google/wiki40b huggingface dataset:
Antitsüklon

Antitsüklon ehk kõrgrõhuala ehk kõrgrõhkkond on hiiglaslik, ümbritsevast õhumassist kõrgema õhurõhuga pöörise ala. 
Antitsükloni keskmes on õhurõhk kõige kõrgem, ulatudes 1020–1050 hPa, erandjuhtudel isegi 1080 hPa-ni, ja langeb äärte suunas. Antitsükloneid on kahte tüüpi: a) paiksed ja b) liikuvad. Paiksed kõrgrõhkkonnad moodustuvad subtroopilises vööndis, liikuvad antitsüklonid asuvad tsüklonite vahel, eriti aga tsüklonite pere lõpul. Enamasti tekivad Eesti ilma mõjutavad antitsüklonid Skandinaavias ja arktilistel meredel, kuid vahel ka Siberis või Venemaa Euroopa osa sisealadel. Kõrgrõhkkonna mõjul ilmnevad kontinentaalse kliima tunnused.
Antitsükloni keskosas toimub õhu juurdevool troposfääri kõrgematest ülakihtidest. Võimsate õhukihtide „vajumine“ tekitab alumiste kihtide dünaamilise soojenemise, mille tulemusel omakorda tekivad alumiste kihtide temperatuuri inversioonid. Pilvi on rohkem äärealadel. Tavalisemad on ilusa ilma rünkpilved. Varahommikuti võivad tekkida madalad kihtpilved või udu, kuid need kaovad peale päikesetõusu kiiresti. 
Külmal poolaastal tekib inversioonikihi all sageli kihtpilvisus. Kui tavaliselt õhutemperatuur kõrgemale tõustes langeb, siis inversioonikihis see troposfääris kõrguse suurenedes tõuseb. Hoolimata kõrgest õhurõhust võib sügiseti ja talvel inversioonikihi alune madal õhuke pilvekiht katta taeva kogu päevaks. 
Antitsüklonis puhuvad tuuled spiraalselt päripäeva põhjapoolkeral ja vastupäeva lõunapoolkeral. See on tingitud Coriolisi efektist. Antitsükloni saabumine meie aladele toob senisega võrreldes selgemat ja kuivemat ilma. Soojal poolaastal kaasneb sellega mõnikord kuumalaine ja põud, talvel aga käredam pakane ja püsivalt vaiksem ilm.
Trampoliinvõimlemine 2004. aasta suveolümpiamängudel

Batuudihüpped 2004. aasta suveolümpiamängudel toimusid 20. ja 21. augustil.
Batuudihüpped olid esimest korda olümpiamängude kavas 2000 Sydneys.

Medalialad

Ateenas võisteldi vaid individuaalhüpetes. Nii mehi kui naisi lasti võistlema 16.

Võistluspaik

Batuut seati üles samas sisehallis, kus peeti ka riistvõimlemise võistlused. Pealtvaatajaid mahtus halli 17 500.
Jaan Muna (majandustegelane)

Jaan Muna (10. juuli 1862 Kavastu vald, Tartumaa – 4. jaanuar 1936, Tartu) oli Eesti ettevõtja ja majaomanik.
Muna sündis Kavastus Tähe talus perepojana. Äritegevust alustas ta linakaupmehena, hiljem asutas mitu piimatööstust. Koos venna Peetriga olid esimesed eestlased, kes valmistasid võid ja juustu ekspordiks.
Ettevõtluse kõrvalt oli Muna ka ühiskondlikult aktiivne: Tartu Pauluse koguduse asutaja ja nõukogu liige, Võru linnavolikogu liige 1907. aastal, Tartu Eesti Põllumeeste Seltsi liige, Eesti Põllumeeste Seltsi näituste komisjonide kauaaegne liige, Eesti Kutsekogude ettevõtteomanike sektsiooni liige jne.
Eckerö Line

