google/wiki40b huggingface dataset:
Hing (Vana-Egiptus)

Hing

Egiptuse mütoloogias koosnes inimhing seitsmest osast: ren, sekhem, akh, ba, ka, sheut ja sekhu.
Egiptlased pidasid akhi, bad ja kad hinge surematuteks osadeks. Samas, kuigi see võib tunduda paradoksina, võisid need ainult siis ellu jääda, kui maist keha säilitati korralikult. Näiteks ba ei saanud naasta kehasse, kui see oli kõdunenud ning äratundmatu ning seega oli ba sunnitud igavesti ekslema; siit ka laipade mumifitseerimise vajadus.

Ren (nimi)

Nimi anti isikule sünnil ning see elas seni, kuni nime kasutati. Siit selgub ka, miks tehti suuri pingutusi, et säilitada nime, asetades selle paljudesse kirjutistesse. Näiteks on osa "Hingamiste raamatust" (umbkaudne tõlge), mis on "Surnute raamatu" järeltulija, pühendatud nime jäävuse kindlustamisele. Tihti kasutati erilist märgistust, et ümbritseda ning kaitsta nime igavikuks. Vastandina raiuti surnud riigivaenlaste, nagu Akhenaten, nimed monumentidest välja.

Sekhem

Sekhem oli lahkunu energia, jõud ja valgus.

Akh

Akh (säraja, helkija) oli mõiste, mis varieerus Egiptuse uskumuste pika ajaloo vältel. Algselt oli see ka ja ba muutumatu ühendumine pärast füüsilise keha surma. Selles mõistes sarnases akh kummitusega. 
See sai osaks akh-akhist- teiste inimeste, jumalate ning loomade hingede kogumist. Selles süsteemis oli akh inimese tahk, mis ühines jumalatega allilmas, olles surematu ning muutmatu.
Hilisemates uskumustes arvati, et ka muutub akhiks ja baks pärast surma selle asemel, et ühineda baga, saades akhiks. Selles perioodis pidavat akh usutavalt veetma mõnda aega allilmas enne naasmist ning taassündi kana, saades uue ba.
Akhi eraldumine ning ba ja ka ühinemine toodi esile pärast surma, tehes vastavaid ohverdusi ning teades tõhusat loitsu; siiski säilis oht "surra uuesti". Egiptuse n-ö matusekirjandus oligi suunatud surnute aitamisele, et teistkordset surma vältida.
Alternatiiv: khu

Ka (kehaline eksistents/elujõud)

Ka mõiste kujutas elavat ning surnut eristavat elujõudu; surm saabus ka kehast lahkumisel. Arvati, et jumal Chnum lõi ka või siis anti see lastele edasi isa sperma kaudu.
Egiptlased uskusid, et kad hoiti alal toidu ning joogiga. Sellel põhjusel ohverdati surnutele sööki-jooki, kuigi sel puhul tarbiti ära ohverduste ka, mitte füüsiline osa.

Sheut (vari)

Isiku vari oli alati kohal. Inimesel ei ole võimalik elada ilma varjuta ning vari ei saa eksisteerida inimeseta. Sheuti kujutati väikese mustaks värvitud inimfiguurina.
Alternatiiv: khaibit

Sekhu

Inimese jäänused, füüsiline keha.
Šarašova Jumalaema Sündimise kirik

Ajalugu

Kirikut mainitakse esimest korda aastal 1517, mil Jan Abramowicz sellele raha andis. Aastal 1760 ehitati kirik põhjalikult ümber. Aastal 1803 põles maha vana pastoraadi hoone, selle asemele ehitati uus, mis on ka tänapäevani säilinud. Aastal 1818 allus kirikule kolm kabelit. Aastal 1833 avastati kirikust XV sajandi lõpul ja XVI sajandi alguses loodud käsitsi kirjutatud Šarašova evangeeliumid (vanim käsikiri arvatakse pärinevat aastast 1495, tänapäeval on need hoiul Valgevene Rahvuslikus Kunstimuuseumis.
Aastal 1839 anti kirikuhoone õigeusklike käsutusse, ühtlasi sai see tänapäevase nime. Poola võimu ajal hoone hüljati. Kirik seisis tühjana kuni XX sajandi keskpaigani, sajandi kuuekümnendatel aastatel see lammutati, sealt saadud lauad viidi aga Pružanysse majade ehitamiseks.

