google/wiki40b huggingface dataset:
Ukraina Relvajõudude kõrgem ülemjuhataja

Ukraina Relvajõudude kõrgem ülemjuhataja (ukraina keeles Верховний Головнокомандувач Збройних сил України) on Ukraina Relvajõududes kõrgeim ametinimetus, mida täidab Ukraina põhiseaduse kohaselt Ukraina president. 
Riigi vastu suunatud agressiooni ajal juhib ta Ukraina Relvajõudude Kõrgema Ülemjuhatuse Peakorterit.

Konstitutsiooniline ja seadusandlik staatus

Kõrgema ülemjuhataja ametikoht seati Ukrainas sisse 1992. aastal. 
Ukraina Relvajõudude süsteemis on kõrgemaks ülemjuhatajaks Ukraina president vastavalt Ukraina põhiseaduse § 106 p 6-le ja Ukraina seaduse "Ukraina Relvajõududest" § 7-le.

Tegev Ukraina Relvajõudude kõrgem ülemjuhataja

20. maist 2019 on Ukraina Relvajõudude kõrgem ülemjuhataja Ukraina president Volodõmõr Zelenskõi.
Annie Girardot

Annie Suzanne Girardot (25. oktoober 1931 Pariis – 28. veebruar 2011 Pariis) oli prantsuse teatri- ja filminäitleja.
Aastal 1960 mängis Girardot Luchino Visconti filmis "Rocco ja tema vennad", kus tema partneriteks olid Alain Delon ja Renato Salvatori. Sellele järgnesid osatäitmised filmides "Mourir d’aimer", "Les feux de la Chandeleur", "La Zizanie" jne. Aastal 2001 mängis ta Michael Haneke filmis "Klaveriõpetaja" ja 2005. aastal filmis "Varjatud". 
Giradot oli abielus Renato Salvatoriga 1962–1988, kuni viimase surmani. Neil oli tütar Giulia Salvatori, kes on samuti näitleja.
Aastal 2006 diagnoositi Annie Girardot'l Alzheimeri tõbi. 
Annie Girardot maeti Père-Lachaise'i kalmistule.
Kaja Kunnas

Kaja Kunnas (sündinud 1968) on Soome ajakirjanik, kes elab ja töötab Tallinnas. Ta kirjutab artikleid ajalehele Helsingin Sanomat.
Kaja Kunnas on koos Marjo Näkkiga kirjutanud 2016. aastal raamatu "Suomenlahden suhdekirja. Uudet vaaran vuodet" (eesti keeles "Ülelahe suhteraamat. Uue ohu aastad", tõlkija Tiina Maripuu), mis räägib Eesti, Soome ja Venemaa praegusest suhtekolmnurgast.
Kaja Kunnas võitis 2016. aastal Soome väikese ajakirjanduspreemia.

Isiklikku

Tema abikaasa on eesti kirjanik ja sõjaväelane Leo Kunnas.
Polli vald

Polli vald (saksa keeles Pollenhof) oli vald Karksi kihelkonnas aastatel 1866–1939.
Valla pindala oli 98 km² ja elanikke 1594 (1934).
Kataloog

Elektronkataloog

Elektronkataloogi areng algas 1980. aastate alguses seoses arvutite laiema kasutusele tulekuga.

Elektronkataloog Eestis

Alates 1990. aastate keskpaigast on raamatukogudes hakatud üle minema elektroonilise kataloogi programmidele, kuna see tähendab mugavamat kogude kasutamist nii lugejatele kui ka raamatukoguhoidjatele. Enamik kõrgkoolide raamatukogusid ja teadusraamatukogusid kasutab e-kataloogi ESTER, millega on 2017. aasta lõpuks ühinenud 18 raamatukogu. Suurem osa rahvaraamatukogusid on ühinenud Urania poolt loodud veebipõhise elektroonilise kataloogiga URRAM või OÜ Deltmar poolt loodud klient-server tüüpi rakendusega RIKS (Raamatukogude Info- ja Kataloogisüsteem). Kooliraamatukogudes on kasutusel väga erinevaid elektroonilise kataloogi programme, kuid on ka kaartkataloogi kasutavaid kooliraamatukogusid.
Vaiatu vald

