google/wiki40b huggingface dataset:
Madli Puhvel

Elulugu

Sirje Madli Puhvel on Jaan Puhveli abikaasa.
Põgenes 1944 koos vanematega Rootsi, siirdus sealt 1950 Kanadasse. Lõpetas 1956 Londonis (Ontario, Kanada) keskkooli, 1961 California Ülikooli (Los Angeles), Ph.D. (mikrobioloogia ja immunoloogia, 1963, samas), väitekiri "Studies in Staphylococcal L-Forms". Oli 1963–64 California Ülikooli Meditsiinikooli järeldoktorant, 1965–72 California Ülikooli (UCLA) uurimisassistent-immunoloog, 1972–73 assoc. uurimisassistent-immunoloog, 1973–78 adjunkt associate professor, aastast 1978 adjunktprofessor.

Teadustöö

Avaldanud töid naha bioloogiast ja mikrobioloogiast, immunoloogia ja akne kohta. Koostanud ka Lydia Koidula elu käsitleva raamatu. Society for Investigative Dermatology, American Society for Microbiology, American Federation for Clinical Research'i, Sigma Xi liige. Üle 40 teadustrükise.
Peter Turkson

Peter Kodwo Appiah Turkson (sündinud 11. oktoobril 1948 Wassaw Nsutas Ghanas) on Ghanast pärit katoliku kardinal.
Turkson on paavstliku õigluse ja rahu nõukogu president 24. oktoobrist 2009, mil paavst Benedictus XVI ta ametisse määras. Varem oli Turkson Ghana keskregiooni pealinna Cape Coasti peapiiskop. Kardinaliks tegi Turksoni paavst Johannes Paulus II 2003. aastal.
Ajakirjanduses peeti Turksonit pärast paavst Benedictus XVI tagasiastumist paavstivalimistel üheks favoriidiks.
Casemiro

São Paulo

Casemiro mängis nooruses oma kodulinnaklubis São Paulo. 25 juulil 2010 tegi ta debüüdi São Paulo esindusmeeskonnas, kui võõrsil kaotati Santosele. 15. augustil lõi ta oma esimese värava, kui klubi mängis 2:2 viiki konkurentide Cruzeiroga.

Real Madrid

2013. aasta jaanuaris laenati Casemiro Hispaania jalgpalliklubisse Real Madrid. Esimese mängu pidas ta Reali B-meeskonnas 16. veebruaril, alustades algkooseisus CE Sabadell FC vastu.
Esindusmeeskonnas tegi Casemiro debüüdi 20. aprillil 2013. Kõik 90 minutit mänginud poolkaitsja aitas oma meeskonnal võita kodus 3-1 Real Betisi. 2. juunil lõi ta oma esimese värava Euroopas, aidates Reali B-meeskonna võidule AD Alcorconi vastu.
Kaheksa päeva pärast ehk umbes pool aastat pärast laenutehingut ostis Real Madrid Casemiro mängijaõigused. Üleminek läks Hispaania pealinnaklubile maksma 6 miljonit eurot.

Porto

19. juulil 2014 laenati toona 22-aastane Casemiro välja Portugali kõrgliigaklubisse FC Porto.Porto omandas laenuõigused 1 aastaks. Lisaks sellele oli Portugali klubil võimalik osta soovi korral Casemiro mängijaõigused pärast laenu lõppemist jäädavalt. Selle aja jooksul tegi ta kaasa 40 kohtumises lüües kokku 4 väravat.

