google/wiki40b huggingface dataset:
Henri-Pierre Roché

Henri-Pierre Roché [anr'i-pjeer roš'e] (28. mai 1879 Pariis – 9. aprill 1959 Sèvres, Hauts-de-Seine) oli prantsuse kirjanik ja stsenarist, kes oli tihedalt seotud Pariisi avant-garde kunsti ja Dada liikumisega.
Henri-Pierre Roché oli ka tunnustatud ajakirjanik, samuti suur kunstikoguja ja -vahendaja.
Tema sõpruskonna moodustasid paljud noored Montparnasse Kvartali noored ja andekad kunstnikud: Manuel Ortiz de Zarate, Marie Vassilieff, samuti Max Jacob ja Pablo Picasso. Ta tutvustas Leo ja Gertrude Steini Pablo Picassole 1905. aasta novembris. Leo Stein kirjeldas Roché'i kui "pikka meest, kel uudishimulik otsmiku all paar uurivaid silmi, mis tahtsid teada kõike." Henri-Pierre Roché oli ka Francis Picabia, Constantin Brancusi ja Marcel Duchamp'i sõber, kellega ta reisis koos 1916. aastal New Yorki. Seal lõi ta koos Duchamp'i ja Beatrice Woodiga ajakirja Blind Man, milles tutvustati esmakordselt Dada manifestatsiooni USA-s.
Roché oli ka tuntud kui naistemees ning ta oli kaks korda abielus. Kirjutades romaane "Jules et Jim" ja "Les deux anglaises et le continent", pikkis ta neisse autobiograafilisi sugemeid ja episoode päriselust. François Truffaut, kes sõbrunes temaga elu viimasel perioodil, vaimustus neist romantilistest lugudest ja otsustas mõlemad romaanid ekraniseerida.
Volkonskoiit

Volkonskoiit on silikaatide hulka kuuluv mineraal, mida leidub ainult Venemaal. Sellest saadav roheline värvipigment (vanem nimetus Volkonski roheline, inglise keeles Russian Green) on üks rohelise mulla alaliike.
Mineraal avastati 1830. aastal ja sai nime vürst Pjotr Volkonski, Venemaa keiserliku õukonna ministri ja 1812. aasta isamaasõjas võidelnud kindral-feldmarssali auks.
Suurim volkonskoiidimaardla asub Jefimjatski mäel ja mujal Ohhanski piirkonnas, Kama jõe keskjooksul permi ladestuses Uuralis.

Omadused

Volkonskoiit on smektiitide hulka kuuluv savimineraal, mis sisaldab kaltsiumi ja olulises koguses (kuni 30%) kroomoksiidi Cr₂O₃. Mineraal oletatakse olevat tekkinud erilistes geokeemilistes tingimustes, kroomirikka muda ja vee ning orgaanilise aine koosmõjul. Sageli on mineraal täitnud orgaanilise aine lagunemisel tekkinud tühikuid liivakivi- või konglomeraadikihtides.
Mineraali värvus varieerub oliivrohelisest heleda smaragdrohelise toonini.
Värvides kasutatava pigmendi saamiseks purustatakse mineraal peeneks pulbriks. Vanasti lisati sellesse kvartsi, et teha pigmendiga töötamist lihtsamaks - mineraal on väga adhesiivne, mis raskendab selle pulbrina kasutamist. Tänapäeval toodetakse volkonskoiidist värvi erilise tehnoloogia abil ilma lisaaineteta ja see võimaldab saada tugevama värvitooni. Pigmendina on keemiliselt stabiilne, sobib igasuguste sideainetega, ta on pleekimiskindel ja hea katvusega.

Kasutamine

Värvipigment sobib munatempera (ikoonimaali), õlimaali ja akvarellvärvide jaoks vajamata täiendavat peenestamist. Kasutatakse ka keraamikas glasuuride valmistamiseks.
Venemaal on volkonskoiiti kasutatud ikoonimaalis keskajast peale, aastasadu enne selle ametlikku avastamist, rohelise värvi valmistamiseks. Tuntud näide on Novgorodi Sofia katedraalis asuv 11. sajandi ikoon, mis kujutab apostleid Peetrust ja Paulust kandmas rohelisi rüüsid oma mantlite all. Sageli kujutatakse ka Ristija Johannest rohelises tuunikas, millele värvi ikoonil annab just volkonskoiit. Mineraal on haruldane ja keskajal oli selle hind võrreldav kulla hinnaga.
Volkonskoiit oli üks Picasso lemmikrohelisi, ta tellis seda alatasa Venemaalt juurde. Tema praegu Puškini Muuseumis asuval sinise perioodi õlimaalil "Pime kerjus poisiga" on kõik värvid saadud segamisel volkonskoiidiga.
NYHA südamepuudulikkuse funktsionaalne klassifikatsioon