Arhitektuur

Kirikuhoone kirjeldusest aastast 1725 on teada, et hoonet kattis sindelkatus. Hoonet ümbritses ristikäik, katusel asus kuppel. Aastast 1809 on teada, et kirikus oli kuus sammast. Hoonesse pääses läbi ühe kahest käärkambrist.
Peale kiriku lammutamist viidi kiriku ikonostaas hoiule Valgevene Rahvuslikku Kunstimuuseumisse.

Kellatorn

Kiriku kellatorn valmis aastal 1799. Eraldi seisev klassitsistlik hoone valmistati ilma ühtegi naela kasutamata. Hoone on kahekorruseline, ruudukujulise põhiplaaniga (5,3X5,6 meetrit). Kellatorni kõrgus on 18 meetrit. Kellatorn on konserveeritud ja arhitektuurimälestisena kaitse alla võetud.
2006. aasta taliolümpiamängud

2006. aasta taliolümpiamängud toimusid 10. veebruarist 26. veebruarini 2006 Torinos (Itaalias).
Torino sai olümpialinnaks 19. juunil 1999, mil Seoulis koos istunud ROK-i peaassamblee valis selle Itaalia linna XX taliolümpiamängude korraldajaks.
Andreas Vaikla

Koondisekarjäär

A-koondise debüüdi tegi Vaikla 1. juunil 2016 sõpruskohtumises Andorra vastu. Samas mängus tegi oma debüüdi ka Jan Kokla.
Otto Christoph Heinrich Girgensohn

Otto Christoph Heinrich Girgensohn (12. detsember/24. detsember 1796 Jaunpiebalga – 23. november/5. detsember 1869 Tallinn) oli Läti ja Eesti vaimulik ning teoloog.
Girgensohn õppis Cēsise kreiskoolis, aastatel 1811–1812 Viiburi gümnaasiumis ja Tartu gümnaasiumis aastatel 1813–1814. Tartu ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1814–1816 ja 1818–1819. Väitles aastal 1835 Königsbergi ülikoolis filosoofiadoktoriks. Sai aastal 1869 Tartu ülikooli teol. dr. honoris causa, kuid suri vahetult enne promoveerumist.
Ordineeriti 30. novembril 1819 õpetajaks. Oli aastatel 1819–1834 Apekalnsi koguduse õpetaja. Aastatel 1835–1847 oli ta Alūksne ja Zeltiņi koguduse õpetaja ja aastatel 1834–1836 Valga praostkonna abipraost; aastatel 1835–1847 oli ta Valga praostkonna praost ja aastatel 1840–1847 veel Liivimaa konsistooriumi assessor. Aastatel 1847–1869 oli ta (kutsuti 24. detsembril 1846/5. jaanuaril 1847, introdutseeriti 29. juunil/11. juulil 1847) Tallinna Oleviste koguduse ülemõpetaja ja aastatel 1849–1869 (sai ametisse 12. juunil/24. juunil 1849) Tallinna konsistoriaalringkonna superintendent.
Girgensohn oli Läti Kirjanduse Ühingu üks asutajaid Riias, samuti oli ta Kopenhaageni Põhjamaade Muinsusseltsi liige. Ta oli tegev 1855. aastal ilmunud Tallinna saksa lauluraamatu koostamisel, kuulus mitmete Tallinna laste ja vaeste varjupaikade juhatustesse, oli Venemaa koguduste abikassa Tallinna osakonna juhatuse liige ja Tallinna kirikliku vaestehoolekande eestseisja.

