Yuzuru Hanyū

Yuzuru Hanyū (jaapani keeles 羽生結弦 Hanyū Yuzuru; sündinud 7. detsembril 1994 Sendais) on jaapani iluuisutaja, kes võistleb meeste üksiksõidus.
2010. aastal tuli ta juunioride maailmameistriks. Ta on võitnud esikoha neljal korral Grand Prix' finaalvõistlusel (2013, 2014, 2015, 2016), 2014. aasta taliolümpiamängudel Sotšis, 2014. aasta maailmameistrivõistlustel Saitamas ja 2017. aasta maailmameistrivõistlustel Helsingis. Ühtlasi on ta neljakordne Jaapani meister iluuisutamises (2012–2015).

Sportlaskarjäär

Hanyū hakkas uisutama nelja-aastasena 1998. aastal, võttes eeskuju oma vanemast õest. Esimest korda osales ta üleriigilistel võistlustel 2004.–2005. aasta hooajal. 2004. aastal võistles ta Jaapani uustulnukate meistrivõistlustel madalamas, B-kategoorias ja võitis seal kuldmedali.
Veidi pärast seda suleti rahaliste raskuste tõttu tema kodukoha jäähall, mis piiras Hanyū treenimisvõimalusi. Umbes sel ajal sai tema treeneriks Nanami Abe. 2006.–2007. aasta hooajal võistles Hanyū Jaapani uustulnukate meistrivõistlustel juba kõrgemas, A-kategoorias ja jäi seal kolmandale kohale. See koht kindlustas talle kutse 2006. aasta Jaapani juunioride meistrivõistlustele, kus ta jäi seitsmendaks.
Hanyū kodukoha jäähall taasavati 2007. aastal. Ta võistles samal aastal Jaapani uustulnukate meistrivõistlustel A-kategoorias ja saavutas esikoha. See võit tagas talle kutse 2007. aasta Jaapani juunioride meistrivõistlustele, kus ta tuli pronksmedalile.

Karjäär juunioride arvestuses

Seejärel liikus Hanyū juba ametlikult edasi juunioride kategooriasse ja sooritas oma debüüdi 2008. aastal rahvusvahelistel juunioride Grand Prix' võistlustel Meranos. Lühikavas jäi ta kuuendaks ja vabakavas neljandaks, jõudes lõppjärjestuses viiendale kohale. Samal aastal võitis ta Jaapani juunioride meistrivõistlustel kuldmedali: kuigi lühikavas jäi ta 57,25 punktiga neljandaks, sai ta vabakavas 124,92 punktiga esikoha ja see määras ka tema lõpptulemuse. Selle tulemusega kvalifitseerus Hanyū juunioride maailmameistrivõistlustele.
Ühtlasi tõi see medal kaasa kutse osaleda 2008. aasta Jaapani iluuisutamise meistrivõistlustel seenioride arvestuses, kus ta saavutas paremuselt kaheksanda tulemuse. Veebruaris 2009 osales ta juunioride maailmameistrivõistlustel Sofias, kus ta jäi lühikavas 58,18 punktiga 11. kohale ja vabakavas 103,59 punktiga 13. kohale. Lõpptulemusega 161,77 punkti sai ta meeste üksiksõidu üldjärjestuses 12. koha.
2009.–2010. aasta hooajal võitis Hanyū mõlemad juunioride Grand Prix' võistlused ja pääses edasi juunioride Grand Prix' finaali. Ühtlasi võitis ta 2009. aastal Jaapani juunioride meistrivõistlused. Juunioride Grand Prix' finaalvõistluse võitis ta samuti, tehes seal isikliku rekordi. Kuna tema võit Jaapani juunioride meistrivõistlustel tagas talle pääsu ka Jaapani seenioride meistrivõistlustele, siis ta võistles ka seal ja saavutas kuuenda koha. 2010. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel tuli ta esikohale. Lühikavas jäi ta küll kolmandaks, kuid suurepärane esitus vabakavas kompenseeris selle tulemuse ja isikliku rekordiga 216,10 punkti sai temast juunioride maailmameister. Temast sai ajaloos neljas jaapani mees, kes on selle tiitli võitnud.

2010.–2011. aasta hooaeg

Hanyū teatas, et 2010.–2011. aasta võistlushooajal võistleb ta seenioride klassis. Iluuisutamise Grand Prix' finaali jõudmiseks tuli tal edukalt läbida 2010. aasta NHK trofeevõistlused ja 2010. aasta Venemaa karikavõistlused.
NHK trofeevõistlustel jäi ta lühikavas viiendaks (69,31 punktiga) ja vabakavas neljandaks (138,41 punktiga). Vabakavas sooritas ta oma esimese neljakordse toe-loop-hüppe Rahvusvahelise Uisuliidu võistlustel. Kokku sai ta 207,72 punkti ja lõpetas võistlused neljandal kohal. Halvemini läks tal Venemaa karikavõistlustel, kus ta jäi seitsmendaks.
2010.–2011. aasta Jaapani meistrivõistlustel saavutas Hanyū lühikavas teise koha, kuid ebaõnnestus vabakavas ja jäi kokkuvõttes neljandaks. See tulemus tagas talle õiguse osaleda 2011. aasta nelja maailmajao meistrivõistlustel, kus ta saavutas hõbemedali ja püstitas uue isikliku rekordi.
2011. aasta Sendai maavärina ajal oli Hanyū treenimas just oma koduareenil Sendais. Maavärin purustas areeni veetorustiku ja muutis edasise treenimise seal võimatuks. Märtsist juulini 2011 treenis ta seetõttu Yokohamas ja Hachinohes. Lisaks osales ta ligi 60 jäätantsuetendusel, kasutades ka neid ära treenimisvõimalustena. Aprillis 2011 osales ta koos teiste jaapani iluuisutajatega maavärina ohvrite toetuseks korraldatud heategeval jäätantsuetendusel.

