google/wiki40b huggingface dataset:
Gerry Rafferty

Gerry Rafferty (pärisnimega Gerald Rafferty; 16. aprill 1947 Paisley – 4. jaanuar 2011 Upton, Dorset) oli šoti päritolu laulja, laulukirjutaja, kitarrist ja produtsent,
Ta on tuntud oma lugudega "Baker Street", "Right Down the Line" ja "Stuck in the Middle".
Rafferty sündis Glasgow eeslinnas Paisleys töölisklassi peres. Tema isa ja vanaisa olid mõlemad kaevurid. Isa Joseph Rafferty oli sündinud Iirimaal. Ta oli vägivaldne alkohoolik, kes suri, kui Gerry oli 16-aastane. Ema Mary (sündinud Skeffington) oli iiri ja šoti päritolu. Gerryl oli kaks venda Jim ja Joe (Joe suri 1995).
Ema õpetas Gerryle nii iiri kui šoti rahvalaule. Lisaks rahvalauludele mõjutasid Gerryt The Beatles ja Bob Dylan. Juba noorelt hakkas ta kirjutama ka omi laule.
Rafferty alustas karjääri tänavamuusikuna Londonis. 1969 liitus ta folk-pop duoga "The Humblebums", kuid lahkus sealt 1970 ning salvestas oma esimese sooloalbumi. 1972 moodustas ta koos Joe Eganiga ansambli Stealers Wheel, mis lagunes 1975. Rafferty jätkas soolokarjääri ja tema teine album "City to City", mis ilmus 1978, osutus ülimenukaks, tõustes USA albumimüügiedetabeli tippu. Samalt albumilt pärinev singel "Baker Street" tõusis USA singlimüügiedetabelis 2. kohale ja Suurbritannias 3. kohale. Edu saatis ka järgmist albumit "Night Owl", kuid 1980. aastatel hakkas ta populaarsust kaotama, sest ta ei tahtnud kontserte anda. Ta oli kriitiline teatud muusikatööstusega kaasnevate nähtuste suhtes ega soovinud olla staar.
Rafferty kohtus 1965 tantsusaalis 15-aastase juuksuriõpilase Carla Ventillaga. Ventilla oli itaalia päritolu ja elas Glasgow eeslinnas Clydebankis. Nad abiellusid 1970 ja said tütre Martha. Algul elasid nad Šotimaal, 1970. aastate lõpus kolisid Lõuna-Inglismaale, kus neil oli kodu Londonis Hampsteadis ja lisaks talu Kenti ja Sussexi piiri lähedal.
Rafferty hakkas juba noorena alkoholi kuritarvitama, aga palju aastaid ei paistnud see õieti välja. Omaenese suurest viinajoomisest rääkis ta mitmes oma noorpõlve laulus. Ajapikku hakkas alkoholism tema pereelu segama ja 1990 tema abielu lahutati, kuigi ta jäi oma naisega lähedaseks. 2005. aasta aprillis kukkus ta purjuspäi oma kodus trepist alla ja sai raske peavigastuse. Rafferty suri oma kodus alkoholismist tingitud maksapuudulikkusesse.
Hõimupäevad

Hõimupäevad on Eestis 1928. aastast üle Eestimaa korraldatav üritustesari, mis kajastab soome-ugri rahvaste ja keelte sugulust. Hõimupäevade tähistamisel osaleb soome-ugri rahvaste kultuuritegelasi, poliitikuid, teadlasi ja muusikuid Venemaalt, Ungarist, Soomest jm.
1931. aastal võttis Helsingis toimunud 4. soome-ugri kultuurikongress vastu otsuse hakata tähistama hõimupäeva tähtpäevana oktoobrikuu kolmandal nädalavahetusel. 1930. aastatel tähistati Eestis hõimupäeva laialt koolides ja valdades. Nõukogude ajal hõimupäevade traditsioon katkes, kuid 1988. aastal see taastati. 1990. aastal kasvasid hõimupäevast välja nädalapikkused hõimupäevad. Sügiseste hõimupäevade tähistamine on muutunud traditsiooniks ka Venemaa soome-ugri aladel. 1931. aasta otsust kinnitas 2000. aastal Helsingis toimunud soome-ugri rahvaste 3. maailmakongressi resolutsioon. 2011. aastal kuulutas Riigikogu oktoobrikuu kolmandal laupäeval tähistatava hõimupäeva riiklikuks tähtpäevaks.
Tõrva Vabadussõja mälestussammas

