google/wiki40b huggingface dataset:
Ferdinand von Freymann

Ferdinand Magnus von Freymann (vene: Fjodor Jurjevitš Freiman; Фёдор Юрьевич фон Фрейман; 26. oktoober vkj / 6. november 1725 Liivimaa – 3. november vkj / 14. november 1796) oli Vene keisririigi sõjaväelane (kindralleitnant), Jemeljan Pugatšovi mässu mahasurumisest osavõtja, taastades muuhulgas korra Jaitskis.
Ta oli pärit vanast riigiaadli suguvõsast Baieris ja teenis 1742. aastast vene sõjaväes, oli 1760–1762 Riia komandant, 1764–1771 Velikije Luki jalaväerügemendi ooberst, sai 25. septembril 1771 kindralmajoriks, oli 1776 Kaasani diviisiülem, 5. mail 1779 ülendati kindral-porutšikuks (kindralleitnant). 
Teda autasustati 1774 Püha Anna ordeni (nr 246) ja 26. novembril 1777 Püha Georgi ordeni 4. järguga (nr 297).
Tema perekond immatrikuleeriti 1797. aastal Liivimaa rüütelkonda (nr 246) Võrumaal Põlva kihelkonnas asunud Joosu mõisa Freymannide haruna (Freymann a.d. Haus Waimel-Neuhof).
Suure-Jaani valla lipp

Suure-Jaani valla lipp on Viljandi maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Suure-Jaani valla lipp.
2005 aastal, Suure-Jaani linna ja valla ning Olustvere ja Vastemõisa valla ühinemisel ühtseks Suure-Jaani vallaks, võeti kasutusele endised Suure-Jaani linna sümbolid.
Suure-Jaani linna lipuna oli see kinnitatud juba 27. detsembril 1995, kuid uue valla lipuna 2005. aasta lõpus.

Lipu kirjeldus

Kangas on jagatud neljaks horisontaalseks laiuks, vaheldumisi asetsevad valged ja punased laiud, millest ülemine on valge ja alumine punane.
Lipu mõõtmed on 105x165 cm ning laiuse ja pikkuse suhe 7:11.
Larissa Kaur

Larissa Kaur (aastani 1960 Lazareva; sündinud 31. oktoobril 1941 Bakuus) on Eesti tantsija. 
Ta lõpetas 1959 Tallinna Koreograafiakooli (Jelena Izerovitši klass), täiendas end 1960 Natalia Dudinskaja juures Kirovi-nimelises Leningradi Ooperi- ja Balletiteatris. 
Aastatel 1961–1979 tantsis ta priimabaleriinina Estonia teatris. On esinenud ka Viru ja Astoria varieteekavades ning ta oli Eesti ja Ida-Euroopa suuremate ning populaarsemate moeajakirjade fotomodell. Ta poseeris korduvalt ka meie kohaliku moeajakirja «Siluett» kaanetüdrukuna.
Eesti Teatriliidu liige (1965).
Tema isa oli sõjaväelane. Tema poeg on poliitik ja omavalitsustegelane Max Kaur.
Estcon

Estcon on ulmetemaatikast huvitatute igal aastal toimuv kokkutulek. Seda korraldab Eesti Ulmeühing.
Esimene Estcon toimus 25.-26. juulil 1998 Tõrvaaugu puhkebaasis Aegviidu lähedal.
Aleksandr Astaškin

Aleksandr Astaškin (20. juuni 1928 Tambovi oblast – 27. aprill 2014) oli Eesti maakorraldusteadlane.
Ta lõpetas aastal 1951 maakorraldusinsenerina Valgevene Põllumajanduse Akadeemia. Ta kaitses aastal 1961 teaduste kandidaadi väitekirja ja aastal 1985 Jelgavas (doktoriväitekiri kinnitati aastal 1986) majandusdoktori väitekirja.
Ta töötas aastatel 1951–1953 Eesti NSV Põllumajandusministeeriumi Maakorralduse Valitsuses. Aastatel 1953–1958 ja 1960–1993 oli ta Eesti Põllumajanduse Akadeemia õppejõud (1962–1978 kateedrijuhataja, 1986–1988 professori kohusetäitja ja 1988–1993 professor). Aastast 1993 oli ta Eesti Maaülikooli emeriitprofessor.
Tal on uurimusi maakorralduse ja põllumajandusrajoonide planeerimise alalt.
Metüleenkloriid

