google/wiki40b huggingface dataset:
Cappuccino

Cappuccino [kaputš'iino] on kohvijook, kus espressole on lisatud kuuma piima ja piimavahtu. Kodumaal Itaalias juuakse cappuccino't ainult hommikuti, näiteks koos sarvesaiaga. Cappuccino on väga levinud jook kohvikutes kõikjal maailmas.
Traditsiooniliselt on cappuccino's kolmandik espressot, kolmandik kuuma piima ja kolmandik piimavahtu. Tänapäeval esineb aga palju muidki variatsioone. Cappuccino ei ole pealt täiesti valge, crema peab olema äärtes nähtav. Ideaalse cappuccino maitse peab olema tasakaalus, piima magusus ja espresso peavad olema harmoonias. Joogis ei tohi olla tunda liiga palju piima, espresso maitse peab olema selgelt eristatav.
Piim vahustatakse espressomasina küljes oleva aurutustoru abil. Piima aurutades üritab barista tekitada mikrovahtu. Hea mikrovahuga võib hea barista luua latte art'i. Aurutatud piima maitse on magusam kui tavalisel kuumal piimal, kuna aurutamisega muutub piima konsistents.
Cappuccino serveeritakse portselantassis nii esteetilistel kui ka praktilistel põhjustel. Portselan hoiab kuumust paremini kui teised materjalid. Joogi peal olev vaht isoleerib kohvi ning hoiab seda kauem kuumana. Hea cappuccino-tass on ümara põhjaga ja ülalt laienev, vaid siis seguneb vahustatud piim espressoga õigel moel. Ülalt laienev tassisein teeb lihtsamaks ka joogi pinnale piimavahuga kujundite joonistamise, latte art'i.
Poodidest on võimalik osta ka kiir-cappuccino-pulbrit, mis segatakse kuuma veega. Seda jooki ei saa siiski nimetada cappuccino'ks.
Arvatakse, et cappuccino on nimetuse saanud kaputsiinide järgi, sest kaputsiinide kasutatav pruun rüü on sama värvi nagu kohvijook.
Vatku vald

Vatku vald (saksa keeles Wattküll) oli vald Virumaal Kadrina kihelkonnas. 
Vald eksisteeris 1866–1893 ja siis liideti Vatku vald Aaspere vallaga.
Valla alal asus Vatku mõis.
Raivo Laikre

Raivo Laikre (21. oktoober 1922 – 6. jaanuar 1999) oli eesti koorijuht ja muusikapedagoog.
1941. aastal lõpetas ta Tallinna 1. Keskkooli.
Osales Teises maailmasõjas Eesti Laskurkorpuse ridades.
1953. aastal lõpetas ta Tallinna Muusikakooli koorijuhtimise eriala.
Aastatel 1960–1986 oli ta meeskoori Sakala peadirigent. Ta on olnud ka laulupäevade üldjuht Viljandis ja Saaremaal ning kirjutanud koorilaule.
Töötas Viljandi Kultuurikoolis, kus ta õpetas koorijuhtimist ja muusikaajalugu. Tema õpilaste seas on olnud Lydia Rahula ja Leila Säälik.
Jonušava

Jonušava (ka Janušava) on Leedu linna Kėdainiai läänepoolne linnaosa. Jonušava piirneb Janušava külaga. Seal asuvad luteri kirik ja Kėdainiai autobussijaam.

Ajalugu

Aastal 1629 saabusid Kėdainiaisse Saksamaalt lahkunud luterlased, kes asusid elama Kėdainiai mõisa ümbrusesse Jonušavasse. Nad rajasid oma turuplatsi ja aastal 1648 andis Władysław IV Waza neile oma vapi ning õiguse valida oma bürgermeistreid. Jonušavasse ehitati ka luteri kirik, mis on säilinud tänase päevani.
Linnaosa hakkas kiiremini kasvama nõukogude perioodil, mil sinna rajati ka viie- ja üheksakorruselisi korterelamuid.
Crawfordi maakond (Arkansas)

