google/wiki40b huggingface dataset:
Olav Kärt

Olav Kärt (sündinud 4. jaanuaril 1948 Imavere vallas) on eesti loomakasvatusteadlane.
Ta lõpetas aastal 1963 Imavere 8-klassilise kooli ja aastal 1967 Gagarini-nimelise näidissovhoostehnikumi. Aastal 1972 lõpetas ta Eesti Põllumajandusakadeemia zootehnika erialal.
Ta töötas aastatel 1972–1973 Adavere näidissovhoosis zootehnikuna, aastatel 1973–1976 Hellenurme kolhoosis peazootehnikuna, aastatel 1976–1980 oli ta Vabariikliku Jõusööda Kesklaboratooriumi asedirektor. Aastatel 1980–1982 oli ta EPA aspirant, ta kaitses aastal 1983 põllumajandusteaduste kandidaadi väitekirja. Aastatel 1982–1985 oli ta Eesti NSV Ministrite Nõukogu Asjadevalitsuse põllumajandusnõunik. Aastal 1996 kaitses ta põllumajandusteaduste doktori väitekirja (Eesti Põllumajandusülikoolis) Aastatel 1986–1992 oli ta Põllumajandusministeeriumi (teaduse) osakonnajuhataja. Aastatel 1992–1994 oli ta EPMÜ põllumajandusloomade söötmise kateedri juhataja ja professor, aastatel 1994–2004 EPMÜ Loomakasvatusinstituudi direktor ja professor. Aastatel 2005–2011 oli ta Eesti Maaülikooli Veterinaarmeditsiini ja loomakasvatuse instituudi professor. Aastast 2011 on ta Eesti Maaülikooli Veterinaarmeditsiini ja loomakasvatuse instituudi söötmise osakonna (osalise koormusega) vanemteadur.
Ta on õpetanud põllumajandusloomade söötmist ja teadustöö metodoloogiat. Ta on uurinud veiste söötmist ja vatsafüsioloogiat. Ta on uurinud ka piima kvaliteeti ja selle seost toitumisega. Ta on avaldanud üle saja teaduspublikatsiooni.
Ta oli aastatel 1992–2001 Akadeemilise Põllumajanduse Seltsi asepresident, aastatel 1998–2001 oli ta Eesti Vabariigi teadus- ja arendusnõukogu liige ja aastatel 1995–2005 oli ta Eesti Vabariigi kõrghariduse hindamise nõukogu liige. Ta kuulus Eesti delegatsiooni Eesti ÜRO toidu ja põllumajanduse organisatsiooni (FAO) liikmeks vastuvõtmisel.

Isiklikku

Ta on abielus ja kahe täiskasvanud tütre isa.
Kibuvitsa tänav (Tartu)

Kibuvitsa tänav on tänav Tartus Maarjamõisa linnaosas. See algab Tervise tänavalt, kulgeb põhjaloodesse ja lõpeb Palsami tänaval ning on ca 165 meetri pikkune. 
2013. aasta lõpul oli suurim majanumber Kibuvitsa tänaval 11.
Fotokunst

Fotokunst (ka kunstfotograafia ja fine art fotograafia) on kujutava kunsti liik, mis on loodud peamiselt kunstniku nägemuse väljendamiseks ja mis saavutab oma kunstilise mõjuvuse fotograafia vahenditega.

Ajalugu

Edukaid katseid fotokunsti praktiseerimisel tegid juba Victoria ajastul sellised fotokunsti pioneerid nagu Julia Margaret Cameron, Charles Lutwidge Dodgson, William Henry Fox Talbot, Robert Adamson ja Oscar Gustave Rejlander.
1860. aastal pakkus briti portreefotograaf Cornelius Jabez Hughes välja kolm võimalikku jaotust fotograafia jaoks: mehaaniline fotograafia (mechanical photography), fotokunst (art-photography) ja kõrgema klassi fotokunst (high-art photography). Nimetatutest esimesse kategooriasse oleksid kuulunud kujutavate objektide lihtsad reproduktsioonid, kus "kõik pildi osad on ühtlaselt teravad ja täiuslikud". Teise kategooriasse kuulumiseks oleks asjade käiku pidanud sekkuma kunstnik, kes looduslikku omatahtsi ümber kujundaks, et luua veelgi ilusam ja täiuslikum kujutis. Viimasesse gruppi kuulumiseks oleks aga fotod pidanud sihtima juba kõrgemaid eesmärke kui teise kategooria piltide enamik. Need fotod poleks mitte tohtinud piirduda pelgalt vaatajate lõbustamisega, vaid neid pigem "juhendama, puhastama ja õilistama".
Harilik sisalikumadu

