google/wiki40b huggingface dataset:
Samsung Galaxy Ace

Samsung Galaxy Ace on elektroonikatootja Samsung Electronics puutetundliku ekraaniga nutitelefon, mis kasutab Google'i Androidi operatsioonisüsteemi.
Galaxy Ace kuulutati välja jaanuaris 2011 ja toodi turule kuu aega hiljem, veebruaris 2011. Galaxy Ace'i eelkäija oli Galaxy 3.
Galaxy Ace'i on saadaval musta ja valget värvi. Galaxy Ace sarnaneb väga iPhone 4-ga. Telefon on väga kerge (113 g) ja kiire reageerimisajaga.

Riistvara

Seadmel on 3,5-tolline (9 cm) 16 miljoni värviga puutetundlik HVGA-ekraan, lahutusvõimega 320 × 480 pikslit (165 ppi). Ekraan on kriimustuskindel. Puutetundlik osa on mõeldud kasutamiseks paljaste näppudega (ei tööta enamasti kinnastega). Ekraanil on sensor, mis lülitab ekraani välja, kui telefon kõrva äärde panna. Telefonil on üks tavaline ja kaks puutetundlikku nuppu ning kiirendusandur, mis pöörab ekraanipilti telefoni pööramisel vertikaalasendist horisontaalasendisse või vastupidi.
Galaxy Ace toetab GPRS, EDGE, 3G, HSDPA 7.2 Mbps mobiilsidetehnoloogiaid ning Bluetooth 2.1 ja WLAN-i, niisamuti Wi-Fi 802.11 b/g/n võrke, DLNA-d ja tulipunkti (hotspot).
Telefonil on Li-Ion 1350 mAh aku. Võrreldes mitmete nutitelefonidega on Galaxy Ace'i aku võrdlemisi vastupidav. 2G-võrgus kestab aku ooteajal kuni 640 tundi, 3G-võrgus kuni 420 tundi. 2G-võrgus lubab tootja kõneaega kuni 11 tundi ja 3G-võrgus 6,5 tundi.
Galaxy Ace'il on 800 MHz ARM 11 protsessor ja 280 MB muutmälu.
Sisseehitatud mälu on 158 MB. Galaxy Ace toetab microSD-mälukaarti (kuni 32 GB), telefoniga tuleb kaasa 2 GB mälukaart.
Galaxy Ace'il on 5 MP LED-välguga ja automaatteravustamisega fotokaamera. Kuigi telefoni pole taskulambiga varustatud, saab kaamera välku väga efektiivselt taskulambina kasutada, vaja on ainult Android Marketist taskulambi rakendus alla laadida.

Operatsioonisüsteem

Galaxy Ace kasutab Google'i Androidi tarkvara. Poest ostes saab telefoni Android 2.2 versiooniga. Operatsioonisüsteemi on võimalik uuendada. Praeguseks on uusim versioon Android 2.3.7. Tarkvara uuendamisega tuleks olla ettevaatlik, sest võite ilma jääda tootja garantiist või telefoni ära rikkuda. Internetis leiduvad versioonid ei pruugi olla tootjal veel ametlikult välja lastud – see tähendab, et tegemist võib olla testitava versiooniga.

Lisad ja vidinad

Nagu igas Androidiga telefonis on ka Galaxy Ace'il juurdepääs Android Marketile, kust saab alla laadida tasuta ja tasulisi rakendusi.
Telefonil on GPS, mis kasutab Google Mapsi. Samuti on olemas Social Hub, mis koondab erinevaid suhtluskanaleid; lihtne on e-kirju lugeda või Facebookis suhelda ja informatsiooni leida. Galaxy Ace võimaldab häälkäskudega otsingute tegemist Google'ist.
Telefonil on üsna tugev kõlar, 3,5 mm pistikupesa kõrvaklappide ühendamiseks ja Micro USB 2.0 port. Galaxy Ace toetab FM-raadiot, olemas on ka Java tugi. Telefonil on veel HTML-veebibrauser, stopper, kalender, kalkulaator, diktofon, automaatne klahvilukk ja dokumendivaatur, mis toetab DOC/DOCX-, XLS/XLSX- ja PPT-failivormingut.
Lexa