Vaiatu vald (saksa keeles Somel) oli vald Tartumaal Torma kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1892 ja siis liideti see vald Võtikvere vallaga.
Vissarion Belinski

Vissarion Grigorjevitš Belinski (11. juuni (vkj. 30. mai) 1811– 7. juuni (vkj. 26. mai) 1848) oli vene kirjanduskriitik, demokraatlik publitsist ja materialistlik filosoof, läänlane.
Belinski oli Aleksandr Herzeni ja Mihhail Bakunini lähedane tuttav ning mängis suurt rolli luuletaja Nikolai Nekrassovi karjääris.
Aadressiin

Aadressiin on üks rakupinnavalkudest, eriti vereringesüsteemi ääristavatel endoteelirakkudel, mis annab signaale leukotsüütide suunamiseks konkreetsetele kudedele.
Johannes Kaiv

Johannes Kaiv (8. juuli 1897(ukj) – 21. november 1965) oli Eesti diplomaat.
Sündinud Puhjas, Järvaküla Mäelt-Loku talus, jõudis ta läbi Järvaküla algkooli, Puhja kihelkonnakooli ja Tartu reaalkooli 1917. aastal Tartu Ülikooli arstiteaduskonda ja astus EÜS liikmeks. Reaalkooli viimastel aastatel töötas kooliraha teenimiseks Petrogradis, Rosenkranzi vasevabrikus kontoristina. Saksa okupatsiooni aegsele ülikoolile pani ta boikoti ja läks "Pärnu Postimehe" toimetajaks. Haridusteed jätkas Riias, õppides tehnilist keemiat. Vabadussõja puhkemisel viibis juhtumisi Tartus ja astus kohe vabatahtlikuna rahvaväkke, kus ta suunati tagasi Riiga, et ta kutsuks üles eesti üliõpilasi sõjaväkke astuma. Koosolekul korp! Vironia ruumes, tehtigi ühehäälne otsus tulla Tartusse. Lahingutest võttis Kaiv osa kuni vaenlase surumiseni Irboskani. Edasi töötas valitsusasutustes, lõpetas Tartu Ülikooli õigusteadlasena ja stažeeris Haagis.
1935. aastal lahkus Johannes Kaiv riigiteenistusest, sõitis Austraaliasse, kus tegutses äri alal, samuti aukonsulina. 1939. aastal kutsuti ta tagasi tööle diplomaadina. [ERAF.9619.1.1]
Ta oli New Yorgis peakonsuli kohustetäitja saadiku ülesannetes (alates 9. veebruarist 1965 peakonsul saadiku ülesannetes) 1939–1965. Koos Ernst Jaaksoniga suutis ta tagada Eesti Vabariigi saatkondade tegevuse jätkumise demokraatlikus läänes pärast riigi okupeerimist Nõukogude Liidu poolt ning saavutada ka lääneriikidepoolse okupatsiooni mittetunnustamise.
ERAF.9619.1.1
Personaalraamat VII (lk 1-330). Kavilda (vana ...; EAA.1262.1.369; 1873-1939. Saaga lk 53/211
Sven Paulus

Sven Paulus on eesti ajakirjanik, näitleja ning luuletaja.
Pärast Rapla Ühisgümnaasiumi lõpetamist õppis ta aastail 1998-2007 Tartu Ülikoolis ajakirjandust, semiootikat ja teisi sotsiaalteadusi.  
Paulus on töötanud raadios Vaba Euroopa, Kuku Raadios, Vikerraadios ning olnud Generaadio peatoimetaja. Aastail 2003-2012 töötas ta muu hulgas Eesti Televisioonis saadete Joon, Parlament, Osoon, Puutepunkt, Teateid Tegelikkusest juures. 
Lisaks on ta avaldanud arvukalt artikleid ajalehtedes, ajakirjades ning portaalides. Paulus on Tartu Üliõpilasteatri kaasasutaja ning osalenud mitmete festivalide korraldamises.
Feliks Leesik