Kliiniline kardioloogia

NYHA klassifikatsiooni kasutatakse, vaatamata klassifikatsiooni piirangutele, mingil määral ka tänapäeval südamepuudulikkuse diagnoosimisel ja kaasaegsete laboratoorse diagnostika meetodite ning analüüside läbiviimise plaani ja/või eristusdiagnoosi koostamisel.
Juozas Urbšys

Juozas Urbšys (29. veebruar 1896 Šeteniai – 30. aprill 1991 Kaunas) oli Leedu diplomaat ja poliitik.
1914. aastal lõpetas Juozas Urbšys Panevėžysi reaalkooli. Seejärel alustas ta õpinguid Riia Polütehnilises Instituudis, mis peagi evakueeriti Moskvasse. 1916. aastal mobiliseeriti ta Vene sõjaväkke, õppis Tšugujivi sõjakoolis, võttis osa lahingutegevusest.
1918. aasta sügisel pöördus Juozas Urbšys Leetu tagasi, 1919–1922 teenis ta Leedu armees. 1922–1927 oli ta Berliinis Leedu saatkonna konsulaarosakonna juhataja. 1927–1933 töötas ta Leedu saatkonnas Pariisis Leedu saatkonna esimese sekretäri ja nõunikuna. 1933–1934 oli Urbšys Leedu erakorraline ja täievoliline saadik Lätis. 1934. aastal sai ta Leedu Välisministeeriumi poliitikaosakonna juhatajaks. 1936. aastal sai ta Leedu Välisministeeriumi peadirektoriks. 5. detsembrist 1938 kuni 15. juunini 1940 oli Juozas Urbšys Leedu välisminister.
17. juulil 1940 arreteeriti ta koos oma abikaasa Marija Urbšiene-Mašiotaitega ja saadeti välja Tambovisse. Seejärel ta vangistati ja teda peeti kinni mitmetes vanglates. 1954. aasta augustis vabastati ta vangistusest, kuid tal ei lubatud esialgu Leedus elada. 1956. aastal sai ta siiski loa Leetu tagasi pöörduda. Hiljem tegeles põhiliselt prantsuse kirjanike teoste leedu keelde tõlkimisega.
1988. aastal avaldas ta raamatu "Atsiminimai" ("Mälestused") ja 1990. aastal raamatu "Lietuva lemtingaisiais 1939–1940 metais" ("Leedu saatuslikel aastatel 1939–1940").
Victoria lipp

Victoria lipp on Austraalia osariigi Victoria lipp.
S.W.A.T. – politsei erirühm

"S.W.A.T. – politsei erirühm" (originaalpealkirjaga "S.W.A.T.") on 2003. aasta USA film Ameerika politsei erirühmast nimega S.W.A.T.
Filmi lavastaja on Clark Johnson.
Harakkuljus

Süstemaatika

Süsteem APG II (2003) eraldas nad omaette harakkuljuselised eraldi sugukonnaks uniohakalaadsete seltsis. Varem kuulus harakkuljuse perekond kuslapuuliste sugukonda.

Sümboolika

Harakkuljus on tuntud eelkõige rootsi loodusteadlase Carl von Linné lemmiklillena. Paljudel portreedel on kujutatud Linnéd harakkuljus käes.
Shams

