google/wiki40b huggingface dataset:
Tüümuse säsi

Tüümuse säsiks (medulla thymi) nimetatakse paljudel selgroogsetel loomadel tüümuse sagarates eristatavat ala, milles on tuvastatavad Hassalli kehad ja väheses koguses ka tümotsüüdid.
Tüümuse säsi on normaalse füsioloogia ja anatoomiaga loomadel nii embrüonaalse, sünnijärgse kui ka täiskasvanud tüümuse osa.
Inimlootel lahknevad alates 8. rasedusnädalast kõrvalkilpnäärmed, tüümuse pooled hakkavad üksteise poole kasvama ja ühinevad südamepaunaga ning moodustuma hakkab säsiosa (alates 9.–11. nädalast).
Tüümuse säsi areng, anatoomia, morfoloogia, histoloogia ja patoloogia võivad erineda nii liigiti, indiviiditi kui ka arenguastmeti.

Tüümuse kortikomedullaarne tsoon

Tüümuse säsi eraldab tüümuse koorest veresoonte rohke tüümuse kortikomedullaarne tsoon.
Tüümuse kortikomedullaarse tsooni ülemineku kohalt ja tüümuse säsist saavad alguse viima lümfisooned mis kulgevad koos veresoontega ja väljuvad elundist kihnu kaudu.
Arvatakse, et protümotsüüdid sisenevad tsooni tüümuse säsis paiknevate suuremate veenulite kaudu. Ka topeltpositiivsed αβ T-rakud liiguvad tsooni, kus toimub positiivne ja negatiivne selektsioon ning koolitamine T-abistajarakkudeks ja tsütotoksilisteks T-rakkudeks.

Tüümuse perivaskulaarsed ruumid

Mitmete autorite arvates aga paiknevad tüümuse säsis tüümuse perivaskulaarsed ruumid.

Funktsioonid

Arvatakse, et tüümuse säsi funktsioonideks on autoreaktiivsete CD4(+) ja CD8(+) tümotsüütide negatiivne selektsioon.
Tüümuse säsi seotus αβ T-rakkude arengu mitmete aspektidega, sh regulatoorsete T-lümfotsüütide populatsiooni Foxp3(+) natural regulatory T cells (nTreg cells) arengu ja positiivse selektsiooni läbinud αβ T-rakkude küpsemise tagamine on vaidluse all, osade allikate kohaselt on konsensus siiski saabumas.
Roman Toi

Roman Toi (18. juuni 1916 Kõo vald – 7. mai 2018 Toronto, Kanada) oli eesti helilooja, dirigent, organist ja muusikapedagoog.

