google/wiki40b huggingface dataset:
Maaja keel

Süntaks

Sõnajärg on jukateegi keeles VSO (verb-subjekt-objekt).

Substantiivid

Käände märkimiseks kasutatakse prepositsioone. Näiteks omastavat käänet märgitakse eessõnaga u (u pekoob Pedro – Pedro koerad).
Üldiselt sõnade sugu ei märgita, kuid vajadusel tähistatakse meessugu eesliitega h- ning naissugu liitega x- (h-men – meessoost apteeker, x-men – naissoost apteeker).
Mitmuse tähistamiseks kasutatakse tavapäraselt liidet –oob (pek – koer; pekoob – koerad). Esineb ka muid liiteid (ac – kilpkonn; aci – kilpkonnad).

Adjektiivid

Adjektiivid moodustatakse substantiividest, lisades vastav afiks (pet – ring; petel – ümmargune).

Pronoomenid

Pronoomenei on kahte liiki: ühed tähistavad ainult alust, teised võivad tähistada nii alust kui ka sihitist. Pronoomenitel esinevad ainsuses ja mitmuses erinevad vormid.

Verbid

Mõnikord on verbid ja substantiivid eristatavad vaid lausestruktuuri järgi. Verbid pöörduvad kolmes põhivormis (sihiline, sihitu ja passiivne) ning igal pöördel on neli erinevat vormi.

Kirjaviis

Jukateegi keeles on kasutusel häälikkiri, mis põhineb ladina tähestikul.

Keelenäide

Teeche' a tsiikbal maaya? – Kas sa räägid jukateegi keelt?
Chen jumpit – Jah, veidi

Huvitavat

On võimalik, et kaks ingliskeelset sõna pärinevad jukateegi keelest. Shark (hai) võib pärineda sõnast xoc (kala) ja cigar (sigar) sõnast sik’ar (sigaretiks keeratud tubakalehed), mis tuleneb sõnast sic (tubakas).
Indira Gandhi

Indira Priyadarshini Gandhi (sündinud Nehru; 19. november 1917, Allahabad – 31. oktoober 1984, New Delhi) oli India kolmas peaminister, seda kolm ametiaega järjest (1966–1977 ja pärast vaheaega veel ka 1980–1984) ning välisminister (1967–1969, 1984). 
Ta isa oli iseseisva India esimene peaminister Jawaharlal Nehru ja ema vabadusvõitleja Kamala Nehru. 1942. aastal abiellus ta ajakirjaniku Feroze Gandhiga, kellest sai ka hiljem India parlamendi liige. Neil oli kaks poega: Rajiv Gandhi, kellest sai India peaminister pärast ema surma ja Sanjay Gandhi, kes oli autokompanii Maruti Udyog asutaja ning kellest oodati saavat ema mantlipärija India Rahvuskongressi juhina. Ta mõrvati oma sikhi ihukaitsjate poolt 31. oktoobril 1984, kui ta oli teel intervjuud andma briti näitlejale Peter Ustinovile Iiri televisiooni tarbeks.
Kirbla kirikumõis

Kirbla kirikumõis (saksa keeles Pastorat Kirrefer) oli kirikumõis Kirbla kihelkonnas Läänemaal.
Kadri Hazbiu

Kadri Hazbiu (15. juuli 1922 Mavrovë – 15. september 1983 Linzë Tirana lähedal) oli Albaania kommunistlik riigitegelane.
Kadri Hazbiu oli 20. juulist 1954 kuni 26. aprillini 1980 Albaania siseminister ja 26. aprillist 1980 kuni 14. oktoobrini 1982 Albaania kaitseminister.
Alates 1961. aasta veebruarist oli ta Albaania Tööpartei Poliitbüroo liikmekandidaat ja alates 1971. aasta novembrist Poliitbüroo liige.
15. oktoobril 1982 Kadri Hazbiu arreteeriti. 1983. aastal peeti tema ja mitme teise kõrge ametiisiku üle mitu salajast kohtuprotsessi, kus neid süüdistati koostöös välisluurega ja riigipöördekatse ettevalmistamises. Kadri Hazbiu mõisteti surma ja hukati.
Sergi Tigipko

