google/wiki40b huggingface dataset:
Harri Rent

Elulugu

Harri Rent õppis aastatel 1938–1941 Tallinna Poeglaste Kaubanduskeskkoolis ja 1941–1943 Tallinna Tehnikumis ehitust.
Eesti Leegioniga liitus ta 1943. aastal ning lõpetas Poolas allohvitserikursuse unterscharführer'i (nooremseersandi) auastmes. Samal aastal suunati ta teenistusse III Eesti SS-vabatahtlike brigaadi ning jõudis Neveli rindele. 1944. aastal saadeti Harri Rent 20. Relvagrenaderide SS-diviisi koosseisus Narva rindele. 24. veebruaril Riigikülas vaenlase sillapea hävitamises osalemise eest teenis ta välja II klassi Raudristi. 4. märtsil toimunud Vepsküla lahingus sai Harri Rent haavata ning talle anti I klassi Raudrist ja pronksist haavatumärk. Sügisel saadeti ta Tšehhimaale Soomusgrenaderide kooli Kienschlagis, mille lõpetas 1945. aasta kevadel, olles ülendatud standartenoberjunker'iks (lipnikuks). Ta suunati tagasi teenistusse 20. diviisi, mis asus Ülem-Sileesias ning ülendati 46. rügemendi II pataljoni 7. kompanii ülemana untersturmführer'iks (leitnandiks). Pärast sõjategevuse lõppu sattus Harri Rent 9. mail "Tšehhi põrgusse" ning sealt pääsenult Saksamaal Punaarmee kätte sõjavangi. Ta oli end üles andnud sakslasena ning tal tuli Poola vangilaagri kivisöekaevanduses töötada 1950. aastani. Pärast reetmist saadeti Harri Rent Nõukogude Liitu Grodno vangilaagrisse. Ta vabanes 1951. aasta talvel ning tuli Tallinna.
Aastatel 1951–1957 töötas Harri Rent Eesti Tarbijate Kooperatiivide Vabariiklikus Liidus. 1957–1989 töötas Harri Rent Tallinna Taksopargis ja oli seejärel mõned aastad pensionil.
1991. aastal astus Harri Rent Eesti Piirivalve teenistusse ja läks sealt 1992. aastal Eesti Kaitseväe teenistusse, töötades algul riigikaitse osakonnas Tallinnas. 1993. aastal sai ta Eesti Kaitseväe leitnandi auastme. 1994. aastal anti Harri Rendile kapteni auaste ning ta määrati teenistusse Kaitsevägede Peastaabi pressiosakonda, mille ülemana oli ta ühtlasi Sõdurilehe loojaks. Majori auaste anti Harri Rendile 1995. aastal ning kolonelleitnandi auaste 1996. aastal. 1996. aastal lahkus kolonelleitnant Harri Rent omal soovil teenistusest ning kirjutas seejärel populaarse mälestusteraamatu "Ma jäin ellu" (tõlgitud ka saksa ja soome keelde). 1997. aastal astus kolonelleitnant Harri Rent taas tegevteenistusse ning teenis kuni 1999. aastani Kaitsejõudude Peastaabi operatiivosakonnas. 1997. aastal autasustati kolonelleitnant Harri Renti Kotkaristi IV klassi teenetemärgiga.
Kolonelleitnant Harri Rent oli ka Eesti Akadeemilise Sõjaajaloo Seltsi liige ning Eesti Vabadusvõitlejate Tallinna Ühenduse esimene esimees.
Harri Rent maeti 17. aprillil 2010 Tallinna Metsakalmistule, Alfons Rebase kõrvale.

Isiklikku

Harri Rent oli abielus (aastast 1952). Ta oli kahe poja isa. Vanem poeg Jüri Rent oli dirigent. Lisaks oli Harri Rent nelja lapse vanaisa.
Andruse õnn

Süžee

Rannakülast pärit Andrus on unistanud kapteni ametist, kuid ta ei saa merekooli sisse. Juhuslikult sattub ta tööle Ida-Virumaale suurde gaasitehasesse. Seadistajana töötades näeb ta varsti kitsaskohti töökorralduses. Ta pakub välja uuendusi tööviljakuse suurendamiseks. Tehase peainsener Arulaid ei suuda esialgu noore töötaja plaane ja sekkumist tootmisprotsessi uuendamisse mõista. Samuti on juhtkonnal eriarvamusi noore tehnoloogi Koppeli novaatorlike plaanide suhtes. Andrus asub toetama edumeelse Koppeli uuenduslikke projekte ning astub avalikult välja Koppeli kaitseks. Andruse otsekohene käitumine tekitab kollektiivis vastakaid arvamusi. Vana tööline Vaga ja tema tütar Linda on nii mitmelgi korral tasakaalustajateks. Andrus leiab oma õnne töös, kollektiivis ning vastastikuses kiindumuses Lindaga.
Aini Härm

