google/wiki40b huggingface dataset:
Guðmundur Finnbogason

Guðmundur Finnbogason (6. juuni 1873 – 17. juuli 1944) oli Islandi filosoof ning ühtlasi ka üks saareriigi esimesi psühholooge. Tema vanemad olid Guðrún Jónsdóttir ja Finnbogi Finnbogason.
Oma õpingud Reykjavíkis asuvas gümnaasiumis Lærði Skólinn (praeguse nimega Menntaskólinn í Reykjavík) lõpetas ta 1896. aasta kevadel. Samal aastal alustas ta filosoofiaõpinguid Kopenhaageni Ülikoolis, mille ta lõpetas psühholoogia magistrikraadiga 1901. aastal. Tema mentorite hulka kuulusid Harald Høffding ja Alfred Lehmann. Neist Lehmann oli õppinud Saksamaal Wilhelm Wundti käe all ning rajanud aastal 1886 Kopenhaagenisse laboratooriumi.
Aastatel 1901 ja 1902 rändas Finnbogason ringi mööda Skandinaaviat ja kogus teavet õppetöö läbiviimise kohta. Ta tegi seda Islandi parlamendi Alþingi toetusel ning tehtud uurimistöö põhjal ilmus 1903. aastal tema esimene raamat "Lýðmenntun" ("Rahvaharidus"). Nii raamatus kui samal aastal parlamendile esitatud aruandes esitas Guðmundur Finnbogason oma ettepanekud laste harimise kohta Islandil. Aastatel 1903 ja 1904 rändas ta ringi Islandil, kogudes andmeid selle kohta, kuidas riigis õppetööd läbi viidi ning kirjutas kogutud andmete põhjal parlamendile järjekordse aruande. 1907. aastal lepiti kokku õpetamisega seotud eeskirjades, mis suuresti põhinesid Finnbogasoni töödel.
Aastatel 1905 ja 1906 oli ta kirjandusliku ajakirja Skírnir toimetaja ning tegi ka tõlketöid. Muuhulgas tõlkis ta ka William Jamesi loengu inimeste surematusest ning ühe filosoof Henri Bergsoni artikli. Aastatel 1913–1920 ja 1933–1943 oli ta taas ajakirja Skírnir toimetaja.
1908–1910 töötas Finnbogason oma doktoritöö "Samúðarskilningurinn" ("Kaastundlik mõistmine") kallal. Oma doktoritööd kaitses ta 1911. aastal Kopenhaageni Ülikoolis ja aasta hiljem ilmus temalt samal teemal raamat "Hugur og heimur" ("Meel ja universum").
Ajal, mil Guðmundur oma doktoritöö kirjutamist lõpetas, rajati Islandi Ülikool ja sealne filosoofia professuur. Ka tema kandideeris sellele kohale, kuid kohale määrati hoopis Ágúst H. Bjarnason ning Guðmundur Finnbogasonist sai Islandi Rahvusraamatukogu juhataja. 1918. aastal määrati ta siiski ülikooli professoriks ning ta jäi sellele kohale aastani 1924, õpetades rakenduspsühholoogiat ja viies koos oma tudengitega läbi katseid.
1917. aastal ilmus tema tööpsühholoogiat käsitlev raamat "Töö ja põhjus" (Vit og strit). Raamat ilmus ajal, mil mainitud psühholoogiaharu oli alles oma ajaloo alguses.
Noarootsi kõrts

Noarootsi kõrts asub Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas Pürksi külas.

