google/wiki40b huggingface dataset:
Ripuka mõis

Ripuka mõis (saksa keeles Rippoka) oli rüütlimõis Laiuse kihelkonnas Tartumaal. Tänapäeval jääb Ripuka Jõgevamaale.
1914. aastal kuulus mõisale 510,21 ha mõisamaad.
Ripuka on iseseisev mõis alates 1729. aastast (enne kuulus Kärde mõisa alla, nimi pärineb Johann Rebuckilt, kes oli Kärde mõisnik 1532. aastal). 1919. aastal oli mõisa omanik Margarethe von Brasch.
Mõisa peahoone oli ühekorruseline krohvitud seintega viilkatusega kivihoone lihtsa profileerimata räästakarniisiga. Lakapealset valgustas segmentaken. Aknad olid kõrged ja kitsad. Hoone tagaküljel oli väike viilkatusega lahtine puitrõdu.
Kõrvalhoonetest oli märkimisväärseim laut. See oli väga suur viilkatusega maakivihoone, millel nurgad ja osa viiludest olid laotud tellistest.
Mõisapark oli väike lehtpuusalu (valdavalt saar, vaher ja hõbepaju) peahoone ees ja taga viljapuuaed.
Mõisa kasutas kolhoos Bolševik Pedja külanõukogus ja seda on pildistatud aastal 1971.
Narva Kunstigalerii

Narva Muuseumi kunstigalerii (harvemini Narva Kunstimuuseum) on Narva Muuseumi kunstiekspositsioon, mis avati 21. aprillil 1991.
Kunstigalerii asub Narvas endises magasiaidas (Vestervalli 21), mis on üks vähestest Teises maailmasõjas säilinud Narva vanalinna hoonetest. See on 18. sajandi viimase veerandi alguses ehitatud aidahoone, mis ehitati ümber polgu kasarmuks. Teise maailmasõja ajal hoone hävis. Hiljem see taastati ning maja kasutati Baltijetsi tehase õppehoonena. Hoone jõuti põhjalikult renoveerida vahetult enne Nõukogude Liidu kokkuvarisemist.
Stu Ungar

Noorus

Stu Ungar sündis 1953. aastal USA-s New Yorgis juudi perekonnas. Juba väikese poisina tõmbasid teda kaardimängud ning kümne-aastaselt võitis ta ühe New Yorgis toimunud Gin Rummy turniiri. Hoolimata kaasasündinud fotograafilisest mälus ja geeniuse IQ-st jättis ta kooli varajases nooruses pooleli, asudes illegaalsetes mängupõrgutes tööle diilerina ning mängides võimaluse piires ka ise. Kiiresti sai temast kodulinna parim GIN-i mängija ja peatselt tekkis raskusi vastaste leidmisega. Ka blackjacki laudades ei olnud ta oodatud külaline.

Tagasitulek

1997. aastal nägi Ungar välja nagu inimvare, kuid sõprade abi ja rahalise toetusega suutis ta WSOP põhiturniirist osa võtta. Ungar näitas jõulist ja agressiivset mängu, võites turniiri kohati lausa masendava ülekaaluga. Võiduraha miljon dollarit tegi ta sõbraga pooleks, raisates oma osa ära mõne kuuga (taas narkootikumidele ja ebaõnnestunud spordiennustustele).

Surm

1998. aasta 22. novembril leiti ta ühest Las Vegase äärelinna motellist surnuna, põhjuseks narkootikumide kuritarvitamisest tingitud südamepuudulikkus. Tema viimset puhkepaika tähistav tagasihoidlik hauaplaat ei meenuta midagi endisest hiilgusest ega mehe elu jooksul teenitud ligi 30 miljoni dollari suurusest rikkusest. Surnu taskust leiti vaid 800 dollarit, seegi oli laenatud. Tema matuste pidamiseks korraldati korjandus.