Elulugu

Roman Toi elas aastani 1924 Kabalas, Viljandis ja Suure-Jaanis. Aastatel 1924–1935 õppis ta Jakob Westholmi Gümnaasiumis. Seejärel õppis ta aastatel 1932–1936 Tallinna Konservatooriumis koorijuhtimist (Tuudur Vettiku klassis) ja orelit (August Topmani klassis) ning aastatel 1941–1944 kompositsiooni (Heino Elleri klassis) ja dirigeerimist (Olav Rootsi klassis). 
Aastal 1935 läbis ta kaitseväeteenistuse noorteaja Sakala Partisanide Pataljonis, seejärel Sõjakooli aspirandina inseneride komandos (lipnik, 1937). Aastatel 1936–1941 õppis ta Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas, kuid sõja algul õpingud katkesid (jätkas neid paguluses). Eestis töötas ta aastatel 1941–1944 Eesti Ringhäälingus muusikatoimetajana (täiendades end aastal 1943 Salzburgi Mozarteumis Clemens Kraussi juhendamisel). 
Põgenes 1944. aastal Nõukogude okupatsiooni eest Saksamaale ja alustas juba  pagulaslaagris muusikaelu organiseerimist. 1949. aastal läks ta edasi Kanadasse, kus temast sai tuntud dirigent ja helilooja. Sõja ajal katkenud õpingud lõpetas ta 1953 kompositsiooni erialal Chicago Ülikoolis, täiendas end 1973-1975 Šveitsis Montreux’s (magister 1975), 1975-77 Cincinnati ülikoolis Ohios ja Toronto Ülikoolis, kus kaitses 1977 doktorikraadi eesti rahvaviiside alal. 
Ta oli Toronto Kuningliku konservatooriumi kompositsiooni, muusikateooria ja koorijuhtimise õppejõud, juhatanud Toronto Eesti Meeskoori, Toronto Eesti Segakoori ja segakoori "Estonia". 
Ligi 18 aastat oli Roman Toi Torontos Centennial United Church’i organist-koorijuht. Sellest kirikust sai ka Eesti kooride kodukoht kuni Toronto Eesti Maja avamiseni. Toi tegutses aastaid Toronto Peetri koguduse organistina ja sealse koori Cantate Domino dirigendina. 
Ta oli pikka aega Kanada Eestlaste Kesknõukogu juhatuse liige ja kultuurikomisjoni esimees. Aastal 1964 oli ta III Eesti päeva esimees ja 1969. aasta Toronto juubelilaulupeo üldjuht. Ta oli paljude eesti organisatsioonide auliige. 
Tema rikkalikus ja mitmekülgses heliloomingus on nii vokaal- kui ka instrumentaalteoseid, sh palju isamaalise ja vaimuliku sisuga loomingut ning eesti rahvamuusika intonatsioone.
Roman Toi oli 1990. aasta üldlaulupeo aujuht koos Gustav Ernesaksa ja Richard Ritsinguga, ta juhatas nii 1990. kui ka 1993. ja 1994. aasta laulupeol ning oli 2014. aasta laulupeo aukülaline.
Ta oli Korporatsioon Vironia liige.

Isiklikku

Tema ema oli laulja Anni Toi-Puskar, abikaasa Vaiki Toi ning poeg Ants.
Toi elas 101 aasta vanuseks. Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule, heliloojate künkale.
Isidor Popper

Isidor Popper (10. jaanuar 1816 Hildesheim – 7. märts 1884 Hamburg) oli saksa maalikunstnik, litograaf ja karikaturist.
Pihkva–Riia raudtee

Pihkva–Riia raudtee Venemaa keisririigis 1889. aastal valminud raudtee, mis ühendas Venemaa sisekubermangud Balti kubermangudes asunud sadamatega.
Pihkva-Riia raudteeliin ehitati hargnemisena Peterburi–Varssavi raudteeliinist ja seetõttu loeti liini algpunktiks Venemaa keisririigis riigi pealinna Peterburi. Raudteeliiniga seoses ehitati Pihkvasse esimene alaline sild (Riia sild) üle Velikaja jõe. 
Pihkva–Riia raudteest jäi Eesti Vabariigi territooriumile Valga–Petseri raudteelõik.
Aino Voolmaa

Aino Voolmaa (5. oktoober 1920 Kurtna, Vao vald, Virumaa – 15. aprill 2000 Tartu) oli eesti etnograaf.
Aastatel 1947–1975 töötas ta Eesti NSV Riiklikus Etnograafiamuuseumis.
Ta on kogunud teavet rahvarõivastuse kohta paljudest Eesti ala kihelkondadest.
Etta Moten Barnett

Etta Moten Barnett (5. november 1901 – 2. jaanuar 2004) oli afroameerika näitlejatar ja lauljatar.
Ta sündis Texase osariigis Weimaris metodisti õpetaja tütrena. Ta abiellus ühe oma õpetajaga keskkoolis ning neil oli kolm tütart, kuid abielu jooksis karile.
Etta Moten käis seejärel Kansase ülikoolis ning lõpetas selle laulu ja näitekunsti alal. Seejärel asus ta elama New Yorki, kus ta laulis koos Eva Jessye kooriga. Ta mängis Broadway lavastuses "Zombie".
31. jaanuaril 1933 sai temast esimene mustanahaline täht, kes esines Valges Majas. 1933 mängis ta kahes muusikafilmis: "Flying Down to Rio" (kus ta laulis laulu "The Carioca") ja "Gold Diggers of 1933".
Ta abiellus Claude Barnettiga, kes oli kirjastuse Associated Negro Press juht. George Gershwin võttis ta asendama Bessi osatäitjat "Porgy ja Bessi" lavastuses 1942. aastal. Ta tegi kaasa ka turnee.
Ta lõpetas esinemise 1952. aastal hääleprobleemide tõttu. Hiljem tegi ta kaasa Neegrinaiste Rahvuslikus Nõukogus. Ta juhtis Chicagos raadiosaadet.
Ta suri Chicago's Mercy Hospitalis maovähki.
Victor Moses

