google/wiki40b huggingface dataset:
Ida-Jeruusalemm

Ida-Jeruusalemm on Jordaania poolt 1948. aasta Araabia-Iisraeli sõjas vallutatud Jeruusalemma osad, mille Iisrael 1967. aastal Kuuepäevases sõjas omakorda hõivas. Ida-Jeruusalemma jääb Jeruusalemma vanalinn koos selliste judaismi, islami ning ristiusu pühapaikadega nagu Templimägi, Läänemüür ja Al-Aqsa mošee ja Püha Haua kirik.
1949. aastast kuni 1967. aastani nimetati Ida-Jeruusalemmaks Jordaaniale kuuluvat osa linnast, pindalaga 6,4 ruutkilomeetrit.
1967. aastast alates lülitas Iisrael 70 ruutkilomeetrit annekteeritud Läänekalda ja Jordaania Jeruusalemma alasid Jeruusalemma haldusüksuse koosseisu ja rakendas territooriumi nimetamiseks nimetust Ida-Jeruusalemm.
Hiljem on Iisraelis Ida-Jeruusalemmaks nimetatud 1967. aastal hõivatud territooriumite seda osa, millel elavad araablased.
1967. aasta ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioon nõudis Iisraelilt hõivatud territooriumite vabastamist. 1980. aastal Knesseti poolt heas kiidetud seadus deklareeris, et jagamatu Jeruusalemm on Iisraeli pealinn, piire määratlemata (vaata Jeruusalemma seadus). ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioon nr. 478 (20. august 1980) kuulutas deklaratsiooni tühiseks ning ÜRO ja enamik maailma riike ei tunnusta tänini Jeruusalemma Iisraeli pealinnana.
Vastse-Roosa veskijärv

Vastse-Roosa veskijärv (ka Vastse-Roosa paisjärv) on järv Võru maakonnas Rõuge vallas Vastse-Roosa külas. Veekogu pindala on 1,2 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 1722 m. Veekogus on 2 saart.
Newcastle United FC

Endiseid mängijaid

Alan Shearer - James Milner - Shay Given - Michael Owen - Obafemi Martins - Damien Duff - Nicky Butt - Alan Smith - Kevin Nolan - José Enrique - Joey Barton - Andy Carroll - Sol Campbell- Peter Lövenkrands - Demba Ba - Yohan Cabaye
Arkadi Reigo

Arkadi Reigo (Zdanowicz) (3. november 1918 – 2. september 1984) oli Eesti haridustegelane ja pedagoog.
Ta oli Eesti NSV teeneline õpetaja (1968). Ta töötas koolidirektori ja õpetajana (põhiliselt Kurenurme koolis ja Tartu Hiie koolis). Omas uuringuid pedagoogika valdkonnas. Ta oli koduloohuviline ja kirjandushuviline (avaldanud luuletusi).
Arkadi Reigo on maetud Tartu Ropka-Tamme kalmistule.
60+

60+ (täispealkirjaga 60+ : ajakiri elukogenud inimesele) on Eesti ajakiri, mida annab välja AS Eesti Meedia. Ajakirja peatoimetaja on Eve Rohtla.
Ajakirja esimene number ilmus oktoobris 2011. Aastatel 2011–2012 ilmus ajakiri 5 korda aastas ja alates 2013. aastast ilmub ajakiri 1 kord kuus (välja arvatud juuli ja august).
Ajakiri asendab ka ajalehte Videvik, mis lõpetas ilmumise 2013.
Riina Rõõmus

Riina Rõõmus (sündinud 12. märtsil 1950) on raadioajakirjanik, Eesti Rahvusringhäälingu juhatuse liige.
Tal on lõpetanud Tallinna Riikliku Konservatooriumi koolimuusika erialal ja töötanud laste muusikaõpetajana. 
Aastatel 1998–2017 oli Riina Rõõmus Vikerraadio peatoimetaja.   
2017. aasta 1. juunist on ta Eesti Rahvusringhäälingu juhatuse liige.

