google/wiki40b huggingface dataset:
Raul Kübarsepp

Hariduskäik

Õppis Elva gümnaasiumis (Elva keskkool) 1982–1991 ning Nõo Reaalgümnaasiumis 1991–1993.
Lõpetas aastal 1998 Tartu Kunstikooli.
On õppinud Tartu Ülikoolis virtuaalkeskkondade loomist ja arendamist (teema: uute infotehnoloogiliste keskkondade disain, loomine ning arendus) ning kutseõpetamist (teema: sisemine motivatisoon).

Töökäik

Aastast 1993 töötanud graafilise kujundajana töötanud Postimehe kirjastuses, Halo Interactive DDBs, All Web Industries jne.
Töötanud aastatel 2001–2009 Playtech Estonias graafilise kasutajaliidese kujundajana.
Aastast 2009 on tegelenud õppemängude arendamisega. Kuna õppemängud olid sel ajal enamasti laste jaoks väheatraktiivsed ning eesti keelt kõnelevatele lastele mänge ei olnud, siis sai kümnekonna huvilisega arrendatud numbrite, hulkade ja tähestiku õpetavad väikemängud 3D keskkonnas.
Aastatel 2011-2018 Tartu Kunstikooli 3D eriala õppekava arendaja ning eriala juht.

Tunnustused

2018 Liivimaa 2018 aasta parim õpetaja, „Liivimaa märkab ja tänab”.

Isiklikku

Raul Kübarsepp on abielus 2001. aastast Tiina Randusega ning neil on kaks last, pojad Orm Kaarel Kübarsepp ja Thor Kaaren Kübarsepp.
Talvel elab Tartus, suvel aga Vilsandi saarel.
Järve tarandkalmed

Järve tarandkalmed on kaks muistset tarandkalmet Ida-Viru maakonnas Toila vallas Järve külas.
Kalmeid uuriti aastatel 1946–1947 Marta Schmiedehelmi ja Erna Ariste juhendamisel.
I kalmet oli kõvasti lõhutud, kuid sealt leiti põletatud ja põletamata luid koos paljude esemetega. Esemete seas oli käevõrusid, sõrmuseid, mõni ambsõlg, habemenuge, pronkshelmeid ja -ripatseid, odaots. See kalme rajati 3.–6. sajandil ja asus muistsel asulakohal.
Donald Broadbent

Broadbenti tähelepanu filtri mudel

Broadbenti tähelepanu filtri mudel viitab teoreetilise filtreerimisseadme olemasolule, mis asub sissetuleva sensoorse registri ja lühiajalise mälu hoidla vahel. Tema teooria põhineb William Jamesi (1890) mitme-hoidla paradigmal ja 1968. aasta Atkinsoni ja Shiffrini uuemal hoidlamudelil. See filter töötab koos puhvriga ja võimaldab subjektil käsitleda samaaegselt kahte erinevat liiki esitatud stiimuleid. Üks sisend on lastud läbi filtri, samal ajal kui teine ootab puhvris hilisemat töötlemist. Filter takistab piiratud võimsusega mehhanismi (lühiajalise mälu) ülekoormamist. Broadbent pakkus selle teooria välja katseandmetele tuginedes: kolmest erinevast numbrist koosnevat paari esitatakse samaaegselt, üks komplekt kolmest numbrist ühte kõrva ja teine teise kõrva. Enamik katses osalejaid mäletasid numbreid enne ühest kõrvast kuulduna ja alles siis teisest kõrvast kuulduna, mitte aga korraga/läbisegi. Nt kui 496 esitataks ühele kõrvale ja 852 teisele, jääks meelde 496852, mitte 489562.
Teoorial on raskusi Briti teadlase Colin Cherry välja pakutud kuulsa kokteilipeoefekti seletamisel, mis püüab selgitada, kuidas suudame tähelepanu suunata meie jaoks kõige huvitavamatele stiimulitele .
Broadbenti auks peetakse loeng Briti Psühholoogiaühingu iga-aastasel konverentsil.
Kasside agility

