google/wiki40b huggingface dataset:
Järvakandi

Ajalugu

Jerwencato küla on esimest korda mainitud 1460. aastal. 25 aasta pärast asus siin juba samanimeline mõis. 
1879. aastal sõlmiti leping Järvakandi mõisa omaniku Otto von Taube ja Tudu pudelivabriku rentniku Johannes Runge vahel, millega alustati klaasivabriku ehitamist. Hakati tootma klaaspurke. Isakõnnu küla maadele tekkis töölisasula, mida nimetati Järvakandiks, klaasivabrik sai omakorda mõisa nime. 
Järvakandist sai Eesti klaasitööstuse keskus 1920. aastatel, pärast uue klaasivabriku ehitamise lõpetamist. 25 aasta pärast muutus Järvakandi töölisasula aleviks. 
21. novembril 1991 kinnitati Järvakandi omavalitsuslik staatus.
1. veebruaril 1999 kinnitati Järvakandi valla vapp: hõbedasel kilbil sinine sarikas ja punase leegiga sinine karikas. Hõbedane kilp tähistab tahvelklaasi ja klaasi valmistamiseks kasutatavat valget liiva. Karikas viitab erinevatele klaasist toodetele. Samal päeval kinnitati ka Järvakandi valla lipp.
Tänapäeval toodetakse Järvakandi Klaasis 50 ml kuni 3600 ml klaastaarat.
Klaasitööstuse ja Järvakandi ajalugu kajastab Järvakandi Klaasimuuseum.
Araabia poolsaare Eesti Selts

Araabia poolsaare Eesti Selts (inglise keeles Estonian Association of the Arabian peninsula) on Araabia poolsaarel elavaid eestlasi ühendav selts. Selts asub Abu Dhabis.
Selts asutati 2014.
Zdeněk Pluhař

Zdeněk Pluhař (16. aprill 1913 Brno – 18. juuni 1991 Praha) oli tšehhi kirjanik.
Zdeněk Pluhař oli pärit advokaadi perekonnast. Õppis aastatel 1931–1937 Brno Tehnikaülikoolis ja töötas seejärel ehitusinsenerina. Teise maailmasõja ajal vahistas Gestapo ta esimest korda 1942. aastal, kuid peagi ta vabastati. Teist korda vahistati ta 1944. aasta kevadel ning ta vabanes vangistusest alles 1945. aasta mais.
Sõja järel jätkas ta tööd ehitusinsenerina, rekonstrueeris sildu ning projekteeris hüdrotehnilisi rajatisi. Esikteos ilmus juba 1944. aastal. Alates 1956. aastast oli Zdeněk Pluhař vabakutseline kirjanik. 1975–1980 töötas ta dramaturgina kinostuudios "Barrandov". Üldiselt on teda peetud sotsialistliku realismi esindajaks. Eesti keeles oli ilmunud kaks tema romaani: "Kui hülgad mu ..." (1963) ja "Kell kuus õhtul "Astorias"" (1986).
Catherine Mohr

Catherine Mohr (sündinud 23. novembril 1968 Dunedinonis Uus-Meremaal) on insener, leiutaja ja kirurgiliste robotite väljatöötaja.  
Catherine Mohri ema on biostatistik ja isa biokeemik. Teadlaste peres kasvanuna meeldis ka Catherine Mohrile koolis eksperimente teha. Insenerihuvi teadvustas Catherine Mohr oma esimesel töökohal jalgrattamehaanikuna.  Kolledžis ehitas ta elektriautosid ja osales võistlustel. Doktorikraadi ta sel alal siiski ei kaitsnud, vaid läks tööle legendaarse Rod Milleni  meeskonda. Ta on osalenud lennukite ja alternatiivenergial töötavate autode väljatöötamisel.
Kuna administratiivne töö muutus rutiinseks, hakkas Catherine Mohr huvi tundma kirurgiliste robotite vastu ning alustas meditsiiniõpinguid. 
Catherine Mohr on mitme idufirma nõustaja Silicon Valleys ja Uus-Meremaa riiklike programmide juures. Ta töötab ka Stanfordi meditsiinikooli kirurgiaosakonnas (Consulting Assistant Professor) ning Singularity ülikooli meditsiini ja robootika osakonnas. Tema nimel on mitu patenti , ta on avaldanud teadusartikleid  ja pidanud loenguid, sealhulgas TED-loenguid.
Dr. Catherine Mohri tegevust on arvukalt tunnustatud.
Bernardo Bellotto