Ajalugu

Maakond moodustati 1820. aastal.
Pjotr Aleksejev

Pjotr Fjodorovitš Aleksejev (1813? Peterburi – 1870? Holmogorõ, Arhangelski kubermang) oli vene luuletaja, üliõpilaslaulik ja gümnaasiumiõpetaja.
Aleksejev sündis arvatavasti 1813. aastal Peterburis ja alustas samas ka oma haridusteed. 1834–1838 järgnesid ülikooliõpingud Tartus, kus ta alustas kameralistikaga, aga suundus hiljem meditsiiniteaduskonda, kuid ei lõpetanud stuudiumi. 1829. aastast oli ta vastasutatud vene tudengite korporatsiooni Ruthenia liige ja sellesse aega jäävad samuti tema esimesed luulekatsetused.
Autori esimesed luuletused, "Koidik" ja "Minu täht", ilmusid 1838. Aasta hiljem trükiti ajakirjas "Oтечествeнные записки" ("Isamaalised kirjutised") tema tõlge Friedrich Schilleri ballaadist "Sukelduja" (Der Taucher) ja almanahhis "Утреннaя заря" ("Koidupuna") ilmus Aleksejevi luuletus "Ööbik" (Соловей). Schillerit tõlkis ta ka hiljem ("Rõõm").
Aleksejev tegutses algul Tartu erapansionaatides vene keelt ja kirjandust õpetades ning sellest kujunes peagi tema põhitegevus.
1840 andis ta välja luulekogumiku "Лирические стихотворения и сказки" ("Lüürilised luuletused ja muinasjutud"), mis sai positiivse vastuvõtu osaliseks. Tartus kujunes välja laus vene üliõpilastest koosnev luulekoolkond, kus tõusis kõige selgemalt esile Nikolai Jazõkovi luule, aga kelle loomingut matkivat üliõpilaslaulu viljelesid mitmed Ruthenia korporantidest poeedid nagu Aleksandr Karamzin, Nikolai Ivanov jt.
1839–1861 (teistel andmetel hoopis 1840–61) oli ta õpetajaks Varssavi õpperingkonna haridusasutustes ning seal anti 1841. aastal välja ka tema romantiline poeem "Мель-Дона", mis räägib Tartus toimuvast traagilise lõpuga armukolmnurgast. Siiski sai see negatiivse kriitika osaliseks. Samal perioodil tükiti Peterburis ära mitmed tema tööd nagu "Kaasaegne hääl vene sõdalaste auks ja kuulsuseks" (1854), "Närtsimatu luuderohi Issandas lahkunud valitseja Nikolai I kalmule" (1859), "Troonipärija, Tema Keiserliku Kõrguse Nikolai Aleksandrovitši täisealiseks saamise puhul" (1859) ja "Rahva tänulikkus Tema Keiserlikule valitsejale Aleksander II le" (1861), kuid suuremat tähelepanu need ei pälvinud.
Säilinud on ka 1844–1849 loodud aga avaldamata jäänud luuletused ja kogumik autori eluolu ning argieluvaateid kirjeldavat luulet aastatest 1854–1867. Viimaste seast leiab ka luulevormis kirjelduse 30. juulil 1860 toimunud kohtumisest ukraina kirjaniku Tarass Ševtšenkoga.
1861–1864 õpetas ta Arhangelskis ladina keelt ning töötas seejärel lühikest aega Šiauliai gümnaasiumis. 1869 läks ta riiginõuniku auastmes pensionile ja suri järgmisel aastal Holmogorõs Arhangelski kubermangus.
Pjotr Aleksejevi vähene panus kirjandusse ning originaalsete tähtteoste puudumine on jätnud teda siiski vene kultuuris sekundaarseks kirjameheks. Olulisem osa autori loomingust jäi Tartus veedetud üliõpilasaastatesse.
Anna Sophia

Anna Sophia (ka Anna Sophie; 11. juuni 1527 Königsberg – 6. veebruar 1591 Lübz) oli sünnipärane Preisimaa printsess ja abielu kaudu Mecklenburgi hertsoginna.