Aini Härm (sündinud 29. aprillil 1962 Krimmis) on eesti kultuuritegelane. 
Ta on lõpetanud Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia muusikapedagoogi ja koorijuhi erialal 1986.
Ta on Keskerakonna liige.
Ta on osalenud kohaliku omavalitsuse valimistel (2005 ja 2009) ja ka Riigikogu valimistel (2011). 
Detsembris 2009 valiti ta Kesklinna linnaosa vanemaks.
15. juunil 2011 nimetas Tallinna Linnavalitsus Härmi Tallinna kultuuriväärtuste ameti juhataja ametikohale. 
Alates 6. juulist 2011 on ta Tallinna Televisiooni nõukogu liige.
Sarah Paulson

Sarah Catharine Paulson (sündinud 17. detsembril 1974 Tampas Floridas) on Kuldgloobusele nomineeritud USA filminäitleja.
Tema tuntuimateks rollideks on Elisa Cronkite osatäitmine telesarjas "Jack & Jill" ja Harriet Hayes'i roll seriaalis '"Studio 60 on the Sunset Strip"
Aili Leetva

Aili Leetva (algselt Armilda Arak; aastast 1942 perekonnanimega Müür; 18. november 1906 Narva – 6. september 1991) oli eesti laulja, hääleseadja ja näitleja.
Aili Leetva sündis Narvas limonaaditöösturi peres. Tuntumaid rolle oli Anna-Liisa vanaema ETV lastelavastuses "Kikerikii".
Music for a While

"Music for a While" on inglise barokkhelilooja Henry Purcelli laul sooloaldile, teine osa Purcelli neljaosalisest tsüklist (Z 583) John Drydeni ja Nathaniel Lee heroilise värssdraama "Oidipus" tekstile.
"Oidipus" jõudis lavale 1678. aastal ja trükki 1679. Henry Purcell, kes tegi Drydeniga koostööd teistegi teoste juures, millest tuntuim on ooper "Kuningas Arthur", kirjutas oma muusika uuslavastuse tarbeks 1692. aastal. Teos jõudis trükki Purcelli postuumses kaheköitelises teostekogus "Orpheus Britannicus" (1698-1702).

Muusika

Sooloalti saadab basso ostinato'ga instrumentaalosa. Täiendavaid harmooniaid lisas barokkmuusikas basso continuo.

Arranžeeringud

Teosest on tehtud mitmeid seadeid, sealhulgas sooloklahvpillile ning viiulile ja klahvpillile.
"Music for a While" andis nime Christina Pluhari Purcelli-arranžeeringute plaadile, mis ilmus 2014. aastal.

Tekst

"Music for a while

Shall all your cares beguile.

Wond'ring how your pains were eas'd

And disdaining to be pleas'd

Till Alecto free the dead

From their eternal bands,

Till the snakes drop from her head,

And the whip from out her hands."

Plaadistused

Tänapäeva muusikakultuuris seostub "Music for a While" tugevalt esimese tänapäevase kontratenori Alfred Delleriga, kes tõenäoliselt esimesena plaadistas selle 1940. aastatel.

Kultuuris

"Music for a While" andis nime Šveitsi helilooja Michael Jarrelli Purcellist inspireeritud orkestripalale, mille plaadistas 1995. aastal ansambel Klangforum dirigent Mark Fosteri juhatusel.
Sama nime kannab Frédéric Malle'i ja Carlos Benaïmi parfüüm.
Ulaanbaatar

Kliima

Ulaanbaataris valitseb kontinentaalne kliima. Aasta keskmine temperatuur on –4 °C, mis on maailma pealinnadest madalaim. Suvel tõuseb õhutemperatuur harva üle 20 °C, kuid talvel võib langeda alla –30 °C.

Rahvastik

Elanike arv on hinnanguliselt 844 000, mis moodustab kolmandiku kogu riigi elanikkonnast.
Mongolid moodustavad 80% elanikkonnast, suuremad rahvusrühmad on veel burjaadid ja kasahhid.

