google/wiki40b huggingface dataset:
Jaanus Plaat

Elulugu

Jaanus Plaat on töölise ja õpetaja poeg.
Lõpetas 1985 Rakvere Õhtukeskkooli, 1992 Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna ajaloo osakonna, 1992–1994 samas magistrant ja 1994–2000 doktorant. Täiendas end 1993–1994 USA-s Kentucky Ülikoolis kultuuriantropoloogias ning 1995–1996 Uus-Meremaal Victoria Ülikoolis Wellingtonis, filosoofiamagister (etnoloogia, 1994, TÜ), väitekiri "Usuliikumised Lääne- ja Saaremaal 1875–1905", Ph.D. (etnoloogia, 2001, TÜ), väitekiri "Usuliikumised, kirikud ja vabakogudused Lääne- ja Hiiumaal: usuühenduste muutumisprotsessid 18. sajandi keskpaigast kuni 20. sajandi lõpuni" (Tartu 2001). 
Oli 1992–1993 Eesti Rahva Muuseum (ERM) teadur ja 1995–2005 direktor, ühtlasi 1995–2004 TÜ ajaloo osakonna etnoloogia õppetooli lektor, 2006 TLÜ Eesti NSV TA Ajaloo Instituudi projektijuht, 2006– Eesti Kunstiakadeemia professor.

Teadustöö

Uurimisvaldkonnad: kultuuriuuringud: usuliikumised, kirikud ja kogudused Eestis ja teistes Baltimaades (18. sajandil – 21. sajandil alguseni); Eesti vähemusrahvuste (eestivenelaste, sh vanausuliste, eestirootslaste jt) ajalugu ja religioossus. Korraldanud ja juhtinud etnograafia ja religioonisotsioloogia välitöid ning filmivõtteid Eestis (Lääne-, Hiiu-, Saare-, Põlva-, Setu-, Ida-Viru-, Viljandi- ja Võrumaal 1995–2007), Mehhikos (1994, 1997), Vanuatul ja Saalomoni saartel (1996, 1999), Keenias (2000), Birmas, Tais, Laoses, Kambodžas (2001), Venemaal (Siberis 2001), Boliivias ja Peruus (2002), Venezuelas (2003), Iraanis (2003–04), Armeenias, Gruusias, Usbekistanis, Tadžikistanis ja Kõrgõzstanis (2004), Jamaical ja Haitil (2005), Indias (2007). Koordineerinud rahvusvahelisi museoloogia projekte Eestis, USA-s, Venemaal (Peterburis) ja Taiwanil. Õpetatud Eesti Seltsi (ÕES) (1995–2002 juhatuse) liige, Eesti Muuseuminõukogu (1996–2005), Eesti Muinsuskaitse Nõukogu (2002–2003) liige. Üle 30 teadustrükise.
Kartaago

Kartaago suurvõimuna

Antiikaja Foiniikia rajas Vahemere idakaldal palju kolooniaid: esmalt Küprosele ning hiljem mujalegi Vahemere rannikule: tänapäeva Lääne-Liibüa, Tuneesia, Alžeeria, Maroko ja Lõuna-Hispaania rannikule, Baleaaridele, Sardiiniale ja Lääne-Sitsiiliasse.
Foiniiklased koloniseerisid Põhja-Aafrika Vahemere-ranniku umbes 1000 eKr ning Kartaagost, mille nad rajasid 800 eKr, sai kiiresti Vahemere maade võimsaim jõukeskus. Foiniiklased said oma võimu alla kogu Aafrika ranniku lääne pool Surti lahte ning saavutasid kontrolli Vahemere-kaubanduse üle.
6. sajandil eKr arenes Kartaagost Vahemere lääneranniku tähtsaim kauba- ja sadamalinn; ta allutas endale kõik teised sealsed foiniiklaste asundused. Kartaago kauplejad lubasid endale ainuvõimu kogu Vahemere lääneosas ega lasknud sinna võõraid meresõitjaid.
Kreeklaste katsed sellesse piirkonda tungida lõid kartaagolased kord etruskidega, kord roomlastega liidus olles tagasi.

Tänapäevane Kartaago

Kartaago linna varemed asuvad Tuneesia pealinnast  Tunisest idas. Osa hooneid on kohati hästi säilinud. Varemed on turistidele avatud.
Toivo Tootsen

Toivo Tootsen (sündinud 17. juunil 1943 Rõuges) on eesti ajakirjanik, kirjanik ja poliitik.

