google/wiki40b huggingface dataset:
Quedlinburg

Ajalugu

Quedlinburg on rajatud hiljemalt 9. sajandil, kui Bode jõe idakaldal eksisteeris asula. Quedlinburgi mainitakse esmakordselt 922 osana Heinrich I annetusest.
Pärast Heinrichi surma 936 asutas tema lesk Ringelheimi Matilda Quedlinburgi Lossimäele nunnakloostri, kus õpetati aadlike tütreid. Samal ajal ehitati mungaklooster jõeorgu. Nunnakloostri põhieesmärk oli palvetada Heinrichi mälestuseks ja kõigi tema järel tulevate kuningate eest. Matilda juhtis kloostri ehitust kuni selle valmimiseni 966. Kloostri esimeseks abtissiks sai Heinrichi ja Matilda poja Otto I 11-aastane tütar Quedlinburgi Matilda, kes juhtis seda oma surmani 999.
973. aastal, vahetult enne oma surma kutsus Otto I Quedlinburgis kokku Riigipäeva. Sinna saabusid ka Poola valitseja Mieszko I ja Böömimaa valitseja Boleslav I ning isegi Bütsantsi aadlikke. Otto esitles seal rahvale oma uut miniat, Bütsantsi printsessi Theophanut, kelle abielu Otto I poja Otto II-ga pidi sümboliseerima ida ja lääne impeeriumi vastastikust tunnustamist ja rahu.
Otto III andis 994 Quedlinburgile õiguse pidada turgu (ta määratles ka turuplatsi asukoha), koguda makse ja müntida raha.
Natsionaalsotsialistide võimu ajal muudeti Quedlinburg mingis mõttes kultuspaigaks, sest Heinrich Himmler nägi Heinrich I Saksamaa kõige sakslaslikuma valitsejana. Tema 1000. surma-aastapäeva tähistati 1936 suure pidulikkusega. Mitme allika järgi pidas Himmler iseennast Heinrich I taaskehastuseks.
Linna mitu ajaloolist hoonet kuulub 1994. aastast UNESCO maailmapärandi nimistusse.
Röyksopp

Röyksopp on Tromsøst pärit Norra elektroonilise muusika duo. 
Duo liikmed on Torbjørn Brundtland ja Svein Berge. Duo peab enda moodustamise aastaks 1998. aastat, kuigi selle liikmed olid varemgi duona esinenud. Debüütalbum "Melody A.M." ilmus aastal 2001. 
Röyksoppi muusikat on palju kasutatud reklaamides ja taustamuusikana telesaadetes ja filmides.
Duvali maakond (Texas)

Duvali maakond (Duval County) on maakond USA-s Texase osariigis. Geograafilised koordinaadid on 27°68' N, 98°52' W.
Maakonna halduskeskus on San Diego.
Maakonna pindala on 4652 km², millest 8 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 11 782. Aastal 2000 oli elanike arv 13 210.

Ajalugu

Duvali maakond moodustati 1858. aastal Live Oaki, Nuecesi ja Starri maakonna osadest. Maakond sai nime sõjaväelase Burr H. Duvali järgi, kes osales Texase revolutsioonis.
Pearl Riveri maakond