Ajalugu

Linn asutati 1639. aastal. Tollal kandis linn nime Örgöö (sellest Euroopas levinud nimi Urga).
18. sajandil oli ta tähtis kaubanduskeskus Hiina ja Venemaa vahelisel teel. Aastatel 1706–1911 oli linna ametlik nimi Ih Hüree ('suur klooster'). Aastatel 1911–1924 kandis ta nime Nijslel hüree ('pealinna klooster'). Aastal 1924 sai linn tänase nime ja Ulaanbaatarist sai Mongoolia Rahvavabariigi pealinn.

Kultuur ja vaatamisväärsused

Linnas asuvad Mongoolia Teaduste Akadeemia, Mongoolia Riiklik Ülikool ja veel mitu ülikooli, samuti ooperi- ja balletiteater, loodusloomuuseum ning haruldasi budistlikke käsikirju säilitav raamatukogu.
Oluline arhitektuurimälestis on Gandani klooster (18.–19. sajand).
Anu Reiljan

Anu Reiljan (aastani 1988 Toomas, sündinud 18. märtsil 1957 Tõrvas) on Eesti majandusteadlane.
Lõpetas 1975 Valga 1. Keskkooli ja 1980 Tartu Riikliku Ülikooli; majanduskandidaat (1988, TÜ), väitekiri "Социально-экономическое содержание и формы развития инфраструктуры деревни". Oli 1980–1986 Tallinna Polütehnilise Instituudi poliitilise ökonoomia kateedri assistent, 1986–1990 TRÜ poliitilise ökonoomia kateedri õpetaja ja vanemõpetaja, 1990–1992 rahvamajandusharude ökonoomika kateedri vanemõpetaja, 1992–1994 rahvamajanduse ja ettevõttemajanduse üldteooria instituudi lektor, 1995–2006 dotsent, 1992–1995 ärikoolitusfirma Primex Mentor tegevdirektor.

Poliitiline tegevus

Septembris 2013 astus Reiljan Sotsiaaldemokraatlikku Erakonda.
2013. aasta kohalike omavalitsuste valimistel kandideeris Reiljan Tõrva linnas Valimisliit "TÕRVAKAD" nimekirjas, olles ühtlasti ka nimekirja esinumber ja linnapeakandidaat. Reiljan kogus 31 häält ning ei osutunud valituks. Novembrist 2013 on Reiljan Tõrva linnavolikogu eelarve- ja majanduskomisjoni liige.
Mstislav Prahhov

Mstislav Viktorovitš Prahhov ( 1840, Mstislavl, Venemaa – surma aeg teadmata) oli Tartu Ülikooli vene keele dotsent 1876-1878.
Kümnekroonine meenemünt (2006)

Kujundus

Mati Karmini kujundatud hõbedane münt kaalub 28.28 grammi, läbimõõt on 3.861 sentimeetrit ning selle serv on rihveldatud. Mündil on 19 × 18 mm pindalaga kuldaplikatsioon (kulla sisaldus 99.9%) mille paksus on 50 nm (0.05 μm).

Avers

Mündi esiküljel on Eesti suur riigivapp mille kohal on sõnad "EESTI VABARIIK" ning mille all on vermimise aasta "2006".

Revers

Mündi tagaküljel on kullakihiga kaetud suusataja kujutis mille kohal on nimiväärtus "10 krooni" ja mille all on Eesti Olümpiakomitee logo ja Rooma number XX.

Sertifikaat

Iga mündiga käib kaasas sertifikaat mille ühel küljel on mündi spetsifikatsioon ja teisel küljel Eesti Panga presidendi Andres Lipstoki pühendus eesti ja inglise keeles. Pühenduse eestikeelne tekst on:
Taliolümpiamängudele pühendatud meenemündiga jätkab Eesti Pank olümpiateemaliste müntide väljaandmist. Hõbemündil kujutatud suusataja nii sümboliseerib Eesti sportlaste edukat esinemist taliolümpiamängudel läbi aegade kui ka jäädvustab suusaspordi ning taliolümpia üha laienevat populaarsust maailmas.

Esmakordselt osales Eesti taliolümpiamängudel 1928. aastal. Taasiseseisvunud riigina võtab Eesti taliolümpiamängudest osa alates 1992. aastast.
Muhu valla vapp

Muhu valla vapp on Eesti haldusüksuse Muhu valla vapp.
Vapi kujundas Herman Heinla.

