google/wiki40b huggingface dataset:
Isuri kõrgustik

Isuri kõrgustik ehk Isuri lavamaa (vene keeles Ижорская возвышенность ehk Ижорское плато) on kõrgustik Leningradi oblasti lääneosas, Ordoviitsiumi lavamaa suurim osa.
Kõrgustik sai nime isurite järgi.
Isuri kõrgustik paikneb Lauga, Oredeži ja Tosna jõe orgude vahel. Keskmine kõrgus merepinnast on 100 m, suurim 176 m. Kõrgustiku põhja- ja läänekallakud on küllaltki järsud (50–80 m) Balti klindi astangud.
Isuri lavamaa moodustavad lubjakivi ja dolokivi, laialt levinud on karst.
Lavamaa keskosas vetevõrk täiesti puudub, äärealadel (eriti klindi piirkonnas) esinevad sügavatel jäärakutel mineraalvee allikad (Lopuhhinka, Gostilitsõ, Ropša, Dudergof, Gattšina, Hrevitsõ jt).
Lubjakivi ja dolokivi kasutatakse ehitusmaterjalina.
Maimu Rahel Vannas

Maimu Rahel Vannas (20. september 1914–24. oktoober 1998; sünninimi Maimu Rahel Epler) oli eesti kunstnik.
Õppis Tartus EKNSi Tütarlastegümnaasiumis. 1940. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli õigusteaduskonna kiitusega. Aastatel 1944–1951 õppis ta Tallinna Riiklikus Tarbekunsti Instituudis maalikunsti Johannes Greenbergi juhendamisel. Sooritas eskternina erialaeksamid teatridekoratsiooni erialal.
Töötas peamiselt teatrikunstnikuna, tegi kujundusi paljudele teatrilavastustele Tallinna Riiklikus Draamateatris, Riiklikus Vene Draamateatris ja Vanalinnastuudios.
Aita Artma

Aita Artma (aastani 1956 Aita Traks; sündinud 17. novembril 1936 Kõo vallas) on eesti sõudesportlane ja sõudetreener.
Ta lõpetas aastal 1955 Pärnu 2. Keskkooli ja on õppinud Taškendi Kehakultuuriinstituudis.
Ta oli aastatel 1955 ja 1957 Eesti meister sõudmises ning 1963–1966 Usbekistani meister. Ta on tegutsenud aastaid sõudekohtunikuna, aastast 1966 on ta üleliidulise kategooria kohtunik. Ta on kuulunud spordiühingutesse Spartak ja Kalev.
Ta töötas aastatel 1955–1957 Spartaki sõudetreenerina Pärnus, 1962–1968 sõudetreenerina Usbekistanis ja 1968–1991 laevastiku Tallinna jahtklubis. Aastatel 1956–1960 oli ta sõudeföderatsiooni presiidiumi liige.

Isiklikku

Ta on olnud sõudja ja sõudetreeneri Hugo-Herbert Artma abikaasa. 
Tütar Piret A. (18. V 1958) on olnud sõudekohtunik (A-litsents) ja Sõudeliidu žürii sekretär.
Poeg Toomas A. (23. I 1969) on võitnud aerutamises 1988–89 Eesti mv-tel 2 hõbedat ja 1 pronksi.
Viktor Masing

Viktor Masing (11. aprill 1925 Tartu – 18. märts 2001) oli eesti botaanik, biogeograaf, sooteadlane, ökoloog ja loodusteaduste populariseerija, bioloogiadoktor (1969). Ta oli üks mitmekülgsemaid Eesti loodusetundjaid.