Isiklikku

Riina Rõõmus on olnud abielus Riho Rõõmusega, hiljem sai tema elukaaslaseks Neeme Brus. Tal on kaks poega.
Toome pood

Toome pood on keldripood, mis tegutseb Tartu kesklinna ja Supilinna piiril Jakobi mäe nõlval, Jakobi tänav 17 elumaja poolkeldrikorrusel. See on üks väheseid pikaajaliselt samas kohas tegutsenud väikseid toidupoode Tartus.
Maja ehitati tõenäoliselt 1870-1880ndatel aastatel ja poolkeldrikorrusel olid algusest peale kaupluseruumid. Nõukogude ajal oli poes õlletehase firmalett, kust sai osta ka vaadiõlut, esindatud olid kõik õllesordid.
Pärast taasiseisvumist on poeruumide rentnikud korduvalt vahetunud (müüjate loodud OÜ OVEZAI, kunagise Kloostri poe omanikfirma OÜ Renatus, OÜ Aasi ja Ko jt), mõnd aega kandis pood ka Toominga nime. Toome pood oli Tartus üks viimaseid kohti, kus püsis kasutuses Nõukogude-aegne koonusekujuline mahlalaskmisaparaat.
Massiaru raamatukogu

Massiaru raamatukogu on raamatukogu Pärnu maakonnas Häädemeeste vallas Massiaru külas. 
Raamatukogu juhataja on Marie Iir.
Jõõpre mõis

Jõõpre mõis (saksa keeles Jaepern) oli riigimõis Audru kihelkonnas Pärnumaal.
Mõis rajati 17. sajandi keskel.
Sõjalise kuulsuse linn

Sõjalise kuulsuse linn (ka sõjalise kuulsusega linn, vene keeles Город воинской славы) on Venemaal linnadele alates 2006. aastast antav aunimetus eelkõige Teises maailmasõjas üles näidatud vapruse, vastupidavuse ja massilise kangelaslikkuse eest.
Aunimetus seati sisse 14. aprillil 2006 Riigiduumas vastu võetud ja sama aasta 26. aprillil Föderatsiooninõukogus kinnitatud seadusega. Venemaa Föderatsiooni presidendi korraldusega 1. detsembrist 2006 sätestati selle aunimetuse andmise tingimused. Neid tingimusi muudeti 2007. aastal.
6. aprilli 2015 seisuga oli Venemaal 45 sõjalise kuulsuse linna. Esimesena anti see aunimetus 7. mail 2007 Belgorodile, Kurskile ja Orjolile.
.cat

.cat on katalaani keele ja kultuuri jaoks loodud tippdomeen. See oli esimene keelekeskne, 2005. aastal loodud ja 2006. aastal kasutusele võetud tippdomeen ning selle rahastajaks ja toimetajaks on Fundacio puntCAT. Enne .cat domeeni kasutusele võtmist kasutasid katalaanid vastavalt asukohamaale erinevaid tippdomeene, nt .es, .ad, .fr, .it.
Mais 2012 oli tippdomeeni .cat all registreeritud üle 53 000 domeeni.
Luganski oblast

Loodus

Oblasti pinnamood on valdavalt tasandikuline. Lõunas ulatub Donetski kõrgustik 367 meetrini. Kliima on mõõdukalt mandriline. Jaanuari keskmine temperatuur jääb –6...–8 °C ja juuli oma 21...23 °C vahele, sademeid on kuni 450 mm aastas. Luganski oblast asub stepi levialal.
Peamiseks maavaraks on kivisüsi.

Majandus

Tegemist on olulise rasketööstuspiirkonnaga, kus juhtivateks majandusharudeks söetööstus, metallurgia, masinaehitus (transpordi- ja kaevandusmasinaehitus, metallurgia ja keemiatööstuse sisseseade), keemiatööstus, naftakeemia.

Transport

Oblasti ala läbivad mitmed olulised magistraalid: Harkivit Volgogradiga ühendavad raud- ja maantee, maantee Moskvast Rostovisse Doni ääres. 
Luganski oblasti kaudu tuleb Ukrainasse torujuhtmeid pidi maagaas Stavropolist ja Orenburgist, nafta Volga-äärsetest piirkondadest ning Põhja-Kaukaasiast.