Elukäik

Koolis käis Rõuge 7-klassilises koolis, lõpetas selle 1957. aastal. Edasi õppis Fr. R. Kreutzwaldi nimelises Võru I Keskkoolis. 1962. aastal lõpetas Võru Töölisnoorte Keskkooli ja asus tööle Võru Maaparanduse Valitsuses algul abitöölise-latipoisina aga varsti sai tehnikuks ja seejärel vanemtehnikuks.
Kolis Tallinna ja õppis töö kõrvalt kaugõppes Tartu ülikoolis eesti keelt ja kirjandust ning Tallinna Pedagoogilises Instituudis näitejuhtimist. Tööle sai algul Eesti Televisiooni mittekoosseisulise korrespondendina. 1963. aastal kutsuti ajaleht Säde toimetuse kirjanduslikuks kaastööliseks. 1967. aastal kutsuti Eesti Raadiosse meelelahutussaadete toimetusse, juhtis seda toimetust 1996. aastani. On Eesti Ajakirjanike Liidu liige ja oli aastatel 1995–1997 EAL juhatuse esimees.
Toivo Tootsen on avaldanud mitmeid ajaleheartikleid ja kirjutanud ka raamatuid. Ta on ka lastearaamatute autor ja Joosep Jõhvi tegelaskuju looja.
Juba 1993. aastal hakkas tegelema ka poliitikaga, valiti Tallinna Linnavolikogusse ja oli seal üle kümne aasta Keskfraktsiooni esimees. 1999. aastal kandideeris Riigikogusse ning töötas seal kolmes koosseisus. On olnud maaelukomisjonis ja õiguskomisjonis; kaks aastat juhatas riigikaitsekomisjoni, hiljem oli selle aseesimees. 2011. aastast Tallinna Linnavolikogu liige.
Eesti Keskerakonna liige aastast 1994.

Isiklikku

Isa vanemad elasid Viitinas ja Ruusmäel, seejärel kolisid Rõugesse. Ema vanemad elasid Vana-Roosas, pärast vanaisa surma abiellus vanaema uuesti ja elas Krabil, hiljem Rõuges. Tema vend on teleajakirjanik Ülo Tootsen. Abielus Reet Tõllasepaga, kellega on poeg Tõnis Tootsen. Eelmisest abielust tütar Anneli ja poeg Jaan.
Maria Blower-Porter

Isiklikku

Tema esimene abikaasa oli eestlasest Norra jalgrattur Jaanus Kuum ja nende poeg on Briti jalgrattur Elliott Porter.
Fritz Höger

Fritz Höger, täisnimi Johann Friedrich Höger (12. juuni 1877 Bekenreihe, Schleswig-Holstein – 21. juuni 1949 Bad Segeberg) oli saksa arhitekt, Põhja-Saksa tellisekspressionismi tuntumaid esindajaid, kuulsa Chilehausi arhitekt.

Looming

Fritz Högeri tuntumaid arhitektitöid on ekspressionismi klassikasse kuuluv büroohoone Chilehaus Saksamaal Hamburgis Kontorhausi kvartalis, ehitatud aastail 1922–1924.
Sealsamas kõrval üle tee projekteeris Höger koos vendade Gersonitega samuti suuremahulise büroohoone Sprinkenhof, mida ehitati kolmes etapis 1927–1943. Esimene etapp valmis 1920ndate lõpul ja sai eeskujuks Tallinnas Vabaduse platsi äärde rajatud kindlustusseltsi EKA majale.
Höger on projekteerinud Hannoveris Anzeiger-Hochhausi, ehitatud aastail 1927–1928, mida tänapäeval loetakse Hannoveri üheks sümboliks.
Höger on projekteerinud ka Kirche am Hohenzollernplatzi Berliinis.
Fritz Högeri teisi arhitektitöid on näiteks büroohoone Hamburgis Broschek-Haus (1925–1926) ja Zigarettenfabrik Reemtsma (Reemtsma sigaretivabrik).
Seiland