Eestin Linjat

10. veebruaril 1994 asutasid Rederaktiebolaget Eckerö ja Birka Line Maarianhaminas ühise tütarettevõtte Oy Eestin Linjat Ab Ltd, mis saatis laeva Alandia sõitma Tallinna–Helsingi liinil. Erinevalt ettevõtte sini-kollasest värvikombinatsioonist kasutati Tallinna-liinil sini-valget. Ka laeva töötajate vorm sarnanes väga Eckerö Linjeni töötajate omaga. Uuel ettevõttel ei läinud hästi ning septembri keskel peetud kriisikoosolekul vahetati direktor välja.
Olukorra tegi veel halvemaks parvlaeva Estonia põhjaminek 1994, mis mõjus kõigile parvlaevafirmadele. Samal ajal algas hinnasõda Tallinkiga, ent aasta lõpuks oli kahjumist hoolimata reisijate arv taastunud. Sügisel 1996 ostis Rederiaktiebolaget Eckerö tütarettevõtte Eestin Linjat Birka Line'ilt välja. Turu-uuring 1997. aastal näitas, et Eestin Linjat polnud õnnestunud nimi, sest ei märkinud küllalt selgelt reederi Soome päritolu. Seoses Nord Gotlandia ostuga 1997. kaaluti veelkord ettevõtte nime, seekord oli kõne all Nord Line. Kuid see nimi oli juba kasutuses ning seetõttu jäi nimeks Eckerö Line Ab Oy.

Papenburgi laevad

1990. aastail on Tallinna–Helsingi liinil sõitnud kolm Eckerö Linjenilt renditud sõsarlaeva: Jos L Meyer Werftis Saksamaal Papenburgis ehitatud parvlaevad Apollo, Roslagen ja Alandia. Apollo on sõitnud aastail 1991–1994 Tallinna–Helsingi liinil Eesti lipu all nimega Corbiere.
Papenburgis on ehitatud ka aastail 1982–91 Eckerö–Grisslehamni liinil sõitnud Eckerö, praegune St. Ola.
Desinformatsioon

Desinformatsioon on mõiste salajase teabehanke ja sellele mitteõigustatud isikute ligipääsu tõkestamisega tegelevate asutuste ja organisatsioonide tegevuses, mille all mõistetakse tahtlikult teisele osapoolele spetsiaalselt ettevalmistatud tõele mittevastava informatsiooni edastamist.
Kendō

Kendo (jaapani keeles 剣道 (kendō) 'mõõga tee') on tänapäevane jaapani võitluskunst, mis põhineb mõõgavõitluskunstil (kenjutsul).
Kendo juured ulatuvad 16. sajandi Jaapani mõõgavõitluse, kenjutsu koolkondadesse. Esialgselt õpiti mõõga (shinken, katana) käsitsemist võitluses peamiselt puumõõga (bokutō või bokken) abil. Et puumõõk osutus paarisharjutustes ohtlikuks, võeti 18. sajandil kasutusele bambusritvadest mõõk (shinai) ja seejärel üsna pea ka spetsiaalselt kendo harjutamiseks mõeldud kaitsete komplekt (bogu või kendogu).
Tänapäevases kendos on neli lubatud rünnakut – löögid pähe, randmesse ja keha küljele ning torge kõrri. Et rünnak oleks punktivääriline, peab see olema sooritatud teatud kindlal moel; pelk tabamus ei ole piisav.
Kendo on tänapäeval aktiivne võistlussport. Maailmameistrivõistlused toimuvad alates 1970. aastast iga kolme aasta tagant.

Kendo tänapäeva Jaapanis

Kendo on Jaapanis väga populaarne spordiala. Oma populaarsuselt jääb ta alla üksnes sumole ja pesapallile. Judo kõrval on kendo väga levinud kooli- ja ülikoolispordiala.

Riietus

Kendo riietus koosneb hakamast ja keiko-gist. Hakama on indigosinine. Gi on kas indigosinine või valge. Enamasti kantakse üleni tumesinist riietust. Jaapanis kannavad naised tihti valget hakamat ja keiko-gid.