Meedia

Ungarist on kirjutatud raamat "One of a Kind: The Rise and Fall of Stuey "The Kid" Ungar, the World's Greatest Poker Player", vändatud film "High Roller: The Stu Ungar Story" ("Suur panustaja", 2003, Michael Imperioliga peaosas) ning telesari.
2001. aastal võeti Ungar postuumselt pokkeri Kuulsuste Halli (Poker Hall of Fame) liikmeks.
Kehra Gümnaasium

1850–1918 Kehra külakool ja vallakool

1850 ehitati Kehra külasse jõe äärde koolimaja. Koolitöö algas mõni päev enne mardipäeva.
Esimene õpetaja oli Jakob Jäger.
Õpetati lugemist, kirjutamist, laulmist ja rehkendamist.
Kooli pidas üleval mõisahärra.

1918–1940 Kehra algkool

1. novembrist 1919 paiknes Kehra 4-klassiline algkool riigimõisalt renditud 1914.a. ehitatud mansardkorrusega puumajas, mis seisis raudteeülesõidust paremat kätt Anija tee ääres. Hoone hävis sõja ajal.
Õpetati emakeelt, kodulugu, matemaatikat, looduslugu, maateadust, ajalugu, saksa keelt, joonistamist, laulmist, käsitööd ja võimlemist.
1928/1929. õppeaastal sai kool 6-klassiliseks algkooliks.
Kooli pidaja oli Anija vald.
1938. aasta 11. septembril hakati arhitekt Erich Jacoby projekti järgi mõisapargi äärde uue koolimaja ehitamist.
Uus koolimaja õnnistati sisse 8. oktoobril 1939. See valge maja oli tol ajal suurim ja moodsaim maakoolimaja Harjumaal.
Õpilasorganisatsioonidest tegutsesid Eesti Noorte Punane Rist, Lootusliit, noorkotkaste ja kodutütarde rühmad.

1940–1944 Kehra 6-klassiline algkool ja üldhariduslik täiendkool

Kooli tüüp oli mittetäielik keskkool, avatud oli 7 klassi.
Sõja ajal kasutati koolimaja ka mobiliseeritute väljaõppe laagrina.
Koolimajas elas kirjanik Richard Roht, kelle abikaasa oli õpetaja.

1944–1946 Kehra mittetäielik keskkool

Kooli oli 7-klassiline.
Uued õppeained olid vene keel, konstitutsioon, sõjaline õpetus.
Eesti-aegsete noorsooühenduste tegevus oli lõpetatud, loodud oli pioneeri- ja komsomoliorganisatsioonid.
Kool kuulus riigile.

Sümboolika

Kooli märgi autor on kunstiõpetaja Otti Pille, kes töötas koolis aastatel 1953–1971.
Kunagine koolimärk on praeguse logo ja lipu kavandi aluseks. 2011. aastal muudeti autori loal kavandeid praegusele nimele vastavaks. Uue lipu kinkis koolile Kehra kooli vilistlaste ühendus.
Varjupaigataotlejate Majutuskeskus

Rahvusvahelise kaitse taotlejate majutuskeskus pakub teenuseid Eestilt rahvusvahelist kaitset taotlevatele isikutele. Varjupaigataotlejate Majutuskeskuse Vao Keskus asub Vao külas, Väike-Maarja vallas Lääne-Virumaal ning Vägeva Keskus Selli külas, Jõgeva vallas Jõgevamaal. Vao keskuses on võimalik korraga majutada kuni 70 varjupaigataotlejat ja Vägeva keskuses 50 varjupaigataotlejat.