Léa Cristina Lexa Araújo (lavanimi Lexa; sündinud 22. veebruaril 1995 Rio de Janeiros) on Brasiilia laulja, näitleja ja laulukirjutaja.
Lexa debüütalbum "Disponível" ilmus 2015. aastal. Albumi esimene singel kannab nime "Para de Marra".
2011. aasta Suurbritannia rahutused

2011. aasta Suurbritannia rahutused on 6. augustil Põhja-Londonis Tottenhamis pärast Mark Duggani surma alanud tänavarahutuste laine, mis kestis 10. augustini. Sajad märatsejad süütasid sõidukeid ja hooneid ning rüüstasid poode üle Suurbritannia.
6. augustil hakkasid sündmused arenema Tottenhamis Haringey linnaosas, Tottenham Haleis ja Wood Greenis.
8. augustil kandusid korratused juba üle pealinna. Noorte jõugud märatsesid kesklinnas Oxford Circuse piirkonnas, lõunas Brixtonis ja idas Waltham Foresti. Väljaspool Londonit toimusid korratused Birminghamis, Bristolis, Dundees, Glasgow's, Liverpoolis, Medways, Nottinghamis, Oxfordis ja Readingis.
9. augustil haaras rahutuselaine juba Birkenheadi, Bristoli, Cambridgei, Huddersfieldi, Liverpooli, Manchesteri, Nottinghami, Portsmouthi ja Salfordi.
Rüüstajad kasutasid mitmesuguseid suhtlusvõrgustikke teabe jagamiseks ja oma tegevuse kooskõlastamiseks. Samas kasutas ka politsei suhtlusvõrgustikke inimeste kindlakstegemiseks, pannes fotod ja videod tundmatutest isikutest internetti üles.
Paljud rüüstajad ei vaevunud oma tegevust varjama. Nad ei katnud oma nägu valvekaamerate ees, kui poode rüüstasid, ning postitasid suhtlusvõrgustikesse pilte enesest koos varastatud kaupadega. See lihtsustas politseil kurjategijate jälile saamast.
Rahutustes sai viga 186 politseinikku ja 5 politseikoera. Vigastada sai ka 10 tuletõrjujat. Tavakodanikest sai 5 surma. Kolm meest said surma, kui püüdsid oma naabruskonda kaitsta rüüstajate eest, ja 68-aastane mees tapeti, kui ta püüdis kustutada põlevat prügikasti.
Kokku toimus Londonis 3443 rahutustega seotud kuritegu. 15. augustiks oli vahistatud umbes 3100 inimest, kellest rohkem kui 1000 oli juba saanud süüdistuse kuriteo toimepanekus. Justiitsministeeriumi andmetel olid 90% rahutustega seotud isikutest mehed ning üldiselt olid nad noored: 26% oli 10–17 aastat vanad, 27% olid 18–20 aastat vanad ja kõigest 5% olid üle 40 aasta vanad.
Juba augustikuu jooksul, 1. septembriks oli kohtu ette astunud 1566 inimest, neist 1027 Londonis, 190 Suur-Manchesteris, 132 West Midlandsis, 67 Merseyside'is ja 64 Nottinghamis.
Kahele mehele, kes Facebookis õhutasid rahvast rahutustele, mõisteti kummalegi neli aastat vabaduskaotust. Nende edasikaebus lükati tagasi.
Neegreid oli kohtu alla antute hulgas rohkem kui Suurbritannia rahvastiku rassilise koostise järgi arvata võiks. Suurbritannia 2001. aasta rahvaloenduse järgi moodustasid neegrid rahvastikust 2%, aga kohtualustest 46%. Siiski olenes see piirkonnast. Londoni linnaosas Haringeys moodustasid neegrid elanikest 17% ja kohtualustest 55%, aga Manchesteri eeslinnas Salfordis oli vastupidi: valged moodustasid elanikest 88% ja kohtualustest 94%. Lisaks Suurbritannia kodanikele vahistati 44 välisriigi kodanikku, kõige rohkem Jamaica kodanikke.
Pihtla vald (1939)

