920–1940".
Õppis ajakirjandust Tartu Ülikoolis aastatel 1989–1993, lõpetas kaugõppes cum laude, diplomitöö teemaks "Talumõtte areng ning selle kajastumine Eesti põllumajandusajakirjanduses aastatel 1987–1993".  
Töötanud ajalooõpetajana Haljala Keskkoolis aastatel 1987–1993 ning ajakirjanduses (Maaleht, Äripäev, Postimees), olnud Eesti Ajalehtede Liidu Pressinõukogu liige 2014–2017. Aastast 2015 Tallinna Ülikooli kommunikatsioonijuht. 
Avaldanud luulekogud "Öö mõte on kuus" (fotograaf Anti Kuus, 2008), "Hea tuju kuju" (kunstnik Reti Saks, 2008), "Vana sõna vallatused" (kunstnik Catherine Zarip, 2010), "Printsessi voodikohendaja päevaraamat" (kunstnik Mari Kanasaar, 2010), "Päevad käivad päripäeva" (kunstnik Urmas Viik, 2012), "Sõnad iseeneses" (kunstnik Jüri Arrak, 2012), "Lootuste leksikon" (kunstnik Tiiu Pirsko, 2015) ja "Mis mulle meeldib" (kunstnik Ott Vallik, viisid luuletustele Urmas Lattikas, 2015). 
Koos abikaasa Teaga avaldanud aabitsa neile, kes veel koolis ei käi (Siili-aabits, 2008). 
Aastal 2011 ilmus Sulev Olli romaan "Põrgupõhja viimane Jürka", aastal 2017 lühijuttude kogu lastele ja vanavanematele "Virumaa viguriga lood" (kunstnik Ülle Meister).
Avaldanud portreeraamatud "Indrek Neivelt, Hansapanga juht" (2001), "Aeg annab kõik" (intervjuu Heidy Tammega, 2010) ja "Keskmaajooks. Eesti kergejõustiku kultusala" (koos Tiit Läänega, 2000).  
Sulev Olli ja helilooja Rasmus Puuri koostööna valmis aastal 2019 kantaat "Vabaduse tuul, tarkuse tuul". Tuntuks on saanud tema sõnadele loodud laul "Hooli ja hoia", mille viisi autor on Juhan Trump.

Tunnustused

Ta on pälvinud Karl Eduard Söödi lasteluule auhinna (2009), võitnud Kalju Lepiku luulevõistluse (2009), saanud tunnustuse "Õlisulg 2002", olnud "Õpetajate Lehe" aasta parim autor. AS Eesti Ajalehed Aasta tegija 2011. Mais 2013 sai ta Oivalise ajakirjanduse aastapreemia.
Brošüür

Brošüür (prantsuse sõnast brochure) mitteperioodiliselt ilmuv paber- või kartongkaantega väljaanne, mille maht on 5–48 lehekülge (üle 49-leheküljelist väljaannet nimetatakse raamatuks). Mõne käsitluse järgi on brošüür samuti raamat (5–48 lk).
Hans Wühner

Hans Wühner (sünninimi Hans Vanakubja; 13. november (30. oktoober) 1836 Aidu vald (Paistu kihelkond) – 13. august (30. juuli) 1911 Karula vald) oli kihelkonnakooliõpetaja ja eesti rahvusliku liikumise tegelane.
Wühner õppis Aidu vallakoolis ja aastail 1849–1854 Viljandi elementaarkoolis ja Viljandi kreiskoolis. Sooritas 1854. aastal kihelkonnakooliõpetaja kutseeksami ja töötas seejärel Paistu kihelkonnakoolis (1854–1858), Tarvastu kihelkonnakoolis (1858–1880) ja Tarvastu köstrina. Koolmeistrina kasvatas Wühner õpilastes rahvustunnet ja isamaalisust. Tema käe all on haridust omandanud Mihkel Veske, Ado Grenzstein, Martin Lipp.
Oli aktiivne rahvusliku liikumise tegelane, edendades Tarvastu kultuuri- ja hariduselu ning korraldades ühiskondlikke üritusi. Asutas kohaliku laulukoori ning 1860. aastal ühe esimestest eesti rahvaraamatukogudest. Wühner oli koos Jaan Adamsoniga Eesti Aleksandrikooli mõtte algatajaid ning Eesti Aleksandrikooli peakomitee liige. Oli Eesti Kirjameeste Seltsi praktiline asutaja ning liige aastail 1972–1881 ja Tartu Eesti Põllumeeste Seltsi esimees (1895–1897). Tegi kaastööd kõikidele rahvuslikele ajalehtedele. Wühner oli üks väheseid rahvuslasi, kes osales kõigis olulisemates ärkamisaja ettevõtmistes.
Ostis 1880. aastal Keeri mõisa Nõo kihelkonnas ning oli Nõo kiriku eestseisja.