Karjäär ja elu

Shams avaldas oma esimese albumi aastal 2000, aga ta ei saavutanud sellega tähelepanu, kuni ta oli külaliseks LBC kanali saates Leman Yajro'a Faqat , kus ta arutas saatejuhi Tony Khalifaga oma probleemidest seoses teise Saudi laulja Saraga. Tema kolmas album ilmus mõned nädalad hiljem pärast saadet. See album tegi alguse ka tema edule. Ta nautis media tähelepanu ja oma konflikti laulja Ahlamiga. Ta avaldas ka eduka video "ahlan ezayak", mis heitis nalja Bushi administratsiooni üle. Ta on salvestanud mitmeid muusikavideoid. Mõned Shami populaarseimad laulud on: "ahlan izayak" koos George Bushiga, "tatah" koos Obamaga, "kobar rasek", "mothahra nesa2ya", "milion", "ain frash" ja "wesh sayer". 26. September 2013 avaldas Shams singli '' See on meie õigus juhtida''(Araabia keeles), et näidata solidaarsust Saudi Araabia naistele juhtimisõiguste saavutamise pärast. Singel sai internetis kuulsaks. 2015 intervjuus süüdistas Shams kohutava Süüria kodusõja olukorra eest , kust inimesed põgevad suurte hordidena ja osad surevad immigratsiooni käigus Araabia valitsusi, kes on asja suhtes kalgid ja hoolimatud. Intervjuu sai internetis väga levinuks ning tõi märgatavat tähelepanu.
Oma kriitika Araabia kultuuri ja traditsioonide suhtes inspireerisid teda tühistama Kuveidi kodakondsust, et saada Saint Kitts ja Nevise kodakondsust.
Szilveszter Matuska

Szilveszter Matuska (29. jaanuar 1892 Csantavér – ?) oli ungari terrorist.
Ta oli elukutselt insener.
Ta tegi vähemalt kaks ebaõnnestunud rongi rööbastelt mahajuhtimise katset Austrias 1930. aasta detsembris ja 1931. aasta jaanuaris. Esimene õnnestumine toimus 8. augustil 1931, kui rööbastelt jooksis maha Berliini-Baseli ekspressrong. Inimesed said vigastada, kuid hukkunuid ei olnud. Sama aasta 13. septembril juhtis ta Budapesti lähedal rööbastelt välja Viini suundunud rongi. Hukkus 22 inimest ja 120 sai vigastada. Matuskat nähti kuriteopaigal, kuid tal õnnestus pääsenud reisijaks maskeerudes põgeneda. Ta tabati siiski kuu aega hiljem Viinis ning ta tunnistas teo üles. Ta mõisteti süüdi ja talle määrati surmanuhtlus, mis muudeti eluaegseks vanglakaristuseks. 1944. aastal põgenes ta vanglast, pärast seda pole ta saatusest kindlaid teateid.
Lõuna-Tšehhi ülikool České Budějovices

Lõuna-Tšehhi ülikool České Budějovices (tšehhi keeles Jihočeská univerzita v Českých Budějovicích, ladina keeles Universitas Bohemiae Meridionalis Budovicensis) on Tšehhi ülikool České Budějovices.
Ülikool asutati 1991. aastal.
2014. aastal õppis ülikoolis bakalaureuseõppes 8700 ja magistriõppes 2360 üliõpilast. Doktoriõppes õppis 610 doktoranti.

Külalislektor Eestist

2017. aastal töötas ülikoolis lühikest aega külalislektorina Eesti mullateadlane Alar Astover.
Kajar Pruul

Kajar Pruul (sündinud 1. jaanuaril 1959 Tallinnas) on eesti kirjandusteadlane ja -kriitik ning tõlkija.
Ta lõpetas 1977. aastal Tallinna 44. Keskkooli ja 1982. aastal Tartu Riikliku Ülikooli eesti filoloogina.
Läti üldlaulu- ja tantsupidu

Läti üldlaulu- ja tantsupidu (läti keeles: Vispārējie latviešu Dziesmu un Deju svētki) on üks suurimaid harrastuslaulukoori- ja tantsuüritusi maailmas ning oluline sündmus Läti kultuuris ja ühiskondlikus elus. Alates 2008. aastast kuulub see üritus UNESCO inimkonna suulise ja vaimse pärandi meistriteoste nimistusse. Esimene Läti laulupidu leidis aset 1873. aastal Viestursi aias, kus ka tänapäeval peetakse peo avakontsert. Esialgu toimusidki vaid laulupeod, tantsupidu lisandus alles seitsekümmend viis aastat hiljem, 1948. aastal. Üldlaulu- ja tantsupidu toimub traditsiooniliselt iga viie aasta tagant. Peo juhatavad sisse ulatuslikud eelüritused Läti pealinnas ja regioonides. Pidude ajal toimuvad nii fotograafia, kunsti- kui ka rahvakunstinäitused, orkestrikontserdid ja pidulik paraad.
Üritusel osaleb kokku umbes 40 000 esinejat. Enamasti lauldakse a cappella stiilis rahvalaule ja klassikalisi koorilaule, kuid viimasel ajal on repertuaari lisandunud ka kaasaegsed poplaulud.
Dorothea Tanning