Tõrva Vabadussõja mälestussammas (ka Helme Vabadussõja mälestussammas) on Tõrvas asuv Vabadussõjas langenud sõduritele pühendatud mälestusmärk. See paikneb Tõrva Gümnaasiumi kõrval pargis, aadressil Puiestee 1.
Mälestussamba kavandi valmistas ja pronkskuju modelleeris kujur Aleksander Eller. Kivitöö tegi kiviraidur Richard Toomingas. Sammas avati 14. oktoobril 1928. Nõukogude okupatsiooni ajal 20. septembril 1940 tõmmati pronkssõdur maha ja mõni aeg hiljem lammutati ka graniitalus. Mälestussammas taasavati 23. juunil 1990.
Rahvasuus tuntakse mälestussamba kuju Juku nime all.
Marie Louise Girard de Soucantoni naiste varjupaik Tallinnas

Marie Louise Girard de Soucantoni naiste varjupaik Tallinnas (ka Paruness Girard de Soucantoni naiste varjupaik "Marie-Louisen-Stift". saksa keeles Stiftung namens Baronesse Girard de Soucanton "Marie-Louisen-Stift") oli 1881-1939 Tallinnas tegutsenud naiste varjupaik.
Varjupaik asutas 1881 Tallinnas paruness Marie Louise Girard de Soucanton. Varjupaik oli mõeldud literaatide, teadlaste ja ametnike ning Tallinna suure gildi kaupmeeste luteriusuliste varanduseta leskede ja tütarde eest hoolitsemiseks ja ülalpidamise muretsemiseks.
Varjupaiga juhtorgan oli 8-liikmeline kuratoorium, hiljem 12-liikmeline hoolekogu.
Varjupaik lõpetas tegevuse 1939.
Vanad ja kobedad

Tegevustik

Sarja tegevus toimub Tallinnas, kus ühes vanas majas elavad Valdur ja Maie. Väino on Valduri suur sõber ning Maie, kes Väinot silmaotsaski ei salli, saab oma muresid kurta sõbranna Silvile. Viimasel hooajal kolib abielupaar Tiskre uuselamurajooni. Samal ajal kui Silvi töötab lillepoes ja Väino otsib tööd, vahetavad Maie ja Valdur oma vana Volga Mercedese vastu välja.
Uugla kivikalme

Uugla kivikalme (ka Uugla Veskimäe kivikalme) on muistsed kivikalmed Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas Uugla külas.
Kalmistu koosneb neljast kivikalmest. Neist kahte kivikalmet uuriti 1977 Mati Mandeli juhendamisel. Kalmed dateeriti 11.-12. sajandisse.

Mälestiste kirjeldused

I kalme, mis asub taluhoonest umbes 40 m kagu pool, kujutab endast kagu-loode suunas 16,5 m pikkust, kirde-edela suunas 8,5 m laiust ja 0,7 m kõrgust ovaalset küngast.
II kalme oli enne 1981. aasta arheoloogilisi kaevamisi nähtav vaid 2 m läbimõõdu ja 50 cm kõrgusega künkana. Kuid uuringute käigus selgus, et see kujutas endast 2 m pikka ja 1,6 m laiust suurematest kividest laotud kiviringi.
III kalme kujutas endast põhiplaanilt kolmnurkset kalmet, mille kogusuurus oli 230 m² ning kultuurkihi paksus küündis 60 cm-ni.
IV kalme näil on tegemist madala kivikattega väliste tunnusteta kivikalmega, umbes 11.-12. sajandist.