Isiklikku

Tema isa Christian Reinhold Girgensohn oli Jaunpiebalga koguduse õpetaja, vend Theodor Leonhard Girgensohn oli Bikernieki koguduse õpetaja, teine vend Wilhelm Johann Friedrich Girgensohn oli Mazsalaca ja Matīši koguduste õpetaja, vennapoeg Wilhelm Reinhold Heinrich Girgensohn oli Noarootsi Püha Katariina koguduse õpetaja, poeg Reinhold Ernst Leonhard Girgensohn oli Tallinna Oleviste koguduse ülemõpetaja, vennapoeg Reinhold Carl Girgensohn oli Kroonlinna läti koguduse õpetaja ning hiljem Sigulda koguduse õpetaja, väimees Alexander Johann Krause oli Rannu Püha Martini koguduse õpetaja.
Lühendis

Lühendis on sõna või sõnaühend, mis on saadud sõna või sõnaühendi lühendamisel.
Näiteks auto on lühendis sõnast automobiil.
Kaguots

Kaguots on maanina Harju maakonnas Aksi saarel. Nina lähedal asub Aksi tulepaak ja Kaguotsa Suurkivi
Raivo Rist

Raivo Rist (sündinud 6. aprillil 1947 Pühalepa vallas) on eesti kabetaja.
Ta lõpetas 1965 Tallinna Ehitus- ja Mehaanikatehnikumi. 
Ta on tulnud rahvusvahelises kabes 10-kordseks Eesti meistriks (1973–1977, 1980, 1982, 1984, 1985, 2008), 6 korral kiirkabes (1983, 1984, 1986, 1994, 2003 ja 2007), 1 korral välkkabes ja 2 korda kirikabes (1980/81, 1988/90). Ta oli Vene kabes Eesti meister 2002 ja 2007. 
Aastail 1975–2000 valiti Rist kokku 9 korral Hiiumaa parimaks meessportlaseks, Hiiumaa parimaks sportlaseks 1987 ja 1988. 
Rist töötas 1972–1997 Hiiu Kaluris ehitustööde juhatajana, 1997–2001 Kärdla linnavalitsuse spetsialistina, aastast 2001 ehitajana (FIE) ja aastast 2007 Hiiu Maavalitsuse majahoidjana. Ta on ka Hiiumaa Tenniseklubi liige.

Isiklikku

Arvo Rist on tema vend.
Aarne Paul

Aarne Paul (sündinud 16. veebruaril 1959 Pärnus) on Eesti astrofüüsik ja planetarist. Ta on töötanud aastatel 1985–1987 Tõravere observatooriumisJaan Einasto töörühmas assistendina. Alates 2013. aastast töötab ta Pärnus Pernova Hariduskeskuses astronoomiaõpetajana ning Pernova Planetaariumis astrokeskuse juhataja ja planetaristina.

Haridus

Paul lõpetas 1977. aastal Pärnu Koidula Gümnaasiumi  kuldmedaliga ning õppis Tartu Ülikoolis astrofüüsika erialal. Ülikooli ajal oli üheks tema juhendajaks Jaak Jaaniste.

Töökäik

Pärast Tartu Ülikooli lõpetamist 1985. aastal asus Paul tööle Tõravere Observatooriumisse, kus töötas Jaan Einasto töörühmas assistendina. Paul lahkus Tõraverest 1987. aastal.
2005–2013 töötas Paul Pärnus NOTE-s. Seejärel asus ta tööle Pernova Hariduskeskusesse, kus ta 2019. aasta seisuga töötab astrokeskuse juhatajana ja astronoomiaõpetajana. 
Alates 2019. aasta sügisest töötab ta ka Pärnu Mai Koolis füüsikaõpetaja ametikohal.

Isiklikku

Pauli isa Arnold Paul oli Pärnu 4. Keskkooli kauaaegne keemia- ja füüsikaõpetaja ning ema Benita Paul Pärnu Koidula Gümnaasiumi staažikas keemia- ja geograafiaõpetaja. Pauli vend Ardi Paul (sündinud 16. märtsil 1963) on töötanud alates 2004. aastast Tallinna Nõmme Põhikooli direktorina. Aarne Paul on teoloog Toomas Pauli onupoeg.
Janek Õiglane

Tippsport

Janek Õiglane võitis 2015. aastal Tallinnas toimunud U23 Euroopa meistrivõistlustel pronksmedali. 
Tema isiklik rekord kümnevõistluses on 8371 punkti, mille ta püstitas 2017. aasta augustis Londoni maailmameistrivõistlustel.
Isiklik rekord seitsmevõistluses on 6085 punkti, mille ta püstitas 2019. aasta veebruaris rahvusvahelisel mitmevõistlusel Tallinnas.