Haldusjaotus

Oblast jaguneb halduslikult 18 rajooniks ja 14 oblastilise alluvusega linnaks.

Rahvuslik koosseis

Oblasti elanikest on ukrainlasi 58%, venelasi 39% ning valgevenelasi 2%. Neile järgnevad arvukuselt tatarlased ja armeenlased.
2001. aasta rahvaloenduse andmetel pidas Luganski oblasti elanikest emakeeleks vene keelt 68,84% ja ukraina keelt 30,01%.
Vene keelel on oblastis regionaalse keele staatus.
Raymond Ndong Sima

Raymond Ndong Sima (sündinud 23. jaanuaril 1955 Oyemis) on Gaboni poliitik.
Ta on lõpetanud Université Paris-Dauphine'i majandusteaduse alal ning töötanud tippjuhina metsanduse ja raudteetranspordi vallas.
Raymond Ndong Sima kuulub Gaboni Demokraatlikku Parteisse.
Alates 17. oktoobrist 2009 oli ta põllumajandusminister ja 27. veebruarist 2012 kuni 24. jaanuarini 2014 Gaboni peaminister.
O-Ringen

O-Ringen on Rootsis toimuv 5-päevane orienteerumisvõistlus.
Võistlust nimetati varem Rootsi viiepäevajooksuks. Esimene võistlus toimus 1965. aastal Taanis Skånes ja Blekinges 156 osalejaga, kõik järgnevad võistlused on toimunud Rootsis. Võistlus muutus kiiresti populaarseks ja 1973. aastal jõudis osalejate arv üle 10 tuhande. Osavõtjate arvu senine rekord on 1985. aastast, mil osales 24 995 orienteerujat. Ka viimastel aastatel on osavõtjate arv ulatunud üle 20 tuhande.
O-Ringen on maailma osavõturohkeim orienteerumisvõistlus. Võisteldakse erinevates vanuseklassides alates M10 ja N10 (vastavalt 10-aastased poisid ja tüdrukud) kuni M95 ja N95 (95-aastased mehed ja naised). Suuremates vanuserühmades on rajad liigitatud veel pikkuse ja raskusastme järgi. Eraldi rajad on algajatele. Paremusjärjestus selgitatakse viie päeva tulemuste koondarvestuses. Põhivõistluse – individuaalse orienteerumisjooksu – kõrval toimuvad eraldi võistlused veel rattaorienteerumises ja täpsusorienteerumises ning noorte (14-16-aastaste) teatejooks.
Võistlus on rahvusvaheline, 2014. aastal oli osavõtjaid 44 riigist. 1990. aastate algusest on O-Ringenil osalenud alati ka eesti orienteerujaid.
2007. aastal võitis Timo Sild O-Ringenil esikoha meesjuunioride eliitklassis.
Enim võite, kaheksa, on rootslanna Ulla Lindkvisti nimel.
Wennemar Mey

Wennemar Mey (ka Wolmar, Wilmar või Welmar Mey) oli Tartu toomhärra 16. sajandil ning Liivimaa piiskoppide saadik Saksa-Rooma riigi valitseja juurde 1519–1521.
Mey oli pärit Riiast. 1480. aastal immatrikuleeriti Mey (kui Welmarus Meyg) Rostocki ülikooli, mille ta lõpetas 1481. või 1482. aastal bakalaureuse ning 1483. või 1484. aastal kunstide magistri (magister artium) kraadiga. 1499. aastal nimetati teda esimest korda Riias tegutsevaks vikaariks ning 1500. aastal üheks toomkiriku preestritest. 1503–1504 oli ta Riia linnakirjutaja ning 1505–1516 linna prokuraator. Viimatimainitud ametite kõrval jäi Mey ka kuni 1527. aastani Riia toomkiriku preestriks ja vikaariks, mille pealt ta teenis vaimulikke sissetulekuid (prebende).
1519. aastal on Meyd esmakordselt nimetatud Tartu toomhärraks ja kantoriks, sama aasta sügisel siirdus ta Kölni, hiljem Madalmaadesse ning 1520–1521 oli ta Wormsis, kus toimus Saksa-Rooma riigipäev. Seal saavutas ta Liivimaa piiskoppide (Riia peapiiskopi ning Tartu, Saare-Lääne, Kuramaa ja Tallinna piiskopi) esindajana nendele riigivürsti regaaliate (valitsemisõiguste) läänistamise, mis andis neile rohkem tegevusvabadust ja sõltumatust paavstist.
Pärast Liivimaale naasmist jätkas Mey esialgu Tartu toomkantori ametis, 1523. aastal oli ta aga toomskolastik. Viimast korda on teda Tartu toomhärrana mainitud 1527. aasta augustis.
Kurruline tuhmik