Keskuse töö

Lisaks rahvusvaheise kaitse taotlejate majutamisele tutvustatakse keskuses taotlejale tema õigusi ja kohustusi, vajadusel nõustatakse ja abistatakse erivajadustega toimetulekul, võlgadega toimetulekul, lastekaitse, eakate teenuste ja muu vajamineva osas, abistatakse vajadusel kooliealisi lapsi ning nende vanemaid sobiva kooli leidmisel, varustatakse rahvusvahelise kaitse taotlejad ilmastikule sobivate riiete ning jalanõudega, korraldatakse tervisekontroll ja hädavajalik tõlketeenus. Majutuskeskuses ei ole korraldatud keskset toitlustamist või varustamist toiduainetega. See on asendatud rahalise toetusega. Majutuskeskuses viibivatele rahvusvahelise kaitse taotlejatele makstav rahaline toetus on võrdne kehtiva minimaalsetest tarbimiskulutustest lähtuva toimetulekupiiriga.  
Keskuses toimuvad eesti keele tunnid ning tutvustatakse Eesti ja Euroopa kultuuri. 
Juba rahvusvahelise kaitse saanud isikut abistab keskus uue elukoha leidmisel, selle jaoks omavalitsusega suhtlemisel ja üürilepingu sõlmimisel ning vajadusel aitab korraldada ka kaitse saanud isiku osalemise keelekursustel või tagada talle tõlketeenuse. Keskus nõustab isikut Eesti ühiskonda integreerumisel.
Hääbuv linn

"Hääbuv linn" (originaalpealkiri vene keeles "Град обреченный") on vene ulmekirjanike Arkadi ja Boriss Strugatski (vendade Strugatskite) ulmeromaan.
Romaan valmis 1975. aastal, kuid avaldati alles 1988-1989, kuna sisaldab kriitilisi noote omaaegse Nõukogude ühiskonna suhtes.
Mark Amusini sõnul püüavad autorid "Hääbuvas linnas" "ehitada ideologiseeritud teadvuse dünaamilist mudelit, mis on tüüpiline meie ühiskonna kõige laiematele kihtidele, jälgida selle saatust muutuva sotsiaalse reaalsuse taustal, uuride selle "elutsükli" eri faase ning osalt ka mõtlevate nõukogude inimeste dramaatilist üleminekut kommunistlikesse ideaalidesse fanaatilise uskumise positsioonilt tervele põlvkonnale iseloomuliku ideoloogilise vaakuumi tingimustesse". Eesti kriitiku Vahur Afanasjev kirjutas: "Vendadele Strugatskitele on fantastika aparatuur, mille abil analüüsida inimesi ja ühiskonda." Peategelane illustreerib Afanasjevi hinnangul "erinevaid inimeseks ja kodanikuks olemise viise, mistap "Hääbuv linn" sobiks analüüsimiseks ühiskonnaõpetuse tundi".
Eesti keeles ilmus "Hääbuv linn" 2012. aastal Veiko Belialsi tõlkes kirjastuses Fantaasia.
Lenini monument Schwerinis

Lenini monument on Leninit kujutav monument Saksamaal Schwerinis. Monumendi autor on eesti skulptor Jaak Soans.
Olari Elts

Olari Elts (sündinud 27. aprillil 1971) on eesti dirigent.

Elukäik

Aastal 1993 lõpetas Olari Elts Eesti Muusikaakadeemia koorijuhtimise erialal professor Kuno Arengu klassis ning jätkas samas õpinguid orkestridirigeerimise erialal Paul Mägi ja Eri Klasi juhendamisel.
Aastatel 1994–1996 täiendas end Viini Kõrgemas Muusikakoolis orkestridirigeerimise erialal (professor Uros Lajovic). Ta on osalenud mitmel Jorma Panula meistrikursusel.
Elts on juhatanud ansambleid, koore ja orkestreid. Ta on 1993. aastal loodud NYYD Ensemble'i kunstiline juht ja dirigent.
Ta on tegelenud kõigi ajastute muusikaga. Elts peab oluliseks eesti muusika värskendamist, ta on mitmelt eesti heliloojalt teoseid tellinud ja olnud nende esmaesitaja.