Levila

Nad elavad Portugalis, Hispaanias, Prantsusmaal, Itaalias, Lääne-Saharas, Alžeerias ja Marokos.

Mürgisus inimeste suhtes

Harilikel sisalikumadudel paiknevad peas nn mürginäärmete asemel Duvernoy näärmed vaatamata sellele liigitatakse nad inimese suhtes mürkmaoks, kuna nende hammustus võib inimestel kerge kuni keskmise astme mürgistusseisundeid esile kutsuda.
Carl Gustav von Wahl

Carl Gustav von Wahl (28. august 1766 Pangodi – 29. juuli 1825 Põltsamaa) oli baltisaksa mõisaomanik.
Pärast kooliaega Tartus õppis ta aastatel 1785–1788 oma isa kõrvalt mõisavalitsemist Nēķina mõisas, kus viimane sel ajal rentnik oli. Edaspidi oli Carl Gustav von Wahl ka ise mitme mõisa rentnik. Pikalt, 1804. aastast kuni surmani, rentis ta Põltsamaa mõisa. Sel ajal olevat ta oma tegevusega kogunud rohkelt usaldust ja tuntust. Ühtlasi oli ta pikka aega Põltsamaa kihelkonnakiriku eestseisja.
Ta oli ka mitmete mõisate omanik. 1811. aastal omandas ta pandilepinguga Kavastu mõisa ja ostis selle 1818, samal aastal Pajusi, 1821 Kaave ja 1824 Tapiku mõisa. Kaave mõisa müüs ta hiljem taas maha.
Tema kahest abielust sündinud 14 lapsest hargnesid mitmed Wahlide liinid: Kavastu, Pajusi-Tapiku, Tapiku, Lustivere, Päinurme, Sürgavere ja Maramaa-Anne.
2S1 Gvozdika

122 mm liikurhaubits 2S1 Gvozdika ('nelk') on Nõukogude Liidus toodetud soomustatud liikursuurtükk.

Kirjeldus

Suurtüki veermik on valmistatud soomustransportööri MT-LB baasil ja laskeseade on modifitseeritud välihaubitsalt D-30. Mootor asub korpuse keskosas, tagaosas on lahingruum. Torni on võimalik pöörata 360°.
Masin on ujumisvõimeline. Veekogu ületamise ajaks vähendatakse lahingukomplekti 30-ni.

Ajalugu

Relv on valmistatud 1960. lõpus ja võeti relvastusse 1970. alguses. Seeriatootmine algas 1972. Esmakordselt näidati avalikult paraadil Poolas 1974. aastal. Tootmine lõpetati 1991. Osalenud mitmes külma sõja aegses ja hilisemas relvakonfliktis.

Kasutus

Kasutusel kokku umbkaudu 20 riigis. Üks toodetumaid liikursuurtükke. Lisaks Venemaale on relva toodetud ka Bulgaarias ja Poolas.
Sandis Buškevics

Sandis Buškevics (sündinud 28. jaanuaril 1977 Ventspilsis) on Läti endine korvpallur ja korvpallitreener.
2012–2014 oli ta Eesti klubi Valga/Maks&Moorits peatreener.
Jekaterina Novosjolova

Jekaterina Novosjolova (sündinud 4. septembril 1985) on Eesti näitleja.
Ta lõpetas 2008. aastal Eesti Teatri- ja Muusikaakadeemia lavakunstikooli.
Ta on osalenud teleseriaalides "Tuulepealne maa", "Kelgukoerad", "Riigimehed", "Eestlane ja venelane" ja "Papad mammad".
Repjekalnsi mõis

Repjekalnsi mõis (saksa keeles Reppekaln, läti keeles Repjekalna muiža) oli rüütlimõis, hiljem Vastse-Laitsna kõrvalmõis (fideikomiss) Liivimaal Valga kreisis Apekalnsi kihelkonnas. Mõisakompleks asub tänapäeval Lätis Hopa piirkonnas Trapene vallas.