Kurruline tuhmik (Anomodon rugelii) on tuhmikuliste sugukonda kuuluv sammaltaim. 
Ta on Eestis arvatud II kaitsekategooriasse (seisuga 2012).
Eestis võib neid leida kasvamas mitmetes metsatüüpides, kaljudel ja liivikuil.
Theodore Millon

Theodore Millon (18. august 1928 – 29. jaanuar 2014) oli Ameerika Ühendriikide psühholoog, kes kogus eriti tuntust oma tööga isiksushäirete vallas.
Heinar

Heinar on mehenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 321. mehenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Heinar 354 mehel.
Sakarias Jaan Leppik

Sakarias Jaan Leppik (sünninimi Jaan Leppik; varem kasutas nime Jaan J. Leppik; õigeusu preestrina Sakarias Leppik; sündinud 24. juunil 1969 Valgas) on eesti muusik, õigeusu kiriku vaimulik, publitsist, meedia- ja ühiskonnategelane.  
Ta lõpetas 1987. aastal Tõrva Keskkooli ning Tõrva Muusikakooli klaveri erialal. Aastal 2011 lõpetas ta Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia pärimusmuusika erialal, alates 2015. aastast on ta EMTA pärimusmuusika magistrant.
Ta on õppinud ka EAÕK Püha Platoni Seminaris, EELK Usuteaduse Instituudis teoloogiat ja Tartu Ülikoolis bioloogiat. Ta on täiendanud ennast Aarhusi Ülikooli usunditekursustel, meediaõpinguil Kirikute Maailmanõukogus, politoloogiakursustel Konrad Adenaueri Fondis ja kreeka keele alal Ioannina Ülikoolis. Leppik on lõpetanud Kõrgemad Riigikaitsekursused aastal 2009. 
Ta on töötanud Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku diakonina ja peapiiskopi sekretärina. 
Aastal 2002 astus Jaan Leppik õigeusku, 29. jaanuaril 2006 pühitseti õigeusu preestriks ja määrati teenima Hiiumaa kogudusi. Aastatel 2011–2014 oli ta Värska ja Saatse koguduste preester. Alates 1. septembrist 2014 Tallinna Issanda Muutmise kiriku abipreester.  
Jaan Leppik oli IX Riigikogu liige aastatel 1999–2003. 
Pärast seda töötas Tallinna Linnateatris festivalijuhina ja uudisteagentuuris Baltic News Service toimetajana. Kuni 2011. aasta suveni juhtis ta Klassikaraadio hommikuprogrammi ja oli paljude saadete autor. Aastatel 2011–2014 oli ta Värska Muusikakooli pärimusmuusika õpetaja. Alates 2014. aasta augustist on ta Klassikaraadio hommikuprogrammi saatejuht. 
Ta on olnud mitme telesaate juht, mitme rahvusvahelise filmifestivali žürii liige ning üks juudi süvakultuuri festivali Ariel kunstilistest juhtidest. 
Vanamuusikaansambli Vox Clamantis liige on ta alates selle loomisest aastal 1996. Leppik on Eestimaa Looduse Fondi, Eesti Akadeemilise Orientaalseltsi, sihtasutuse Hooliv Eesti nõukogu ning mittetulundusühingu Uus Eesti juhatuse liige ja Vanalinna Hariduskolleegiumi muusikaõpetaja.

