google/wiki40b huggingface dataset:
Düsenteeria

Etioloogia

Düsenteeria kutsuvad esile viis erinevat šigellabakterit: Shigella dysenteriae, Shigella flexneri, Shigella boydii ja Shigella sonnei. Eri piirkondades on ülekaalus eri bakterid.
Kõigile neile bakteritele on iseloomulik suur vastupidavus väliskeskkonnale ning äärmiselt suur infektsioossus.
Nakatumine toimub fekaal-oraalsel teel. Inimene puutub kokku nakkusallika väljaheidetega ning hügieeninõuete mittejärgimisel satuvad haigusetekitajad suu kaudu organismi  või kantakse nad üle toiduainetele, mida ta hiljem tarvitab.

Patogenees ja kliiniline pilt

Šigella jõuab suu kaudu jämesoolde ja tungib limaskestarakkudesse, kutsudes esile limaskestade turse, hüpereemia, haavandid, palaviku ja üldise halva enesetunde. Haigetel võib esineda ka kõhuvalu ning oksendamine ja sellega kaasnev iiveldustunne. Roe on vedela konsistentsiga ja sisaldab sageli erütrotsüüte. Roojamine võib olla valulik.

Ravi

Düsenteeria raviks kasutatakse näiteks sulfoonamiidi koos trimetroprimiga või ampitsilliini, ofloksatsiini.

Profülaktika

Profülaktika seisukohalt on oluline elementaarsetest hügieeninõuetest kinnipidamine, värskete juur- ja puuviljade pesemine, puhta joogivee tarbimine ning reostunud veekogudes viibimise vältimine.
Geidar Džemal

Isiklikku

Tema poeg oli ajakirjanik Orhan Džemal.
Orest Perov

Elulugu

Orest Perov oli venelane ja veterinaari poeg.
Lõpetas 1932 Leningradi Zooveterinaariainstituudi ja 1941 Leningradi II Medinstituudi, meditsiinikandidaat (1949, Leningradi Pediaatriainstituut), väitekiri "Некоторые черты самобытной русской медицины допетровской эпохи", meditsiinidoktor (1957, Leningradi Töövõime Ekspertiisi Instituut), väitekiri "Гигиена и санитарная техника в России IX–XVII вв". Oli 1933–36 Tervishoiu rahvakomissariaadi sanitaar-bakterioloogilise labori sanitaarinspektsiooni juhataja, 1941–45 Nõukogude armees arst, 1946–49 Leningradis Meditsiinikooli õpetaja, 1949–52 Leningradi Pediaatriainstituudi hügieeni kateedri assistent, 1953 TÜ hügieeni kateedri vanemõpetaja, 1954–58 kateedri juhataja, dotsent, 1958–73 Ternopoli Meditsiiniinstituudi professor, hügieeni kateedri juhataja; aastast 1973 pensionil.

Teadustöö

Uurimusi epizootoloogiast, veehügieenist, sanitaartehnika ajaloost ja lastehügieenist.
Robert E. Howard

Robert Ervin Howard (22. jaanuar 1906 – 11. juuni 1936) oli Ameerika Ühendriikide kirjanik. 
Teda peetakse seiklusulme mõõga ja maagia alamžanri (inglise keeles sword and sorcery) rajajaks. Howardi tuntuim tegelaskuju on kimmerlane Conan ehk Barbar Conan, kelle tuntuim kehastaja filmis on olnud Arnold Schwarzenegger.
Howard sündis Peasteris Texase osariigis. Hiljem kolisid tema vanemad Cross Plainsi väikelinna, kuhu ta jäigi elama. Tema isa töötas arstina. Howard õppis kohalikus põhikoolis ja Brownwoodi keskkoolis. Mõnda aega õppis ta ka kolledžis ning seejärel alustas tegevust vabakutselise kirjanikuna.
Howard oli mõjukas nii kirjanikuna kui ka ulmeajakirjade kirjastaja ja toimetajana. Tema väljaannete kaudu leidsid tee kirjandusse paljud Ameerika ulmekirjanikud.
Hannoveri ajalugu