Metüleenkloriid ehk diklorometaan on orgaaniline ühend, mida kasutatakse väga laialdaselt lahustina. Metüleenkloriidi keemiline valem on CH₂Cl₂.
Metüleenkloriid kuulub alküülkloriidide klassi. See on suurepärane solvent tänu lenduvusele ja võimele lahustada paljusid orgaanilisi ühendeid. Diklorometaani omadused: värvitu lenduv kergelt magusa lõhnaga vedelik; ei segune veega, kuid seguneb paljude orgaaniliste solventidega; tihedus 1,33 g/cm₃, keemistemperatuur 39,6 °C, sulamistäpp -96,7 °C; on tervisele ohtlik eeskätt suure lenduvuse tõttu.
Eesti Huumoriliit

Eesti Huumoriliit on mittetulundusühing, mis koondas ja koondab Eestis tegutsevaid humoriste, karikaturiste ja kõiki teisi, kes tegelevad huumori loomisega. Eesti Huumoriliit loodi 1990. aastate alguses. 
Ühingu au- ja juhatuse liikmed olid siis Raimo Aas, Rein Tomingas, Hardi Tiidus, Harald Zharens, Lembit Sibul (tegevdirektor), Mati Jakson ja Toivo Tootsen.
Liidu tegevus taastati 26. märtsil 2013. Ühingu juhatusse kuuluvad Hugo Hiibus, Teet Lindma, Heiki Maiberg, Priit Koppel ja Andrus Tamm.
Rehren

Rehren (vene keeles Ререн) oli aadlisuguvõsa.

Rehrenid rüütelkonna matriklis

Matriklite koostamise ajal võeti suguvõsa 1741. aastal Saaremaa rüütelkonna matriklisse. 1896. aasta 31. jaanuaril (vkj) immatrikuleeriti Eestimaa rüütelkonna matriklisse Mädapea mõisaomaniku abikaasa Bernhard Nikolai Ludwig von Rehren (1864−1926) ja tema järeltulijad. 31. jaanuaril (vkj) 1905 võeti rüütelkonda Reinhold Theodor Johannes Edwin von Rehren (1865−1939) ja tema järeltulijad ning Marie Luise Emilie von Rehren (sündinud Hunnius) (1835−1920) ja tema tütar Ottilie Johanna Marie (Mary) von Rehren (1868−?).
Thiendorfi vald

Vallaosad

Lötzschen, Lüttichau, Lüttichau-Anbau, Naundorf bei Ortrand, Ponickau, Sacka, Stölpchen, Welxande
Antsla Tarbijate Ühistu

Antsla Tarbjate Ühistu (algselt Antsla Tarwitajate Ühisus) on 1902. aastal Antslas asutatud tarbijate ühistu.
Eesti tarbijate ühistuid ühendavaks organisatsiooniks on tänapäeval Coop Eesti (endine ETK).

Ühistu kauplused

Antsla Tarbijate Ühistul on kaheksa toidukauplust mitmel pool Võru maakonnas. Lisaks kuuluvad ühistule Võru- ja Valgamaal sõitev kauplusauto ning Antsla linnas asuvad ehitusmaterjalide ja tööstuskaupade poed.

Hauka laat

Antsla Tarbjate Ühistu korraldab Hauka laata regulaarselt alates 1960. aastatest. See on kõige pikema traditsiooni ja ajalooga laat Eestis. Kaubapuuduse tõttu jäi laat korraldamata aastatel 1991–1992. Alates aastast 1994 toimub Hauka laat Antsla kesklinnas.