Isiklikku

Sakarias Jaan Leppik on abielus Marion Leppikuga. Peres kasvab kaks poega.
Rahaline karistus

Rahaline karistus on Eesti karistusseadustiku § 44 mõistes kohtu poolt mõistetud rahaline karistus sooritatud kuriteo eest.
2001. aastal vastu võetud karistusseadustikus kehtestati rahalise karistuse minimaalne päevamäär 50 krooni (nüüd samaväärne 3,2 eurot) ja karistuse suuruseks 30 kuni 500 päevamäära. Karistuse tegeliku päevamäära suuruse arvutab kohus süüdimõistetu keskmise päevasissetuleku alusel.
2002. aastal oli keskmine karistus varguse eest 250 päevamäära (umbes 800 eurot). Sama suur keskmine karistuse summa oli ka 2013. aastal.
Eesti Noorte Teadlaste Akadeemia

Missioon

Aidata noorteadlasel arendada teaduskarjääriks vajalikke oskusi ning omandada tarvilikke teadmisi.

Visioon

Teadlane olla on Eestis prestiižikas. Noorteadlane on oma esimesi professionaalseid samme seadev magistrant või doktorant.
Alumine kilpnäärmearter

Alumine kilpnäärmearter ehk kaudaalne kilpnäärmearter (ladina keeles arteria thyroidea inferior; a. thyroidea caudalis) on suletud südame-veresoonkonnaga loomadel kaela piirkonnas paiknev arter.
Kehtivas loomade anatoomianomenklatuuris on arteri nimetuseks kaudaalne kilpnäärmearter.
Alumise kilpnäärmearteri (kaudaalse kilpnäärmearteri) areng, anatoomia, morfoloogia ja patoloogia võivad erineda nii liigiti kui ka indiviiditi.

Inimestel

Inimestel lähtub alumine kilpnäärmearter vasakust rangluualusest arterist ja kulgeb mööda kaela ülespoole.
Alumine kilpnäärmearter on kilpnäärme-kaelatüve haru, mis varustab kilpnääret, kõrvalkilpnäärmeid, neelu ja kõri.
Lüli

Maolistel

Lülid moodustavad madudel keha luulise aluse ja need on ühenduses nii naaberlülide kui ka lihaste ja sidekoega ning võimaldavad maol sobivas keskkonnas ning pinnal sujuvalt ja jäsemeteta liikuda (roomata).

Lülisambalüli kaar

Iga lülisambalüli kaar on varustatud kahe lülisälguga. Eelneva ja järgneva naaberlüli vastavad sälgud moodustavad lülidevahemulgu, mille kaudu väljuvad seljaajust seljaajunärvid. Igast lülisambalüli kaarest lähtuvad 7 lülisambalüli jätket.
Anneli Rahkema

Anneli Rahkema (sündinud 5. augustil 1979 Rakveres) on eesti näitleja.
Ta lõpetas 2001. aastal Viljandi Kultuurikolledži näitekunsti erialal. Samast aastast töötab Rakvere Teatri näitlejana. Ta on Rakvere Teatri loomenõukogu liige.
Anneli Rahkema on mänginud filmides "Soovide puu", "Väikeste linnade mehed" ja "Virago" ning seriaalides "Kassid", "Unistuste agentuur", "Kättemaksukontor" ja "Viimane võmm".