Elukäik

Anna Sophia oli Preisimaa hertsogi Albrechti ja tema abikaasa Taani kuninga tütre Dorothea tütar. Ta oli nende esimene laps ning ainus hertsog Albrechti esimesest abielust sündinud lastest, kes elas täisealiseks. Oma emalt sai Anna Sophia rikkalikke teadmisi ravitsemisest.
1546. aastal hakkasid Preisimaa seisused Anna Sophia ülalpidamiseks maksma nn printsessimaksu, 30 000 kuldnat aastas, mida tasuti kuni tema abiellumiseni.
24. veebruaril 1555 abiellus Anna Sophia Wismaris Mecklenburgi hertsogi Johann Albrecht I-ga. Anna Sophia isa Albrecht saavutas pulmade ajal ka lepituse oma väimehe ja tolle venna, hertsog Ulrichi vahel. Johann Albrecht lasi pulmadeks oma Wismari vürstikoja renessanss-stiilis ümber ehitada; hiljem elasid nad samas hoones.
Anna Sophia suri 15 aastat pärast oma meest Lübzis ning ta maeti Schwerini toomkirikusse.
Sepa tänav (Rakvere)

Sepa tänav on tänav Rakveres.
See asub Rakvere Kukeküla linnaosas ja on pikkusega 456 meetrit. Ida–läänesuunaline tänav paikneb Võidu ja Kauba tänava vahel ning ristub Härma, Malmi ja Küti tänavaga. Tänav on paralleelne raudteega.
Tänava algne nimi oli Sepapaja. Pärast Tallinna–Peterburi raudteeliini valmimist 1870. aastal hakkas ilmet omandama uus linnajagu linna põhjapiiri ehk Peterburi tänava (praeguse Tallinna tänava) ja raudteejaama vahel. Põhitänav oli Vaksali tänav (praegune Võidu) ja sellega paralleelselt viisid raudtee suunas Malmi, Küti ja Kauba tänavad. Seda kanti hakati kutsuma Kukekülaks. Linnaosa on saanud nime 1870. aastal ehitatud Kuke kõrtsi (ukse kohal oli kukk) järgi, mis paiknes endise Vaksali tänava ja Kuke tänava nurgal.  Praeguse nime Sepa sai tänav 20. sajandi algul.
Vanemõde

Vanemõde on Andrus Kerstenbecki loodud Eesti diskorocki ansambel. Ansambli eripära on, et nii salvestustel kui ka kontsertidel on lisaks põhikooosseisule osalenud külalisena paljud tuntud Eesti muusikud.
Algselt hakati esitama Päratrusti repertuaari ja lindistama, siis tulid Nõukogude laulu töötlused ja muud koopiad nii välismaa kui ka Eesti hittidest läbi aegade.
Sal-Salleri ajal hakati ka oma lugusid tegema, tekste tegid Hardi Volmer, Ivan Makarov, Henno Käo ja Jüri Leesment, saavutati küllaltki suur edu just tänu Modern Talkingi loo "Brother Louie" eestindamisega, millele kirjutas sõnad Hardi Volmer.
Sal-Salleri Soome elama siirdumisega jäi ka bänd soiku, esineti harva, aga samas lindistati erinevate solistidega uut materjali. 80-ndate lõpus ja 90-ndate algul muutus koosseis täiesti venekeelseks ning esineti põhiliselt Nõukogude Liidu avarustel.
Uuel Eesti ajal on tegutsemine olnud küllaltki kaootiline.
Veiste-südamerohi

Kirjeldus

Taim kasvab kuni 120 cm kõrguseks. Tugevad varred on kandilised ning kaetud pikkade valgete karvadega, mis annab taimele valge üldmulje. Lehed pikkade rootsudega, ümarmunajad, kolme kuni viie hõlmaga. Kahvaturoosad õied puhkevad lehtede kaenlasse koondunud õisikutes. Õitseb juulist septembrini.