Moodustumine

Hannover moodustati mitmete Braunschweig-Lüneburgi hertsogkonna dünastiliste jaotuste ühinemisega, ainsaks erandiks Braunschweig-Wolfenbüttel. Aastatel 1714–1837 oli see personaalunioonis Suurbritannia kuningriigiga, mis lõppes kuninganna Victoria Suurbritannia troonile saamisega, kuna vastavalt Saali tavaõigusele ei saanud naine Hannoveri valitseda. Aastani 1803, mil see okupeeriti Prantsuse ja Preisi vägede poolt, oli Hannover Saksa-Rooma riigi osastisriik; taasiseseisvumisel aastal 1814 ülendati Hannover kuningriigiks, mis kestis aastani 1866.

Vapid

Pärast personaaluniooni lõppu Suurbritanniaga aastal 1837 jättis Hannover Briti kuningliku vapi ja lipu, lisades vaid uue krooni (Briti eeskuju järgi).
Kiirgusdoos

Kiirgusdoos ehk kiiritusdoos  on aines neeldunud ioniseeriva kiirguse energia ja selle aine massi suhe. Kiirgusdoosi ühikuks on 1 J/kg. Seda ühikut nimetatakse greiks (tähis Gy). Kiirgusdoosi mõistega iseloomustatakse igat liiki ioniseeriva kiirguse toimet ainele.
Saab eristada letaalset ehk surmavat doosi, maksimaalset ja minimaalset doosi (vastavalt suurim ja vähim soovitatav), toksilist doosi ning efektiivset (mõju avaldavat) doosi. Inimesele on suurim ohutu kiirgusdoos 0,05 greid aastas. Kiirgusdoos üle 2 grei aastas põhjustab kiirgustõbe ja doosid 7-8 või rohkem greid aastas lõppevad peaaegu alati surmaga.
Tauksi

Asukoht

Saare geograafilised koordinaadid on 58° 49′ N, 23° 27′ E.
Tauksi ning kagus asuva Sassi poolsaare vahele jäävad väiksemad rahud (Porgi, Krimmi, Holmirahu, Mardirahu); nende piire on raske määratleda, sest saartel ja nende ümber meres kasvab pilliroog. Tauksist loodes asuvad Koharahu, Suurrahu ja teised rahud, samuti Liialaid ja Sõmeri. Edelasse jäävad Mustarahu ja Paljarahu, kirdesse Ülerahu ja Alarahu. Saare ümber on madal meri.
Tauksi ning ümbruskonna laiud ja rahud (koos Liialaiu ja Sõmeriga) moodustavad ligi 40-st saarest koosneva Tauksi saarterühma.

Loodus

Tauksil on valdavalt roostikud, ranna- ja puisniidud. Lääne pool on loomännik. Soolakulistel rannaniitudel valitseb tuderluga.
Kasvab ligi 350 liiki soontaimi.

Ajalugu

Esimest korda mainiti Tauksit 1526 (Tocsz).
19. sajandi lõpuni oli Tauksil kõrts. Saarel oli pikka aega kaks talu: Lepametsa ja Amermaa. Ühes neist elas pere veel aastal 1972. Amermaa hooned on säilinud.
Tauksit kasutas heinamaana Haapsalu kirikumõis.
1944. aasta septembris põgeneti saarelt Punaarmee eest Rootsi, vahepeatus tehti enamasti Hiiumaa laidudel. Ka Helmut Maandile, Eesti Vabariigi Valitsuse riigisekretärile, oli Rootsist vastu tellitud kiirpaat Tauksi taha, kuid paadi kokkulepitud ajaks mitteilmumise tõttu lahkus tema Liialaiu kaudu.
27. septembril 2003 läks Tauksi lähedal ümber paat kolme kalamehega, kellest ühel õnnestus Tauksi saarele ujuda. Teised uppusid. Pääsenu süütas märgutuled, mis kasvasid tulekahjuks. Saabunud vihmasaju tõttu jäi enamik saarest tulest puutumata. Mees leiti hiljem alajahtununa.
Nagano prefektuur

Geograafia

Prefektuur asub sisemaal ja on mägine, lääneosas asub Hida ahelik.