Elukäik ja teadustöö

Aastal 1951 lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli bioloogias. 
Ta peamisteks uurimisvaldkondadeks olid sooteadus ja sünökoloogia. Ta arendas konsortsiumide õpetust ökoloogias.
Ta arendas eestikeelset teadusterminoloogiat, eriti botaanika ja ökoloogia alal. Ta oli "Eesti entsüklopeedia" toimetajaid, samuti lasteentsüklopeedia ENEKE toimetajaid. Tema koostatud on ka "Ökoloogialeksikon". 
Suuresti tänu Viktor Masingu tööle moodustati 1981. aastal 30 Eesti sookaitseala.
Ta oli Eesti Looduseuurijate Seltsi looduskaitse ja botaanika sektsiooni esimees, aastast 1985 ELUSi auliige.
Aastast 1993 oli ta Eesti Teaduste Akadeemia liige. 
Alates 1996. aastast valitakse tema ettepanekul Eestis igal aastal aasta puu.

Tõlketöö

Ta on tõlkinud saksa keelest eesti keelde rea etoloogide jt. loomade käitumise uurijate (Niko Tinbergen, Konrad Lorenz, Irenäus Eibl-Eibesfeldt, Bernhard Grzimek, Karl von Frisch) töid. Samuti on ta  tõlkinud vene keelest paleobotaanilist (Sergei Meien) ja maastikuteaduslikku (Boriss Rodoman) kirjandust.

Isiklikku

Ta oli abielus Linda Pootsiga. 
Tema poeg on Matti Masing.
Philadelphi koridor

Philadelphi koridor on 14 km pikkune kindlusetaoline julgeolekuvöönd Gaza tsooni ja Egiptuse piiri ääres Gaza poolel.
See nimetus on algselt Iisraeli Relvajõudude antud koodnimetus.
Algselt oli tegu Iisraeli armee patrullkäikude koridoriga. Oslo lepped andsid Iisraelile sõjalise kontrolli Philadelphi koridori üle. Praegu kontrollib koridori Egiptus.

Ehitus

Philadelphi koridor koosnes mitme meetri kõrgustest betoonvundamentidel teraskandjatest varasemate vaatlus- ja tulistamisistmetega Iisraeli armeele ning sõiduteest selle terasmüüri ja Egiptuse-Gaza piiri vahel ja veel ühest tarast.
Gaza poolel piirneb koridoriga puudest, majadest ja teistest takistustest vabaks tehtud maariba. Organisatsiooni Human Rights Watch andmetel lõhkus Iisrael selle koridori ning piirneva vaba tulistamisvälja loomiseks ja laiendamiseks umbes 1600 Palestiina araablaste maja.
Ainukese läbipääsuna läbi koridori oli ette nähtud Rafaḩi piiripunkt piirilinnas Rafaḩis.
Valga raad

Valga raad (saksa Magistrat in Walk) oli Valga valitsemis- ja kohtuorgan kuni 1889. aastani. Raad tegutses Valga raekojas.
Rae koosseisu kuulusid bürgermeister, kaks raehärrat ja sündik.
Topelt-Kiiks

Topelt-Kiiks on harrastusteatriga tegelev näitetrupp, mis tegutseb Vana-Vigala Rahvamajas.
Näiteringi esimene etendus publikule toimus 23. veebruaril, mil esitati A. Kitžbergi külakomöödiat "Kosjasõit". Alates 2000 aastast tuntakse kollektiivi "Topelt-Kiiksu" nime all.
Tänaseks on publiku ette toodud lavastusi 24. Trupi tegevusest on osa võtnud pea sada inimest. Kümnel aastal (1998-2008) on esitatud külatükke Silaotsa Talumuuseumis
Trupp on osalenud Raplamaa Teatripäevadel, Külateatrite festivalil, Lääne-Eesti näitemängu päevadel ja rahvusvahelisel teatrifestivalil "Braižas" Leedus, tuues koju mitmeid preemiaid
Lehmakauplemine