Mõisa suurus

Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal kaks adramaad, sellele allus 113 mees- ja 116 naishinge.
Konstantin Pätsi Muuseum

Konstantin Pätsi Muuseum on Tallinnas asuv mittetulundusühinguna tegutsev muuseum, mis annab ülevaate Konstantin Pätsi elust.
Põhikirja järgi muuseum "kogub, säilitab, uurib, populariseerib ja eksponeerib president Konstantin Pätsi elu ja tööd, Eesti Vabariigi riigivanemate ning teiste riigimeestega seotud materjale teaduslikel, hariduslikel ja kultuurilistel eesmärkidel".
Muuseumi eelkäija oli 1990. aastal Eesti Muinsuskaitse Seltsi Kloostrimetsa klubi asutatud Konstantin Pätsi memoriaaltuba, mis asus Tallinna Botaanikaaias. MTÜ registreeriti 28. veebruaril 1996.

Liikmeskond

Juhatus: Trivimi Velliste (esimees), Elle Lees (abiesimees), Jaan Audru, Siiri Liiv, Marika Reintam;
auliige: Arnold Rüütel (10. maist 2013);
asutajaliikmed (1. detsember 1996): Küllo Arjakas, Mart Aru, Ira Einama, Ain Krillo, Toivo Kuldsepp (surnud 19. detsembril 2000), Siiri Liiv, Elle Lees, Tiina Pikamäe, Mati Raal, Aita Raik, Marika Reintam, Jaanis Tali, Jaan Tamm, Tiina Tojak;
liikmeid: Heino Arumäe, Jüri Engelbrecht, Jüri Kraft, Kalev Kukk, Georg Liidja, Enn Nõu, Helga Nõu, Anto Raukas, Hilda Sabbo, Heli Susi, Seppo Zetterberg, Mihkel Veiderma.
Aranuka

Aranuka on atoll Mikroneesias Gilberti saarestikus.
Pindala on 15,5 ruutkilomeetrit.
Saared on madalad.
Kuuluvad Kiribatile.
Soontaga

Ajalugu

Soontagat on esmakordselt mainitud 1439. aastal ja Soontaga mõisa (Sontacke) 1539. aastal.
Koolitarõ

Koolitarõ (ka Koolitare) on paikkond Põlva maakonnas Põlva vallas Tilsi küla alal. 20. sajandi algul oli praegune paikkond küla staatuses. Küla kaotati 1977, mil see liideti Tilsi külaga.
Terminaator (elektroonika)

Terminaatorite kasutamine infotehnoloogias

Kõik paralleel-SCSI seadmed kasutavad terminaatoreid. SCSI seadmeid kasutatakse peamiselt salvestamiseks ja varundamiseks.
50-oomisele koaksiaalkaabli Ethernetile rajatud 10Base2 ja 10Base5 arvutivõrgud vajavad kindlasti tööks 50-oomist BNC terminaatorit. Kui arvutivõrgu kaabeldus ei ole korralikult termineeritud, siis toimub tugev signaalide peegeldumine ja põhjustab kõikide võrku ühendatud arvutite omavahelise ühenduse kaotamise.
75-oomisele televisioonikaablile kasutatakse televisiooni (75-oomise) koaksiaalkaabli lõpetamiseks F-konnektoriga. Keermestatud F-terminaator kruvitakse üldiselt otse kaablile. Läbi TV-koaksiaalkaabli jagatakse sageli ka interneti püsiühendust.
Vöötnarmik

Vöötnarmik (Phellodon) on perekond lehternahkiselaadsete seltsi kuuluvaid seeni.
Perekonnas on 16 liiki, need kasvavad Euroopas ja Põhja-Ameerikas.
Turpani ringkond

Haldusjaotus

Ringkond jaguneb Turpani maakonna õigustega linnaks ning Piqani ja Toksuni maakonnaks.
Kõrvetaguse vald