Treener

Kuni 2018. aastani oli Janek Õiglase treener Sven Andresoo, alates 2018. aasta lõpust treenib ta Andrei Nazarovi käe all.

Tunnustus

2017 – Aasta meeskergejõustiklane
Võõrsil löödud väravate reegel

Kasutamine

Võõrsil löödud väravate reegel toodi kasutusele, et vältida olukordasid kus meeskonnad peavad mängima ühe vastasseisu lahendamiseks kolm või enam mängu lühikese aja jooksul. Varem mängiti viigiseisu puhul üks lisamäng. Peamiselt kasutatakse seda reeglit väljalangemismängude otsustamisel, kus mängitakse edasipääseja selgitamiseks mõlema meeskonna koduväljakul üks mäng. Populaarsed sarjad Euroopas on UEFA Meistrite Liiga ja UEFA Euroopa Liiga. Samuti kasutatakse reeglit maailma- ja Euroopa meistrivõistluste väljalangemisfaasis.

Kriitika

Võõrsil löödud väravate reegli kohta on öeldud, et see annab eelise esimesena võõrsil mängivale meeskonnale. Väidetavalt võtab see ära kodumeeskonna eelise mängida ründavamalt kartes, sisse lasta väärtuslikku võõrsil löödud väravat. Vastukaaluks on öeldud, et reegel annab kahemängulistele vastasseisudele juurde põnevust ja lisab juurde mängutempole. Samuti tekib küsimus, et juhul kui mäng läheb lisaajale, on võõrsil mängival meeskonnal 30 minutit rohkem, et reeglist kasu lõigata. Sellele on vastukaaluks öeldud, et kodumeeskonnal on oma fännide ees mängimise eelis.
Pisaravedelik

Pisaravedelik ehk pisarad (ladina keeles lacrimae) on osade loomade (sh inimeste) silmi niisutav bioloogiline vedelik.
Pisaravedeliku biokeemiline koostis ja juhteteed, kogus ja sagedus ning roll emotsioonide väljendamisel ja patoloogia võivad erineda nii liigiti kui ka indiviiditi.

Inimestel

Inimestel ringleb pisaravedelik pisaraelundkonnas ja niisutab õhukese kilena (pisarkile ehk pisarfilm) silma sarv- ja sidekesta.
Pisaravedelik komplekteeritakse silmakoopa ülemises nurgas paiknevas pisaranäärmes.
Osa pisaravedelikust aurustub sarvkestalt ja teine osa liigub pisaralihakese kaudu pisarajärve ja edasi pisaratäppide abil pisarateedesse.

Biokeemiline koostis

Pisaravedeliku biokeemiline koostis on suuresti varieeruv. Lisaks veele koosneb see mitut liiki valkudest (sh paljudest ensüümidest, nt lüsosüümid), süsivesikutest ja nende metaboliitidest, toitainestest. Biokeemiline koostis muutub ka nutmise käigus.
Erich Correns