Bernardo Bellotto  (30. jaanuar 1721 – 17. november 1780) oli itaalia päritolu maastike ja linnade maalija ning graafik. Ta on kuulus oma Mandri-Euroopa linnasid, nagu Dresdenit, Viini, Torniot ja Varssavit kujutavate veduutide poolest.
Hiina kaneel

Hiina kaneelipuu koor versus Tseiloni kaneelipuu koor

Hiina kaneelipuu koorest jahvatatud kaneelipulbril on suuremad tärklisegraanulid kui Tseiloni kaneelipuu koorest jahvatatud kaneelil.
On ka maitseerinevusi.

Kumariini sisaldus

Hiina kaneelipuu koore biokeemiline koostis sõltub nii taime kasvukohast, ilmastikutingimustest, agrotehnikast, kasutatud taimekaitsevahenditest kui ka Hiina kaneelipuu teisenditest. Hiina kaneelipuu koores on kumariinide sisaldus 1,5–4% – seega suurem kui Tseiloni kaneelipuu koores. Suurtes kogustes võib kumariin põhjustada tervisliku seisundi halvenemist.

Hiina kaneelipuu koor maitseainena

Hiina kaneelipuu koort kasutatakse sarnaselt teiste vürtsina kasutatavate kaneelipuude koortega: pagaritööstustes (küpsiste, keekside, präänikute, pirukate, hommikuhelveste valmistamisel), aga ka kodumajapidamistes nii magustoitude (pudingite, želeede, saia-, makaroni- ja riisivormiroogade, vahtude, kohupiimakreemide, kompottide, keediste jne) kui ka lihatoitude valmistamisel. Eriti hästi ühtlustab kaneelikoor lambalihast valmistatud roogade maitset.

Hiina kaneelipuu koor droogina

Droogiks on hiina kaneelipuu koor ehk kaneelikoor (Cinnamomi cassiae cortex), mida korjatakse 6-aastastelt okstelt ja ka kaneelipuu tüvelt (kord 8–10 aasta tagant).
Droogina kasutatakse ka lehtedest ja võrsetest destillatsiooni teel valmistatud eeterlikku õli Hiina kaneeliõli ehk kassiaõli (Cinnamomi cassiae aetheroleum).
Kassia eeterlik õli inhibeerib in vitro B16 melanoomi rakuliini rakkudes melaniini sünteesi.

Toimed ja näidustused

Kaneelikoor soodustab seedimist, parandab haavandtõbe. 
Vesitõmmist ja ka alkoholtõmmist kasutatakse kõhulahtisuse, kõhuvalu, iivelduse ja oksendamise korral.
Hiina kaneelipuu koor on bakteri- ja seenevastase toimega.

Rahvameditsiinis

Rahvameditsiinis kasutatakse kaneelipuu koort pahaloomuliste kasvajate ja healoomuliste kasvajate (maksas, põrnas, maos, kusepõies,emakas) vastaselt.
Simon

Simon on heebrea või vanakreeka päritolu eesnimi või perekonnanimi.
Eesnimena on see mehenimi. Naisenimena kasutatakse vorme Simona või Simone.
Suure-Jaani alevivolinike loend 1934

14. ja 15. jaanuaril 1934 valiti Suure-Jaani alevivolinikeks (RTL 1934, 14):
Kindralpolkovnik-insener