Kasside agility on kasside osavuse ja kiiruse katsed, kus kass läbib peremehe juhendamisel takistusraja.
Võistlusi on peetud alates 2002. aastast.
Kaide Rätsep

Kaide Rätsep (15. mai 1926 Tallinn – 22. aprill 1994) oli eesti (EELK) meesvaimulik ja teoloog.
Kaide Rätsep õppis Tallinna Inglise Kolledžis. 1945 astus ta Tallinna Polütehnilise Instituudi majandusteaduskonda, kuid jättis õpingud pooleli. 1947. aastal alustas õpinguid EELK Usuteaduse Instituudis ning lõpetas selle 1952. aastal. Ta keskendus teadustöös Tooma evangeeliumi uurimisele.
1958–1961 õppis ta Inglismaal Oxfordi ülikoolis, kus ta uuris gnoosist ja varakristlikku kirjandust ning kaitses kirjandusteaduse bakalaureuse kraadi uurimusega Tooma kirjandusest.
Ta oli 1954–1980 Tallinna Kaarli koguduse I pihtkonna õpetaja ja 1983 III pihtkonna õpetaja. Ta töötas ka õppejõuna Usuteaduse Instituudis.
Kaide Rätsep suri 22. aprillil 1994 ja ta maeti 29. aprillil 1994 Rahumäe kalmistule.
Heino Dengo

Heino Dengo (9. juuni 1922 Tallinn – 4. veebruar 2002 Tallinn) oli eesti ajakirjanik ja sporditegelane. 
Ta töötas aastast 1939 kuni 21. juunini 1940 trükkali abina trükikojas Nool ning siis kuni mobilisatsioonini käsiladujana trükikojas Vaba Maa / Punane Täht. 
2. juulil 1941 mobiliseeriti Punaarmeesse, kus teenis tööpataljonis, Eesti Laskurkorpuses ning aastast 1943 Eesti partisaniliikumise keskuses Ivanovo oblastis ja Leningradis. Leningradis komandeeriti trükitöölisena ajalehemurdjaks Eesti Riikliku Kirjastuskeskuse trükibaasi. 
Lõpetas 1948 Eestimaa Kommunistliku Partei Keskkomitee Vabariikliku Parteikooli, õppis hiljem Nõukogude Liidu Kommunistliku Partei Leningradi Kõrgema Parteikooli kaugõppeosakonnas. 
Aastast 1944 töötas ajalehe Noorte Hääl toimetuses, 1945–1946 sõjalis-kehakultuuriosakonna juhataja, 1948–1962 vastutav sekretär, 1962–1982 oli Õhtulehe peatoimetaja. Oli 1955–1965 Lauatenniseföderatsiooni aseesimees, 1965–1975 Tallinna linna spordikomisjoni aseesimees.
Heino Dengo suri 4. veebruaril 2002 Tallinnas ja ta maeti 9. juulil 2002 Rahumäe kalmistule.

Isiklikku

Tema tütar Viivi Dengo (sündinud 1945) on töötanud Õhtulehe toimetuses keeletoimetajana.
Hädastopp

Sõidukid

Raudteedel on avariinupp pidurite täisvarustuse osa ning see võimaldab rongi peatada nii kiiresti kui võimalik, paljuski sarnaselt avariipidurile. See tekib kas käsitsi avariinupu aktiveerimisel (näiteks, nupu vajutamisel rongil avariipeatuseks) või - mõnedes rongides - automaatselt, kui rong on punast signaali läbinud või juht ei suutnud reageerida hoiatustele, et veenduda, et ta on valvas.
Hädastopid on samuti kasutatud maasõidukitel nagu vargusevastane süsteem ning avariiväljalülitus. Sellised seaded on tihti paigaldatud söötautodele (ingl. bait cars) ning konfigureeritud nii, et autot jälgiv politsei võib kasutada lülitit kaugelt.