Sümbolid

Nagano prefektuuri tunnuslind on lumepüü (Lagopus mutus), tunnuspuu on lamedalehine kask (Betula platyphylla var. japonica) ja tunnuslill emajuur  (Gentiana scabra var. buergeri).

Haldusjaotus

Nagano prefektuur on jaotatud 81 omavalitsuseks, millest 19 on suurlinnad (市 shi).
August Vomm

Looming

Enne II maailmasõda koosnes August Vommi looming valdavalt portreebüstidest ja kümmekonnast töömahukast hauasambast. Ta on kujutanud Ruts Baumani, Ants Lauterit, Hugo Lauri, Gustav Ernesaksa, Romulus Tiitust, Ferdi Sannameest jt. Ühena vähestest sõja-aastad kodumaal veetnud kunstnikest kohanes August Vomm uute nõudmistega kohe esimestel sõjajärgsetel aastatel. 1945 liitus ta skulptorite brigaadiga, luues Estonia teatri liiduvabariike sümboliseerivad reljeefid. 1947 valmis monument Viljandis Suures Isamaasõjas langenuile, 1952 avati jällegi brigaadimeetodil loodud Lenini monument Tartus ning koos Lagle Israeliga Nikolai Burdenko mälestusmärk Tartu Toomemäel. Tema loodud on tänaseks teisaldatud revolutsioonitegelaste Johannes Vares-Barbaruse ja Hans Pöögelmanni monumendid Tallinnas. Lenini juubelinäitusele 1970 lõi Vomm hiigelmõõtmetes tammepuidust V. I. Lenini portreebüsti, mille eest pälvis koos Elmar Kitse ja Avo Keerendiga riikliku preemia ja Eesti NSV teenelise kunstniku aunimetuse, samuti üleliidulise äramärkimise ajakirjanduses.
Eriline osa oli tema loomingus ka lapsi ja loomi kujutaval skulptuuril.

Isiklikku

August Vomm oli abielus maalikunstnik Benita Vommiga. Aastal 1944 põgenes Benita Vomm koos lastega Saksamaale. Nende poeg on kunstnik Ants Erik Vomm ja tütar maalikunstnik Mai Reet Järve-Vomm.
Eino Tubin

Eino Tubin (sündinud 19. märtsil 1942 Tartus) on eesti rahvusest vabakutseline ajakirjanik ja endine Rootsi kaitseministeeriumi ametnik.
Ta lahkus 1944. aastal koos vanematega Rootsi. Ta õppis Stockholmi Eesti Algkoolis. Aastal 1964 lõpetas ta Stockholmi Ajakirjanduskooli.
Ta töötas aastakümneid Rootsi kaitseministeeriumis üldkaitseinfo alal. Seejärel oli ta vabakutseline ajakirjanik. Ta on reservkapten. Aastast 1994 elab ta Kasi väikelinnas Türgis.

Teoseid

Aastal 2000 ilmus Tallinnas tema mälestusteraamat "Teisal", aastal 2007 Stockholmis rootsikeelne raamat infosõjast "Besegra utan strid" ("Alistada ilma lahinguta").