Kasvukoht

Kasvab elamute ümbruses, teeservades, parkides ja jäätmaal. Ravim- ja meetaim.
Narva Johannese kogudus

Narva Johannese kogudus (ka Narva Jaani kogudus) oli lutelik kogudus, mis enne Teist maailmasõda kasutas Narva Johannese kirikut (hävis 1944). Koguduse õigusjärglane on 2000. aastast Narva Aleksandri kogudus.
Kogudus on kuulunud Narva-Alutaguse praostkonda.
Otto Vellingk

Krahv Otto Vellingk (Otto Wellingk; 1649 Jaama, Ingeri – 19. mai 1708 Stockholm) oli Rootsi väejuht ja riigitegelane. Fünehoffi vabahärra, Jõhvi, Kurtna, Saglina, Jama ja Wiurela härra.
1666. aastast oli ta krahv Otto Wilhelm Königsmarcki ratsarügemendi rittmeister ja 1668 sama rügemendi major. 1676. aastal sai koos vend Mauritz Vellingkiga Funehåffi vabahärra tiitli. 1678 Hämeenlinna lääni rügemendi ülem, 1683 ratsaväe kindralmajor. 1687 aastast Gästriklandi, Hälsinglandi, Medelpadi, Ångermanlandi, Jämtlandi, Härjedaleni ja Lapplandi asehaldur, ning 1693 kindralleitnant ja Skåne kindralkuberner. 4. juulil 1698 ülendas Karl XII ta ratsaväekindraliks ja määras Narva, Ingeri ja Käkisalmi lääni kuberneriks.
Põhjasõja alguses 12. maist 1700 Ingerimaa ja Liivimaa vägede kindral en chef. Rootslastele võidukas Narva lahingus juhtis Rootsi väe vasakut tiiba. Osales veel Spilve (8. juuli 1701), Kliszówi (9. juuli 1702), Lembergi (Lvivi piiramine, 27. august 1704) ja Ponieci (31. oktoober 1704) lahingutes.
27. detsembrist 1705 kuninglik nõunik ja Turu õuekohtu president. 4. juulil 1706 sai krahvitiitli.
Krahv Otto Wellingk suri 9. mail 1708 Stockholmis.

Perekond

Otto Wellingki vanemad olid 1656 Narva jões hukkunud Jeço härra Otto Gotthardsson Wellingk  ja Kristina Mannersköld (surn. 1679). Tema ema oli Rootsi sõjaväelase ja riigitegelase Nils Assersson Mannersköldi tütar, vend Mauritz Vellingki (1651–1727) Rootsi diplomaat, kindral, krahv ja Ekenäsi lossi omanik. Õde Elsa Wellingk abiellus Päädeva mõisnik Ewert Wolmar von Wrangelliga (surn.1695), kes oli lesestunud abielust Tallinna asehaldur Philipp Crusiuse tütrest Maria Elisabeth Krusenstjernast ja oli Eestimaa rüütelkonna peamees Berend Johann von Wrangelli ämm.
Otto Wellingk abiellus 1683. aastal Tallinnas Ērgļi (sks Erla) vabapreili Johanna Margaretha von Tiesenhauseniga (sünd. 1664), kes oli Viiburi asehalduri, Rakvere, Porkuni, Kohala, Paunküla, Harmi ja Lagedi mõisniku, Erla vabahärra Hans Heinrich von Tiesenhauseni (1628–1710) ja Anna von Uexkülli (maetud 1701) tütar. Abikaasa vanematest õdedest Anna Magdalena (surn. 1706/07) oli abielus Hans von Ferseniga ja Hedwig Elisabeth (1652–1694) Otto Magnus von Esseniga. Pärast mehe surma oli abikaasa Peeter I tütre Anna Petrovna õukonnadaam.
Avo-Rein Tereping

Haridus

Ta lõpetas 1970. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi elektroonikainseneri kvalifikatsiooniga. 1976. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli kaugõppes psühholoogina. 
1983. aastal kaitses kandidaadiväitekirja NSVL Teaduste Akadeemia Psühholoogia Instituudis tehnopsühholoogia erialal.