Dorothea Tanning (25. august 1910 Galesburg, Illinois – 31. jaanuar 2012 New York) oli Ameerika Ühendriikide kunstnik, skulptor ja kirjanik. Ta kujundas ka balleti- ja teatrikostüüme.

Elukäik

Dorothea Tanning sündis ja kasvas Illinoisi osariigis Galesburgis. Ta õppis 1928–1930 sealses Knox College'is, elas seejärel mõne aasta Chicagos ning kolis 1935. aastal New Yorki. 1936. aastal avastas ta Moodsa Kunsti Muuseumi erinäitusel Fantastic Art, Dada and Surrealism enda jaoks dadaismi ja sürrealismi. 1940. aastail lõi Tanning ise vabakutselise kunstnikuna sürrealistlikke maale. 1941. aastal tutvus ta galeristi Julien Levyga, kes viis ta kokku emigrantidest sürrealistidega. Nende hulgas oli ka saksa kunstnik Max Ernst, kellega Tanning abiellus 1946. aastal. 1949. aastal kolisid nad elama Prantsusmaale. USAsse naasis Tanning pärast abikaasa surma 1976. aastal.

Kunstilooming

1940. aastail ja 1950. aastate alguses loodud maalide (nt "Birthday", 1942; "Eine kleine Nachtmusik", 1943) sürrealistlike kujundite tõttu on Tanningit sageli peetud sürrealistlikuks kunstnikuks. Sellele aitasid kaasa ka tema lähedased suhted mitme sürrealistiga. Tegelikult arendas ta oma kuue aastakümne pikkuse karjääri jooksul välja täiesti isikupärase stiili. 
Umbes 1955 toimus Tanningi loomingus järsk muutus, tema maalid muutusid üha fragmenteeritumaks (nt "Insomnias", 1957). 1960. aastate lõpuks olid ta maalid peaaegu täiesti abstraktsed, ehkki kujutasid äratuntavalt naisekeha. Sel ajal tegeles Tanning aktiivselt ka trükikunstiga, töötades Georges Visat' ja Pierre Chave'i ateljeedes ning tehes kaastööd mitmele kunstiraamatule koos mitme poeediga (nt André Pieyre de Mandiargues ja Lena Leclerq). 
Aastail 1969–1973 keskendus Tanning kolmemõõtmelistele kunstiteostele, luues pehmeid tekstiilist skulptuure.
Tanningi töid on eksponeeritud arvukail isikunäitustel nii Ameerika Ühendriikides kui Euroopas. 1974. aastal toimus tema tööde retrospektiiv Pariisis Centre National d'Art Contemporainis (hilisem Pompidou keskus), 1993. aastal Rootsis Malmö Kunstihallis ja Londonis Camdeni Kunstikeskuses.

Kirjanduslik looming

1986. aastal ilmus Tanningi autobiograafia pealkirjaga "Birthday"; 2001. aastal avaldati selle täiendatud versioon "Between Lives: An Artist and Her World". 2004. aastal ilmusid luulekogu "A Table of Content" ja jutustus "Chasm: A Weekend", 2011. aastal luulekogu "Coming to That".
293. Kaitse Vahipataljon

293. Kaitse Vahipataljon (Schutzmannschaft Wacht Bataillon nr. 293). 
Ei ole teada, kas selle numbri all väeosa tegelikult moodustati või mitte. Number 293 oli eraldatud eesti kaitsepataljonile.
Tarmo Soomere

Tarmo Soomere (sündinud 11. oktoobril 1957) on eesti mereteadlane ja matemaatik, Eesti Teaduste Akadeemia president.
Ta sai tuntuks sellega, et teavitas üldsust 2005. aasta jaanuaritormi võimalikkusest.