Isiklikku

Tema ema oli tantsija ja näitleja Elfriede Saarik (Erika Tubin), isa oli helilooja Eduard Tubin, poolvend Rein Tubin oli inseneriharidusega eesti koori- ja orkestrijuht ning trombonist. Tema abikaasa Behani on rahvuselt türklanna.
Vanarooma muusika

Vanarooma muusika on muusika Vana-Roomas.
Vana-Kreeka kultuuril oli suur mõju Rooma vabariigile, eriti pärast Kreeka mandriosa vallutamist Rooma poolt 168 eKr. Muusikas tähendas see kreeka muusikateooria ülevõtmist ja muusikute sisserändu Rooma. Muusikud tõid endaga kaasa pille, mis täiendasid etruskidelt päritud pillikogu. Rikastes kodudes oli kombeks kuulata muusikat õhtusöögi ajal ning teatris kuulus nii tragöödiate kui komöödiate juurde sageli tibia (aulose rooma versioon) või hüdraulise (vesioreli) muusika. Hüdraulist mängiti ka tsirkuseareenil, sageli koos vaskpillidega nagu cornu ja tuuba, saatemuusikana kaarikute võidukihutamisele ja gladiaatorite võistlusele.
Esimeseks sajandiks pKr, kui impeerium laienes ida suunas, saabusid Rooma muusikud ja pillid Lääne-Aasiast ja Põhja-Aafrikast ning tulijate eksootilised laulud ja tantsud andsid tõuke pantomiimteatri edasiseks arenguks. Pantomiimid põhinesid kreeka tragöödial, nagu ka väga populaarsed miimid. Pärast Egiptuse vallutamist 30 pKr jõudis Rooma Isise kultus ja koos sellega egiptuse sistrum, harf ja pikk flööt.
Vitex trifolia

Kirjeldus

Vitex trifolia on suur põõsas või puu, mis võib kasvada kuni viie meetri kõrguseks. Lehed asetsevad vastakuti, on pealt rohelist ja alt hallikasrohelist värvi.

Levik

Vitex trifolia kasvab looduslikult Indias ja mitmes Aasia riigis. Taime kasvatatakse ka kultuuris.

Taime saaduste bioloogiline toime

Rahvameditsiinis on taime saadusi kasutatud palaviku alandajana, ussidevastase vahendina, ka tuberkuloosi ja leepra korral.
Vitex trifolia lehtede metanooliekstraktil on mõne uuringu kohaselt antituberkuloosne toime – tuberkuloosi mükobakteri laboriisolaadi H37Rv suhtes.
Mõneski uuringus on leitud taime saadustel olevat haavade paranemist soodustav, HIV-vastane, vähivastane ja antibakteriaalne toime jm.
Tantsutrupp

Tantsutrupp (inglise keeles dance troupe) ehk tantsukompanii (dance company) ehk tantsuansambel (saksa keeles Tanzensemble) ehk tantsurühm ehk tantsukollektiiv on tantsu valdkonnas koreograafi juhtimisel tegutsev tantsijate rühm.
Tantsutrupp võib tegutseda iseseisva majandusüksuse või suurema organisatsiooni, näiteks ooperi- või draamateatri koostisosana.
Tantsutrupi liikmetel võib olla erinevaid rolle: näiteks kunstiline juht (artistic director), kunstnik (artist), koreograaf (choreographer), tantsija (dancer), haridusprojektide korraldaja (education administrator), tehnik (theatrical technician), klienditeenindaja (receptionist), turundusjuht (marketing manager), finantsjuht (finance manager), repetiitor (répétiteur), inspitsient (stage manager), produtsent (producer), valguskunstnik (lighting designer), kostüümikunstnik (costume designer), direktor (general manager), juhatuse liige (member of the board of directors).
Aeg antud elada, aeg antud surra