Sergi Tigipko (Сергій Тiгiпко; sündinud 13. veebruaril 1960) on Ukraina poliitik. 
Ta oli Ukraina sotsiaalpoliitika minister ning asepeaminister aastatel 2010-2012.
2010. aasta presidendivalimistel sai Tigipko 13% häältest ja saavutas kolmanda tulemuse.
2000. aastal tegutses Tigipko majandusministrina.
Aastatel 2000–2005 oli Tigipko partei Töötav Ukraina (Трудова Україна) juht, aastast 2009 sama partei järglase Tugev Ukraina (Сильна Україна) juht. 2011. aasta augustis teatati soovist ühendada partei Regioonide Parteiga.
Kaasani tänav

Kaasani tänav (saksa keeles Kasansche Straße) oli tänav Tallinnas, tänapäevase Liivalaia tänava lähedal.
Tänav sai nime 17. jaanuaril 1923 ja tänav kaotati 25. jaanuaril 1974.
Vallavalitsus

Vallavalitsus on valla täidesaatev organ, kelle moodustab vallavanem pärast seda kui vallavolikogu on ta valinud.

Vallavalitsuse mõiste definitsioon

Vallavalitsust tuleb lugeda haldusorganiteks haldusmenetluse seaduse (HMS) § 8 lg 1 mõttes. Need on ametiasutused, millel on struktuuriüksused nagu ametid, teenistused, osakonnad jt, mis on organisatsiooniliselt ja ruumiliselt (nt osavalla puhul) eraldatud. Vallavalitsust võib defineerida kui volikogu poolt moodustatud täitevorganit.
Põhiseaduse § 155 lõige 1 nimetab kohaliku omavalitsuse üksustena valdu ja linnu. Valdade tööd juhib volikogu poolt moodustatud valitsus. Lisaks on tagatud ka võimude lahusus, mis ilmneb asjaolust, et volikogu, mis on kohaliku omavalitsusüksuse esinduskogu, valitakse valla hääleõiguslike elanike poolt ning volikogu omakorda moodustab valitsuse, mis on täitevorganiks.

Vallavalitsuse moodustamine

Vallavanema valimine toimub volikogu kaudu, mis toimub vastavalt kohaliku omavalitsuse korralduse seadusele (KOKS) ja valla põhimääruses sätestatud tingimustele. Vallavanem valitakse kuni neljaks aastaks. Alates valituks osutamise päevast on vallavanemal volitus moodustada valitsus ning valla põhimääruses sätestatakse valitsuse moodustamise üksikasjalik kord. Vallavanem saab seaduses ja valla põhimääruses ettenähtud volitused ametisse kinnitamise päevast.
Valitsuse volituste kehtimise korra järgselt saab vallavalitsus oma volitused volikogu poolt valitsuse ametisse kinnitamise päevast. Lahkumise korral esitab valitsus lahkumispalve volikogu uue koosseisu esimesel istungil. Lahkumispalve esitamisele järgneb vallavalitsuse ülesannete täitmine kuni uue valitsuse ametisse kinnitamiseni.
Jim Byrnes

Jim Byrnes (sündinud 22. septembril 1948 Saint Louises Missouri osariigis) on Kanadas elav USA bluusimuusik ja näitleja. 
Aastal 1972 üritas ta seisma jäänud veokit kiirteele lükata. Talle sõitis auto tagant otsa ning ta kaotas mõlemad jalad põlvest saati.  
Näitlejana on ta tuntud eelkõige Dan 'Lifeguard' Burroughsi kehastaja USA draamsarjas "Wiseguy" (1987–1999) ja vaatleja Joe Dawsoni osatäitjana põnevussarjas "Surematu" (1993–1998)

Muusikukarjäär

Byrnes alustas klaveriõpinguid viieaastaselt, kolmeteistaastaselt mängis ta juba bluuskitarri ja laulis. Aastal 1982 moodustas ta bluusiansambli The Jim Byrnes Band ning hakkas sellega esinema üle terve Kanada.