Kindralpolkovnik-insener (vene keeles генерал-полковник-инженер) oli NSV Liidu relvajõududes aastatel 1971–1984 kehtinud sõjaväeline auaste kõigi väeliikide tehnilise teenistuse juhtivkoosseisule, mille analoog Venemaa Föderatsiooni relvajõududes on kindralpolkovnik.
Kindralpolkovnik-insenerist kõrgem auaste oli väeliigi marssal, kuid üksikutel juhtudel ülendati kindralpolkovnik-insener armeekindraliks (näiteks Dmitri Ustinov). Kindralpolkovnik-insenerist madalam auaste oli kindralleitnant-insener. 
Kindralpolkovnik-inseneri auastme eelkäija oli insenertehnilise teenistuse kindralpolkovnik. Kui viimane kaotati, anti kõigile auastme kaotamise hetkel elus olnud aukraadi omanikele kindralpolkovnik-inseneri auaste.
Nõukogude armee maaväes vastas kindralpolkovnik-insenerile kindralpolkovniku auaste.
1984. aastal kindralpolkovnik-inseneri auaste kaotati. Kõigile auastme kaotamise hetkel elus olnud aukraadi omanikele anti kas kindralpolkovniku või lennuväe kindralpolkovniku auaste.
Tabasalu

Loodus

Tabasalu pankrannikul kasvas veel 2001. aastal haruldasi orhideelisi. 1999. aastal loodi Eestimaa Looduse Fondi algatusel Rannamõisa maastikukaitseala koosseisus MTÜ Tabasalu Looduspark. 2006. aasta sügisel avati loodusrada, kuhu on paigaldatud ka infotahvlid. Looduspark piirneb merega, sealne rand on sobib ujumiseks ja terviserada jooksmiseks.
Tabasalu järgi on nime saanud Türisalu kihistu Tabasalu kihistik.

Transport

Kuna Tabasallu sõidetakse peamiselt ühte teed pidi, mis algab Tallinnas Haabersti ringilt, on tipptunnil sinna pääseda väga raske, sest ummikud on suured ning igapäevased. Piirkonnas on rohkem autosid, kui tee läbi suudab lasta .
Ühistransport on olemas, sõidavad nii liinibussid, kui ka marsruut-taksod. Ühistranspordiühendus Tallinnaga on tihe tipptundide ajal, muul ajal harvem.

Asutused ja kaubandus

Tabasalus asuvad gümnaasium, lasteaed, muusikakool, raamatukogu, postkontor ning Tabasalu Spordikompleks ujula, mitme spordisaali, kaljuronimisseina ja kõrgseiklusrajaga.
Tabasalu keskuses asuvad Keila Tarbijate Ühistu Tabasalu kauplus, Kala Pluss ja Säästumarket. 3. juunil 2010 avati Rimi supermarket. Tabasalus on ka tankla. Tabasalu söögikohad on peamiselt keskmise või kallima hinnaklassiga.
Tabasalu territooriumil asusid kunagi Tiskre mõis ja Lucca mõis, Tabasalus asub ka Eesti NSV ajal ehitatud Ranna sovhoosi veetorn-elamu.
Haida

Üldkirjeldus

Haida küla on kolmekilomeetrine ridaküla, mis asub Sajaanide eelmäestikus, Krasnojarskist 150 kilomeetrit idas. Külatee keskpaigas on külaklubi ja setu muuseumitare. Klubi on ehitatud kunagise kiriku kohale, mis suleti 1930. aastatel, oli seejärel aastakümneid kasutusel viljahoidlana ning lõpuks 1970. aastatel lammutati.

Rahvastik

2010. aasta seisuga on Haida külla sisse kirjutatud 192 inimest, ehkki tegelikke püsielanikke on mõnikümmend vähem. Umbes 80% elanikest peab ennast setuks. Setu keelt valdab vaid vanem põlvkond, kes omavahelises suhtluses eelistavad seda vene keelele. Nooremate kui neljakümneliste seas setu keele oskajaid enam ei ole. Eesti kirjakeelt ei osata. Viimase saja aasta jooksul on kohalikku keelde laenatud palju uusi sõnu vene keelest, millega tähistatakse peale 19. sajandit kasutusele tulnud mõisteid.