Ajalugu

Noarootsi kõrts valmis 1972. aastal ning seda kasutati V. I. Lenini nimelise kolhoosi sööklana. Töötajaid oli kolhoosisööklas kokku 4-5. Seal peeti ka sünnipäevi ja peiesid. Aastail 1990–1993 muudeti kolhoosi nimi Noarootsi kolhoosiks seoses Nõukogude Eesti lagunemisega. Jaanuaris 1998 avati renoveeritud söökla Noarootsi kõrtsina.
Kui kõrts lõpetas tegevuse kolhooside likvideerimise tõttu, seisis see tühjana. 1997. aastal alustati renoveerimist ja jaanuaris 1998 avati ametlikult Noarootsi kõrts.
Esimesed omanikud olid pärit Tallinnast ja kõrts oli avatud aasta ringi iga päev. Kõrtsis on käinud esinemas Karl Madis, Vello Orumets, Mati Nuude, Üllar Jörberg ja Uno Loop. Noarootsi kõrts toimib tänapäevani. 4-5 aastat on püütud kõrtsi ära müüa, kuid see pole seni õnnestunud.
Kõrgaegadel on Noarootsi kõrtsis olnud üle 200 külastaja, kuid seoses majanduskriisiga on klientide arv vähenenud.
Plokinärv

Plokinärv ehk IV peaajunärv ehk neljas kraniaalnärv (ladina keeles nervus trochlearis [IV]) on paljude kesknärvisüsteemiga loomadel kraniaalnärvide hulka liigitatud motoorne närvide paar. 
Plokinärvi areng, anatoomia, morfoloogia ja patoloogia võivad erineda nii liigiti kui indiviiditi.
Inimestel lähtub plokinärv keskajus paiknevast motoorsest tuumast (nucleus motorius n.trochlearis) väljub koljuõõnest ülemise silmakoopalõhe kaudu silmakoopasse. Inimese plokinärv, millel on ligi 1200 närvikiudu, innerveerib silmamuna liigutavat ülemist silma-põikilihast.
Põhjahänilane

Põhjahänilane (Motacilla flava thunbergi) on hänilase alamliik. Mõnes süsteemis käsitletakse teda eraldi liigina.
Erinevalt lambahänilasest puudub põhjahänilase isaslinnul valge kulmutriip.
Põhjahänilane on Eestis hajusalt levinud haudelind ja tavaline läbirändaja. Asustab samu elupaiku nagu lambahänilane.
Mona Simpson

Isiklikku

Ta on Steve Jobsi noorem õde.
Kuru mõis

Kuru mõis (saksa keeles Kurro) oli rüütlimõis Ambla kihelkonnas Järvamaal.
Mõis rajati 17. sajandil.
Nora Kutti

Nora Kutti (neiupõlvenimi Neumann; sündinud 9. oktoobril 1922) on eesti ujuja ja kergejõustiklane, veteransportlane.

Töö

Nora Kutti lõpetas Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna 1948. aastal. Ligi kolmkümmend aastat 1945–1978 töötas ta Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna õppejõuna (TRÜ KKT kehalise kasvatuse, sportmängude ja veespordikateedris) ning 1987–1993 Eesti Spordimuuseumi sekretärina.

Sport

Tõsisemalt hakkas Nora Kutti tegelema ujumisega 12aastaselt, eeskujuks kaheksa aastat vanem vend Roman Nõvandi, kellest hiljem sai mitmekordne Eesti meister seliliujumises. Ta alustas ujumistreeninguid 1935. aastal, treenides Erich Mõtliku juhendamisel. Esimese meistritiitli sai ta 1938. aastal 100 meetri seliliujumises Tartu Veespordiklubi naiskonnas võisteldes. Aastatel 1938–1952 on Nora Kutti tulnud 33 korda Eesti meistriks vaba-, selili- ja teateujumises. 1949. aastal tuli Nora Kutti Nõukogude Liidu üliõpilasmeistriks 400 meetri vabaujumises. Nora Kutti on parandanud 30 korral Eesti rekordit, sealhulgas 8 korral teateujumises.  Eesti ujumiskoondisesse on Nora Kutti kuulunud aastatel 1937–40 ja 1945–52.