Näitlejakarjäär

Byrnes on õppinud näitlemist Bostoni ülikoolis ja Saint Louise ülikoolis. Oma läbilöögi USA televisioonis saavutas ta aastal 1987, mängides bändi solisti ja esitades enda kirjutatud laulu minisarjas "Hands of a Stranger". Seejärel osales ta kuni 1990. aastani telesarjas "Wiseguy", kehastades Dan 'Lifeguard' Burroughsit. Hiljem osales ta seriaalis "Neon Rider" ja luges dublaaži animasarjas "The Adventures of Sonic the Hedgehog". 
Aastal 1993 sai ta vaatleja Joe Dawsoni osa populaarses Kanada-Prantsusmaa koostöös valminud telesarjas "Surematu" ("Highlander"), keda ta kehastas sarja lõppemiseni aastal 1998. Joe Dawsoni rolli kehastas ta ka sarja spin-off'i "Surematu: The Raven" ("Surematu Amanda") kahes osas. Lisaks osales ta ka seriaalile järgnenud mängufilmides "Surematu: Lõppmäng" (2000) ja "Surematu: Allikas" (2007).
Tammneeme päevamärk

Tammneeme päevamärk on endine tuletorn ja päevamärk Harju maakonnas Viimsi vallas Leppneemes, Tammneeme praegusest piirist 230 meetri kaugusel.
Päevamärgi geograafilised koordinaadid on 59° 32′ 30″ N, 24° 52′ 51″ E.
Terasest torni kõrgus jalamist on 40 meetrit.
Päevamärk moodustas sihi Karbimadala tulepaagiga. Tammneeme päevamärk oli sihi ülemine märk. Märgi number VTA nimekirjas oli 192.
Torn ehitati 1986. aastal. Oli 2000. aastani kasutusel tuletornina, misjärel arvati ajutiselt kasutusest välja. 2003. aastal võeti ta kasutusele päevamärgina. 2012. aastast pole torn enam navigatsioonimärgina kasutusel.
August Busch

August Busch (23. märts 1868 Keila kihelkond, Harjumaa – 9. märts 1922 Keila vald) oli eesti ajakirjanik ja kirjastaja.
Busch töötas 1886–1893 ajalehe Postimees toimetuses ja 1888. aastal ajutiselt ka Virulase toimetuses. 1893. aastal ostis J. Tülkilt Eesti Postimehe, tõi selle Tartust Tallinna ja kirjastas seda aastani 1904. Oli 1895–1896 Estonia seltsi esimees ja VI üldlaulupeo peamisi korraldajaid.  1899 rajas moodsa trükikoja ning tegeles 1913. aastani kirjastamise ja raamatukaubastamisega, seejärel hakkas Keila vallas põllumeheks.
Temale kuulus Karl Burman vanema projekteeritud nn Buschi maja Tatari tn 21b.

Pere

Tema poeg oli Harald Busch.
Pentüülrühm

Pentüülrühm on orgaanilise molekuli osa (substituent), mis koosneb üksiksidemetega seotud süsiniku ja vesiniku aatomitest ja milles on 5 süsiniku aatomit.
Kvantitatiivselt vastab pentüülrühm pentaani molekulile, milles puudub üks vesiniku aatom. Pentüülrühma üldvalem on –C₅H₁₁, mille lühendina (sümbolina) kasutatakse Pn. Varasemas kirjanduses on pentüülrühma tähenduses kasutatud ka nimetust "amüül-.
Nii nagu pentaani molekulil esineb struktuuriisomeeria, nii esineb ka pentüülrühmal 8 isomeerset struktuuri. 
Pentüülrühm ei ole reaalselt esinev aineosake, vaid formaalne vaba valentsiga rühm, millega on molekulis seotud veel mingi aatom või rühm. Pentüülrühma tähenduses on kasutatud ka terminit "pentüülradikaal", mille põhitähendus on vaba radikaal Pn•, mis tähendab reaalset ebastabiilset intermediaati ja mitte formaalset molekuli osa, nagu seda on pentüülrühm.
Hargnenud struktuuriga rühma (CH₃)₃C-CH₂–  nimetatakse neopentüülrühmaks (sümbol Np).
Tsüklopentüülrühm on 5-lüliline tsükkel ja vastab valemile –C₅H₉.
Laurentic (1927)