Elulugu

Tarmo Soomere isa oli lukksepp ja ema raamatupidaja. Vanemad olid kristlased.
Tarmo lõpetas Kohila Keskkooli 1974 kaks aastat eakaaslastest varem, sest ta läks aasta võrra varem kooli ja jättis kaasõpilastepoolsest koolikiusamisest pääsemiseks ühe klassi vahele. Ta paistis silma matemaatikas. Kaheksandas klassis (aastal 1971) sai ta vabariiklikul matemaatikaolümpiaadil kolmanda koha, kümnendas klassis (aastal 1973) esikoha ja abituriendina (aastal 1974) teise koha. Keskkooli lõpetamise ajaks oli Soomere Eesti koolinoorte meister orienteerumises ja võitnud üleliidulised võistlused topograafilises kaardistamises (meeskonnas koos Lembit Tammaru ja Eerik Laanmetsaga).
Tarmo Soomere asus 1974 õppima matemaatikat Tartu Riikliku Ülikooli matemaatikateaduskonnas. Sealt läks ta 1977 üle Moskva Riikliku Ülikooli mehaanika-matemaatikateaduskonda. Ta spetsialiseerus diferentsiaalvõrranditele. Pärast ülikooli lõpetamist 1980 jätkas ta 1983. aastani õpinguid Moskvas Širšovi-nimelise okeanoloogia instituudi aspirantuuris okeanoloogia erialal. Ta kaitses seal 1984 füüsika-matemaatikakandidaadi kraadi ja asus 1983. aastal tööle mereuurijana Tallinnas. Aastal 1992 kaitses ta Tartu Ülikoolis matemaatikadoktori kraadi. Doktoritöö pealkiri on "Kinetic theory of Rossby waves" ("Rossby lainete kineetiline teooria").
Ülikooliõpingute ja aspirantuuri ajal tegi Soomere Tallinna Püha Vaimu kirikus iganädalast heliplaaditundi ning mängis ka teistes Eesti kirikutes plaadi- ja lindimuusikat, tõi Moskvast ladina tähtedega kirjutusmasinaid, tõlkis ja levitas omakirjastuslikult teoloogilisi ja muid kirjutisi ning tegi muud kirikutööd. Moskvasse õppima saatmine oli ühtlasi võimalus funktsionääride silmis soovimatust üliõpilasest vabaneda.
12. detsembril 2007 valiti ta Eesti Teaduste Akadeemia liikmeks ja 2009. aastal Euroopa Akadeemia (Academia Europaea) liikmeks.
Aastal 2014 valiti ta Eesti Teaduste Akadeemia presidendiks. Teine kandidaat oli Mart Ustav. Tema inauguratsioon toimus 28. jaanuaril 2015.
Po madalik

Po madalik ehk Lombardia madalik (itaalia Pianura Padana, ka Pianura Lombarda) on tasandik Põhja-Itaalias, Alpide ja Apenniinide vahel.
Kunagine oli selle tasandiku kohal Aadria mere laht.
Valdav kõrgus on 100 m, äärealadel 200–500 m.
Tasandikku veestab Po jõestik. Sageli esineb üleujutusi ja udu.
Lombardia madalik on oma viljaka pinnase tõttu üks Itaalia peamisi põllumajanduspiirkondi (riis, nisu, mais).
Suuremad linnad on Milano, Torino, Bologna ja Padova.
Endel Ratnik

Endel Ratnik (19. aprill 1929, Valga – 3. detsember 1968, Tallinn) oli Eesti energeetikateadlane.

Elulugu

Endel Ratnik oli raudteelase poeg.
Lõpetas 1947 Valga 1. Keskkooli ja 1952 Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) soojuselektrijaamade erialal. Õppis 1952–1955 Odessa Polütehnilise Instituudi aspirantuuris katelseadmete erialal. Oli 1955–1968 TPI soojusenergeetika kateedri uurimisgrupis ja tööstusliku soojusenergeetika probleemlaboris (vanemlaborant, nooremteadur, vaneminsener ja vanemteadur).