Liftid ja eskalaatorid

Liftide esipaneelil asub punane kahesuunaline nupp, mille peal on märgitud, kas "Emergency Stop" (avariipeatumine) või "Run/Stop" (käivitu/peatu). Tavaliselt on nupp vajutamata või "üles"-positsioonis, mis lubab liftil liikuda tavalises režiimis. Kui nupp on sisse vajutatud jääb lift otsekohe seisma. Kui nupp on taaskord välja vajutatud, hakkab lift töötama tavalises režiimis, sellest saabki alguse fraasi "Run/Stop" kasutus. Mõnedel juhtudel on lüliti sarnane valguslülitiga, kus sisse vajutatud nupp võimaldab lifti tööd tavalises režiimis ning välja vajutatud nupp peatab lifti.
Eskalaatoril on võtme abil juhitav lüliti, millega saab eskalaatorit peatada või muuta selle liikumise suunda. Võtmega juhitava lüliti kõrval on punane avariipeatuse nupp, mida kasutatakse masina rike või võimaliku vigastuse puhul, näiteks kui kellegi saabas jääb elevaatori astmete vahel kinni all või üleval. Võtmelüliti võimaldab eskalaatori tagasiviimist töörežiimi pärast selle peatamist.
August Undusk

August Undusk (25. juuli 1931 Oudova – 14. jaanuar 2012 Tallinn) oli eesti matemaatik ja õppejõud.
1948. aastal lõpetas ta Kasepää 7-klassilise kooli. Samal aastal asus õppima Tallinna Õpetajate Instituuti. 1952. aastal kui Tallinna Õpetajate Instituut muudeti Tallinna Pedagoogiliseks Instituudiks, valis ta matemaatika ja füüsika õpetaja eriala. Lõpetas Tallinna Pedagoogilise Instituudi 1956. aastal keskkooli matemaatika-füüsika õpetaja kutsega. Pärast instituudi lõpetamist töötas 4 aastat õpetajana Otepää Keskkoolis. Seejärel astus aspirantuuri Leningradi Riiklikku Pedagoogilisse Instituuti, tema juhendajaks oli professor Jaan Depman. 1971. aastal kaitses ta samas pedagoogikateaduste kandidaadi kraadi väitekirjaga "Формирование понятия функции и установление ее связей с некоторыми другими понятиями курса математики средней школы: на материалах 9-х классов школ Эстонской ССР" 
1965. aastast töötas ta Tallinna Pedagoogilise Instituudi matemaatika-füüsika kateedri vanemõpetajana, 1974. aastast matemaatika metoodika dotsendina. Ta õpetas peamiselt matemaatika õpetamise metoodika kursusi ja juhendas õpetajapraktikat. Dotsendi ameti kõrval oli ta erinevatel perioodidel ka TPedI keeleteaduskonna dekaan ja matemaatikakateedri juhataja. Jäi pensionile 2000. aastal.
Ta on olnud mitmete matemaatikaõpikute ja töövihikute kaasautor.
Petrit Çeku

Biograafia

Çeku, kes sündis Prizrenis, Kosovos sai kitarri mängimiseks inspiratsiooni oma isalt. Ta alustas sellega kuue aastaselt. Üheksa aastaselt läks Çeku Lorenc Antoni muusikakooli, kus ta õppis Luan Sapunxhiu käe all klassikalist kitarri mängima. Ta lõpetas kooli seitsmeteistkümne aastasena. 
2002. aastal kutsus Xhevdet Sahatxhija Çekut õppima Pavao Markovaci muusikakooli, mis asub Zagrebis, Horvaatias. Aastal 2008 lõpetas Petrit Zagrebi Muusikaakadeemia, kus ta oli õppinud prestiižika õpetaja Darko Petrinjaki klassis. Aastatel 2009– 2013 õppis ta Manuel Barruecoga Ameerika Ühendriikides Baltimore'is asuvas Peabody konservatooriumis. 
Çeku on esinenud paljudel Euroopas ja Ameerikas toimunud klassikalise muusika kontsertidel ning on olnud orkestriga solist. Näiteks on Petrit teinud koostööd Baltimore'i sümfooniaorkestri, Tšehhi kammerfilharmoonikute, Peterburi riikliku ermitaaži orkestri ja Zagrebi Filharmoonikutega. Ta esineb regulaarselt ka Zagrebi solistidega ja erinevatel muusikafestivalidel, nagu Next Generation Festival, Samobor Festival, Panama Guitar Festival, Moscow Guitar Virtuosi ja Priština Remusica Festival. Çeku on kitarritrio Elogio üks asutajaliikmetest.
Petrit töötab oma isikliku karjääri kõrvalt Poola kitarriakadeemias õpetajana ning juhendab Young Masters Samobor Festivali backstage'is esinejaid. Çeku mängib Ross Gutmeieri tehtud kitarril.