Täiendharidus

Hiljem on täiendanud end Henn Mikkini juures videotreeningu alal ning lühikursustel turunduse, reklaamipsühholoogia, telekommunikatsiooni, juhtimisteooria ja projektijuhtimise alal. 
2007. aastal omandas Tallinna Psühhodraama Koolis (Morenokeskus) psühhodraama rakendaja kvalifikatsiooni.

Ühiskondlik tegevus

Avo-Rein Tereping on 1992. aastast Rahvusliku Koonderakonna Isamaa, nüüd Erakonna Isamaa ja Res Publica Liit liige.
Ta on avaldanud publitsistlikke artikleid ajakirjanduses.
Jüri Kork

Isiklikku

Tema vennad on arst ja poliitik Andres Kork ning poliitik ja ettevõtja Toomas Kork, õde psühhiaater ja terviseteadlane Anu Kasmel.
HC Tallinn

HC Tallinn on Eestis tegutsev käsipalliklubi. Klubi loomise eestvedaja oli endine koondisemängija Risto Lepp.
HC Tallinnal on tütarklubid HC Tartu (asutatud 2014). HC Tallinna asutatud klubi HC Pärnu on nüüdsest Toomas Heinla juhitaveraldi klubi.
Oskar Gerhard Guido Meder

Oskar Gerhard Guido Meder (24. veebruar/8. märts 1885 Perm – 10. detsember 1947 Leipzig) oli Eesti ja Saksamaa vaimulik.
Meder sündis Venemaal, Permis inseneri pojana. Õppis Tartus gümnaasiumis. Tartu ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1903–1908. Prooviaastal oli ta Tartus ja Vändra Martini koguduses. Ordineeriti 14. septembril 1910 Tallinnas õpetajaks.
Oli aastatel 1910–1911 Eestimaa vikaarõpetaja. Oli aastatel 1911–1926 Märjamaa Maarja koguduse õpetaja, olles aastatel 1920–1921 veel Maa-Lääne praostkonna praost. Aastatel 1926–1930 oli Tallinnas Diakonissiasutuse rektoriks. Lahkus aastal 1930 Saksamaale. Oli suvel 1930 tööl Leipzigi Diakonissiasutuses. Oli aastatel 1930–1947 õpetajaks Leipzigi Thomaskirches.
Ta asutas aastal 1912 Märjamaale esimese lasteaia. Lasteaednikuks sai Kasti külast Karu sauna perest noorema tütre Mari Karu, kes sai koguduse kulul Tallinnas väljaõppele.

Isiklikku

Tema poeg Erich Guido Traugott Meder oli pastoriks Hamburgis.
Saue Vallaraamatukogu

Saue Vallaraamatukogu asub Saue valla keskuses Laagri alevikus aadressil Veskitammi 4. Raamatukogul on üks harukogu - Hüüru mõisas asuv Hüüru raamatukogu.
Saue Vallaraamatukogu on asutatud valla keskraamatukoguna juba 1925. aastal asukohaga Saue vallamajas Saue-Kanamal. Kaua aega valla kõige suurema raamatukoguna töötanud Saue-Vanamõisa raamatukogu (asutatud 1924) liideti 1952. a. Saue valla keskraamatukoguga. Laagrisse kolis raamatukogu Saue-Kanamalt 1975. a.
Laane tänav (Pärnu)

Laane tänav on tänav Pärnus Raekülas. 
Laane tänav algab Riia maanteelt. Laane tänav ristub järgmiste tänavatega: Käo tänav (paremalt), Haava tänav (paremalt), Sambla tänav (paremalt), Merimetsa tänav, Tare tänav (paremalt) ja Kalevi puiestee.
Char 2C

Eelulugu

Plaane uue rasketanki (char lourd) loomiseks hakati tegema juba 1916. aastal, kui ilmnesid Schneider CA 1 ja St Chamond puudused. Tankist pidi saama läbimurdetank (char de rupture). Pärast mitme prototüübi katsetamist valiti kavand, millest pidi saama Char 2C. Neid tanke telliti 300 ja need pidid valmima 1919. aasta suure pealetungi ajaks. Kuid relvarahu kehtestamise ajaks oli tootma hakatud vaid kümmet masinat. Ülejäänud tellimus tühistati ja 1922 valmis viimane kümnest tankist.