Haridus ja kultuur

Suurem osa külaelanikest on naispensionärid. Noori ja lapsi on vähe, mistõttu külakooli ähvardab õpilaste arvu vähenemise tõttu sulgemine. 2007. aastal õppis koolis 27 enamasti setu päritolu last, keda õpetas 8 õpetajat. Kool asub kolmes tares, millest ühes asub muuseum ja mõned klassiruumid, teises klassiruumid ja kolmandas, veidi sügavamaks kaevatus, võimla. 2001. aastal asutatud muuseumi on kogutud riideid, vanu tarbeesemeid ja fotosid. Muuseumi kogud pole eriti suured, sest 1990-ndatel Eesti Rahva Muuseumi korraldatud ekspeditsioonide käigus viidi enamik Siberi setudel säilinud vanavara Eestisse. 2005. aastal asutati Haida laste folklooriansambel Kullerkõkk (Куллэрь Кук).
Mäuguv Myrtle

Mäuguv Myrtle on tegelane J. K. Rowlingu romaanisarjas "Harry Potter". Mäuguv Myrtle on tüdrukute pesuruumis olev kummitus.
Ta sai surma, kui Saladuste Kamber esimest korda avati. Ta suri, sest ta vaatas otsa Basiliskile ja teadupärast on Basiliskile otsavaatamine surmav.
Arved Oksaar

Arved Oksaar (aastani 1924 Arved Grandberg; 6. detsember 1920 Koeru – 16. oktoober 2016 Hamburg) oli Eesti riigiteadlane ja spordisotsioloog.

Elulugu

Arved Oksaar oli talupidaja poeg ja Els Oksaare abikaasa.
Lõpetas 1940 Nõmme Gümnaasiumi. 1941 osales major Hirvelaane pataljonis võitluses Punaarmee vastu Eesti territooriumil. Õppis 1942–1943 Tartu Ülikooli majandusteaduskonnas. 1943 mobiliseeriti Saksa lennuväkke. 1944 põgenes Rootsi. Lõpetas 1952 Stockholmi Ülikooli filosoofiakandidaadi kraadiga, poliitikateaduste doktor (1966, Stockholmi Ülikool), väitekiri "Den kommunala finansieringen av idrott och frilufts- tiv i Sverige 1952–1961" (Stockholm, 1966). Oli esialgu riigiametnik Rootsi Kuninglikus Sotsiaalametis, aastast 1961 enda poolt Rootsis asutatud avaliku arvamuse ja turumajanduse uuringute ettevõtte juht, aastast 1967 juhtinud selle tegevust Hamburgis.

Teadustöö

Uurinud massispordi ja ühiskonna seoseid, spordi ning inimeste vaba aja ratsionaalse ja tervisliku kasutamise, amatöör- ning professionaalse spordi probleeme. Algatas 1956–1957 sügis- ja talvesemestril Stockholmi Ülikoolis spordiideoloogiaalase loengusarja "Idrotten som samhällsfaktor" ("Sport ühiskonna faktorina"). Arendas koostööd TÜ kehalise kasvatuse teaduskonna ning arstiteaduskonna õppejõududega, esines ettekannetega Eesti teaduskonverentsidel. Keskkoolis ning ülikoolipäevil oli aktiivne kergejõustiklane, tulles 1940–1943 mitmel korral Eesti meistriks teatejooksus. Oli aastast 1946 väliseesti spordikeskuste ning spordiliikumise organiseerija Rootsis ning rahvusvaheliste võistluste korraldaja. Osales 1994–1995 konsultandina Eesti spordiseaduse koostamisel. Eesti Spordiajaloo Seltsi liige (1993).
Puttkamer

Puttkamer oli Saksamaa Hinterpommerni päritolu aadlisuguvõsa.
Suguvõsa kohta on teateid 13. sajandist.
16. sajandist on teada Puttkamerite liin Liivimaal ja Liivimaalt jõudsid selle liini esindajad edasi Poolasse.
Erni Hiir

Erni Hiir (29. märts (16. märts Juliuse kalendri järgi) 1900 – 27. oktoober 1989), kodanikunimega Ernst Hiir, oli eesti luuletaja ja tõlkija.