Sünopsis

Raamat algab sellega, et üheksateistkümneaastane peategelane saksa sõdur Ernst Graeber sõdib Nõukogude Liidu territooriumil. Ta on Wehrmachti ridades sõdinud juba kaks aastat. 
Ernst on mitmest kohustuslikust sõjapuhkusest rindeolukorra halvenemise tõttu ilma jäänud. Lõpuks saab ta endale 14-päevase puhkuse. Saksamaal vanematekodu otsides näeb ta pommitatud Saksa linnu, samuti on hävinud tema kodumaja ning vanemad on teadmata kadunud. Ernsti tungiv soov leida oma vanemaid viib ta otsingute käigus kokku mitme rindekaaslase ja klassivennaga, ta kohtub ka Elisabethiga, kelle isa on koonduslaagris. Ernst armub tüdrukusse ja toimub kiire sõjalaulatus. 
Ernsti päevad tsiviilisikuna kutsuvad temas esile kehtiva korra vihkamise (mis tegelikult on juba hoopis varem tekkinud) ja veendumise jätkuva sõja mõttetuses, mis juba on praktiliselt kaotatud.
Ernst ei saagi oma vanematest midagi kindlat teada. 15 päeva möödudes (ühe päeva on ta lisaks võtnud) naaseb ta oma rügemendi juurde Nõukogude Liidu territooriumil. Rindel tuleb Ernstil valvata nelja partisanist vene sõjavangi, kelle vastu Ernst on aga liialt heatahtlik, uskudes nende headusse ja süütusesse. Nende vabadusselaskmisel haarab üks partisanidest relva ja laseb Ernsti maha.
Frantšeska Jarbussova

Frantšeska Jarbussova (vene Франческа Альфредовна Ярбусова; sündinud 13. oktoobril 1942 Almatõs) on vene animafilmikunstnik.
Töötas Sojuzmultfilmis, kus tema esimeseks multifilmiks oli "Vedur Romaškovost" (1967).
Frantšeska Jarbussova on illustreerinud raamatu "Siil udus".
Lõuna-hallõgija

Lõuna-hallõgija (Lanius meridionalis) on õgijalaste sugukonda kuuluv linnuliik.
Teda võib näha ka Eestis.
Eesti Patendiraamatukogu

Teemauuringud

Teemauuringute eesmärgiks on anda teavet maailma riikide firmade ja nende tööstusomandi objektide kohta, kelle tegevus vastab päringus märgitud arendustegevuse (toodete kavandamise, arenduse ja tootmise) valdkonnale. Aitavad arendustegevuse spetsialistidel määrata oma toote turupositsiooni, saada teavet tuntud tehnilistest lahendustest ning saadud infot läbi töötades luua uusi tehnilisi lahendusi.

Tehnika taseme uuringud

Tehnika taseme uuringute puhul tuleb kõigepealt läbida juba teemauuringutele omased etapid. Täiendavaks tunnuseks on see, et siin süvenetakse leitud dokumentide tehnika tasemesse, hinnates kirjeldatud õiguskaitseobjektide innovaatilist külge ning ka konkurentsivõimelisust, toetudes võimalusel juba reaalselt eksisteerivate toodete tehnilistele parameetritele ning konkurentsivõime kirjeldamisele. Tehnika taseme uuringu aruanne aitab arendustegevuse spetsialistidel määrata oma toote turupositsiooni võrreldes tipptasemega.

Teabepäevad

Tööstusomandi kasutamist propageerivate tasuta teabepäevade otstarbeks on üldsuse teavitamine tööstusomandialase info kasutamise alal. Teabepäevad on väiksemamahulised kui mitmest moodulist koosnevad koolitusprogrammid.

Koolitus

2002. aastal alustas Eesti Patendiraamatukogu vastvalminud arvutiklassis kursuse "Tööstusomandi õiguskaitse ja informatsioon firma arendustegevuses" korraldamist soovijatele.
Stanislav Tjutjukin

Isiklikku

Stanislav Tjutjukini abikaasa on Ivan Udaltsovi lapselaps. Nende poeg Sergei Udaltsov on vasakpoolsete vaadetega opositsioonipoliitik.
Rannapatarei nr 39

Rannapatarei nr 39 oli 1917. aastal Hiiumaale Tahkuna poolsaarele ehitatud rannapatarei, mis kuulus Peeter Suure merekindluse mererinde rannakaitsesüsteemi kuulunud. Asus 700 meetri kaugusel Tahkuna tuletornist.
Rannapatarei eesmärgiks oli Peeter Suure Merekindluse eelpositsiooni lõunatiiva julgestamine ja miiniväljade kaitsmine väljatraalimise eest koos põhjatiiva patareidega Soome Russarö ja Örö saarel. Eelpositsiooni lõunatiiva moodustasid kolm rannapatareid Eestis (Tahkuna, Lehtma nr 38 ja Põõsaspea nr 37). Patareil oli raudteeühendus Lehtma sadamaga.
Doku Umarov