Seiland (saami keeles Sievju) on saar Norras Finnmargi maakonnas Kvaløyast edelas.
Saar on jaotatud Hammerfesti, Alta ja Kvalsundi valla vahel.
Seilandi pindala on 559 km². See on Norra pindalalt 12. (põhiosa 8.) ja kõrguselt 9. (põhiosa 6.) saar.
Arheoloogilised kaevamised on näidanud, et inimesed on saarel elanud umbes 7000 aastat. Aastal 2007 elas saarel 190 inimest. Saare asulad on Kårhamn, Hønseby, Eidvågen, Fiskebukta, Survika, Altneset ja Hakkstabben.
Seilandil on kaks liustikku – Seilandsjøkelen ja Nordmannsjøkelen. Saare kõrgeim mägi on 1078 meetri kõrgune Seilandstuva.
Saarel on 2006. aastal loodud Seilandi rahvuspark, mille pindala on 316 km².
Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Seiland seisuga 11. aprill 2009.
Vihula Valla Leht

Vihula Valla Leht oli 1996-2017 ilmunud ajaleht, mis vahendas endise Vihula valla uudiseid. Lehte andis välja Vihula vallavalitsus.
1996-1999 ilmus leht nime all Vihula Valla Infoleht.
2010. aastatel ilmus Vihula Valla Lehes lisana paar numbrit Käsmu Koguduse Lehte.
Vihula Valla Leht loeb oma eelkäijaks 1930. aastatel ilmunud Vihula Teatajat.
Pärast 2017. aasta haldusreformi, mille käigus liitus Vihula vald Haljala vallaga, annab endise Vihula valla aladel toimuva kohta uudised edasi Haljala Valla Sõnumid.
Autechre

Autechre on inglise elektroonilise muusika ansambel. Ansambli koosseisu kuuluvad Rob Brown ja Sean Booth.
Nagu Aphex Twin, on Autechre techno superstaarid täpselt nii palju, kui selle muusikastiili tõekspidamised ja piiratud kuulajaskond võimaldab. Oma tegutsemisaastate jooksul on Rob ja Sean andnud oma vastuolulise muusikaga vähemalt samapalju kõneainet nagu AFX. Kui 90-ndate alguses ja keskosas võis Autechre repertuaarist leida äratuntavaid meloodiaid, siis hiljem säilis peamiselt harmoniseeritud põhi, kuid kohati kadus seegi, jättes alles ainult rütmi, mis oma keerukuselt muutus sama raskesti kuulatavaks kui Stockhauseni või Cage'i minimalistlik muusika eelmise sajandi keskosas. Nõnda lähenesid nad üha enam elektronmuusikale akadeemilises mõistes.
Rob ja Sean kohtusid ühise sõbra kaudu. Alguses vahetati niisama lemmiksingleid ja muusikat, kuni saadi läbi hea juhuse keldriruumi täis analoog muusikariistu ning juba enne keskkooli lõppu alustasid nad iseenda muusikaga eksperimenteerimist.
Esimesed katsed väikeste plaadifirmade all oma muusikat avaldada kukkus masendavalt läbi. Kuni nad avastasid Warp Recordsi ja saatsid oma kassetid sinna. Sean ja Rob tundsid, et Warpi esimesed avaldatud plaadid artistidelt Sweet Exorcist, Nightmares on Wax, B12 andsid märku uue ajastu tekkimisest Suurbritannia techno maastikul ja Autechrel võiks samuti olla oluline roll selle kujundamisel.
Juba debüütalbum Incunabula andis mõista, et mehed liiguvad mööda oma rada. Sellele järgnenud LP nimega Amber kirjutas Autechre ambientmuusika ajalukku. 1995. aastal ilmunud Tri Repetae++ lõi aga ümber kõik senini kehtinud reeglid techno muusikas ja seda plaati peetakse senini Autechre geniaalseimaks tööks.
Moodne perekond

"Moodne perekond" (inglise "Modern Family") on Ameerika Ühendriikide komöödiasari. See ilmus esmakordselt ABC telekanalil 23. septembril 2009.
"Moodne perekond" on võitnud mitu Emmy auhinda.
VASAB

Piirkonna peamised ohud

Läänemere piirkond on üks kiiremini arenevam ala Euroopas, samas jätkusuutliku arengu peamiste ohtude seas nimetatakse riikide tugevat omavahelist majanduslikku sõltuvust, raskendatud ligipääsu energiale, demograafilisi muutusi (sealhulgas migratsiooni) ning transpordiprobleeme (nii piirkonna siseseselt kui globaalselt).