Arheoloogilised uuringud

I kalme uuriti läbi 1977. aastal. Arheoloogiaööde käigus tuli ilmsiks, et tegemist oli kividest ebakorrapäraselt kuhjatud kivikalmega.

Arheoloogilised leiud

I kivikalmest leiti mõõk, 5 odaotsa, kirves, sõrmuseid, käevõrusid, hoburaudsõlgi jne. Leiud on anti üle Ajaloomuuseumile.
II kalmest leiti tõenäoliselt naise luid. Samast kalmest leiti klaasilustuse katkend, kaalud, 6 kaaluvihti, pronkskäevõru, naastud, väljastpoolt kiviringi kilbikupal ja vikat.
III kalmest leiti odaots ja mõõgatupeotsak. Kalme võis kuuluda rikkale perele, sest sealt on leitud lisaks mõõgale ja mõõgatupeotsakule hõbemünte ja -ehted.

Dateering

Uugla kivikalmed on tõenäoliselt pärit 10.–13. sajandist.
Türi tehnika- ja maamajanduskool

Türi tehnika- ja maamajanduskool oli kutsekool.
Aastal 2008 ühinesid maamajanduskool ja Paide Kutsekeskkool ning nende baasil moodustati Järvamaa Kutsehariduskeskus.

Ajalugu

Kooli ajalugu ulatus 1924. aastasse, kui moodustati Türi aiamajandusgümnaasium. 
1972–1988 kandis kool nime Türi näidissovhoostehnikum.
1990–2000 kandis kool nime Türi kõrgem põllumajanduskool.
Rolf von Bardewisch

Rolf von Bardewisch (surnud 10. mail 1531) oli Liivi ordu liige ja Bremeni komtuur umbes aastast 1524 kuni oma surmani.
Rolfi isa oli Bories II von Bardewisch. Ta pärines Diepholzi krahvkonnast, ta sündis tõenäoliselt Lemfördes. Tema suguvõsa oli Oldenburgi päritolu.
1508. aastal oli Bardewisch kumpan Kuldīgas, 1514. aastal aga linnusekomtuuriks (Hauskomtur) Tallinnas, millalgi enne 1519. aastat täitis ta aga ka Vasknarva foogti kohuseid. 1520. aastal oli ta Pärnu komtuur. Umbes 1524. aastal sai temast Bremeni komtuur, seega naasis ta Liivimaalt Saksamaale. 1531. aastal tapeti ta aga Bremenis linnasiseste probleemide tõttu.
Aulis Aarnio

Aulis Arvi Aarnio (sündinud 14. mail 1937) on soome õigusteadlane, Helsingi ülikooli emeriitprofessor. Ta on tuntud Multi Level Approach käsitluse arendajana.
Aleksander Randviir

Aleksander Randviir (1935. aastani Aleksander Rutoff; 1. märts 1895 Vana‑Sõtke, Vaivara vald, Virumaa – 10. juuli 1953 Tallinn) oli eesti näitleja.
Aastatel 1922–1924 ja 1932–1934 oli ta Draamastuudio Teatri näitleja. 1925–1927 oli Vaivara Külvaja seltsi näitejuht. Aastatel 1928–1932 mängis Tallinna Töölisteatris. 1934–1943 oli ta Vanemuise teatri näitleja. Aastatel 1943–1949 töötas Estonia teatris, 1949–1953 Tallinna Riiklikus Draamateatris.
Ta on mänginud filmides Mineviku varjud, Öösel, Elu tsitadellis ja Valgus Koordis.
Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule.