Ajalugu

Antsla Tarwitajate Ühisus asutati Villem Pakleri eestvõttel aastal 1902 ja see oli esimene eestlaste tarbijate ühistu. Eesti esimesel iseseisvusperioodil oli ühingul peakauplus Antslas ja harukauplused Karulas, Tsoorus, Tagulas, Restus ja Antslas. 1940. aastal ühing riigistati.
Wells Coates

Wells Wintemute Coates (17. detsember 1895 Tokio – 17. juuni 1958 Vancouver) oli Kanada päritolu Briti arhitekt.
Coates sündis metodisti misjonäride Harper Havelock Coatesi (1865–1934) ja Sarah Agnes Wintemute Coatesi (1864–1945) kuuelapselises peres vanima lapsena. Ema oli õppinud arhitektuuri "pilvelõhkujate isa" Louis Sullivani juures ühe esimestest misjonikoolidest Jaapanis.
Coates reisis 1913 koos isaga ümber maailma. Seejärel osales ta Esimeses maailmasõjas algul kuulipildurina ja hiljem lendurina Royal Air Force'is.
Coates lõpetas 1920 Briti Columbia Ülikooli bakalaureusena. Järgnevalt õppis ta tsiviilehitust East London College'is, kus talle anti 1924 filosoofiadoktori kraad.
Coates oli modernist. Ta osales 1933 Rahvusvahelisel moodsa arhitektuuri kongressil, mis võttis vastu Ateena harta. Coates oli Rahvusvahelise moodsa arhitektuuri kongresside Suurbritannia haruorganisatsiooni ehk Moodsa arhitektuuri uurimisrühmaks nimetatava mõttekoja asutajaliige.
Coates pooldas Le Corbusier' põhimõtet, et majad peaksid olema "elamise masinad". See ideaal kajastub kõige paremini 1934 Londonis valminud Isokon Buildingis. On väidetud, et see meenutab "elamise masinat" rohkem kui Le Corbusier' enese ükskõik milline projekt. Selles majas elas mõnda aega ka Agatha Christie, kes võrdles selle välimust liinilaevaga. Isokoni hoone oli omast ajast ees. 1946 valis ajakiri Horizon Magazine selle Inglismaa kõige inetumate hoonete seas teisele kohale. 1990. aastatel oli hoone seisukord muutunud väga halvaks. Alles 2000. aastatel taastati Isokoni hoone täielikult.
Coates oli arhitektuurilises mõttes ka leiutaja. Ta töötas välja niinimetatud 3-2-projekti, kus hoone ühes osas on 3 korrust sama kõrged kui 2 korrust teises osas, nii et hoone ühes osas on korrused poolteist korda kõrgemad kui teises. Niisugune hoone on näiteks 10 Palace Gate. Ta võttis kasutusele ka D-kujulise uksekäepideme, mida kasutatakse laialdaselt näiteks Skandinaavias.
1930 projekteeris Coates BBC-le stuudio. Tema tehniliste uuenduste seas oli mikrofonistatiiv, millel oli nii pikk õlg, et see ulatus igasse stuudio ossa. Õla otsas oli mikrofon. Statiiv oli nii hästi tasakaalustatud, et ei kukkunud ümber, ükskõik millisesse stuudio ossa mikrofoni ei suunatud. Niisugune mikrofonistatiiv sai niihästi BBC-s kui ka paljudes teistes stuudiotes tüüpiliseks seadmeks.
Teise maailmasõja ajal teenis Coates taas lennuväes, seekord lennukite projekteerijana. Selle töö eest tõsteti ta Briti Impeeriumi ordu ohvitseriks.
Coates projekteeris ka jahitüübi Wingsail. Sellel oli jäik puri, mis oli paigaldatud katamaraani kerele. Ta asutas nende jahtide tootmiseks ja müümiseks ka ettevõtte, aga see projekt ebaõnnestus.
Elu lõpul asus Coates elama Ameerikasse. 1955–56 õpetas ta Harvardi ülikooli disainikoolis koos Walter Gropiusega, aga ei olnud seal õnnelik.
Tema elu viimane projekt oli üherööpmelise raudtee väljatöötamine Vancouveris. Tema seegi projekt oli omast ajast ees ja lõpetati pärast tema surma, aga hiljem kasutati seda SkyTraini loomisel, mille esimene liin avati Vancouveris 1985.
Wells Coates suri Vancouveris 17. juunil 1958 südamerabandusse.
Montagne d'Ambre'i rahvuspark