2011.–2012. aasta hooaeg

Hanyū alustas uut hooaega võiduga 2011. aasta Nebelhorni trofeevõistlustel. Seal tuli ta esikohale nii lühi- kui ka vabakavas, saades koondtulemuseks 226,26 punkti. 2011.–2012. aasta iluuisutamise Grand Prix' sarjas määrati ta võistlema 2011. aasta Hiina ja Venemaa karikavõistlustel. Hiina karikavõistlustel jäi ta neljandaks, kuid võitis Venemaa karikavõistlused uue isikliku rekordiga. Tänu sellele pääses ta esmakordselt seenioride arvestuses 2011.–2012. aasta iluuisutamise Grand Prix' finaali, kus ta tuli neljandale kohale. Seejärel võitis Hanyū pronksmedali 2011.–2012. aasta Jaapani iluuisutamise meistrivõistlustel ja kindlustas sellega endale koha Jaapani meeskonnas 2012. aasta maailmameistrivõistlustel. Neil võistlustel jäi ta lühikavas seitsmendaks, kuid saavutas vabakavas teise koha. Ta võitis koondtulemusega 251,06 punkti pronksmedali, jäädes tahapoole kuldmedali saanud Daisuke Takahashist ja hõbemedalile tulnud Patrick Chanist.
Aprillis 2012 vahetas Hanyū treenerit, asudes treenima Torontos Brian Orseri juures. Ta jätkas esialgu õppimist Sendais keskkoolis ja reisis sealt sageli Torontosse. Pärast Kanadasse kolimist suurendas ta päevast treeningumahtu seniselt 1–2 tunnilt 3–4 tunnile. Sendais olid tema treenimist takistanud jäähalli ülekoormatus, õpingud ja astma. Aprillis 2012 ilmus Jaapanis tema autobiograafia "Sinised leegid", mille tulust annetas ta osa Sendai jäähallile.

2012.–2013. aasta hooaeg

Seda hooaega alustas Hanyū võiduga 2012. aasta Finlandia trofeevõistlustel, kus ta saavutas esikoha. Vabakavas sooritas ta kaks neljakordset hüpet, ühe neljakordse toe-loop-hüppe ja ühe neljakordse salchow-hüppe; neist viimane oli tema võistluskavas esmakordselt. Iluuisutamise Grand Prix' 2012.–2013. aasta hooaja esimesel võistlusel, 2012. aasta Skate Americal võitis ta hõbemedali. Sama hooaja teisel võistlusel, Sendais peetud NHK trofeevõistlusel püstitas ta lühikavas 95,32 punktiga uue maailmarekordi ja võitis lõpptulemusena oma kodulinnas kuldmedali. Hanyū kvalifitseerus ka Sotšis peetud 2012.–2013. aasta iluuisutamise Grand Prix' finaalvõistlusele, kus ta saavutas teise koha.
Jaanuaris 2013 võitis Hanyū esmakordselt Jaapani meistritiitli iluuisutamises. Ta oli parim lühikavas, kuid jäi vabakavas teiseks. Seejärel võitis ta hõbemedali 2013. aasta nelja maailmajao meistrivõistlustel, kus ta tuli taas esimeseks lühikavas, kuid jäi vabakavas kolmandaks. 2013. aasta maailmameistrivõistlustel oli ta lühikavas üheksas ja vabakavas kolmas, jõudes lõpptulemusena neljandale kohale.

Isiklikku

Yuzuru Hanyū sündis ja kasvas üles Sendai linnas. Tal on vanem õde Saya, kes tegeles samuti uisutamisega ja kelle eeskujul ta selle alaga tegelema hakkas. Keskhariduse sai ta Tōhoku keskkoolis, kus on kunagi õppinud ka kuulsad jaapani iluuisutajad Takeshi Honda ja Shizuka Arakawa.
Tema maja sai 2011. aasta Sendai maavärinas kannatada, kuid jäi elamiskõlblikuks.
Praegu on Hanyū oma karjääri kõrvalt ka Waseda Ülikooli üliõpilane.
Ta on 171 cm pikk ja kannatab astma all. Hanyū on ka väga ebausklik, mistõttu sooritab ta enne võistlust mitmesuguseid rituaale. Näiteks teeb ta sageli enne esitust ristimärgi, mis on mitmeid pealtvaatajaid pannud ekslikult arvama, et ta on kristlane.