Klubikarjäär

Karjääri alustas Moses klubis Crystal Palace, hiljem mängis klubis Wigan Athletic. 2012. aasta suvel sõlmis ta lepingu Premier League'i klubiga Chelsea FC. Chelsea põhikoosseisus on ta mänginud hooaegadel 2012–13, 2016–17 ja 2017–18. Vahepealsetel hooaegadel on olnud laenul Liverpoolis, Stoke Citys, West Ham Unitedis ja Türgi klubis Fenerbahçe.

Koondisekarjäär

Algusel mängis Moses Inglismaa U-16 koondises, aga hiljem valis Nigeeria jalgpallikoondise. Nigeeriat esindas ta koondises aastatel 2012–2018.
2018. aasta maailmameistrivõistluste viimases alagrupimängus lõi ta penaltist värava Argentina vastu.
Ta esindas Nigeeriat koondises  ka 2013. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel ja 2014. aasta maailmameistrivõistlustel.
2018. aasta augustis teatas ta koondisekarjääri lõpetamisest.
Komisjoniline kohtupsühhiaatriaekspertiis

Komisjoniline kohtupsühhiaatria ekspertiis on kohtupühhiaatrilise ekspertiisi vorm, mis osutub vajalikuks juhul, kui tuleb kontrollida isiku psüühikahäire diagnoosi ning selle otsest seost teo õigusliku tagajärjega. Mida keerukam ja vastutusrikkam on ekspertiis (mida raskem on süüdistatavale määrav kuritegu), seda vajalikum on komisjonilise ekspertiisi määramine.  Komisjonilist kohtupsühhiaatria ekspertiisi reguleerib kohtuekspertiisiseadus. Komisjonilist kohtupsühhiaatria ekspertiisi teostab Eesti Kohtuekspertiisi Instituut.

Kuidas algatatakse komisjoniline kohtupsühhiaatriaekspertiis?

Komisjonilise kohtupsühhiaatria ekspertiisi puhul suunab kohtupsühhiaatrilisse ekspertiisi õiguskaitse ametkonna töötaja (politsei, kohus, uurija, prokurör). Peale ekspertiisimääruse koostamist ning konkreetse diagnoosi määramist on võimalik algatada komisjoniline kohtupsühhiaatria. Ekspertiis määratakse juhul, kui on tekkinud kahtlus kohtuasjaga seotud isiku psüühilise tervise suhtes. Ilma ekspertiisimääruseta kohtupsühhiaatrilist ekspertiisi ei tehta. Ekspertiisimäärus sisaldab kindlat psüühikahäire diagnoosi 
Kohtupsühhiaatriaekspertiisi võib korraldada ambulatoorselt või statsionaarselt. Ambulatoorne ekspertiis on oma sisult ühekordne hindamine, statsionaarne ekspertiis aga eeldab pikaajalist vaatlust ja isiku intervjueerimist kontrollitud keskkonnas (nt haiglas või vanglas)  Statsionaarne ekspertiis on vajalik, kui tegemist on kahtlusega tõsiseltvõetavas katses psüühikahäireid stimuleerida.

Kes kuulub komisjoni?