Isiklikku

Tema poeg oli maletaja Jüri Randviir, tütar balletitantsija Tiiu Randviir.
Näitekirjanik Kristjan Rajasaare oli tema onu.
Christian Barthold Rotermann

Christian Barthold Rotermann (9. juuni 1840 – 6. juuli 1912) oli Tallinna 19. ja 20. sajandi alguse suurtööstur.
Christian Barthold Rotermann sündis 1840. aastal Tallinnas, Tallinna tegutsenud ettevõtja Christian Abraham Rotermanni järeltulija ja pärijana. Ta isa asutas Tallinnas kaubahoovi "Chr. Rotermann", mis tegeles peamiselt ehitustarvete valmistamise ning nende sisse- ja väljaveoga. Kaubanduskeskusena ehitas 1849. aastal Christian Abraham Rotermann Viru väljaku äärde Rotermanni kaubamaja, millega liitus ajapikku terve vabrikute kompleks ja Mere puiestee äärde kujunes nn Rotermanni kvartal. 
Christian Barthold Rotermann jätkas oma isa alustatud äritegevust. Ta suurendas raua- ja puidutööstust, 1879. aastal ehitas ta Rotermanni kvartalisse aurusae hoone; 1887. aastal asutas makaronivabriku; 1888. aastal ehitas uue kaubahoone Mere puiestee äärde ning seejärel ehitas ka samasse viljaveski, mis kasvas suurimaks Tallinnas. Tehaste toorainena kasutas ta nii kohalikku kui ka Venemaalt Volga äärest ja Lääne-Siberist kokkuostetud vilja.
Christian Bartholdi Rotermanni ärijuhina tegutsemise ajal oli Rotermannide ettevõte Venemaal ja Lääne Euroopas laialt tuntud, Rotermann ise oli ka Tallinna linnavolinik ja Belgia aukonsul.
Christian Barthold Rotermann suri 6. juuli 1912 Tallinnas.

Isiklikku

Christian Barthold Rotermanni vanaisa, samuti Christian Rotermann tegutses Paides kullassepana, isa Christian Abraham Rotermann (1801–1870) oli aga algselt käsitöölisest mütsimeister, kes kolis 1828. aastal Tallinna.
Rotermann oli esimesi inimesi Tallinnas, kes endale 20. sajandi alguses ostis isikliku sõiduauto (Argus) ning tema poja Christian Ernst August Rotermanni auto Reo oli esimene Ameerika auto Tallinnas. 
Aastatel 1909–1910 ehitas Rotermann endale Tallinna kesklinna Mere puiestee algusse (maja nr 4) kolmekorruselise punastest tellistest moodsa elamu.
Tioga maakond (New York)

Ajalugu

Tioga maakond moodustati 16. veebruaril 1791. aastal Montgomery maakonna osast.
2015. aasta Euroopa meistrivõistlused laskesuusatamises

2015. aasta laskesuusatamise Euroopa meistrivõistlused olid 22. Euroopa meistrivõistlused laskesuusatamises. Need toimusid Eestis Otepääl  28. jaanuarist 3. veebruarini.
Katre Väli

Katre Väli (sündinud 13. veebruaril 1984) on eesti teatrikriitik ja semiootik.
Ta on töötanud Tartu Ülikooli semiootika osakonnas aastail 2008–2015.
Ta oli Eesti Semiootika Seltsi juhatuse esimees aastail 2012–2014.
Aŭtazavodskaja metroojaam

Aŭtazavodskaja metroojaam (vene keeles Автозаводская (Avtozavodskaja metroojaam), valgevene Аўтазаводская (transkribeerituna Avtazavodskaja metroojaam), tõlkes Autotehase metroojaam) on üks Minski metroo jaamu Aŭtazavodskaja liinil Zavodski rajoonis.
Jaam avati 7. novembril 1997. Aastani 2001 oli see Aŭtazavodskaja liini lõppjaamaks. Perroon on 100 meetri pikkune ja 10 meetri laiune. Lisaks ootesaalile on jaamal veel kolm korrust, millest kaks asuvad jaama kohal, aga kolmas, mis on mõeldud liini teenindavale personalile, asub ootesaali all. Projektis kandis jaam nime Aŭtazavod, jaama üks väljapääsudest asub Minski Autotehase kultuurimaja juures.
Jaam on kujundatud kahe löövina, mida eraldavad platvormi keskel asuvad ümarad sambad. Jaamas on ooteplatvormiga sarnaselt kujundatud ka vestibüül, mõlemas on tajutav püüd anda edasi avarust. Viimistluses on kasutatud Kreeka marmorit, graniiti ja alumiiniumi. Sammaste küljes asuvad istmed.
Särna