Elulugu

Sündis Valgamaal Helme kihelkonnas Taagepera vallas Karjatnurme külas renditaluniku pojana. Õppis Taagepera vallakoolis Alal. 1911–1918 Tartu reaalkoolis, 1920–1921 A. Nieländeri muusikakooli teatriklassis Tartus ja 1921–1922 vabakuulajana Tartu ülikooli filosoofiateaduskonnas. Seejärel tegutses Tartus kutselise kirjanikuna. 1940. aasta juulist töötas Postimehe toimetuses. 1941.a juulis võttis Tartu hävituspataljoni liikmena osa haarangutest.
Erni Hiir oli NLKP liige 1944. aastast kuni surmani.
13. augustil 2009 avati Tõrvas Erni Hiire mälestustahvel.

Isiklikku

Erni Hiir oli abielus bibliograaf Aimi Hiirega.
Ta oli Randar Hiire isa ning Riivo Sinijärve abikaasa Lili-Anni isa.
Bobrinski

Bobrinski (harvem kasutatud nime Bobrinsky; vene keeles Бобринские) oli vene aadlisuguvõsa, kuhu kuulus ka krahve.
Suguvõsale pani aluse Aleksei Bobrinski.
Eesti alal kuulus suguvõsale Põltsamaa mõis, mille mõisnik oli Aleksei Bobrinski. Aleksei oli kantud ka Liivimaa rüütelkonna aadlimatriklisse.
Saare vald (Noarootsi kihelkond)

Saare vald (saksa keeles Lückholm) oli vald Läänemaal Noarootsi kihelkonnas. Vald eksisteeris aastatel 1872–1891 ja siis liideti Saare vald Paslepa vallaga.
Valla alal asus Saare mõis.
Kolli Nuudaläte

Kolli Nuudaläte on ohvriallikas Tartumaal Sangaste kihelkonna Kolli külas.
Pedja raudteejaam

Pedja raudteejaam on raudteejaam Jõgevamaal Jõgeva vallas Pedjal.
Pedjal asus üks madal perroon pikkusega 110 m. Täna on kasutusel lühike teedevaheline perroon pikkusega 35 m. 2018. aasta seisuga peatub Pedjal päevas 8 reisirongi.
Tapa–Tartu raudteele rajati Pedja jaam Vaimastvere mõisniku Braschi initsiatiivil (algselt oligi raudteejaama nimi Brasch). Jaam jäi avamisel Laiuse kihelkonda Vaimastvere mõisa maadele.
Edelaraudtee AS-i andmetel kasutas 2000. aastal Pedja raudteejaama ümbruse elanikkonnast sõiduks rongi keskmiselt 242 inimest kuus (ehk 8 ööpäevas).

Jaamahoone

Pedja jaamahoone valmis 20. sajandi alguses ja oli ehitatud tõenäoliselt Leon Johansoni projekti järgi. Hoone kujutas endast 1,5 korruselist ristkülikulise põhiplaani ja kõrge kelpkatusega puitehitist, mis oli analoogne näiteks Turba jaamahoonega. Jaamahoone lammutati 2003. aastal.
Taff

Taff (kõmri Afon Tâf) on jõgi Suurbritannia saarel Walesis.
Saab alguse Brecon Beaconsi mägedest ja suubub Cardiffi linnas Cardiffi lahte.
Suuremad lisajõed on Rhondda ja Cynon.
Kaspars Daugaviņš