Montagne d'Ambre'i rahvuspark on rahvuspark Madagaskaril Diana piirkonnas Joffreville'i lähedal.
Pargi pindala on 226,36 km² või 182 km².
Rahvuspark loodi 1958.
Parki pääseb sisse Joffreville'i kaudu.
Montagne d'Ambre on mägimets keset ümbritsevat kuiva ala. Seal on joad, kraatrijärved ja mitmekesine elustik.
Itškeeria Tšetšeeni Vabariik

Tšetšeenia sõjad

Ülemvõimu nimel Tšetšeenias on toimunud rida sõjalisi konflikte, millesse on haaratud Tšetšeenias genotsiidi teostav Venemaa föderaalarmee ja tšetšeeni kaitserühmitused. Genotsiidi käigus hukkus aastatel 1994–2007 üle 300 000 inimese, sh üle 45 000 lapse. Üle 250 000 inimese on jäänud eluaegseks sandiks, sh üle 3000 inimese pimedaks.
Mikroobitoksiinid

Mikroobitoksiinid on toksiinid, mida elutegevuse käigus toodavad bakterid (bakteritoksiinid), viirused või mikroseened. Need toksiinid võivad teisi organisme kas kahjustada või surmata.
Eristatakse endo- (rakusiseseid) ja eksotoksiine (erituvad keskkonda).
Organismidele on ühed ohtlikuimad toksiinid teetanusetoksiin ja botulismitoksiin.
Kutenai keel

Kõnelejate asuala

Kutenai keelt kõneldakse viies kogukonnas Kanadas, Briti Columbia kaguosas ja kahes osariigis Ameerika Ühendriikides. Kanada kogukondi esindab Ktunaxa/Kinbasket hõimu nõukogu ning sinna kuuluvad Alam-Kootenay reservaat, Tobacco tasandik, St. Mary’s reservaat, Kolumbia järve reservaat ja Shuswapi reservaat. Ameerika Ühendriikides kõneldakse keelt Idaho osariigi põhjaosas, kus kutenaidel on reservaat Bonners Ferry linna läheduses ning Montana osariigis loodeosas, kus Montana kutenaid on osa Konföderatiivsest Salishi ja Kootenai hõimudest, kes on koondunud Flatheadi reservaadi põhjaossa, Elmo asula lähedusse.

Kõnelejate arv

Täpset kõnelejate arvu on raske määratleda, kuna keel on väljasuremisohus. Vastavalt 1990. aastal tehtud uuringule USAs, oli kutenai keele kõnelejaid 102. Kanada uuringud 2002. aastal näitasid, et keele oskajaid oli vaid 32, kes kõik olid vanemad kui 65 aastat. Teised allikad näitavad, et vanemaid kõnelejaid on vaid 12 ning nooremaid, vähem ladusamaid on 100.

Keelenäited

•sakiǂ ¢innin̓kini ǂkamnin̓tik t̕awa¢̕ikxus – Lapsed püüavad rohutirtse
•n̓insi kamatik¢ap tiǂnamu nas ʔa•knuq̓yuk̓s – Vana naine andis mulle need lilled

Lisaks

Kutenai keel polnud kunagi kirjapandud keel. Tänapäeva keeleteadlased ja etnograafid, koos kohalike kutenai kui emakeeleoskajatena, on välja töötanud kirjaliku kutenai keele tähestiku, mille aluseks on inglise keele tähestik.
Surdegis