Bōgu (Kaitsmed)

Kendo kaitsmed (bogu) koosnevad neljast osast ning kaitsevad pead, kõri, randmeid ja keha külgi.

Vööastmed

Sarnaselt teistele budo-aladele omistatakse kendos vööastmeid, mis näitavad harjutajate oskustaset ja hierarhiat. Vöötaseme saamiseks tuleb sooritada eksam, mida hindab hindamiskomisjon. Järgud ja vööeksamid toimivad ka kui vahe-eesmärgid harjutamisel. Järkudeväliseid eristajaid – nagu värvilised vööd judos – kendos ei kasutata. Esimeseks vööastmeks on 6. kyū ning sealt edasi kuni 1. kyū-ni. Sel ajal omandab kendoka kendo baasteadmisi. 
Kyu tasemetele järgnevad dan-järgud, esimesest kuni kaheksanda danini. Kuni 1956. aastani olid kendos kasutusel dan-järgud 1.–5. danini, millele järgnesid õpetajajärgud renshi, kyōshi ja hanshi. 1957. aastal kasvas dan-järkude arv 10. danini ning õpetajajärke omistati dan-järkudega kõrvu – alates 6. danist võis taotleda ka õpetajajärku. Nüüdseks on 9. ja 10. dani omistamisest loobutud. Ühtegi 10. dani enam elus ei ole, kuid mõned 9. danid veel on. 10. danini jõudsid viis kendokat: Moriji Mochida, Gorō Saimura, Yūji Ōasa, Kinnosuke Ogawa ja Hakudō Nakayama. Praegu on kõrgeimaks kendo järguks 8. dan hanshi.
Qiqihar

Ajalugu

Qiqihar on asutatud 1691. aastal. 1931–1945 oli linnas Jaapani sõjaväebaas.
Sandra Pihlak

Elukäik

Sandra Pihlak õppis aastatel 1996-1999 Tallinna Muusikakoolis ning seejärel 2003. aastani Tallinna Nõmme Gümnaasiumis. Aastatel 2003-2006 õppis Sandra Pihlak Brüsseli Ameerika Koolis (Brussels American School) ning aastatel 2006-2008 Athénée Royal Crommelynck-is. Ta on lõpetanud Eesti Kunstiakadeemia tekstiili eriala bakalaureuseõppe 2013. aastal. 2015. aastast alates õpib ta Londoni Ülikooli Püha Martini kunsti- ja disainikolledži magistriõppes tulevikumaterjale.
Sandra Pihlak on olnud grimeerija ja kostüümikunstnikuna mitmete eesti tudengifilmide tegemisel.
Rooma Keskrahvusraamatukogu

Märkus

Ajaloolistest iseärasustest tulenevalt (riigi suhteliselt hiline ühendamine) on Itaalias mitmeid rahvusraamatukogusid (Roomas, Firenzes, Napolis, Milanos, Palermos jm); üksnes Roomas ja Firenzes asuvad raamatukogud on "kesksed rahvusraamatukogud" (biblioteca nazionale centrale).
Otsene realism

Filosoofia

Kaasaegses filosoofias otsese realmismi kaitsjateks võib nimetada John R. Searle, John McDowell, Hilary Putnam, või Galen Strawson
Näiteks John R. Searle väljendab populaarset võibolla ka valesti mõistetud oletust, et me saame ainult otseselt tajuda meie endi subjektiivseid kogemusi, kuid me ei saa kogeda objekte ega suhtlusolukordi. Searle arvates on see mõjutanud paljusid mõtlejaid eemale tõukama otsest realismi. Aga Searle võtab kaitsva seisukoha, et otsese realismi eemale lükkamine rajaneb halval väitel – Illusiooni argumendil, mis tugineb ebaselgel oletusel looduse või olemise meele kogemusel (ing. k. sense data ). Mitmeid meele kogemuste teooriaid on kirjeldatud Briti filosoofi J. L. Austini 1962. aastal kirjutatud raamatus "Sense and Sensibilia".
Laiemas mõistes meelte kogemuse termin on asendatud iseloomuliku ettekujutluse terminiga ning teaduslikud realistid tihti eeldavad iseloomulikku ettekujutlust. Kuid selline eeldus on filosoofiline ning väidetavalt väldib ära hoidma teaduslikke realiste eeldamast otsest ettekujutlust nagu seda on otsene ehk naiivne realism.