Feliks Johannes Leesik (5. jaanuar 1898 Koruste, Rõngu vald, Tartumaa – 23. veebruar 1967 Borås) oli eesti arst.
Ta õppis aastail 1919–1922 ja 1923–1928 (lõpetas) Tartu ülikooli arsti- ja 1922–1923 õigusteaduskonnas, Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane.
Ta oli 1929–1932 Tartu ülikooli 1. haavakliiniku assistent, 1932–1944 Petseri haigla juhataja.
1944. aastal põgenes ta Saksamaale, kust siirdus 1947. aastal Rootsi. 1949–1960 oli ta kirurg Göteborgi Sahlgrenska haiglas ning Boråsi, Eksjö ja Nässjö haiglates, alates 1960. aastast eraarst Boråsis.
Magdalena Abakanowicz

Marta Magdalena Abakanowicz-Kosmowska (20. juuni 1930 Falenty – 20. aprill 2017 Varssavi) oli Poola tekstiilikunstnik ja skulptor.
Tema isa oli Venemaa aadlik, kes oli poola, vene ja lipka tatari päritolu. Tema nimi väidetakse pärinevat mongoli hõimujuhi Abaka-khaani nimest. Isa põgenes Venemaalt Oktoobrirevolutsiooni ajal. Ema oli poolakas.
Pere elas Gdańskis kuni 1939. aastani, mil Saksamaa selle annekteeris. Teise maailmasõja lõpuni elas pere Varssavi äärelinnas. Pärast sõda kolis Abakanowiczite pere elama Tczewisse Gdański lähedal. Seal õppis Magdalena 1945–1947 Tczewi keskkoolis ja pärast seda läks mitte kuigi kaugele Gdyniasse, kus õppis kaks aastat Gdynia skulptuurikoolis.
Pärast selle lõpetamist astus Abakanowicz Gdański kunstiakadeemiasse, mis sellal asus Sopoti linnas. 1950 jätkas ta õpinguid Poola juhtivas kunstikoolis, Varssavi Kunstiakadeemias, kus õppis 1954. aastani maali. Ta õppis ka tekstiilikunsti: kudumist, kangatrükki ja kangakujundust.
See oli stalinismi aeg, mil kunstis ja eriti riigi juhtivas kunstikoolis nõuti sotsialistlikku realismi. Stalinismi aeg lõppes Poolas 1956, kui võimule tuli uus, Władysław Gomułka valitsus, mis kritiseeris avalikult stalinistlikke meetodeid kunstis. Selle tulemusena olid kunstnikud oma loomingu sisus ja vormis märksa vabamad kui enne. Kunstnikud tohtisid sõita paljudesse läänemaailma kunstikeskustesse, kus nad kogesid kunsti arengusuundi väljaspool idablokki.
Abakanowiczi varaseid töid (1956–1959) on säilinud vähe. Esiteks kolis ta oma akadeemilise elu jooksul väga palju, teiseks moodustavad suure osa tema varasest loomingust suurte mõõtmetega paberitele ja kokkuõmmeldud linadele maalitud guaššteosed ja akvarellid, mis ei säili kuigi hästi. Neil kujutas ta väljamõeldud ja eksootilisi taimi, linde, kalu ja merikarpe ning teisi eluvorme.
Ta on loonud suuri tekstiilskulptuure (abakane), mis paigutuvad tekstiilikunsti ja skulptuuri piirialale. Ta kasutab sageli näiteks sisalit ja kanepit.
Ta oli Londonis asuva kuningliku kunstiakadeemia audoktor (1974), Providence'is asuva Rhode Islandi disainikooli audoktor (1992), Berliinis asuva kunstiakadeemia auliige (1994), New Yorgis asuva Ameerika kujutava ja kirjakunsti akadeemia auliige (1996), Dresdenis asuva Saksi kunstiakadeemia auliige (1998), Łódźi kunstiakadeemia audoktor (1998), Berliinis välja antava majanduse ja kunsti ordu välisliige (2000), New Yorgis asuva Pratti instituudi kaunite kunstide audoktor (2000), Bostonis asuva Massachusettsi kunstikolledži audoktor (2001), Poznańi kunstiakadeemia audoktor (2002) ja Chicago kunstiinstituudi kooli audoktor (2002).
Lubań (Valgevene)