Laurentic oli 18 724-tonnine ookeaniliinilaev, mis valmis 1927. aastal laevakompanii White Star Line'i jaoks Harland & Wolffi laevatehases Belfastis Põhja-Iirimaal. See aurulaev oli White Star Line'i alluvuses aastatel 1927–1936, mille jooksul juhtus sellega kaks kokkupõrget. Teise maailmasõja ajal muudeti laev ümber Briti kuningliku mereväe varuristlejaks. 3. novembril 1940 torpedeeris laeva Donegali krahvkonna lähistel Iirimaa rannikuvetes Saksa allveelaev U-99. Pärast kolme torpeedorünnakut vajus Laurentic merepõhja, võttes endaga kaasa 49 inimese elu. See oli teine laevakompaniile kuulunud laev, mis kandis sama nime. Esimene 1909. aastal valminud Laurentic jagas täpselt sama saatust Esimese maailmasõja ajal.
Kilingi-Nõmme Gümnaasium

Kilingi-Nõmme Gümnaasium on üldhariduskool Pärnumaal Kilingi-Nõmmes. Direktor 2011/12-st õppeaastast on Erli Aasamets.
Kool asub aadressil Sambla 18, Kilingi-Nõmme.
Burbiškise mõis

Burbiškise mõis (Burbiškio dvaras) on endine mõis Leedus Radviliškise rajoonis Burbiškise külas.
Burbiškise mõisa mainitakse esmalt XVII sajandil. Toona kuulus see Burbade suguvõsale, nende järgi sai ka mõis oma nime. Aastatel 1817–1940 kuulus mõis Bażeńskitele.
Kuigi peahoone pärineb juba Burbade ajast, ehitas kompleksi uhkemalt välja ikkagi Michał Bażeński. XX sajandi alguses muutus mõis avaliku elu tegelaste ja kultuuriinimeste kokkusaamispaigaks, kuis käisid sageli Petras Vileišis, Jonas Basanavičius ja Kornel Makuszyński. Viimane õigusjärgne omanik Adam von Baysen-Bażeński loovutas mõisa aastal 1991 Leedu riigile, samal aastal rajas koduloouurija E. Prascevičiaus mõisakompleksi muuseumi. Aastast 2000 toimuvad mõisa juures kevaditi tulbifestivalid, seal kasvab ligi 180 000 tulpi enam kui 400 sordist.
Mõisakompleksi juurde kuulusid lisaks peahoonele veel kontor, külalistemaja, lastemaja, jääkelder, köök, tall, ait, laut, aedniku maja, kasvuhoone, lastehoidja maja, mitmed tornid, sepikoda, saun, pruulikoda ja jahimajake. Tänapäevani on säilinud aedniku maja, lastemajake, tall, ait, laut, jääkelder, kasvuhoone; jahimajake on varemetes. Peahoones asub lisaks muuseumile veel võõrastemaja (6 tuba).
Peahoone ümber paikneb 28 hektari suurune park, kus asuvad tiigid (kogupindala kolm hektarit) koos 15 saare ja arvukate sildadega. Parki liigendavad arukaskedest ja kuuskedest alleed. Parki oli istutatud 28 liiki puittaimi, nende seas ka sabiina kadakas, euroopa lehis ja harilik ebatsuuga. Park on koduks 40 liiki lindudele.
Aastal 1911 püstitati mõisa juurde kolm skulptuuri (Vytautas, Adam Mickiewicz ja Maarja). Skulptuurid tellis Michał Bażeński, aga valmisid need Krakówis Kazimierz Ulański käe all.
Primaarmähis

Primaarmähis (inglise keeles primary winding) on trafo mähis, millele on rakendatud transformeeritav vool või pinge. Primaarmähis on ühendatud vooluallikaga.
Psührofiilid

Psührofiilid on ekstremofiilsed organismid, kelle elutegevuseks on soodsad ebatavaliselt madalad temperatuurid.
Tavaliselt eristatakse klassikalisi psührofiile ja psührotroofe.