Tegevuskava meetmed

Tegevuskavas pakutakse välja konkreetseid arengusuundi ja tegevusi eesmärkide saavutamiseks. Dokumendis pannakse rõhk on piirkonnasisesele koostööle (nii linnadevahelisele kui ka ääremaa-asula vahelisele koostööle). Samuti tähtsustatakse suuremate linnade rolli piirkonna rahvusvahelistamises ja antakse juhtnöörid, kuidas linnadevahelise koostööga saaks vähendada ääremaastumist piirkonnas. Majandusliku kasvu ühe võtmetegevuseks peetakse Peterburi majandusliku rolli tõstmist, kuna tegu on suure majandusliku potentsiaaliga linnaga piirkonnas. Rõhutatakse probleemi ja sõnastatakse soovitused piirkonna transpordiprobleemide leevendamiseks.

Eesti osalusega VASAB-i koostööprojektid

VASAB-i koostöö raames on käivitatud rida planeeringualaseid koostööprojekte, millest võtab osa ka Eesti. Kõige edukamaks neist oli kindlasti Via-Baltica arengukoridori (Via-Baltica Spatial Development Zone) projekt, millest võtsid partneritena osa kõigi Via-Baltica äärde jäävate maade maakonnad/regioonid Soome Hämeenlinnast kuni Berliinini. Eestist osalesid projektis partneritena Harju, Rapla, ja Pärnu maavalitsused ja Tallinna linn ning vaatlejatena Teede- ja Sideministeerium, Majandusministeerium, Siseministeerium ja Keskkonnaministeerium. Kogu projekti juhtpartneriks oli Riia rajoon, Eesti-poolseks juhtpartneriks oli Rapla Maavalitsus (projektijuht Tavo Kikas).
Lisaks eelmainitule on Eesti osalusega VASAB-i koostööprojektid järgmised: Urban System and Urban Networking in the Baltic Sea Region (Linnade süsteem ja asustuse võrgustumine Läänemere regioonis). Projekti Eesti-poolne partner oli Keskkonnaministeerium, konsultant Rivo Noorkõiv. Projekt lõppes 2001. aastal (lisateave).
Development of Maritime Transportation System in the Baltic Sea region from a spatial development perspective (Läänemere maade meretranspordi ruumiline areng), lühinimega MATROS. Projekti Eesti-poolsed partnerid olid Teede- ja Sideministeerium ja Keskkonnaministeerium. Projekt lõppes 2001. aastal (lisateave).
The Baltic Palette, mis tegeleb Läänemere suurlinnade koostöö arendamisega. Eesti-poolsed partnerid on Tallinna linn ja Harju maavalitsus (lisateave).
VASAB-i viimane valminud koostööprojekt on Compendium of Spatial Planning Systems in the Baltic Sea Region Countries (Läänemere maade planeeringusüsteemide võrdlus), mille juhtriik oli Eesti ning töö initsiaator ja juht oli Jüri Lass. Lisateave
Škoda Superb

Škoda Superb on Škoda sedaan ja universaal (Combi). Seda on toodetud kolm põlvkonda (kaasa arvatud Teise maailmasõja eelne mudel).
Seda müüdi märtsis 2014 Eestis 39 tükki.
August Kala

August Kala (25. juuni 1897 Viljandimaa – 11. märts 1985 Nellingen?, Saksamaa) oli Eesti ohvitser (major).
Luteiniseeriv hormoon

Geenid

Alfa-alaühiku geen asub 6. kromosoomi lühema õla lookuses 12.21.
LH beeta-alaühiku geen asub LHB/CGB geeni kobaras 19. kromosoomi pikema õla lookuses 13.32. Erinevalt alfaalaühiku geeni aktiivsusest on LH beetaalaühiku geeni aktiivsus piiratud ajuripatsi gonadotroopsete rakkudega. Aktiivsus on reguleeritud gonadotropiini vabastava hormooniga (GnRH) hüpotalamusest. Inhibiin, aktiviin ja suguhormoonid ei mõjuta beetaalaühiku geneetilist aktiivsust LH tootmisel.

Normaalne tase

LH tase on lapseeas madal ja naistel kõrge pärast menopausi. Kuna LHd eritatakse lainetena, on tema keskmise kontsentratsiooni teadasaamiseks vaja jälgida LH sisalduse muutumist veres piisavalt pika aja jooksul.
Suguvõimekuse aastatel on tüüpiline tase veres 1–20 IU/l. LH voo ajal saavutatakse füsioloogiline kõrgpunkt, mis kestab tavaliselt 48 tundi. 
Üle 18 aasta vanustel meestel on normaaltase määratud 1,8–8,6 IU/l.