Kaspars Daugaviņš (sündinud 18. mail 1988 Riias) on Läti jäähokimängija, vasakäär. Ta mängib KHL-i klubis Moskva Spartak.
Daugaviņš alustas 2003. aastal karjääri Läti klubides HK Riga 2000 ja Prizma Riga.
2006. aastal valiti ta NHL-i draft '​is Ottawa Senatorsi poolt 91. valikuna. Seejärel suundus Daugaviņš Põhja-Ameerikasse, mängides järgmisel viiel hooajal põhiliselt Ontario Hockey League'i klubis Toronto St. Michael's Majors (hilisem Mississauga St. Michael's Majors) ja American Hockey League'i (AHL) klubis Binghamton Senators. NHL-is tegi ta Ottawa Senatoris meeskonnas debüüdi 14. jaanuaril 2010 mängus New York Rangersi vastu. Hooajal 2010–11 tuli ta Binghamton Senatorsiga AHL-i võitjaks.
Hooajal 2011-12 sai ta NHL-is juba rohkem mänguaega, kui käis Senatorsi meeskonnas väljakul 65 korral. Hooaja 2012–13 esimese poole veetis ta KHL-i klubis Riia Dünamo ning mängis hooaja teisel poolel Senatorsi ja Boston Bruinsi meeskonnas.
Hooajal 2013–14 mängis ta Šveitsi kõrgliiga klubis Genève-Servette HC. 2013. aastal võitis ta klubiga Spengleri karika.
Alates hooajast 2014–15 on ta mänginud KHL-i klubides: esmalt ühe hooaja Moskva Dünamo, seejärel kolm hooaega Nižni Novgorodi Torpedos ning alates hooajast 2018–19 Moskva Spartakis. Hooajal 2015–16 valiti ta KHL-i tähtede mängule.
Läti jäähokikoondisse on Daugaviņš kuulunud üheksatel maailmameistrivõistlustel ning 2010. ja 2014. aasta taliolümpiamängudel.
Paul F. Tompkins

Paul F. Tompkins (õieti Paul Francis Tompkins; sündinud 12. septemberl 1968 Philadelphiais Pennsylvanias) on Ameerika Ühendriikide näitleja.
Kahi

Kahi ehk jookohver on Lõuna-Eesti rahvakultuuris teatud puhkudel ohverdatav jook, enamasti õlu.
Kahja ohverdati nt jaanipäeval ja lapse sündimise puhul.
Kaurijärv

Kaurijärv (keskkonnaregistri kood vee2052420) on järv Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas Tooma külas. Järve pindala on 2,5 ha. Järv kuulub Endla järvestikku.
Paul Kamm

Elulugu

Paul Kammi kooliharidus piirdus algharidusega.
1935. aastast töötas ta tekstiilitöölisena, alguses Kärdlas, seejärel Tartus ja vahetult enne sõja puhkemist Keilas. 
Võideldes II maailmasõjas Punaarmees, sai Kamm 31. märtsil 1942 lahingõppusel tugevalt külmetada. Pikaajaline haiglaravi tulemusi ei andnud ning mees jäi liikumatult lamavaks, ta oli siis 25 aastat vana. 
1946. aastal toodi kanderaamil Paul Kamm tagasi kodusaarele. Haiguse tagajärjel suutis ta ainult vaevaliselt sõrmi liigutada, aga treenides muutusid sõrmed kindlamaks ning Kamm oli taas võimeline joonistama. 
Esialgsed saamatud katsetused muutusid aasta-aastalt meeleolukateks piltideks kodusaare loodusest ja kalurite elust – "Kivine rand" (värviline pliiats, 1960), "Ristna männid" (grafiit, 1962), "Hiiumaa motiiv" (grafiit, 1962), "Ristna" (grafiit, 1963), "Sõudjad" (süsi, 1965) jt. Olukorrast tingituna sai ta vähe joonistada otse natuurist, paljud motiivid tuli paberile kanda mälu järgi. Kammi joonistusvahendiks oli peamiselt pliiats. 
1953. aastal võttis ta esmakordselt osa Kärdla isetegevuslike kunstnike näitusest, kus talle anti I preemia. Eesti NSV Riiklik Kunstiinstituut hakkas Kammi abistama 1961. aastal, teda hakkas juhendama graafik Olev Soans. Samal aastal esines Paul Kamm juba Moskvas isetegevuslike kunstnike näitusel, kus ta sai ka diplomi. 1963. aastal võeti ta Eesti NSV Kunstnike Liidu liikmeks.
Ukraina Rahvusliku Julgeoleku ja Kaitse Nõukogu