Klassikalised psührofiilid

Klassikaliste psührofiilide optimaalne temperatuur on 15 °C või madalam ning nad ei saa elada kliimas, kus maksimaalne temperatuur on üle 20 °C. Neid on palju jäistes paikades (näiteks Antarktika) ja külmas ookeanipõhjas.
Antarktikas leiduvate krüptoendoliitide jaoks on soodne temperatuur kuni –15 °C.
On leitud baktereid, kes elavad jää sees olevates pisikestes soolase vee taskutes temperatuuril –15 °C. Selles keskkonnas elavad ka diatoomid.
Kui Marsil on elu, siis peab seal olema tegemist psührofiilidega. Võib-olla on need kivimite sees elavad endoliidid. Sama kehtib tingimuste kohta suuremas osas Päikesesüsteemist.

Psührotroofid

Psührotroofidele sobiv temperatuurivahemik 0 °C kuni umbes 40 °C. Psührotroofe leidub klassikalistest psührofiilidest palju arvukamalt. Nad on eriti olulised toidumikrobioloogidele, sest nad võivad elada külmkapis ja külmkambris ning põhjustada toidu riknemist.
Kaarli mõis (Maarja-Magdaleena)

Kaarli mõis (saksa keeles Karlsberg) oli Vara mõisa kõrvalmõis Maarja-Magdaleena kihelkonnas Tartumaal.
Olümpiamängud

Olümpiamängude elustamine

Olümpiamängude elustamise idee pärineb Prantsusmaalt. Suur huvi seda teoks teha tekkis 19. sajandi keskpaiku Inglismaal ja Kreekas.
Ajavahemikus 1859–1889 korraldati Ateenas antiikolümpiamängude eeskujul mitu korda Zappase mänge. Neist võistlustest võtsid osa ainult kreeka sportlased.
19. sajandi lõpul soodustas riikide majandus- ja kultuurisidemete areng rahvusvaheliste spordiföderatsioonide asutamist. Hakati pidama spordivõistlusi, milles osales eri riikide sportlasi. 1889. aastal tegi Prantsusmaa haridusministeerium prantsuse pedagoogile parun Pierre de Coubertinile ülesandeks korraldada aktuaalsete kehalise kasvatuse probleemide arutamiseks rahvusvaheline kongress. Kongress toimus Pariisis 16.–24. juunil 1894. Seda nimetatakse tagantjärele I olümpiakongressiks. Riikidest olid ametlikult kohal Prantsusmaa, Kreeka, Itaalia, Venemaa, Rootsi, USA, Suurbritannia, Hispaania ja Belgia.
Põhiettekandega esines Pierre de Coubertin. Ta tegi ettepaneku hakata rahvusvahelise spordielu edendamiseks uuesti korraldama olümpiamänge ja esitas nende elustamise kava. Kongressist osavõtjad kiitsid tema ettepaneku heaks ja otsustasid pidada esimesed nüüdisaja olümpiamängud 1896. aastal Kreekas.
Olümpialiikumise organiseerimiseks ja kooskõlastamiseks moodustati Rahvusvaheline Olümpiakomitee. Selle esimeseks presidendiks valiti kreeka kirjanik Dimítrios Vikélas ja peasekretäriks Pierre de Coubertin.
Isikutunnistus

Isikutunnistus on dokument, mille põhiülesanne on olla isikut tõendav dokument.
Magdaleena tänav

Magdaleena tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Kitseküla asumis. Magdaleena tänav algab Pärnu maanteelt, ristub Asula põiguga ja Marta tänavaga ning lõpeb Tondi tänaval.
Magdaleena tänav on ligikaudu 490 meetri pikkune.