Tagasitulek Real Madridi

5. juunil 2015 otsustas Real Madrid aktiveerida mängija tagasiostu klausli. Kaks kuud hiljem pikendas klubi temaga lepingut 2021. aastani.
Kui Rafael Benitezi käe all oli Casemiro pigem vahetusmängija siis uue treeneri Zinedine Zidane hoole all sai Casemirost põhimängija. Samal aastal võitis ta pärast Atletico Madridi alistamist lisaajal Meistrite Liiga.
2016-17 aitas ta klubil peale viie aastast pausi võita koduse meistriliiga. Natuke hiljem lõi ta Meistrite Liiga finaalis Juventus FC vastu värava ja võitis klubiga teist aastat järjest Meistrite Liiga karika.
2017-18 oli mängija jaoks samuti edukas aasta. Kolmandat aastat järjest võideti Meistrite Liiga, kui finaalis võideti 3-1 Liverpool FC. Märkimisväärne on see, et varem polnud suutnud ükski klubi Meistrite Liiga karikat võita rohkem kui ühe aasta järjest.
Termotöötlus

Termotöötlus (heat treatment) on termin, mida kasutatakse kirjeldamaks materjalide kontrollitud kuumust ja jahutust eesmärgiga muuta nende struktuuri ja omadusi. Termotöötlus on kasutatavam tootmisprotsess, mis toote kuju muutmata võimaldab muuta nii materjali füüsikalisi kui ka mehaanilisi omadusi, nagu tugevus, sitkus, töödeldavus, kulumiskindlus ja korrosioonikindlus.

Terase protsessitermotöötlus

Terase termotöötluse, nii nagu igasuguse termotöötluse, eesmärk on metalli omaduste muutmine struktuuri muutmise teel ja see seisneb kuumutamises, seisutamises etteantud temperatuuril ja jahutamises. Termotöötlusega võib muuta nii terase mehaanilisi, tehnoloogilisi kui ka talitusomadusi. Lähtudes vastavatest temperatuuridest ning jahutuskiirusest, on terase termotöötluse põhimoodusteks:
1) lõõmutamine
2) normalisatsioon
3) karastamine
4) noolutamine
5) külmaga töötlus

Mitterauasulamite protsessitermotöötlus

Mitterauasulamite korral kasutatakse termotöötlusi eesmärgiga saada ühtlast homogeensest struktuuri, vabaneda pingetest ja rekristalliseerida. Kasutatakse põhimoodustena homogenoseerivat lõõmutust, pingetuslõõmutust ja rekristalliseerivat lõõmutust.

Tugevdav termotöötlus

1) tardlahustugevnemine
2) kalestumine
3) tera peenenemine
4) sadestuskõvenemine
5) faasimuutustest tingitud tugevnemine

Terase tugevdav termotöötlus

Terase tugevdavad termotöötlusprotsessid on austeniidi lagunemine, martensiitmuutus, terase karastus, terase noolutus, läbikarastuvus, terase pingetugevdus, termokeemiline töötlus, terase termomehaaniline töötlus ja terase külmaga töötlus.

Mitterauasulamite tugevdav termotöötlus

Sadestuskõvenemine seisneb peente osakeste tekkes, mis toimivad barjääridena dislokatsioonide liikumisel, tugevdades ja kõvendades metalli. See on põhiline tugevdava termotöötluse moodus alumiiniumi-, vase-, magneesiumi-, jt mitterauasulamite korral.
Alumiimiumisulamite termotöötluses rakendatakse karastamist ja vanandamist, ebapüsivate struktuuride ja kristalse ehituse deformatsioonidefektide kõrvaldamiseks ka lõõmutamist.
Recife

Kliima

Recifes on lähisekvatoriaalne kliima. Aasta ringi on palav, kuid selgelt eristuvad kuiv ja niiske aastaaeg.
Iga kuu keskmine temperatuur on 25–28 °C. Maksimaalselt on igas kuus mõõdetud 35–38 °C, välja arvatud juuli ja august, kus maksimumtemperatuur on vastavalt 32 ja 33 °C. Absoluutne miinimum on igas kuus 17–21 °C, välja arvatud juuni, kus see on 15 °C.
Recifes sajab aastas keskmiselt 1800 mm. Kõige rohkem, 300 mm, sajab mais ja juunis. Kõige vähem sajab novembris ja oktoobris, vastavalt 20 ja 30 mm.