Teadustöö

Uurimisvaldkonnad: kütuse mineraalosa mõju katelseadmete tööle. 3 teadustrükist.
Komal Rājya Lakṣmī Devī

Kuninganna Komal Rājya Lakṣmī Devī (sündinud 18. veebruaril 1951) on Nepali endise kuninga Gyanendra abikaasa.
Mark Nerling

Mark Nerling (18. märts 1916 Turkestan – 5. juuni 1983 Hamburg) oli saksa ja Eesti vaimulik.
Õppis Tallinna Toomkoolis ja Tartu gümnaasiumis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1933–1937. Lõpetas ülikooli mag theol. kraadiga. Magistritöö teemaks oli "Eestimaa konsistoriaalringkonna kiriklik tegevus 1836–1914 sinodiprotokollide põhjal". Aastal 1950 kaitses Kieli ülikoolis dr theol. väitekirja teemal "Christian Hoburgs Streit mit den geistlichen Ministerien von Hamburg, Lübeck und Lüneburg. Ein Beitrag zur Auseinandersetzung zwischen Spiritualismus und Orthodoxie im 17. Jahrhundert". Ordineeriti õpetajaks 15. oktoobril 1939 Konrad von zur Mühleni poolt Tallinna Niguliste kirikus (koos Burchard Liebergi ja Gert Gustav August Rennenkampffiga.
Vabastati 7. detsembril 1939 EELK teenistusest seoses tema lahkumisega Saksamaale. Alates 1940 teenis Lääne-Preisimaal Raudeni kogudust Marienwerderi kreisis (praegu Kwidzyni maakonnas, Pomorze vojevoodkonnas), oli 1942–1945 sõjaväeteenistuses. Aastal 1945 oli ta Ansbachis ja Hamburgi Püha Peetri kirikus pastoriks. 1945. aasta detsembrist kuni aastani 1952 oli ta pastoriks Nettelnburgis (Hamburgi linnaosa). Aastatel 1952–1957 oli ta Hamburgi Evangeelse Akadeemia õppejuhataja. Aastatel 1957–1968 oli ta Hamburgi maakiriku sotsiaalameti juhataja ja kirikuvalitsuse liige. Aastatel 1968–1974 oli ta Hamburgi Bergedorfi linnaosa Peeter-Pauli koguduse õpetaja. Aastatel 1974–1979 oli ta Hannoveri maakirikus sotsiaalpastoriks. Jäi aastal 1979 emerituuri.
Milano ülikool

Milano ülikool (itaalia keeles Universita degli Studi di Milano) on ülikool Itaalias Milanos.
Ülikool asutati 1924.
Ülikoolis õpib üle 66 000 üliõpilase.
Tahu mõis

Tahu mõis (saksa keeles Schottanäs) oli rüütlimõis Noarootsi kihelkonnas Läänemaal.
Mõis rajati 17. sajandil.
Something Corporate

Something Corporate on Ameerika Ühendriikide bänd, mis asutati 1998. aastal Californias.
Kirimäe Jaanisoo

Kirimäe Jaanisoo on soo Lääne maakonnas Lääne-Nigula valla ja Haapsalu linna piiril Kirimäe ja Aamse külas.
Soo on madalsoo erinevate tarnakooslustega, soo kirdenurgas on natuke siirdesoo algeid. 20. sajandi algupoolest on soo idapooles ummistunud labidakraavide võrgustik. Nõrga kuivenduse mõjul on soos mõõdukalt levinud sinihelmikas ja soo muutunud kohati väga mätlikuks. Soos kasvab mitmeid looduskaitse all olevad taimeliike.
Soo eesvooluks on lühike Kaarupipealse soosse suunduv oja. Soosse ei voola märkimisväärseid ojasid ja kraave.
Ala on kasutusel olnud heinamaana.
Koskulak

Alpinism

Mäetipu esmavallutasid 10. augustil 2005 Venemaa mägironijad Aleksandr Novik, Dmitri Komarov ja Leonid Fiškis.
3. augustil 2011 tõusid tippu Üllar Põllu juhtimisel kuus Eesti ekspeditsiooni liiget.
Johannes Santpank

Johannes Santpank VR II/3 (kuni 11. aprillini 1935 Johannes Sandbank, 29. september 1901 – 5. mai 1954 Karaganda oblast) oli Eesti sõjaväelane (kaptenmajor).