Ajalugu

Surdegist on esmakordselt mainitud XVI sajandi alguses. Aastal 1510 lubas sealne maaomanik Bagdonas Staveckis Valevski-Levkovskitel sinna õigeusu kiriku ehitada.
Aastal 1530 pühendati sealne kirik koos kiriku juures voolava allikaga Jumalaemale. Selle kõrvale rajas Biržai staarost Aleksejus Feodorovičius Kolmainu kiriku, mis oli samuti õigeusu kirik. Aastal 1612 või 1625 alustati vana Jumalaema kiriku asemele uue kivihoone ehitamist. Hoone valmis aastal 1636. Aastal 1627 asutas sealse mõisa omanik Ana Staveckaja Surdegisse õigeusu mungakloostri (Surdegise Pühavaimu klooster).
Aastal 1780 ehitati Surdegisse ka katoliku kabel. Aastal 1807 ehitati sinna Jumalaema uinumise õigeusu kirik, aastal 1812 aga vana laguneva kivikiriku asemele uus Püha Vaimu väljavalamise (Nelipühi) õigeusu kirik (praegune katoliku kirik). Aastal 1855 sai Surdegis alevi staatuse. Tsaariajal oli alevi venekeelne nimekuju Сурдеги. Aastal 1897 hakkas alevis tegutsema kihelkonnakool, leedukeelset haridust hakati seal andma aastal 1913.
Surdegise klooster evakueeriti aastal 1915 Moskvasse ja suleti seal aastal 1917, sellest ajast peale on sealsed õigeusu kirikud hooletusse jäänud ja lagunenud; kadunud on ka sealne õigeusu kihelkond. Säilinud on teine õigeusu kirik, mis anti üle sealsele katoliku kogudusele. Alevi õigeusklikust minevikust on säilinud vaid aastal 1869 ehitatud kabel, kus asus koopia Surdegise Jumalaema ikoonist. Panevėžysi vene kultuuriseltsi eestvedamisel tehti kabel korda ja asetati sinna aastal 2012 ka ehtne Surdegise Jumalaema ikoon; ühtlasi tehti korda ka Surdegise vene kalmistu.
Aastal 1926 moodustati Surdegise katoliku kihelkond. Aastal 1928 avati alevis postkontor, seni oli postkontor tegutsenud vaid Surdegise raudteejaamas. Surdegises moodustati neil aastatel ka piimandusühistu ja põllumeeste ühistu. Nõukogude perioodil oli Surdegis kohaliku kolhoosi keskasulaks.
Naja pallida

Levila

Maoliik Naja pallida on levinud Egiptuses, Sudaanis, Tšaadis, Eritreas, Etioopias, Somaalias, Keenias, Tansaanias.

Kokkupuuted inimestega

Kui kobra tunneb end ohustatuna siis võtab ta sisse kaitsepoosi - tõstab keha eesosa püsti ja sirutab kaelaroiete eesmised paarid külgedele. 
Need maod on sülitajamaod, kes võivad enesekaitseks ka rünnet kasutada, mis seisneb välkkiires sülje pritsimises ründaja peapiirkonda (kuni 2 m kauguselt). Kuna inimene kipub madu pingsalt jälgima, siis suure tõenäosusega satub sülg silmadesse. See tuleks vaatamata kipitavale valule kohe ära pühkida või pesta.  
Naja pallidad liigitatakse inimeste suhtes mürkmadudeks, kuna nende hammustus võib inimestel esile kutsuda raske astmega mürgistusseisundeid.
Granaatõun

Granaatõun on hariliku granaadipuu vili. 
See on tiheda punase koorega, sidrunist veidi suurem 5–12 cm läbimõõduga mari, mis sisaldab umbes 600 seemet. Seemned koos neid ümbritseva mahlaka viljalihaga on söödavad.
Kest ja membraan moodustavad granaatõuna kogumassist ca 44%.
Granaatõuna mahl on ergutava ja immuunsüsteemi tugevdava toimega.
Granaatõun on viljakuse ja võimu sümbol.
Ruhnu puukirik

Ruhnu Püha Magdaleena kirik ehk Ruhnu puukirik on kirik Ruhnu saarel.
See on Eestis teadaolevalt vanim säilinud puithoone. Ehitus algas 22. novembril 1643.
Stockholmi ajaloomuuseumis (Historiska museet) asub Ruhnu puukiriku klaasimaalide ("rubiinide") kogu. See on Eesti klaasikunstiajaloo vanim ja kõige väärtuslikum kollektsioon, sisaldades kuut 17. sajandi klaasimaali. Kui ruhnlased 1944. aastal Rootsi põgenesid, võtsid nad klaasimaalid koos muu väärtusliku kirikuvaraga endaga kaasa.
Kirikut kasutab EELK Ruhnu Püha Magdaleena kogudus.
Kiriku kõrval asub 1912. aastal püstitatud Ruhnu uus kirik.
Andri Paltševskõi