Ajalugu

Ukraina Rahvusliku Julgeoleku Nõukogu moodustati presidendi ukaasiga 1992. aasta juulis konsultatiivse ja nõuandva organina, mis kuulus riigi täidesaatva võimu organite süsteemi ja tegutses presidendi juures. Sellisena eksisteeris ta 1994. aastani, mil jällegi presidendi ukaasiga kinnitati talle organisatsioonilise ja kooskõlastusliku tegevuse ülesanded. Võimupiiride määratlemine koos adekvaatse teabe tagamise meetmete kehtestamisega lubasid nõukogul tegutseda märksa tõhusamalt ning käsitleda riigielu keerukaid ja mahukaid probleeme. Ühtlasi hakkas tunda andma võimaluste piiratus, sest nõukogu staatus oli määratletud presidendi ukaasidega, aga faktiliselt mõjutas ta presidendi, valitsuse ja jõustruktuuride tegevust ning objektiivselt võttes oli see vaja kinnitada seadusandlikul ja koguni põhiseaduslikul tasemel. Esimeseks katseks määratleda Rahvusliku Julgeoleku Nõukogu koht Ukraina riigiorganite süsteemis oli põhiseadusliku leppe allakirjutamine 1995. aastal Ülemraada ja presidendi vahel. Selle leppega anti presidendile Ukraina rahvusliku julgeoleku tagaja ja Rahvusliku Julgeoleku Nõukogu esimehe ülesanded.
1996. aastal võeti vastu Ukraina põhiseadus, mille artikkel 107 käsitleb Ukraina Rahvusliku Julgeoleku ja Kaitse Nõukogu. Uus riigiorgan Ukraina Rahvusliku Julgeoleku ja Kaitse Nõukogu võttis üle senised Rahvusliku Julgeoleku Nõukogu ja Kaitsenõukogu ning päris nende ülesanded. Teiseks määratles põhiseadus selle organi peamised ülesanded: julgeoleku ja riigikaitsega seotud täitevvõimu organite koordineerimine ja kontrolli. Kolmandaks määratles põhiseadus vahetult oma tekstis nõukogu moodustamise põhimõttelised alused. Lõpuks sisaldus põhiseaduses otsene viide eriseaduse väljatöötamisele, mis määratleks nõukogu kõik ülesanded ja volitused. Sellega sai nõukogust põhiseadusliku staatusega riigiorgan, mis kuulub presidendi võimusüsteemi ja on kutsutud ellu presidendi ühe kõige tähtsama ülesande täitmiseks, milleks on riikliku sõltumatuse ja riigi rahvusliku julgeoleku tagamine.

Juhtimine

Rahvusliku Julgeoleku ja Kaitse Nõukogu esimees on Ukraina president, kes määrab ametisse nõukogu sekretäri.

Nõukogu koosseis

31. mail 2019 kinnitas president Zelenskõi uue RJKN-i koosseisu, kuid samas säilitasid koha osad senised liikmed.
Karvasjalg-viu

Karvasjalg-viu ehk taliviu (Buteo lagopus) on haugaslaste sugukonda kuuluv lind. Ta on Eestis arvatud III kaitsekategooriasse (2012). 
Eestis on harv kuni väikesearvuline läbirändaja, Lääne-Eestis võib olla ka harvaks talikülaliseks.
Hemimastigoodid

Hemimastigoodid (Hemimastigophora) on rühm täpselt määratlemata taksonoomilise kuuluvusega eukarüoote.
Tegemist on üherakuliste organismidega, mille läbimõõt jääb alla 20 mikromeetri ja mis kasutavad liikumiseks keha mõlemal küljel paiknevat enam kui 12 viburit.
Hemimastigoodid kasutavad saagi püüdmiseks raku ees paiknevat harpuunilaadset oga ja pärast enda haakimist ohvri külge imevad nende tsütoplasmat.
Selle alla on arvatud perekonnad Hemimastix, Stereonema, Spironema ja Paramastix, mis kõik kuuluvad sugukonda Spironemidae. Teadaolevate liikide seas on näiteks 1893. aastal kirjeldatud Spironema multiciliatum (Klebs), 1988. aastal kirjeldatud Hemimastix amphikineta (Foissner, Blatterer & Foissner) ja 2018. aastal kirjeldatud Hemimastix kukwesjijk (Eglit & Simpson).
Uuemad geneetilised uuringud näitavad, et hemimastigoodid võivad paigutuda uueks eukarüootide suurrühmaks ehk riigiks.
Kohvik Kadriorg