Erich Paul Hubert Correns (12. mai 1896 Tübingen – 18. mai 1981 Ida-Berliin) oli saksa keemik ning Saksa DV riigi- ja ühiskonnategelane.
Erich Correns oli pärit bioloog Carl Corrensi perekonnast. 1918–1922 õppis ta Berliinis ja Tübingenis keemiat, botaanikat ja füüsikat. Doktorikraadi sai ta 1922. aastal, seejärel oli ta 1922–1924 assistent Keiser Wilhelmi Keemiainstituudis Berliinis ja Keiser Wilhelmi Nahauurimise Instituudis Leipzigis. 
1925. aastal asus ta tööle tööstuskeemikuna firmas I. G. Farben Elberfeldis, 1931. aastal sai ta Elberfeldis atsetüültselluloosi kombinaadi juhatajaks. 1933. aastal viidi ta üle vaskkunstsiidi vabriku juhatajaks Dormagenis. Alates 1937. aastast juhatas ta tsellvilla ja kunstsiidi ettevõtet Tüüringis Schwarzas. 1939. aastal oli ta sunnitud ettevõtte juhataja kohalt tagasi astuma, misjärel töötas keemikuna tsellvilla ja kunstsiidi ettevõtetes. 1946. aastal sai Correns tselluloosi- ja paberikombinaadi juhatajaks Blankensteinis. 1948–1951 oli ta Tüüringi Kunstsiidivabriku juhataja Schwarzas. 1951–1962 oli Erich Correns Saksa DV Teaduste Akadeemia Kiudainete Uurimise Instituudi direktor Teltowis. Alates 1951. aastast oli ta Saksa DV Teaduste Akadeemia liige. Lisaks oli ta 1953–1959 keemiaprofessor Dresdeni Tehnikaülikoolis. 1961. aastal läks ta pensionile.
1950. aasta augustist kuni surmani 18. mail 1981 oli Erich Correns Saksa DV Rahvusrinde Rahvusliku Nõukogu esimees. Alates 1954. aastast oli ta Saksa DV Rahvakoja (parlamendi) liige ja 1960. aastast Saksa DV Riiginõukogu liige,  Ühtegi poliitilisse parteisse Erich Correns ei kuulunud.
Radosław Wojtaszek

Radosław Wojtaszek (sündinud 13. jaanuaril 1987 Elblągis) on poola maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2005). 
Wojtaszek sai suurmeistriks 18-aastaselt 2005. aastal. Kaks aastat varem sai ta FIDE-lt rahvusvahelise meistri nimetuse. Ta tuli kolmel korral Poola malemeistriks (2005, 2014, 2015). 
Ta mängis Poola võistkonna koosseisus viiel maleolümpial (2006–2014).
2015. aastal abiellus Wojtaszek naiste malesuurmeistri Alina Kašlinskajaga.
Gaas (riie)

Gaas ehk gaasriie on väga kerge poolläbipaistev algselt siidist, tänapäeval ka muust materjalist riie. Seda valmistatakse erilise gaassidusega. Kudumisel põimitakse kaks lõimelõnga ühe koelõngaga, ilma et neid tihendataks. Lõngadevaheliste vahede tõttu on gaas õrn ja poolläbipaistev.
Nimetust, mis pärineb prantsuse keelest (gaze), seostatakse Gaza linnaga, kus seda riiet esimest korda valmistati ja kust seda 1561. aastal Euroopasse viidi. Laenuallikaks peetakse araabia keele sõna qazz ('toorsiid'), mis pärineb linna nimest.
19. sajandi lõpus olid moes gaasriidest ballikleidid atlass- või satäänalusega.
Tänapäeval kasutatakse gaasi põhiliselt kaunistuseks, eriti pulmade puhul.

Planktonigaas

Zooloogias kasutatakse planktoni püügiks gaasriidest planktonivõrke. Planktonigaasi silma läbimõõt on olenevalt sordist 1,4 kuni 0,06 mm. Sordid nummerdatakse, number näitab lõngade arvu 10 mm riide kohta.
Dekanool

Dekanool on värvitu, viskoosne, tugeva lõhnaga vees lahustumatu alkohol. Dekanooli (molekulvalem C₁₀H₂₁OH) molekuliks on 10 süsinikuaatomist koosnev hargnemata ahel.

Kasutamine

Dekanooli kasutatakse plastifikaatorite, surfaktantide, määrete ja lahustite valmistamisel.

Mürgisus

Dekanool on nahale ja silmadele tugevalt ärritav. Silma sattumisel võib tekitada jäädavaid kahjustusi. Dekanool võib toimida ka narkootiliselt. Keskkonnale on see aine ohtlik.
Islam ja mitmekultuurilisus

Negatiivne vastukaja mitmekultuurilise poliitika suhtes

Ajakirjas Hudson Review ilmunud artiklis kirjutab Bruce Bawer sellest, mida ta arvab edasiarenevatest ideedest ja poliitikast Euroopas, eriti Hollandis, Taanis, Suurbritannias, Norras, Rootsis, Austrias ja Saksamaal. Oma arvamusloos märgib Bawer, et mitmekultuuriline poliitika ei aita ühiskonnal lõimuda, vaid õõnestab seda ning paneb inimesi unustama oma rahvusliku identiteedi.