Lehmakauplemine on piltlik ja halvustav mõiste, mille Eesti ajakirjandus võttis kasutusele 1920. aastate alguses, tähistamaks poliitilise koalitsiooni läbirääkimisi. Nii nagu turul kauplemisel, nii tehti ka erinevate erakondade ja parteide vahelistel läbirääkimistel järeleandmisi ja sõlmiti kokkuleppeid, mis ei olnud varem plaanis.
Lehmakauplemiseks hakati seda nimetama seetõttu, et (eelkõige kollane) ajakirjandus distantseerus poliitikast ning hakkas seda naeruvääristama.
Teine põhjus oli ka traditsioonide puudumine ja nõrk poliitiline kultuur Eesti Vabariigis, mis viis mõnigi kord asjatute vaidluste, sõnasõdade ja solvanguteni, mis võisid kõrvalseisjaile meenutada laadasõimu ja -kaklust.
Raketirünnak Mariupolile

Taust

Aasovi mere ääres strateegilisel kohal asuvat Mariupoli oli sõja käigus rünnatud korduvalt (Mariupoli lahing 6. mai – 14. juuni 2014, rünnak Mariupolile 2014. aasta septembris jne). Linna haldusalas oleva Sartana alevi tulistamises hukkunute mälestuseks kuulutati 2014. aasta 15. oktoober Mariupolis leinapäevaks.

Sündmused

Laupäeva, 24. jaanuari hommikul kell 09:15 algas Mariupoli idapoolse elurajooni tulistamine mitmelasulistest raketiheitjatest. Kirdesuunast, 19 km kaugusel  asuvast Oktjabri külast
tulistati elamurajooni "Gradidest" ning 15 km kaugusel idakirdes asuvast Zajitšenko külast tulistati elurajooni "Uraganidest". Mõlemad asulad, nii Oktjabr kui Zaitšenko, olid sündmuse toimumise ajal valitsusvastaste relvajõudude kontrolli all.
Ukraina sõjaväeluure andmetel lasti hommikuse tulistamise käigus välja kolm komplekti reaktiivmürske ehk kokku 120 reaktiivmürsku. Inimesi hakati ohtlikelt aladelt evakueerima.
Kella 13:02 ja 13:21 ajal tulistati linna taas idakirdest. Võimalik, et sihtmärgiks oli äärelinnas paiknev valitsusvägede kontrollpunkt. Samal päeval, umbes kell 17:06, tulistati sama piirkonda taas.
Tulistamiste korduv iseloom raskendas päästetööde läbiviimist. Kella poole kuueks õhtul oli hukkunute arv tõusnud kolmekümneni (sh üks laps). Haavatuid oli 95, neist 9 olid lapsed; umbes 40 haavatu seisund oli väga raske.
Pealelõunane tulistamine oli suunatud äärelinnas asuva valitsusvägede kontrollposti vastu. Hukkus vähemalt üks Ukraina sõjaväelane.
Pühapäev, 25. jaanuar kuulutati üleriigiliseks leinapäevaks, kell 12:00 toimus hukkunute mälestuseks leinaseisak.

Rahvusvaheline vastukaja

Rünnaku mõistsid hukka Euroopa Liidu kõrge esindaja välisasjade ja julgeolekupoliitika alal Federica Mogherini, ÜRO peasekretär Ban Ki-moon, NATO jpt. ÜRO Julgeolekunõukogu vastavasisulise resolutsiooni vastuvõtmise vetostas Venemaa.
Näituse tänav (Tartu)