Ajalugu

Esimest korda mainitakse asulat aastal 1566, toona asus seal Navahrudaki vojevoodkonda kuulunud alev. Lubań oli osa Słucki vürstiriigist, mis kuulus Olelkowiczitele, seejärel aga Radziwillidele.
Poola jagamisel läks Lubań aastal 1793 Venemaa koosseisu. Alev hakkas kuuluma Minski kubermangu ja Babrujski kreisi. Aastal 1828 läks see Wittgensteinide valdusesse. Aastast 1846 hakkas asula kuuluma riigile.
Pärast Esimest maailmasõda kuulus Lubań Valgevene NSV koosseisu, kus sellest sai aastal 1924 rajoonikeskus. Aastal 1966 rajati linna lähedale Aresa jõele suur veehoidla. Aastast 1968 on Lubań linn.
Tarbimine

Tootmise ja tarbimise omavaheline seos

Karl Marx jaotas tarbimise subjektiivseks ja objektiivseks tarbimiseks, mis toimuvad üheaegselt. (Tarbimise duaalne loomus). Ta leidis, et tööstuses tarbitakse näiteks tööliste tööjõudu ehk tarbimine on tootmises sama nagu teised materjalid, mida seal kasutatakse. Siin artiklis eelnevalt kirjeldatud tarbimise käsitlustes on arvestatud vaid lõpptarbijatega ja jäetud välja ettevõtluses uue toote või teenuse jaoks tarbitud tooted ja teenused. Marx leidis, et tootmine on samaaegselt ka tarbimine ning tootmine viib tarbimiseni ja vastupidi. Toode muutub tooteks alles siis, kui teda tarbitakse. Näiteks on kleit alles siis kleit, kui keegi ta ka selga paneb. Toode pole toode vaid sellepärast, et ta on materialiseerumud tegevus vaid kuna ta on aktiivse subjekti objekt. Tootmine mitte ainult ei loo vajaduste rahuldamise materjale, vaid ta loob ka vajadust materjalide järgi. Ehk tootmine ei tooda mitte ainult subjekti jaoks objekti jaoks vaid ka objekti jaoks subjekti.
Objektistamine

Sotsiaalfilosoofias nimetatakse objektistamiseks teise elusolendi, kuid eelkõige inimese käsitlemist objekti ehk eseme või asjana.
Heinrich Barth

Heinrich Barth (16. veebruar 1821 Hamburg – 25. november 1865 Berliin) oli saksa Aafrika-uurija, geograaf, arheoloog ja filoloog.

Õpingud ja noorusaastad

Barth õppis Berliini ülikoolis, kus ta põhiained olid arheoloogia ja geograafia. Lisaks kuulas ta germanistika, ajaloo ja õigusteaduse loenguid. Juba õpingute ajal reisis ta Itaalias ja Sitsiilias. 1844. aastal lõpetas ta ülikooli doktorikraadiga. Kolm aastat hiljem, pärast naasmist uurimisreisilt läbi Põhja-Aafrika ja Lähis-Ida, sai tast Berliini ülikoolis geograafia eradotsent.
Barth oskas ladusalt prantsuse, hispaania, inglise, itaalia ja araabia keelt. Ta valdas ka mitmeid tamašeki keele murdeid, mauride kõneldavat araabia keele murret ning hausa, fula ja kanuri keelt.