Komisjoni kuulub vähemalt kaks sama ala esindajat (kaks psühhiaatrit) Kindlasti tuleb eristada komisjonilist kohtupsühhiaatriat kompleksekspertiisist, kuna kompleksekspertiisi puhul teostavad ekspertiisi mitme ala esindajad (psühhiaater koostöös psühholoogi, seksuoloogi, neuroloogi, kohtuarsti või mitme psühhiaatriga).
Komisjonilise ekspertiisi puhul tutvub toimiku materjalidega psühhiaater, kes annab komisjonile ülevaate kehalisest ja psüühilisest seisundist, kriminaal- või tsiviilasja sisust ja ekspertidele esitatud küsimustest.
Ühine arvamus kinnitatakse allkirjaga. Eriarvamusele jäänud ekspert esitab oma arvamuse eraldi.
Purjed (tähtkuju)

Purjed (ladina Vela, lühend Vel) on lõunataeva tähtkuju.
Purjed katavad 500 ruutkraadi ja on ulatuselt 88 tähtkuju seas 32. kohal. Heledaim täht on γ Velorum (1,7ᵐ).
Purjed moodustas Nicolas Louis de Lacaille osast varasemast Ptolemaiose Almagestist tuntud vanakreeka tähtkujust Argo Laev (Argo Navis).
Purjedes asub planetaarudu NGC 3132.
Õlisalvei seemned

Kirjeldus

Tšiiaseemed on toitainete sisalduse poolest linaseemnetest väärtuslikumad. Neid kutsuti indiaani jooksjate toiduks, sest seemned annavad palju energiat ning kaitsevad organismi vedeliku kaotuse eest. Tšiiaseemned sisaldavad suures koguses oomega-3-rasvhappeid, antioksüdante, k.a. kvertsetiini, kiudaineid, kaltsiumi, magneesiumi, fosforit, rauda ja boori.
Tšiiaseemnetes on 64% oomega-3- ja 19% oomega-6-rasvhappeid. Võrdluseks, linaseemnetes on need arvud vastavalt 58% ja 15%. Kahtlemata on nii tšiia- kui ka linaseemned suurepärased oomega-3 allikad, kuid tšiias on suurem mineraalainete sisaldus - nad sisaldavad 631 milligrammi kaltsiumi ja 466 mg magneesiumi 100 grammi seemnete kohta (linaseemnetes on vastavalt 199 mg kaltsiumi ja 362 mg magneesiumi).
Pole leitud tõendeid, et tšiiaseemnete kasutamine avaldaks mõju retseptiravimite toimele.

Kasutamine toidus

Tšiiaseemneid kasutatakse erinevates toitudes: smuutides, hommikuhelvestes, energiabatoonides, jogurtis, tortiljades ning ka pagaritoodetes. Aastal 2009 lubas Euroopa Liit kasutada tšiiaseemneid kuni 5% leiva-saiatoodete kogu massist. Iraanis kasutatakse tšiiaseemneid šerbeti serveerimisel. Tšiiaseemnetest tehakse ka želatiinisarnast substantsi.

Dekoratiivne kasutus

1970ndatel levis Ameerika Ühendriikides savikujukeste müük, mille peal olevaid õlisalvei seemneid kastes ja kasvatades sirgusid õlisalveitaimed.
Keila algkooli hoone

Keila algkooli hoone asub Keilas aadressil Pargi tänav 2. Hoone valmis 1930. aastal ja see rajati kui Eesti Vabadussõjas langenute mälestuseks püstitatud mälestusmärk. Hoones tegutseb Keila Ühisgümnaasium.
Algkooli hoone on lihtne traditsionalistlik kolmekorruseline kivimaja. Pargi tänava poolset otsafassaadi rõhutab monumentaalne barokne portaal. Soklikorruse välissein on väljastpoolt vooderdatud klombitud paega.
Hoone ehitati 1929–1930. Arhitekt oli Tõnis Mihkelson (teistel andmetel arhitektid Tõnis Mihkelson ja August Tauk.) Ehitas ettevõtjast arhitekt Madis Kolk 95 000 krooni eest.
Hoones oli 15 klassiruumi, saal ja muud kõrvalruumid.
Sissepääsu kõrval vasakul asub marmortahvel aastaarvuga 1930 ja paremal marmortahvel tekstiga: "Austawaks mälestuseks Wabadussõjas langenuile ehitasid selle koolimaja Keila alew ja Keila wald". 1990.septembris paigutati välisukse kõrvale tahvli koopia. Originaal asub teise korruse fuajees. Tahvel säilis kooli pööningul, prahi ja liiva sees.
1960. aastail ehitati vana kõrvale tüüpprojekti järgi uus keskkoolihoone.
Alicante Euroopa Kool