Veteransport

Nora Kutti on võistelnud aktiivselt ka veteranina. Esimese tiitlivõistluste medali, kergejõustiku pronksi võitis ta 1989 Ungaris. Esimese kuldmedali, ujumises, võitis ta 1993. aastal Saksamaal toimunud spordiveteranide Euroopa meistrivõistlustel 200 meetri seliliujumises.
Ta on võitnud seliliujumises meisterujumise MM-il 1998 ja 2010 4 hõbedat ning EM-il 1993–2009 4 kulda, 3 hõbedat ja 6 pronksi. Aastal 1998 Marokos toimunud maailmameistrivõistlustel võitis ta hõbemedali 200 meetri seliliujumises ja 1999. aastal Austrias toimunud veteranide Euroopa meistrivõistlustel kaks pronksi ja hõbeda.  Nora Kutti nimel on kettaheite maailmarekord 85+ vanuseklassis 15.68 ja 90+ vanuseklassis.
2009. aastal tuli 86-aastane Nora Kutti kolmekordseks Euroopa meistriks ujumises – 50 m selili – 1.06,86, 100 m selili – 2.32,19, 200 m selili – 5.25,08  2010. aastal meisterujumise XIII MM-il Göteborgis (Rootsi) sai Nora Kutti 3 hõbedat. 2012. aastal püstitas 90aastane Nora Kutti kaks maailmarekordit – kettaheites ja kuulitõukes. 2013. aastal sai temast jällegi kahekordne Euroopa meister ujumises – võitis 50 m seliliujumises ajaga 1:12:20 ja 200 m seliliujumises ajaga 5:58:99.

Organisatsioonid

Nora Kutti on spordiühingu Kalev auliige (1968), Eesti Kergejõustikuföderatsiooni veteranide ühenduse auliige (2004) ja Eesti Spordiveteranide Liidu auliige (2005). Ta on Eesti Spordiajaloo Seltsi liige (aastast 1991), auliige (2007). 
Ta on tegutsenud Tartu Spordiveteranide Koondise juhatuses. Samuti on ta osalenud spordikirjutiste autorina Eesti Spordimuuseumi teatmematerjalide kogumise võistlustel auhinnatöödega: Tartu Spordiveteranide Koondise kroonikad, "Meenutades ja vanu ajalehti sirvides", "Hilja Freimann-Labent – Eesti esimene naiskuldujuja", "Meie kursus. Kehakultuuriteaduskonna I sõjajärgse lennu kroonika", "50 aastat kehakultuuriteaduskonna õppejõude (1928–1977)" jt.

Isiklikku

Tema vend oli spordipedagoog, ujuja ja veepallur Roman Nõvandi.
Agressiivne käitumine

Agressiivne käitumine keelekasutuses ja vastutus

Erutuse korral, ajapuuduses jm põhjustel kõlavad sina-sõnumid, nt Kus sa olid nii kaua, ise lubasid juba kella viieks tulla! Sa peaksid vähem suitsetama / suitsetamise maha jätma! Sa ei tohi mulle kogu aeg selle tööjutuga peale käia – muudkui otsi ja otsi ja otsi! 
Agressiivsus keelekasutuses ilmneb sina-lausete sageda kasutamisena. Enamik sina-sõnumeid kõlab ründavalt või süüdistavalt, väljendades rääkija veendumust, et tema teab (paremini), mida teine pool tegema ja mõtlema peab. Sõnumi vastuvõtjale võib selline toon ja tekst kergesti mõjuda ebaõiglasena, sest eeldab temalt kuuletumist (alistuv käitumine) või provotseerib vasturünnakule: Aga sa ise ju… (agressiivne käitumine). Sel juhul puhkeb tõenäoliselt konflikt.
Seega tekitab agressiivne pöördumine kas vastupanu või passiivsust, loobumist oma vajadustest. Nii vastupanu kui ka loobumise korral võib olla takistatud mõlema poole vajadustega arvestamine ehk koostöö.