Kõrvetaguse vald (saksa keeles Körwentack) oli vald Läänemaal Märjamaa kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891 ja siis liideti see vald Vaimõisa vallaga.
Vara vald (Maarja-Magdaleena kihelkond)

Vara vald (saksa keeles Warrol) oli vald Tartumaal Maarja-Magdaleena kihelkonnas.
Vald eksisteeris 1866–1939.
Valla alal asus Vara mõis.
Ihasalu poolsaar

Ihasalu poolsaar on poolsaar Jõelähtme vallas Harju maakonnas Ihasalu ja Kaberneeme lahe vahel.
Poolsaar on üle 5 km pikk ja kuni 2 km lai loodesse sirutuv Põhja-Eesti rannikumadaliku osa. Valdavalt liivase pinnaga poolsaart katab enamjaolt rannaniit ja mets.
Ihasalu poolsaar hakkas merest esile kerkima saarena umbes 3500 aastat tagasi. Mandriga ühines see saar ja moodustas poolsaare kaks tuhat aastat hiljem, 3.–5. sajandil. Poolsaar on valdavalt lauge, kohati astangulise rannaga.
Poolsaar tipneb Uitru säärega.

Külad

Ihasalu poolsaarel asuvad Neeme ja Ihasalu küla.
Neeme külas on säilinud fragmente traditsioonilisest rannakülast. Poolsaarelt avanevad suurepärased vaated Kolga lahe saartele ja teiselt poolt Viimsi poolsaarele.
Lehti Rauk

Lehti Rauk on eesti õpetaja. 
Ta on Tallinna Kivimäe Põhikooli õppealajuhataja ja inglise keele õpetaja.
Tal on hea huumorimeel ja ta teeb laste meeleolu rõõmsaks.
Eesti Teadusportaal

Eesti Teadusportaal on Eesti Teadusinfosüsteemi avalikkusele suunatud osa, mis pakub informatsiooni Eesti teadus- ja arendustegevuse erinevate aspektide kohta. 
Eesti Teadusportaali kaudu on võimalik saada informatsiooni eesti teadlaste, nende publikatsioonide, teadus- ja arendusasutuste, uurimisprojektide, teadusuudiste jms. kohta.
Asta Veski

Asta Vilma Veski (30. mai 1911 – 11. veebruar 1999) oli eesti keeleteadlane.
Ta oli Tartu Ülikoolis välja antud seeria "Keele modelleerimise probleeme" esimene toimetaja (1966; järgnevalt Huno Rätsep).

Pere

Tema isa oli Johannes Voldemar Veski ja ema  Lukreetsia (Lukrecia) Wilhelmine Veski.
Aavo Savitsch

Elulugu

1989. aasta sügisel liitus Aavo Savitsch Võrus Vaba-Sõltumatu Kolonn Nr. 1-ga. 1990. aastatel osales ta Kaitseliidu ja Piirivalve taasloomisel . 1991 liitus Aavo Savitsch Eesti Rahvusliku Sõltumatuse Parteiga (ERSP). Pärast ERSP ühinemist Isamaaliiduga (1995) Savitsch aga Isamaaliiduga ei ühinenud – see toimus alles 2003. aastal. 
Savitsch kuulus Isamaaliitu 20. novembrist 2003 kuni 1. jaanuarini 2006 ja oli Reformierakonna liige 19. veebruarist 2008kuni 24. juulini 2009. Isamaaliidust välja arvatud rahvusliku tegevuse tõttu. Reformierakonnast lahkumise põhjusena nimetas Savitsch erakonna eestivaenulikku poliitikat.
Pärast nn nelja mehe (Jüri Liim, Tiit Madisson, Ain Saar ja Aavo Savitsch) kirja avaldamist viis ta koos Tiit Madissoniga läbi ühe taasiseseisvunud Eesti suurema meeleavalduse, kus nõuti okupatsioonisümboli (pronkssõduri) teisaldamist Tallinna südalinnast.
2006. aasta kevadel oli Aavo Savitsch Eesti Rahvusliku Liikumise (ERL) algatusgrupis, kuid ei osalenud ERL-i asutamisel Puurmanis sisetülide tõttu. 2006. aasta novembris lahkus Savitsch ERL-ist koos ERL-i asutajaliikme Ain Saarega, et taas käivitada mõneks ajaks oma tegevuse peatanud Vaba-Sõltumatu Kolonn Nr. 1. Savitsch osales organisatsiooni 20. aastapäeva ja Võrulaste Tahteväljenduspäeva ettevalmistuses ja organiseerimistöödes, samuti Kolonni juubeliraamatu toimetamises. 
Savitsch oli kirglikult pühendunud Tammelehtedega Rüütliristi kavaleri Alfons Rebase mälestuse jäädvustamisele. Ta kirjutas artikleid Alfons Rebasest ja Eesti Leegionist. Savitsch algatas Viljandis koloneli mälestuspäeva tähistamise.
Aavo Savitsch suri haiguse tagajärjel 23. detsembril 2009 Tartus.