Kirjeldus

Char 2C oli oma mõõtmetelt väga suur. See kaalus 70 t, oli 10,27 m pikk, 2,97 m lai ja 4,01 m kõrge. Soomus oli 13–45 mm paks. Relvastusse kuulus üks 75 mm kahur ja neli 8 mm kuulipildujat. Laskemoona oli 125 mürsku kahurile ja 10 000 padrunit kuulipildujatele. 
Tankil oli kaks 180 hj (134,2 kW) bensiinimootorit ja need arendas maanteel 12 km/h, suutis ületada 1,22 m kõrgusi takistusi ja 4,115 m kraave. Tegevusraadiuseks oli 160 km. Hiljem pandi tankile võimsamad 250 hj mootorid. 
Meeskond koosnes 12–13 mehest.

Kasutamine

Char 2C jäi Prantsuse sõjaväe teenistusse kuni 1940. aastani. Teise maailmasõja alguseks oli relvastuses veel 6 seda tüüpi tanki. Kui 1920. aastatel oli tank tehniliselt heal tasemel, siis Teise maailmasõja alguseks oli see võrreldes uuemate tankidega liiga suur, aeglane ja kohmakas.
Prantsuse sõjavägi kasutas seda sõja alguses propaganda eesmärgil, kujutades neid propagandafilmides võitmatutena. Kuid reaalsete lahingute puhkedes asuti tanke raudteed mööda rindest eemale transportima, sest kardeti, et nende kaotus mõjuks moraalile halvasti. Teel pommitas Saksa lennuvägi tankid puruks.

Variandid

Char 2C-bis oli 1926. aastal valminud modifikatsioon Char 2C-st. Seda toodeti ainult üks. FCM vahetas tanki 180 hj Mercedese mootori 250 hj (186 kW) Sautter-Harie mootori vastu, lisati soomust ja põhirelvaks pandi 155 mm lühiraudne haubits.
Natalia (eesnimi)

Natalia on naisenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis populaarsuselt 20. naisenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Natalia 4152   naisel.
Radisson Hotels

Radisson Hotels on rahvusvaheline hotellikett, mida omab Radisson Hotel Group. Radisson Hotels opereerib brände nagu Radisson, Radisson Blu, Radisson Red, Country Inns and Suites by Radisson ja Park Inn by Radisson. 
Radisson Hotels asutati 1909. aastal ehk 109 aastat tagasi.
Braille kuvar

Braille kuvar on arvuti eriseade info jooksvaks väljastamiseks Braille kirjana. Reeglina väljastab korraga ühe tekstirea ca 40 märki. Koosneb lugemisribast ja juhtklahvidest.
Mõisaküla kalmistu (Jõgeva)

Mõisaküla kalmistu on kalmistu Laiuse kihelkonnas, tänapäevase haldusjaotuse järgi Laiusevälja külas Jõgeva vallas.
Kalmistu on asutatud 1861. aastal Laiuse Jumalaema Sündimise koguduse juurde õigeusu kalmistuna. Kalmistu pindala on 1 hektar. Kalmistu väravaehitis koosneb tellistest ja maakividest laotud kahest väravapostist ja neid ühendavast tellistest gooti kaarest. Väravaehitise autor on kunagine koguduse köster Aleksander Välbe (1851–1913). Värav on vabrikumaterjalist sepis ning pärineb 20. sajandi keskpaigast. Kalmistul on 109 metallist hauatähist, neist 22 sepistatud, 6 metallaeda, 9 kivist hauatähist ning 1 kivipiire.
Kalmistul asub kunagise koguduse köstri, poliitik Jaan Poska isa, Jaan Poska (1835–1882) haud. Haud on ääristatud sepisaiaga. Rist on varastatud.
1997. aastast kuulub kalmistu kultuurimälestiste riiklikku registrisse.
Mindroling