Soovitused

Teiste inimeste oma tahte alla painutamise asemel on kasulik väljendada rohkem huvi nende mõtete ja tunnete vastu, st rohkem ärakuulamist. Agressiivse sina-sõnumi asemel kasutada mina-sõnumit, nt Sa ei saanud üldse aru! asemel Las ma seletan veel kord. või Mis sul viga on? asemel Ma olen sinu pärast mures.
Agressiivselt käituv inimene võtab endale tavaliselt kogu (psühholoogilise) vastutuse, käitudes sealjuures ka manipulatiivselt. Sel juhul on kasu sellest, kui teine osapool käitub kehtestavalt, kasutades selget eneseväljendust, aktiivset kuulamist ja käiguvahetusi.
Šogun

Šogun (jaapani keeles 将軍 shōgun) oli feodaalse Jaapani sisuline valitseja alates 12. sajandist kuni Meiji restauratsioonini. Tiitel ise tähendab kindralit ning oli esialgselt keiserliku armee ülemjuhataja nimetus.
Šogunaat kui sõjaline administratiivsüsteem tekkis 1185. aastal ja oli tuntud bakufu nime all, võttes tegeliku võimu Kyōtos asuvalt keisri õukonnalt. Ieyasu Tokugawa ühendas 1603. aastal kogu Jaapani Tokugawa šogunaadi võimu alla, mis valitses Jaapanit kuni 1868. aasta Meiji restauratsioonini.
Harjashännalised

Harjashännalised (Thysanura ehk Zygentoma) on selts putukaid.
Sellesse seltsi kuulub umbes 400 liiki, neist Eestis elab 5.
Kaks Eestis elavat harjashännaliste liiki on sünantroopsed – majades elab sageli majasoomukas (Lepisma saccharina) ja harvem kodusoomukas (Thermobia domestica).
Virtsu ülemine tulepaak

Virtsu sihi ülemine tulepaak on tulepaak Lääne maakonnas Virtsu poolsaare looderannikul.
Tulepaagi geograafilised koordinaadid on 58° 34′ 35″ N, 23° 31′ 41″ E.
Tulepaak moodustab sihi Virtsu alumise tulepaagiga.
Marusja Klimova

Marusja Klimova (vene keeles Маруся Климова; kodanikunimega Tatjana Kondratovitš, Татьяна Николаевна Кондратович; sündinud 14. jaanuaril 1961 Leningradis) on vene kirjanik ja tõlkija.
Ta sündis Leningradis kaugsõidukapteni (hilisema Makarovi-nimelise Mereakadeemia prorektori ja Merelaevanduse esindaja Nicaraguas) perekonnas.
Ta lõpetas Leningradi Riikliku Ülikooli filoloogiateaduskonna. Diplomeeritud filoloogina töötas ta tõlgina, kuid esteetilise nonkonformismi ideede mõjul ta hävitas oma ülikoolidiplomi ja töötas 
seejärel juhutöödel, sanitari ja koristajana. Hiljem ta taastas oma ülikoolidiplomi ning töötas teadustöötajana Iisaku katedraali muuseumis. 1980. aastatel oli ta seotud Leningradi underground-kultuuriga, 1990. aastate alguses elas ta Pariisis.
2006. aastal autasustati Marusja Klimovat Prantsuse kirjanduse ja kunsti ordeniga.
Infoühiskond

Infoühiskond (inglise keeles information society) on informatsiooni tähtsustav ja seda kõigis eluvaldkondades maksimaalselt kasutav (hankiv, tootev, talletav, levitav) ühiskond.
Infoühiskond on koondmõiste rõhutamaks info ja infokäitluse mahtude ja tähtsuse suhtelist suurenemist tänapäeva ühiskonnas. See on kõikehõlmav ning haarab kogu sotsiaalset reaalsust. Infoühiskonna peamiseks tunnuseks on arvutite massiline kasutamine ja kõikjale ulatuvad ülemaailmsed, personaalsed kommunikatsioonikanalid (Internet ja sellel baseeruvad struktuurid) ning elektroonilised teenused. Infoühiskonna inimesel on võimalik ligi pääseda tohutule hulgale andmepankadele ja infoallikatele. Tema abivahendiks on võimsad personaal- ja serverarvutid.
Infoühiskonnas valitseb elukorraldus, kus enamus inimkonna loodud väärtusi on kätketud teabesse, mida hoitakse, teisendatakse ja edastatakse universaalsel digitaalsel kujul. Selleks loob võimalused üleüldine andmeedastusvõrk, millele juurdepääs on tagatud kõigile ühiskonna liikmetele. Geograafilised kaugused, nii riigisiseselt kui ka riikidevaheliselt, kaotavad oma senise tähenduse, kaotades *äärealasid ning ühtlustades eri piirkondade konkurentsivõimet. Väheneb piirkondlik ebavõrdsus ja pikas perspektiivis ka arenguerisused.
Mesolóngi esimene piiramine