Pihtla vald oli vald Saaremaal aastail 1939–1950.
Vald kuulus Riigivolikogu 40. valimisringkonda, kust valiti Otto Pukk.
Vald kuulus Kuressaare põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda.
11. märtsil 1940 valiti vallavanemaks Riidu Laus.
13. septembril 1945 moodustati valla koosseisus Kaali külanõukogu, Pihtla külanõukogu ja Tõlluste külanõukogu.

Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776)

10. Pihtla vald – maa-alaga, mis moodustub senise Pihtla valla maa-alast, välja arvatud Vatsküla ja Võrsna külade ning Kasti asunduse piirkonnad.
Cannes

Kliima

Linnas on vahemereline kliima kuumade suvede ja pehmete talvedega. Juuli keskmine õhutemperatuur on 22,1 °C, jaanuari keskmine õhutemperatuur on 7,9 °C. Keskmine aastane sademete hulk on 857,7 mm.

Ajalugu

Linna kohale rajasid liguurid 2. sajandil eKr Aegitna asula. 69. aastal pKr toimus seal kokkupõrge Othose ja Vitelliuse vägede vahel. 19. sajandi alguseni oli Cannes väike kaluriküla, 1830ndatel hakkasid Cannes'i suvilaid rajama prantsuse ja välismaa aadlikud. Sinna asus elama ka endine briti lordkantsler Henry Brougham. 1868 hakati rajama promenaadi La Croisette. 20. sajandi alguses avati seal mitu luksushotelli. Linna keskel asub 9 hektari suurune kalmistupark Cimetière du Grand Jas.
Linnapea on alates 2014. aastast David Lisnard.

Majandus

Osaliselt linna piires asub Cannes'i Mandelieu kosmosekeskus.
Cannes on tähtis turismilinn. Suveperioodil võib elanike arv kasvada kolmekordseks. Linnas on kolm kasiinot.

Transport

Linnast 24 km kirdes asub Nice'i Côte d'Azuri lennujaam. Pariis asub 8 tunni autosõidu kaugusel mööda A8-kiirteed. Linnal on ka raudteeühendus suuremate Prantsusmaa linnadega.

Sport

Linna võrkpalliklubi RC Cannes'i naiskond on mitmekordne Prantsusmaa meister. Ka meeste võrkpalliklubi AS Cannes on tulnud korduvalt Prantsusmaa meistriks.
Balti mere maade Sõpruse velotuur

Balti mere maade Sõpruse velotuur (soome Itämeren ystävyysajo) oli 1986-1989 toimunud maanteesõiduvõistlus. 1986 ja 1988 kulges võistlus Turust Leningradini ja 1987 ja 1989 Leningradist Turuni. 1988 ja 1989 kulges sõit ka Eesti alal.
Esimene võistlus (1986) kestis nädal aega ja selle aja jooksul sõideti umbes 1000 km. Esimese võistluse võitis Nõukogude Liitu esindav Mihhail Svešnikov.
Zen

Zazen

Istumismõtlus

Shikantaza

Lihtsalt istumine. Ilma püüdleva keskendumiseta mitte millelegi.
Kustas Utuste

Isiklikku

Kustas Utuste oli taarausuline. Tema abikaasa oli eesti kirjanik ja publitsist Marta Lepp, vend oli kolonel Jüri Hellat.
Väike öömuusika