Kontserttegevus

Elts on dirigeerinud Soome Raadio Sümfooniaorkestrit, Dresdeni Sinfonikeri, Barcelona Sümfooniaorkestrit, Birminghami Sümfooniaorkestrit, Rootsi Raadio Sümfooniaorkestrit ning mitut Saksa orkestrit. Ta on Läti Riikliku Sümfooniaorkestri ametlik külalisdirigent (2000) ning peadirigent (2001–2006). Ta on olnud ERSO peakülalisdirigent (2007).
Tema dirigeerimisel on ette kantud mitu kontserdisarja: "Vox Nova", "City Life", "Avangard", "Dekadents", "Hüvastijätud".
Monika Tsõganova

Monika Tsõganova (sündinud 8. augustil 1969 Kohtla-Järvel) on Eesti maletaja ja maletreener, naiste rahvusvaheline meister (1991).
Ta lõpetas aastal 1987 Tallinna Spordiinternaatkooli. Aastatel 1987–1991 õppis ta Tallinna Polütehnilise Instituudi majandusteaduskonnas.
Eesti meistrivõistlustel on ta saanud 9 kulda (1994–1995, 1997, 1999, 2001, 2004–2005, 2007–2008), 6 hõbedat (1990, 1992, 1996, 2003, 2014, 2015) ja 2 pronksi (1998, 2006).

Isiklikku

Ta oli abielus kiiruisutamistreeneri Olaf Olmanniga, abielust sündisid tütar ja kaks poega.
Jõeforell

Levila

Teda leidub Põhja-Aafrika, teiste Vahemere maade, Vahemere saarte ja Taiwani jõgedes ning Eufrati ja Amudarja ülemjooksul. Jääajal olid Vahemeri ja Pärsia laht märksa jahedamad ja meriforellile sobiv elukeskkond, aga kui mered soojenesid, nii et forell neis elada ei saanud, kohanesid nad eluga üksnes jõgedes.
Jõeforelli leidub Eestis peamiselt idapoolsetes jõgedes ja ojades.

Eluviis

Jõeforell nagu teisedki forellid ei talu veekogus hapnikuvaegust. Seetõttu eelistab ta elupaigana selgeid, jahedaid ja kiirevoolulisi jõgesid ja ojasid. Jõeforelli kudemine võib toimuda novembri lõpust veebruarini.

Välimus

Tema pikkus on tavaliselt 25–35 cm, kaal 200–500 g, harva kuni 2 kg, kuid 1974 püüti Tšehhoslovakkias 7,2 kg raskune jõeforell.

Toitumine

Ta sööb peamiselt putukaid ja maime.

Jõe- ja järveforell kui kõikuvad liigisisesed taksonid

Karl Linné luges jõe- ja järveforelli eri liikideks, kuid on näidatud, et nad võivad vabalt üksteiseks muutuda. Näiteks kui Uus-Meremaale, mille ümber meri on jahedam, viidi sisse jõeforell, hakkas ta seal merre laskuma ja muutus tüüpiliseks meriforelliks. Jõgedes, kus elavad nii paikne kui siirdevorm, moodustavad nad koelmutel ühise parve ja koevad koos.
Sergei Malõšev

Sergei Ivanovitš Malõšev (30. aprill 1884 Pužatši küla Venemaal – 9. mai 1967) oli vene loodusteadlane.
Vaimuliku poeg. Õppis Peterburis, töötas Leningradis. Oli Tartu Ülikoolis zooloogia eradotsent 1914–1917.
Jaan Reinet

Jaan Reinet (aastani 1937 Reinert, 8. mai 1905 Tarvastu vald, Viljandimaa – 29. november 1991 Tartu) oli Eesti füüsik ja geofüüsik.