Piiramine

Pärast Peta lahingut püüdis Omer Vryonis linna esialgu läbirääkimiste teel enda valdusse saada, tehes seda vastupidiselt teiste väejuhtide Reşid Mehmedi ja Yusuf Pasha arvamusele. Ümber piiratud kreeklased kasutasid seda ära, venitades läbirääkimisi kuni 8. novembrini, mil meritsi saabus 1500 võitleja suurune abivägi.
Seejärel mõistsid vastased oma viga ja alustasid kohe uuesti piiramist. Peale kuu aega kestnud pommitamisi ja rünnakuid määrati Otomanide põhirünnaku ajaks 24. detsember: arvati, et jõulude ajal suudetakse sel viisil kreeklasi üllatada. Ent Vryonise kreeklasest sekretär hoiatas kreeklasi ja rünnak ebaõnnestus. Piiramine lõpetati seejärel 31. detsembril.

Tagajärjed

Mesolóngi jäi kreeklaste kontrolli alla ning pidas aasta hiljem vastu veel teisegi Otomanide poolse piiramise. Mesolóngi vastupanu sai laiema tähelepanu osaliseks kui sinna saabus luuletaja Lord Byron, kes aga 1824. aastal seal malaariasse suri.
Linna piirati hiljem veel ka kolmandat korda: linn pani Otomanide ja Egiptuse armee rünnakutele vastu peaaegu aasta kuni linn lõpuks 1826. aasta 10. aprillil langes.
Campinase ülikool

Campinase ülikool (portugali keeles Universidade Estadual de Campinas, lühendatult Unicamp) on ülikool Brasiilias Campinases; ühtlasi Brasiilia ja kogu Ladina-Ameerika prestiižsemaid ülikoole.
Ülikool asutati 1962.
Ülikoolis õpib üle 34 000 üliõpilase.
Washingtoni maakond (Põhja-Carolina)

Washingtoni maakond (Washington County) on maakond USA-s Põhja-Carolina osariigis. Geograafilised koordinaadid on 35° 51′ N, 76° 34′ W
Maakonna halduskeskus on Plymouth.
Maakonna pindala on 1098 km², millest 197 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 13 228. Aastal 2000 oli elanike arv 13 723.

Ajalugu

Washingtoni maakond moodustati 1799. aastal Tyrrelli maakonna osast. Maakond sai nime esimese Ameerika Ühendriikide presidendi George Washingtoni järgi.
Wilhelm Struve tänav

Wilhelm Struve tänav on tänav Tartu kesklinnas pikkusega 330 m.
Struve tänav on Tähe tänava endine algusosa, Tiigi tänavast kuni Riia tänavani. Struve tänav ristub Kitsa tänava ja Vanemuise tänavaga.
Tänava algusosas on Senffi trepid, mis pikendavad ta kuni Vallikraavi tänavani. Kitsa tänava ja Vanemuise tänava vaheline osa Struve tänavast on kasutatav vaid jalakäijaile, selle ääres paiknevad Juri Lotmani mälestusmärk ning purskkaevud. 
Struve tänaval asuvad Eesti Looduseuurijate Seltsi maja, Tartu Ülikooli Raamatukogu ja korporatsioon Filiae Patriae konvent.
Tänav on nimetatud Tartus töötanud astronoomi Wilhelm Struve järgi.
Kolomna (Peterburi linnaosa)

Kolomna linnaosa (vene keeles Коломна) on ajalooline Peterburi linnaosa. Linnaosa jaotati Suureks ja Väikeseks Kolomnaks.
1796-1865 nimetati linnaosa nimega IV Admiralteistkaja ja aastani 1917 Kolomenskaja.