Alicante Euroopa Kool (hispaania keeles Escuela Europea de Alicante) on Hispaanias Alicantes tegutsev Euroopa kool.  
Koolis õpetatakse muu hulgas eesti keelt. Eesti keele õpe toimub alates jaanuarist 2015. Õppeaastal 2015/2016 õpib koolis eesti keelt 4 õpilast. Eesti keele õpetaja on Reet Vahemets.
Anita Laigo

Elukäik

Anita Laigo õppis Kõrgemas Kunstikoolis Pallas aastatel 1919–1923 joonistusõpetajaks ning aastatel 1925–1926 maali. Aastatel 1935–1936 õppis Anita Laigo Tartu Naisseltsi Käsitöökoolis.

Liikmesus

Anita Laigo kuulus Eesti Kunstnike Liitu aastast 1959.
Paul Neitsov

Paul Neitsov (sündinud 29. detsembril 1993) on eesti kitarrist ja laulukirjutaja.

Elulugu

Oma kooliteed alustas ta Tartu Katoliku Hariduskeskuses.
Paul Neitsov alustas pillimängu 12-aastaselt, kuid tõsisemaid muusikaõpinguid alustas 14-aastaselt. Ta on lõpetanud kitarri eriala Heino Elleri nimelises Tartu muusikakoolis Oleg Pissarenko käe all. Neitsov oli rahvamuusikaansambli Sireli kitarrist ja eestlaulja. Ansambel Sireli oli edukas Eesti folkfestivalidel ja konkurssidel. Ansambel esines ka Tšehhis, Saksamaal ja Rootsis. 
Aastatel 2009 ja 2010 võitis Neitsov Viljandi Pärimusmuusika Keskuse korraldatud võistumängimisel parima näppepillide mängija auhinna. 2013. aastal võitis ta Elleri Rütmimuusika osakonna omaloomingukonkursil ERMO parima instrumentalisti auhinna. Lisaks on Neitsov Tiit Pauluse nimelise noore kitarrimängija preemia 2015 laureaat. Preemia andis oktoobris 2015 Viljandi kitarrifestivalil üle festivali kunstiline juht Ain Agan.
Aastast 2016 mängib ta ansamblis Svjata Vatra ning musitseerib ka ansamblites Wilhelm ja Caramel. Duona on Neitsov esinenud koos Margus Vaheri ja Brigita Murutariga.

Isiklikku

Paul Neitsovi endine elukaaslane oli lauljatar Brigita Murutar, 6. oktoobril 2017 sündis neil tütar Loore. Neitsov oli 2014-2016 abielus Kaisa Lillepuuga, kellega on neil ühine tütar Ida-Aleksandra(5)
Georg Gorrissen

Georg Gorrissen (sündinud 1950) on saksa ühiskonnategelane.
Ta on olnud Põlva maakonna sõprusmaakonna Segebergi kreisi (asub Schleswig-Holsteini liidumaal) maavanem.
2008. aastal andis Vabariigi President talle Eesti-Saksa koostöö edendamise eest Maarjamaa Risti V klassi teenetemärgi.
Mehis Born

Isiklikku

Mehis Born on abielus ja kahe täiskasvanud poja isa.

Looming

Mehis Born on kujundanud sõjaväelist sümboolikat. Tema karikatuure, koomikseid ja joonistusi on ilmunud ajakirjades Kaitse Kodu! ja Pikker ning ajalehtedes Eesti Ekspress, Oma Maa, Postimees, Pärnu Postimees, Õhtuleht, Võitleja jne.
Esiaja kunst