"Väike öömuusika" (sks Eine kleine Nachtmusik, originaalpealkirjaga Serenaad nr 13 keelpillidele G-duur, K 525) on Wolfgang Amadeus Mozarti üks tuntumaid teoseid, kirjutatud aastal 1787. See koosneb neljast osast. Teos on kirjutatud kammeransamblile (kaks viiulit, vioola, tšello, valikuline kontrabass), kuid esitatakse tihti keelpilliorkestri poolt.
Teose tuntum pealkiri Eine kleine Nachtmusik tähendab saksa keeles 'väike serenaad', kuid on tavaliselt otse ja vähem täpselt tõlgitud 'väike öömuusika'. Teost hakati nii nimetama, kuna Mozart oli nende sõnadega alustanud selle teose kirjet oma isiklikus kataloogis. Ta ei mõelnud teost nii nimetada, vaid tahtis lihtsalt märkida, et on kirjutanud ühe väikse serenaadi.

Romanze

Teine osa on C-duuris. See on rahuliku tempoga rondovormis osa (skeemiga A–B–A–C–A-kooda). C vormiosa on c-mollis.

Menuetto

Kolmas osa on võrdlemisi kiires tempos kolmeosalise vormiga menuett (skeemiga A–B–A). Helistikeks on G-duur ja D-duur (trio).

Võimalik puuduv osa

Mozart on oma isiklikus kataloogis märkinud, et teosel on viis osa: Allegro, Menuett ja Trio, Romanss, Menuett ja Trio, Finaal. Teine tema nimetatud osa, menuett ja trio, arvati kaua aega olevat kadunud ning keegi ei teadnud, kas Mozart ise või keegi teine oli selle eemaldanud. Musikoloog Alfred Einstein pakkus, et menuett Mozarti klaverisonaadis B-duur K 498a on otsitav puuduv osa.
Märt-Matis Lill

Märt-Matis Lill (sündinud 6. novembril 1975 Tartus) on eesti helilooja. 
Ta sündis Jaan Kaplinski ja Anne Lille pojana. Emil Laansoo on tema vanaisa.
Ta õppis Tallinna Muusikakeskkoolis Lepo Sumera käe all heliloomingut. Aastal 1999 lõpetas ta Eesti Muusikaakadeemia kompositsiooniklassi Lepo Sumera ja Eino Tambergi õpilasena. Ta on käinud Tallinna Pedagoogikaülikoolis filosoofiatundides ning õppinud Helsingi ülikoolis japanoloogiat, sinoloogiat ja filosoofiat. Ta õpib magistriõppes Helsingi Ülikoolis ja Sibeliuse Akadeemias Veli-Matti Puumala juures. 
Ta on osalenud Helsingis IRCAMi suvekursustel (2000. aasta suvel) ning Luca Francesconi, Michael Jarrelli, Louis Andriesseni ja Magnus Lindbergi meistrikursustel. 2003. aasta suvel osales stipendiaadina  Centre Acanthes’i suvekursustel Avignonis.
2003 osales ta Rostrumil teosega "Taeva jõgi", mille salvestas Tallinna Kammerorkester Risto Joosti juhatusel.
Lill on kirjutanud ka näituse- ja filmimuusikat. Rahvusvahelist edu on pälvinud tema muusikaga Priit Tenderi animafilmid "Mont Blanc" ja "Rebasenaine".
2014. aasta aprillist on ta Eesti Heliloojate Liidu esimees. Ta on ka Eesti Arnold Schönbergi Ühingu esimees (aastast 2003), Pärnu Nüüdismuusika Päevade kunstiline juht ja 
Eestimaa Looduse Fondi toetajaliige.Klaaspärlimäng (festival) 
Ta on kirjutanud arvustusi, artikleid ja esseesid eesti lehtedele ja ajakirjadele.