Otsene ja kaudne realism

Ei ole ebatavaline mõelda, kui otsest realismi eraldi seisva terminina kaudsest realismist, mille kohaselt universum sisaldab ainult neid omadusi, millest on teaduslik kirjeldus või seletus ning kõik objektid omavad kindlat lainepikkust ning mikroskoopilist pinnastruktuuri.
Otsene realism ei väida, et reaalsus on ainult see mida me näeme, kuuleme, tunneme, maitseme – nii ka kaudne realism ei väida, et reaalsus on ainult see, mida saab kirjeldada läbi teaduse, keemia või füüsika.
Otsene realism väidab, et päikseloojangu vaatamine on reaalne päikeseloojang, mida me otseselt kogeme. Kaudne realism väidab aga seda, et meie otsene side reaalsusega on kaudne, seega päikeseloojangu kogemine on subjektiivne koopia sellest, mis tegelikult on füüsika poolt kirjeldatud radiatsioon. Aga otsene realist ei eita ka seda, et päikeseloojang on vaid kiirgus, sellel kogemusel on lihtsalt hierarhiline struktuur ja radiatsioon on osa koguväärtusest otsesel kogemisel.
Üks näide kaudsetest realistidest on John Locke, kes väitis, et maailm koosneb ainult peamistest omadustest mille määrab osakeste teadus ning teised omadused on täielikult subjektiivsed. Eksistents sõltub vaatlejast, kes teadvustab objekte.
Lauren Holly

Lauren Michael Holly (sündinud 28. oktoobril 1963 Bristolis Pennsylvania osariigis) on USA näitlejatar.
Ta on tuntud eelkõige telesarjadest "Picket Fences", "Chicago Hope" ja "NCIS: Kriminalistid". Lisaks on ta mänginud filmides "Dumb & Dumber", "Sabrina" ja "Mida naised tahavad".

Eraelu

Lauren on kolmandat korda abielus.
Aastatel 1991–1993 oli ta abielus itaalia näitleja Danny Quinniga ja 23. septembrist 1996 kuni 29. juulini 1997 koomik Jim Carreyga.
10. märtsil 2001 abiellus ta investeerimispankuri Francis Grecoga, kellega tal on kolm adopteeritud poega.
Ketzerbachtal

Vallaosad

Abend, Bodenbach, Gallschütz, Gruna, Höfgen, Karcha, Klessig, Kreißa, Leippen mit Lindigt, Lösten, Mutzschwitz, Neubodenbach, Noßlitz, Oberstößwitz, Pinnewitz, Priesen, Raußlitz, Rhäsa, Rüsseina, Saultitz, Schänitz, Schrebitz, Stahna, Starbach, Wolkau, Zetta, Ziegenhain
Posttraumaatiline stressihäire

Posttraumaatiline stressihäire (PTSH; rahvusvaheline lühend PTSD) on ärevushäire, mis võib tekkida, kui inimene kogeb ühte või mitut traumeerivat sündmust. 
Traumeerivaks sündmuseks võib olla näiteks surma pealtnägemine, vägistamine või sõda. PTSH võib kujuneda ka pideva vaimse vägivalla tagajärjel. 
Posttraumaatilist stressihäiret saab diagnoosida, kui selle sümptomid on kestnud üle kuu aja ning häirivad oluliselt elu ja toimetulekut.
Naistel on suurem tõenäosus PTSH tekkeks kui meestel ja lastel. Lastel on sellest pääsemine eriti tõenäoline, kui nad on alla 10-aastased. PTSH riskigruppi kuuluvad sõjaveteranid.
Doha

Transport

Dohas asub Hamadi rahvusvaheline lennujaam, kust saab lennata maailma igasse maailmajakku peale Antarktika.