Doku Umarov (ka Dokka Umarov ja Abu Usman; 13. aprill 1964 – 7. september 2013) ) oli Tšetšeenia sõjaväelane, isehakanud Kaukaasia Emiraadi emiir ja endine Itškeeria Tšetšeeni Vabariigi president. Ta sai presidendiametisse pärast eelmise presidendi Abdul-Halim Sadulajevi tapmist Vene eriüksuste poolt 17. juulil 2006. 
Umarov on eitanud oma osalust terrorirünnakutes ja kritiseerinud Šamil Bassajevit. Samas on ta lubanud laiendada sõjategevust ja rünnata sõjaväelisi ja politseisihtmärke Venemaal.
31. oktoobril 2007 tegi ta avalduse, milles kuulutas välja Kaukaasia Emiraadi, mis hõlmab kõik Venemaa Kaukaasia vabariigid.
1. augustil 2010 teatas ta enda tagasiastumisest. Uueks emiiriks nimetas ta Aslambek Vadalovi.
4. augustil 2010 lükkas ta teate oma tagasiastumisest ümber.
Augustis teatasid rahulolematud välikomandörid Vadalov, Gakajev ja Gazijev, et ei allu enam Umarovile. Septembri lõpus otsustas Umarov, et neil tuleb šariaadikohtu ette astuda. Oktoobris valisid vastalised välikomandörid Gakajevi oma uueks juhiks.
24. jaanuaril 2011 tekitas enesetaputerrorist pommiplahvatuse Moskvas Domodedovo lennujaamas, milles hukkus 35 inimest. Kavkaz Centre’i kodulehele veebruaris üles riputatud videos võttis selle terroriakti eest vastutuse enda peale Doku Umarov.
Ragnhildur Helgadóttir

Ragnhildur Helgadóttir (26. mail 1930 – 29. jaanuar 2016) on Islandi poliitik, Iseseisvuspartei liige. 1983.–1985. aastal oli ta haridusminister ja 1985.–1987. aastal tervishoiu- ja sotsiaalminister.
1975. aastal oli Ragnhildur Helgadóttir Põhjamaade Nõukogu president.
Aarne Viisimaa

Aarne Viisimaa (1935. aastani Arnold Peeter Vismann ehk Arnold Wisman, 25. november 1898 Sangaste – 2. oktoober 1989 Stockholm) oli eesti laulja (tenor).
Ooperilaulja Arnold Viisimaa õppis Tartu Ülikoolis kaubandusteadust. 1930-ndatel pidas ta Tallinnas kirjutustarvete äri.
Korporatsiooni Ugala vilistlane.

Isiklikku

Tema poeg Vello Viisimaa oli opereti- ja estraadinäitleja.
Marek Maďarič

Isiklikku

Marek Maďarič on abielus, tema abikaasa Zuzana on arst.
Ainud

Ainud on Jaapani põhjaosas ja vähesel määral Venemaal elav põlisrahvas, kes nii keeleliselt, kultuuriliselt kui geneetiliselt erinevad tugevasti jaapanlastest. Nende viimasel ajal eelistatud endanimetus on utari 'seltsimehed, kaaslased', sest nende omanimetus on Jaapanis muutunud halvustavaks.
Ainude täpne arv on teadmata, sest paljud neist eelistavad oma etnilist päritolu varjata; neid võib olla 20 000...150 000. 1999. aasta rahvaloendusel saadi ainude arvuks Hokkaidōl 23 767; Venemaal on rahvaloendusel loendatud 109 ainut. Ainu keel on äärmiselt ohustatud, seda valdavad vaid üksikud inimesed. Valdav osa ainudest on assimileerunud.
Väike osa ainudest elab Sahhalinil, enamik Hokkaidō saare lõuna- ja idarannikul. Nad on elanud ka Kuriilidel.