Särna on koht (rootsi keeles tätort) Rootsis Dalarna läänis Älvdaleni vallas Österdalälveni kaldal, ajaloolise haldusjaotuse järgi Dalarna maakonnas.
Särnas elab 675 elanikku (2015).
Särnas on muu hulgas Särna kirik, Särna vana kirik, talispordirajatisi, supeldav järv.
Thalesius

Levila

Need maod on endeemsed Prantsuse Guajaanas.
Liisu

Liisu on eesti naisenimi. Liisu on mugandus nimest Elisabeth.
Selle nimega on seotud nimed Elisabeth, Eliisabet, Liisa, Elise.
Liia Kanemägi-Jõerand

Liia Kanemägi-Jõerand (varem Liia Kanemägi; sündinud 18. augustil 1974) on eesti näitleja.
1996. aastal lõpetas ta Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli (17. lend). Ta oli aastatel 1996–2001 Vanalinnastuudio näitleja. Alates 2001. aastast on vabakutseline näitlja. Ta on E-Teatri kunstiline juht ja loomingulise teatriühenduse Oma Lava asutajaliige.
Ta on mänginud mitmetes teleseriaalides. Näiteks "Kättemaksukontor", kus ta kehastas Tuuliki Lusti (Naves),"Kartulid ja apelsinid" Ühte Viviani klienti ja "Pilvede all" Piret Jakobsoni sõbranna Dianat.
Võru vald (Põlva kihelkond)

Võru vald (saksa keeles Werrohof) oli vald Võrumaal Põlva kihelkonnas. Valla pindala oli 41 km² ja elanikke oli 1720 (1934. aasta seisuga). Vald moodustati 1866.
Vallas oli 389 talundit ja elamut ning need kasutasid 4790 ha maad (1929. aasta seisuga).
Valla alale jäi Võru mõis.
Aiataguse allikad

Aiataguse allikad on allikad Harju maakonnas Tallinnas Nõmme linnaosas Pääsküla raba idaosas.
Allikad asuvad 50 m pikkusel lõigul üheksa allikaalana. Allikaala ise asub nõos, mille laius on 30 m ja sügavus 1 m.
Helene Jakobson

Helene Jakobson (sündinud Helene Väär; 16. juuni 1907 Peterburi – 25. märts 1992 Stockholm) oli eesti arst.

Elulugu

Helene Väär lõpetas aastal 1926 Otepää Gümnaasiumi. Aastatel 1926–1933 õppis ta Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas, mille lõpetas arsti astme väärilisena cum laude. Akadeemiliselt kuulus ta Eesti Naisüliõpilaste Seltsi.
Ta töötas juba üliõpilasena Tartu Ülikooli kohtuarstiteaduse instituudis subassistendi ja assistendina, samuti naistehaiguste ja sünnitusabi kliinikus. 31. jaanuaril 1935 registreeriti ta arstina. 
Helene Jakobson kolis 1939. aastal seoses abiellumisega Tallinna, kus hakkas ravima suu- ja hambahaigusi. Ta töötas peamiselt eraarstina, kuid ka Tallinna Ühise Haigekassa ambulantsi arstina. Aastal 1940 tunnistas Arstide Koja Eriarstide Toimkond ta suu- ja hambahaiguste eriarstiks.
Aastal 1944 põgenes ta Suure põgenemise lainega koos abikaasa ja vanema pojaga Rootsi. Ta sai ka seal tööloa arstina ja töötas hambaarstina erapraksises Stockholmis.