Ajalugu

Maakond moodustati 1890. aastal.
Boriss Jefimov

Boriss Jefimovitš Jefimov (vene Борис Ефимович Ефимов; sünnipärane nimi Boriss Haimovitš Fridljand (vene Борис Хаимович Фридлянд); 11. oktoober (vkj 28. september) 1900 Kiiev, Venemaa Keisririik – 1. oktoober 2008 Moskva, Venemaa) oli Vene graafik ja karikaturist. 
Ta sündis Kiievis juudi peres perekonnanimega Fridljand (Läänes kasutatakse ka nimekuju Friedland). Peagi kolis perekond Białystokki. Esimese maailmasõja ajal tuli pere Kiievisse tagasi. Jefimov alustas juuraõpinguid Kiievi ülikoolis. Esimese poliitilise karikatuuri avaldas ta 1919. aastal. 1920–1921 töötas ta Agitpropi heaks. 1924. aastal ilmus tema esimene raamat "Poliitilised karikatuurid", millele kirjutas eessõna Lev Trotski.
Jefimov sai tuntuks Teise maailmasõja ajal oma karikatuuridega Hitlerist ja teistest Natsi-Saksamaa juhtidest. Pärast sõda sõitis ta Nürnbergi, kus joonistas karikatuure Nürnbergi protsessi süüalustest.
Ta pälvis Stalini preemia 1950 ja 1951. Ta tegi kaastööd ajalehele Pravda 1980ndateni.
Boriss Jefimov elas Moskvas. Alates 2007. aastast oli ta ajalehe Izvestija peakarikaturist.
Boriss Jefimovi vend oli Nõukogude Liidu 1920.–1930. aastate esipublitsist Mihhail Koltsov.
Vidin

Kliima

Vidini aastane keskmine õhutemperatuur on +11,2 °C. Kõige soojemad kuud on juuli (+22,9 °C) ja august (+22 °C), kõige jahedamad jaanuar (–2,2 °C) ja veebruar (+0,4 °C). Kõige kõrgemad absoluutsed temperatuurid on mõõdetud augustis (+41 °C) ja juulis (+40,8 °C), kuid ka jaanuaris on registreeritud +18,5 °C ja detsembris +20,2 °C, teistel kuudel veel rohkem. Kõige madalamad minimaalsed temperatuurid on mõõdetud jaanuaris (–32,5 °C) ja veebruaris (–30,9 °C). Kõige kõrgemad absoluutsed miinimumid on juulis (+7,6 °C) ja augustis (+5,5 °C).

Ajalugu

Linna kohal paiknes keltide asula Dunonia. See sõna tähendas kindlustatud mäge ja on sugulane sõnaga "düün". Keldi nimedes kohtab sageli sõnaosa "dun".
Vana-Rooma vallutas Dunonia Augustuse ajal ja selle asemele kujunes Bononia linn. Tiberiuse ajal moodustati Möösia provints, mis Domitianuse ajal jagati Ülem-Möösiaks (tänapäeva Serbia aladel) ja Alam-Möösiaks (tänapäeva Bulgaaria aladel). Bononia kuulus Ülem-Möösiasse. Alates 3. sajandi keskpaigast rüüstasid Möösiat alalõpmata algul germaanlased ja hiljem slaavlased, kuid siiski jäi Möösia Rooma riigi osaks. Alates 395 kuulus Möösia Bütsantsile, kuni 681 moodustati Esimene Bulgaaria riik.
 
Slaavlased hakkasid Bononiat kutsuma nimega Badin või Bdin. Sellest sai linn ka tänapäevase nime. Esimeses Bulgaaria riigis oli Vidin tähtis linn, suure provintsi keskus ja piiskopi asupaik. 10.–14. sajandil rajati sinna Baba Vida kindlus. 971–976 oli Vidin Samuili valduste keskus, sellal kui tema vennad valitsesid lõunas. 1003 vallutas linna Basileios II pärast 8 kuud kestnud piiramist kohaliku piiskopi reetlikkuse tõttu.
Teises Bulgaaria riigis (1185–1422) oli Vidin samuti tähtis. Selle valitsejad kandsid tiitlit despoot ja Vidini despoodid valiti mõnikord isegi Bulgaaria keisriks. Alates 13. sajandi keskpaigast valitses Vidinit Šišmanite suguvõsa. 1356 eraldas Bulgaaria tsaar Ivan Aleksandar Vidini ülejäänud tsaaririigist ja määras seda valitsema oma poja Ivan Stratsimiri. Stratsimir valitses seda linnriiki, mille nimi oli Vidini tsaaririik, 40 aastat, kuni 1396. aastani.
1365–1369 oli linn ungarlaste valduses, kes andsid sellele uueks nimeks Bodony. 1393 langes Bulgaaria (ja pisut hiljem ka Vidin) Osmanite riigi võimu alla. Sellega lõppes Bulgaaria keskaegne omariiklus.
1430 moodustati Osmanite riigis Vidini sandžakk. 1794 sai Vidini kuberneriks Osman Pazvantoglu, kes kuulutas Vidini Osmanite riigist sõltumatuks kuni oma surmani 1807, misjärel Vidin läks taas Türgi koosseisu.
1885 toimus Serbia-Bulgaaria sõda, milles Serbia sõjavägi piiras Vidinit. Kuigi serblased olid suures arvulises ülekaalus, ei suutnud nad Vidinit vallutada.
Tänapäeval on linna tähtsaimad vaatamisväärsused Baba Vida ja Kaleto kindlus.
Siemiežava