Isiklikku

Tema pojad olid Karula koguduse pastor Theodor Hans Wühner ja Valga Peetri koguduse märterpastor Richard Alexander Georg Wühner.
Tema vend oli Martin Wühner.
Guadalajara provints

Kliima

Guadajara provintsi aastane keskmine temperatuur on +10,0 °C, jaanuaris +2,5 °C, augustis +19,0 °C.
Aastas sajab keskmiselt 524 mm, sealhulgas jaanuaris 34 mm ja augustis 24 mm. Aastas paistab päike keskmiselt 2488 tundi, sealhulgas jaanuaris 131 ja augustis 320 tundi.

Ajaloost

Piirkonnas on säilinud märke eelajaloolisest inimtegevusest. Kaks olulisimat neist on Casaresi koobas ja keldi-ibeeria asundused. 2. sajandist eKr on teada roomlaste kohalolek. Tänu neile valmis ühendustee Ercavica ja Sigüenza vahel, mis läbis Cifuentest.
Läänegoodid rajasid provintsi Recópolise linna, mis oli üks vähestest linnadest, mille nad Hispaaniasse rajasid.
Mauride ülemvõimu ajajärk oli palju rikkalikum, jättes ajalukku kindlusi ja andes palju kohanimesid.
12. sajandi lõpus vallutas Kastiilia kuningas Alfonso VI praeguse provintsi idaosa. 13. sajandil ühendas Aragóni kuningas Alfonso I Molina ja Sigüenza Aragóni krooni alla.
Keskajal rajati provintsi mitu kindlust, näiteks Molina, Sigüenza ja Jadraque. Koos arhitektuuriga puhkes õitsele muugi kultuur. Ajalukku on jäänud selle provintsi kaks kirjandusteost: "Hea armastuse raamat" (Libro de Buen Amor) ja eepos "Laul minu Cidist" (El Cantar del Mío Cid). Viimane kajastab Rodrigo Díaz de Vivari seiklusi.
15. sajandi õitsengu ajal olid mõjukad aadlisuguvõsad Mendozad, Ucedased jt. Sel ajal rajati palju ehitisi, näiteks Infantado, Cogolludo ja Pastrana paleed.
17. sajand tõi kaasa kultuurilise languse. Mendozad asusid elama Madridi.
18. sajandi keskel üritas Fernando VII elavdada majandust ja laskis ehitada kuningliku tekstiilivabriku. Carlos III aga paigutas Guadalajara linna riigi keskarhiivi.
Marina Palei

Marina Palei (vene keeles Мари́на Анато́льевна Пале́й; sündinud 1. veebruaril 1955 Leningradis) on vene kirjanik ja tõlkija.
1978 lõpetas ta Metšnikovi-nimelise Leningradi riikliku meditsiiniakadeemia ja töötas arstina. 1985 astus ta Gorki-nimelisse kirjandusinstituuti, mille lõpetas 1991 kiitusega.
Alates 1995 elab Palei Hollandis.