Haridus

Doha põhjaosas asub Katari Ülikool.
Mart Lätte

Mart Lätte (sündinud 17. jaanuaril 1983) on Eesti ajaloolane.
Ta lõpetas aastal 2006 Tartu Ülikooli ajaloo eriala bakalaureuseõppes ja aastal 2009 ajaloo magistriõppes cum laude.
Ta on uurinud peamiselt Vana-Liivimaa sõjandust.
Ta töötas aastatel 2006–2007 Tartu Kutsehariduskeskuses õpetajana. Ta on aastast 2008 Eesti Sõjamuuseumi teadur.
Valev Parts

Valev Parts (15. märts 1937 Kooraste vald Võrumaa – 23. september 2011) oli Eesti loomaarstiteadlane.

Elulugu

Valev Parts oli talupidaja poeg.
Lõpetas 1955 Väimela Loomakasvatustehnikumi veterinaaria erialal, 1963 EPA veterinaariateaduskonna, veterinaariakandidaat (1979, EPA), väitekiri "О применении противоэпизоотических и ветеринарно-профилактических мероприятий на экспериментальном комплексе в Эстонской ССР".
Oli 1973–87 Eksperimentaalse Sealihatootmise Kombinaadi (EKSEKO) peaveterinaararst, 1987–97 Eesti Põllumajanduse Biotehnoloogia Keskuse kommertsdirektor, alates 1995. aastast talupidaja (tšintšiljakasvataja) ja atesteeritud konsulent loomatervishoius. 28 teadustrükist.
2008 osales ta Saksa telekanalil NDR saaresarja "Hanseblicke" (Hansahetked) osas "Eestimaa hiiglaslikud metsad".
Klikkerkoolitus

Klikkerkoolitus (ka klikkertreening või naksutikoolitus; inglise keeles clicker training, soome keeles naksutinkoulutus) on teaduspõhine   meetod peamiselt loomade treenimiseks, kuid samu põhimõtteid kasutatakse ka inimeste õpetamisel (TAGteach  ). Klikkerkoolitus põhineb positiivsel kinnistamisel.

Ajalugu

Klikkerkoolituse alus on operantne tingimine, mida kirjeldas B. F. Skinner. 
B. F. Skinner ja tema õpilased Marian Breland Bailey ja Keller Breland uurisid teise maailmasõja ajal tuvide käitumist ning nende treenimise võimalusi, et leida meetod treenitavale vahetu ja täpse tagasiside andmiseks. Brelandid võtsid kasutusele termini bridging stimulus (sild). 
Ehkki Brelandid soovitasid juba 1940. ja 1950. aastatel klikkerkoolitust ka koertele, leidis meetod laiema toetuse alles 1980. aastate lõpus. 1992. aastal hakkasid Karen Pryor ja Gary Wilkes pidama koeraomanikele seminare ning 1999. aastal ilmus Karen Pryori "Clicker Training for Dogs" (eesti keeles "Klikkerkoolitus koertele" ISBN 9985007042, ISBN 9789985007044).  
1998. aastal ilmus Alexandra Kurlandi "Clicker Training For Your Horse" ( ISBN 1-86054-292-1).

Meetod

Klikkerkoolituse meetod on soovitud tegevuse kinnistamine (audiosignaal – klikk – ja sellele järgnev kinnitaja, näiteks toidupala). 
Kõigepealt luuakse "sild" – loom taipab, et klikile järgneb positiivne kinnitaja (ka sarrustus). 
Alustatakse spontaanse tegevuse positiivse tunnustamisega ning liigutakse väikeste etappide kaupa edasi (vormimine, inglise keeles shaping). 
Meetodi eelisteks peetakse, et treeneri tähelepanu on keskendunud positiivse tegevuse tunnustamisele, mitte negatiivse karistamisele. Puuduseks on, et tulemus sõltubki eelkõige treeneri tähelepanuvõimest, looma tegevuse mõtestamisest ja praktilistest oskustest.
Viive Ernesaks

