google/wiki40b huggingface dataset:
Andres Kiviste

Andres Kiviste (sündinud 22. mail 1953 Tartus) on eesti matemaatik ja metsateadlane, Eesti Maaülikooli professor.
Patareisadam

Patareisadam (sadama kood: EE PAR) on reisisadam Tallinnas Linnahalli kõrval asuv reisisadam, mis kuulub Lindaliini ASile. 
Sadama geograafilised koordinaadid on 59° 26′ 53″ N, 24° 45′ 7″ E.
Sadama kinnistu hõlmab 2060 m² maa-ala ja 121 000 m² veeala.
Sadamas on 2 kaid üldpikkusega 215 m. Suurim sügavus kai ääres on 5,6 m. Kogu tegevusajal on sadamat kasutatud üksnes reisisadamana.
Suurim võimalik laev: pikkus 105 m, laius 20 m, süvis 4,5 m.
Mississippi osariik

Ajalugu

Ajalooliselt on tegu põlise indiaanlaste asualaga, mille kolm linna, Biloxi, Yazoo ja Natchez, on saanud nime piirkonnas elanud indiaani hõimude järgi. Eurooplastest sattusid Mississippi aladele esimesena 16. sajandil hispaanlased Hernando de Soto juhtimisel, kuid esimese püsiva asula lõid prantslased aastal 1699. 1716 asutatud Natcheze linn kujunes aastateks selle piirkonna peamiseks keskuseks.
Pariisi rahulepingu kohaselt läks Mississippi 1783 Ameerika Ühendriikide koosseisu, kuid osariigi õigused anti talle alles 10. detsembril 1817. Majanduslikult oli osariigi peamiseks tuluallikaks puuvill, mille abil kujunes Mississippist 19. sajandi keskpaigaks USA rikkuselt viies osariik.
1861–1865 kuulus Mississippi Ameerika Riikide Konföderatsiooni, kaotas Ameerika kodusõjas 30 000 tööealist meest, laostus seejärel majanduslikult ja on tänaseni üks USA vaesemaid osariike.
Mississippit tuntakse Ameerika Ühendriikides ka Magnooliaosariigi (Magnolia State) ja Külalislahkuse osariigi (Hospitality State) hüüdnimede all. Kultuuriliselt on osariigil olulisi teeneid muusika ja kirjanduse ees. Aastaid oli Mississippi USA gospelmuusika, džässi ja bluusi vaimseks keskuseks. Sealt olid pärit ka tuntud kirjanikud Tennessee Williams ja William Faulkner.

Rahvastik

Aastal 2005 elas osariigis 2 921 100 inimest, elanikkonna üldine kasv on aeglane, mistõttu kolm aastat hiljem oli elanikkond suurenenud vaid umbes 17 000 inimese võrra. 2009. aastal oli Mississippi elanikkonnast 60% europiide, mustanahaliste osakaal oli 37%. Piirkonna põliselanikke, indiaanlasi, on umbes 0,5%.
2010. aastal elas Mississippis 2 967 297 inimest.

Majandus

2009. aastal oli Mississippi SKP 95,0 miljardit USA dollarit.
2011. aasta märtsis oli töötus 10,2%.

Poliitika

Poliitika ja moraali küsimustes peetakse Mississippit üheks USA kõige konservatiivsemaks osariigiks. Poliitilisel maastikul domineerib Vabariiklik Partei, mõjukaim usurühmitus on baptistid.
Osariigi kuberner on 10. jaanuarist 2012 vabariiklane Phil Bryant, enne teda oli aastatel 2004–2012 kuberneriks vabariiklane Haley Barbour. Ameerika Ühendriikide Senatis esindavad osariiki vabariiklased Thad Cochran ja Roger Wicker.
Mootorpaat nr 10

Ajalugu

Kaater oli ehitatud 1908. a Lissabonis ja oli algselt Venemaa soomuslaeva Slava pardaaluseks. Soomuslaev uputati Moonsundi lahingus 17. oktoobril 1917. a ja kaater jäi Eestisse.
Eesti merejõududes oli kasutusel 14. jaanuarist 1919 kuni 16. oktoobrini 1940. a side- ja vahtiteenistuseks. Esialgne nimi oli RV 10 (RV - rannavalve), hiljem Mootorpaat nr 10. Merejõudude käsutuses oli mitu mootorpaati, kuid nr 10 oli suurim.
14. septembril 1939. a osales kaater Poola allveelaeva Orzel interneerimisel Tallinna reidil, kui seda kasutasid sõitudeks allveelaeva juurde kaptenmajor Mihkel Kõvamees ja kaptenmajor Johannes Santpank.
Viitina Põhikool