Isiklikku

Aavo Savitsch elas 13 aastat vabaabielu Ilona Paalmanniga Viiratsis. Neil on ühine laps Andero ja koos kasvatati Ilona tütart Sirlit. Esimesest abielust oli Savitschil tütar Kaisa ja tütretütar Kätlin.

Kirjanduslik tegevus

Savitsch toimetas koos Ain Saare ja Kaja Tullusega 2007. aastal ajaloolise dokumentaaljutustuse "Võru veri ei värise". Raamat käsitleb Vaba-Sõltumatu Kolonn Nr.1 ajalugu aastatel 1987–2007.
Norra kaitsevägi

Ajalugu

Norra kaitsevägi asutati koos Norra iseseisvumisega 1905. aastal ja pidas iseseisva Norra eest oma esimesed lahingud II maailmasõjas, kui Natsi-Saksamaa ründas ootamatult neutraalset Norrat ja Taanit. Kaitsevägi pidas 62 päeva kaitselahinguid, aga oli lõpuks sunnitud kapituleeruma.
1949. aastal loobus Norra neutraliteedipoliitikast ja sai NATO asutajaliikmeks. Külma sõja ajal ehitati Norrasse mitmed maa- ja õhuväebaasid ja eriti keskenduti Põhja-Norra kaitsele. Alates 2000. aastatest on kaitsevägi asunud aktiivselt välismissioonidel osalema.

Poliitiline juhtimine

Norra põhiseaduse § 25 järgi on Norra maa- ja mereväe ülemjuhataja kuningas, st kuningas riiginõukogus.

Sõjaväeline juhtimine

Kaitseväe juhataja (tavaliselt nelja tähega kindral või admiral) juhib maaväge ja on kaitseministri peamine nõunik.
Gerardus 't Hooft

Gerardus 't Hooft (ka Gerard 't Hooft; sündinud 5. juulil 1946 Den Helderis) on hollandi füüsik, Utrechti Ülikooli füüsikaprofessor 1977. aastast.
Aastal 1999 sai ta koos Martinus J. G. Veltmaniga Nobeli füüsikaauhinna otsustava panuse eest kvantväljateooriasse ning eriti elektronõrga vastastikmõju renormaliseeritavuse tõestuse eest ("elektronõrga vastastikmõju kvantstruktuuri selgitamise eest"). 't Hooft ja Veltman lõid elementaarosakeste füüsika matemaatilised alused, mis võimaldasid näidata, kuidas teooriat saab rakendada elementaarosakeste (näiteks W-bosonite ja Z-bosonite) konkreetsete füüsikaliste suuruste täpseks arvutamiseks. Kiirenditel (sealhulgas LEP-il tehtud katsed kinnitasid paljusid neist arvutustest, näiteks top-kvargi massi arvutust.
Tal on ka hulk muid olulisi teoreetilisi tulemusi.
Praegu töötab ta kvantgravitatsiooniteooria kallal, püüdes kasutada muuhulgas stringiteooriat. Algul oli ta stringiteooria suhtes umbusklik.