Ajalugu

Siemiežavat mainitakse esimest korda XV sajandi teisel poolel, toona kuulus asula Olelkowiczitele. Aastal 1578 sai asulast alev. Põhjasõja ajal alev rüüstati.
Poola jagamisel loovutas riik Siemiežava aastal 1793. Alev hakkas kuuluma Minski kubermangu. XIX sajandil oli alev tuntud oma traditsiooniliste käsitsi valmistatud tikandite poolest. Kuni 1917. aastani oli Siemiežava Venemaa Keisririigi koosseisus, 1918–1920 kuulus Valgevene Rahvavabariiki, 1920–1991 kuulus Nőukogude Liidu koosseisu. Aastal 1959 muudeti alev külaks.
Tibor Badari

Ungari meistrivõistlustel

Ta oli kokku kaheksakordne Ungari meister – kärbeskaalus (kuni 51 kg) aastatel 1967–1968, kukk-kaalus (kuni 54 kg) aastatel 1970–1971 ning sulgkaalus (kuni 57 kg) aastatel 1973–1976.

Kaasaegsetel olümpiamängudel

Ta osales kärbeskaalus (kuni 51 kg) 1968. aasta México olümpiamängude poksivõistlustel, kus kaotas veerandfinaalis  hilisemale pronksmedalivõitjale Leo Rwabwogole (Uganda) ja jäi edasistest medaliheitlustest välja ning sulgkaalus (kuni 57 kg) 1976. aasta Montréali olümpiamängude poksivõistlustel, kus kaotas 3. ringis oma kohtumise ja jäi edasistest medaliheitlustest välja.

Maailmameistrivõistlustel

Ta osales sulgkaalus (kuni 57 kg) 1. maailmameistrivõistlustel (Havanna, 1974), kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale pronksmedalivõitjale Mariano Álvarezele (Kuuba) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Euroopa meistrivõistlustel

Ta võitis kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks kukk-kaalus (kuni 54 kg) 19. Euroopa meistrivõistlustel (Madrid, 1971) ning sulgkaalus (kuni 57 kg) 21. Euroopa meistrivõistlustel (Katowice, 1975).

Poksitreeneri ja -tegelasena

Pärast sportlaskarjääri lõpetamist 1978. aastal töötas ta poksitreenerina ja hiljem oli ametis Ungari Poksiliidu juures.
Fjodor Ušakov

Fjodor Fjodorovitš Ušakov (vene keeles Фёдор Фёдорович Ушаков; 24. veebruar (vkj 13. veebruar) 1745 Burnakovo – 14. oktoober (vkj 2. oktoober) 1817 Aleksejevka) oli Venemaa kuulsaim mereväejuht ja admiral 18. sajandil.

Kanoniseerimine

2001. aastal kuulutas Vene Õigeusu Kirik ta pühakuks kui "õiglase sõjamehe" (праведный воин). Ta on Venemaa sõjalaevastiku patroon-pühak. Aastast 2005 on ta ka Venemaa tuumarelvadega varustatud strateegiliste pommitajate patroon-pühak.
Paula Järv