Transport

Recifed teenindab Gilberto Freyre nimeline Guararapesi rahvusvaheline lennujaam. See on 1 km kaugusel lähimast supelrannast, 9 km kaugusel kesklinnast ja 19 km kaugusel Suape sadamast. Euroopa linnadest toimuvad Recifest regulaarlennud Pariisi ja Lissaboni. 2008. aastal külastas lennujaama 4,6 miljonit reisijat, mis on lähedal lennujaama läbilaskevõimele.
Linnas töötab metroo, mis avati 1985. aastal. Metroos on 3 liini kogupikkusega 39,5 km. Jaamu on 2010. aasta seisuga 29. Jaamad on kokku ehitatud diiselrongi- ja bussipeatustega, nii et reisija saab uut piletit ostmata bussilt rongile või vastupidi ümber istuda. Metroo rööpmelaius on 1600 mm, keskmine peatusevahe on 1,2 km, rongi keskmine kiirus 40 km/h ja maksimaalne kiirus 80 km/h. Iga metrooliin on tähistatud ise värviga: arvestatakse, et rohkem kui kümnendik täiskasvanud linlastest ei oska lugeda.
Nii maanteed kui raudteed mööda saab Recifest sõita piki rannikut põhja ja edela poole ning sisemaale läände. Põhja poole jäävatest linnadest on suurimad Olinda, João Pessoa Grande ja Natal (viimane on miljonilinn), kuid Natalisse läheb raudtee ringiga ega läbi kaht esimesena nimetatud linna. Edelasse jääb miljonilinn Maceió.
Koeru staadion

Koeru (jalgpalli)staadion on Järva maakonnas Järva vallas Koeru alevikus asuv jalgpallistaadion. Staadionit haldab Koeru Vallavalitsus.
Staadion on JK Koeru kodustaadion.
Vana-Suislepa mõis

Vana-Suislepa mõis (saksa keeles Alt-Suislep) oli riigimõis Tarvastu kihelkonnas Viljandimaal.
Mõis rajati 17. sajandi lõpul.
1796 eraldati Vana-Suislepa mõisast Uue-Suislepa mõis.
Juus-kiilsirbik

Juus-kiilsirbik (Dichelyma capillaceum) on vesisamblaliste sugukonda, kiilsirbiku perekonda kuuluv sammaltaim. 
Ta on Eestis arvatud II kaitsekategooriasse (seisuga 2012).
Eestis võib neid leida jõgedest ja ojadest.
Viies Poola jagamine

Viiendaks Poola jagamiseks võib pidada Poola riigi likvideerimist Saksamaa ja Nõukogude Liidu poolt 1939. aastal Teise maailmasõja alguses.
Tavaliselt mõeldakse Poola jagamiste all 18. sajandi lõpul Venemaa, Preisimaa ja Austria poolt läbi viidud Poola riigi (Rzeczpospolita) järkjärgulist likvideerimist.
Neljas ja viies jagamine on eraldiseisvad ning nende numeratsioon erineb autoriti. Poola jagamist Teise maailmasõja alguses nimetavad viiendaks jagamiseks need, kes peavad neljandaks jagamiseks Varssavi hertsogiriigi likvideerimist Viini kongressi poolt. Teised autorid peavad Teise maailmasõja alguses toimunud Poola riigi likvideerimist Poola neljandaks jagamiseks.
Poi

Kirjeldus

Poisid kasutatakse üldjuhul kas märgistamise või protseduuri tehnilise läbiviimise vahenditena. Poid on kinnitatud tavaliselt veekogu põhjale piisava raskusega püsiankruga, mis on ühendatud veepinnal asuva poiga keti, trossi või harvem ka kaabliga. Poid asuvad harilikult veepinnal. Vee all asuvaid (näiteks allveeujujatele mõeldud) poisid kasutatakse harva. Poide värvust, suurust, materjali ja kuju võivad reguleerida kohalikud, riiklikud või rahvusvahelised eeskirjad. Poil võivad olla raadiolaineid või valgust peegeldavad reflektorid. Nende otstarve on kergendada poi avastamist kaugelt või halva nähtavuse korral. 
Poiga tähistatakse sageli laevateed, mingi eseme asukohta merepõhjas või vees kulgevat piiri.
Supelrandades kasutatakse poisid vee sügavuse näitamiseks. Suplejatel on harilikult keelatud poirivist kaugemale minna. Mõnes supelrannas võib poisid olla kaks rivi: rannale lähem rivi on mõeldud lastele ja kaugem rivi täiskasvanutele. Kaht liiki poidel vahettegemiseks on need harilikult eri värvi. Täiskasvanutele mõeldud poirivi juures on vee sügavus tavaliselt 1,8–2,1 meetrit, kuid seda võib mõjutada näiteks veeseis.
Valeri Kalabugin