Eestlased Kolomnas

Kolomnas asub Peterburi Jaani kirik.
Crossi maakond

Ajalugu

Maakond moodustati 1862. aastal.
Mai Leisz

Muusikukarjäär

2010. aastal õppides Skurups Folkhögskolas Rootsis kutsus Leisz kokku omanimelise džäss-fusion''i ansambli MaiGroup, millega anti välja kaks stuudioalbumit: "Luv" (2013) ja "You" (2015). Mõlemad sisaldavad Leiszi kirjutatud, arranžeeritud ja produtseeritud originaalloomingut. Viimasel plaadil "You" mängivad ka külalisesinejad Greg Leiszi pedal steel kitarril, Håkan Broström sopransaksofonil ja Wille Alin trummidel.  
Agan on koostööd teinud tippmuusikutega nii Eestist kui ka välismaalt. Nende seas on näiteks Doug Seegers, Carola, Greg Leisz, David Crosby, Tõnis Mägi, Riho Sibul, Jaak Johanson, Ain Agan, Toomas Rull, Meelis Vind, Ebbot Lundberg, Linnea Henriksson, Kerli Kõiv, Lembit Saarsalu, Villu Veski, Alessia Mattalia, Norrbotten Big Band, Stockholm Strings, New Places Orchestra jt.

Tunnustused

Ta on võitnud Alo Mattiiseni muusikapäevade peaauhinna (2004), pälvinud festivali Tartu Jazz üllatajapreemia (2008), Uno Naissoo parima instrumentalisti preemia (2010) ja Alice Babsi nimelise džässiauhinna Rootsis (2016).
Vecmēmele mõis

Vecmēmele mõis (Vecmēmeles muiža) on mõis Lätis Nereta piirkonnas Mazzalve vallas Vecmēmeles. Saksa keeles Alt-Memelhof, vanasti ka Pranke.
Vecmēmele mõis rajati aastal 1516, mil Wolter von Plettenberg andis sealsed maad Stichhorstide suguvõsale. Mõis on kuulunud veel Zõge von Manteuffelitele, von Bysteritele, Dranenfeldtidele ja enne võõrandamist von Haarenitele.
Mõisa peahoone rajati XIX sajandi teisel veerandil; renessansiajastu printsiipe järgiv lihtne hoone on praegu eravalduses. Mõisakompleksi kuuluvad veel mitmed kõrvalhooned - moonakate ja sulaste majad, kaks keldrit ja ait. Tall on varemetes.
Parki ehivad pärnaallee ja hobukastanite allee.
Norwegian Air Shuttle

Ajalugu

Norwegian Air Shuttle (NAS) asutati 22. jaanuaril 1993. Firma võttis üle Busy Bee regionaalsed teenused Lääne-Norras.
Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Norwegian Air Shuttle seisuga 11. aprill 2009.
Paul-Egon Prüller

Elulugu

Paul-Egon Prüller oli kooliõpetaja poeg.
Lõpetas 1924 Tallinna Poeglaste Reaalgümnaasiumi, 1928 TÜ matemaatikaosakonna, 1940 didaktilis-metoodilise seminari, matemaatikamagister (1932, TÜ), väitekiri "Kasujagamise probleem elukindlustuses ja loomulik dividendi süsteem", füüsika-matemaatikakandidaat (1970, Leningradi Geofüüsika Peaobservatoorium), väitekiri "Исследование спектра атмосферных ионов и электроаэрозолей по данным измерений в г. Тарту". Oli 1928–40 kindlustusseltsi "Eesti" osakonna juhataja Tartus ning 1938–40 ka TÜ majandusteaduskonna õppeülesande täitja, 1941 Eesti NSV Rahvakomissaride Nõukogu Asjadevalitsuse konsultant, 1942–47 keskkooliõpetaja, 1947–49 TÜ üldfüüsika kateedri assistent ja vanemõpetaja, 1949–75 dotsent, 1947–51 ühtlasi Tartu Õpetajate Instituudi dotsent. Aastast 1975 pensionil, ühtlasi töötas TÜ aeroionisatsiooni ja elektroaerosoolide laboris. Luges üldfüüsika ja füüsika õpetamise metoodika kursusi, koostanud õppevahendeid.