Päritolu

Ainusid on peetud Jaapani põlisasukateks. Mõnikord on neid peetud Jaapani Jōmoni perioodi elanike järglasteks.
Ainu mütoloogia järgi tulid nende esivanemad taevast. Ainude pärimuse (Yukar) järgi elasid ainud oma praegusel asualal "sada tuhat aastat enne Päikese Laste saabumist".
Ainude ja ainu keele päritolu on teadmata. Ainu keelt peetakse isoleeritud keeleks, millel puuduvad teadaolevad sugulaskeeled (on otsitud seoseid paleosiberi ja austroneesia keeltega). Geneetiline sugulus seob ainusid nivhide, itelmeenide, tšuktšide, korjakkide ja aleuutidega.
Ühe teooria järgi hakkasid ainud ja jaapanlased asustama Jaapanit umbes üheaegselt, kuid nende vahel puudusid kaua lähemad kontaktid. Asustuse tihenedes olid erinevate etnoste omavahelised suhted algselt sõbralikud, kuid järk-järgult hakkasid jaapanlased ainusid nende maadelt välja tõrjuma, kohates vaid ajutist vastupanu.
Uuemad uurimused viitavad sellele, et ainude kultuur tekkis Ohhoota kultuuri sulandumisel Jaapani ühe vanima arheoloogilise kultuuri Satsumoni kultuuriga, mis arvatakse olevat välja kasvanud Jōmoni perioodi kultuuridest.

Seisund Jaapanis

Meiji perioodil (1868–1912) ainu keel keelustati ja ainud, keda jaapanlased pidasid metslasteks ning barbariteks, sunniti valitsuse eraldatud reservaatidesse. Jaapani asuma valitsus püüab tänini ainusid Jaapani ühiskonda assimileerida ja suurel määral on see ka õnnestunud. Ainude traditsioonilisi külasid kasutatakse turismiatraktsioonina. Alates 1997. aastast on Jaapani valitsus eraldanud teatud ressursse ainu kultuuri uurimiseks ja edendamiseks.

Rahvakultuur

Ainudel puudub omakeelne kirjandus, kuid eksisteerib rikkalik suuline pärimus. Ainu traditsioonilises kultuuris mehed ei ajanud habet; nii meestel kui naistel oli ühesugune õlgadeni ulatuv juukselõikus. Naised kaunistasid nägu ja keha tätoveeringutega. Traditsiooniline rõivastus oli punutud niinest ning kaunistatud mustritega, talvel kanti loomanahast pealisrõivaid.
Elatusalad olid nii kalapüük, küttimine kui ka maaviljelus.
Eluasemed olid õlgedest ja pilliroost onnid, mille keskel oli tulekolle.
Ainude usund oli animism: usuti, et kõigel looduses on oma kamui (hing, kaitsevaim). Kõige tähtsam neist oli kolde-ema, järgnesid mäevaimud, merevaimud jt. Usuti hauatagust elu ja vaimudemaad, kuhu pidid siirduma surnute hinged. Usulisi kombetalitusi, ohverdamisi jm täitis küla pealik, kutselisi preestreid ei olnud.
Silmlased

Iseloomustus

Silmlaste keha on soomusteta ja ussikujuline. Silmude kehas puuduvad luustunud moodustised, toes moodustub nii kõhrest kui ka sidekoest. Silmlastel puuduvad lõuad, suu on kujunenud imilehtriks, kus asuvad sarvhambad. Erinevalt päriskaladest puuduvad silmlastel ka paarisuimed. Sisekõrvas on 1...2 poolringkanalit.
Kultuuriteooria