Näituse tänav (kuni 29. jaanuarini 1934 Savi tänav; Lehmstraße) on tänav Tartus. 1958. aastast kuni 28. oktoobrini 1987 kandis tänav nime Oskar Lutsu tänav.
See algab Kesklinnast Toomemäe jalamilt K. E. von Baeri tänavalt ning kulgeb üldiselt edelasse. Näituse tänava keskosa on Tähtvere ja Vaksali linnaosa piir. Näituse tänavaga ristuvad Veski, Taara puiestee, Kastani, Kooli, A. Haava, Vaksali tänav, Tapa–Tartu raudtee ja Lehola tänav. Näituse tänav lõpeb Veeriku linnaosas ristmikul, kus Ludvig Puusepa tänav läheb üle Ilmatsalu tänavaks.
Näituse tänava pikkus on umbes 1070 meetrit.
Tänava ääres asuvad Tartu Ülikooli õppehooned Näituse 2 (Uus Anatoomikum) ja Näituse 20.
Tartu linnavalitsus plaanis ehitada Näituse raudteeületuskohale tunneli, kuid täiendavatel uuringutel ilmnes projektis puudusi. Ka olid Näituse tänava elanikud tunneli rajamise vastu. Projekti ellu ei viidud.
Johann Wolfgang von Goethe

Johann Wolfgang von Goethe (28. august 1749 Frankfurt Maini ääres – 22. märts 1832 Weimar) oli saksa kirjanik, loodusteadlane ja polühistor.

Elukäik

Johann Wolfgang von Goethe sündis õigusteaduse doktori pojana ja sai kodus mitmekülgse hariduse. Aastatel 1765–1768 õppis Leipzigi ülikoolis ja 1770–1771 Strasbourgi ülikoolis õigusteadust. Vahepealse aja (umbes poolteist aastat) viibis ta Frankfurdis, paranes teda tabanud haigusest. Pärast õpingute lõpetamist hakkas tööle Frankfurdis advokaadina.
Õppides Strasbourgis, tutvus ta Johann Gottfried Herderiga, liitus tormi ja tungi nimelise liikumisega ja sai peagi selle juhiks.
Aastal 1775 kutsus Saksi-Weimari hertsog Karl August Goethe Weimari õukonda, kus ta teenis kõrgetel ametikohtadel elu lõpuni.
Aastal 1782 tõsteti Goethe aadliseisusse.
Aastatel 1786–1788 reisis Itaalias.
Aastal 1794 tutvus Goethe Friedrich Schilleriga, kes asus elama Weimarisse. Weimarist sai tähtis saksa kultuurielu keskus, sest Schiller tõmbas linna mitmeid saksa luuletajaid ja filosoofe.
Aastal 1806 abiellus Christiane Vulpiusega, kellega ta elas koos juba aastast 1788 ja kellega tal oli poeg. Kooselust sündis veel neli last, kes ei jäänud aga elama. Christiane suri 1816. aastal, poeg 1830. aastal.
Goethe elu viimaseid aastaid kirjeldab tema sekretär Johann Peter Eckermann oma raamatus "Vestlused Goethega" ("Gespräche mit Goethe in den letzten Jahren seines Lebens") (1836–1846).

Looming

Johann Wolfgang von Goethe alustas oma kirjanduslikku tegevust luuletuste ja näidendite avaldamisega. Tähelepanuväärseim näidend, mis tegi Goethe tuntuks kogu Saksamaal, oli 1773. aastal ilmunud "Götz von Berlichingen".
Aastal 1774 ilmus tema esimene romaan "Noore Wertheri kannatused". Selle romaani naispeategelase prototüübiks oli Charlotte Buff (abielunimega Kestner), kellesse Goethe õnnetult armus 1772. aastal advokaadibüroos praktikal olles. Romaan tõusis kultusraamatu staatusse ja tegi Goethe tuntuks kogu Euroopas.
Tõenäoliselt aastatel 1773–1775 kirjutas Goethe draama "Faust" algvariandi. Ühtekokku tegeles ta selle näidendiga ligi 60 aastat. "Fausti" esimene osa valmis 1806. aastal ja ilmus 1808. aastal. "Fausti" teise osa lõpetas ta 1832. aastal ning see ilmus pärast tema surma.
Olulisel kohal Johann Wolfgang von Goethe loomingus olid aforismid.
Goethe on mõjutanud maailmakirjanduse mõiste kujunemist.
Goethe oli vaimustatud ida filosoofiast. Ta pidas elu mõtteks armastust, kuna selle, ent ka mõistuse ja omavastutuse, vägi oli tema jaoks universumi peamine jõud.
Meteoor