Tunnustus

Rakvere Teatri kolleegipreemia parim naisnäitleja 2005, 2006, 209, 2010, 2016, 2017
Rakvere Teatri loomenõukogu preemia 2009
Eesti Teatriliidu aastaauhindade naispeaosa nominent 2017
Giuliano Pontara

Giuliano Pontara (sündinud 7. september 1932 Cles) on Itaalia-Rootsi filosoof. Pontara on pööranud suurt tähelepanu vägivallatuse uurimisele rahvusvahelisel tasandil, iseäranis seonduvalt Mahatma Gandhiga.
Kahtlused sõjaväeteenistuse eetilisuses panid teda 1952. aastal emigreeruma Rootsi, kus ta elab tänini. Ta pidas Stockholmi Ülikooli filosoofia instituudis üle kolmekümne aasta praktilise filosoofia loenguid ning on pidanud külalisprofessorina loenguid mitmetes Itaalia ülikoolides, sealhulgas Torinos, Sienas, Cagliaris, Padovas, Bolognas, Imperias ja Trentos.
Pontara on üks Roveretos asuva Rahvaste rahuinstitutsioonide rahvusvahelise ülikooli (International University of Peoples' Institutions for Peace, IUPIP) asutajaist ja on olnud selle institutsiooni Teaduskomitee president. Ta on Lelio Basso poolt 1979. aastal asutatud Rahvaste alalise tribunali liige.
Pontara on avaldanud kirjutisi eetika, metaeetika ja poliitikafilosoofia alalt.
Ta on avaldanud teoseid itaalia, inglise ja rootsi keeles, tema töid on tõlgitud hispaania ja prantsuse keelde.
Koevolutsioon

Koevolutsioon on kahe või enama vastassuhteis oleva liigi (või muu bioloogilise üksuse) üksteisest sõltuv evolutsioon.
Koevolutsiooni võib täheldada erinevail bioloogilisel tasemel. Nt mikroskoopilisel tasemel on proteiinis toimunud korreleeruvad mutatsioonid aminohapete vahel; makroskoopilisel tasemel esineb erinevatel liikidel omavahelisi korreleeruvaid tunnuseid.
Pirusi

Pirusi on endine küla Jõgevamaal Äksi kihelkonnas Koogi-Pirusi tee ääres. Tänapäeval jääb endine küla Tartu maakonna Tartu valla territooriumile.
Geograafilised koordinaadid on 58° 34′ 45″ N, 26° 33′ 8″ E
Kalju Vaikjärv

Kalju Vaikjärv (sündinud 1. juunil 1954 Krasnojarski krais Vene NFSV-s) on eesti sporditegelane.

Haridus

Lõpetas 1972. aastal Tallinna 2. Keskkooli ja 1977. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi majandusteaduskonna majandusliku informatsiooni mehhaniseeritud töötlemise eriala.

Töö

Kontori-, kirja- ja kunstitarvete hulgimüügiga tegeleva AS Vunderi aktsionär ja juhatuse esimees.

Sportlasena

Noorena harrastas Peeter Torro ja Uno Kajaku juhendamisel suusakahevõistlust, võitis 1971. aastal Eesti NSV noorte meistrivõistlustel kahevõistluse üksikvõistluses pronksi. Peale kõrgkooli lõpetamist hakkas harrastama orienteerumist.

Sporditegelasena

Ta oli 1982. aastal TA Orienteerumisklubi asutajaliige ja esimene esimees.
Aastatel 1984–1987 oli ta Eesti NSV Orienteerumisföderatsiooni ja aastatel 1987–1994 Eesti Orienteerumisliidu (EOL) president. Tema algatusel võeti 1985. aastal kasutusele Eesti orienteerujate koodisüsteem (EOL kood) ja 1990. aastal hakkas ilmuma väljaanne "Orienteerumisinfo". Tema presidendiks oleku ajal võeti Eesti Orienteerumisliit 10. juulil 1992 Rahvusvahelise Orienteerumisföderatsiooni liikmeks.
Ta oli üks Eesti Spordi Keskliidu (ESK) taastajatest, aastatel 1990–1994 ESK juhatuse liige. Aastatel 1992–1994 Eesti Olümpiakomitee liige.
Julius Eslon