Ovulatsiooni ennustamine

Luteiniseeriva hormooni vabanemise järsk tõus viitab peatselt algavale ovulatsioonile. LH-d saab määrata uriinis testidega, mida tavaliselt viiakse läbi kord päevas, ajal, mil ovulatsiooni on oodata. näidu muutumine negatiivsest positiivseks vihjab peatsele ovulatsioonile 24–48 tunni jooksul. See annab naisele kaks päeva, et viljastuda.
Teste saab hinnata iseseisvalt, kasutades värvimuutvaid indikaatorpabereid või lugeda elektrooniliste mõõteseadmete digitaalseid andmeid.
LH testide tundlikkust mõõdetakse rahvusvahelise ühiku tuhandikes (miliinternational unit), testid on tavaliselt saadaval 10–40 mIU.
Kuna spermatosoidid võivad naise kehas jätkusuutlikuna püsida päevi ja LH vood toimuvad tavaliselt paar päeva pärast viljastumisevõimaluse algust, ei ole LH testid soovituslik raseduse vältimise vahend.

Suhteline kõrgenenud tase

Lastel, kel esineb ajuripatsi või üldine varaküpsus, võivad LH ja FSH tasemed olla sigimisvahemikes, tavalise nende vanusele vastava madala taseme asemel.
Polütsüstiliste munasarjade sündroomiga naistel esineb tihti ka kõrgenenud LH tase, siiski ei välju LH tase tavaliselt paljunemiseale normaalsest vahemikust.

Saadavus

LH on saadaval FSH-ga segatuna ravimis Pergonal ja muudes kuseteede gonadotropiinides. Suurema puhastusastmega kuseteede gondatropiinid võivad vähendada LH osakaalu FSH suhtes. Ümberkombineeritud LH on saadaval kui lutropiin alfa (Luveris). Kõiki neid ravimeid tuleb manustada otse vereringesse süstides. Neid kasutatakse tavaliselt viljatuse teraapias, et stimuleerida folliikulite arengut.
Tihti kasutatakse LH asemel hCG-d, kuna see aktiveerib samu retseptoreid. Meditsiinilises kasutuses olev hCG saadakse rasedate naiste uriinist. See on odavam ja pikema poolestusajaga kui LH.
Vahevöö

Vahevöö (ka vahekest) on kiht Maa sisemuses, mis asub allpool maakoort ja ülalpool tuuma.
Vahevöö ülemiseks piiriks, mis lahutab teda maakoorest, on Mohorovičići eralduspind. Alumiseks piiriks aga vedel välistuum. Vahevöö kõige ülemiseks osaks on litosfääri alumine osa. Litosfääri all paikneb osaliselt ülessulanud kiht ehk astenosfäär.
Vahevöö ulatub ligikaudu 2900 km sügavusele.
Vahevöö jagatakse ülavahevööks ning alavahevööks. Esimene ulatub 660 kilomeetri sügavuseni, kus toimub oluline hüpe seismiliste lainete levikukiiruses.
Vahevöö jaguneb kaheks: 1) Ülemine vahevöö - astenosfäär ehk ülamantel 2) alumine vahevöö - süvavahevöö ehk alusmantel
Deminutiiv

Deminutiiv ehk vähendussõna on vähendava, meelitava, hellitleva tähendusega sõna.
Deminutiivi vastand on augmentatiiv ehk suurendussõna. Deminutiivid ja augmentatiivid on hinnangusõnad.

Eesti keel

Eesti keeles moodustatakse deminutiive harilikult ke- või kene-tuletise abil, nt lonksuke(ne) – vrd lonks, hiireke(ne) – vrd hiir, tütreke(ne) – vrd tütar, Jaanike(ne) – vrd Jaan.
Kuigi deminutiiviliide -ke(ne) on nii vormi kui tähenduse poolest eesti keeles regulaarne, on selle esinemissagedus siiski suhteliselt tagasihoidlik. Deminutiiviliide -ke(ne) harilikult sõnas tüvemuutusi ei põhjusta.
Lisaks on võimalik deminutiive moodustada ka u-liite abil: poisu, poju, Jaanu (< Jaan), Riku (< Richard), kutsu, notsu, lastekeelsed kätu, kroku, lutu, potu, kõtu, punnu. u-deminutiivide puhul lisab hellust ka palatalisatsioon. Eriti hellitavalt mõjub u- ja kene-liite kooskasutus, nt kiisukene, kätukene, laevukene, lapsukene, naisukene, pojukene, Jaanukene, Lumivalguke, rumalukene. Selliseid sõnu nimetatakse topeltdeminutiivideks.
Adjektiividest on võimalik deminutiive moodustada ldane-liite abil, nt lüheldane, pikaldane, vanaldane, väheldane (= väiksepoolne, väiksevõitu).
Deminutiivide moodustamiseks on võimalik kasutada ka liitsõna eesosi, mis väljendavad omaduse küllust: üliväike, imepisike, ultraväike, pisitilluke, tibatilluke.