Viive Ernesaks (kuni 1961. aastani Säga; sündinud 27. märtsil 1931 Tartus) on pianist, kontsertmeister, muusikapedagoog ja loometeoste muusikakujunduste autor.
Ta on tuntud klaveril improviseerijana raadiosaates "Virgutusvõimlemine".
Viive Ernesaks õppis Tartu muusikakoolis, Tallinna 7. keskkoolis ja Tallinna muusikakoolis.
Ta töötas Tallinna koreograafiakoolis (1957–1959), teatris Estonia (1959–1965), Noorsooteatris muusikaala juhatajana (1965–1977), Draamateatris (1977–1990), Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikoolis jm. Alates 1990. aastast on ta vabakutseline. Viive Ernesaks on teinud muusikalise kujunduse üle 150 lavastusele.

Kirjandusteos

Viive Ernesaks on kirjutanud elulooraamatu "Viiv: meenutusi eluteest, loomingust ja loojatest" (eessõna: Ago-Endrik Kerge, Varrak, Greif, 2006, ISBN 9789985311998).

Isiklikku

Viive Ernesaks on töötanud paljude legendaarsete lavastajate ja näitlejatega. 
Viive Ernesaksa abikaasa Ants Ernesaks ja Gustav Ernesaks on vanaisade kaudu sugulased.
A-klassi isolatsioon

A-klassi isolatsioon (ingl A-class insulation) on selline elektrijuhtmete isoleermaterjal, mis talub kuumust kuni 105 °C.
Rauno Pehka

Rauno Pehka (sündinud 1. jaanuaril 1969 Keilas) on eesti endine korvpallur, treener, laulja ja Meistriliiga tegevjuht.

Haridus

Pehka on lõpetanud Tallinna 44. Keskkooli inglise keele eriklassi ja spordiinternaatkooli.

Isiklikku

Tal on abikaasa Maie Kuusikuga kaks poega, Ron-Arnar (1998) ning Ran-Andre (2001), kes on korvpallurid.
Pole

Pole [poul] (ka perch või rod) on inglise pikkusühik. 1 pole on võrdne 5,5 jardiga ehk 16,5 jalaga ehk 1/320 miiliga.
1 pole = 5,0292 m
Lõuna-Ruhja kihelkond

Ajalugu

Lõuna-Ruhja kihelkond moodustati 1889. aastal Ruhja kihelkonna jagunemisel Lõuna-Ruhja kihelkonnaks ja Põhja-Ruhja kihelkonnaks. Mõlema haldusüksuse keskuseks oli Ruhja kirik, kuid kogudustel olid erinevad pastorid. Patronaadiõigus kuulus riigile, pastori valis ametisse kirikukonvent ja kindralkuberner kinnitas selle.
Eugen Kartenbeck

Eugen Leopold Eduard Kartenbeck (21. juuni (vkj) 1864 Lizums − 30. jaanuar 1940 Köslin) oli baltisaksa põllumees ja viimane Vorbuse mõisnik.

Elulugu

Ta sündis Lizumsi Siltaisi veski möldri Paul Adolf Kartenbecki (1830−1865) ja tema abikaasa Emma Dorothea Grünthali pojana. Päris isalt vesiveski, mille ta müüs koos muu kinnisvaraga I maailmasõja ajal. Sõja eest põgenedes siirdus elama Tartusse. Ta sai Vorbuse mõisniku Harry von Pistohlkorsiga kaubale ja ostis temalt 1916. aastal Bonni ja Mosna talud. Varsti läks ostu läbi tema valdusse ka mõis. Pärast selle võõrandamist protsessis ta 1920. aastatel tagajärjetult kaotatud inventari ja talude pärast. Elas koos perekonnaga mõnda aega Riias. Asus Umsiedlungi käigus elama Saksamaale ja suri peagi Pommeris.