Diskograafia

Çeku esimene CD album ''Guitar Recital: Ceku, Petrit – Bach, J.S. / Rodrigo, J. / Asencio, V. / Regondi, G.'' ilmus 2008. aastal. Albumi väljaandjaks oli plaadifirma Naxos. Petriti ja Valter Dešpalji arranžeeritud Johann Sebastian Bachi tšellosüitide salvestised ilmusid 2016. aastal. Selle kogumikalbumi andis välja Hispaania plaadifirma Eudora.
Merita (eesnimi)

Merita on naisenimi.
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 2619. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Merita 11 naisel.
Suitsupääsuke

Süstemaatika

Suitsupääsukese ladinakeelne nimi (Hirundo rustica) pärineb Karl von Linné 1758. aasta teosest "Systema Naturae". Hirundo tähendab ladina keeles 'pääsukest', rusticus aga 'küla-', 'lihtne'.

Välimus

Suitsupääsukesel on pikk harkis saba. Kehapikkus on 19–22 cm. Sulestik on ülalpool sinkjasmust, metalse läikega, kõhupool on valge (mõnel alamliigil ka punakas). Iseloomulikuks tunnuseks on roostepunane laup ja kurgualune.
Sügiseste juveniilsete lindude äärmised tüürsuled on üksnes umbes 1 cm pikkused ja suguküpsetest lindudest heledamad, nende laup ja kurgualune on roostepunakas, puguvööt aga hallikaspruun.
Suitsupääsukest võib segi ajada roostepääsukesega. Viimasel on küll silmatorkav valge päranipuala, samuti on nende häälitsemine erinev.

Levila ja ränne

Suitsupääsuke on kõige suurema levilaga pääsulane. Ta on levinud haudelind Euroopas, Aasias, Põhja-Aafrikas ja Põhja-Ameerikas. Euroopa ja Aasia isendid talvituvad Lõuna-Aafrikas, Lõuna-Aasias ja Austraalias, Põhja-Ameerika isendid Lõuna-Ameerikas.
Enne sügisrännakut koonduvad nad suurtesse parvedesse, veetes aja veekogude roostike, soode jt piirkondades, kus leidub palju suuri lendavaid putukaid. Eestist alustavad enamasti lahkumist augustist, viimased oktoobris; enamik lendab Aafrikasse, vähemik talvitub Lõuna-Hispaania ja Lõuna-Portugali aladel.
Eestis hinnatakse suitsupääsukese arvukust 100 000 – 200 000 paarile.

Pesitsemine

Suitsupääsuke eelistab pesapaiga valikul kultuurmaastikke. Ta ehitab mudast, savist ja rohukõrtest pesa hoone räästa alla, vähese inimasustusega piirkondades ka kaljude külge. Kurnas on 4–7 muna. Mõlemad vanemad toidavad poegi. Pojad lahkuvad pesast umbes 3 nädala vanuselt.
Suitsupääsukese toiduks on suured lendavad putukad, keda ta õhust püüab.

Häälitsemine

Suitsupääsukese kutsehüüd on "vidiit-vidiit", laul on enamasti kiire ja pikk, meenutades vidinat.

Eestis

Suitsupääsuke valiti 26. novembril 1962 Tartus Eesti Looduseuurijate Seltsi ornitoloogia­sektsiooni koosolekul Eesti rahvuslinnuks.