Valeri Kalabugin (10. november 1947 – 30. aprill 2014) oli Eesti ajakirjanik, poliitik ja aktivist, üks Eesti Kongressi 43 sõnaõiguslikust delegaadist ja Eesti Komitee pressisekretär.

Elukäik

Keskhariduse sai Kalabugin vene õppekeelega Tallinna 6. Keskkoolist (praegune Tallinna Kesklinna Vene Gümnaasium), hiljem õppis ta Tallinna Polütehnikumis, ehkki kõrgem haridus jäi omandamata. Edasi omandas Kalabugin teadmisi iseõppijana, olles Teaduste Akadeemia Raamatukogus lugeja.
Kalabugin oli aastal 1989 loodud Ühendus Res Publica asutajaliige, siis Isamaaliidu, hiljem Isamaa ja Res Publica Liidu kauaaegne liige (Ühendus Res Publica ei ole juriidiliselt erakond Res Publica eelkäija).
1980. aastate lõpus ja 1990. aastate alguses tegi ta raadiojaamale Vaba Euroopa nii venekeelseid kui ka eestikeelseid saateid.
2004, Soome-ugri rahvaste IV maailmakongressi pressisekretär.
Aastatel 2005–2006 kuulus Kalabugin töögruppi, mis koostas Eesti Inimõiguste Instituudi publikatsiooni "Ülevaade inimõiguste olukorrast Eestis 2005. aastal", ning mis avaldati 2006. aastal. See oli teine selline Eesti Inimõiguste Instituudi poolt väljastatud ülevaade.
Konstantin Pokrovski

Konstantin Dorimedontovitš Pokrovski (11. mai 1868 Nižni-Novgorod, Venemaa – 1. juuli 1945 Kiiev) oli vene astronoom, Tartu tähetorni direktor 1908-1915.
Vaimuliku poeg. Õppis Moskva Ülikooli füüsika-matemaatikateaduskonnas 1887-1891. Pärast lõpetamist töötas ta mittekoosseisulise astronoomina Moskva Ülikooli observatooriumis ja juhatas samal ajal O. Schwabe eraobservatooriumi. 1893 siirdus ta ennast täiendama Pulkovo observatooriumi ja 1895 saadeti Tartusse.  Töötas Tartu Ülikooli tähetornis astronoom-vaatlejana 1895–1907, alates 1896. aastast pidas ülikoolis ka astronoomia ja matemaatika loenguid. 1902 kaitses Moskva ülikoolis magistriväitekirja "Komeetide päritolust". 1907–1917 tegutses Tartu Ülikoolis astronoomia professorina. Alates 1908. aastast oli Pokrovski ka Tartu tähetorni juhataja. 1915 evakueerus ta koos ühe osa tähetorni varadega Permi, kus Pokrovskist sai Petrogradi ülikooli Permi filiaali rektori kt. 1916. aasta aprillis omandas ta astronoomiadoktori kraadi. 1919 suundus ta Tomski ülikooli astronoomia kateedri juhatajaks ja 1920 Pulkovo observatooriumi vanemastronoomiks. 1927 valiti ta NSVL Teaduste Akadeemia korrespondentliikmeks. 1934-44 töötas ta observatooriumi direktorina Odessas. Suri Kiievis siseministeeriumi vangla haiglas süüdistatuna kodumaa reetmises.
Pokrovski teadustöö oli seotud peamiselt komeetide, meteooride ja helkivate ööpilvede vaatlustega. Ta organiseeris Tartu perioodil kaks ekspeditsiooni päikesevarjutuste vaatlemiseks: Keeni raudteejaama 17.04.1912 (rõngakujuline päikesevarjutus) ja Feodossiasse 22.08.1914 (täielik päikesevarjutus). Tartu tähetornile osteti uus teleskoop (Zeissi refraktor, 1911) koos astrograafiga ja tehti plaane tähetorni täielikuks ümberehitamiseks, kuid alanud Esimese maailmasõja tõttu need plaanid ei realiseerunud. 
Pokrovski oli aktiivne astronoomia populariseerija. Ta pidas avalikke loenguid Tartu Ülikooli aulas ja mujal, kirjutas populaarteaduslikke artikleid mitmesugustele ajakirjadele  ja raamatu "Taeva teejuht" (1894, kordustrükid 1897, 1923). Tartus tegutses ta ühtlasi õpetajana Hugo Treffneri gümnaasiumis ja oli A. H. Tammsaare "Tõe ja Õiguse" II osa Mauruse kooli kosmograafiaõpetaja prototüüp.
Kim Cattrall