Vapi kirjeldus

Valla vapi sinisel hõbedaste laineliste külgedega kilbil on hõbedane punasega ornamenteeritud n–ö muhu mänd — pügalristi rahvuslik erikuju.
Vapipilt näitab Muhumaa, tema rahva ja kultuuri asendit kahe naabri - Saaremaa ja Eestimaa, vahel. Muhu mänd ehk kaheksakand on juba muinasaegadest tuntud õnne ja viljakuse sümbol.
Eestimaa Õlikonsortsium

Eestimaa Õlikonsortsium on aastatel 1927–1940 pausidega Eestis Sillamäel tegutsenud ettevõte, mis toetus Rootsi kapitalil.
Esimene õlivabrik alustas tööd 1928. aastal ning selle võimsus oli 50 t õli ööpäevas. Pärast majanduslikku kitsikust jätkas konsortsium tööd 1936. aastal. Aastal 1938 ehitas konsortsium teise õlivabriku, mille võimsus oli 150 t õli ööpäevas. 
Ettevõttes töötas nt 1939. aastal 870 inimest.
Kiia – Vääna-Viti tee

Kiia – Vääna-Viti tee (registrinumber 11410) on kõrvalmaantee Harku ja Saue vallas. Tee pikkuseks on 13,6 km.
Tee saab alguse Tallinn–Paldiski maantee 19. kilomeetril Püha ja Kiia külade piiril. Tee kulgeb läbi Püha, Kiia, Vahi, Vääna, Vaila, Liikva, Viti ja Suurupi külade. Tee lõpeb Tallinna–Rannamõisa–Kloogaranna tee 17. kilomeetril Viti ja Suurupi külade piiril. Tee ületab kaht silda (Vahioja sild üle Pihuoja tee 3. kilomeetril, Vaila sild üle Vääna jõe tee 9. kilomeetril) ja kaheksat truupi. Teele jääb 10 bussipeatust: Kiia, Uuevälja, Vahiküla, Kruusaaugu, Vääna  kool, Vääna, Vaila, Liikva, nimeta.
Teega ristub 6. kilomeetril Vääna – Keila-Joa tee ja 11. kilomeetril Liikva–Rannamõisa tee.
Kuni Vaila külani on tee mustkattega, edasi kuni Liikva–Rannamõisa teeni asfaltkattega, tee lõpuosa katte kohta andmed puuduvad. Tee klass on alates Liikva–Rannamõisa teest kuni lõpuni V, tee alguses andmed tee klassi kohta puuduvad. Kuni Vääna – Keila-Joa teeni on liiklussagedus 1000-3000 autot ööpäevas, edasi kuni Liikva–Rannamõisa teeni on liiklussagedus 500...1000 autot ööpäevas ning tee lõpuosas andmed liiklussageduse kohta puuduvad. Kiiruspiirangud on tee alguses ja Vääna – Keila-Joa teeristi piirkonnas (50 ja 70 km/h). Teevalgustus on Vääna – Keila-Joa teeristi piirkonnas.
Geórgios Stefanópoulos

Kikkpoksijana

Ta võitis 1986. aastal WAKO 8. Euroopa meistrivõistlustel meeste täiskontaktses kikkpoksis kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks.

Poksijana

Ta osales raskekaalus (kuni 91 kg) 1984. aasta Los Angelese olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale pronksmedalivõitjale Arnold Vanderlydele (Holland) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja ning 1992. aasta Barcelona olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 2. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Ta sai raskekaalus (kuni 91 kg) hõbemedali 29. Euroopa meistrivõistlustel (Göteborg, 1991), kaotades finaalis kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Arnold Vanderlydele (Holland) ning pronksmedali 30. Euroopa meistrivõistlustel (Bursa, 1993), kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Georgi Kandelakile (Gruusia) ning jäädes edasisest medaliheitlusest välja. Ta osales raskekaalus (kuni 91 kg) 27. Euroopa meistrivõistlustel (Torino, 1987), kuid kaotas 2. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja ning 31. Euroopa meistrivõistlustel (Vejle, 1996), kuid kaotas 1. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Pärnu VK

Pärnu VK on Pärnus asuv Eesti võrkpalliklubi.
Klubi mängib Balti liigas ja Eesti meistrivõistlustel.
Shay Given