Mujal

Teda oli kujutatud Eesti 500-kroonise tagaküljel ja Sloveenia 2-tolarise mündi reversil.
Gümnaasiumi tänav (Narva)

Gümnaasiumi tänav oli tänav Narvas Pähklimäe linnaosas. See algas Kangelaste prospektist, kulges 190 m lääne poole, 250 m lõuna poole ja 80 m lääne poole, ristus Rakvere tänavaga ja jätkus 5. Rohelise tänavaga. Tänava pikkus oli 520 m.
Tänavale pandi nimi 19. mail 2005 Narva Linnavalitsuse korraldusega nr 448-k  oletatavasti selle lähedal asuva Narva Pähklimäe Gümnaasiumi järgi.
Gümnaasiumi tänav kaotati 2015. aasta mais, sest kõik selle liikluspinda ümbritsevad objektid on adresseeritud muude aadressikohtade järgi.
Peep Ilmet

Muusika ja esinemised

Ilmet on esinenud nii autorikavadega kui ka osalisena kirjandusüritustel, samuti Eesti Raadios ja Televisioonis. Tema esinemispaikade seas on Tartu, Nõo, Jõgeva, Viljandi, Heimtali, Avinurme, Sonda, Narva, Jõhvi, Kohtla-Järve, Rakvere, Sõmeru, Tapa, Lahemaa, Koeru, Tallinn, Penijõe, Kõmsi, Valga, Karksi-Nuia, Tsirgoliina, Helsingi, Kotka, Kajaani (Soome), Visby (Rootsi), Buffalo, New York (USA), Toronto (Kanada) jpt.
Koos Viljandi Kultuurikolledži rahvamuusikutega on Ilmet välja andnud helikasseti "Hingesoojärv" (luule, laulud, rahvamuusika). Rahvalauluansambliga Hellero (1971–1976) on ta esinenud erinevais Eesti paigus.
Peep Ilmeti tekstidele tehtud laule (nt "Kuutõbiste tants", "Öine", "Vägev vähk", "Turbatuli", "Hingan", "Valge laev", "Taandujad") on esitanud Tõnis Mägi, Ivo Linna, Anne Maasik, Silvi Vrait, ansamblid Ultima Thule, Kukerpillid jpt. Luuletusi on viisistanud Riho Sibul, Tõnis Mägi, Jaak Tuksam, Priit Pedajas, Tõnu Raadik, Tõnis Tulp, Andres Raag jt.
Kiili vald

Loodus

Jõed: Vääna. Jõe keskmine vooluhulk on 2,4 m³/s; suurvee ajal üle 15 m³/s. 
Rabad: Paekna, Saarte
Sood: Männi, Sausti, Vaela

Asustus

Kiili vallas on 1 alev, 2 alevikku ja 13 küla.

Alev

Kiili

Alevikud

Kangru, Luige

Külad

Arusta, Kurevere, Lähtse, Metsanurga, Mõisaküla, Nabala, Paekna, Piissoo, Sausti, Sookaera, Sõgula, Sõmeru, Vaela.

Ajalugu

Praegune Kiili vald paikneb kunagiste Kurna, Nabala, Sausti ja Tuhala mõisa maadel.
Esimesed teated Kurna mõisast (praeguseks hävinud) pärinevad aastast 1348. Nabalasse rajati mõis XV sajandil, see kuulus Tallinna tsistertslaste nunnakloostrile. Praegune Nabala mõisahoone ehitati XVIII sajandi lõpul. Sausti mõisa hoone rajati XVIII–XIX sajandil.
Valdade tekkimise järel 19. sajandi teisel poolel paiknesid siin Kurna ja Nabala vald, mis Esimese maailmasõja järel ühinesid Kurna vallaks. 1938.–1939. aasta vallareformi käigus moodustati koos praeguste Saku ja Rae valla osadega Tõdva vald, mis püsis kuni Teise maailmasõja lõpuni.
Nõukogude võim moodustas siin algul kaks külanõukogu, Kurna ja Nabala, mis 1960 liideti Nabalaks. 1970. aastate algul liideti Nabala omakorda Saku külanõukoguga. Ääremaa staatust leevendas Tallinna lähedus ja eduka kolhoosi Rahva Võit tegevus. Sel ajal valmis palju elamuid ning tootmis- ja ühiskondlikke hooneid.
Valla sünnikuupäevaks võib pidada 22. juulit 1993, mil Vabariigi Valitsuse määrusega loodi eraldiseisva omavalitsusüksusena Kiili vald.
Mongolid