Kim Victoria Cattrall (sündinud 21. augustil 1956 Widnesis Lancashire'is Suurbritannias) on inglise näitleja.
Ta on eelkõige tuntud Samantha Jonesi osatäitjana USA komöödiasarjas "Seks ja linn" (1998–2004), samuti selle järgedes "Seks ja linn: film" (2008) ning "Seks ja linn 2" (2010). Lisaks mängis ta filmis "Politseiakadeemia" (1984, filmile on tehtud 6 järge ja ka seriaal, millest üheski ta ei mänginud), ning hiljem filmides "15 minutit" (2001), "Risttee" (2002) ja "Jääprintsess" (2005).
1989 mängis ta filmis "Musketäride tagasitulek", mis on tehtud Alexandre Dumas' romaani "Kakskümmend aastat hiljem" ainetel, Mileedi tütart Justine de Winterit (Dumas' romaanis ei olnud Mileedil tütart, vaid poeg).
Ta on mänginud "Simpsonite" kahes osas Marge Simpsoni keskkooliaegset sõpra Chloe Talbotit, kellest on saanud väljapaistev ajakirjanik (2004 ja 2009).

Autasud

Samantha Jonesi rolli eest seriaalis "Seks ja linn" nimetati ta igal aastal 1999–2003 Emmy kandidaadiks parima komöödianaisnäitleja kategoorias kõrvalosas. Kuldgloobuse kandidaadiks nimetati ta parima telenaisnäitleja kategoorias kõrvalosas 1999, 2000, 2002 ja 2003, sealjuures 2002 ta võitis.
1991. aastal kandideeris ta parimate ulmefilmide auhinnale Saturn naiskõrvalosatäitja kategoorias leitnant Valerise rolli eest filmis "Star Trek 6: Avastamata maa".
United Service Organizations

United Service Organizations (USO) on Ameerika Ühendriikide mittetulundusühing, mille eesmärk on riigi sõjaväelaste toetamine üle maailma.
Aino-Helgi Paivel

Aino-Helgi Paivel (aastani 1961 Hinno, 1961–1972 Kartus; 27. veebruar 1936 Tallinn – 14. juuli 1988 Tallinn) oli Eesti botaanik.

Elulugu

Aino-Helgi Paivel oli teenistuja tütar ja Aleksei Paiveli abikaasa.
Lõpetas 1954 Tallinna 10. Keskkooli, 1959 TÜ bioloogia osakonna, 1963–1966 Tallinna Botaanikaaia aspirant, bioloogiakandidaat (1971, TÜ), väitekiri "Amarülliliste, võhumõõgaliste ja liilialiste sugukonda kuuluvate sibul- ja mugulsibultaimede introduktsioon ning nende kasutamise võimalused Eestis". Oli 1959–1961 Eksperimentaalbioloogia Instituudi laborant ja aednik, 1961–1967 Tallinna Botaanikaaia aednik ja aspirant, 1967–1972 nooremteadur, 1972–1988 vanemteadur.