Meteoor (rahvakeeles "langev täht") on Maa atmosfääri sattunud meteoorkeha põhjustatud valgus-, heli-, elektri- jm. nähtuste kompleks. Kui keha põlemise jääk langeb maapinnale, nimetatakse seda meteoriidiks.
Vananenud kirjanduses on terminit "meteoor" kasutatud mis tahes atmosfäärinähtuse kohta.
Meteoorkeha põlemine kulgeb tihti plahvatuslikult, kuid reegliks seda pidada ei ole õige, sest meteoorkehad on koostiselt ja siseehituselt väga erinevad ning seetõttu kulgeb ka nende põlemine väga erinevalt.
Kui meteoorkeha satub Maa atmosfääri, siis meteoorkeha kuumeneb hõõrdumise tulemusena ja süttib, kui tema temperatuur tõuseb üle süttimispiiri. Põhimõtteliselt võib meteoorkeha Maale jõuda nii, et ta ei süttigi.
Meteoori tekkimiseks on vaja atmosfääri. Nendel taevakehadel, kus atmosfäär praktiliselt puudub, näiteks Kuu peal, meteoore ei esine.
Maale langeb iga päev kümmekond tonni meteoorset ainet.

Meteoori põhjustava meteoorkeha suurus ja kuju

Meteoori põhjustava meteoorkeha massi võib hinnata jälje heleduse järgi. Tavaliselt on selle mass vaid mõni milligramm või veelgi väiksem. Meteoori põhjustava meteoorkeha suurus ulatub tavaliselt liivatera suurusest piljardikuuli suuruseni, kuid võib olla ka palju suurem. Suurimate maapinnale jõudnud meteoorkehade läbimõõt on ulatunud kilomeetritesse. Kindlat tihedust meteoorkehal ei ole, see võib alata 300 kg/m³ ja ulatuda isegi tiheduseni 8000 kg/m³.
Meteoorkeha kiirus on suur, jäädes Päikesesüsteemist pärit meteooridel vahemikku 11...74 km/s. Üksikud väljastpoolt Päikesesüsteemi pärit meteoorid on suurema liikumiskiirusega.

Meteoorivool

Tuntakse umbes kolmkümmet meteoorivoolu, mis tekivad, kui Maa läbib lagunenud komeedi tuuma või saba. Meteoorivoolu nimetatakse ka tähesajuks. Voolu ajal võib tunnis näha 100 – 100 000 meteoori. Voolu aktiivsust mõõdetakse ühes tunnis loendatud meteooride arvu järgi. Aktiivsus on eri aastatel erinev.
Kõik ühte meteoorivoolu kuuluvad meteoorid näivad perspektiivinähtuse tõttu lähtuvat taevasfääri ühest punktist, mida nimetatakse selle voolu radiandiks. Meteoorivoolu nimetus tuleb selle tähtkuju ladinakeelsest nimetusest, kus asub radiant.
Maa tund

Maa tund on rahvusvaheline aktsioon loobuda elektri kasutamisest tunni aja jooksul, kell 20.30–21.30.
Aktsiooni organiseeris Maailma Looduse Fond.
2016. aastal oli Maa tund 19. märtsil.
2017. aastal on Maa tund 25. märtsil.
Eestis on videviku pidamine maarahva vana komme.
Daniel Levi Viinalass

Perekond

Daniel Levi kohtus oma abikaasa Eleriga aastal 1996 jõudes oma perega Eestisse ning minnes siin Eesti kooli. "Õnneks tõsteti mind klass allapoole ja seal oli tüdruk nimega Eleri" Danieli sõnad. Abielus aastast 2011. Aastal 2018, 4. aprill õnnistati nende peret imearmsa tütre Elviine Viinalassiga. 
Danieli isa on Eesti päritolu ning ema ameeriklanna. Tal on kaks õde ja kaks venda. Eestisse kolisid nad aastal 1996 seetõttu: Danieli isa oli näinud ajalehes kuulutust, et Eesti kooli otsitakse inglise keele õpetajat seega tuli otsus kolida terve perega Eestisse. Eestisse kolides õppisid pere lapsed Tartu Kivilinna Gümnaasiumis (Eleriga kohtuti seal).