Teadustöö

Uurimisvaldkonnad: atmosfääri ionisatsioon, elektroaerosoolid, biometeoroloogia, eesti rahvaastronoomia ja füüsika areng TÜ-s (1802–1970). Väga ulatusliku katse- ja vaatlusmaterjali põhjal koostatud kandidaadiväitekiri oli 20. sajandi üheks suurimaks ja põhjalikumaks tööks atmosfääri ionisatsiooni alal (ilmus trükis 1970). Suurt huvi äratas monograafia "Rahvaastronoomia" (ilmunud eesti ja vene keeles). Oli 1950. aastail üks TÜ üldfüüsika kateedri ja mõnede arstiteaduskonna kateedrite viljakaks osutunud koostöö initsieerijaid. Looduseuurijate Seltsi ja Leningradi Looduseuurijate Seltsi liige. Nõukogude Eesti preemia (1967, kollektiivis). 51 teadustrükist, 12 õppemetoodikat ja aimeartiklit.
Fredericki maakond

Ajalugu

Fredericki maakond moodustati 1748. aastal Prince George'i ja Baltimore'i maakonna osadest.
Clarki maakond (Nevada)

Clarki maakond (Clark County) on maakond USA-s Nevada osariigi lõunaosas. Geograafilised koordinaadid on 36°20' N, 115°02' W.
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Las Vegas.
Maakonna pindala on 20 956 km², millest 466 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 1 951 269. Aastal 2000 oli elanikke 1 375 765.
Clarki maakonnas neljandik Nevada elanikest.
Clarki maakond on oluline turismi sihtpunkt.

Ajalugu

Suurem osa Clarki maakonnast kuulus endise Pah-Ute'i maakonna koosseisu. Clarki maakond moodustati 5. veebruaril 1908 Lincolni maakonna osast. Maakond on nime saanud USA senaatori William A. Clarki järgi.
Lääne-Eesti Päästekeskus

Lääne päästekeskus on Päästeameti allüksus, mis teostab päästetöid, riiklikku tuleohutusjärelevalvet, päästealast ennetustööd ja kriisireguleerimist Pärnu-, Järva-, Saare-, Hiiu-, Rapla- ja Läänemaal. 
Keskuse kontor asub Pärnus Pikal tänaval.
Lembit Avesson

Lembit Avesson (10. jaanuar 1925 Tallinn – 8. jaanuar 2008 Toronto) oli Kanadas Torontos elanud eesti helilooja ja organist.
Ta oli hariduse saanud Tallinna Konservatooriumis ja Toronto Kuninglikus Konservatooriumis. Ta asutas koori Musica Divina Choir ning oli selle dirigendiks.
Tema õde oli pianist Elsa Avesson (1911–1986) ja vend oli viiuldaja Rudolf Avasalu (1915–1949).
451° Fahrenheiti

"451° Fahrenheiti" (inglise keeles "Fahrenheit 451") on Ameerika Ühendriikide ulmekirjaniku Ray Bradbury 1953. aastal ilmunud düstoopiline romaan. Romaan peegeldab Ameerika tulevikku, kus ühiskond on hakanud raamatuid põlgama.
Romaani on tõlgendatud erinevalt, kuid eelkõige keskendutakse raamatupõletamise ajaloolisele rollile ideede leviku piiramises. Bradbury ise on väitnud, et romaani põhiteema ei ole tsensuur, vaid ta kirjutas loo sellest, kuidas televisioon hävitab huvi kirjanduse vastu – seetõttu hakatakse teadmist tajuma kontekstivabade üksikfaktide summana.
1966. aastal kirjutas François Truffaut romaani "451° Fahrenheiti" põhjal filmistsenaariumi ja lavastas selle. Briti raadiokanal BBC Radio 4 on teinud romaanist ka vähemalt kaks raadiolavastust, mõlemad olid väga raamatutruud.
Raamatu pealkiri tuleneb paberi põlemistemperatuurist Fahrenheiti skaalal (233 °C).