Isiklikku

Märt-Matis Lillel on pojad Oliver (1995) ja Markos (1999) ning tütar Ele (2010). 
Lõõgastuseks loeb ta hiina keeles Kong Fuzi tekste.
Akvakultuur

Ajalugu

Akvakultuur pärineb Hiinast, umbes ajast 2500 eKr. Esimesena kasvatati karpkala, kes on pidamistingimuste suhtes vähenõudlik. Karpkala kasvatamine viis kuldkalade aretamiseni Tangi dünastia ajal.
Hawaii põliselanikud rajasid kalatiike rohkem kui 1000 aastat tagasi.
Kalatiike leidus ka Vanas Roomas ja selle kombe võtsid üle varakristlikud kloostrid, sest kala oli paasturoog, mida võis süüa ajal, kui liha ei tohtinud süüa. Keskajal levis kalatiikide rajamise komme kõikjale Euroopasse, kaasa arvatud Eestisse. Kalatiikide tähtsus vähenes 19. sajandil, kui transport arenes ja muutis ka sisemaal värske kala odavamaks.
2007. aasta seisuga kasvatatakse maailmas akvakultuuri abil 430 loomaliiki, mis on suur edasiminek võrreldes 13 liigiga 2000. aastal ja 324 liigiga 1997. aastal.
Tänapäeval akvakultuuri tähtsus suureneb. Selle põhjuseks on paljude kalaliikide looduslike varude üleekspluateerimine ja maailma rahvaarvu kasv, mis suurendab nõudlust kvaliteetsete proteiiniallikate järele.

Vesiviljelus Eestis

Eestis on vesiviljelus tõusuteel ja valdava osa toodangust moodustab vikerforell (2016. aastal 78% kogu müüdud kala- ja vähitoodangust). Kokku müüdi 2016. aastal kaubakala ja -vähki 868 tonni ja seda 3,7 miljoni euro väärtuses. Sellest 680 tonni ja 2,6 miljonit eurot oli vikerforelli osa, harilikku jõevähki müüdi 0,7 tonni ja teiste liikide (ahven, arktika paalia, angerjas, aafrika angersäga, karpkala, pakslaup, säga, siberi ja vene tuur ning valgeamuur) osa oli väiksem. Samal aastal läks ekspordiks 9% toodangust.
Benedictus XVI ametisse nimetatud kardinalid

Paavst Benedictus XVI nimetas ametisse 90 kardinali 5 konsistooriumil. 11. juunil 2007 tühistas Benedictus XVI Johannes Paulus II otsuse, et kui konklaavil ei saavutata 30 valimisvooru (12 valimispäeval) järel selgust, otsustab lõpliku tulemuse 31 voorus lihthäälte enamus eelmises voorus kahe enim hääli saanud kandidaadi vahel. Benedictus XVI taastas varasema korralduse, mille alusel on konklaavil valituks osutumisel igas voorus nõutav  2/3 häälte arv. 24. novembril 2012 toimunud konsistooriumil ei nimetanud ta ametisse ühtki eurooplasest kardinali. See oli esimene konsistoorium pärast 1927, kui uute kardinalide seas polnud ainsatki itaallast ja esimene konsistoorium pärast 1924, kui määratute seas polnud ühtki eurooplast. Ta sätestas 22. veebruaril 2013 avaldatud motu proprios konklaavi reeglid.
Meta Vannas

Meta Vannas (neiupõlvenimi Jürgenson, 1949–1975 Jangolenko; 9. jaanuar 1924 Suuremõisa, Hiiumaa – 25. november 2002 Tallinn) oli Eesti NSV riigitegelane.
Ta lõpetas 1950 Kärdla Keskkooli ning 1961 NLKP Kõrgema Parteikooli.
Saksa okupatsiooni ajal oli ta vangis Haapsalus ja Tallinnas ning 1944–1945 Stutthofi koonduslaagris.
1952–1954 oli ta ELKNÜ Jõhvi Rajoonikomitee I sekretär, 1954–1957 Jõhvi Rajooni TSN TK esimehe asetäitja. Ta oli 1957–1960 EKP Jõhvi Rajoonikomitee III sekretär. 
1960–1969 oli Meta Jangolenko Narva Linna TSN TK esimees.
Ta oli Eesti NSV teenindusminister 1969–1975, Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi esimehe asetäitja  1975 – 25. mai 1978, Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi esimehe kohusetäitja 25. mai 1978 – 26. juuli 1978, Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi esimehe asetäitja 26. juuli 1978 – 1985. 
Ta oli EKP Keskkomitee liige 1961-1986 ning ENSV Ülemnõukogu VI, VII, VIII, IX ja X koosseisu saadik.