Kohvikuhoone lammutamine ja uue hoone projekteerimine

Musta Luige keskuse omanikfirma NG Eesti otsustas 2008. aasta juulis maja lammutada. Uue hoone projekti tegi arhitektuuribüroo JVR arhitekt Enn Rajasaar eesmärgiga teha kunagise kuulsa hoonega võimalikult sarnane hoone. Kadrioru kohvik lammutati 11. juulil 2008.
Kahekorruselise ostukeskuse asemele plaanitakse ehitada kolmekorruseline büroohoone, kus võivad olla ka mõned esinduslikud pisipoed. Uue hoone pindala on 500 ruutmeetrit, sinna mahuvad ka terrassiga kohvik, kondiitriäri, kulinaaria ja lillepood. Toidukauplust hoonesse plaanitud ei ole. Hoone kahele ülemisele korrusele tuleb 36 külaliskorterit.
Pärlmutter

Pärlmutter (saksa keelest Perlmutter, ladinakeelsest nimetusest mater perlarum) on limuste (karpide, paljude tigude, mõne peajalgse) koja sisemine, mantliga külgnev ja mantliepiteeli eritatud kiht.

Koostis

Pärlmutter koosneb põhiliselt aragoniidist (91%), orgaanilisest ainest konhiinist (4%) ja veest. Valguskiirte murdumise ja peegeldumise tõttu konhiinikihtidega vahelduvates väga õhukestes aragoniidikihtides helkleb pärlmutri pind vikerkaarevärviliselt ja läigib.

Leidumine looduses

Pärlmutrit saadakse peamiselt pärlikarpide (Pteria, Pinctada), ebapärlikarbi (Margaritifera), jõekarbi (Unio), rannakarbi (Mytilus) ja mitme mereteo, nt vurrteo (Turbo), kuhikkodalase (Trochus) ja merikõrva (Haliotis) kojast. Pärlmutrikihtidest koosnev ümar moodustis on pärl.
Väljasurnud limuste (ammoniitide) fossiilidel säilinud pärlmutrikihti nimetatakse ammoliidiks.
Helmi Rajamaa

Helmi Rajamaa (aastani 1939 Helmi Seppel; 26. detsember 1908/8. jaanuar 1909 Tallinn – 27. juuli 2005 Stockholm) oli eesti prosaist ja luuletaja.
Ta sündis Tallinnas voorimehe tütrena, kuid aastal 1917 asusid vanemad Haapsalu lähedale Kadaka külla. Ta õppis Haapsalu 2. algkoolis, Haapsalu ühisgümnaasiumis ja lõpetas 1929. aastal Läänemaa õpetajate seminari.
Pärast seminari lõpetamist töötas ta lühikest aega õpetajana Saanikal, aastal 1932 siirdus ta Tartusse.
Põgenes 1944. aastal läbi Saksamaa ja jõudis 1945. aastal Rootsi.
Rootsis töötas kontoritöötajana.

Looming

1950. aastal sai oma romaaniga "Varjutatud südamed" kirjastus Orto esimesel romaanivõistlusel auhinnalise 2. koha (2. koha sai ka Aino Thoen-Suits oma romaaniga "Võlaraamat"). Žüriisse kuulusid August Mälk, Johannes Aavik ja Artur Adson. Romaan avaldati 1951. aastal, selle järg "Balsameeritud elu" ilmus 1956. aastal.
Tundis Marie Underit isiklikult ja avaldas oma mälestuste põhjal lühikese essee "Marie Under inimesena" (1983).