Kokkusobimatus ilmaliku ühiskonnaga

Kokkusobimatust ilmaliku ühiskonnaga on mõjutanud viimaste filosoofide poolt toetatud mitmekultuurilisuse hoiak, mis on tihedalt seotud uute filosoofide pärandiga. Tulist poleemikat teema kohta on tekitanud mitmed mitmekultuurilise poliitika vastasuse toetajad, nagu näiteks Pascal Bruckner ja Paul Cliteur, kelle arvamused on sütitanud ülemaailmse arutelu.

Kahtlus muslimite vastu

Uuringud on näidanud, et 18% Suurbritannias elavatest inimestest arvab, et "suur osa Briti moslemitest ole lojaalsed UK-le ja on valmis terroriakte andeks andma või isegi läbi viima". TNS / Global küsitlus näitas, et 31% Suurbritannia elanikest tunneks end mugavalt moslemi kõrval elades, see arv langes 21 protsendini pärast 7/7 pommitamist Londonis.

Arvamused

Saksa Sotsiaaldemokraatliku Partei ridadesse kuulunud majandusteadlane Thilo Sarrazin on islami ja mitmekesisuse teemat teravalt kritiseerinud ning öelnud: "Kui me nii edasi toimetame nagu 40 viimast aastat, hääbume demograafiliselt ja kuhtume intellektuaalselt… Meile kultuuriliselt ja hariduslikult kaugete inimrühmade massiline sisseränne Aafrikast, Lähis-Idast ja Lõuna-Aasiast ei lahenda probleeme, vaid tekitab neid juurde" (raamat "Deutschland schafft sich ab").
Olev Saks

Olev Saks (23. oktoober 1930 Tartu – 5. aprill 2017) oli Eesti füüsik ja metroloog.

Elulugu

Olev Saks oli telefoni- ja sidetehniku poeg.
1949. lõpetas Saks Tartu 6. Keskkooli, 1954 TÜ füüsika osakonna. 1991 kaitses ta samas doktorikraadi füüsikas väitekirjaga "Физические основы измерения токов в диапазоне аттоампера". Ta täiendas end Moskva Ülikoolis (1956, 1969), Leningradi Ülikoolis (1979) ja korduvalt Mendelejevi-nimelises Üleliidulises Metroloogia Teadusliku Uurimise Instituudis.
1954–57 oli Saks TÜ füüsika kateedri assistent, 1957–62 tuumafüüsika labori nooremteadur, 1962–65 elektroluminestsentsi ja pooljuhtide labori (EPL) vaneminsener, 1965–75 eksperimentaalfüüsika kateedri ja 1975–91 üldfüüsika kateedri vanemõpetaja ning 1992 lektor, 1993–95 eksperimentaalfüüsika ja tehnoloogia instituudi lektor, 1996–2001 metroloogialabori juhataja, 2001– TÜ Katsekoja peametroloog ja kvaliteedijuht. Ta on lugenud üld- ja molekulaarfüüsika, raadioelektroonika, elektrotehnika, dosimeetria, elektromeetria, metroloogia, standardimise ja kvaliteedijuhtimise kursusi ning koostanud õppevahendeid.
Saks oli Üliõpilasselts Liivika vilistlane.
Aastatel 1957–1990 oli ta Tartu Akadeemilise Meeskoori laulja ja solist, aastatel 1991–2015 laulis ta Eesti Meestelaulu Seltsi Tartu meeskooris. Olev Saks suri 2017. aasta 5. aprillil haiguse tagajärjel.