Séamus John James Given (ka Shay Given; sündinud 20. aprillil 1976 Liffordis) on Iirimaa endine jalgpallur, väravavaht.
Given mängis karjääri jooksul järgmistes klubides: Blackburn Rovers, Swindon Town, Sunderland, Newcastle United, Manchester City, Aston Villa, Middlesbrough ja Stoke City.
Iirimaa jalgpallikoondisse kuulus Given aastatel 1996–2016.
Antonius ja Kleopatra (film 1908)

Näitlejad

Florence Lawrence: Kleopatra
William V. Ranous: Octavius Caesar
Betty Kent: Cleopatra
William Phillips: Octavius Caesar
Charles Chapman: Antonius
Laimjala vald (Pöide kihelkond)

Laimjala vald oli vald Pöide kihelkonnas.
Vallas on sündinud endine Eesti president Arnold Rüütel, keeleteadlane Johannes Aavik, politseinik Sergei Herm, kommunist Aleksander Ellam.
1939. aasta valdade reformiga moodustati uus Laimjala vald.
Puurmani raamatukogu

Puurmani raamatukogu (Põltsamaa Raamatukogu haruraamatukogu) on raamatukogu Jõgeva maakonnas Põltsamaa vallas Puurmani alevikus aadressil Ülejõe 4.
Kaari Sillamaa Laste Kaunite Kunstide Kool

Kaari Sillamaa Kaunite Kunstide Kool on huvikool Tallinnas aadressil Salme tn 12 (Salme Kultuurikeskus).
Kooli loomise idee käis välja Tallinna Filharmoonia direktor Tarmo Leinatamm. Idee viis ellu Kaari Sillamaa, kes hakkas kooli ka juhtima.
Koolis hakati õpetama viit kunstiala: laul, tants, teater, joonistamine ja keraamika.
Tänapäeval on põhirõhk teatriga seotul. 
Kooli direktor on Kaari Sillamaa. Kooli on nimetatud seetõttu ka Kaari Sillamaa Laste ja Noorte Muusikateatriks.
Vabad mehed

Veebel Tormi 1001 imetegu

#1 Tegi kurdist kuulja
#6 Kõikide tüdrukute telefoni numbrid asenduvad relval oleva numbriga
#222 Kõige hullem mõeldav karistus
#265 Veebel Torm kaotab gravitatsiooni
#1001 Veebel Torm on kõikjal
Lisa:
Reamees Sepa imetegu: Naisi ei eksisteeri, see on kõigest miraaž
Reamees Kriisiimetegu: Hävitab kisaga kogu ökosüsteemi
Reamees Keskpaiga imetegu: Loivajatele kasvavad tiivad
Lauri Pedaja

Lauri Pedaja (sündinud 4. aprillil 1987) on eesti filmi- ja telenäitleja, produtsent ning juuksur.
2006. aastal lõpetas ta Tallinna 32. Keskkooli. 
Pedaja mängis Ilmar Raagi filmis "Klass" (2007).
Samuti osales ta Kanal 2 kolmanda hooaja saates "Tantsud tähtedega" (2008), kus tema tantsupartneriks oli Kristina Tennokese.
Mängis peaosa M&B Studio poolt valminud veebisarjas "Ohver" (2009).
2010. aastal mängis telesarjas Ühikarotid. On osalenud ka saates "Saladused".  On mänginud seriaalis ''Köök'' Fredi osatäitjat. 2019 aastal mängis ta Kättemaksukontoris Tõnis Alejandro Mankelit 21. ja 22. hooajas. (21. Liiga palju naisi, 22. Tätoveeringumõrvad)
Võrumaa Arenduskeskus

Võrumaa Arenduskeskus (varasema nimega Võrumaa Arenguagentuur) on Eesti sihtasutus, mis jagab info-, nõustamis- ja koolitusteenusi Võru maakonna ettevõtetele, vabaühendustele ja kohalikele omavalitsustele. Agentuur on maakondlik arenduskeskus (MAK).
Agentuuri ajalugu ulatub aastasse 1993, kui asutati Kagu-Eesti Ettevõtluskeskus.
Aastast 2009 on agentuuri koosseisus ka Võrumaa Turismiinfokeskus.
Kaasik (perekonnanimi)