Aafrika-reisid

Esimese Aafrika-reisi tegi Barth aastatel 1845–1847 Marokosse, Alžeeriasse, Tuneesiasse ja Liibüasse. Ta rändas maitsi Tangerist Marokos läbi Põhja-Aafrika Egiptusesse. Egiptuse piiril teda rööviti ja ta sai haavata. Pärast paranemist Aleksandrias reisis ta läbi Palestiina, Süüria, Küprose ja Rhodese ning uuris teele jäänud muistiseid. Sel reisil oli ta peamiselt huvitatud vanade foiniiklaste, kreeklaste ja roomlastega seotud arheoloogilistest leidudest.
Barthi järgmine Aafrika-reis kestis kuus aastat. 1849. aastal tegi Briti valitsus misjonärile ja abolitsionistile James Richardsonile ülesandeks kaubandussidemete loomise Lääne-Aafrika sisealadel. 1850. aasta alguses alustas Barth koos Richardsoni ning geoloogi ja astronoomi Adolf Overwegiga Tripolist oma retke. Richardson ja Overweg aga surid vastavalt aastatel 1851 ja 1852 ning seejärel jäi ekspeditsiooni juhtimine Barthi ülesandeks. Barth uuris Tšaadi järvest lõuna poole jäävaid alasid ja Benue jõe ülemjooksu. Viimaks rändas ta Timbuktusse, kus elas kuus kuud. Ta rändas kuue aastaga kokku 16 000 km. Teel tagasi Tripolisse kohtas Barth teist saksa maadeuurijat Eduard Vogelit, kes oli teda otsima saadetud.

Pärast Aafrika-reise

Aastatel 1855–1858 elas Barth Londonis, kus ta kirjutas viimasest reisist neljaandelise reisikirjelduse "Reisen und Entdeckungen in Nord- und Central-Afrika in den Jahren 1849 bis 1855". Üheaegselt nii saksa kui inglise keeles ilmunud teoses kirjeldab Barth üksikasjalikult külastatud maid, nende ajalugu, rahvaid ja maavarasid.
Hiljem reisis Barth veel Väike-Aasias, Hispaanias, Itaalias ja Alpides. 1863. aastal sai tast Berliini ülikooli geograafia professor ja Carl Ritteri järel Berliini geograafiaseltsi president. Kaks aastat hiljem suri Heinrich Barth 44-aastaselt.
Medicina. Legalis. Baltica

Medicina. Legalis. Baltica oli 1992-1993 Vilniuses organisatsiooni Baltic Medico-Legal Association (leedu keeles Baltijos teismo medicinos asociacija) välja antud meditsiiniõiguse ajakiri. Ajakirja vastutav toimetaja oli Antanas Algirdas Garmus.
Ajakirjast ilmus 4 numbrit. Ajakirja tiraaž oli 1000 eksemplari.
Oscar Sjöstedt

Oscar Sjöstedt (30. juuni 1885 – 6. juuni 1958) oli Eesti aukonsul Rio de Janeiros.
Ta oli insener, Rootsi kodanik. 29. jaanuaril 1937 nimetati ta Eesti aukonsuliks Rio de Janeiros ja talle anti konsulipatent. 1939. aastal külastas Oscar Sjöstedt Eestit. 1958. aastal, lühikest aega enne surma, taotles ta Argentina valitsuselt oma eksekvatuuri taastamist.
Kuusalu–Leesi tee