Teadustöö

Uuris sibultaimede taksonoomiat, morfogeneesi, introduktsiooni ja kasvatamist, selgitas välja Eesti tingimustes haljastamise seisukohalt perspektiivsed liigid ja sordid. Rajas Tallinna Botaanikaaias madalakasvuliste sibultaimede kollektsiooni (306 taksonit) ning laiendas oluliselt (460 taksoni võrra) hüatsintide, nartsisside ja tulpide kollektsiooni. Uurimaks sibultaimi nende looduslikes kasvukohtades ja taimmaterjalide Eestisse introdutseerimist, osales 1964–1984 kokku 12 ekspeditsioonil Moldovasse, Krimmi, Ees-Kaukaasiasse, Taga-Karpaatiasse, Tjan-Šani ja Taga-Kaukaasiasse. Kirjutas "Eesti entsüklopeediale" 30 sibultaimi käsitlevat artiklit. 17 teadustrükist, sh ühe monograafia, 25 aimeartiklit.
Keava raba

Keava raba on soomassiiv Rapla maakonnas Kehtna vallas.
Soo paikneb piklikus nõos, mida ümbritsevad oosid. Raba keskosas on järv. Rabas esineb Eestis haruldasi rabalehtreid. 
Turbalasundi paksus on kuni 8 m.
Keava rabast saavad alguse Vändra ja Käru jõgi ning Imsi oja. 
Aastal 1981 moodustati raba kaitseks sookaitseala, hiljem muudeti see maastikukaitsealaks, aastast 2002 kuulub moodustatud Kõnnumaa maastikukaitseala koosseisu.
Hugo Cabret' leiutis (film)

"Hugo Cabret' leiutis" (inglise "Hugo"; tööpealkiri "The Invention of Hugo Cabret") on 2011. aastal linastunud Ameerika Ühendriikide kogupere 3D-seiklusfilm, mille lavastas Martin Scorsese. Linateos põhineb Brian Selznicki samanimelisel romaanil.
Filmis mängivad Asa Butterfield, Chloë Moretz, Ben Kingsley, Sacha Baron Cohen, Ray Winstone, Emily Mortimer, Jude Law ja Christopher Lee.
Eesti kinodesse jõudis "Hugo Cabret' leiutis" 24. veebruaril 2012.
Samal aastal kandideeris linateos 11. Oscarile, nende seas ka parima filmi, lavastaja ja mugandatud käsikirja Oscarile.
Jaan Kurn

Looming

Koolitöö kõrval oli Jaan Kurn ka luuletaja Ralf Rondi nime all. Tema esikkogu "27" ilmus Narvas 1923. aastal ning tekitas laiaulatusliku poleemika ajakirjanduses. Ebakõlbelisuses süüdistatuna trahviti 1926. aastal autorit ning raamat määrati hävitamisele. Ralf Rondi (Jaan Kurni) ateistliku suunitluse, robustse väljenduslaadi ja futuristlike sugemetega värsid on mõjustatud noorest Majakovskist, aga ka August Allest ja Henrik Visnapuust, neis kritiseeritakse sõjaaegset ja -järgset moraalilodevust.
Ralf Rondi sentimentaalsed noorusvärsid ilmusid kogus "Liblikad" Narvas 1926. aastal. Luuletuskogus "Naine" (Narva, 1926) jätkas ta robustset ja sarkastilist laadi, suurenenud oli ajakajaline satiir. Tema protesti värsse ilmus ajalehes Uus Edasi 1929. aastal ja mujal. Neist koostas ta neljanda luulekogu "Nälg", mis jäi aga avaldamata kirjastusvõimaluste puudumise tõttu. 
Ralf Rond oli esimesi Vladimir Majakovski tutvustajaid ja tõlkijaid Eestis. Tema tõlgitud on ka Majakovski "Pilv püksten" (Narva, 1930). 1920. aastail avaldas ta artikleid kirjandusküsimuste kohta ning elu lõpul kirjutas memuaaride raamatu "Minu eluraamatu helgeid ja tumedaid lehekülgi", mis on jäänud käsikirja. Seal ta kirjutab: "Mul on kahjuks järsk iseloom. Kus mulle alusetult ninna käratakse, ei jäta ma kunagi vastu hammustamata. Aga see ei ole kehtiva elumoraaliga kooskõlas ja kaotajaks pooleks osutun ikka mina." 
Eesti Vabariigi päevil kuulus ta Tööerakonda ("kuid mu ettepanekute poolt hääletasid sotsiaaldemokraadid"), oli kaitseliitlane, kuid võttis osa ainult organisatsiooni laskevõistlustest.