Looming

Tema kirjanduskriitikat hakati avaldama 1987. Tema esimene avaldatud ilukirjanduslik proosateos oli "Kompositsioon punasel ja sinisel", mis ilmus 1989 ajalehe Komsomolskaja Pravda nädalalisas Sobessednik. Kuid tuntuse tõi talle jutustus "Jevgeša ja Annuška", mis ilmus 1990 ajakirjas Znamja. 1991 avaldas ajakiri Novõi Mir tema veelgi tuntumaks saanud jutustuse "Ringkanali Cabiria". Samal aastal ilmus Moskvas tema esimene raamat "Kadunute osakond".
1998 ilmus tema teine raamat "Tuule sündimiskoht", mis on tema Venemaal elatud perioodi omalaadne loominguline kokkuvõte. Seejärel ilmusid raamatud "Long distance ehk slaavi aktsent" (2000), romaan "Lantš" (2000) ja romaan "Clemens" (2007).
Palei tõlgib ilukirjandust itaalia, hollandi, uuskreeka, inglise ja sloveeni keelest. Tema enese loomingut on tõlgitud 13 keelde, mille seas on ka eesti keel.
Eesti keeles on ilmunud Marina Palei jutustus "Ringkanali Cabiria" Vilma Matsovi tõlkes (Loomingu Raamatukogu 14, 1995) ning jutustus "Küla" Jaan Rossi tõlkes (Loomingu Raamatukogu 15, 2012).
Palei kuulub rahvusvahelisse PEN-klubisse, Venemaa ja Moskva Kirjanike Liitu ning Hollandi Kirjanike ja Tõlkijate Liitu.
Palei esineb ühemehesõu stiilis performance'itega, milles ühendab oma tekstide ettekandmise muusika ja fotodega.
Piret Lilover

Piret Lilover (aastani 2015 Piret Jamnes; sündinud 23. septembril 1971 Viljandis) on Eesti sõudja.
Ta lõpetas aastal 1989 Viljandi 4. Keskkooli. Sportima hakkas 1982 Viljandi SK-s Urve Bergmani õpilasena, sõudmist harrastanud alates 1987 Anne Freimuthi ja Arne Graumanni, hiljem Matti Killingu juhendamisel.
Töötanud aastast 2008 Riikliku Eksami- ja Kvalifikatsioonikeskuse kutsehariduse osakonna (a-st 2012 SA Innove arendusüksuse) peaspetsialistina.
Alexander von Drenteln (1868–1925)

Alexander von Drenteln (vene keeles Александр Александрович фон Дрентельн) (19. jaanuar 1868 – 1. mai 1925 Vologda kubermang) oli baltisaksa päritolu Venemaa keisririigi sõjaväelane (kindralmajor).

Elulugu

Alexander von Drenteln pärines Eestimaa rüütelkonda kuulunud Drentelnide aadlisuguvõsast. Ta sündis jalaväekindral Alexander von Drentelni ja Maria Aleksandrovna Vjatkina (suri 1914) pojana. Tema emapoolne vanaisa Aleksandr Sergejevitš Vjatkin (1796–1871) oli jalaväekindral ja Vilno komandant. Ta astus Peterburi ülikooli, kuid tegi seejärel valiku sõjaväelise karjääri kasuks. Vene sõjaväeteenistusse astus 1890. aastal. Järgmisel aastal õiendas 2. Konstantini sõjakooli juures ohvitserieksamid. Teenis järgnevalt Preobraženski kaardiväepolgus, kus ülendati alamporutšikuks. 1902−1906 oli ta roodukomandör, 1903. aastal sai temast keisri tiibadjutant. Aastatel 1909−1915 teenis Keiserlikus Peakorteris staabiohvitserina. Aastal 1910 ülendati polkovnikuks. I maailmasõja ajal oli aastatel 1915−1917 Preobraženski kaardiväepolgu komandör. 1916. aastal ülendati kindralmajoriks. Pärast oktoobripööret jäi Venemaale, kus surigi.

Perekond

Tal oli abielust Anna Aleksandrovna Popovaga (1868−?) tütar Anna (1892−1982), kes oli keiserlik õuepreili. Ta abiellus 1912. aastal Nikolai Sergejevitš Vojeikoviga (1889−1941).