Deradikaliseerumine

Deradikaliseerumine

Deradikaliseerumise on protsess, mille raames väheneb radikaliseerunud inimese pühendumus ja seotus vägivaldse äärmusliku maailmapildiga sellise määral, et ta ei soovi enam selles osaline olla. Deradikaliseerumine on tihedalt seotud radikaliseerumise ja taasühiskonnastamisega.

Taasühiskonnastumine

Taasühiskonnastumine on protsess, mis aitab luua sidet uue, varasemast erineva ideoloogilise süsteemiga, mis johtub varasemast keerulisematest lähtepunktidest. Need on seotud ühiskonna eri identiteetide ja rollidega, mis aitavad luua uut arusaama moraalsest käitumisest ja hinnangutest.

Ainuisikuline ja kollektiivne deradikaliseerumine

Deradikaliseerumise protsessis saab eristada ainuisikulist ja kollektiivset deradikaliseerumist: ainuisikulises protsessis töötatakse korraga ühe indiviidiga, kollektiivses kollektiivi või kogu organisatsiooni muutuvate vaadetega.

Füüsiline ja psühholoogiline eemaldumine

Eemaldumise juures saab eristada füüsilist ja psühholoogilist eemaldumist. Füüsilise eemaldumise põhjuseks võib olla julgeolekuorganisatsiooni poolt tabamine; sunduslik liikumine ühest rollist teise; mõne paralleelse rolli esilekerkimine nii, et üks muutub teistest vähem oluliseks, ja liikumisest väljaheitmine. Psühholoogiline eemaldumine on sageli põhjustatud liikmeks olemisega seotud negatiivsest kogemusest või tundmusest, prioriteetide muutusest või organisatsiooniga seotud kujutelmade osalisest või täielikust purunemisest.

Deradikaliseerumise ja eemaldumise põhjused, soodustavad tegurid

Nii deradikaliseerumine kui ka eemaldumine on keeruline protsess, mille puhul erinevad ka individuaalsed põhjused, miks inimesed deradikaliseeruvad ja/või eemalduvad. Kui lahkumine osutub kasulikumaks kui jäämine, jõuab inimene pöördepunkti, mis viib eemaldumiseni.

Organisatsioonist lahkumist soodustavad ehk tõuketegurid

Ootuste ja tegelikkuse vahelised ebakõlad - värvatu tunneb, et fantaasiapilt, mis liitumisel tekkis, ja tegelik tegevus ei lange kokku.
Organisatsiooni strateegia ja tegevusega seotud illusioonide purunemine 
Halb juhtimine, juhi umbusaldamine 
Raskused varjatud elustiiliga toimetulekul
Võimetus kohaneda organisatsioonis kasutatava vägivallaga 
Usu kaotamine organisatsiooni ideoloogiasse 
Läbipõlemine

Tõmbetegurid, mis innustavad inimest liikuma rohkem andva alternatiivi poole

Muutus lojaalsuses 
Uute väljavaadete tekkimine töö, hariduse või huvitegevuse kaudu  Soov abielluda ja luua pere 
Positiivne kokkupuude mõõdukatega 
Majanduslikud stiimulid – eraldumine on tõenäolisem, kui liige ei ole organisatsioonist majanduslikult sõltuv  
Amnestia 
Deradikaliseerumise ja/või eemaldumise toetamise alustamiseks on vaja välja selgitada, mis on olnud inimese mõttemaailma muutumise ja organisatsiooniga liitumise põhjused. Kui need on selgunud, on paremini teada, millist toetust inimene oma teel vajab.

Deradikaliseerumisprogrammid

Deradikaliseerumisprogrammid on riiklike ja/või kolmanda sektori organisatsioonide pakutavad tegevused, et toetada inimese mõttemaailma muutmist ja taasühiskonnastumist. Programmide või toetavate tegevuste õnnestumine on kahesuunaline tee, sest need esitavad väljakutseid nii indiviidile kui ka kogu ühiskonnale tervikuna. Kui ühiskond ei ole selleks valmis, ei saa programm olla lõpuni edukas.