Tänava nimi ja ajalugu

Magdaleena tänav sai nime 1916. aastal. Tänava saksakeelne nimi oli Magdalenenstrasse ja venekeelne Магдалиненская улица. Tänav oli nimetatud seal asunud Püha Magdalena nimelise varjupaiga Magdaleniumi järgi. 27. juunil 1950 sai tänavast Lasteaia tänav. Magdaleena tänava ajalooline nimi taastati 18. oktoobril 1991.
Bakteriaalne perikardiit

Etioloogia

Perikardiit on harva esmane. Enamikul juhtudel tekib see teiseselt põletikutekitajate sattumisel perikardile vere kaudu või ümbrusest või põletiku ülekandumisel muudelt südameosadelt. Bakteriaalne perikardiit esineb pneumoonia, meningiidi, osteomüeliidi, artriidi või muude pehmete kudede infektsioonide korral. Samuti kuuluvad riskirühma haiged, kes paranevad rindkere- ja südameoperatsioonidest.
Staphylococcus aureus kutsub bakteriaalse perikardiidi esile peamiselt lastel. Kaasnevad pneumoonia ning äge osteomüeliit. Väga harvadel juhtudel saab infektsioon alguse bakteriaalsest endokardiidist. Väga sageli esineb Staphylococcus aureus´est tingitud perikardiit neil patsientidel, kellele on 3 kuu jooksul südameoperatsioon tehtud.
H influenzae on sageduselt teine haigusetekitaja ning bakteriaalne perikardiit saab alguse ülemiste ja alumiste hingamisteede nakkuste ning meningiidi korral. Iseloomulik on paks mädane eksudaat.
Bakteriaalse perikardiidi võivad esile kutsuda ka Neisseria meningitidis, Streptococcus pneumoniae, samuti Mycoplasma pneumoniae.
Tuberkuloosne perikardiit tekib enamasti tuberkuloosibatsillide perikardile sattumisel vere kaudu.
Streptokokid, stafülokokid, pneumokokid jt bakterid põhjustavad mädast perikardiiti. Nimetatud bakterid võivad perikardile sattuda haava kaudu väljastpoolt või vere kaudu teistest haigusekolletest.
Lisaks bakteriaalsele (mainituile lisanduvad haruharvad tüüfuse-, koolera-, malaaria-, sarlaki-, leetri- jne haigetel) võib esineda ka mittebakteriaalset perikardiiti, enamasti neerukahjustuse korral koos neerude talitlushäiretega, mille tagajärjeks on kusiveresus.
Perikardiit võin esineda ka vähihaiguse korral.

Patogenees

Perikard täidab hõõrdumisvastast ja fikseerivat funktsiooni, kaitseb südant infektsioonide eest. Normaalselt sisaldab ta 20 ml (ehk 30 ksm) vedelikku, kuid põletiku korral muutub perikard proteiinide suhtes läbilaskvaks ning parietaalse ja vistseraalse lestme vahele koguneb hulgaliselt vedelikku. Ägeda põletiku toimel laienevad perikardi veresooned, millest väljub ümbritsevasse koesse ja südamepaunaõõnde verekiude ja valgeliblesid sisaldavat vedelikku ehk ekssudaati. Eksudaati hulk südamepaunas võib tõusta mitmesajale kuupsentimeetrile, isegi liitrile, mille tagajärjel suurenevad ka südamepauna mõõdud.
Et perikardi parietaalne leste pole elastne, kujunevad vedeliku liigsel akumuleerumisel vereringehäired. Vedeliku kiirel kogunemisel kujuneb välja südametamponaad, mille korral südamekambritel tekib ruumipuudus. Selle tagajärjel kõrgeneb venoosne ning arteriaalne rõhk ja pulss kiireneb. Perikardi mahu jätkuval suurenemisel tekib süsteemne hüpotensioon ning kardiovaskulaarne kollaps.