Esiaja kunst on esiajast ehk inimühiskonna vanimast ajalooperioodist pärinev kunst.
Vanimad kunstimälestised pärinevad paleoliitikumist vahemikus ligikaudu 30 000 aastat eKr kuni 8000 aastat eKr. Need on luust, kivist ja savist skulptuurid (nt Willendorfi Venus) ning koopamaalid (nt Altamiras ja Lascaux's). Koopamaalidel on kujutatud loomi. Arvatakse, et kujutati vajalikke loomi (võib-olla nende paljunemise soodustamiseks) ning jahiloomi haavatuna, et tuua jahiõnne.
Mesoliitikumist (8. ja 7. aastatuhandest eKr) pärinevad inimeste kujutised; loomad hakkavad tagaplaanile jääma. Adura koobastes Sitsiilias on inimesed veel looduslähedased, Valltortas Hispaanias juba skematiseeritud. Seintele on graveeritud mehi sõdimas, jahti pidamas, mett korjamas; naised jalutavad lastega. Loomi on kujutatud Põhja-Aafrikas Fezzani ja Tassili kaljujoonistel.
Alates umbes 6. aastatuhandest eKr on neoliitikumi mälestisi leida üle kogu Põhja-Euroopa. Enamasti on tegu kujunditega kividel ja luuesemetel, mis tihti kujutasid taevakehi. Sellest ajast on olulised veel megaliitilised monumendid: menhirid, dolmenid.
Breil-sur-Roya

Rahvastik

Breil-sur-Roya elanike arv aastatel 1968–2008.
Marcelle

Marcelle oli Eesti esimesel iseseisvusajal Tallinnas aadressil Raekoja plats 8 tegutsenud kohvik. Tänapäeval asub samas kohas Maikrahvi restoran. 
Marcelle oli tegutsemise ajal Tallinna kohvikutest ainus, kus alkoholi ei müüdud.
Marcelle oli tuntud ka selle poolest, et aastast 1925 tegutses seal Eesti esimene elukutseline džässorkester The Murphy Band.
Vasknarva mõis

Vasknarva mõis (saksa keeles Nyslott, Syrenetz) oli Jaama mõisa kõrvalmõis Vaivara kihelkonnas Virumaal. Nüüdisajal jääb mõis Ida-Viru maakonda Alutaguse valda.
Keskajal ja hiljemgi oli mõisa juures Vasknarva linnus. 
17.–18. sajandil oli Vasknarva linnuse ümbruses venelaste kaluriküla Sõrenets.
Ojārs Vācietis

Ojārs Vācietis (13. november 1933 Trapene vald, Hopa piirkond – 28. november 1983 Riia) oli läti luuletaja.
Ojārs Vācietis lõpetas 1952. aastal Gaujiena Keskkooli ja 1957. aastal Läti Riikliku Ülikooli läti keele ja kirjanduse eriala. Ta töötas ajalehe Literatūra un Māksla ja ajakirjade Liesma, Bērnība ja Draugs toimetustes ning Riia Filmistuudios toimetajana.
Ojārs Vācietis tegeles ka tõlkimisega. Muuhulgas tõlkis ta vene keelest läti keelde Mihhail Bulgakovi romaani "Meister ja Margarita".
Sepakare

Sepakare on Saare maakonda Muhu valda Pädaste küla alal Pädaste lahte jääv 4,1 hektari suurune saar (kare). Saare rannajoone pikkus on 1,1 kilomeetrit.
Saare koordinaadid on 58° 32′ N, 23° 16′ E. Saar asub 200 meetrit Suurlaiust põhja pool. Saar on pikliku kujuga, idarannas asub maasäär. Saar on liivase pinnamoega, seal kasvab roostikku ja võsa.
Saar kuulub Väikese väina hoiuala koosseisu ja on looduskaitse all.
Portugali jalgpallikoondis