Isiklikku

Tema abikaasa oli (alates 1939) Elmar Jakobson, neil oli kaks poega.
Dambjupīte

Dambjupīte (saksa keeles Salisbach) on jõgi Lätis Mazsalaca piirkonnas Skaņkalne vallas; Salatsi jõe lisajõgi.
Jõe ääres asus Mazsalaca vasallilinnus.
Potamoloogia

Potamoloogia ehk jõehüdroloogia ehk jõeteadus (kreeka keeles potamos 'jõgi' + logos 'teadus') on hüdroloogia, veedünaamika ja hüdraulika interdistsiplinaarne teadusharu, mis uurib pinnavooluveekogusid ja nende veerežiime.
Potamoloogia uurimisobjektid ja -teemad on vooluvee erosioon, jõgede setete tekkimine ja nende ehitus, jõesängi kuju ja selle muutumine aja jooksul.
Friedrich Reinhold Kreutzwaldi monument (Tartu)

Friedrich Reinhold Kreutzwaldi monument on Tartus Vabaduse puiestikus Emajõe ääres asuv eesti kirjaniku ja arsti Friedrich Reinhold Kreutzwaldi mälestusmärk.
See püstitati mahavõetud Vabadussõja mälestusmärgi asemele 1952. aastal. 2003. aastal nihutati Kreutzwaldi monument Gildi tänava joonele, et taastatud Vabadussõja mälestusmärk saaks tagasi endisele kohale.
Monumendi autorid on skulptorid Johannes Hirv ja Martin Saks ning arhitektid Heiki Karro, Ants Mellik ja Mart Port.
Heikki-Rein Veromann

Heikki-Rein Veromann (sündinud 13. oktoobril 1960 Tartus) on eesti näitleja ja muusik.

Eluloost

Ta lõpetas aastal 1980 Tartu 2. Keskkooli. Aastail 1985–1989 õppis Evald Hermaküla stuudios. Ta töötas 1980–1985 teatris Ugala. 1987–1989 oli Vanemuise teatri koorilaulja, hiljem tegutsenud vabatruppides, sealhulgas Tartu Lasteteatris.

Isiklikku

Tema isa oli ornitoloog Heinrich Veromann, ta vend on bioloog Peeter Veromann.
Somerset Seedless

"Somerset Seedless" on roosade, ilma seemneteta marjadega hübriidne lauaviinamarjasort. Sordi aretas USA viinamarjakasvataja Elmer Swenson sortide "Elmer Swenson 5-3-64" ja "Petite Jewel" ristandina.
Võrdlemisi külmakindla sordina on "Somerset Seedlessi" võimalik kasvatada ka Eesti soojemates piirkondades avamaal, kuid kindlasti valmivad marjad kilekasvuhoones. "Somerset Seedlessi" võrsed korgistuvad varakult ja talvituvad hästi, talvitumiseks vajab see sort kerget katmist. Teadaolevalt on sort ka vastupidav haigustele. Eesti Aiandusliidu puuviljakomisjon on soovitanud "Somerset Seedlessi" kütteta kasvuhoonesse sobiva perspektiivsordina.
Täiskasvanud taim moodustab palju tarjasid, mille harvendamata jätmisel kannatab saagi kvaliteet. Küpsed marjad säilivad taimel kaua riknemata.

Marjade omadused

"Somerset Seedlessi" magusad mahlased marjad on väikesed, roosakad ja kõlujate seemnetega, nende maitse meenutab veidi jõhvikat. Tarjad on suhteliselt väikesed.
UEFA rahvuste liiga 2018/19

C-liiga

Neljandana lõpetanud meeskonnnad ning kehvim kolmandana lõpetanud meeskond langevad D-liigasse.
Moskvitš (laevaklass)

Ajalugu

Laevad ehitati aastail 1948–1965 Moskovski sudoremontno-sudostroitelnõi zavodi (Московский ССРЗ) ehk Moskovski SSRZ laevatehases Moskvas ja modifitseeritud laevad Hersoni, Samussi (Tomski oblastis), Babrujski, Blagoveštšenski, Tjumeni, Listvjanka (Irkutski oblastis) laevatehastes NSVLis.
Laevaseeria sai nime esimese seda klassi laeva, 1948. aastal vette lastud M-1 (Moskvitš-1) järgi. Moskvitš-klassi alused on tuntud ka projekt 515 ning projekt 544 nime all. 1947. aastal valminud projekti autor on Jõelaevandusministeeriumi Keskkonstruktoribüroo TsTKB (ЦТКБ Минречфлота РСФСР).
29. mail 2019 uppus Budapestis Donau jõel kokkupõrke tagajärjel mõne sekundi jooksul sama tüüpi laev Hableány.
Bernard Brunhes