Ühiskondlik tegevus

Vannas on olnud Keskerakonna juures tegutseva Sundüürnike Kogu liige ning rahvusvahelise organisatsiooni Rombergpark komitee viitsepresident.
Deglatsiatsioon

Deglatsiatsioon on protsess, mille käigus maa vabaneb liustike alt. Deglatsiatsioon toimub jäävaheajal, mil ablatsioon ületab akumulatsiooni.
Eesti alal toimus viimane deglatsiatsioon ligikaudu 11 000 aastat tagasi.
Anneli Tõevere

Anneli Tõevere-Kaur (sündinud 20. aprillil 1970) on endine laulja ja laulusõnade kirjutaja; suhtekorraldaja.

Karjäär

Tõevere on õppinud Georg Otsa nimelises muusikakoolis. Laiemale avalikkusele sai tuntuks 1994. aastal koolikaaslastest kokku pandud trio Duubel+ (Tõevere, Evelin Samuel ja Tõnis Kiis) liikmena. Helilooja Heini Vaikmaa kirjutatud lood "Sel tänaval" ja "On läinud aastad" kogusid edetabelites mõningast populaarsust.
1995. aastal laulis Tõevere Psyche osa Heini Vaikmaa rokkooperis "Hing ja iha". Eesti Raadio avaldas salvestisega plaadi.
1997. aastal lõid rootsi stilistid vahepeal varjusurmas olnud ja duetiks kahanenud Duubel+ (Tõevere ja Kiis) uue lavaimidži, kuid projekti ei saatnud loodetud edu. Sellest perioodist kõlasid raadiote eetris enim singlilood "Numbri valin" ja "Sind ei püüa".
Pärast Duubel+ lagunemist 1998. aastal jätkas Tõevere mõnda aega popmuusika salvestamist lavanime Thadee all koostöös helilooja ja produtsendi Ivar Männikuga. Projekt seiskus pärast edutuid singeid "Keegi teab", "Kõik on hea", "Jagatud südamed", "Veatu".
Anneli Tõevere osales 1999. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Iisraelis, olles kunagise bändikaaslase Evelin Samueli üks taustalauljaid. Aastatel 2001 ja 2002 oli Anneli Tõevere taustalauljana tegev Eesti eurolaulu eelvoorus.
Tõevere on viljakas tekstiautor. Talt on laulusõnu tellinud näiteks Koit Toome, sageli kirjutas Tõevere tekstid ka omaenda lugudele.

Pärast lauljakarjääri

Pärast sajandivahetust töötas Tõevere Eesti Televisiooni turundusosakonnas, kust läks 2006. aastal tööle Hansapanka, kuid naasis Eesti Rahvusringhäälingusse, kus ta on avalike suhete juht.
Muusikast ja lavategevusest on Tõevere taandunud.
Anneli Tõevere-Kaur on abielus ja elab Tallinnas.
Tulnukad (film)

"Tulnukad" (originaalpeakirjaga "Aliens") on 1986. aasta ulmefilm, mis on järg Ridley Scotti 1979. aasta filmile "Tulnukas" ("Alien").
Filmi režissöör on James Cameron, kes 1984. aastal oli lavastanud filmi "The Terminator".
Stsenaariumi kirjutasid Cameron, David Giler ja Walter Hill.
Peaosi mängivad Sigourney Weaver, Michael Biehn, Lance Henriksen ja Bill Paxton.
Võtted toimusid Inglismaal stuudios Pinewood Studios.
Filmi eelarve oli 18 miljonit USA dollarit.
"Tulnukad" sisaldab rohkem action'it ja põnevust kui "Tulnukas", mis keskendus rohkem ulmelise atmosfääri loomisele.