Ajalugu

Esimene teadaolev jalgpallikohtumine Portugalis peeti 1888. Jalgpalliliit asutati 1914. Esimese maavõistluse pidasid portugallased 1921 Hispaaniaga ja kaotasid 1:3. FIFA liikmeks saadi 1923 ning 1928. aasta olümpiaturniiril Amsterdamis jõuti veerandfinaali. 1950. aastal pakkus FIFA pärast Türgi loobumist MM-finaalturniirist kohta Portugalile, kuid Portugal loobus.
Portugali koondis pääses esimest korda maailmameistrivõistlustele 1966. aastal Inglismaal. See oli Mosambiigist pärit Eusébio tähetund: aafriklane oli üheksa väravaga finaalturniiri edukaim väravakütt ning aitas meeskonnal võita pronksmedali.
1984. aastal jõudis Portugal esimest korda EM-võistluste finaalturniirile ning mängis end poolfinaali, kus tuli alla jääda Prantsusmaale 2:3. Meeskonna tähed olid Nené, Fernando Chalana ja Rui Jordão.
1986 mängiti end välja MM-i finaalturniirile Mehhikosse. MM-i alustati hästi 1:0 võiduga Inglismaa üle, kuid siis murdis väravavaht Manuel Bento treeningul jalaluu ning kaks järgmist alagrupimängu portugallased kaotasid: Poolale 0:1 ja Marokole 1:3.
1980. aastate lõpus ja 1990. aastate alguses algas Portugali jalgpalli uus tõus eesotsas Luís Figo, Rui Costa ja Fernando Coutoga. Noorte tiitliturniiridel olid portugallased korduvalt võitjate ja medalisaajate seltskonnas. Euroopa 1996. aasta meistrivõistluste finaalturniiril jõuti teise ringi, kuid 1998. aasta MM-ile ei pääsetud. Euroopa 2000. aasta meistrivõistluste finaalturniiril mängiti end poolfinaali, kus kaotati 1:2 Prantsusmaale. 2002. aasta MM oli taas pettumus: alagrupist edasi ei saadud, sest kaotati nii USA-le kui ka Lõuna-Koreale. 2004. aasta kodus toimunud EM-l jõudis Portugali koondis finaali, kus jäi alla turniiri suurüllataja Kreekale.
2006. aasta MM-il saadi 4. koht kaotades kolmanda koha mängus Saksamaa koondise vastu ja kaks aastat hiljem EM-il kaotati veerandfinaalis taas Saksamaale.
2010. aasta MM-il langeti välja kaheksandikfinaalis, kui kaotati Hispaania koondise vastu 1:0. Hispaania võitis Portugali koondist ka 2012. aasta EM-i poolfinaalis, kui mäng läks penaltite peale. 2014. aasta MM-il ei saadud alagrupist edasi.
Prantsusmaal peetud 2016. aasta EM-il võitis Portugal finaalis 1:0 Prantsusmaad ja tuli esimest korda Euroopa meistriks.
Söögitoru atreesia

Söögitoru atreesia on kaasasündinud söögitoru umbumine või ühendus hingetoruga. Umbumine ja ühendus söögitoruga võivad esineda ka korraga.
Esineb 1:3000, pooltel lastel kaasnevad väärarengud: südamedefektid, seedetrakti defektid (näiteks rektumi atreesia).
Söögitoru atreesiat kahtlustatakse vastsündinutel, kellel on tavalisest suurem süljeeritus ja esineb hingamisraskusi, kõhimist või aevastamist. Kui last söödetakse, neelab ta normaalselt, kuid hakkab köhima ning toit tuleb suu ja nina kaudu uuesti välja. Kui diagnoositakse söögitoru atreesia, peatatakse kohe suukaudne söötmine ning toitaineid manustatakse otse veeni. Söögitoru atreesiat saab kõrvaldada operatsiooniga, kuid seda ei ole vaja teha viivitamatult.
Karel Gut

Karel Gut (16. september 1927 – 6. jaanuar 2014) oli Tšehhoslovakkia jäähokimängija ja -treener.
Mängijana võitis Karel Gut Tšehhoslovakkia koondise koosseisus kolmel korral maailmameistrivõistlustel pronksmedalid (1955, 1957 ja 1959). Hiljem oli ta Tšehhoslovakkia koondise peatreener ja tuli maailmameistriks 1976. ja 1977. aastal.
Aastal 1998 valiti Gut Rahvusvahelise Jäähokiliidu kuulsuste halli.
Jean-Luc Godard

Jean-Luc Godard [žaanl'ük god'aar, prantsuse hääldus: [ʒɑ̃lyk ɡɔdaʁ]] (sündinud 3. detsembril 1930 Pariisis) on Prantsuse-Šveitsi filmilavastaja, stsenarist ja filmikriitik. Ta on prantsuse filmikunsti niinimetatud uue laine tuntumaid esindajaid.
Neißeaue