Kliiniline pilt

Haigetel esinevad tahhükardia, köha, higistamine, summutatud südametoonid ja hõõrdumiskahinad, mis ilmnevad nii süstoolse kui diastoolse faasi kestel. Kaelaveenid on täitunud ning nahk tsüanootilise ilmega. Iseloomulike sümptomite hulka kuulub ka paismaks.
Bourne'i identiteet (film 2002)

Süžee

Itaalia kalurid tõmbavad Vahemerest välja kuulihaavadega mehe (Matt Damon), kelle naha all on mikrokiip, mis näitab Zürichi panga hoiulaeka koodi. Mees ei mäleta teadvusele tulles oma õiget nimegi. Aga varsti hakkavad teda terroristid taga ajama ning ainus, kes tema tõelist identiteeti teab, on naine tema minevikust (Franka Potente).
Nõmme kõrts

Nõmme kõrts on endisaegne kõrts Rapla maakonnas Rapla vallas Nõmme külas. Kõrtsihoone on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks.
Kõrtsihoone asub Rapla-Juuru ja Tallinna-Hõreda maantee ristil.
Kõrtsi on märgitud Ludwig August Mellini "Liivimaa atlases" (1796).
Praegune kõrtsihoone ehitati tõenäoliselt 19. sajandi I poolel.
Küürlemmel

Küürlemmel (Lemna gibba) on lemleliste sugukonda kuuluv taimeliik.
Ta on Eestis arvatud III kaitsekategooriasse (seisuga 2012).
Pandivere vald

Pandivere vald (saksa keeles Pantifer) oli vald Virumaal Väike-Maarja kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1893 ja siis liideti Pandivere vald Porkuni vallaga.
Valla alal asus Pandivere mõis.
Reo mõis

Reo mõis (saksa keeles Reo) oli riigimõis Püha kihelkonnas Saaremaal.
Mõis rajati 18. sajandi I poolel.
Kotelnõi saar

Kotelnõi saar (vene остров Котельный, jakuudi Олгуйдаах арыы) on saar Põhja-Jäämeres, Uus-Siberi saarte kõige suurem saar.
Saar kuulub Anjou saarte koosseisu. Sannikovi väin eraldab seda Väike-Ljahhovi saarest ja Zarja väin Belkovski saarest. Aeglase tõusmise tulemusena tekkis Bunge maa – maismaa osa, mis ühendab Kotelnõi saart Faddejevi saarega. Neid eraldab pikk ja kitsas Hedenströmi laht.
Saare läänerannikut ümbritseb Laptevite meri, idarannikut Ida-Siberi meri.
Kotelnõi saare pindala on 11 665 km² (Faddejevi saar – 5300 km², Bunge maa – 6200 km²).
Pealiskord koosneb lubjakividest ja kildadest. Pinnamood on künklik, kõrgeim punkt Malakatõn-Tass on 361 meetrit üle merepinna.
Kotelnõi saar asub arktiliste kõrbete piirkonnas. Taimestik on hõre. Suur osa territooriumist on kaetud jääga.
Inimesed kütivad polaarrebast. Saarel on polaarjaamad – Kotelnõi polaarjaam looderannikul ja Sannikovi polaarjaam lõunarannikul. Siit on leitud väljasurnud loomade (sealhulgas mammuti) jäänused.
Saare avastas tööstur Ivan Ljahhov aastal 1773. Saar sai nime Kolmas Ljahhovi saar, hiljem nimetati see ümber Kotelnõi saareks Ljahhovi kaaslaste maha unustatud vaskkatla järgi, mille leidis maamõõtja Stepan Hvoinov). Teise versiooni kohaselt meenutab saar lõunast vaadatuna kummulipööratud pada, mis ka andis saarele nime. )
Saare põhjapoolsem punkt on Anissi neemel (76° 12′ N, 139° 0′ E).
Saarel on Hermann Walteri haud.  
Kotelnõil asuvad Vene sõjaväe õhutõrjesüsteemid Pantsir.
Mihhail Krassman

