Jaime Bayly

Jaime Bayly Letts (sündinud 19. veebruaril 1965 Limas) on kõmuline Peruu kirjanik, saatejuht ja ajakirjanik.
Tema karjäär algas televisioonis 1983. aastal. Tema töö oli intervjueerida kuulsusi ja poliitikuid.  Talle on omane otsekohene, kuid kohati lugupidamatu ja terav stiil. Ta sai ruttu tuntuks, sest vaatamata noorele eale oli ta Peruu poliitika hea asjatundja. Bayly on saanud kolm Emmyt panuse eest USA saadetes. 1994. aastal alustas ta kirjanikuna ja avaldas mitu romaani. Need teosed on hedonistlikud ja biograafilised. Tema raamatutest on tehtud ka kaks filmi.

Biograafia

Tema isa on pankur Jaime Bayly Llona ja ema on Doris Mary Letts Colmenares. Isapoolsete sugulaste hulka kuuluvad kirjanik Mercedes Gallagher ja Banco Latino panga endine president James Francis Bayly. Emapoolsetest sugulastest on kõige tuntumad poliitik Ricardo Letts ja kaevandusärimees Roberto Letts.
Jaime õppis parimates Lima koolides.  15. aastaselt läks ta vanematega tülli ja läks vanavanemate juurde elama (1980-1981). Sel ajal läks ta ema pealekäimisel poole kohaga tööle kohalikku ajalehte La Prensa de Lima. Seal tekkis tal tihe side kaastöötajast Peruu ajakirjaniku Federico Salazariga. Samuti oli ta tunnistajaks Lima ajalehe langusele, mis on Jaime hilisema romaani „La Prensa viimased päevad” (Los últimos días de 'La Prensa', 1996) aines.
1981. aastal astus ta Universidad Católica ülikooli õigusteaduskonda. Õpingute alguses keskendus õpe peamiselt sotsiaalteaduslikele üldainetele, mis andis hea aluse edasiseks eluks ja karjääriks, ja Bayly astus oma sõnul ülikoolist juba siis välja, et pühenduda täielikult ajakirjandusele.
1993. aastal abiellus ta Sandra Masías Guislainiga, kellega Jaimel on kaks tütart Camila ja Paola. Nad lahutasid 1997. aastal. 
2009. aastal avalikustas Jaime Bayly oma suhte Silvia Núñez del Arco Vidaliga. Nad abiellusid 21. märtsil 2011. aastal nädal enne ühise tütre Zoe sündi. Silvia on noor kirjanik – Jaime Baylyst 23 aastat noorem – ja ta on avaldanud kaks romaani Planeta Perú kirjastuses (Hispaania kirjastuse Planeta tütarfirma).
Enne Silviaga abiellumist oli Bayly avalikult öelnud, et ta on biseksuaalne. Üks tema meespartneritest on Argentina ajakirjanik Luis Corbacho.  Nad läksid lahku pärast kaheksa aastat kestnud suhet. 
Jaime Bayly ja Silvia Núñez del Arco elavad eksklusiivses Key Biscayne’is, Miamis. 2013. aasta lõpus teavitas Bayly, et tal on ravile allumatu ajukasvaja.

Poliitiline tegevus

Juba 18. aastaselt intervjueeris Bayly silmapaistvaid Peruu poliitikuid erinevatest sfääridest: saadikuid, senaatoreid ja presidendi kandidaate. Bayly toetas Mario Vargas Llosat 1990. aasta presidendivalimistel. Vargas Llosa tänas Baylyt oma memuaarides hindamatu toetuse eest.
2001. aasta valimistel näitas ta vastumeelsust mõlema kandidaadi suhtes, kelleks olid Alejandro Toledo ja Alan García. 2006. aasta valimistel oli soovitas ta valida „vähem halvema kasuks” viidates sellega Alan Garcíale.
Jaime Bayly plaanis postuleerida järgmistel presidendivalimistel Cambio Radical ridades, kuid loobus sellest mõttest. Ta proovis uuesti presidendiks kandideerida teise erakonna abiga, kuid ta ettepanek lükati tagasi. Viimaks teatas Bayly, et ei kandideeri enam ühelegi avalikule ametikohale.
2011. aastal toetas ta avalikult Keiko Fujimori, Alberto Fujimori tütre kandidatuuri.
Ta teeb kaastööd Peruu, Hispaania ja USA ajalehtedele. Ta on kirjutanud ka artikleid Peruu ajakirjale Caras.

Looming

Bayly viljeleb hedonistlikku kirjandust, kuid mille stiil on ühtlasi realismi kalduv. Peaaegu alati sisaldavad tema teosed intiimseid ja isiklikke pihtimusi. Korduvateks motiivideks on üksildus ja pettumus. Kirjanikku tõstetakse esile ka kõnekeele hea tundmise ja kasutamise eest.
Bayly alustas kirjanikuteed 29. aastaselt ja tema juhendajaks oli Mario Vargas Llosa, kes tutvustas noort kirjanikuhakatist Hispaania kirjastusele Seix Barral. Bayly avaldas koostöös Seix Barraliga oma esimesed kolm teost. Neist kõige olulisem, mis on ühtlasi Bayly kirjandusloome üks peamistest teostest, on „Ära ütle seda mitte kellelegi” (No se lo dias a nadie, 1994).
„Ära ütle seda mitte kellelegi” on sotsiaalne ja ühiskonda kõnetav romaan, mis räägib noorest homoseksuaalsest mehest, kes võitleb Lima konservatiivse ühiskonnaklassi vastu, kus ta ise üles kasvas.
„Minu venna naine” (La mujer de mi hermano, 2002) on kolme peategelase - Zoe, Ignacio ja Gonzalo - lugu. Vennad Ignacio ja Gonzalo ei ole lähedased. Ignacio on Zoega abielus, kuid pärast üheksat aastat kooselu, on see Zoe jaoks rutiinseks muutunud. Seevastu Zoe ja Gonzalo saavad hästi läbi, sest nad on ühevanused ja nende vahel on vastastikune tõmme. Selle intriigide, armastuse, kire ja kättemaksuiha võrgustikust kooruvad välja salajased motiivid ja isikuomadused, mis aitavad lahti mõtestada, kuidas ja miks tegelased käituvad.
Raamatutest „Ära ütle seda mitte kellelegi” ja "Minu venna naine" on tehtud ka film.