Soome keel

Soome keeles on tavalisim deminutiivisufiks -nen, nt tyttönen (< tyttö) 'tüdruk', poikanen (< poika) 'poiss', pienoinen (< pieni) 'väike'.

Hollandi keel

Hollandi keeles on deminutiivide kasutamine väga levinud. Peamisteks deminutiivisufiksiteks on -je -je, tje, -pje, -etje, -kje, nt kopje (< kop) 'tass', duimpje (< duim) 'pöial'. Suulises keeles on võimalikud ka sufiksid -ke, -eke, -ske, -ie.
Lisaks nimisõnadele on hollandi keeles võimalik deminutiive moodustada ka omadus- ja määrsõnadest, nt groentje (< groen) 'roheline', zachtjes (< zacht) 'vaikselt'.
Hollandi keeles leidub ka selliseid sõnu, millest on kasutuses vaid deminutiivvorm, või mille kasutamine ilma deminutiivsufiksita on ebatavaline, nt sprookje 'muinasjutt', poffertje(s) (väikesed Hollandi pannkoogid).

Eesti lastekeel

Deminutiivtuletust peetakse lapse kõnearengu juures oluliseks grammatika harjutamise vahendiks, kuid erinevalt teistest tuletusliidetest, ei ole deminutiivtuletisel lapse sõnavara rikastamise ülesannet. Küll aga hõlbustab u-sufiksi abil deminutiivide moodustamine vormimoodustuse omandamist, nihutades muidu astmevahelduslikud sõnad teise, astmevahelduseta muuttüüpi, kus nimetava ja omastava vorm on ühesugused. On leitud, et vormihomonüümia hõlbustab just arvuka muuteparadigmadega keelte vormimoodustuse omandamist.
Friedrich I (Braunschweig-Wolfenbüttel)

Friedrich (u 1357 – 5. juuni 1400 Kleinenglis) oli Braunschweig-Lüneburgi hertsog ja Braunschweig-Wolfenbütteli vürstkonna valitseja aastast 1373.
Phillipsi maakond (Colorado)

Ajalugu

Maakond moodustati 1889. aastal Logani maakonna osast.
Vastseliina Gümnaasium

Vastseliina Gümnaasium on Võrumaal, Võru vallas Vastseliinas asuv gümnaasium.
Liina Lindström

Liina Lindström (sündinud 24. juulil 1973) on eesti keeleteadlane.

Haridus

Lõpetas 1991 Ülenurme Keskkooli, 1997 bakalaureuseõppe ja 1999 magistriõppe Tartu Ülikooli eesti keele erialal. 2005 kaitses Tartu Ülikoolis doktoriväitekirja teemal "Finiitverbi asend lauses. Sõnajärg ja seda mõjutavad tegurid suulises eesti keeles" (ilmunud sarjas Dissertationes philologiae estonicae universitatis Tartuensis 16. Tartu 2005).

Teadustöö

2001–2010 töötas Tartu Ülikooli eesti keele õppetooli (osakonna) teadurina, alates 2010 töötab vanemteadurina ja alates 2016 ka eesti keele dotsendina. 2011–2013 juhatas filosoofia ja semiootika doktorikooli. 2013–2014 oli ka Turu Ülikooli teadur. Humanitaarteaduste ja kunstide valdkonna õppeprodekaan, alates 2018 juhatab digihumanitaaria ja infoühiskonna keskust.
Uurimisvaldkonnad: süntaks, eesti murded, dialektoloogia, murdesüntaks, keele muutumine, keele varieerumine, grammatika.
Eesti murrete korpuse koostajaid.
Kuulub Liivi Sõprade Seltsi, Emakeele Seltsi, Soome Keeleteaduse Ühingusse, Eesti Digitaalhumanitaaria Seltsi, ühingutesse Societas Luinguistica Europaea ja Digital Humanities in the Nordic Countries. On Eesti Kognitiivse Keeleteaduse Ühingu asutajaliige ja juhatuse liige, ajakirja Virittäjä toimetuskolleegiumi liige.