Viitina Põhikool oli põhikool Võru maakonnas Rõuge vallas Viitina külas.
Kool asutati 1930 Viitina 6-klassilise algkoolina.
Gerhard von Kügelgen

Franz Gerhard von Kügelgen (6. veebruar 1772 Bacharach – 27. märts 1820 Dresdeni lähedal) oli saksa maalikunstnik.
Ta sündis aastal 1772 Reini ääres Bacharachis (asub praeguse haldusjaotuse järgi Mainz-Bingeni kreisis, Rheinland-Pfalzi liidumaal) Kölni kuurvürsti õuenõuniku perekonnas. Ta õppis kunsti mitmes kohas Saksamaal ja aastast 1791 kuurvürsti stipendiaadina Roomas. Ta asus aastal 1795 Riiga ja sealt aastal 1798 Eestisse (elades vaheldumisi Tallinnas, Kodilas ja Ojasool), siirdus aasta lõpus Peterburi. Oli aastatel 1803–1804 taas Eestis, käis aastal 1804 Prantsusmaal ja läks aastal 1805 Dresdenisse. Valiti aastal 1804 Berliini Kunstiakadeemia ja aastal 1806 Peterburi Kunstide Akadeemia liikmeks, aastast 1811 oli ta Dresdeni Kunstiakadeemia auliige ja aastast 1814 professor.
Gerhard von Kügelgen hukkus 27. märtsil 1820 teel Loschwitzist Dresdenisse röövmõrva ohvrina.

Isiklikku

Ta abiellus 2. septembril 1800 oma õpilase Helene Marie Zoege von Manteuffeliga. Neil sündis neli last, pojast Wilhelmist sai tuntud saksa portreemaalija. Tema kaksikvend Karl von Kügelgen ja vennapoeg Konstantin von Kügelgen olid samuti maalikunstnikud.
Raivo Lumiste

Raivo Lumiste (sündinud 1. augustil 1969) on Eesti sõjaväelane, 6. septembrist 2006 31. augustini 2012 Kaitseliidu ülem. 
Alates 2001. aastast oli ta Kuperjanovi Üksik-jalaväepataljoni ülem. 
Tal on kolonelleitnandi auaste.
Bensoüülrühm

Terminit "bensoüülrühm" (ka benseenkarbonüülrühm) kasutatakse orgaanilises keemias, tähistamaks rühma C₆H₅C(O)– kas asendusrühma või molekuli osa tähenduses. Bensoüülrühm sisaldub bensoehappe C₆H₅C(O)–OH, bensoüülkloriidi C₆H₅C(O)–Cl ja bensoüülperoksiidi [C₆H₅C(O)]₂O₂ molekulis.
Bensoüülrühma kasutatakse orgaanilises sünteesis tihti kaitserühmana, mida saab kergesti maha võtta lahja aluselise lahusega.
Bensoüülrühma lühendina kasutatakse Bz, näiteks bensoüülkloriid on BzCl. Seda lühendit ei tohi segi ajada lühendiga Bn, mis tähistab bensüülrühma C₆H₅CH₂–.
Ahjupera

Ahjupera on perekonnanimi.
Sarvesai

Sarvesai (prantsuse keeles croissant) on võirohkest pärmilehttainast keeratud väike sai.
Sarvesaiu süüakse kõige sagedamini hommikusöögiks. Need on eriti populaarsed Prantsusmaal ja Austrias.
Keeleline determinism

Keeleline determinism on seisukoht filosoofias ja keeleteaduses, mille kohaselt keel määrab kindlaks viisi, kuidas me maailma tunnetame. Oma olemuselt on keeleline determinism keelelise relativismi jäigem vorm, mida praegu üldiselt enam ei tunnustata. Keeleline determinism on toetunud mõnedele uurimustele, kus väidetakse, et inimene pole võimeline tunnetama mingeid reaalsuse atribuute – näiteks värvusi või arve, mis nende emakeeles puuduvad. Hilisemates uuringutes on aga sedalaadi uuringute metoodika ja järeldused ümber lükatud. Põhjalikumalt on keelelist determinismi kriitiliselt analüüsinud Steven Pinker. 
Keelelisse determinismi kaldus kohati ka Uku Masing: “Keel määrab ja kujundab kõik inimelu avaldused ja iga keel paratamatult erinevalt. Seepärast ei saa kõnelda üldinimlikust loogikast ega selle seadustest”.