Teadustöö

Olev Saks kirjutas uurimusi aparaadiehitusest, elektromeetriast ja metroloogiast, ta oli üks elektromeetriaalase uurimissuuna rajajaid. 1967 organiseeris ta TÜ elektromeetrialabori (aastast 1974 AEL-i elektromeetriasektor), aastani 1995 oli selle juhataja. Koos J. Hämmaloviga avastas ta voolufluktuatsioonid gaasdielektrikuga kondensaatoris ning tõestas katseliselt ülinõrga alalisvoolu mõõtmise (10⁻¹⁸ A) võimalikkust atmosfäärirõhul. Saks oli üks mitme tööstusliku seeriatoote (dünaamiline elektromeeter, vibrokontaktmuundi, radioaktiivne vooluetalon) autoreist. Ta oli Eesti Standardiameti alalise metroloogiakomisjoni liige (1992–99), majandusministeeriumi metroloogianõukogu (1999–2001) ja SA Eesti Akrediteerimiskeskus nõukoja liige (aastast 2000). Saks avaldas üle 100 teadustrükise.
Haquinus Platinus

Elulugu

Haquinus Platinus oli talupidaja poeg.
Õppis Academia Gustaviana (AG) (stipendiaat 1638–43) filosoofiateaduskonnas, eeskätt astronoomiat, füüsikat ja praktilist filosoofiat, seejärel aastani 1645 teoloogiat. Kaitses 1643 AG-s J. Erici juhendamisel filosoofiamagistri kraadi, väitekiri "Ülimast kodanikuhüvest" (De summo bono civili; Dorpat, 1643). J. Erici juhendamisel valmis tal mitu disputatsiooni astronoomiast ja füüsikast: "Astronoomia loomusest" (De astronomiae natura; Dorpat, 1641) on tõenäoliselt esimene disputatsioon AG-s, mis määratleb üldiselt astronoomia kui teaduse asendi teaduste süsteemis; "Taevast" (De coelo; Dorpat, 1642) ja "Füüsilisest kuulmisest" (De naturali auscultatione; Dorpat, 1642; kommentaar Aristotelese "Füüsika" juurde) käsitlevad vastavate teemade uurimise üldisi metodoloogilisi aluseid. Teoloogiateaduskonnas disputeeris A. Virginiuse juhendamisel Uue Testamendi eksegeesi alal: "Johannese evangeeliumi 12. ptk. salmide 1–20 kohta" (In c. XII à v. 1. usque ad v. 20 D. evangelistae Iohannis; Dorpat, 1645), milles demonstreeris lisaks väljapaistvale teoloogia süstemaatilisusele head juudi ajalooallikate tundmist ja etümoloogilist leidlikkust. Tartu-perioodist on temalt säilinud ka ladina- ja kreekakeelset juhuluulet (5 ladina ja 1 kreeka keeles). Oli 1646–52 Växjös lektor, aastast 1652 Urshultis pastor, aastast 1664 samas praost.
Sille Vaiksaar

Sille Vaiksaar (sündinud 29. juulil 1983 Tartus) on endine Eesti sõudja.
Lõpetas 2002 Tartu Mart Reiniku gümn-i reaalharu, õppinud 2002–03 EMÜ-s agroökoloogiat, lõpetas 2006 bakalaureusena, 2008 magistrina ja 2012 filosoofiadoktorina (PhD) TÜ KKT.
Olnud Sõudmise ja Aerutamise klubis Tartu ning Emajõe aeruklubis treener. Tegutsenud ka sõudekohtunikuna. 2002–17 Sõudeliidu revisjonikomisjoni esimees. 
Tegutseb Tartu Crossfitis treenerina.

Sõudmine

175 cm, 67 kg. 
Sportima hakkas 1993 Maire Sule korvpallitreeningutel, 1995–97 tegeles Raili Lille juhendamisel suusatamisega. 
Sõudmisega alustas 2000 Priit Purge juhendamisel, hiljem treeninud Jüri Kuruli (1997–99), isa Jaan V-e (2002–05), Tatjana Jaansoni (2005–08) ning Ulvi ja Roman Lutoškini juhendamisel (2008–11).