Tunnustused

2017 Tartu Ülikooli aumärk

Isiklikku

Tema õde on semiootik Kati Lindström, abikaasa keeleteadlane Pärtel Lippus.
Hugo Conwentz

Hugo Wilhelm Conwentz (20. jaanuar 1855 Gdański lähedal – 12. mai 1922 Berliin) oli saksa botaanik ning üks klassikalise looduskaitse rajajaid Saksamaal ja Euroopas.
Ta tegeles muuhulgas merevaigu uurimisega.
Marcus Kelch

Marcus Kelch (1712 – 1. juuni/12. juuni 1756 Türi) oli Eesti vaimulik.
Marcus Kelchi sünnikohana pakutakse nii Tallinna kui ka Tartut; isa oli Johann Gottfried Kelch (1685–1728), arvatavasti kroonik Christian Kelchi poeg. Ta oli detsembrist 1728 Tallinna Toomorbudekodu kasvandik, õppis Tallinna toomkoolis. Edasi õppis ta (koos venna Johannes Martinusega; immatrikuleeriti 20. mail 1735) Halle ülikoolis. Aastast 1736 oli ta Tallinna gümnaasiumis õpetaja (kolleeg). Ordineeriti 20. septembril/1. oktoobril 1738 õpetajaks.
Ta oli aastatel 1738–1756 (kutsuti 10. juulil/21. juulil 1738) Türi Püha Martini koguduse õpetaja.

Isiklikku

Tema vanaisa Christian Kelch oli kroonik, Järva-Jaani ja Viru-Jaakobi koguduse õpetaja. Vend Michael Kelch oli Järva-Jaani ja Türi Püha Martini koguduse õpetaja. Tema tütre Johanna Juliana abikaasa Thomas Sabler, nagu ka tütrepoeg Georg Christian Sabler olid Haljala Püha Mauritiuse koguduse õpetajad.
The Number of the Beast

Lood albumil

Kõikide lugude autor on Steve Harris, kui teisiti pole märgitud. Enamuse laulude loomise juures oli märkimisväärne roll ka Bruce Dickinsonil, kuid juriidiliste probleemide tõttu, millega ta oli seotud oma eelmise bändiga "Samson", siis tema nime ühegi loo autorite seast ei leia.
Proto-onkogeen

Protoonkogeenid ehk proto-onkogeenid ehk normaalsed rakulised onkogeenid (inglise proto-oncogene) on normaalsete elusate rakkude sees ringlevate onkogeenide vorm (sh kasvuregulaatorid, retseptorid, transkriptsioonifaktorid jpt), mis raku ehitusliku või funktsionaalse tsükli muutuse läbiteinuna võivad osa võtta raku arenemisest vähirakuks.
Proto-onkogeenid on harilikult normaalsed geenid genoomis.
Enamiku kasvajate korral ei ole rakkude kontrollimatu vohamine põhjustatud ainult üksikust proto-onkogeeni kontrollimatust aktivatsioonist (punktmutatsioonid) või tuumori supressorgeeni inaktivatsioonist.
Sepistamine

Sepistamine Eestis

Esimesed märgid metallitööst Eestist - arvatavalt võõrsilt toodud metalli sepistamisest - pärinevad eelrooma rauaajast. Märksa täpsemad andmed pärinevad aga hilisest eelrooma rauaajast, mil Põhja- ja Lääne-Eesti kalmetesse ilmub arvukalt rauast ehteid, tööriistu ja isegi relvi. Kuna see oli ühtlasi aeg, mil üle Eesti rajati terve rida kindlustusi (mäepealseid asulaid), siis võib kõnelda uue ühiskondliku eliidi esilekerkimisest, kelle võim vähemalt ühes osas tulenes kontrolli omamisest rauatöö üle. Rooma rauaajast tuntakse juba mitmeid rauasulatuskohti; ühtlasi võib kõnelda rauatöö oskuste tuntavast arengust ja jõudmisest samale tasemele lõuna- ja läänepoolsete naabritega.