Soopõhine keeleline determinist

Mõned feminismiteoreetikud ( näit. D. Spender 1985) on kirjeldanud soost lähtuvat keelelist determinismi: “Seksism on keelele omane, see kindlustab meeste positsiooni, ja meestel on olnud kontroll kultuuri vormide loomise üle.”
Exxon Valdez

Exxon Valdez on nimi, mida kandis 1989. aasta märtsis Alaska vetes karile jooksnud ja ulatusliku naftareostuse põhjustanud naftatanker.
Alates 2008. aastast kannab tanker nime Dong Fang Ocean ja sõidab Panama lipu all. Tanker on kandnud ka nimesid Exxon Mediterranean, SeaRiver Mediterranean, S/R Mediterranean ja Mediterranean. Tankeri omanik on Hong Kong Bloom Shipping Ltd.
Õnnetuse toimudes kuulus laev Exxoni Laevakompaniile (Exxon Shipping Company) ja sõitis Ühendriikide lipu all.
Viktor Vassiljev

Seisukohavõtte

Viktor Vassiljev on paistnud korduvalt silma värvikate sõnavõttudega. Nii pälvis ta 2015. aasta algul laialdast kriitikat Riigikogu sotsiaalkomisjoni avalikul istungil "Üksikvanemate olukorrast ja vajadustest Eestis" esitatud arvamusavaldusega, mille kohaselt on naised, kelle laste isad elatisraha ei maksa, selles ise süüdi ja tuleks steriliseerida. (Pärast sõnavõtu meediasse jõudmist vabandas ta kohatu väljaütlemise pärast.)
2016. aasta kevadel Nõmme Raadios esinedes leidis Vassiljev, et koolivägivald on evolutsiooni seisukohalt õigustatud: "Ja laste agressiivsus täpselt samamoodi peegeldab seda, olgu ta siis tänaval, olgu ta koolikiusamine, see on samasugune positiivne nähtus põhimõtteliselt –  ainult et keegi sai kannatada, keegi sai peksa. /---/ Kiviajal oleks ta lihtsalt mättasse löödud ja ta poleks järglasi saanud, aga kuna meil on teatud sotsiaalabi struktuurid, sotsiaalne võrgustik, meil on meditsiin, siis saavad hakkama ja jäävad ellu ka need, kes on absoluutselt saamatud, küündimatud, lollid ja samasugustega saavad nad järglasi." Samas intervjuus soovitas ta ka Euroopasse suunduvate pagulaste paadid koos põgenikega uputada. Ligikaudu samal ajal kirjeldas Vassiljev ajakirja Naised kaaneloos, kuidas ta lõõgastub, vaadates Ameerika märuleid, "kus pekstakse neegreid, nii et tatti, verd ja hambaid lendab". Lisaks ajakirjandusele ja poliitikutele nii konkureerivatest parteidest kui ka koduerakonnast kritiseeris Vassiljevi esinemisi sedakorda ka Lastekaitse Liit. Varem on Vassiljev samas raadiojaamas esinenud arvamusega, et Riigikogu hoonesse kui "riigi kõige pühamasse paika" ei tohiks lubada koeri, lapsi ja vanureid.
Viktor Vassiljev ise peab enda sõnavõtte humoorikaiks: "Oma pika keele pärast olen ma paljude inimestega raksu läinud. Aga lõbus on."

Isiklikku

Viktor Vassiljev on abielus. Tal on üks poeg esimesest ja kaks poega teisest abielust, samuti üks lapselaps.
Lehtse valla lipp

Lehtse valla lipp oli endise Järva maakonnas asunud Eesti haldusüksuse Lehtse valla lipp kuni ühinemiseni koos Tapa linna ja Saksi vallaga Lääne-Viru maakonnas asuvaks Tapa vallaks 2005. aasta oktoobris.
Lipp oli kasutusel 28. detsembrist 1995 kuni 2005. aasta oktoobrini.

Lipu kirjeldus

Lehtse valla lipuks oli ristkülikukujuline vapilipp. Kangas oli jaotatud valge sakilise kaldjoonega kaheks, vardapoolne ülemine väli oli punane ning sellel olid kolm valget rõngast. Vardapoolne alumine väli oli aga must.
Kolm valget rõngast oli üks muudetud element Lehtse (Lechts) mõisast pärineva F.A.G.v. Hoyningen-Huene (1843-1921) suguvõsa vapilt. Nimetatu oli rahvusvaheliselt tuntud Eesti-, Liivi- ja Kuramaa looduse uurija (peamiselt lepidopteroloog). Lehtse mõisa (valge sakiline joon) mailt on pärit ka teine nimekas teadlane (geograaf) ja koolikirjanik Jakob Kents (1883-1947). Lipu värvid sümboliseerivad turvast ja turbatööstust, mis on andnud tööd ja ülalpidamist paljudele ümbruskonna inimestele ning olnud Lehtse alevi arengu peamisi põhjustajaid.
Lipu normaalmõõtmed olid 100x150 cm ning laiuse ja pikkuse vahekord 6:9 ühikut.
Pioneeripataljon (Eesti kaitsevägi)

Koosseis

Pataljoni koosseis rahuajal on:

Õppekompaniid

Õppekompaniide põhiülesanded on ajateenijate väljaõppe planeerimine, ettevalmistamine ja korraldamine. Samuti korraldavad õppekompaniid õppusi ka koostöös teiste allüksustega. Õppekompaniides toimub ajateenijate treenimine, seal on ka kõige rohkem inimressurssi. 