Ray Bradbury muid teoseid

1947. aastal kirjutas Bradbury lühijutu "Bright Phoenix" (1963. aastal avaldati see ajakirjasThe Magazine of Fantasy & Science Fiction). Bradbury laiendas "Bright Phoenixi" põhieeldusega novelli "The Fireman" (ilmus 1951. aastal ajakirjas Galaxy Science Fiction). 1953. aastal avaldas selle esimesena Ballantine Books, "451° Fahrenheiti" on "The Firemanist" kaks korda pikema süžeega. Bradbury kirjutas kogu romaani California ülikooli Powelli raamatukogu kirjutusmasinaga, mille üür oli 10 senti iga poole tunni kohta.
Lembit Kriisa

Lembit Kriisa (5. aprill 1919 Tartu – 12. detsember 2004 Stockholm) oli eestikeelse kirjanduse kirjastaja ja eesti raamatukaupluse omanik Stockholmis.
Lembit Kriisa õppis Tartu Ülikoolis metsandust ja oli ka EÜSi liige, kuid jättis ülikooli pooleli ja lõpetas Tondi sõjakooli. Jätkas õpinguid Tartu Ülikoolis Saksa okupatsiooni ajal, kuid õigusteaduskonnas.
Ta arreteeriti Eesti rahvuslasena aprillis 1944 ja viidi enne teise Nõukogude okupatsiooni algust Saksamaale Stutthofi koonduslaagrisse. Sealt õnnestus tal pääseda Taani kaudu Rootsi.
Rootsis alustas Lembit Kriisa äri. 1948. aastal asutas ta ettevõtte Eesti Majandusühing Produkt (EMP), millel oli mitu Eesti tooteid müüvat poodi, ning andis välja üle 100 heliplaadi eesti muusikaga. 1954. aastal asutas Lembit Kriisa kirjastuse EMP ja ostis 1956. aastal ajalehe Välis-Eesti, mida ta ka ise toimetas. 1972. aastal sai ühendatud kirjastus nimeks Välis-Eesti & EMP ning sellel oli lai profiil ilukirjandusest kalendrite ja postkaartideni.
Lembit Kriisa raamatukaupluses Välis-Eesti Stockholmi vanalinnas Lilla Nygatanil müüdi väliseesti kirjanduse kõrval ka Nõukogude Eestis ilmunud raamatuid ja sealt sai tellida näiteks ENE köiteid.

Isiklikku

Lembit Kriisa abiellus 1947. aastal arsti Gunhild Oksenbergiga (1919–2005), nende tütar Mall Kriisa (sündinud 1948) on samuti arst.
Foiniiklased

Foiniiklased olid antiikajal rahvas Vahemere idarannikul Foiniikias, hiljem ka Põhja-Aafrikas Puunias. Nende kindel päritolu on üheselt teadmata ja . Legendi järgi olevat nad tulnud Punase mere äärest või teise legendi järgi hoopis Pärsia lahe äärest, kuid mingeid teadaolevaid tõendeid selles osas ei ole.
Piibli järgi võib neid pidada Noa järglasteks, kellest esimene oli Siidon.
Foiniikia oli esimene riigi-tasemel ühiskond, kes leiutasid ja hakkasid kasutama foneetilist tähestikku (alfabeeti). Foiniikia tähestik ongi kõigi tänapäevaste tähestike eelkäijaks, enne seda olid olemas piltkirjad, hieroglüüfkirjad ja silpkirjad, kuid mitte veel häälikulist kirja. See sai alguse Foiniikia BYBLOSe linnast.
Foiniikia keel oli semiidi keelte kaananiitide alamgruppi kuuluv ja lähedases suguluses heebrea keelega.
Foiniiklaste peamised tegevusalad olid sadamalinnade ehitus, kaubandus ja meresõit. Herodotose järgi olla foiniiklased aastal 600 eKr Egiptuse vaarao ülesandel ka ümber Aafrika sõitnud. Foiniiklaste tuntumad meresõitjad olid Necho, Himilco ja Hanno Meresõitja.