Andri Ivanovõtš Paltševskõi (ukraina keeles Андрій Іванович Пальчевський; sündinud 16. juulil 1961 Kiievis) on ukraina ajakirjanik ja ettevõtja.
Ta lõpetas Moskvas sõjalise instituudi, kus õppis võõrkeeli. Teenis aastatel 1983–1991 Nõukogude armees, sealhulgas viimased kuus aastat Laoses Nõukogude Liidu saatkonnas tõlgina (valdab lao keelt). Tõusis majori auastmeni. 1990. aastatel tegeles ettevõtlusega. Asutas Moskvas õlletööstuse tehnoloogiale spetsialiseerunud firma. 1995. aastal kandideeris Riigiduumasse Õllearmastajate Partei nimekirjas, kuid edutult. 
2000. aastate keskel asus Paltševskõi elama Kiievisse, kus avas mitu ettevõtet, sealhulgas kliiniku ja kaks lennukompaniid. 2010. aasta märtsist juulini töötas ta Ukraina noorsoo- ja spordiministri esimese asetäitjana. 2011. aastal sai telesaatejuhiks. Juhtinud televisioonis mitu autoriprogrammi ja esineb sageli külalisena erinevatel telekanalitel, kus kommenteerib aktuaalseid päevasündmusi.
Ta on Ukraina Laskesuusatamise Föderatsiooni aupresident ja olnud Ukraina Taekwondo Assotsiatsiooni asepresident.
2010. aastal sai Paltševskõi Ukraina kodakondsuse. On saanud piloodi väljaõppe. Valdab nelja võõrkeelt.
D1 (diiselrong)

Diiselrong D1  on 1963–1988. aastatel Ungari Ganz-MAVAG tehases toodetud hüdraulilise ülekandega reisirong. Selle rongi eelkäija on mehaanilise ülekandega diiselrong D mida toodeti aastatel 1960-63. Rong oli mõeldud kasutamiseks Nõukogude Liidus rööpmelaiusel 1520 mm.
D1-diiselronge on kasutatud ka Eestis  ja nendega toimus reisijate vedu kuni 2001. aastani.
Eestis hüüti neid ronge kapsaussideks, kuna nad olid rohelist värvi ja sõitsid suhteliselt aeglaselt.
Erlangen-Nürnbergi Friedrich-Alexanderi Ülikool

Erlangen-Nürnbergi Friedrich-Alexanderi Ülikool (saksa keeles Friedrich-Alexander-Universität Erlangen-Nürnberg) on avalik-õiguslik ülikool Saksamaal Erlangeni ja Nürnbergi linnas.
Ülikool asutati 1742. aastal.
Ülikoolis õpib ligi 40 000 õpilast. Töötajaid on seal 13 000, sh 656 professorit.
Kesk-Okinawa keel

Keelest

Okinawa keel on peamiselt aglutineeriv, ent esineb ka fusiooni. Sõnade tuletamine ja muutmine toimub sufiksite abil. Rikkalikult on grammatilisi vorme. Foneetikat iseloomustab häälikuühendite piiratud arv ja pikkade ning lühikeste häälikute opositsioon. On olemas ka muusikaline rõhk. Silptähestikud hiragana ja katakana koosnevad täishäälikutest ning kaashääliku ja täishääliku ühenditest, samuti sisaldavad need eraldi märgi ninahääliku n jaoks. Helilisi kaashäälikuid märgitakse diakriitilise märgiga vastavat helitut kaashäälikut (ja täishäälikut) sisaldava sümboli juures. Palataliseeritud kaashäälikuid märgitakse sümbolitega ya, yu ja yo vastavate KV-märkide juures. Tegemist on SOV-tüüpi sõnajärjestusega, tegusõna paikneb rangelt lause lõpus. Keeles on ka keeruline viisakusvormide süsteem, mille abil näidatakse aupaklikkust selle vastu, kellega või kellest räägitakse. Peale verbide pööratakse ka omadussõnu ja määrsõnu.