Tegevus nõukogude korra ajal

1940. aastal läks ta kaasa uue võimuga, oli parteitu bolševik (jäi parteist kõrvale seal valitseva jäiga käsusüsteemi tõttu).
1941. aastal astus ta hävituspataljoni ning osales lahingutes Kadrina all ja Simuna surnuaia juures. Sõja-aastail oli NSV Liidu tagalas. 
Aastail 1950–1951 korraldas nõukogude võim Jaan Kurni tagakiusamise ja jälitamise, mille kohta Jaan Kurn ise kirjutas: "Kogu see klaperjaht tekitas minus ei-kellegi-maale sattunu tunde." Nimelt oli Tallinna 20. Keskkooli juhiameti koha endale planeerinud Mererajooni TSN TK Haridusosakonna juhataja Alice Lambakahar (Tallinna Linna TSN TK esimehe Aleksander Hendriksoni naise õde), kes asus koha eest võitlema ebaausate võtetega EKP kaudu ega lõpetanud Jaan Kurni jälitamist enne, kui viimane Tallinnast lahkus. 
Tema kaasaegsed õpetajad mäletavad direktorit lugupidamisväärse ja ausa mehena.
Tõnis Kanger

Tõnis Kanger (sündinud 6. mail 1959) on Eesti keemik, Tallinna Tehnikaülikooli  matemaatika-loodusteaduskonna dekaan ja orgaanilise keemia professor keemiainstituudis, praeguses keemia- ja biotehnoloogia instituudis.Ta on üks tunnustatuim asümmeetrilise sünteesi (stereoisomeeride sünteesi) spetsialist Eestis.
Tõnis Kangeri juhendamisel on kaitstud 6 doktoriväitekirja. Ta osaleb mitmete nõukogude tegevuses.

Uurimistööst

Teadustöö põhisuunad on asümmeetriline süntees, uued katalüütilised reaktsioonid, organokatalüüs, kiraalsete diamiinide süntees.
Tõnis Kangeri uurimisgrupi eesmärk on tähelepanuväärne – teostada vajalike ühendite stereoselektiivne süntees ühenõu protsessina alustades lihtsalt kättesaadavatest ainetest. Põhiline eesmärk on saada farmaatsias vajalikke (vahe)produkte. Selleks uuritakse organokatalüütilisi, metallkatalüütilisi ja mitmekomponentseid reaktsioone. Organokatalüüsi jaoks on sünteesitud mitmeid enantiomeerselt puhtaid tsüklilisi (di)amiine.
Mäe vald

Mäe vald oli vald Petserimaal aastail 1922–1945 ja Võrumaal aastail 1945–1950.
1922-1923 kandis vald nime Mikitamäe vald.
Valla pindala oli 102,5 km².
1922. aasta rahvaloenduse andmeil oli vallas 3016 elanikku ja 32 küla.
1. aprillil 1939 oli vallas 3310 elanikku.
Vald kuulus Riigivolikogu 28. valimisringkonda, kust valiti Nigul Kaliste.
13. septembril 1945 moodustati valla koosseisus Mikitamäe külanõukogu ja Võõpsu külanõukogu. 26. septembril 1950 arvati valla maa-ala Räpina rajooni koosseisu.
Tour Neptune

Tour Neptune on 113 meetri kõrgune büroopindadega pilvelõhkuja, mis asub Pariisi kõrghoonestatud ärikeskuses La Défense'is.
Mardus (laev 1911)

Mardus oli Eesti merejõudude sõjalaev 1918-1938.