Vorbuse mõis

Vorbuse mõisa ostis ta 1916. aasta sügisel. Kuna see oli võlgadega koormatud, sai ta selle odavalt kätte. Samuti oli see Pistohlkorsi ajal vene sõjaväelaste läbi tugevasti kannatada saanud. Kummatigi ta mõisa pidada kaua ei saanud, sest 1919. aastal see võõrandati. Ajalehes Kaja kirjeldati seda järgnevalt:
„Maaseadusega wõõrandati ka Worbuse mõis. Esimeste mõisade ülewõtmine sündis õige täpselt − Kartenbeckilt wõeti kõik inwentar ja isegi mõisa kassa üle. Tema oma seletuse järele lahkunud ta mõisast 7 marka taskus. Kuna hobust pole antud, marssinud ta jala Tartu.“
Ta püüdis inventari ja ostetud kaht talu tagasi saada, kuid need püüdlused jäid 1920. aastatel tagajärjetuks.
Chikungunya viirus

Levik ja peremeesorganismid

Aafrikas ringleb Chikungunya looduslikult metsloomade, eelkõige primaatide, näriliste, lindude, nahkhiirte ja sääskede

ning inimeste vahel - kes kõik võivad olla ka viiruse reservuaariks.

Viiruse evolutsioon

Chikungunya viirus kuulub alfaviiruste perekonda ja togaviiruste sugukonda. Viirus on lähedas suguluses o’nyong’nyong viirusega, Ross Riveri viirusega Austraalias ja Ida ja Lääne hobuste entsefaliite põhjustavate viirustega.

Viirus tuvastati esimest korda 1953. aastal haige verest Tansaanias. Arvatakse, et Chikungunya arenes välja alfaviirusest ~1713 AD (95% tõenäosusega 1573–1843 AD vahel) Aafrikas. Ida-/Kesk-/Lõuna-Aafrika (EKLA) ja Aasia tüved lahknesid viimase 150 aasta jooksul (95% tõenäosusega 1879–1927). Siiani säilinud EKLA tüved, kaasa arvatud esimene isoleeritud viirus, kujunesid välja 1924. ja 1943. aasta vahel.

Aasia grupp jagunes kahte klaadi: India liin, mis on arvatavasti välja surnud, ja Kagu-Aasia liin. Kagu-Aasia liin levis Taist Indoneesiani, seejärel Filipiinidele ja kõige viimasena Malaisiale. Hiljutine 2004. aastal alanud India ookeani vesikonna nakkuspuhang pärines tõenäoliselt EKLA tüvest 2002. aastast (95% tõenäosusega 2001. aasta detsembrist 2003. aasta detsembrini).

Praeguseks on kirjeldatud kolme viiruse genotüüpi: Lääne-Aafrika, Ida-/Kesk-/Lõuna-Aafrika ja Aasia genotüübid.

Viiruse hinnanguline üldine mutatsioonikiirus on 4,33 x 10⁻⁴ nukleotiidiasendust saidi kohta aastas – see kiirus on sarnane teiste RNA genoomiga viiruste leitud mutatsioonikiirustega.

Kasutamine bioloogilise relvana

Chikungunya oli üks rohkem kui tosinast vahendist, mida Ameerika Ühendriigid potentsiaalse bioloogilise relvana kasutamiseks uurisid, enne kui riik peatas oma bioloogiliste relvade programmi.
Vara (tööriist)

Vara (ka: rihvraud) on kahe terava konksuga tööriist, mille abil vanasti märgiti palkidele pikikriipse ehk varati. Vara kahe konksu vahelist vahet sai muuta kiilu või kruvi abil.
Johan Ulfsak

Johan Ulfsak (5. juuli 1920 – 12. juuli 2001) oli eesti ametiühingutegelane.
Johan Ulfsak oli Siberi eestlane, elas Novosibirski oblastis, 1947. aastal tuli Eestisse. 1950. aastatel oli ta EKP Räpina rajoonikomitee esimene sekretär.
Aastatel 1955–1959 oli ta Eesti NSV Ülemnõukogu IV koosseisu saadik.
1970. aastatel oli ta Eesti NSV Ametiühingute Nõukogu sekretär.
Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule.