Bernard Brunhes (1867–1910) oli prantsuse geofüüsik.
Ta õppis Pariisis École Normale Supérieure'is ja lõpetas selle füüsikuna. Aastatel 1893–1895 õpetas ta Lille'i ülikoolis füüsikat ja elektrotehnikat.
Alates 1900. aastast kuni surmani juhtis Brunhes Puy-de-Dôme'i observatooriumi. Auvergne'i piirkonna vulkaanidest kunagi pursanud laavat uurides avastas ta, et kristallide magnetiline polaarsus oli peaaegu vastupidine võrreldes praeguse Maa magnetvälja polaarsusega. Sellest järeldas ta, et Maa magnetpoolused on ajaloo jooksul oma kohti vahetanud.
Bernard Brunhesi ja Motonori Matsuyama auks nimetati viimati (umbes 780 000 aastat tagasi) toimunud magnetpooluste vahetumine Brunhesi-Matsuyama pöördeks.
Diloogia

Diloogia (kreeka keeles di(s) "kaks korda" ja logos "mõiste, käsitlus") ehk kaksikteos, on kahest iseseisvast osast koosnev tervik.
Diloogiat iseloomustavad ühised tegelased ja ühine teema või tegevusaeg minevikus.
Pax Britannica

Pax Britannica (ladina keeles "Briti rahu", mis võttis eeskuju Pax Romanast) oli suhtelise rahu periood suurriikide vahel umbes aastatel 1815–1914, mille jooksul Briti impeeriumist sai ülemaailmne hegemooniline võim, mis võttis omaks "globaalse politseiniku" rolli.
Valter Ani

Valter Ani (30. jaanuar 1914 Peterburi kubermang – 19. juuli 1990 Tallinn) oli Eesti NSV partei- ja riigitegelane.
Ta sündis Nižnije Osselki (Ala-Osselki) külas Peterburi kubermangus (praeguse haldusjaotuse järgi Vsevoložski rajoonis Leningradi oblastis). Ta lõpetas aastal 1936 Leningradi energeetikatehnikumi ja aastal 1949 NLKP KK juures asuva Kõrgema Parteikooli.
Aastatel 1936–1939 töötas ta Leningradis tehnik-laborandina, tehnik-konstruktorina ja tehnikuna. Aastatel 1945–1948 ja 1949–1951 töötas ta EKP Keskkomitee aparaadis, 1948–1949 EKP Kohtla-Järve Linnakomitee sekretärina. Aastatel 1951–1961 töötas ta EKP Tallinna Linnakomitee seretäri ja I sekretärina.
Aastatel 1961–1962 töötas ta Eesti NSV siseministrina, aastatel 1962–1968 Eesti NSV Avaliku korra kaitse ministrina, aastatel 1968–1979 Eesti NSV siseministrina.
Ta oli aastast 1944 NLKP liige; aastatel 1954–1964 ja 1966–1981 oli ta EKP Keskkomitee liige. Ta oli Eesti NSV Ülemnõukogu IV, V, VI, VII, VIII ja IX koosseisu saadik.
Rahula mõis

Rahula mõis (saksa keeles Rahhola) oli rüütlimõis Keila kihelkonnas Harjumaal. Nüüdisajal jääb mõis Harju maakonda Saku valda.
Rahula mõis rajati 17. sajandi algul Voore mõisast eraldatud alast. 
1741. aasta jaanuaris eraldati Rahula rüütlimõis keisrinna Anna ukaasiga alampolkovniku auastme saanud, seni alates 1733. aastast Keila külje all Karjaküla mõisa omanud Abram Hannibalile, kes oli Vene tsaari Peeter I ristipoeg ja alates 1741 Tallinna garnisoni komandör. 
Mõisa viimane omanik enne 1919. aasta mõisate võõrandamist oli krahv Otto Stackelberg.
Kiirlaskumine