Paula Järv (neiupõlvenimega Paula Kaubi; 1898 Harku vald, Harjumaa – ? Nõukogude Liit) oli Eesti tööline ja kommunist, kes kuulus lühikest aega asendusliikmena I Riigikogu koosseisu.
Ta elas lapsepõlves Harjumaal Väänas ja Riisiperes. Tallinna kolis perekond 1919. aastal. Paula töötas 1919. aastast kangruna Tallinnas Balti Puuvillavabrikus (Balti Puuvilla Ketramise ja Kudumise Vabrik). Alates 1917. aastast oli ta Eesti Kiutööliste Ametiühisuse liige, 1919. aastast Eestimaa Kommunistliku Partei liige. 1920. aasta märtsist oli ta Tallinna Ametiühisuste Kesknõukogu liige ja Kiutööliste Ametiühisuse juhatuse liige. Ta oli ka karskusseltsi Valvaja juhatuse liige. 1921. aastal valiti ta Tallinna Linnavolikogusse Kommunistliku Töölisterühma liikmeks.
1921. aasta aprillis ta arreteeriti, misjärel vabastati, kuid võeti sama aasta mais uuesti riigivastase tegevuse eest vahi alla (streigile õhutamine ja riigivastases salaorganisatsioonis osalemine).
Riigikogusse pääses Paula Järv 10. märtsil 1922, asendades Karl Ellist. Ta astus tagasi sama aasta 25. aprillil ning teda asendas Karl Tammik. 
1922. aasta aprillis vabastati ta lühiajaliselt vangist kui Riigikogu liige, pärast Riigikogust lahkumist vahistati aga uuesti. Talle määrati 115 protsessis riigivastase tegevuse eest kolm aastat vangistust. Vangis olles sünnitas ta tütre Endla. Palvekirja peale vabastati Paula Järv veebruaris 1923 ennetähtaegselt. Pärast tema vabanemist arreteeriti ta abikaasa August Järv. 
1927. aasta augustis võeti Paula uuesti vahi alla ning saadeti Tallinnast välja. Ta sõitis koos tütrega Nõukogude Liitu, kus ta 10 päeva pärast arreteeriti, süüdistatuna spionaažis ja koostöös Eesti kaitsepolitseiga. Veebruaris 1928 mõisteti ta karistuseks 10 aastaks koonduslaagrisse. Tema süüasja vaadati mitu korda üle ning küsiti ka teiste Eestist pärit kommunistide arvamust, kuid otsus jäeti jõusse.
Kapamaa

Kapamaa (rootsi keeles kappland, soome keeles kapanala) on endisaegne Rootsi päritolu pinnaühik.
Algselt oli kapamaa maatükk, kuhu sai külvata ühe kapa (1/24 Riia vakka) vilja.
Eestis hakati kapamaad (võrdus 1/32 tündrimaaga) pinnaühikuna kasutama 17. sajandil. Põhja-Eestis oli kapamaa kasutusel lühikest aega, ent Lõuna-Eestis kasutati seda veel ka 19. sajandil.
Pariisi Eesti Kool

Pariisi Eesti Kool (ametliku nimega Pariisi Eesti Kool: Meie Kool; prantsuse keeles École Estonienne de Paris) on aastast 2008 Pariisis tegutsev eesti kool.
Koolis õpetatakse näiteks eesti keelt, kirjandust ja laulmist.
Kool toimub üks kord kuus.
Teismeline

Teismeline on laiemas tähenduses 11–19-aastane inimene, kitsamas tähenduses (inglise sõna teenager tõlkevastena) 13–19-aastane inimene.
Põhi

Asukoht põhjaosas Eesti sümboolikas

Asukohale Eesti mandriosa põhjakaldal viitab hõbedane kaheksaharuline (põhja)täht Harku valla vapil.