Isiklikku

Tema poeg oli näitleja Lembit Ulfsak, pojapoeg on näitleja Juhan Ulfsak, pojatütred on filmiajakirjanik ja -kriitik Maria Ulfsak-Šeripova ning tekstiilikunstnik Johanna Ulfsak.
Cape Girardeau maakond

Ajalugu

Maakond moodustati 1812. aastal.
Hääleõigus

Hääleõigus (ka: hääletamisõigus) on õigus osaleda hääletusel. Seejuures võib erinevatel hääletustel olla hääleõigus eri inimestel/gruppidel ja eri isikud/grupid, kellel on hääleõigus, võivad omada erinevat hulka hääli.
Hääleõigus võib olla: kodanikul riigis, riigikogu liikmel riigikogus, riigil riikide ühenduses jne.
Demokraatias võimaldab hääleõigus osaleda rahvahääletustel, sealhulgas valimistel. Esindusdemokraatiaga riikides on hääleõiguse näideteks valimisõigus ja rahvahääletamisõigus – esimene on õigus osaleda valimistel, teine on õigus osaleda muudel rahvahääletustel.
Hääleõigus kindlas riigis on tavaliselt selle riigi täisealistel ja otsustusvõimelistel kodanikel.
Teatud ühiskonnaliikmetel, nagu näiteks kinnipeetavatel, võib olla hääleõigus piiratud.
Õpetaja Laur

Õpetaja Laur on Oskar Lutsu Tootsi-lugude sarja esimese lühiromaani "Kevade" tegelane, Paunvere kihelkonnakooli õpetaja.
Luts kujutab teda läbinägeliku, igale õpilasele empaatiavõimega läheneva ning neid avada suutva õpetajana. Sellisena on õpetaja Laur kujunenud Eesti kultuuris hea õpetaja arhetüübiks. Autor vastandab õpetaja Lauri köster Julk-Jürile, kelle püüdlused korda karistuste ja karjumisega peale suruda jäävad tagajärjetuks, hiljem "Tootsi pulmas" Joosep Tootsi kiites aga paistab too suisa silmakirjalikuna. Laur seevastu suhtub ühtviisi mõistvalt nii "Kevade" peategelasse, unistavasse Arno Talisse, hüperaktiivsesse Tootsi kui ka kangekaelselt vaikides oma õigust taga ajavasse Tõnissoni.
Õpetaja Lauri prototüüp oli Palamuse kihelkonnakooli õpetaja Ludvig Roose.
"Kevade" põhjal tehtud Arvo Kruusemendi samanimelises filmis mängis õpetaja Lauri Leonhard Merzin.
Bööckenhofi suvemõis

Bööckenhofi suvemõis (saksa keeles Bööckenhof) on endisaegne suvemõis Pärnus Supeluse tänaval. Endise suvemõisa hooned koos säilinud pargi osaga on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks.
Mõisaansambel ehitati 1857. Aastal 1867 ostis mõisaansambli O. von Bööcke, kelle järgi mõis ka nime sai.
Lahden kisapuisto

Ajalugu

Lahden Kisapuisto jalgpallistaadion ehitati 1952. aasta suveolümpiamängude tarvis ning see võõrustas kahte olümpia eelmängu ka ühte põhimängu. Esimesed olid Poola-Prantsusmaa vaheline kohtumine 15. juulil ja Luksemburgi-Suurbritannia vaheline kohtumine 16. juulil ning põhiturniiri mäng oli Türgi-Curaçao 21. juulil.
Aastal 1967 nägi Kisapuisto seni suurimat hulka külastajaid, kui kohalikku liigamängu oli jälgimas 8144 pealtvaatajat.
29. oktoobril 2003 põles osa tribüünist maha, kui suitsetavad teismelised tüdrukud panid tribüüni kogemata põlema.