Ajalugu

Termin mongolid ilmus kroonikaisse esimest korda 8. sajandil, Hiina Tangi dünastia ajal, tähistades üht Shiwei hõimu. Uuesti kerkis see esile 11. sajandi lõpul Khitani valitsusajal. Pärast Liao dünastia langust 1125. aastal sai mongoleist stepi juhtiv hõim, kel oli võim ka Põhja-Hiina üle. Sõjad Jini dünastia ja tatarlastega nõrgestasid neid siiski suuresti. 13. sajandil sai sõnast mongolid üldnimetus suure rühma mongoli ja pooleldi turgi hõimude kohta, kes olid ühendatud Tšingis-khaani võimu alla. Mongolid jätkasid vallutusi ning lõid Mongoli impeeriumi, maailma suurima riigi.
Mongolite lähedased sugulasrahvad on kalmõkid, oiraadid, burjaadid, tõvalased ja teised altai keeli kõnelevad rahvad.
Usuliselt kuulub enamik mongoleist Tiibeti budismi ja šamanismi formaalselt tengrismi. On ka väiksemaid kristlikke ja islami rühmi.
Ajaloost tuntud mongolid on eelkõige kunagise Mongoli impeeriumi, suurkhaan Tšingis-khaan ja impeeriumi järglasriikide valitsejad: Hubilai, Subotai jt.
Artjom Jurov

Artjom Valerianovitš Jurov (vene keeles Артём Валерианович Юров; sündinud 20. mail 1962 Kaliningradis) on vene füüsik.
Ta töötab 2007. aastast Immanuel Kanti nimelises Balti Föderaalülikooli teoreetilise füüsika kateedris professorina. Tema peamised teadushuvid on seotud kosmoloogiaga, braanidega, tumeenergiaga, Darboux' teisendusega ja supersümmeetriaga. Tema teadustöö tähtsamad uurimisteemad on Friedmanni võrrandite täpsed lahendid, braaniteooria, Darboux' teisendus mitmemõõtmelistes integreeruvates süsteemides ja supersümmeetriline kvantmehaanika. Tema loodud relativistliku kosmoloogia töörühm uurib tumeenergia fenomeni.
Ta tegeleb edukalt fundamentaalteaduse populariseerimisega. Esineb lektorina. Raadios juhib autorisaadet.

Haridus ja töökäik

Ta lõpetas 1985. aastal Kaliningradi Riikliku Ülikooli füüsikateaduskonna ja 1992. aastal aspirantuuri sama teaduskonna juures. Ta sai 2007. aastal Peterburi Riiklikus Ülikoolis füüsika-matemaatikadoktori kraadi kosmoloogia-alase väitekirjaga "Исследование космологий скалярной материи методом спектрального дизайна".
1989. aastast töötab ta Kaliningradi ülikoolis assistendi, dotsendi (1993–2007) ja 2007. aastast professorina. Aastatel 2013–2016 töötas ta ülikooli prorektorina teadustöö alal. Aastast 2016 on ta Kaliningradi ülikooli füüsika-matemaatika ja infotehnoloogiainstituudi direktor.
Arthur von Ekesparre

Arthur Carl Johann von Ekesparre (26. detsember 1912 (ukj 8. jaanuar 1913) Eikla − jäi teadmata kadunuks 12. veebruaril 1945) oli Saaremaalt pärit Saksamaa sõjaväelane (ooberstleitnant).