Elulugu

Jaan Reinet oli metsavahi poeg.
Lõpetas 1925 Tartu Õpetajate Seminari ja 1935 Tartu Ülikooli matemaatikaosakonna. 1959. aastal kaitses Tartu Riiklikus Ülikoolis füüsika-matemaatikakandidaadi kraadi väitekirjaga "Об изменениях ионизации атмосферы в г. Тарту". 
Oli 1925–1928 Viljandi 3. algkooli õpetaja, 1928–1932 Tartus eratunniandja ja õpetaja, 1932–1936 Tartu Linna 11. algkooli õpetaja, 1936–1937 Tartu Ülikooli füüsikainstituudi assistent ja abijõud ning Tartu Pedagoogiumi õpetaja, 1937–1941 Võrumaa koolide inspektor, 1941 Võrus Fr. R. Kreutzwaldi Memoriaalmuuseumi asutaja ja direktor, 1942–1943 Viljandi 1. Gümnaasiumi õpetaja ja 1944–1946 Viljandi 1. Keskkooli õpetaja, 1946–1947 TRÜ üldfüüsika kateedri assistent, 1947–1961 vanemõpetaja, 1960–1961 üldfüüsika kateedri juhataja, 1961–1971 dotsent, 1971–1975 aeroionisatsiooni ja elektroaerosoolide labori juhataja ja teaduslik juhendaja (asutas selle 1964), 1975 vanemteadur ja 1976–1880 samas geofüüsikaliste vaatluste sektori juhataja.

Teadustöö

Uurimisvaldkond: aeroionisatsioon; elektroaerosoolid ja nende rakendamisvõimalused meditsiinis, konstrueerinud selleks vajalikke aparaate. TÜ aeroionisatsiooni ja elektroaerosooli koolkonna rajaja. Uurimusi ka eesti keele grammatika ja kirjanduse ning koolihügieeni alalt. Rahvusvahelise Biometeroloogia Ühingu liige, Ameerika Meditsiinilise Klimatoloogia Instituudi auliige. Üle 200 teadustrükise ja 30 autoritunnistuse.
Postitempel

Postitempel on tempel postisaadetiste (näiteks kirjade ja postkaartide) ja postidokumentide kustutamiseks või selle jäljend.
Postitempel on harilikult ümmargune ja sellel on peale postiasutuse nime ka südamikus muudetavad kuupäevad.
Esimest korda kasutati postitemplit Inglismaal 1661.
Andrew Newell

Andrew Newell (sündinud 30. novembril 1983 Benningtonis) on USA murdmaasuusataja.

Maailma karikasarjas

Andrew Newell on osalenud 162 maailma karikasarja etapil (seisuga 22. veebruar 2015) ja jõudnud poodiumile kolmel korral, millest kõigil korral sprindidistantsidel.
Aborigeenne tõug

Aborigeenne tõug on mingi piirkonna (nt Eesti) kohalik primitiivne tõug, mis on aretatud looduslähedastes tingimustes ja lihtsal viisil.
Eestis olid kuni 20. sajandi alguseni aborigeensed tõud eesti maatõugu veis, eesti hobune ja eesti maalammas.
Üliõpilaste tee

Üliõpilaste tee on tänav Tallinnas. See jääb Mustamäe linnaosa Mustamäe ja Nõmme linnaosa Vana-Mustamäe asumi piirile.
Üliõpilaste tee kulgeb Ehitajate teest lääne suunas Raja tänavani ja on umbes 600 meetri pikkune.
Tänava nimi võeti kasutusele 1963. aastal.
Üliõpilaste teel asub Üliõpilaste tee bussipeatus, kus peatub Tallinna bussiliin 23 (Kadaka–Autobussijaam).
Tänava mõlemas servas on tihe mets. Tee ääres on üks maja, Üliõpilaste tee bussipeatuse juures aadressil Üliõpilaste tee 1 asub Pirosmani restoran.
Tänavast põhja poole jääv ala kuulub Tallinna Tehnikaülikoolile.
Umbes tänava keskkohast lõuna poole läheb jalgrada, mis viib Mustamäe hüppemägede juurest mööda ja seejärel Vana-Mustamäe tänavale.
Arahnofoobia

Arahnofoobia (ka: arahnefoobia, araknofoobia) on haiglaslik hirm ämblike ees. Seda loetakse maailma kõige enam esinevaks foobiaks.
Arvatakse, et selle all kannatavad ligi pooled naistest ning neljandik meestest Ameerika Ühendriikides.
Foobia raskusastmed on väga erinevad.
Naiste Töö ja Elu