Vallaosad

Deschka (Deško), Emmerichswalde, Groß Krauscha, Kaltwasser, Klein Krauscha (Krušowk), Neu Krauscha, Zentendorf ja Zodel.
Miloš Jakeš

Miloš Jakeš (õieti Milouš Jakeš; 12. august 1922 České Chalupys) on endine Tšehhoslovakkia poliitik. Ta oli Tšehhoslovakkia Kommunistliku Partei Keskkomitee peasekretär aastatel 1987–1989.
Jakeš sündis vaeses talupoja perekonnas. 1937–1950 töötas ta Zlínis Bata kingatehases. Ta astus Tšehhoslovakkia Kommunistlikku Parteisse ning õppis aastatel 1955–1958 Moskvas NLKP KK juures asuvas Kõrgemas Parteikoolis. Seejärel oli Jakeš parteitööl. Praha kevade mahasurumise järel osales ta aktiivselt "normaliseerimises".
1987. aasta 17. detsembril astus Tšehhoslovakkia Kommunistliku Partei Keskkomitee peasekretär Gustáv Husák ametist tagasi ning tema asemel sai uueks peasekretäriks Miloš Jakeš. Võimule tuleku järel püüdis Jakeš jätta endast muljet kui reformaatorist. Tegelikult aga ei olnud ta üldse huvitatud dialoogist opositsiooniga. Sametrevolutsiooni tagajärjel oli ta 24. novembril 1989 sunnitud parteijuhi ametist tagasi astuma. 1989. aasta detsembris heideti ta Tšehhoslovakkia Kommunistlikust Parteist välja.
1997. aastal anti Miloš Jakeš, Jozef Lenárt ja Karel Hoffmann kohtu alla süüdistusega riigireetmises nende tegevuse tõttu 1968. aasta augustisündmuste ajal. Jakeš mõisteti 2003. aastal õigeks.
Robert Vaidlo

Robert Vaidlo (26. oktoobrini 1937 Veedi; 14. veebruar 1921 Tartu – 1. oktoober 2004) oli eesti lastekirjanik ja ajakirjanik.

Elukäik

Robert Vaidlo sündis Tartus haritlasperes. Põhihariduse omandas Tallinna Prantsuse Lütseumis. Enne Nõukogude armeesse mobiliseerimist 1941. aastal õppis paar semestrit Tartu ülikoolis. Tema vend Osvald Vaidlo hukkus 1944. aastal Nõukogude Liidu okupatsioonivägede eest põgenedes.
Pärast sõda töötas Robert Vaidlo Rahva Hääle ajakirjanikuna, lisaks tegi oma lasteraamatute põhjal lastesaateid Eesti Televisioonis ning kirjanduslikku kaastööd ajakirjale Looming ja ajalehele Kodumaa.

Tunnustused

1985 – Isamaasõja II järgu orden
Albéric O'Kelly de Galway

Albéric Joseph Rodolphe Marie Robert Ghislain O'Kelly de Galway (17. mai 1911 Anderlecht – 3. oktoober 1980 Brüssel) oli Belgia maletaja, malekohtunik ja maleliteraat, rahvusvaheline suurmeister (1956), rahvusvaheline arbiiter (1962). 
1948. aastal võitis O'Kelly de Galway Beverwijki rahvusvahelise turniiri ja 1951. aastal Dortmundi rahvusvahelise turniiri. Ta sai 1950. aastal FIDE-lt rahvusvahelise meistri nimetuse. Suurmeistriks sai ta 45-aastaselt 1956. aastal. 
Kirimales tuli ta maailmameistriks 1962. aastal ja sai samal aastal Rahvusvaheliselt Kirimaleföderatsioonilt kirimale suurmeistri nimetuse.
O'Kelly de Galway tegutses malekohtunikuna. Ta oli kahe maailmameistrivõistluste tiitlimatši peakohtunik (Tigran Petrosjani ja Boriss Spasski vahel 1966. ja 1969. aastal).
Ta valdas prantsuse, hollandi, saksa, inglise, hispaania ja vene keelt.