Julius Eslon (8. juuli 1894 Kolga vald – 4. november 1982 Polli) oli eesti puuviljandusteadlane ja sordiaretaja.
Ta oli aastatel 1909–1915 Tallinnas raamatuköitja sell. Ta osales aastatel 1915–1921 Esimeses maailmasõjas ja Vene kodusõjas.
1924–1929 õppis Julius Eslon Leningradi Põllumajanduse Instituudis, praktika läbis Ivan Mitšurini juures.
Aastatel 1929–1932 oli ta Saraatovi oblastis aiandusagronoom, 1932–1933 Leningradi köögiviljakasvatuse katsejaama teadur ning 1933–1941 Leningradi puuviljanduse ja marjakasvatuse katsejaama teadur, aastatel 1941–1942 oli ta samas sordiaretusosakonna juhataja. Aastatel 1942–1943 oli ta Leningradi linna TSN TK köögiviljakasvatusagronoom. Aastatel 1943–1945 oli ta Eesti Laskurkorpuses.
Aastast 1945 oli Eslon Polli Aianduse ja Mesinduse Uurimise Instituudi teadusdirektor. 1946. aastast sai see asutus Põllumajanduse Instituudi filiaaliks, kus Eslon töötas kuni 1952. aastani puuviljanduse osakonna juhatajana ja kuni 1964. aastani vanemteadurina. 
Koos Arthur Jaamaga aretas ta Pollis ploomisordid Julius , Polli Viljakas, Polli munaploom, Suhkruploom, Karksi, Esloni varane ning Polli viljakas ja Polli varane. Ta osales ka musta sõstra sortide Festival, Hiline must, Polli pikk-kobar ja Uus must aretamisel.
1983. aasta ujumise Euroopa meistrivõistlused

1983. aasta ujumise Euroopa meistrivõistlused toimusid 5. kuni 27. augustini Itaalias Roomas, Stadio Olimpico del Nuotos. 1983. aasta Euroopa meistrivõistlused toimusid 16 korda. 
Ida-Saksamaa võitis ujumisvõistlusel kõik naiste võistlused ja ka kõik hõbemedalid, mis neile individuaalsetel distantsidel kättesaadavad olid. Lisaks ujumisele olid võistlused vettehüpetes, kujundujumises ja veepallis (mehed). Naiste 4 × 200 m vabaujumise teateujumine toimus esimest korda.
Pahupidikooli isemoodi lood

Sisu

Pahupidikool pidi olema ühekorruseline hoone, kus oleks kõrvuti kolmkümmend klassiruumi. Kuid selle asemel ehitati kolmekümnekorruseline hoone, igal korrusel üks klassiruum.
(Ehitajad mõistagi vabandasid.)
See on kindlasti üks põhjus, miks selles koolis juhtub kummalisi ja koomilisi asju, eriti kolmekümnendal korrusel. Seal kohtate proua Mürki, kooli kõige kurjemat õpetajat, kes vihkab lapsi, kuid armastab õunu, ja proua Pärlit, kelle puhul kaks pluss kaks võib mõnikord olla lausa nelikümmend kolm. Selles koolis käivad lapsed, kes vahetavad nimesid, loevad tagurpidi, üritavad oma varbaid õpetajale maha müüa või teesklevad surnud rotte.
See on üks lõbus, veider pahupidimaailm.
Ratsmed

Ratsmed on kaheharuline rihm, millega juhitakse hobust ratsutamisel.
Ratsmed kinnitatakse hobuse valjaste suuraudade rõngaste külge. Sõiduhobusel tõmmatakse ratsmed loogarõngast läbi ning seotakse aisa külge. Seetõttu ei saa hobune pead alla lasta. Ratsmeid saab lisaks kasutada hobuse talutamiseks ja kinnisidumiseks. Saartel ja Lääne-Eestis on ratsmete nimeks ka varus, lõunaeesti murdes ratus.
Tänapäevased ratsmed võivad olla nahast, nailonist, kummist, kumminiitidega, punutud, stopperitega, siledad jne.
Maatihane

Süstemaatika

Liiki arvati üle sajandi kuuluvaks vareslaste sugukonda.

Välimus

Maatihane on umbes koduvarblase suurune. Sulestik on tagasihoidlikult hele hallikaspruun. Sarnaselt osade tihase liikidega on tal kuklal hele laik. Nokk ja jalad on mustad. Nokk on tugev ja natuke allapoole kõver. Hääl on vilistuste jada. Sugupooled on sarnased.