Etümoloogia

Ilmakaare nimetuse "põhi" etümoloogia on ebaselge. Teoses "Eesti astronomia" (1899) väidab Jakob Hurt et ilmakaare nimetus "põhi" tuleneb põhjanaelast:
"Waatame meie põhjanaela poole, siis waatame põhjapoole ja meie anname selle nime "põhi" ka neile paikadele maa pääl, mis põhjanaela tähe all seisavad. Nii on Eesti nimi "põhi" sündinud." Samas mõned teised allikad viitavad et nimetus "põhi" tuleneb püstkoja tagaosa nimetusest, võttes aluseks saamide püstkoja (saamide goahti) pära- või tagaosa tähistavat nimetust boaššu.
Eugène Emmanuel Viollet-le-Duc

Eugène Emmanuel Viollet-le-Duc (27. jaanuar 1814 – 17. september 1879) oli prantsuse arhitekt ja teoreetik. Sai kuulsaks keskaegsete ehitiste restaureerimisega.
Oli ametniku poeg. Juhtis mitmete tuntud hoonete restaureerimist nii Prantsusmaal kui ka Belgias, Hollandis ning Šveitsis.
Oli Vabadussamba insener kuni surmami 1879. aastal.
Kirjutas hulgaliselt teoseid arhitektuurist, sisekujundusest, mööblidisainist, arheoloogiast ja muust.
Restaureeris koos Jean-Baptiste Lassusega Pariisi Notre-Dame.
Restaureeris Reimsi katedraali ja teisi gooti stiilis monumentaalseid hooneid.
Aastal 1849 avaldasid Viollet-le-Duc ja Prosper Mérimée "Sakraalsete ehitiste kaitse, hooldamise ja restaureerimise instruktsiooni".
Kungusõ mägi

Kungusõ mägi on mägi Võru maakonnas Kanepi vallas Rebaste küla alal. Kihelkondlikult jäi mägi Urvaste kihelkonda, seejuures kihelkonna kõrgeim mägi. Mäe kõrgus on 162 m üle merepinna.
Mäe lähedal on Pokumaa.
Hobulaiu lõuna-tulepaak

Hobulaiu lõuna-tulepaak on tulepaak Lääne maakonnas Ridala vallas Hobulaiu lõunatipus.
Tulepaagi geograafilised koordinaadid on 58° 55′ 57″ N, 23° 23′ 11″ E.
Tulepaak moodustab sihi Rukkirahu tuletorniga. Hobulaiu lõuna-tulepaak on sihi alumine märk. Sihi asimuut on 213,7°.
Bert van Marwijk

Bert van Marwijk (sündinud 19. mail 1952 Deventeris Hollandis) on Hollandi jalgpallitreener ning endine jalgpallur. Aastatel 2008–2012 oli ta Hollandi jalgpallikoondise peatreener. Varem töötas Bert van Marwijk treenerina Rotterdami Feyenoordis ja Dortmundi Borussias.
2002. aastal koos Feyenoordiga võitis van Marwijk UEFA karika.
Pärast UEFA Euro 2012 alagrupi mänge, kus Holland sai kolm kaotust, teatas Bert van Marwijk peatreeneri kohalt lahkumisest. 
2015–2017 oli ta Saudi Araabia jalgpallikoondise peatreener ja 2018. aastal Austraalia jalgpallikoondise peatreener. 2019. aastast on ta Araabia Ühendemiraatide jalgpallikoondise peatreener.
Seiner

Seiner on maailmameres teostataval püügil seinnoota kasutav kalalaev.

Ehitus

Seineri omapäraks on spetsiaalne töötekk asukohaga laeva ahtris, mõnikord lisaks ka vööris. Seinerid on harilikult keskmise suurusega (pikkus 20–40 m) laevad, mille peamasina võimsus on 300-1000 kW. Püügil kasutatavatest mehhanismidest on neile paigaldatud sein- või traalvints, nooda väljavõtmise masin (või nn jõuplokk), nooda ladumise masin, juhtplokid ja eriotstarbelised vintsid.