Kaasik on eesti perekonnanimi.
Eestis elas Rahvastikuregistri andmetel 8. mai 2012 seisuga 1851 inimest perekonnanimega Kaasik.
2017. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kaasik 894 mehel ja 962 naisel. Perekonnanimede levikult on Kaasik meeste puhul 17. ja naiste puhul 18. kohal.
Lasse Kjus

Lasse Kjus (sündinud 14. jaanuaril 1971 Oslos) on Norra endine mäesuusataja. Olümpiavõitja ja kolmekordne maailmameister. 
Kjus on võitnud viis olümpiamedalit (ühe kuldmedali, kolm hõbedat ja ühe pronksi), 11 maailmameistrivõistluste medalit (kolm kulda ja 8 hõbedat) ja kaks maailmakarikavõistluste üldkarikat. Kjus lõpetas oma eduka karjääri Åres MK-finaalis 17. märtsil 2006.
Lähivõitluspannal

Lähivõitluspannal (saksa keeles Nahkampfspange) on Saksa sõjaväeline autasu Teises maailmasõjas, mis asutati 25. novembril 1942 ja annetati saavutuste eest käsitsivõitluses.
Transnistria hümn

"Slăvită să fii, Nistrene" (moldaavia (rumeenia) keeles "Слэвитэ сэ фий, Нистрене"; vene keeles "Мы славим тебя, Приднестровье"; ukraina keeles "Ми славимо тебе, Придністров’я"; 'Me ülistame sind, Transnistria') on Transnistria riigihümn. Viisi on kirjutanud Aleksandr Aleksandrovi poeg Boriss Aleksandrov. Sõnad on kirjutanud Boriss Parmenov, Nikolai Božko ja Vitali Pištšenko. Hümnil on erinevad sõnad kõigis kolmes Transnistria ametlikus keeles: moldaavia (rumeenia), vene ja ukraina keeles.

Ajalugu

1943. aastal kuulutas Nõukogude Liidu juht Jossif Stalin välja konkursi Nõukogude Liidu hümni kirjutamiseks. Nii Aleksandr kui ka Boriss Aleksandrov võtsid konkursist osa. Boriss esitas konkursile laulu "Да здравствует наша держава" ('Elagu meie riik'). Kuigi Stalin valis välja Aleksandri kirjutatud laulu, sai populaarseks ka Borissi oma. 1990. aastal võttis Transnistria viisi kasutusele ning Boriss Parmenov, Nikolai Božko ja Vitali Pištšenko kirjutasid uued sõnad.
Novorossiisk

Ajalugu

Novorossiiski kohal asus 13. ja 14. sajandil Genova koloonia, hiljem osmanite kindlus Sudžuk-Kale, mis pärast Venemaa valdusse minekut nimetati Tsemesskaja buhtaks (tšerkessikeelse nime Tsemez järgi). Novorossiisk asutati 1838. aastal vene sõjalaevastikubaasina. Linnaõigused sai 1866. aastal. 1888 valmis raudteeliin Jekaterinodari (tänapäeval Krasnodar).
1918–1920 asus linnas kindral Anton Denikini valgekaardi staap.
1942. aastal vallutas linna Saksa armee, kuid väike rühm nõukogude madruseid suutis sadamas piiramisrõngas vastu pidada linna vabastamiseni Punaarmee poolt 16. septembril 1943 ning takistas sellega sakslastel sadama kasutamist. 1973. aastal nimetati Novorossiisk kangelaslinnaks.
Novorossiisk on Venemaa suurim sadam Musta mere ääres.
2004. aastal avati linnas ausammas Leonid Brežnevile.
Linna haldusalasse kuuluvad mitmed linnalähedased asulad (nt Abrau-Djurso).
Fennia (kaubalaev)

Fennia oli jääklassiga Soome kaubaaurik. Laev ehitati 1874 ja uppus 1888. Laevavrakk leiti 1991 Lohusalu poolsaare tipu lähedalt. Vrakk on arvele võetud Eesti kultuurimälestisena.
29. detsembril 1888 sõitis laev Suurupi lähedal tundmatule karile. Pärast karilt lahtisaamist oli laev juhtimisvõimetu ja varsti pärast seda uppus.
Ināra Mūrniece

Isiklikku

Ta oli abielus ajaloolase ja poliitiku Ritvars Jansonsiga, abielust sündis tütar. Aastal 2015 abielu lahutati.
Rumpo poolsaar