Keelenäide

Tere – Hai sai
Tere hommikust - Ukimi soo chii
Aitäh - Nifee deebiru
Vabandust - Wa sai bin
Nägemist – Guburii sabira
Chu uyamee ru duu uyamee - Kui sa austad teisi, austavad teised sind.
Munoo yuu iyuru mun - Räägi teiste kohta head.
Ashibi nu chura saa ninju nu sunawai – Mida rohkem seda uhkem.

Kiri

Praegu tarvitusel olev kirjutusviis on osalt hieroglüüfiline kiri kanji ja osalt erikujuline silpkiri katakana ja hiragana. Vähesel määral on kasutusele võetud ka ladina kiri. Hiina kirjaga koos on keelde tulnud rohkesti hiina laenusid.
Joomine

Joomine maolistel

Maismaal elavad maod joovad vett suuga, imedes veesuuõõnde ja justkui neelates liigutavad joodud vee söögitorusse.
Boalased võivad joomisel kasutada ka kaheharulist keelt, 'keelega vee nilpsamist' pole täheldatud rästiklaste ja Colubridae sugukonda liigitatud madudel.
Joodud vee kogused võivad, liigiti, indiviiditi ja arenguastmeti varieeruda.
Ühte uuringusse osalejatena kaasatud maod, Crotalus mitchellii, Crotalus viridis ja Lampropeltis getula, ei soovinud 3–4 kuud järjest juua.
Veelise eluviisiga madudel (näiteks veemadulased) paiknevad ninaõõnes ninanäärmed (inglise keeles salt glands). Pikka aega arvati, et nimetatud näärmete kaudu väljutatakse liigne sool, kuid katsed merimadudega näitasid, et arvatavasti nad merevett ei joo ja tuleb neil ligi pool aastat janu kustutamisega oodata.
Osad maod võivad vangistuses vee joomisest peaaegu loobuda.

Inimestel

Inimestel paikneb janukeskus, mis reguleerib janutunnet ja kus paiknevad vere veesisaldusele reageerivad osmoretseptorid, hüpotalamuses.
Arvatakse, et vee joomist reguleerivad ka hormoonid, näiteks neerude jukstaglomerulaarrakkude komplekteeritav reniin ja hüpotalamuse sünteesitav antidiureetiline hormoon.
Inimestel nimetatakse joomiseks ka mitmesuguste muude vedelike joomist, esineb kohvi, kakao, piima, mahla, alkohoolsete jookide, tee, karastusjookide jne joomist.
Kui väikelaps joob rinnapiima, siis nimetatakse seda ema poolt lapse imetamiseks.
Õppeaasta

Õppeaasta on ajavahemik, mis algab Eestis ja mõnes muus riigis iga aasta 1. septembril ja lõpeb 31. augustil. Õppeaasta jagatakse neljaks veerandiks ja nende vahel on koolivaheajad – sügisene, talvine, kevadine ja suvine. Ühel õppeaastal on 135 tööpäeva, selletõttu algab suvine koolivaheaeg juuni alguses.
On ka riike, kus õppeaasta pikkus on teistsugune.
Kunda-Malla vald

Kunda-Malla vald (saksa keeles Kunda-Malla) oli vald Virumaal Viru-Nigula kihelkonnas.
Vald moodustati 1891 Kunda ja Malla valla liitmisel ning Kunda-Malla vald eksisteeris aastani 1939.
Katariina Gild

Katariina Gild on Tallinnas tegutsev mittetulundusühing, mis ühendab käsitöökunstnikke. Ühing asutati 1995. aastal. Katariina Gildi kunstnikre töökojad on Katariina käigus. 
Hoone (Vene tänav 12), milles ühing tegutseb, on tunnistatud kultuurimälestiseks.
Hoones on näiteks klaasikoda, kübarakoda, nahakoda (nahakunsti stuudio).
Issand