Kiirlaskumine on mäesuusatamise ala, kus laskutakse alla järsult nõlvalt, kus on pikad sirged ja suure kaarega kurvid. Kiirlaskujad saavad enne võistlust rajaga tutvuda 3 päeva jooksul. Tiitlivõistlustel (OM, MM ja MK) on kiirlaskumisraja kõrguste vahe meestel 800–1000 meetrit ja naistel vastavalt 500–800 meetrit. Kiirlaskumisraja väravad peavad olema 8 meetri laiused. Tavaliselt on rada märgitud sinise värviga parema läbimise huvides, mis juhatab läbi väravate.
Kiirlaskumise kiirus on mäesuusatamises suurim ja seetõttu ka riskid kukkuda väga suured. Keskmine kiirus on selgelt üle 100 km/h ja parimal juhul isegi kuni 150 km/h. Rajal on loomulikult ka künkaid ja neid läbides väga suure kiirusega sooritatakse pikki hüppeid. Hüppeid püütakse sooritada väga tehniliselt ja kiirelt, et mitte kiirust kaotada ja võimalikult kiiresti finišisse jõuda. Kaitsekiivri kasutamine on kiirlaskujatele kohustuslik.
Taliolümpiamängude kavas oli kiirlaskumine esimest korda 1948. aasta taliolümpiamängudel.
Heinrich Veromann

Heinrich Veromann (29. oktoober 1926 – 14. oktoober 1991 Tartu) oli eesti ornitoloog.
Ta on uurinud Eesti linnustikku, lindude eluviisi ja rännet. Käsitlenud eriti valge-toonekure levikut Euroopas, tema arvukuse dünaamikat Eestis ja asustusajalugu.

Elukäik

Ta oli 1945 Saksa sõjaväes, 1945–47 vangilaagrites.
Töötas 1958–64 Teaduste Akadeemia Zooloogia ja Botaanika Instituudis vanemlaborandina, 1972–80 vaneminsenerina, 1980-85 nooremteadurina ja 1985–91 vanemteadurina. Ta oli 1964–69 Eesti NSV Riikliku Etnograafiamuuseumi laborijuhataja, 1964–72 Tartu Noorte Loodusesõprade Maja õpetaja ja direktor.
Ta lõpetas 1975 kaugõppes Tartu ülikooli saksa filoloogina.
Bioloogiakandidaadi väitekirja kaitses 1984.
Ta oli Eesti Looduseuurijate Seltsi fenoloogiakomisjoni esimees 1966–72 ja 1977–90, ornitoloogiasektsiooni aseesimees 1974–85 ja esimees 1985–91.

Isiklikku

Tema pojad on Heikki-Rein Veromann ja Peeter Veromann.
Stakenberģi mõis

Ajalugu

Mõisa esimesed omanikud olid Orgised. Aastal 1565 ostis selle Ungurpilsi mõisa omanik Fabian von Ungern. Aastal 1565 päris mõisa Wolter Stackelberg. Aastal 1785 ostsid mõisa Fölkersahmid.
Fölkersahmidelt läks mõis abielu kaudu Krüdeneride valdusse. Aastal 1834 panditi mõis 38 000 rubla eest Sieversitele. Aastal 1881 sai mõisast fideikomiss.

Mõisa suurus

Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 4 ja 1/4 adramaad, sellele allus 210 mees- ja 252 naishinge. Aastal 1757 oli mõisa suurus sama, aastal 1734 oli adramaid 2 ja 1/2, aastal 1688 aga 6 ja 3/4. Aastal 1641 oli mõisa suurus 4 ja 1/2 adramaad. Aastal 1832 oli adramaid 5 ja 7/20, aastal 1881 aga 9 ja 17/80, lisaks veel 12 ja 55/80 adramaad maad mõisale alluvate talude koosseisus.

Karjamõisad

Aastal 1816 kuulus mõisale kaks karjamõisat: Pürkelsdorf ja Maukain.