Deradikaliseerumist ja eemaldumist soodustavad meetodid

Äärmuslikust ideoloogiast ja rühmitustest deradikaliseerumist ja eemaldumist soodustatakse erinevate meetoditega. Neid võib jaotatada tegevusteks ja aruteluteemadeks, millest tegevuste käigus räägitakse.

Deradikaliseerumist ja eemaldumist soodustavad tegevused

Mentori, tugiisiku määramine isikule; 
Sotsiaal- ja majandusliku abi pakkumine, toetamaks inimese tööleidmist, hariduse jätkamist ja uue sotsiaalvõrgustiku tekitamist; 
Psühholoogiline nõustamine;
Religioosne nõustamine;

Aruteluteemad deradikaliseerumise ja eemaldumise toetamisel

Identiteet – arutatakse, millel põhineb inimese identiteet;
Gruppi kuuluvus ja uute tegevuste leidmine – vestluste käigus proovitakse aru saada, miks inimene soovib kuuluda organisatsiooni ning leida talle vägivallatuid tegevusi, kuhu energia suunata;
Religioon ja ideoloogia – arutatakse inimese religioosseid ja ideoloogilisi vaateid vaimuliku ja/või mentoriga;

Programmid, mida viivad läbi valitsusvälised organisatsioonid

Peamiselt viivad tegevusi riigi teol läbi kolmanda sektori organisatsioonid, mis on osalejale tasuta. Inimene saab liituda tegevusega vabatahtlikkuse alusel.

Valitsusvälised passiivsed ideoloogiata programmid

Valitsusvälised passiivsed ideoloogiata programmid, mis viiakse läbi vabaühendust poolt riigi või annetajate toetusel. Ideoloogiata tähendab, et religioossed ja poliitilised vaated on iga inimese eraasi, mistap neid ei käsitleta. Küll aga toetatakse inimese käitumismustrite muutmist läbi teraapiate, nõustamise ja sotsiaal-majandusliku elujärje parandamise, nt elu- ja töökoha leidmisega.

Valitsusvälised aktiivsed ideoloogiaga või ideoloogiata programmid

Aktiivsed valitsusvälised ideoloogia või ideoloogiata programmid hõlmavad vabaühenduse tehtavat tööd. Taolisi programme on väga vähe, sest vanaühendusel puudub ligipääs inimeste infole, mis on tööks vajalik.

Valitsuspõhised aktiivsed ideoloogiaga programmid

Tegevuste käigus toimuvad ideoloogilised arutelud ja debatid, mis lähtuvad antud riigi enamlevinud islamivoolust. Valitsuspõhised aktiivsed ideoloogiaga programme kasutatakse Lähis-Ida ja Kagu-Aasia riikide vanglates. Kuna programmi viiakse läbi riigi poolt, siis osalejad näevad läbiviijaid kui vaenlasi. Organisatsioonist lahkumise või oma mõttemustrite muutmise vastasuse tõttu on palju vastuhakku, mida võidakse karistada peksmise, piinamise või hüvede keelamisega nagu perega kohtumine, võimalus teha trenni.

Valitsuspõhised aktiivsed ilma ideoloogiata programmid

Valitsuspõhised aktiivsed ilma ideoloogiata programmid on peamiselt levinud lääneriikides ja Indoneesias. Need on vanglapõhised integratsiooni- ja rehabilitatsiooniprogrammid. Kuigi otseselt ei räägita ideoloogiast ja selle muutmisest, võetakse läbi mõne muu teema, mis hõlmavad ka inimeste mõttemustreid ja teoloogiat. Peamine fookus on suunata inimesi elama vägivallavaba elu. Metodoloogiliselt keskendutakse hariduse- ja kutseõppe andmisele, mentorlusele, psühholoogilisele ja sotsiaal-majanduslikule nõustamisele. Siiski on märgatud, et mingit pidi spirituaale-religioosne nõustamine peab olema programmis sees.