Elulugu

Ta sündis Eikla mõisniku Armin Oscar Reinhold Leopold von Ekesparre (1869−1919) ja Meta Charlotte Dorothee von Wardenburgi (1883−1949) kolmanda pojana. 
Teises maailmasõjas teenis Saksa armees. 1940. aastal oli ta kompaniiülem. 1942. aastal teenis 12. tankidiviisis, kus oli pataljoniülem, kapteni auastmes. 1945. aastaks tõusis ooberstleitnandiks ja oli 13. tankidiviisi staabiülem.
Rēzekne foogt

Rēzekne foogt (saksa keeles Vogt von Rositten) oli Liivi ordu käsknik, Rēzekne foogtkonna valitseja.
Esimene Rēzekne foogt on teada aastast 1288, kuid pole päris kindel, kas ta kandis toona juba foogti nimetust. Viimasest foogtist Werner Schall von Bellist sai 1560. aastast Dünaburgi komtuur, kuid foogti koha oli ta kaotanud juba eelmise aasta lõpus, kui ala anti Poola vägede kontrolli alla.
Rēzekne foogt polnud kuigivõrd oluline käsknik ega kuulunud seetõttu ordut juhtivasse siseringi. Teadaolevate foogtide nimekiri on üsnagi puudulik ning on teada vaid üks foogt, kellest sai hiljem Liivi ordumeister – Wolter von Plettenberg.
Alamprogramm

Alamprogramm (veel kutsutud protseduur, funktsioon, rutiin või meetod; inglise routine, subroutine) on informaatikas lähtekoodi korduvkasutatav osa, mis täidab kindlat ülesannet.
Alamprogrammi saab programmi eri osadest välja kutsuda, vähendades seega programmeerimise ajakulu, programmi haldamise vaeva ja koodi pikkust. Ühtlasi suureneb tavaliselt programmi ülevaatlikkus ja programmi tekstist on lihtsam aru saada.
Enamikus programmeerimiskeeltes eristatakse funktsioone ehk alamprogramme, mis väljastavad mingi omistatava väärtuse, ja protseduure ehk ülejäänud alamprogramme. Vahetegemine käib formaalse tunnuse põhjal: funktsioonil on 1 väljundparameeter, protseduuril muusugune arv väljundparameetreid (0, 2 või üle 2). Mõnes keeles (FORTRAN, Pascal) on funktsiooni ja protseduuri erinevus kirjapildi põhjal otsustades suhteliselt suur, mõnes keeles (C, FoxPro) üsna väike ja mõnes (Prolog) puudub neil vähimgi erinevus.
Protseduraalne programmeerimine on programmeerimise stiil, kus alamprogramme kasutatakse palju ja peaprogramm on väga lühike. Sellele vastandub jadaprogrammeerimine, kus peaprogramm on pikk ja alamprogramme suhteliselt vähe. Tänapäeval peetakse viimast halvaks stiiliks.
Alamprogrammide ja peaprogrammide kirjutamise järjekorras eristatakse ülalt-alla-meetodit, mille järgi kirjutatakse valmis kõigepealt peaprogramm ja siis alamprogrammid, ning alt-üles-meetodit, mille järgi kirjutatakse kõigepealt valmis alamprogrammid ja peaprogramm valmib viimasena.
Toombsi maakond

Ajalugu

Maakond moodustati 1905. aastal.
Johann Lange (superintendent)

Johann Lange (? Bremen Saksamaa – 1. august 1531 Tallinn) oli Eestimaa ja Liivimaa vaimulik.
Ta oli üks protestantliku reformatsiooni läbiviijaid Eestimaal ja Liivimaal.
Aastatel 1524–1531 oli ta Tallinna luterlik ülempastor.
Ta suri 1531. aastal Tallinnas katku.
Kuulojuhe

Kuulojuhe on mitmesooneline elektrijuhe, mida varasematel aegadel kasutati laialdaselt ruumide siseinstallatsiooniks.
Kuulojuhe koosneb kahest või rohkemast isoleeritud juhtmest, mille peale on keritud paberist kaitsekiht ning selle peale on tihedalt pikivaltsiga valtsitud õhuke metallkest.
Kuulojuhtme leiutas ja patenteeris 1905. aastal saksa elektriinsener Ernst Kuhlo.
Rakvere tänav (Narva)