Püügiviis

Kalaparvede otsimiseks ja nende liikumise jälgimiseks  on seinereil hüdrolokaatorid. Vastavalt otsimistulemustele teostatakse seinnooda vetteheitmine. Seinereil harilikult saaki, mis võib ulatuda 100 ja enam tonnini, ei töödelda, vaid kala tõstetakse noodast suurtele transpordi- või töötlemislaevadele. Eestis on varem seinereiks ümber ehitatud SRTR- ja SRTM-tüüpi traalereid.
Lootose tempel

Arhitektuur

Lootose tempel on inspireeritud valgest lootosest, mis on vaimse ja hingelise rahu sümbol. Tempel on ehitatud 27 hiiglaslikust iseseisvast betoonist kroonlehest, mis on kaetud valge marmoriga. Lähtudes õielehtede erinevatest kumerustest, valmistati iga marmordetail nii asukohta kui suunda arvestades ja paigaldati kohapeal.
 27 kroonlehte on paigutatud kolmestesse rühmadesse ja nii on tempel üheksakülgne, seega on hoonel 9 sissepääsu, mis viivad 70 meetrise läbimõõduga templi sisemusse. Tempel mahutab on 2500 inimest, istumiskohti on 1300 inimesele.
 Templit ümbritsevad 9 basseini, mis tekitavad mulje, et lootoslille-kujuline hoone ujub vees. Lootose Tempel on ümbritsed aedadega ja asub 10-hektarilisel maa-alal.
Hoones ei ole ühtegi pilti, maali ega altarit, seal ei tohi mängida ühtegi muusikainstrumenti. Templis ei toimu traditsioonilisi jutlusi ja rituaale.
Lootose tempel on esimene tempel Delhis, mis kasutab päikeseenergiat.
Sveinn Björnsson

Isiklikku

Sveinn Björnsson sündis Kopenhaagenis ning tema vanemad olid toimetaja ja hilisem minister Björn Jónsson ja Elísabet Sveinsdóttir. Ta oli abielus taanlanna Georgía Björnssoniga (neiuna Georgia Hoff-Hansen) ning nende abielust sündis kuus last.
Tema poeg Björn Sv. Björnsson teenis Teise maailmasõja ajal Saksa sõjaväes, kuuludes Schutzstaffeli ridadesse.
Tema lapselapselaps Henrik Björnsson on laulja ja kitarrist rokkbändis Singapore Sling.

Muu tegevus

Sveinn oli üks Islandi peamise laevakompanii Eimskipafélag Íslands rajajatest aastal 1914 ning selle juhataja aastatel 1914–1920 ja 1924–1926. Lisaks rajas ta kindlustusettevõtte Brunabótafélag Íslands ning oli selle direktor alates rajamisest 1916. aastal kuni 1920. aastani. Ta oli ka üks kindlustusettevõtte Sjóvátryggingafélag Íslands rajajaid ja selle juhatuse esimees alates rajamisest 1918. aastal kuni 1920. aastani ja vahemikus 1924–1926.
Svein Björnsson oli ka üks Islandi Punase Risti rajajaid 1924. aasta 10. detsembril ning kuni 1926. aastani ka selle juhatuse esimees.
Caroline Elizabeth

Elu lõpuaastad

Printsess Caroline Elizabeth suri vallalise ja lastetuna 27. detsembril 1757 St James'i palees Londonis, olles 44aastane. Tema põrm on maetud Westminster Abbey'sse.
Karl Koljo

Karl Koljo (5. september 1897 Patküla vald, Helme kihelkond – 9. detsember 1986 Burlington, Vermont, USA) oli eesti haridustegelane.
1917. aastal lõpetas ta Tartu Õpetajate Seminari. 1924. aastal asus õppima Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonda, hiljem läks üle õigusteaduskonda, mille lõpetas 1928. aastal. 1932. aastal sai eesti keele ja kirjanduse alal gümnaasiumi õpetaja kutse.
Aastatel 1917–1918 töötas Tallinnas Jaan Kirsipuu Eraprogümnaasiumis õpetajana. 1918–1919 võttis osa Vabadussõjast, teenis Omakaitses ja Tallinna kaitsepataljonis. Aastatel 1919–1934 töötas Tallinna Reaalkooli õpetajana, 1934–1935 samas inspektorina. Aastatel 1935–1936 oli ta Haridusministeeriumi teaduse ja kunsti osakonna direktor. 1936–1940 oli ta Tallinna Reaalkooli direktor, 1940–1944 Tallinna X Keskkooli direktor.
Ta oli ka Tallinna Meestelaulu Seltsi juhatuse liige ja Kaarli koguduse juhatuse liige.
1944. aastal emigreerus Saksamaale. Aastatel 1944–1950 oli Augsburgis Eesti gümnaasiumi õpetaja ja direktor. 1950. aastal siirdus edasi USA-sse. Aastatel 1954–1971 töötas Cornell Medical College'is.
Arula mõis