Naiste Töö ja Elu oli aastatel 1911–1927 Tartus ilmunud naiste kuukiri.
Ajakiri ilmus esialgu väljaande Käsitööleht kaasväljaandena. ning kandis kuni 1915. aastani nime Naesterahva Töö ja Elu. Aastal 1927 ühines ajakiri väljaandega Naiste Hääl. Tartu Eesti Naesterahva Seltsi ajakirja esimeseks vastutavaks toimetajaks (1911–1918) oli Marie Reisik, kes kaasas kohe paarkümmend tuntud ja haritud eesti naist ajakirja kaastööliseks. Nende hulgas oli palju tolleaegsed nais-ühiskonnategelasi, kelle hulgas olid näiteks Lilli Suburg, Alma Ostra-Oinas, Marta Lepp, Johanna Sild-Rebane, Marta Sillaots, Salme Pruuden jt. Ajakiri ilmus korra kuus. 1917. aastast alates oli Naiste Töö ja Elu nii Tartu kui ka Tallinna naiste ühenduste ühine häälekandja.
1919. aastal sai vastutavaks toimetajaks Marie Reiman. Väljaanne ilmus kord nädalas. Ajakirja peatoimetaja lubas kajastada naiste õigusi ja teisi teemasid parteideüleselt. Aastail 1923–1924 on toimetajaks Helmi Mäelo.
Torukübar

Torukübar ehk silinderkübar (ka silinder) on lameda põhjaga kõrge silindrikujulise rummu ja suhteliselt laia äärega kõvast materjalist kübar.
Torukübar oli populaarne peamiselt meeste peakattena 18. sajandi lõpust 20. sajandi keskpaigani. Teatud puhkudel kantakse torukübaraid Suurbritannias veel ka 21. sajandil.
Torukübarat seostati enamasti kõrgklassiga ja see oli karikaturistide töödes levinud sümbol kapitalismi või ärimaailma kujutamisel.
Torukübaral on oluline roll traditsioonilises mustkunstis sooritatavates kübaratrikkides.
Wallace Spearmon

Isiklikku

Spearmon on 191 cm pikk ja 79 kg raske.
Tema isa Wallace Spearmon seenior on samuti sprinter, kes võitis 1987 universiaadi (maailma üliõpilasmängud) 200 m jooksus.
Horatius

Horatius (Quintus Horatius Flaccus; 8. detsember 65 eKr Apuulia, Venusia – 27. november 8 eKr Rooma) oli Vana-Rooma tähtsamaid lüürilisi luuletajaid.

Ajalooline tähtsus

Üks Horatiuse luuletusi, "Exegi monumentum" ("Püstitasin monumendi"), on olnud hiljem temaatiliseks eeskujuks mitmetele kunstnikele ja kirjanikele (näiteks Puškinile).
Woldemar Adolph von Ditmar

Woldemar Adolph von Ditmar (8. september (vkj 28. august) 1770 – 4. veebruar (vkj 23. jaanuar) 1837) oli baltisaksa päritolu Venemaa sõjaväelane (major).
Woldemar Adolph von Ditmar sündis Kuru ja Põriki mõisniku Friedrich Adolph von Ditmari ja Anna Margaretha Haffsteini pojana.
Talle kuulus Vändra mõis.
Privaatpilv

Privaatpilv (inglise keeles private cloud) on kliendi- või ettevõttepõhine pilvandmetöötlus.
Privaatpilv on üheainsa organisatsiooni tarbeks tegutsev infrastruktuur, mida haldab kas sama organisatsioon või teenusepakkuja. See võib asuda nii tarbija pinnal kui ka mujal.
Privaatpilvi on kritiseeritud, kuna kasutajad peavad arvutivõrke endistviisi ostma, ehitama ja haldama ning ei võida niimoodi ehitus- ja hoolduskulude arvelt. Seetõttu ei rajane privaatpilved samal majandusmudelil kui avalikud pilved.
Sergio Busquets