Kuusalu–Leesi tee (registrinumbriga 11270) on kõrvalmaantee Kuusalu vallas. Tee pikkus on 22,0 km.
Tee saab alguse Jõelähtme–Kemba tee kahekümne viiendal kilomeetril Kuusalu ja Kupu külade piiril ning lõpeb Leesi–Hara tee alguses Leesi külas.
Tee kulgeb läbi Kuusalu, Kupu Sõitme, Soorinna, Muuksi, Tsitre, Uuri, Pudisoo, Pedaspea, Hara, Kolga-Aabla, Kiiu-Aabla ja Leesi külade.
Tee ületab kaks silda (Loo sild üle Liiva oja tee viiendal kilomeetril, Pudisoo sild üle Pudisoo jõe tee üheteistkümnendal kilomeetril) ja 27 truupi. Bussipeatusi jääb teele kümme: Raja, Kalda, Loo, Muuksi, Tsitre, Pudisoo, Pedaspea, Kolga-Aabla, Mereranna, Kiiu-Aabla.
Teega ristub viiendal kilomeetril Kahala–Andineeme tee, üheteistkümnendal kilomeetril Kolga–Pudisoo tee, kolmeteistkümnendal kilomeetril Hara tee.
Kuni Kolga–Pudisoo teeni on tee põlevkivituhkbetoonkattega, edasi andmed puuduvad. Kuni Kolga–Pudisoo teeni on tee klass V, edasi andmed puuduvad. Kuni Kolga–Pudisoo teeni pole liiklussagedus teada, edasi on liiklussagedus 1000–3000 autot ööpäevas. Kiiruspiirangud on Loo silla piirkonnas (70 ja 50 km/h), Muuksi küla tiheasustusega alal (70 ja 50 km/h), Kolga–Pudisoo teeristi piirkonnas (70 ja 50 km/h). Teevalgustuse kohta andmed puuduvad.
Leht

Leht (folium) on taime organ, mis kinnitub sõlmel varrele ja mille algsed funktsioonid on fotosüntees ja transpiratsioon ehk taimauramine. Lehtedes toimub suurem osa fotosünteesist ja lehtede kaudu toimub ka suurem osa transpiratsioonist.
Leht on varre ja juure kõrval üks soontaimede kolmest põhiorganist.

Leheroots

Leherootsu abil kinnitub leht taimevarrele ja selle kaudu toimub ainete vahetus lehe ja ülejäänud taime vahel. Osal taimeliikidest leheroots puudub ja lehed kinnituvad varrele laba alumise osaga. Leheroots võib alumises osas laieneda ja moodustada varre ümber lehetupe (näiteks sarikalised ja kõrrelised). Lehetuped kaitsevad kaenlapungi või toetavad nõrka vart.

Lihtleht ja liitleht

Kui rootsule kinnitub üks lehelaba, on tegu lihtlehega. Kui leherootsule kinnitub omakorda eraldi rootsukestega mitu lehelaba ehk lehekest, on tegu liitlehega. Roodumise järgi võib eristada sõrmjaid liitlehti ja sulgjaid liitlehti.

Leheserv

Lihtlehe lehelaba või liitlehe lehekeste leheserv on terve või sisselõigetega. Viimasel puhul on tegemist kas siis sälkudega või hambulise servaga. Kokku eristatakse umbes 11 erinevat leheserva kuju: terve leheserv, ripsmeline leheserv, saagjas leheserv, kahelisaagjas leheserv, hambuline leheserv, kaarhambuline leheserv, täkiline leheserv, lainjas leheserv, loogeline leheserv, ogaline leheserv ja sopiline leheserv. Täpsemaks kirjeldamiseks kasutatakse veel täpsustavaid eesliiteid: kaheli-, peen-, jäme- jne.

Lehtede eluiga ja varisemine

Üheaastastel taimedel elab leht sama kaua kui vars, mitmeaastastel heitlehistel taimedel parasvöötmes ainult kasvuperioodil ehk kevadest sügiseni. 
Igihaljastel taimedel elab leht 1–5 aastat, mõnel juhul 10–15 aastat (harilik kuusk). Erandiks on velvitšia, kelle leht on püsiv elund ja elab kuni 100 aastat.
Lehtede varisemine on taime bioloogiline kaitse vee aurustumise eest füüsilise (suvel) või füsioloogilise (talvel) kuivuse eest. Koos lehtedega vabaneb taim ka kogunenud eritusainetest (sealhulgas mürkidest).
Kaheidulehelistel puittaimedel tekib leherootsu alusel eralduskiht, kus rakud matsereeruvad ja mehaanilise mõjutuse (tuul, vihm) korral leht variseb. Varrele jäänud jälg (lehearm) kattub korgikihiga. Igihaljastel taimedel ei varise lehed üheaegselt, vaid vahetuvad järk-järgult.
Üheidulehelistel ja kaheidulehelistel rohtsetel taimedel jääb surnud leht varre külge ja laguneb järk-järgult.
Maret Ani