Arula mõis (saksa keeles Arrol) oli mõis Otepää kihelkonnas Tartumaal.
Küberjälitamine

Küberjälitamine on internetiga ühendatavates seadmetes inimese pidev, salastatud, tahtlik ja seadusvastane jälitamine, kus jälitaja kogub jälitatava kohta andmeid.
Küberjälitamisel kasutatakse tehnilisi abivahendeid, näiteks klahvinuhki. Ebaseaduslikul teel kogutud andmete kasutamine või töötlemine on Eesti seaduste järgi kriminaalkorras karistatav rahalise trahvi või kuni kolmeaastase vangistusega.
Küberjälitamise ennetamiseks tuleb jälgida, millised programmid seadmes töötavad, kasutada viirustõrjetarkvara uusimat versiooni ning uuendada regulaarselt oma kasutajakontode paroole. Kui küberjälitamine on juba aset leidnud, siis saab abi Politsei- ja Piirivalveameti veebikonstaablitelt.
Digitaalsignaal

Digitaalsignaal ehk arvsignaal on selline  kaheseisundiliste pingetasemete järjend, mille väärtus võib olla 0 või 1 (Boole'i algebra). Niisugune järjend moodustab bittide jada ja kannab edasi informatsiooni.
Digitaalsignaalid on palju vähem tundlikud mürale kui analoogsignaalid ja võimaldavad kiiret infovahetust, olles seega ideaalsed elektroonilise side tarbeks.
Bassel Khartabil

Elulugu

Khartabil sündis Damaskuses ja kasvas Süürias, kus ta on spetsialiseerunud vaba tarkvara arendamisele. Ta on tarkvarafirma Aiki Lab kaasasutaja ja tehnoloogiadirektor (chief technology officer, CTO) ning oli Süüria arheoloogia ja kunstiajalooga tegeleva uuringufirma Al-Aous tehnoloogiadirektor. Ta on juhtinud Creative Commonsi projekte Süürias ning osalenud  Mozilla Firefoxi, Wikipedia, Opencliparti, Fabricatorzi ja Sharismi arendamises. Khartabili peetakse üheks põhiliseks eestvedajaks Süüria interneti avamisel ning Süüria rahvale internetiligipääsu ja vabade teadmiste võimaldamisel.
Üks Khartabili viimaseid töid on olnud antiikaegse Palmyra linna virtuaalne 3D-rekonstruktsioon ja reaalajas visualiseerimine ning projekti arendamine Fabricatorziga veebipõhises programmeerimisvõrgustikus Aiki Framework. Projekt on omandanud veelgi suurema väärtuse, kuna Khartabili vangistamise järel vallutas Palmyra ISIS, kes on hävitanud linnas mitmeid ajaloolisi mälestusmärke.
15. märtsil 2012, mil möödus aasta Süüria ülestõusu algusest, vangistas Bassel Khartabili Süüria valitsus, misjärel teda hoiti Adra vanglas Damaskuses. 3. oktoobriks 2015 oli ta viidud üle teadmata asukohta, arvatavasti kohtupidamiseks sõjakohtus. 7. oktoobril 2015 avaldasid Human Rights Watch ja veel 30 inimõigusorganisatsiooni avaliku kirja, nõudes Khartabili asukoha avaldamist. 11. novembril 2015 ilmusid ajakirjandusse kinnitamata teated, et Khartabil on saanud salajase surmaotsuse.
Augustis 2017, selgus, et Bassel oli surma mõistetud ja hukatud 3. oktoobril 2015.

Isiklik elu

Bassel Khartabil arreteeriti paar päeva enne abiellumist juristi ja inimõigusaktivisti Noura Ghaziga. Abielu sõlmiti hiljem samal aastal, kui Khartabil oli vanglas. Nad kohtusid esmakordselt 2011. aasta aprillis Doumas, naastes demonstratsioonilt.