Elulugu

Mihhail Krassman oli pärit Peterburi kubermangust Luuga maakonnast Ljadõ külast keskmiktaluniku perekonnast. Pärast keskkooli lõpetamist töötas ta Ljadõ külanõukogu sekretärina ja lühikest aega ka metsatööstuses. 1930. aastal lahkus ta Leningradi, kus asus tööle tislerina. 
1931. aastal asus Krassman ajateenistusse Punaarmeesse ning suunati Ühendatud Riikliku Poliitvalitsuse (OGPU) vägede 108. üksikdivisjoni. Punaarmees astus Krassman komsomoli ja lõpetas polgu nooremohvitseride kooli. Teenistuse lõppedes Punaarmees 1933. aasta aprillis oli ta roodukomandöri asetäitja. Demobiliseerimise järel läks ta tagasi Leningradi ning asus tööle Siseasjade Rahvakomissariaadi Leningradi valitsuse süsteemis, esialgu laoülemana.
1933. aastal suunati ta Moskvasse ametiühingute kooli, mille lõpetas 1935. aastal. Pärast lõpetamist töötas Krassman lühikest aega Novgorodi SARKi linnaosakonna juures tegutsenud administratiivasutuste ametiühingute rajoonikomitee esimehena. 1936. aastal edutati Krassman Leningradi administratiivasutuste ametiühingute oblastikomitee vastutavaks inspektoriks. 
1938. aasta jaanuarist kuni 1941. aasta veebruarini töötas Krassman NSV Liidu Rahvakomissaride Nõukogu juures tegutseva Leningradi Riiklike Reservide Territoriaalvalitsuse inspektori ja vaneminspektorina. 1939. aastal võeti Krassman ÜK(b)P liikmekandidaadiks ja juba 1941. aasta veebruaris ÜK(b)P liikmeks.

Tegevus Teise maailmasõja ajal

1941. aasta veebruaris suunati Krassman Balti sõjaväeringkonna SARKi eriosakonda uurijaks, asukohaga sõjaväeringkonna keskuses Riias. Pärast Teise maailmasõja algust reorganiseeriti Balti sõjaväeringkond Looderindeks, kus Mihhail Krassman teenis SARKi eriosakonna uurijana Looderinde koosseisus
kuni 1942. aasta maini. 
1942. aastal suunati Mihhhail Krassman Nõukogude Liidu tagalas loodavate Eesti rahvusväeosade teenistusse. Temast sai 249. eesti laskurdiviisi eriosakonna vanem operatiivvolinik, eriosakonna ülema asetäitja ning 1942. aasta oktoobrist juba laskurdiviisi eriosakonna ülem. Mihhail Krassman osales diviisi lahingutes Velikije Luki ja Novo-Sokolniki all.
1943. aasta novembris tagandati Krassman eriosakonna ülema kohalt. 1943. aasta detsembrist kuni järgmise aasta juunini töötas Krassman 146. laskurdiviisi vanemoperatiivtöötajana, seejärel 379. laskurdiviisi eriosakonna ülema asetäitjana. 379. diviisi koosseisus osales Krassman ka Kaliningradi oblastis ja Läti territooriumil toimunud lahingutes.

Tegevus pärast Teist maailmasõda

1945. aasta juunis suunati Krassman Eesti NSV-sse 316. kontroll-filtreerimislaagrisse vastuluureosakonna Smerš vanemoperatiivvolinikuks. 1946. aasta veebruaris sai Krassmanist 15. lennutehnika diviisi vastuluureosakonna Smerš vanemoperatiivvolinik ning sama aasta suvel 10. kaardiväe laskurarmee vastuluureosakonna Smerš ülema asetäitja. 
1947. aasta veebruarist kuni 1950. aasta juulini töötas Krassman 118. kaardiväe eesti laskurdiviisi (hiljem 22. kaardiväe eesti laskurbrigaadi) riikliku julgeoleku vastuluureosakonna ülema asetäitjana.