Saavutused

Maret Ani karjääri üks paremaid tulemusi on 2006. aasta märtsis toimunud WTA kolmanda kategooria turniiril Acapulcos poolfinaali pääsemine. Poolfinaali pääsemiseks alistas ta hispaanlanna Laura Pous Tio 7:5, 6:2. Poolfinaalis tuli Anil alla vanduda Flavia Pennettale Itaaliast 3:6, 1:6. 
Enne seda võitis ta ühe profiturniiri, tasemelt märksa nõrgema ITF-i võistluse 2005. aasta oktoobris Saint-Raphaëlis, mille auhinnafond oli 50 000 dollarit.
Maret Ani karjääri kaalukaimaks saavutuseks on aga pääs 2,1 miljoni dollari suuruse auhinnafondiga WTA esimese kategooria turniiril Indian Wellsis 16 parema hulka. Kaheksandikfinaalis tuli Anil alla vanduda Saksamaa esinumbrile Anna-Lena Grönefeldile 1:6, 4:6. Turniir toimus märtsis 2006.
Lexus NX

Lexus NX on Lexuse maastur. See sarnaneb disainilt varem näidatud ideeautoga LF-NX ja Lexuse mudeliga CT200h.
Krüptopidu

Krüptopidu (inglise keeles cryptoparty) on rahvusvaheline rohujuurealgatus, et informeerida ja julgustada arvutikasutajaid võtma kasutusele lihtsamaid privaatsust ja andmekaitset tagavaid praktilisi vahendeid. Krüptopidu toimub tavaliselt praktiliste töötubade vormis, kus õpetatakse kasutama lihtsaid vahendeid oma andmete, sidevahendite ja isikuandmete kaitseks.
Krüptopeo materjalid on koostatud ühisloome korras, kõigile avalikult kättesaadavad ja selle korraldamiseks pole vaja kelleltki luba küsida. Krüptopidude ühe kohaliku eestvedaja Märt Põdra sõnutsi on ürituse mõte pakkuda ka üksikisikutele võimalus võtta oma andmete kaitsmiseks midagi ette olukorras, kus süsteemiadministraatori tasemel andmete kaitsmine jääb tavainimestele kättesaamatuks.
Eesti esimene krüptopidu toimus 20. novembril 2012 Tartus,  hiljem on krüptopidusid korraldatud ka teistes linnades.
Eestis on krüptopidusid korraldanud peamiselt piraadiparteiga seotud aktivistid, kuigi rahvusvaheline algatus on rõhutatult apoliitiline. Krüptopeo liikumisele on avaldanud toetust Electronic Frontier Foundation, Wikileaks jpt, krüptopidusid on korraldanud ka Edward Snowden.
Põhjasaar (Novaja Zemlja)

Põhjasaar (vene keeles Северный остров) on Novaja Zemlja saarestiku põhjapoolseim saar. Teda eraldab Lõunasaarest Matotškin Šari väin. Saarel asub Euroopa idapoolseim punkt Flissingski neem (algselt t' Vißinger Hooft).
Saare laius on kuni 132 km, pindala 48 904 km². See on suuruselt teine saar Venemaal ja neljas Euroopas. Põhjasaare rannikut ümbritseb läänes Barentsi ja idas Kara meri. Saare suurim absoluutkõrgus on 1547 meetrit.
Saarest umbes poolt katavad liustikud. Suurima liustiku pindala on umbes 19 800 km², seega see on Euroopa ja Venemaa suurim ning maakeral suuruselt kolmas mandriliustik. Liustike paksus on kuni 400 m, suvel tekivad nendest rannikul jäämäed.
Rannajoon on väga liigestunud; on palju lahti, poolsaari ja neemesid.
Suhhoi Nossi nina saare lõunaosas kasutati aastatel 1958–1961 tuumarelva katsetamiseks.
Saarel paiknevad Venemaa sõjaväebaas ja meresadam.
Novembri keskmine õhutemperatuur