Üldised vaated

Aastal 1997 kuulutas 't Hooft ühes telesaates, et on range determinist: kvantmehaanikas figureeriv juhus peab olema taandatav deterministlikele protsessidele.
Seoses mustade aukude informatsiooniparadoksiga puhkenud vaidluses leidis 't Hooft erinevalt Stephen Hawkingist ja teistest, et informatsioon ei lähe mustas augus kaduma, vaid tuleb sealt ühel või teisel moel jälle välja. Aastal 2004 tunnistas ta, et oli eksinud.
"Kõige teooria" võimalikkuse suhtes ei ole 't Hooft kuigi optimistlik.
Tarmo Kruusimäe

Muusika ja meelelahutustööstus

Aastatel 1982–2005 oli ta laulja ansamblites Tugev Tuul, ABS, Vanemõde, Fontaneros, alates 1987. aastast ansamblis Kulo (heliplaadid "Kasatchok" 1990, "Lapsehoidja" 1993, "Suur pettus" 1994, "Onarhia" 2005 ja "Dysenteria" 2006).
Ta on mänginud basskitarri 1984. aastal Vennaskonna esimeses koosseisus. 
26. veebruaril 1994 oli ta Tallinna Linnahallis toimunud Eurolaulu kohalikest ekspertidest koostatud žürii liige.
2010. aasta sügishooajal osales ta telesaates "Tantsud tähtedega".
Ta on olnud tegev Kaitseliidu Tallinna maleva rokkansamblis Mustad Kolonelid.
Ta on kirjutanud laule.

Poliitiline tegevus

Ta oli alates 1992. aastast Eesti Rahvusliku Sõltumatuse Partei liige ja on alates 1995. aastast olnud selle järglaserakondade liige. Novembrist 2010 oli ta Isamaa ja Res Publica Liidu rahvuslaste ühenduse esimees. 
2005–2017 oli ta Tallinna linnavolikogu ja Kristiine linnaosa halduskogu liige.
Ta kandideeris 2011. aasta Riigikogu valimistel ning kogus 1188 häält.
2012. aasta sügisel süüdistati teda seotuses kohalike paremäärmuslastega.
Alates 2. juunist 2017 on ta XIII Riigikogus asendusliige ja alates 6. juunist 2017 majanduskomisjoni liige.
Esko Häkli

Esko Antero Häkli (sündinud 30. novembril 1936) on Soome raamatukogutegelane, Helsingi Ülikooli raamatukogu (Soome Rahvusraamatukogu) direktor (1976–2001).
19. oktoobril 1994 promoveeriti professor Esko Häkli Tallinna Ülikooli audoktoriks.
Teadlasena uurib ta raamatu ja trükinduse ajalugu ning nüüdisaegset võrdlevat raamatukogundust teadusraamatukogude kontekstis. Ta on avaldanud artikleid peamiselt Rootsi ja Saksamaa teaduslikes väljaannetes.

Elu ja karjäär

Häkli alustas oma töömeheteed praktikandina Helsingi ülikooli raamatukogus. Tegutsenud 1960. aastate algusest Helsingi Ülikooli Teoloogilise teaduskonna raamatukogu juhatajana siirdus ta 1969 tagasi ülikooli raamatukokku, kus töötas esialgu osakonnajuhatajana. Direktori ametisse nimetati ta 1976.
Direktorina viis ta läbi mitmeid muudatusi ja arendusprojekte. Maa alla valmis suur ventileeritav ladu. Mikkelisse asutati raamatukogu konserveerimiskeskus.
Häklini ajal pandi raamatukogus alus mitmetele uurimisprojektidele. Häklini ajal sai Helsingi Ülikooli raamatukogu Soome teaduslike raamatukogude võrgustiku keskuse staatuse. Rahvusraamatukogu vastutab raamatukogude IT-süsteemi ja elektroonilise raamatukogu (FinELib) hooldamise ja arendamise eest ning tegutseb riikliku kogude digiteerimiskeskusena. Ta toetas tugevalt esimese ühise raamatukogusüsteemi (VTLS) kasutuselevõttu
Häkli on filosoofiadoktor (1972), Helsingi Ülikooli audoktor (1990), Kuningliku Gustav Adolfi Akadeemia (Uppsala) kirjavahetajaliige (1993), rahvusvaheliste erialaorganisatsioonide (IFLA, LIBER) juhatuse liige ja töörühma “Bibliotheca Baltica” juhataja. Ta oli ajakirja Books from Finland toimetuskolleegiumi esimees 1976–2001, Soome kirjanduse seltsi juhatuse liige 1984–1999, Sibeliuse Seltsi esimees 2002–2009.
Alates 2009 on ta olnud ajakirja Nordisk Pappershistorisk Tidskrift vastutav toimetaja.
Häkli on olnud alates 1976 abielus magister Gunilla Häkliniga (sündinud Berglund). Esimesest abielust (1957–1976) Eeva-Liisa Viljaneniga on tal kaks last.
Lophophora diffusa