Rakvere tänav on tänav Narvas Sutthoffi ja Vanalinna linnaosa piiril ning Kalevi ja Pähklimäe linnaosas. Tänav koosneb kahest lõigust. Esimene lõik algab Jõe tänavalt, ristub Tolli, Sepa, Jõesuu, Juhhanovi ja Puškini tänavaga, Kangelaste prospektiga, 4. Rohelise tänavaga ning lõpeb 5. Rohelise tänavaga ristudes. Selle lõigu pikkus on 1900 m. Teine lõik algab Rahu tänavalt, kulgeb lääne poole ja lõpeb Äkkeküla teega ristudes. Lõiku pikkus on 530 m.
Samas kohas oli vana tee, mis viis Peterburist Tallinna ja oli tuntud Tallinna maantee (vene keeles Ревельский тракт) nime all. Seda on kujutatud 1856. aasta Narva eeslinna plaanil. 1900. ja 1905. aasta linnaplaanidel on see Wesenbergi tänava (vene keeles Везенбергская улица) nime all. 1912., 1927. ja 1940. aasta linnaplaanidel on tänava nimi Rakwere uulits ehk Rakvere tänav. See algas Narva jõe kaldalt ning ristus Sepa, Surnuaia, Aleksandri, Tapamaja, Posti ja Rohelise (majad 1–11) tänavaga. Rakvere tänavast põhja pool hoonestus puudus, seal olid vaid linna karjamaad, kalmistud ja tapamaja.
16. veebruaril 1978 nimetati Narva linna RSN TK otsusega nr 71 Rakvere tänav ümber Fedjuninski tänavaks (vene keeles улица им. И.Федюнинского) Nõukogude Liidu kangelase armeekindral Ivan Fedjuninski järgi. 25. oktoobril 1994 Narva Linnavalitsuse korraldusega nr 977-k see otsus tühistati ja taastati tänava varasem nimi.
Aadressil Rakvere tänav 39 asub Narva Jumalaema Narva pühakuju kirik.
Riia hüdroelektrijaam

Riia hüdroelektrijaam (lühemalt Riia HEJ, läti keeles Rīgas hidroelektrostacija, lühemalt Rīgas HES) on hüdroelektrijaam Riias Daugava jões.
Hüdroelektrijaama kuue turbiini koguvõimsus on 402 MW. See on suuruselt Läti teine hüdroelektrijaam (suurim on Pļaviņase hüdroelektrijaam). Jaam asub Daugava suudmest 35 km kaugusel.
Jaam ehitati 1966–1974.
Hubert Poola

Hubert Poola (sündinud 1. novembril 1930 Tallinnas) on Eesti arstiteadlane ja kirurg.

Elulugu

Hubert Poola on käsitöölise poeg.
Lõpetas 1949 Tallinna 2. Keskkooli, 1955 TÜ arstiteaduskonna, meditsiinikandidaat (1972, TÜ), väitekiri "Koletsüstektoomia tüsistuste ja ebarahuldavate hilistulemuste profülaktika". Oli 1955–56 Vastseliina rajoonihaigla kirurg ja Vastseliina Töörahva Saadikute Nõukogu Täitevkomitee tervishoiuosakonna juhataja, 1956–59 Tallinna III haigla kirurg, 1959–67 Tallinna II (hilisema Tõnismäe) haigla kirurgiaosakonna ordinaator, 1967–75 juhataja, 1975–92 Tallinna Vabariikliku Laevastiku Haigla kirurg, aastast 1992 Tallinna Haigekassa arst-nõunik ja kirurgiakonsultant. Kohakaaslusega olnud ka kiirabi- ja spordiarst. Õpetanud TPedI-s/TPÜ-s pikemat aega kirurgiat ja tervishoidu.

Teadustöö

Uurimisvaldkond: peamiselt sapiteede kirurgia. Tallinna Kirurgide Seltsi liige (aastast 1955) ja juhatuse esimees (1983–93), Eesti Arstide Liidu asutajaliige, Eesti Kirurgide Assotsiatsiooni ja Maksa-Kõhunäärme-Sapiteede Assotsiatsiooni liige. U 40 teadustrükist.