Novembri keskmine õhutemperatuur on kliimanäitaja, mis arvestatakse mingis kohas tehtud mitmeaastaste vaatluste alusel.
Novembri jooksul mõõdetud õhutemperatuuride alusel arvestatakse kuu keskmine temperatuur. Kogu vaatlusperioodi andmed liidetakse ja jagatakse aastate arvuga.
Pihva külanõukogu

Pihva külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954. 
Pihva külanõukogu moodustati 1945 septembris Tartumaal Tähtvere vallas. Külanõukogu keskus asus Pihva külas.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Pihva külanõukogu 1950 septembris Tartu rajooni koosseisu.
1954 juunis Pihva külanõukogu likvideeriti ja selle territoorium liideti Tähtvere külanõukoguga.
Rauno Gutman

Rauno Gutman (sündinud 1. augustil 2001) on eesti harrastuslaulja. 
Telesaate "Eesti otsib superstaari" seitsmenda hooaja finalistina saavutas ta 9. koha.
Johann Gustav Droysen

Elukäik

Aastast 1829 töötas ta gümnaasiumiõpetajana, aastast 1840 oli Kieli ülikooli professor, aastast 1851 Jena ülikooli professor ja aastast 1859 Berliini ülikooli professor.
Tema loodud on mõiste "hellenism".
Poliitikasse läks Droysen Schleswig-Holsteini küsimuse lahendamisest ajendatuna. Oli 1848 Frankfurdi parlamendi liige.
Kyriákos Mitsotákis

Kyriákos Mitsotákis (Κυριάκος Μητσοτάκης; sündinud 4. märtsil 1968) on Kreeka poliitik ja endine pankur, paremtsentristliku erakonna Uus Demokraatia esimees. Alates 8. juulist 2019 on ta Kreeka peaminister.
Mitsotákis lõpetas 1990. aastal Harvardi ülikooli sotsiaalteadustes ja sai 1993. aastal magistrikraadi rahvusvahelistes suhetes Stanfordi ülikoolist.
Ta oli 2013–2015 Kreeka haldusreformiminister. Ta valiti esimest korda Kreeka parlamendi liikmeks 2004. aastal.
Tema isa oli peaminister Konstantínos Mitsotákis.
Harilik ploomipuu

Välimus

Puu kõrgus on tavaliselt 6–12 meetrit, kuid on ka kääbussorte. Mõned sordid on põõsakujulised. Mõned vormid on ogadega. Ploomipuu elab teistest puudest vähem, kõigest 15–60 aastat.
Ploomipuu puidu tihedus on 800 kg/m³.
Enamikul Euroopas ja Eestis kasvatatavatel sortidel on lehed pungas rullunud. Lehed on ovaalsed. 
Õied on valged ja asuvad ühe kuni kolmekaupa. Õied puhkevad kevadel.
Viljad on sileda koorega ja sageli kaetud vahaja kirmega. Värvus varieerub rohelisest ja kollasest mustjassiniseni. Vilja läbimõõt on kuni 8 cm, aga on harilikult palju väiksem. Vili on tavaliselt magus, aga mõnel sordil võib olla hapu.

Ajalugu

Aed-ploomipuu on tekkinud laukapuu ja haralise ploomipuu ristumisel. Ploomipuul on 48 kromosoomi, sama palju kui laukapuul (32) ja haralisel ploomipuul (16) kokku. Aed-ploomipuu tekkis kusagil Kaukaasias, Väike-Aasias või Balkani poolsaarel. Laukapuult päris ta külmakindluse ja kõige tavalisema tumesinise viljade värvi, haraliselt ploomipuult viljade maitseomadused. Sordiaretuse käigus on suhteliselt lihtne saada ka ploomisorte, mille viljade värv on kollane või punane nagu haralisel ploomipuul.
Ploomipuu kultuuristati 3. sajandil eKr Kaukaasias. Kreeka kaudu, kus harilikku ploomipuud tunti juba 6. sajandil eKr, levis ta mujale Euroopasse. Juba 1. sajandil eKr hakkasid roomlased kasvatama mitut sorti ploome.