Klubikarjäär

2005. aastal astus Sergio Busquets Barcelona noorteakadeemiasse La Masia.
2007. aastal edutati ta Barcelona B-meeskonda peatreener Pep Guardiola poolt. Debüüdi põhimeeskonnas tegi ta samal hooajal Kataloonia karika mängus.
13. septembril 2009 mängis Busquets Racing de Santanderi vastu oma esimese La Liga mängu, Barcelona viigistas kodus 1:1. 
2008–09 hooajal võitis ta Barcelonaga nii La Liga, Copa del Rey kui ka Meistrite Liiga. Meistrite Liiga finaalis alistati Manchester United ja Copa del Rey finaalis Athletic Bilbao.
Barcelona võitis 2010–11 hooajal taas Meistrite Liiga, kui finaalis kohtuti Manchester Unitediga. Busquets aitas klubil tulla ka Hispaania meistriks.
Busquets aitas Barcelonal alistada 2012. aasta Hispaania karikas Athletic Bilbao.
Hooajal 2012–13 võitis ta klubil taas Hispaania kõrgliiga, seekord rekordilise 100 punktiga. 
2014–15 hooajal võitis Busquets Barcelonaga taas nii La Liga, Copa del Rey kui ka Meistrite Liiga. Meistrite Liiga finaalis alistati Juventus 3:1.
2015–16 hooajal tuli ta klubiga Hispaania meistriks ja karikavõitjaks.
27. mail 2017 aitas ta Barcelonal alistada Copa del Rey finaalis Alavési 3:1.

Koondisekarjäär

Sergio Busquets tegi oma debüüdi Hispaania koondises 11. veebruaril 2009 mängus Türgiga.
2010. aastal kutsuti ta koondisse Hispaaniat esindama maailmameistrivõistlustel Lõuna-Aafrikas. Busquets mängis turniiril kõikides Hispaania kohtumistes, aidates koondisel tulla esimest korda maailmameistriks. 
2012. aastal tuli ta koondisega Euroopa meistriks.
8. septembril 2014 lõi Busquets 5:1 võidumängus Makedooniaga oma rahvuskoondise debüütvärava.
Samuti on ta Hispaaniat esindanud 2013. aasta Konföderatsioonide karikal, 2014. ja 2018. aasta maailmameistrivõistlustel ning 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Busquets on Kataloonia jalgpallikoondises mänginud kaheksa sõpruskohtumist.

Isiklikku

Sergio isa Carles Busquets, kes mängis 1990. aastatel Barcelona meeskonnas väravavahina, oli ka jalgpallur.
2014. aastast elab Sergio koos Elena Galeraga, kellega tal on ka poeg Enzo (sündinud 2016. aastal).
Seriaalkonstruktsioon

Grammatiseerunud imperatiivivormid

Käskiva kõneviisi vormidest on grammatiseerunud sellised seriaalkonstruktsioonid, mille moodustavad "täislauselised" verbid ning mille esikkomponendiks on sageli minema ja tulema verbide imperatiivi ainsuse vorm, näiteks: Mine kata laud ära! Ma ei näe lugeda, mine too mu prillid siia! Tule istu meie sekka!
Kuid sellised vorme leidub ka mitmuslikes käskudes, näiteks: Tulge tooge tööd ära! Minge koristage tuba ära! Minge vaadake, kuhu see memm nii kauaks jääb!
Grammatiseerunud imperatiivivorme kasutatakse ka tuleviku väljendamiseks, mis on seletatav käsu olemusega – käsk on alati suunatud tulevikku, näiteks: Mine vaata Tommi uus korter üle!
Nende vormide abil saab väljendada ka pehmeid käske, mis kõlavad pigem üleskutsetena, näiteks: Lähme otsime sinu kinda üles. Lähme ehitame lumememme.
Väegrupp D

Väegrupp D (saksa keeles Heeresgruppe D) oli Teise maailmasõja ajal Saksa armee koosseisu kuulunud väeüksus.