Kultuuriteooria on kultuuri uurivate teaduste teoreetiline ühisosa.
Määratledes kultuuri näiteks kui keelevõime ja sellest tulenevate märgisüsteemide pärandumisprotsessi (ehk loomise pärandumist), on kultuuriteooria objektiks selle protsessi seaduspärad.
Kultuuriteooria tähtsaks lähenemisviisiks on Juri Lotmani ja ta kolleegide kujundatud kultuurisemiootika.
Kultuuriteooria lõimib seega mitmeid sotsiaal- ja humanitaarteaduse harusid – semiootika, antropoloogia (eriti kultuuriantropoloogia), sotsioloogia, etnoloogia, kunstiteooria, samuti ajalooteadus, politoloogia, inimgeograafia jt.
Kuivõrd kultuuriteooria üheks keskseks ülesandeks on kultuuri teoreetiline määratlemine, on ta kokkupuutuv ka filosoofilise antropoloogiaga.
Kultuuriteooriat õpetatakse Eestis Tartu Ülikoolis (semiootika ja kultuuriteooria õppekava) ning Tallinna Ülikoolis (kultuuriteooria õppetool). 2008. aastal loodi Kultuuriteooria tippkeskus.
Audru roostiku kaitseala

Audru roostiku kaitseala (ka Audru roostik) on Pärnu linnas asuv kaitseala. Selle suurus on 70 hektarit (2003), millest maismaad 58,8 ha ja siseveekogusid 1,7 ha. Kaitseala organiseeriti 1991. aastal, kaitsmaks rannikukooslusi (suurem osa roostiku all) ja seal pesitsevaid linde.
Milleri maakond (Arkansas)

Ajalugu

Maakond moodustati  1820. aastal.
Õnne Kurg

Õnne Kurg (aastani 1994 Näpp; sündinud 8. märtsil 1973 Rakkes) on endine eesti suusataja.
Ta osales 1998. aasta Nagano taliOM-il.
1991-2005 võitis ta Eesti meistrivõistlustel individuaalselt hõbedat ja 6 pronksi ning teatesõitudes 1 kulla, 3 hõbedat ja 5 pronksi.
Dobrini ordu

Dobrini ordu (Dobrzyńi ordu; saksa Orden von Dobrin, poola Bracia Dobrzyńscy) oli vaimulik rüütliordu, mis tegutses Preisimaa ja Masoovia piiril ning oli loodud paganlike preislaste alistamiseks.
Ordu rajati 1228. aastal või veidi varem Masoovia hertsogi Konradi, Płocki piiskopi ning Preisimaa piiskopi Christiani poolt. Hertsog Konrad andis ordule Dobrzyńi kindluse koos selle ümbruskonnaga. Samal aastal kinnitas ordu põhikirja ka paavst, nii muutus see ametlikuks iseseisvaks orduks. Ent ordu käekäik ei osutunud kuigi edukaks, peagi langes preislaste vastu alustatud Preisi ristisõjas piiskop Christian preislaste kätte vangi ning 1230. aastatel Preisimaale saabunud Saksa ordu tegutses tunduvalt efektiivsemalt. 
1235. aastal ühinesidki enamik Dobrini ordu vendadest Saksa orduga. 1237. aastal saatis Masoovia Konrad allesjäänud dobrinlased oma maa idapiirile Drohiczyni kindlust kaitsma. 1238. aastal mongolite invasiooni ajal nõrgenenud Galiitsia-Volõõnia vürstiriigi alale tegid sõjakäigu Saksa orduga liitunud Dobrini ordu, kuid kaotasid Drohiczyni lahingus Danilo Romanovitši vägedele. 1240. aastal vallutati Drohiczyn Galiitsia-Volõõnia vürsti Danilo Romanovitši poolt ning see oli ka viimane kord, mil Dobrini ordut mainiti.
Teistel andmetel liitusid vahepeal Saksa orduga liitunud Dobrini orduvennad, Pommerimaal tegutsenud johaniitidega, kellega koos nad osalesid 1241. aastal koos teiste sõjaordu rüütlitega lahingus mongoli vägedega  Legnitzi all, kus orduväed hävitati peaaegu täielikult mongolite ratsaväe poolt.