Botaanilised tunnused

Lophophora diffusa on väike, 2,5–8 cm kõrgune, peaaegu ümmarguse kujuga roha'ekas-kollane kaktus. Ta on kaetud korrapärase vahakirmega. Kaktuseogad on kastetud, aga laiad ja lamedad.
Kaktuse juur, mis meenutab porgandit, võib kasvada kuni 15 cm pikkuseks.
Kaktus õitseb märtsist kuni maini ja mõnikord veel septembriski. Õied on kollased või valged 1,3–2,2 cm suurused.

Levila

Kaktus kasvab looduslikult ainult Mehhiko keskosas Querétaro osariigis. Peamiselt kasvab ta 1500 kuni 1900 m kõrgusel merepinnast jõesängides ja taimevarjus. Ta kasvab lubjastel kõrgendikel poolkõrbelistes võsastikes.
Kaktus kasvab väga aeglaselt. Mõnikord kulub taime idanemisest täiskasvanud taime õitsema hakkamiseni kuni kolm aastat.
Väikse populatsiooni (umbes 3000 taime) ja illegaalse korjamise pärast loetakse kaktust ohustatuks.

Droog

Kaktuse ürti kasutatakse toorelt desinfitseerimisvahendina.

Narkootiline kasutamine

Kaktuse söömise järel võivad tekkida nägemused, mille kutsub esile kaktuses sisalduv alkaloid, mida on leitud ka teisel uimakaktuseliigil. See on kergelt narkootiline aine, millel väikeses doosis on uinutav toime.
Vladimir Penart

Vladimir Penart (10. detsember 1925 – 1. september 2015) oli Eesti NSV Siseministeeriumi töötaja.
Penart töötas Eesti NSV Siseministeeriumi Elva Rajooniosakonna ülemana ning 1953. aasta suvel valmistas ette ja korraldas Oskar Rudolf Rummi tapmise, kes varjas ennast okupatsioonivõimude repressioonide eest.
23. juunil 1953 kohtus Penart Elvas ennast kriminaalvastutuse eest varjava Rudolf Tuviga, kelle värbas NSV Liidu Siseministeeriumi mõrvaragendiks (agent–bojevik) hüüdnimega "Aus" ja tegi talle ülesandeks tappa Rumm. Lisaks Tuvi põhjalikule instrueerimisele kuidas tapmist korraldada, siseministeeriumi töötajatega sidet pidada ja ohvriga kontakti saavutada – andis Penart Tuvile ka püstoli TT ja 16 lahingpadrunit. Tuvi tappis Rummi lasuga kuklasse 3. augustil 1953, kasutades Penartilt saadud püstolit.
Järgmisena pidi Tuvi uurima välja Vendo Saksi asukoha ja tema abistajate nimed. Eesti NSV Siseministeeriumi Elva Rajooniosakond viis Tuvilt saadud info alusel 17. septembril 1953 Palupera valla Kure küla Kasemäe talus läbi "tšekistliku-sõjaväelise operatsiooni", mille käigus tapeti vastupanu mitteosutanud Vendo Saks sihilikult tulirelvalaskudega. Operatsiooni läbiviimise eest vastutas Eesti NSV Siseministeeriumi Elva Rajoonikomitee ülemana Penart.
Järgmisena pidi Tuvi selgitama välja metsavend Paul Miksi asukoha. 17. veebruaril 1954 viidi Palupera valla Astuvere küla Piiri talus läbi "tšekistlik operatsioon", mille käigus vastupanu mitteosutanud Paul Miks tapeti tulirelvalaskudega, kusjuures Penart võttis isiklikult tulistamisest osa.