Ningma kloostri tähtsus Tiibeti budismi ajaloos

See rajati samal ajal, kui Atisha liikus mööda Tiibetit ringi ja reformeeris nii tiibetlaste arusaama budismist. Atisha sündis Indias aastal 1054 oli enne Tiibetisse saabumist kuulsa Vikramashila kloostri ülemaks ja tõi kaasa uue arusaama budismist, mis erines Ningmaa koolkonna omast just enda rõhuga filosoofiale ja filosoofilisele käsitlusele budismist, vastandiks ningmaa eesmärgile õpetuses ja baasiks, milleks olid tantrad.
IStructE kuldmedal

IStructE kuldmedal (inglise keeles IStructE Gold Medal) on Institution of Structural Engineers'i mainekaim autasu panuse eest insenerikonstruktsioonide arengusse. 
IStructE kuldmedali laureaadid
1922 Henry Adams •
1953 John Baker •
1957 Eugène Freyssinet •
1958 Hardy Cross •
1960 Félix Candela •
1962 William Glanville •
1964 John Guthrie Brown •
1967 Pier Luigi Nervi •
1968 Alfred Pugsley •
1971 Knud Johansen •
1972 Yves Guyon •
1973 Ove Arup •
1973 Henry Husband •
1975 Fritz Leonhardt •
1977 Oleg Kerensky •
1979 Nathan M. Newmark •
1980 Riccardo Morandi •
1981 Alec Skempton •
1984 Alan Harris •
1985 Frank Newby •
1986 Michael Horne •
1987 Alan Garnett Davenport •
1988 Anthony Flint •
1988 Gerhard Jack Zunz •
1990 Jörg Schlaich •
1991 Edmund Happold •
1991 Olgierd Zienkiewicz •
1992 Santiago Calatrava •
1994 Anthony Hunt •
1996 Michel Virlogeux •
1997 John Burland •
1997 F. Michael Burdekin •
1999 William Ian Liddell •
2000 Duncan Michael •
2001 Cheng Hon Kwan •
2003 Sam Thorburn •
2004 Leslie E. Robertson •
2005 John Roberts •
2006 Roger Johnson •
2007 Joseph Locke •
2008 Mike Glover •
2009 David A. Nethercot •
2010 William F. Baker
Ringi ideaal

Üldalgebras nimetatakse ringi ideaaliks (ehk ideaaliks selles ringis) selle ringi alamhulka, mis sisaldab nullelementi ning on kinnine oma elementide liitmise ja lahutamise suhtes ning on kinnine ringi mis tahes elemendiga (vasakult või paremalt) korrutamise suhtes. 
Näiteks on kahe paarisarvu summa ja vahe jälle paarisarvud ning paarisarvu korrutis mis tahes täisarvuga on samuti paarisarv. Seega on paarisarvude hulk täisarvude ringi ideaal. 
Nimetus "ideaal" on tuletatud ideaalarvu mõistest. Ideaale võib pidada arvude üldistuseks. Ideaali mõiste pärineb 19. sajandi algebralisest arvuteooriast  (Ernst Eduard Kummer). Seda arendasid edasi Richard Dedekind ja Leopold Kronecker.

Ideaali norm

Arvukorpuse  täiselementide ringis  saab defineerida ideaali  normi kui    (ja nullideaali korral ). See norm on alati lõplik arv ning on seotud korpuse laiendi normiga  peaideaalide  korral kehtib nimelt  See norm on multiplikatiivne, st  . Üldisemalt vaadeldakse neid norme ka arvukorpuste järkude ideaalide puhul.
Krakkimine

Krakkimine on nafta või naftafraktsioonide destruktiivne töötlemine kõrgel temperatuuril kergete fraktsioonide saagise suurendamiseks või kvaliteedi parandamiseks. 
Krakkimisel lõhustuvad peamiselt suured süsivesinike molekulid väiksemateks, millega võib lagunemisreaktsioonide kõrval kaasneda suuremal või vähemal määral ka teisi keemilisi protsesse. 
Termilise krakkimise (termolüüsi) puhul kulgeb protsess kõrge temperatuuri toimel.
Katalüütilisel krakkimisel lõhustumisreaktsioone kiirendavad katalüsaatorid (alumosilikaadid, alumiiniumkloriid jt). Krakkimisel vesiniku või veeauru juuresolekul muutub  produktide keemilise koostis märkimisväärselt.
Alluaudina