Ajalugu

Moodustati 25. oktoobril Prantsusmaal väegrupi C osadest. 15. märtsil 1941 väegrupp ühendati Oberbefehlshaber Westiga. Ametlikult saadeti laiali 10. septembril 1944, kuid arhiivdokumentides eksisteerib väegrupp D kuni 1945 aasta alguseni. Moodustati uuesti 1945 aasta märtsist Oberbefehlshaber Südist.
Alates 22.04.1945 loeti väegrupi D komandöri ka kogu Läänerinde komandöriks. Läänerinne asus siis peamiselt Saksamaal.
Suur-Londoni linnastu

Suur-Londoni linnastu (inglise keeles Greater London Urban Area) on linnastu Suurbritannias Inglismaal, mis hõlmab suurema osa Suur-Londoni regiooni haldusalast (välja arvatud mõned külad ja maapiirkonnad) ja väljaspool regiooni halduspiiri Ida-Inglismaa ja Kagu-Inglismaa regioonidesse kuuluvaid külgnevaid tiheasustusega alasid.
Linnastu väline piir jääb Metropolitan Green Beltist sissepoole, seetõttu on ta väiksem London commuter belti piiridest.
Statistika keskvalitsuse andmetel kuulus linnastusse 2001. aastal 50 asulat.
Elanikke 8 505 000 (2005).
Pindala 1623,3 km² (2001).
Ürgalge

Ürgalge (kreeka arche) oli antiikaja filosoofias see, millest kõik tekib, mille olemasolu tõttu püsib ning mis on hävimatu. Maailma ja kogu oleva alge küsimusega tegelejaid antiikfilosoofias määratletakse natuurfilosoofidena.
Edita Nichols

Edita Nichols, ka Edita Nichols Uksaitė, on leedu alpinist.
Ta on esimene leedulanna, kes on tõusnud Džomolungma tippu (22. mail 2013).
Ta on sündinud Leedus. 1996. aastal asus ta elama välismaale, alguses Prantsusmaale, seejärel Kanadasse, hiljem Ameerika Ühendriikidesse. Šveitsit peab ta oma teiseks koduks.
Ta on töötanud ÜRO humanitaarabi andvates allorganisatsioonides.
Jõõpre vald

Jõõpre vald (saksa keeles Jaepern) oli vald Pärnumaal Audru kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1939.
Valla alal asus Jõõpre mõis.
Kolga-Kuusalu kammerkoor

Kolga-Kuusalu kammerkoor on Harju maakonnas Kuusalu vallas Kolgas ja Kuusalus tegutsev kammerkoor. Koori dirigent on Taavi Esko.
Koori eelkäija oli 1987 asutatud Kolga kammerkoor ja 1989 asutatud Kuusalu kammerkoor. Nendel kooridel oli ühine dirigent: Taavi Esko. Koorid tegid tihedat ja koostööd ja andsid ühiskontserte. 2002 ühinesid koorid ametlikult.
Lindi mõis (Audru)

Lindi mõis (saksa keeles Woldenhof) oli Audru mõisa kõrvalmõis Audru kihelkonnas Pärnumaal. Nüüdisajal jääb mõis Pärnu maakonda Pärnu linna.
Mõisast on teateid alates 16. sajandist.
Harvendusraie

Harvendusraie on üks hooldusraie liik, mille käigus raiutakse välja kuni 30% puudest selleks, et luua lõppraiesse jäävatele puudele paremad kasvutingimused. Varem nimetati harvendusraiet ka vahekasutusraieks.
Harvendusraieid on tehakse kas alameetodil või ülameetodil, vastavalt raiutakse välja kas suuremad puud või väiksemad puud. Suuremate puude raiumisega raiutakse välja hundid, mis oma laiutava võraga takistavad teiste puude kasvu. Väiksemate puude raiumisega parandatakse nii valgustingimusi kui ka vähendatakse konkurentsi toitainetele.
Hirss (perekond)

Ajalugu

Hirss kuulub vanimate kultiveeritud teraviljade hulka. Harilikku hirssi on Hiinas kultiveeritud terade saamiseks ligi 10 000 aastat.