Kohtupidamine Penarti üle

Ta oli Venemaa kodanik. 2002. aastal Valga maakohtus Penart ennast inimsusvastastes kuritegudes süüdi ei tunnistanud ja kaebas süüdimõistva otsuse edasi nii ringkonnakohtusse ja esitas kaebuse Euroopa Inimõiguste Kohtusse. 24. jaanuar 2006 jõudis kaebus Penart versus Eesti arutamisele Euroopa Inimõiguste Kohtus, mis sedastas: "Kohus leiab, et kaebus on ilmselgelt põhjendamatu ning tuleb jätta läbi vaatamata vastavalt konventsiooni artikli 35 lõigetele 3 ja 4. Sellest lähtuvalt tunnistab kohus ühehäälselt kaebuse vastuvõetamatuks".
Ene Tomberg

Ene Tomberg (sünninimi Ene Pau; sündinud 3. mail 1940 Tallinnas) on Eesti lastearst, riigiametnik ja poliitik.
2000–2010 kuulus Tomberg Rahvaliitu, 2011. aasta jaanuaris astus Sotsiaaldemokraatliku Erakonna liikmeks ning kandideeris märtsis toimuvatel valimistel juba SDE ridades.
Ta oli Rahvaliidu aseesimees ja juhatuse liige, 2001. aastal üks algseid presidendikandidaate ning hiljem kandidaat Tallinna volikogu esimehe kohale
. Tomberg toetas Rahvaliidu ja SDE ühinemist, kuid lahkus Rahvaliidust pärast selle luhtumist
Rahvaliidu aseesimehena võttis Tomberg sõna geiabielude vastu .
1995–2000 oli Tomberg Lastekaitse Liidu president.
Saprofaag

Saprofaagid ehk skisofaagid on loomad, kes toituvad loomse või taimse päritoluga lagunenud orgaanilisest ainest.
Saprofaagid on näiteks vihmaussid, sajajalgsed, sipelgad jt.
Tšehhoslovakkia jalgpallikoondis 1934. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel

Tšehhoslovakkia jalgpallikoondis 1934. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel

Mängijad

Josef Ctyroky
Simperski
Frantisek Junek
Jiri Sobotka
Rudolf Krcil
Ferdinand Daucik
Jaroslav Burgr
Oldrich Nejedly
Erich Srbek
Vodicka
Jaroslav Boucek
Ladislav Zenisek
Cestmir Patzel
Vlastimil Kopecky
Gejza Kalocsay
Josef Silny
Antonin Puc
Sterc
Frantisek Svoboda
Josef Kostalek
Stefan Cambal
Frantisek Planicka

Treener

Karel Petru
Rebasemõisa Tornimägi

Rebasemõisa Tornimägi (ka Rebasejärve Tornimägi) on Valga vallas Rebasemõisa külas asuv mägi; ühtlasi Karula kõrgustiku kõrgeim mägi (137,8 m), suhteline kõrgus 32 meetrit.
Mäe tipus asub puust torn.
Võhma vapp

Võhma vapp on Viljandi maakonnas asuva Võhma linna vapp.
Vapp on kinnitatud 30. oktoobril 1995.
Vapi autor on Tõnu Kukk.

Vapi kirjeldus

Punasel vapikilbil on kuldne kroonitud härjapea, mille kohal kaks ristatud kirvest.

Põhjendus

Võhma linnaks kujunemisel on olnud otsustav tähtsus Võhma Eksporttapamajal ja Võhma Lihakombinaadil.
Ristatud kirvestega härjapea on käsitööliste ikonograafias lihunike sümbol, kroon sümboliseerib võimu ja edukust. Härg on võrdkujuks kohalike elanike töökusele ja visadusele.
Vapi värvid sümboliseerivad tegutsemisrõõmu (punane) ning sellega kaasnevat majanduslikku ja vaimset küllust (kuldne).
Evelyn Kaldoja

Evelyn Kaldoja (sündinud 5. juuli 1980, ) on eesti ajakirjanik.
Ta on lõpetanud Tartu Ülikooli politoloogia erialal 2003. aastal. Magistrikraadi politoloogia alal sai ta samas 2010. aastal.
Evelyn Kaldoja töötab alates 2004. aastast Postimehe toimetuses, välisuudiste toimetuse juhataja on ta 2007. aastast.