Kurt Knispel

Varajane elu

Knispel sündis Zuckmanteli lähedal (tänapäeval Zlaté Hory) Salisfeldi asulas (tänapäeval Salisov), Sudeedimaal, Tšehhoslovakkias ja veetis lapsepõlve Niklasdorfis (tänapäeva Mikulovice). Pärast õpipoisi praktika läbimist autotehases 1940. aastal, liitus Knispel Saksa armee soomusvägedega.

Väljaõpe

Jalaveä baasväljaõppe sai Knispel Tankide treeningpataljonis Saganis Alam-Sileesias. Seejärel treeniti teda tankidel Panzer I, Panzer II ja Panzer IV. 1. oktoobril 1940 suunati ta 12. Tankidiviisi 29. Tankirügemendi 3. kompaniise. Väljaõpe kestis 11. juunini 1941 ja selle  lõpuks omandas ta Panzer IV laaduri ja laskuri ametid. Väljaõppe toimus peamiselt Saganis ja Putlos.

Teine maailmasõda

Operatsiooni "Barbarossa" alguses oli ta laskur tankil Panzer IV, mille komandör oli leitnant Hellman. Ta osales 3. Tankigrupi koosesisus, mis kuulus Adolf-Friedrich Kuntzeni juhitud LVII. armeekorpusesse (hiljem LVII. Tankikorpus). Ta osales lahingutes Yarzevost (Yartsevo?) Stalingradini, Leningradi-Tihvini piirkonnas ja Eberhard von Mackensen juhtimisel Kaukaasias. 
Jaanuaris 1943 naasis Knispel Putlosi ja tutvus Tiger I tankidega. Sel ajal oli Knispeli arvel 12 hävitatud vastase tanki. 
Putlosist saadeti ta koos grupi teiste meestega 500. Tankipataljoni Paderbornis. Neid juhtis Oberfeldwebel Fedensack ja neist kujunes 503. Rasketanki Pataljoni 1. kompanii, mis osales Kurski lahingus ja kattis 7. Tankidiviisi (Armee Abteilung Kempf) tiiba. Edasi osales ta lahingutes Korsun-Tšerkassõ koti toetuseks, Vinnõtsja, Jampoli ja Kamjanets-Podilskõi ümbruses. Kompanii toodi idarindelt ära ja varustati tankidega Tiger II. Edasi võideldi Caenis ja Normandiast taganemisel. Pärast seda viidi üksus uuesti Idarindele, kus peeti lahinguid Mezőtúris, Törökszentmiklósis, Ceglédis, Kecskemétis, Grani sillapeas, Gyulas, Nitras, Babi lossi juures (Knispel teatas, et tema tanki tabas ühe lahingu ajal 24 vastase mürsku), Laa an der Thayas ja viimaks Vlasatices, kus ta sai surmavalt haavata. Knispel suri Vrboveci (siis Urbau) välihaiglas ja maeti kohalikule surnuaiale. Sõda Euroopas lõppes 10 päeva hiljem.

Pärand

Ametlikel andmetel 168 (võimalik, et kuni 195) hävitatud vastase tankiga oli Knispel kõige edukam Teise maailmasõja tankikütt. Tema kontol on ka üks T-34, mille ta hävitas 3000 meetri kauguselt. Ta teenis peaaegu kõigil Saksa tankitüüpidel laaduri, laskuri ja komandörina. Teenete eest anti talle peale 50 tanki hävitamist Raudristi I klass ja peale 100 tankilahingut Tankilahingu märk hõbedas. Peale 126 vastase tanki hävitamist (neile võib lisanduda veel 20 kinnitamata tanki hävitamist) anti talle Saksa Rist kullas. Temast sai ainus allohvitser Saksa tankivägedes, keda rindeteadetes mainiti. Tankide Tiger I ja Tiger II komandörina hävitas Knispel 42. vastase tanki. 
Kuigi teda esitati sellele neli korda, ei antud talle kunagi Rüütliristi, mille said enamus Teise maailmasõja soomusässadest. Erinevalt mitmetest teistest komandöridest, ei kannustanud autasude jahtimine teda eriti. Kui tekkis vaidlus, kes täpselt vastase tanki hävitas, taganes Knispel alati oma nõudmistest ja lasi võidu kellegi teise arvele kirjutada. 
Tema suhteliselt aeglase karjääri põhjused peituvad ilmselt halvas läbisaamises natsidest ülemustega: näiteks ründas ta ühte Einsatzgruppen'i ohvitseri, keda ta nägi nõukogude sõjavangi väärkohtlemas. Lisaks oli ta üldiselt ebasõjaväelaslik, kasvatades juuksed pikemaks, kui määrustik lubas ja kandis kitsehabet. Ainult tema suurepärased tulemused lahingus hoidsid teda sõjaväevanglasse sattumast.