Elupaik

Maatihase elupaiguks on Tiibeti kiltmaa stepid ja kuivad alad enamasti 3000 meetri kõrgusel üle merepinna. Tiheda taimkattega aladel teda ei leidu.

Pesitsemine

Maatihane uuristab maapinda pesa jaoks tavaliselt rõhtsa uru, mille pikkus võib ulatuda kuni 1,8 meetrini. Uru lõppu rajab ta rohust ja villast pesa. Kurnas on neli kuni kuus muna.

Toitumine

Otsib maast lülijalgseid, sageli jaki sõnnikut nokaga sonkides ja ümber pöörates.
Tiibeti budism

Rituaalid ja rituaalsed esemed

Kasutatakse spetsiaalseid rituaale ja rituaalseid esemeid.
Tähtis toiming on mõtlus, millele võivad kaasa aidata teatud muudrad ja mantrad (näiteks Avalokitešvara mantra "om mani padme hum"). Eri traditsioonides kasutatakse eri mõtlustehnikaid, sealhulgas mahamuudra, dzogtšen ja kuus Naropa joogat kagjütpa koolkonnas.
Edasijõudnud võivad ka uurida või ehitada mandalaid, mis aitavat kaasa vaimsele arengule.
Laama võib kasutada vadžrat (dorje) ja kellukest (drilbu).
Deemonite sümboolseks tapmiseks ja neile parema taassünni andmiseks kasutatakse rituaalset pistoda (phurba).
Tavausklikele peetakse soodsaks toidu, lillede ja vee ohverdamist, palverännakuid ja palvete kordamist, sealhulgas palveratta või palvelipu abil. Samuti süütavad nad templis võilampe või lasevad munkadel tasu eest seda teha.
Õnnistust toob ka tsam-tantsude vaatamine või tantsimine.

Levik

Tänapäeval on Tiibeti budismil järgijaid Tiibeti kiltmaal, Bhutanis, Mongoolias, Kalmõkkias, Tõvas ja Burjaatias. Tiibeti budismi järgijaid on ka läänemaades, sealhulgas Eestis.
Vesitähthein

Kirjeldus

Vesitähthein on mitmeaastane taim, millel on lihtne või harunenud tõusev vars.
Juurelähedased lehed on rootsuga, aga varrelehed on tavaliselt istuvad, rootsuta. Lehed on munajad või laiellipsoidsed, otsast teravad.
Õied võivad kasvada niihästi lehekaenaldes kui võsude tipus. Nad moodustavad koheva kilpja õisiku. Kandelehed näevad välja lehesarnased ja kasvavad paarikaupa vastakuti. Õietupp jaguneb 5 munajaks tuppleheks, mis on rohelised, aga vahel servast valged. Kroonlehti on 5, nad on valged ja aluseni kahejagused. Tolmukaid on kümmekond, aga mõnikord ei ole nad väljaarenenud. Emakakaelad on niitjad ja neid on 5. Taim õitseb juulis-augustis.
Vili on munajas, peaaegu kerajas kupar. Küps vili avaneb 5-6 poolmeks. Seemned on väikesed, tumepruunid või mustad ja neid on palju.
Vesitähtheina diploidne kromosoomiarv on 28.
Illaste raba

Illaste ehk Elliste raba on kõrgsoomassiiv Rapla maakonnas Märjamaa valla kirdeosas. 
Pindala on 3,8 km². Valdavalt on tegemist lagerabaga, kus on ka suuri älveid. Raba põhjapoolse osa moodustab kuivendatud rabamännik. Raba servades on metsiste mängupaiku.
Suurem vee väljavool toimub Tamma oja kaudu Velise jõkke.
Illaste raba sattus meediasse 2005. aastal, kui avalikustati plaan rajada rappa turbaväli, mille rajamisele on ümberkaudsed inimesed aktiivselt vastu astunud. Kohalikud elanikud nõuavad muuseas ka Illaste rabas kaitseala moodustamist.