Issand on kristliku (ja/või judaistliku) Jumala sünonüüm või epiteet eesti keeles, mis pärineb sõnast Isand, ning mida kasutatakse sõnade Adonai (heebrea 'Mu Isand'), Kyrios (kreeka) ja Dominus (ladina) eeskujul ja tõlkena.
Sõna isand kirjutati eesti vana kirjaviisi reeglite järgi kahekordse s-ga, kuid Jumala sünonüümina hakati seda umbes alates 17. sajandist ka hääldama selliselt, luues sellega iseseisva väljendi.
Seda sõna tajutakse sageli pärisnimena. Samalaadne protsess toimus ka akadi sõna Bēl ('isand') ja ugariti-foiniikia sõna Baal puhul: algselt erinevatele jumalatele omistatud tiitlit mõisteti hilisemates allikates (sealhulgas Piiblis) pärisnimena.
José Echegaray y Eizaguirre

José Echegaray y Eizaguirre (19. aprill 1832 Madrid – 4. september 1916 Madrid) oli hispaania insener, matemaatik, poliitik ja näitekirjanik.
Nobeli kirjandusauhinna laureaat
1901 Prudhomme • 1902 Mommsen • 1903 Bjørnson • 1904 F. Mistral, Echegaray • 1905 Sienkiewicz • 1906 Carducci • 1907 Kipling • 1908 Eucken • 1909 Lagerlöf • 1910 von Heyse • 1911 Maeterlinck • 1912 Hauptmann • 1913 Tagore • 1915 Rolland • 1916 von Heidenstam • 1917 Gjellerup, Pontoppidan • 1919 Spitteler • 1920 Hamsun • 1921 France • 1922 Benavente • 1923 Yeats • 1924 Reymont • 1925 Shaw • 1926 Deledda • 1927 Bergson • 1928 Undset • 1929 Mann • 1930 Lewis • 1931 Karlfeldt • 1932 Galsworthy • 1933 Bunin • 1934 Pirandello • 1936 O'Neill • 1937 du Gard • 1938 Buck • 1939 Sillanpää • 1944 Jensen • 1945 G. Mistral • 1946 Hesse • 1947 Gide • 1948 Eliot • 1949 Faulkner • 1950 Russell • 1951 Lagerkvist • 1952 Mauriac • 1953 Churchill • 1954 Hemingway • 1955 Laxness • 1956 Jiménez • 1957 Camus • 1958 Pasternak • 1959 Quasimodo • 1960 Perse • 1961 Andrić • 1962 Steinbeck • 1963 Seféris • 1964 Sartre • 1965  Šolohhov • 1966 Agnon, Sachs • 1967 Asturias • 1968 Kawabata • 1969 Beckett • 1970 Solženitsõn • 1971 Neruda • 1972 Böll • 1973 White • 1974 Johnson, Martinson • 1975 Montale • 1976 Bellow • 1977 Aleixandre • 1978 Singer • 1979 Elýtis • 1980 Miłosz • 1981 Canetti • 1982 García Márquez • 1983 Golding • 1984 Seifert • 1985 Simon • 1986 Soyinka • 1987 Brodski • 1988 Mahfuz • 1989 Cela • 1990 Paz • 1991 Gordimer • 1992 Walcott • 1993 Morrison • 1994 Ōe • 1995 Heaney • 1996 Szymborska • 1997 Fo • 1998 Saramago • 1999 Grass • 2000 Gao • 2001 Naipaul • 2002 Kertész • 2003 Coetzee • 2004 Jelinek • 2005 Pinter • 2006 Pamuk • 2007 Lessing • 2008 Le Clézio • 2009 Müller • 2010 Vargas Llosa • 2011 Tranströmer • 2012 Mo • 2013 Munro • 2014 Modiano • 2015 Aliaksijevič • 2016 Dylan • 2017 Ishiguro • 2018 edasi lükatud
Da-tegevusnimi

Kirjandust

M. Erelt, R. Kasik, H. Metslang, H. Rajandi, K. Ross, H. Saari, K. Tael, S. Vare. Eesti keele grammatika I. Morfoloogia. Sõnamoodustus.  Tallinn: Eesti Teaduste Akadeemia Keele ja Kirjanduse Instituut, 1995. § 38.
M. Erelt, R. Kasik, H. Metslang, H. Rajandi, K. Ross, H. Saari, K. Tael, S. Vare. Eesti keele grammatika II. Süntaks. Lisa: Kiri.  Tallinn: Eesti Teaduste Akadeemia Keele ja Kirjanduse Instituut, 1993. § 481.