Kristlus

Daniel Levi leidis Jumala enda jaoks juba väikse lapsena käies ema-isaga koos kirikus.

Meedia

Kõige esimesel hooajal osales Daniel saates "Eesti otsib superstaari", kuid seal ilma tulemusteta - eelvoorust edasi ei jõutud. Aastal 2016 oli ta saate "Parim pakkumine" saatejuht, milles tuntud inimesed said annetada või ära anda asju. On saanud väikse osa ka sarjas "Padjaklubi".
2017. aastal osales Levi ka saates "Su nägu kõlab tuttavalt" saavutades seal 6. koha. 2018. aastast juhib Daniel Kanal 2s tegutsevat saadet "Suur mängude õhtu". Samal aastal võtsid Daniel ja Eleri osa ka Karl-Erik Taukari juhitavast saatest "Tunnen sind läbi ja lõhki".
2018 leidis aset ka saade nimega "Tähtede hõbelusikas", milles Daniel osales ja kusjuures vägagi edukalt - võitis saate!

Daniel Levi Band

Band on avalikkuse ees tegutsenud 5-6 aastat ning esimene singel anti välja aastal 2013, milleks oli "Silent Streets". Bandi kuuluvad lisaks Danielile tema vend Joshua (trummidel), Carlos ja Katariina (kitarridel), Liivi Kalli (klahvpillidel). Debüütalbum lindistati aastal 2014. 
2015. aastal tuli band hullumeelsele ideele korraldada kuues erinevas linnas kontserdid, kuid mitte tavalises kontserdisaalis, vaid inimeste elutubades. 
Aastal 2017 tehti bandiga üle Eesti suur jõulutuur. Peale pikka loomingulist pausi tuli band välja uue looga, millel nimeks "Flowers", mis valmis koos Andres Kõpperiga (NOËP) ning mis nägi ilmavalgust 3.novembril, Saku Suurhallis, MyHits Awardsil (2018).

Eesti Laul

Esimest korda võisteldi konkursil aastal 2015 osaledes seal äsjavalminud looga "Burning Lights", millega finaalis saavutati 2. koht. 
2017. aastal osaleti konkursil looga "All I Need", mis valmis Daniel Levi Viinalassi ja Ago Teppandi koostöös, millega saavutati finaalis 9. koht.
Tõnu Odamus

Sporditee

Tõnu Odamus hakkas kehakultuuriga tegelema juba lapsepõlves Kloostrimetsa radadel. Hiljem kuulusid tema harrastatud spordialade hulka nii aerutamine, murdmaasuusatamine, jalgrattasõit, jooksmine, triatlon kui ka duatlon.
Suusataja Tõnu Odamus hakkas aerutamisega tegelema vendade Bachmanite ergutusel, jõudes ka aerutamises mitme märkimisväärse medalivõiduni. Samuti näitas Tõnu noorem vend Indrek Odamus samal alal häid tulemusi, sõites osavalt nii süsta kui kanuuga. Hiljem liitus aerutamisega ka Odamuste perekonna noorim liige, õde Reet Visnapuu (neiupõlvenimega Odamus). 
Tõnu Odamus osales üle saja korra osalenud Tartu maratonidel, kus talle oli antud lausa nimeline rinnanumber. Ise oli ta pidanud olulisemateks aladeks vastupidavust nõudvaid järvejookse, maratone, triatlone ja duatlone. 
Aastatel 1966, 1967, 1969 ja 1970 oli ta edukas Tallinn-Keila-Tallinn suusamaratonil, 1979 Neeruti suusamaratonil ja Sakala jooksul, aastatel 1984–1988 Pirita ja Pühajärve triatlonil. 
Raudmehe karikad ja tammepärjad võitis ta aastatel 1986 ja 1987 Voka klassikalisel triatlonil (ujumine 3,8 km, jalgrattasõit 180 km, maratonijooks 42,195 km) veteranide I vanuseklassis.