Valitsuspõhised passiivsed ideoloogia või ideoloogiata programmid

Valitsuspõhised passiivsed ideoloogia või ideoloogiata programmid on peamiselt üleriigilised valvetelefonid või nõustamisprogrammid, mis on mõeldud tuge vajavatele inimestele. German Federal Office Hotline on suunatud ühelt poolt inimestele, kes soovivad organisatsioonist eemalduda, aga vajavad selleks tuge, teiselt poolt organisatsiooniga liitunud või seal juba oleva lähedastele nende toetamiseks. Viimast pakub Prantsusmaal Green line. Suurbritannias toimiv infoliin "Channel" on koht, kuhu saab teatada isikutest, kelle puhul on lähedastel oht, et ta võib peatselt mõne organisatsiooniga liituda või teda võidakse värvata. Riik uurib inimese profiili ja tegutseb vastavalt.

Avaliku ja erasektori koostööl põhinevad passiivsed ideoloogiaga programmid

Avaliku ja erasektori koostöö põhinevad passiivsedideoloogiaga programmide puhul on tegemist valitsuse loodud programmidega, mille osas tehakse koostööd avaliku sektori väliste organisatsioonidega, kes ise viivad mõnd osa, nt religioonialast või psühholoogilist nõustamist läbi. Erinevatest sektoritest
pärit organisatsioonid töötavad efektiivsemalt ja tekitavad osalejas vähem viha ja vastasseisu.

Meetmed ja projektid

Deradikaliseerumise toetamisega tegelevad ka mitmed ettevõtted. Londonis baseeruv Moonshot CVE tegeleb äärmuslaste tegevuse tõkestamisega sotsiaalmeedias. Täpsemalt võtavad spetsiaalse väljaõppe saanud sotsiaaltöötajad äärmuslikkuse märke näitavate profiiliomanikega ühendust ja soovivad kohtuda, et arutada nende maailmavaate üle. Ka toetatakse vabaühendusi, valitsusi ja rahvusvahelisi organisatsioone, kuidas toetada inimeste deradikaliseerumist virtuaalkeskkondades ja vägivalda tõkestavate kampaaniate tegemises.
Google'i mõttekoda Jigsaw on välja töötanud uue programmi, mida nimetatakse ümberkorraldamismeetodiks, kus Google'i otsingu reklaamialgoritme ja YouTube'i videoplatvormi kasutatakse eesmärgipäraste ISISe värbajate sihtimiseks ja lõppkokkuvõttes hoitakse neid grupiga ühinemast.
Masinõpet ja teaduslikku uurimist saab kasutada deradikaliseerimise jaoks kõige tõhusama sisu (nt videod) leidmiseks, et teada saada, miks inimesed terroristlikest liikumistest lahkuvad ja mis on vägivaldsete radikaalide püüded.
Islami deradikaliseerumise rühma Muflehu tegevdirektor Humera Khan väidab, et deradikaliseerumine vajab ka inimeste omavahelist suhtlust ja toetavat kogukonda, mis toetab inimese otsust ekstremismist loobuda.
Renee Garfinkel märgib samuti, et isiklikud suhted mängivad olulist rolli vägivalla üleminekul vägivallatuks tegevuseks, öeldes, et "muutus sõltub sageli suhtest mentoriga või sõbraga, kes toetab ja kinnitab rahumeelset käitumist".
Lisaks võiks usuõpetust koolides asendada rohkem ilmaliku eetikakoolitusega, kus võiks arutleda asjakohaste küsimuste üle, vähendadas usulist äärmuslust ja noorte kaotamist radikalismile.

Probleemid

Ettevõtted, organisatsioonid ja riigid võivad kasutada deradikalisatsiooni ettekäändena oma propaganda levitamiseks või rahulike vaadetega inimeste manipuleerimiseks. Asjakohane järelevalve, nõuetekohased koolitusandmed masinõppe lähenemisviiside kohta ja sarnased meetmed võivad selliseid riske leevendada.

Kriitika

Sotsioloog Gérald Bronner nimetab "deradikaliseerumise" mõistet vigaseks, öeldes: ''See kõlab, nagu te saaksite idee või uskumuse peast ära võtta, aga mina arvan, et see on lihtsalt võimatu" ja soovitab selle asemel "mitte mingi vaimne manipuleerimine, vaid vastupidine – meeltevabastus aitab neil intellektuaalset immuunsüsteemi tugevdada".