Süžee

Filmi alguses päästetakse kosmosest veltveebel Ellen Ripley (Sigourney Weaver), kes jäi ainsa inimesena kosmoselaevas Nostromo viibinutest ellu jäi. Ta äratatakse 57 aastat kestnud hüperunest. Järk-järgult teatatakse talle vahepeal aset leidnud muutustest. Oma kohkumuseks saab ta teada, et planeedi LV-426 (kus Nostromo meeskonnal oli esimene saatuslik kohtumine kosmosetulnukaga (ksenomorfiga)) keskkond on ümber kujundatud inimesele sobivaks ning sinna on rajatud inimeste koloonia Hadley's Hope. Kui Ripley saab teada, et ühendus kolooniaga on kadunud, kardab ta kohe kõige halvemat. Ripley sõbrad ja perekond on ammu surnud. Ta on nüüd ülendatud leitnandiks. Vastu tahtmist nõustub ta minema kaasa päästeekspeditsiooniga, mille saadab välja kõikvõimas Kompanii (Weyland-Yutani). Ta nõustab entusiastlike Ameerika Ühendriikide Koloniaalmerejalaväelaste jagu, mis saadetakse koloniste päästma. Nad kasutavad kosmoselaeva Sulaco, mis on nime saanud Joseph Conradi teose järgi nagu Nostromogi.
Jõudes planeedile LV-426 avastavad Ripley ja tema kaaslased peagi, et kolooniat on rünnanud tulnukad ning kõik asunikud on nähtavasti surnud. Päästesalk on ise varsti asulas lõksus: neid jahivad terved armeed ksenomorfe, keda juhib kuninganna. Lõpuks leiab Ripley ainsa inimesena ellu jäänud tüdruku hüüdnimega Newt, kes on tapatalgutest imekombel pääsenud. Olukorra teeb veelgi keerulisemaks see, et Burke'il (Paul Reiser), kes on Kompanii esindajana kaasa võetud, on salaplaan võtta iga hinna eest Maale kaasa üks ksenomorfidest. Kui tulnukad Newti röövivad, peab Ripley lapse päästmiseks eluga riskima. Planeedilt tuleb põgeneda enne, kui tuumaplahvatus planeedi "steriliseerib".

Versioonid

"Tulnukate" kinoversioon oli 137 minuti pikkune. Hiljem koostas Cameron 157 minuti pikkuse special edition'i. See ei ole director's cut, sest Cameron oli kinoversiooniga rahul. Selles versioonis sisalduvad stseenid kolooniast enne tulnukate rünnakut, lahingustseen merejalaväelaste robot-tunnimeestega ning lugu Ripley tütrest).
Special Edition lasti esmakordselt välja laserdiskil ja VHS-formaadis 1992. aastal. Mõlemad versioonid koos avaldati esmakordselt 2003 lasti esmakordselt koos DVD-kogumikus "Alien Quadrilogy".
Supilinna Tirin

Supilinna Tirin on Tartu Supilinna linnaosa ajaleht.
Ajalehe 10. number ilmus aprillis 2012, nr. 14 aprillis 2016. Ajaleht ilmub alates 2003. aastast üks kord aastas, selle saab iga Supilinna elanik postkasti ning seda on võimalik lugeda ka internetist.
Ajalehe väljaandja on Supilinna Selts, toimetaja Aime Jõgi alates 2017. aastast Tiia Kõnnussaar.
Annie Dillard

Annie Dillard (sündinud 30. aprillil 1945) on USA naiskirjanik.
Ta sai 1975 Pulitzeri auhinna mitteilukirjanduse eest. Auhinnati raamatut "Pilgrim at Tinker Creek", mis on meditatsioon tema loodusvaatlustest Tinker Creeki ääres. Raamatu kohta on kasutatud sõnu "müstika" ja "teoloogia". Samasugune loodusvaatluste ja filosoofia ühitamine on omane mitmele teisele tema teosele, näiteks "For the Time Being" ja "Holy the Firm".
Ernst Sartorius