Rumpo poolsaar on Vormsi lõunarannikul asuv poolsaar, mis Rumpo küla juurest ulatub umbes 3 km pikkusena Väinamerre. Poolsaar jääb Vormsi maastikukaitseala piiresse.
Geoloogiliselt on poolsaar maakerke tulemusena merest vabanenud oos.
Poolsaarel kasvab harilik tundrasamblik, mida mujal Eestis kusagil pole.
Renny Harlin

Renny Harlin (endise nimega Renny Lauri Mauritz Harjola; sündinud 15. märtsil 1959 Riihimäel; aastast 1987 kannab oma isa algupärast sünninime Harlin) on soome-ameerika filmilavastaja, keda tuntakse peamiselt märulifilmide poolest.

Tuleviku projektid

Ta toodab veel Soome filmi "Mannerheim", mis käsitleb marssal Carl Gustaf Emil Mannerheimi elu, kuid mille rahastamisega tekkis probleeme. Lisaks sellele toodab ta koostöös David Imedashviliga filmi viiepäevasest Vene-Gruusia sõjast. Filmi tegevprodutsendid on Mirza Davitaia ja Dyndy Kuipers. Ameerika Ühendriikide filminäitleja Andy Garcia kehastab selles president Mihheil Saakašvilit.
Eigo Mägi

Koondis

Oma ainsa koondise mängu tegi Mägi 27. novembril 1997 sõpruskohtumises Filipiinide vastu.
Marko Pomerants

Haridus

Marko Pomerants on lõpetanud Tamsalu Keskkooli 1982. aastal. 1989. aastal lõpetas Tartu Ülikooli geoloogia eriala diplomitööga "Pandivere Riikliku Veekaitseala ratsionaalne majandamine ja funktsionaalne tsoneerimine". 2002. aastal sai avaliku halduse magistri kraadi. Tema magistritöö teemaks oli "Intergovernmental Investment grants. Practice, Theory and Possibilities. The Case of Estonia".

Töökäik ja tegevus ühingutes

Pomerants on töötanud Rakvere Looduskaitse Valitsuse juhataja asetäitjana 1989–1990, Lääne-Viru Maavalitsuses looduskaitse talituse juhatajana 1990–1994 ja keskkonnaosakonna juhatajana 1994–1995.
Ta on SA Virumaa Muuseumid nõukogu esimees ja Eesti Võrkpalliföderatsiooni juhatuse liige.

Poliitiline tegevus

Marko Pomerants oli Lääne-Viru maavanem 1995–2003 ja sotsiaalminister Juhan Partsi valitsuses 2003–2005. Pomerants on Isamaa ja Res Publica Liidu (esmalt Res Publica) liige alates 2002. Ta oli X Riigikogu, XI Riigikogu (Riigikogu keskkonnakomisjoni esimees) ja XII Riigikogu liige.
3. juunil 2009 esitas IRL eestseisus ta siseministri kandidaadiks ja president Toomas Hendrik Ilves kinnitas ta samal päeval ametisse.
2012 aasta märtsis kirjutas ajaleht Põhjarannik viitega Toila volikogu liikmele Ronald Peetsile, et riigikogu liige Marko Pomerants hoiatas teda umbusaldamast volikogu esimeest Kalle Lehismetsa, viidates ohule jätta Toila sadama ja rannaala arendamise projekt riigi toetuseta.
Ta kandideeris ka 2015. aasta Riigikogu valimistel valimisringkonnas nr 6 (Lääne-Viru maakonnas), sai 2681 häält ning osutus valituks ringkonnamandaadiga.

Kirjanduslik tegevus

Marko Pomerants on tuntud ajakirjanduses avaldatud lihtsakoeliste salmide poolest, mida ajaleht Postimees nimetas pomeriimideks.
Južno-Sahhalinsk

Kliima

Južno-Sahhalinskis valitseb parasvöötme mussoonkliima. Aasta keskmine õhutemperatuur on 2,8 °С. Kõige külmema kuu, jaanuari keskmine temperatuur on –12,2 °С, kõige soojema kuu, augusti keskmine temperatuur on 17,3 °С. Õhutemperatuuri absoluutne maksimum on 34,7 °С, mis registreeriti 1999. aasta augustis, õhutemperatuuri absoluutne miinimum on –34,8 °С, mis registreeriti 2001. aasta veebruaris. Sademeid on keskmiselt 861 mm.