Levila

Neid madusid võib kohata Madagaskaril.
Suurimate ülejääkide meetod

Meetod

Suurimate ülejääkide meetod vajab hääli igale parteile, jagades kvoodiga iga partei hääled, saab iga partei täiskvootide jagu kohti ja ülejäänud kohad jagatakse vastavalt kvootide ülejääkidele, järjestades ülejäägid suurimast ülejäägist alustades. Kuni kõik kohad on jaotatud. Iga suurima ülejäägiga erakond saab täiendava koha. Näiteks kui partei saab 5,5 kvooti, siis 5 täiskvooti ja ülejääk on 0,5 kvooti.

Kvoodid

Siin on mitmeid võimalusi kvoodi jaoks. Enam levinud on Hare'i kvoot ja Droopi kvoot.
Hare'i kvoot on defineeritud, kui:
Q = \frac{V}{S} \,\! 
Kasutatakse Namiibia ja Hongkongi valimistel. Ajalooliselt kasutati USA Kongressi Esindajatekoja kohtade jaotamisel osariikide vahel 19. sajandi jooksul.
Droopi kvoot on täisarv
Q=\frac{V}{S+1}+1\,\!
ja kasutatakse Lõuna-Aafrika valimistel.
Hare'i kvoot on tavaliselt lahkem vähem populaarsetele nimekirjadele ja Droopi kvoot rohkem populaarsetele nimekirjadele.
Imperiali kvooti Q=\frac{V}{S+2}\,\!

on harva kasutatud. Kuna see kannatab probleemi kallal, et valib rohkem kandidaate, kui kohti kokku on. Ja see juhtub kindlasti, kui on ainult kaks parteid konkureerimas kohtade pärast. Sel korral suurendatakse kvooti, kuni valitud kandidaatide arv on võrdne kohtade arvuga. Ehk sisuliselt suurima keskmise meetodil toimiva d'Hondti meetodil.
Kasutatud tähised:

Q – kvoot

V – häälte arv

S – kohtade arv

Näited

Need näited on tehtud valimistel, kus on jaotada 10 kohta, 100 000 häält on kokku.
Madis Arukask

Madis Arukask (sündinud 20. märtsil 1969 Pärnus)  on eesti folklorist ja usundiuurija, Tartu Ülikooli humanitaarvaldkonna dotsent ning vanemteadur.
Ta on mänginud kitarri ansamblis Raud-Ants.
Aastal 2003 kaitses Madis Arukask Tartu Ülikoolis doktoritöö "Jutustava regilaulu aspektid. 19. sajandi lõpu setu lüroeepiliste regilaulude žanr ja struktuur" (juhendaja prof. Ülo Valk).
Enam kui 20 aasta jooksul on ta teinud uurimistööd Venemaa läänemeresoome rahvaste juures, olles keskendunud eriti vepslaste rahvausu, maagia ning traditsioonilise eluviisi uurimisele.
Ta on tõlkinud vepsa keelest eesti keelde eepose "Virantanaz".
Madis Arukask on enam kui 60 teaduspublikatsiooni autor. 2006. aasta Vepsamaa välitööde materjalidest on ta teinud koos folklorist Taisto Kalevi Raudalaise ja režissöör Marika Lauriga dokumentaalfilmi "Elavalt maetud" (ETV 2006). Filmi peategelaseks on D´azarvi küla viimane põliselanik, paikkondliku mälu hoidja Maria Anisimova, kelle maailmapildis on oma koht nii loodushaldjatel kui ka pühakutel.
Ta on MTÜ Fenno-Ugria Asutuse juhatuse esimees ja Eesti Akadeemilise Usundiloo Seltsi president.