Piirialane isiksushäire

Piirialane isiksushäire (inglise keeles Borderline personality disorder, lühend BPD) on isiksushäire, mida iseloomustavad ebastabiilsed suhted teiste inimestega, ebastabiilne minapilt ja pidevalt muutuvad emotsioonid. Piirialase isiksushäirega inimest kutsutakse ka emotsionaalselt ebastabiilseks isiksuseks ja ebastabiilseks isiksuseks. Selline inimene käitub tihti ohtlikult ja võib ennast vigastada. Inimene võitleb kroonilise tühjusetundega ja kardab, et teda hüljatakse. Inimene võib kalduda sõltuvusainete tarvitamisele, depressiooni ja söömishäiretesse. Sümptomid võivad tekkida näiliselt tavalistest sündmustest. Kümnel protsendil haigetest esineb enesevigastamist. Nad esitavad teistele enesetapuähvardusi. Ligikaudu 10% vastava isiksushäire all kannatajatest sureb enesetapu läbi.
Isiksushäireid iseloomustavad püsivad ja sügavad käitumismustrid, mille tõttu inimene käitub pikama ajaperioodi jooksul erinevates olukordades väga jäigalt ja ühetaoliselt. Need käitumismustrid takistavad edukat ja paindlikku kohanemist igapäevaelu nõudmistega. Isiksushäirega inimese käitumist eristab teistest see, et reaktsioonid kalduvad oluliselt kõrvale selle kultuuri keskmise inimese viisist tajuda, mõelda, tunda ja suhelda.
Piirialast tüüpi isiksushäiret iseloomustab emotsioonide intensiivsus ja ebastabiilsus. Diagnoosiga inimese meeleolu võib muutuda äkki ja rahunemine on väga keeruline. Tugevaid emotsionaalseid reaktsioone soodustab piirialase isiksushäirega inimestele omane äärmuslik mõttelaad, mille kohaselt on asjad sageli ainult kas mustad või valged, kõik või mitte midagi. Nende hinnangud nii endale kui teistele on jäigad ja karmid ja nad peavad kas ennast või teisi "väga heaks" või "väga halvaks" ja see arvamus kõigub pidevalt. Ka enda kohta pole ta kindel kes ta on. Piirialast tüüpi isiksushäiret iseloomustabki tühjus ja segadus iseenda osas: ma ei tea, kes ma olen ja kuhu ma kuulun.
Äärmusliku mõttelaadi tulemusena vallanduvad inimesel intensiivsed emotsioonid väga paljudes olukordades. Sageli on piirialase isiksushäirega inimese suutlikkus emotsioone välja kannatada väga madal. Ta üritab oma emotsioonidega toime tulla impulsiivsete lahendustega: uimastite tarvitamine, riskantsed seksuaalsuhted, liigsöömine, konfliktid, teiste süüdistamine, enesevigastamine, enesetapukatsed. Impulsiivsus võib väljenduda ka sagedastes töökohtade või töövaldkondade vahetamises, elueesmärkide või elukohtade vahetumises.
Emotsioonide düsregulatsiooni tõttu võib teises olukorras või konflikti järel aga piirialase isiksusega inimene kogeda erakordselt sügavat tuimust ja tühjust. Ka tühjusega ei oska ta sageli muud teha kui end vigastada, mis omakorda teravdab suhteid teistega.
Piirialast tüüpi isiksushäirega inimeste paari- ja sõbrasuhted on sageli väga intensiivsed ja ebastabiilsed. Inimene võib püüda äärmuslikel viisidel hülgamist vältida.

Ebastabiilne isiksushäire

RHK-10 liigituse järgi kuulub piirialane isiksushäire ebastabiilse isiksushäire alla koos impulsiivse isksushäirega. Nende kahe ühiseks tunnuseks on impulsiivsus ja enesekontrolli puudulikkus. DSM-IV liigituse järgi on mõlemad variandid nimetuse all piirialane isiksushäire.

Emotsioonid

Piirialase isiksushäirega inimesed võivad tunda emotsioone tunduvalt kauem ja sügavamalt kui teised inimesed. Nende peamine omadus on afektiivne ebastabiilsus, mis peamiselt väljendub vastuseks keskkonnast pärinevale vallandajale ebatavaliselt intensiivse emotsionaalse vastusena ja mis aeglaselt muutub tagasi tavapäraseks emotsionaalseks olekuks. Selle isiksusjäirega inimestel on komme teisi inimesi idealiseerida ja maha teha, vaheldumisi neisse ülipolisitiivselt või suure pettumusega suhtudes. Marsha Linehan arvas, et nende inimeste emotsioonide tundlikkusel, intensiivsusel ja kestvusel on nii positiivsed kui negatiivsed tagajärjed. Nad on tihtipeale väga entusiastlikud, idealistlikud, rõõmsameelsed ja armastavad. Kuid nad võivad kannatada ka negatiivsete emotsioonide all, tundes sügavat leina tavalise kurbuse asemel, häbi ja alandust väikese piinlikkustunde asemel, raevu närvilisuse asemel.
Enne kui nad õpivad teisi toimetulekumehhanisme, eelistavad nad oma väga negatiivsete emotsioonide eest põgeneda ja nii satuvadki nad emotsionaalsesse isolatsiooni, jõuavad enesevigastamiseni või enesetapuga seotud käitumiseni. Nad on sageli teadlikud enda negatiivsete reaktsioonide intensiivsusest, aga kuna nad ei suuda neid reguleerida, siis sulguvad nad täielikult enesesse, mis on neile endale kahjulik. Piirialase isiksushäirega inimesed tunnevad emotsionaalset rahuldust enda lõikumisest.

Ravi

Piirialase isiksushäire raviks on välja töötatud tõenduspõhine raviprogramm dialektiline käitumisteraapia (Marsha Linehan), mille käigus individuaalselt või teraapiagrupis õpitakse emotsioonidega toimetuleku viise, väheneb enesevigastamise sagedus ja haiglaravi perioodid. Näiteks õpitakse oma enesevigastamistungi maandama füüsiliste tegevustega, nagu jääkuubikute peoshoidmine. Tõhusaks teraapiavormiks on veel mentaliseerimisel põhinev teraapia. Sõltuvalt domineerivatest sümptomitest võidakse kasutada neuroleptikume (viha vastu), antidepressante (kurvameelsuse puhul) või meeleolustabilisaatoreid.