Perekond

Tõnu oli pere vanim laps, tal on noorem vend Indrek ja õde Reet. Tõnu Odamuse abikaasa oli Eesti Vabariigi kultuurkapitali spordipreemia ja Saue linna teenetemärgi pälvinud Enla Odamus (16-kordne Eesti meister aerutamises), kellega Tõnu kohtus tänu spordile ning abiellus 1968. aastal. Tema algatusel on Sauel alates 1994. aastast korraldatud kooliolümpiamänge, kus aukülalisteks on Eesti olümpiasportlased. 
Peres sirgusid tütred Terje ja Sirje. 
Kodus olid aukohal nii 1995. aasta Vasaloppeti 90 km suusatamise kui ka teiste tähtsamate võistluste diplomid ning arvukalt auhinnakarikaid.
Georg Leonhard Schnell

Georg Leonhard Schnell (17. oktoober/28. oktoober 1799 Suure-Jaani – 4. september/16. september 1869 Suure-Jaani) oli Eesti vaimulik.
Ta õppis Pärnu kreiskoolis ja aastatel 1814–1818 Tallinna kubermangugümnaasiumis. Aastatel 1818–1821 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Ordineeriti 16. detsembril/28. detsembril 1823 õpetajaks.
Schnell oli aastatel 1823–1824 Suure-Jaani Johannese koguduse õpetaja. Lisaks oli ta aastatel 1841–1843 Viljandi praostkonna vaimulik koolirevident ja aastatel 1842–1854 Viljandi praostkonna praost.

Isiklikku

Tema isa Carl Reinhold Schnell ja vanaisa Johann Georg Schnell olid samuti Suure-Jaani Johannese koguduse õpetajad.
Ioánnina ülikool

Ioannina ülikool (kreeka keeles Πανεπιστήμιο Ιωαννίνων (Panepistimio Ioanninon)) on ülikool Kreekas Ioanninas.
Kool asutati 1964 (filosoofiakool). Kool sai iseseisvaks alates 1970.
Ülikoolis õpib üle 25 000 üliõpilase.
Erich Jacoby

Erich Roman Ludvig Jacoby (16. juuni 1885 Tallinn – 10. detsember 1941 Gotenhafen, tänapäeval Gdynia) oli baltisaksa päritolu Eesti arhitekt.
Jacoby kuulub esimese kümne Eesti professionaalse arhitektkonna tekkele aluse pannud arhitekti sekka ja oli Eesti Arhitektide Ühingu asutajaliige (1921). Ta mõjutas Eesti arhitektuurikultuuri märkimisväärselt nii oma loomingulise kui ka institutsionaalse tegevuse kaudu.