Ernst Wilhelm Christian Sartorius (10. mai 1797 Darmstadt – 13. mai 1859 Königsberg) oli saksa usuteadlane ja kirikujuht, kes valmistas ette vaimsuse kujunemist, mis sai valitsevaks 19. sajandil Tartu Ülikooli usuteaduskonnas ja oli pikka aega iseloomulik nn balti luterlusele.
Sartorius oli gümnaasiumi direktori poeg, õppis Göttingeni Ülikoolis 1815–1818 ja töötas Tartu Ülikoolis süstemaatilise usuteaduse professorina 1824–1835. Alates 1835 tegutses ta kindralsuperintendendina (piiskopina) Königsbergis Preisimaal, olles ühtlasi kuningliku konsistooriumi (kirikuvalitsuse) direktor ja Königsbergi lossikiriku jutlustaja.
Sartorius on arvukate teoloogiliste tööde autor. Laialdast tähelepanu äratasid juba varased kirjutised, mis kritiseerisid valgustusaja teoloogiat iseloomustanud ratsionalismi. Tema mõtlemise programmi väljendab 1821. aastal ilmunud teose pealkiri "Religioon väljaspool palja mõistuse piire, vastavalt tõelise protestantluse põhimõtetele, vastandina väära ratsionalismi põhimõtetele". Immanuel Kant oli teoses "Religioon palja mõistuse piires" (1793) esitanud religioonitõlgenduse ja kristluseteooria, mille lähtekohaks olid kriitilises filosoofias selgitatud mõistuseprintsiibid.
Rahvusvahelise tuntuse saavutas Sartorius oma Tartus 1831. aastal peetud avalike loengutega. Neis käsitles ta Kristuse persooni ja tegu, aga andis ühtlasi kokkuvõtliku kristluse-esitluse üldse. 1853. aastal andis Sartorius välja oma loengute 6. töödeldud väljaande. Teos tõlgiti paljudesse keeltesse (nt taani, inglise, hollandi, prantsuse keelde).
Sartoriuse initsiatiivil ja väljaandmisel ilmub esimest korda eesti keeles luterliku kiriku õpetuslikku konsensust väljendav Augsburgi Usutunnistus (1530). Eestikeelne tõlge valmis seoses Augsburgi Usutunnistuse 300 aasta juubeliga. Pidulik juubeliväljaanne (1830) sisaldas lisaks ladina- ja saksakeelsele tekstile ka eesti- ja lätikeelset tõlget.
Sartoriuse teoloogiliseks peateoseks on mitmes jaos ilmunud kristluse koondkäsitlus "Õpetus pühast armastusest ehk evangeelse-kirikliku moraaliteoloogia põhijooned" (1840–1856). Teosest ilmust mitu (töötlustega) väljaannet. Ka tõlgiti see nt inglise ja rootsi keelde. 1861. aastal anti teos välja üheköitelisena.
Tartu Ülikooli dogmaatika ja teoloogilise moraali õppetoolil sai Sartoriuse järglaseks Friedrich Adolph Philippi (1809–1882).
Darja Saar

Darja Saar (sündinud 13. juunil 1980 Sinimäel) on endine ETV+ peatoimetaja, Eesti iluvõimleja ja sporditegelane.
Ta lõpetas aastal 1998 Narva Kreenholmi Gümnaasiumi, aastal 2008 Tallinna Ülikooli riigiteaduste instituudi sotsiaalteaduste magistriõppe ja aastal 2010 Eesti Diplomaatide Kooli.
Ta oli aastatel 2003–2008 Eesti Poksiliidu peasekretär ja 2006–2015 Eesti Olümpiaakadeemia juhatuse liige. Aastatel 2009–2010 oli ta Spordikoolituse ja -Teabe Sihtasutuse projektijuht. Aastatel 2010–2015 oli ta SA Entrum juhatuse liige ja tegevjuht.
Aastatel 2015–2018 oli ta telekanali ETV+ peatoimetaja.