Teosed

Joh. Sandbank. 6" Canet suurtükk: käsiraamat komendooridele. Merijõudude Staap, Tallinn 1925
J. Sandbank. Viron Itämeren saariston merisotilaallinen merkitys. Soome Kõrgem Sõjakool 1937
Rakvere fosforiidimaardla

Rakvere fosforiidimaardla on üleriigilise tähtsusega fosforiidimaardla, mis asub Lääne-Viru maakonnas Rakvere ja Vinni vallas. Peale fosforiidi on maardlas ka muid maavarasid (kompleksne maardla). Maardla pindala on 14 235 ha.
Tootsa kihi paksus on 3,1–7,6 m ja geoloogiliselt pärineb see kiht Ordoviitsiumi ladestu Pakerordi lademest. Fosforiidiks on maardlas nn oobolusliivakivi. Maardla katendi paksus on 42–210 m, olles väiksem maardla põhjaosas ja paksem lõunaosas.
Aranküla peakraav

Aranküla peakraav on kraav Raplamaal Rapla vallas Aranküla, Ridaküla, Sulupere ja Uusküla külas.
Peakraavi pikkus on 6,1 km ning see suubub paremalt Vigala jõkke. Peakraavi valgla on 15,9 km². Lähe: (59° 1′ 38″ N, 24° 51′ 22″ E); suue: (59° 0′ 19″ N, 24° 46′ 37″ E).
Peakraavi lähte lähedal ületab selle Tallinna–Pärnu raudtee. Samuti ületavad selle Rapla–Aranküla tee, Tallinna–Rapla–Türi maantee ja Rapla–Varbola tee. Suudmest umbes 400 m ida poole jääb Rapla linn.
Peakraav on mitteavalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m.
Aranküla peakraavi keskkonnaregistri kood on VEE1110405.
Aavo Kokk

Aavo Kokk (sündinud 4. oktoobril 1964) on eesti ajakirjanik.
Aavo Kokk on lõpetanud Tartu Ülikooli ajakirjanduse erialal 1990. aastal.
Ta on tuntud kui konverentsikorraldaja; uue meedia, turunduse ja teiste konverentse korraldava ASi Pärnu Konverentsid juhatuse esimees.
Samuti on Aavo Kokk Eesti Reservohvitseride Kogu asutajaliige.
Tatu Vaaskivi

Tatu Georg Adolf Vaaskivi (aastani 1935 Wahlstén; 19. juuli 1912 Helsingi – 21. september 1942 Oulu) oli soome meeskirjanik, kriitik ja esseist.
Aastatel 1926–1929 õppis ta Oulu Soome Ühislütseumis seda lõpetamata. 1929. aastal kolis Vaaskivi Helsingisse, kus ta õppis vähem kui kaks aastat Helsingi Ühiskondlikus Kõrgkoolis.
Tatu Vaaskivi peateos on kaheköiteline romaan "Yksinvaltias" ("Ainuvalitseja") keiser Tiberiusest (ilmunud 1941–1942).
1937. aasta suvel viibis Tatu Vaaskivi Eestis. Eesti keeles on avaldatud valik "Maarjamaa" tema Eesti-teemalistest kirjutistest (ilmunud aastal 2013 sarjas Loomingu Raamatukogu (nr. 4/5); tõlkinud Ants Paikre).
2013. aastal ilmus eesti keeles ka Jukka Kostiaineni raamat "Kinnises tõllas" (samuti tõlkinud Ants Paikre), milles ta kirjutab läbisegi Vaaskivi külaskäigust Tartusse ja Eestisse 1937. aastal, enda Tartu- ja Eesti-külastusest Vaaskivi jälgedes, ning Vaaskivi elust, loomingust ja kaasajast laiemalt.

Isiklikku

Alates 1937. aastast oli Tatu Vaaskivi abielus luuletaja ja tõlkija Elina Vaaraga.
Eesti Väliskaubanduse Liit

Eesti Väliskaubanduse Liit (lühendatult EVL; varasema nimega Eesti Eksportnõukogu; inglise keeles Estonian Trade Council, lühendatult ETC) on Eesti mittetulundusühing, mille eesmärk on edendada Eesti eksporti.
EVL asutati 1992 nime all Eesti Eksportnõukogu. Aastast 1998 kannab EVL nime Eesti Väliskaubanduse Liit.
Maakraapija

Maakraapija (inglise keeles groundscraper) on väheste korrustega, madal, kuid üsna piklik hoone, jättes mulje kui külili maadligi lamavast pilvelõhkujast.
Eesti tuntuim nii-öelda maakraapija on Eesti Rahva Muuseum, mis asub Raadi-Kruusamäe linnaosas Tartus.