Isiklikku

Isa Jaan V. (27. IX 1957 Tallinn) on võitnud sõudmises Eesti mv-tel 1974–2000 4 hõbedat ja 8 pronksi. Olnud Tartu Sõude- ja Aerutamiskeskuse juhataja. 1997–2001 Sõudeliidu juhatuse liige, hiljem olnud ka revisjonikomisjoni esimees. A-st 2014 Emajõe aeruklubi juhatuse liige ja treener.
Õde Kaija V. (2. III 1987) on tulnud 2005 roolijata neljapaadil ning 2006 paarisaerulisel neljapaadil ja sisesõudmises (kergekaal) Eesti meistriks.
Õde Rhoda V. (31. V 1988) on tulnud 2005 roolijata neljapaadil Eesti meistriks.
Onutütar Mari V. (7. X 1988) on tulnud 2007 sisesõudmises (kergekaal) ja 2017 kaheksapaadil Eesti meistriks.
Kortesjärvi vald

Külad

Isomäki, Kielinen, Kortesjärvi (keskus), Purmojärvi, Rantala, Saarijärvi, Ylikylä, Manninen, Nuottimäki, Fräntilä, Kukkola, Pellinen, Pirttinen
Svanethi

Svanethi (gruusia სვანეთი; ebasoovitatav vorm Svaneetia) on ajalooline ja etnograafiline piirkond Gruusia loodeosa mägedes.
Viktor Kaasik

Viktor Kaasik (sündinud 16. november 1954) on endine Eesti vandeadvokaat.
Viktor Kaasik lõpetas 1979 Tartu Ülikooli õigusteaduskonna ja on õigusbüroo Kaasik & Co omanik.

Advokaaditegevus

Pärast reisiparvlaev Estonia hukku 1994 asus Kaasik koondama hukkunute omaste nõudeid vaidlusteks kindlustusfirmaga.

Lutheri pärimisprotsess

Viktor Kaasik pälvis avalikkuse tähelepanu nn Lutheri-tehinguga, mille käigus läks Kaasiku valdusse mööblivabrikandi Martin Lutheri pärijate taotletud mereäärne maa Haapse külas. Kaasik oli Lutheri pärijate esindaja kohtuprotsessil Eesti riigi vastu. Viktor Kaasiku käitumist arutas Advokatuuri aukohus, kuid ei leidnud Kaasiku tegevuses süüd.

Olümpiakulla ostmine

2005. aasta märtsis müüs Aavo Pikkuus, olümpiavõitja jalgrattaspordis 1976. aasta suveolümpiamängudel, Kaasikule oma kuldmedali. Pikkuus vajas raha ajuripatsikasvaja raviks, sest ravisüstideks kulus 17 500 Eesti krooni kuus. Hinnanguliselt oli olümpiakulla väärtus 120–130 tuhat krooni.
Kaasik ütles, et ostis Pikkuusilt medali selleks, et see Eestisse jääks. Enne müüki eksponeeriti medalit Eesti spordimuuseumis. Pärast hoidis Kaasik seda enda sõnul luku taga ja ootas, millal pakutakse välja lahendus medali eksponeerimiseks.
Eesti Olümpiakomitee president Mart Siimann ütles, et tal on olnud kokkupuuteid teiste Eesti ärimeestega, et aidata kuldmedal Kaasikult tagasi osta, kuid et kokkulepeteni ei jõutud.

Pistiseafäär

Juunis 2011 tunnistas Kaasik end süüdi 10 000 euro suuruse pistise andmises Tallinna linnaplaneerimise ameti juhatajale Toomas Õispuule ning sai karistada kokkuleppemenetluse korras. Ta esitas avalduse advokatuurist lahkumiseks. Kaasik tegi enda sõnul vea, andes Õispuule laenu ajal, mil linnaplaneerimise amet menetles Tallinna hipodroomi asemele rajatava elu- ja ärirajooni detailplaneeringut. Ehitust kavandavat ettevõtet Alfa Property esindas Kaasik. Juhtivprokurör Endla Ülviste arvas samas, et rahaülekanne ei olnud eksitus. 26. juulil rahuldas advokatuuri juhatus Kaasiku avalduse advokatuurist väljaarvamise kohta.  22. augustil sõlmitud Viktor Kaasiku ja prokuröri kokkuleppe kohaselt määrati Kaasikule rahaline karistus 27 106,53 eurot. Lisaks ei tohi Kaasik töötada 3 aasta jooksul äriettevõtete juhatuses.

Poliitiline tegevus

Viktor Kaasik oli aastatel 2002–2005 Eesti Keskerakonna liige.
Kaasik kandideeris 2002. aastal Pirita linnaosas Tallinna Linnavolikokku, ta sai 39 häält ega osutunud valituks.