Elulugu

Jacoby sündis Tallinnas linnainseneri Carl Gustav Jacoby pojana. Tallinna Reaalkooli vilistlane. Õppis arhitektuuri Hannoveri Tehnikaülikoolis (1905–1907) ja lõpetas 1913. aastal Riia Polütehnilise Instituudi. Seejärel hakkas ta arhitektina tööle ja 1915. aastal täiendas end Soome rahvusromantilise arhitektuuri suurkuju Lars Soncki juures. 
Pidas Tallinnas 1913–1915 koos H. Schmidtiga ja 1920–1927 koos F. de Vriesiga arhitektuuribürood, kus kavandati põhiliselt elamuid ning ka ümberehitusi Tallinna vanalinnas ja Tallinna tööstushooneid.
1915–1918 oli Jacoby mobiliseeritud tsaariarmeesse Tallinna merekindlustuste ehitusel.
1921. aastal oli Eesti Arhitektide Ühingu üks asutajaliige, aastatel 1927–1932 oli Jacoby Ametnike, Riigiametnike ja Talupidajate Põllumajandusliidu, alates 1931. aastast Põllumajandusliidu ehitustalituse juhataja.
Aastatel 1927–1932 Asunikkude Liidu ehitustalituse juht.
1932. aastast oli Jacoby õppejõud Tallinna Tehnikumis, osales näitustel ja mitmesugustel konkurssidel, mille suurejoonelistest premeeritud võistlusprojektidest ei valminud kahjuks ükski. 
1939. aastal suundus Jacoby Umsiedlungi käigus Saksamaale.
Ülo Samlan

Ülo Samlan (20. september 1923 Tallinn – 28. juuli 1995) oli eesti tehnikateadlane ja mäeinsener.

Elulugu

Ülo Samlan oli ehitustöölise poeg.
Lõpetas 1950 (eksternina) Tallinna 2. Keskkooli, 1955 Tallinna Polütehnilise Instituudi kasulike kaevandite töötlemise erialal, tehnikakandidaat (1970, Leningradi Mäeinstituut). Oli 1958–65 ENSV RMN Teadusliku Uurimise Instituudi (Põlevkivi Instituut) insener ja teadur, 1968–90 A. A. Skotšinski nimelise Mäendusinstituudi Eesti filiaali vanemteadur ja labori juhataja, 1991– Eesti TA Ökoloogia Instituudi Kirde-Eesti osakonna insener.

Teadustöö

Uurimisvaldkonnad: põlevkivikaevanduste ventileerimine; põlevkivikihi väljamise tehnoloogia ja kaevanduse lae käitlemine ning maapinna kaitse kaevandamise negatiivsete tagajärgede eest. Andnud soovitusi põlevkivikaevanduste ventileerimise parandamiseks ja õhu tsirkulatsiooni kasutamiseks koristuskambrite tuulutamisel. Osalenud tehnoloogia väljatöötamisel ja tehnoloogiliste skeemide koostamisel põlevkivi väljamiseks koristuskambritega ning meetmete väljatöötamisel maapinna rikete vähendamiseks pärast mäetöid. Üle 40 teadustrükise.
Osvald Vaidlo

Osvald Vaidlo (5. oktoober 1918 – 24. september 1944 Audevälja, Harjumaa) oli Eesti ohvitser (lipnik).
Ta oli lastekirjaniku Robert Vaidlo vend.
Ta on ümber maetud Tallinna Pärnamäe kalmistule 24. septembril 2008.

Surm

Osvald Vaidlo, Vilma Vaidlo (sündinud Nöps) ning nende veel sündimata laps hukkusid Nõukogude tanki kuulipildujatule all Pärdi talu teeristis, põgenedes sõiduautoga, kus viibis veel kaks ohvitseri (kes hukkusid) ja tentsik, kes pääses põgenema. Hukkunud maeti paar päeva hiljem sama teeristi lähedusse, ja kaevati ümbermatmiseks välja 2008. aastal.
Belize (linn)

Belize on Belize'i suurim linn.
Linn asub Kariibi mere kaldal Belize'i jõe suudmes. Linn on riigi peamine sadam ja majanduskeskus. Mitteametlike hinnangute järgi elab seal üle 70 000 inimese.

Ajalugu

Linna asutasid 17. sajandi keskel Briti kolonistid. Enne seda oli seal olnud maiade asula Holzuz. Britid tõid linna ka tuhandeid Aafrika neegerorje, et arendada metsatööstust.
Linn hävis peaaegu täielikult 1961. aasta orkaani tagajärjel.
Belize oli kuni 1970. aastani Briti Hondurase pealinn.