Ajalugu

Laev ehitati 1911. aastal kas Göteborgis või Helsingis Riia linna tarbeks ja sai nimeks N. Sõja ajal mobiliseeriti Mardus mereväe teenistusse ja uppus võimuvahetuste käigus lõpuks Pärnu sadamas.
1918. aasta lõpul tõsteti laev üles ja võeti Eesti merejõududesse, kus teenis kuni 1938. aastani suurtükipaadi, miinitraaleri ja vahilaevana. 
Pärast Eesti okupeerimist mobiliseeriti Mardus eeldatavalt Punalaevastiku koosseisu puksiirina. 
27. augustil 1941, päev enne sakslaste sisenemist Tallinna, uppus või uputati plahvatuse tulemusena Miinisadamas.
Jacob Johann Hastfer

Krahv Jacob Johann Hastfer (ka Hastfehr) (11. detsember 1647 Tallinn – 24. detsember 1695 Riia) oli Liivimaa päritolu Rootsi riigitegelane ja sõjaväelane, feldmarssal (1690). Greiffenburgi krahv, Kostivere vabahärra, Vibyholmi, Sjöholmi, Claestorpi, Möllerö ja Siggesta isand.
Ta sai 3. märtsil 1678 Rootsi vabahärra tiitli (nr 240) ja 10. detsembril 1687 krahvitiitli (nr 31). 
Ta oli 1686–1687 Liivimaa kuberner, 1687–1695 Liivimaa kindralkuberner ja 1690–1695 Tartu Ülikooli kantsler. Reformis haldust, surus maha Liivimaa aadli vastupanu mõisate reduktsioonile.
Zarafšon

Zarafšon (tadžiki Зарафшон, usbeki Zarafshon) on jõgi Aasias Tadžikistanis ja Usbekistanis. 
Algab Turkestani ahelikult. Ülemjooksul on mägijõgi, voolab sügavas orus läände. Keskjooksul laskub tasandikule, voolates edasi läände. Alamjooksul pöördub edelasse. 
Kaob Amudarja paremkalda lähedal kõrbeliiva.
Vladimir Botškarjov

Vladimir Botškarjov (vene keeles Владимир Борисович Бочкарев; 1909 Lubnõ, Poltava kubermang – 27. august 1941 Balti meri) oli Nõukogude Liidu diplomaat.
Pärines väiketeenistuja perekonnast, 1925. aastal lõpetas 7-klassilise algkooli ja töötas neli aastat Ukrainas Kiievis tööstusettevõtetes, misjärel alustas karjääri komsomoliorganisatsioonis. Aastail 1929–1933 õppis Kiievi Ülikooli sotsiaalmajandusteaduskonnas, 1936. aastal lõpetas Kiievi Ülikooli kirjanduskateedris aspirantuuri ja jäeti sama kateedri dotsendiks, 1937. aastal sai ta filosoofiateaduskonna dekaaniks. 1938. aastal astus ÜK(b)P-sse. Samal aastal suunati tööle NSV Liidu Välisasjade Rahvakomissariaati. Septembrist 1939 kuni juunini 1940 oli NSV Liidu esindaja (saadiku) Eestis asetäitja ning juulis-augustis 1940 NSV Liidu täievoliline esindaja Eestis, asendades oma endist ülemust Nikitinit tema esindajakohal, kes vahetati välja 29. juunil 1940. 
Augustist 1940 oli ta ÜK(b)P KK ja NSV Liidu RKN-i volinik Eesti NSV-s. Juulis-augustis 1941 oli ta Eesti NSV Vabariikliku Kaitsekomitee liige. Botškarjov hukkus 27. augustil (teise versiooni järgi 28. augustil) 1941. aastal Nõukogude aktiivi evakueerimisel Juminda miinilahingu käigus, uppudes miiniristlejal "Jakov Sverdlov" (teise versiooni kohaselt "Volodarski").