Tunnustus

Ajakiri Foreign Policy asetas 2012. aastal edetabelis "Top Global Thinkers" Khartabili koos Rima Daliga 9. kohale kui rahumeelse Süüria revolutsiooni pooldajad.
2013. aastal pälvis Bassel Khartabil Index on Censorshipi digivabaduse preemia (Digital Freedom Award).
Aleksandra Raatma

Aleksandra Raatma (sündinud Aleksandra Ibrus; 1928–1939 Aleksandra Määr; 6. mai 1901 Tallinn – 22. juuni 1967 Tartu) oli eesti arst, Tartu Ülikooli professor.
Ta õppis 1919–1925 (matrikli nr 152, lõpetas) Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas, dr. med. 1933 ("Käekirja iseloomust üksikperekonnis ja sugulaskonnas ja selle tähtsusest grafoloogilise ekspertiisi puhul"). Eesti Naisüliõpilaste Seltsi vilistlane.
1925–1927 ja 1929–1934 Tartu Ülikooli kohtumeditsiini instituudi assistent, 1927–1929 Viru-Nigula ja 1934–1936 Haljala jaoskonnaarst, 1936–1940 kooliarst Tallinnas. 1940–1941 Tervishoiu Rahvakomissariaadi kohtumeditsiini peaekspert, 1941–1945 kooli- ja jaoskonnaarst Virumaal. 1944–1967 Tartu ülikooli õppejõud, alates 1946 professor, 1945–1949 kohtumeditsiini kateedri ja 1953–1955 anatoomia kateedri juhataja.
Opolje külaasundus

Opolje külaasundus (Опо́льевское се́льское поселе́ние, soome keeles Opolja) on Venemaa Föderatsiooni haldusüksus ja maaomavalitsus, mis asub Leningradi oblasti Kingissepa rajooni idaosas. Külaasundus loodi 1. jaanuaril 2006. aastal, Opolje külaasunduse vanem on Sergei Viktorovitš Sinitsõn.
Külaasunduses on 22 asulat ning 2011. aasta rahvaloenduse andmeil 2475 elanikku, rahvuselt on enim levinud venelased, soomlased ja eestlased, usult õigeusklikud ja luterlased. Külaasunduse pindala on 248 km². 
Opolje külaasunduse telefonikood on 81375, postiindeks 188455 ja ОКТМО (Ülevenemaalise administratiivüksuste registri) kood 41621440.

Geograafia

Opolje külaasunduse territooriumi reljeef on tasane ja madal. Valdavalt kasvab seal segamets, kuid leidub ka okaspuumetsa.

Maavarad

Külaasunduse lääneosas asuvad Sumo-Sistino savileiukoht ja Aleksejevka lubjakivileiukoht, leitud on ka turvast ja põlevkivi.

Sotsiaalelu

Külaasunduse keskuses Opolje külas asuvad keskkool, kultuurimaja ning raamatukogu.

Majandus

Minevikus olid kohalike elanike peamised elatusallikad põllumajandus ja kodukäsitöö. 1940. aastateni leidus sealkandis palju talusid.
Tänapäevalgi tugineb Opolje külaasunduse majandus põllundusele. Külaasunduse territooriumil tegutseb 31 talupidajat. Samuti asub seal aktsiaselts Opolje, mis tegeleb piima-, loomaliha- ja kartulitootmisega, ning Aleksejevka lubjatehas, mis tarvitab toormena kohalikku lubjakivi.
Keinovuopio

Keinovuopio on küla Rootsis Norrbotteni läänis Kiruna vallas Soome ja Rootsi piirijõe Könkömäeno ääres. Geograafilised koordinaadid on 68°52' N, 21°3' E.
Külas on kuus maja ning 6 alalist elanikku.
Keinovuopiosse pääseb ainult Soome kaudu üle rippsilla Peerast maanteelt E08.
Teise maailmasõja ajal oli Keinovuopio pelgupaik.