Pioneerikool

Pioneerikool tegeleb pioneeri relvaliigi koolituse ja kursuste planeerimisega Kaitseväe õppuritele ning tegevväelastele. Samuti osaleb pioneerikool militaaralases teadus- ja arendustöös.

Kaitseväe demineerimiskeskus

Kaitseväe demineerimiskeskuse(KVDK) vastutusalaks on Kaitseväe territooriumil, harjutusväljadel ja muudel aladel lõhkemata laskemoona ning teiste plahvatusohtlike esemete otsimine ning hävitamine. Samuti korraldab KVDK demineerimiskoolitusi, seal koolitatakse kutselisi demineerijaid. KVDK üksuses valmistatakse demineerijad ette nii välisoperatsioonideks kui ka tegutsemiseks kodumaal.

Väljaõpe ja tegevus

Pataljoni rahuaegne põhiülesanne on pioneerialane väljaõpe. Peamiselt õpetatakse välja ajateenijatest reservväelasi, suurem osa õppetegevusest toimub Tapal.

Sõduri baaskursus

Sõdurite baasväljaõpe toimub Kaitseväes ühtsetel alustel, ajateenijad läbivad 10 nädalat kestva sõduri baaskursuse.

Erialaväljaõpe

Pioneerialases erialaõppes antakse sõduritele esmatähtsad baasteadmised ning oskused. Õpitakse tegema lihtsamaid pioneeriülesandeid: miinide käsitsemine,nende õhkimine ning lahingdemineerimine. Samuti õpitakse lihtsamaid ehitustöid: tõkete rajamine, välikindlustuste ehitamine jms.

Allüksuse väljaõpe

Allüksusväljaõppes tegeletakse nii jao, rühma kui kompanii koosseisus võitlemise harjutamisega. Ajateenistuse viimased kuud mööduvad maastikul, töötatakse kompanii koosseisus. Samuti harjutatakse pioneeriülesannete täitmist linnakeskkonnas, hoonestatud aladel. Teenistus lõpeb suurõppusega Kevadtorm.

Taasloomine

2001. aasta lõpul asuti ette valmistama pioneerikompanii loomist Tapale Suurtükiväegrupi juurde (koosseisu). 
2002. aasta 2. jaanuaril loodi Tapal suurtükiväegrupi koosseisus pioneerikool, kuhu koondati Kaitseväe pioneeriala spetsialiste, kes hakkasid peatselt esimesi ajateenijaid välja õpetama. Juhendajad olid Sõjakooli 1. põhikursuse lõpetanud ohvitserid, kes oma pioneerierialase koolituse olid saanud Soomes. 1. jaanuaril 2004 formeeriti pioneerikool ümber Tapa väljaõppekeskuse koosseisus olevaks pioneeripataljoniks. 
Aastatel 2004–2008 oli väeosa Tapa väljaõppekeskuse alluvuses ja 2008–2014 Kirde kaitseringkonna koosseisus.

Sümboolika

Pataljoni embleemil on tammelehtedest pärjaga ümbritsetud kindlus, mille ees on seisev stiliseeritud lõvi, kes toetub vasaku esikäpaga kilbile ja parema esikäpaga hoiab mõõka. Kindluse sümbol on pioneeriüksuste tähis, mis sümboliseerib kindlustamist ja ehitamist. Kilbil olev P-täht viitab pioneeripataljonile. Pärg kujutab sümboolselt pioneeripataljoni üksmeelsust ja ühte perre kuuluvust. Tammelehed sümboliseerivad taassündi ja järjepidevuse jätkamist.
Rahvuslik Kultuuripalee

Rahvuslik Kultuuripalee (bulgaaria keeles Национален дворец на културата, lühend НДК) on mitmeotstarbeline konverentsi- ja näitusekeskus Bulgaaria pealinnas Sofias. See on suurim omataoline Kagu-Euroopas. See avati 1981. aastal Bulgaaria riigi 1300. aastapäeva auks.
Keskuse rajamiseks andis idee kommunistliku juhi Todor Živkovi tütar Ljudmila Živkova. Hoone projekteeris bulgaaria ja välismaa arhitektide meeskond, keda juhtis Alexander Georgiev Barov. Teine meeskond kujundas keskuseesise väljaku. Sisekujunduselt on kultuuripalee ühtse stiiliga, kasutades kaheksanurkseid motiive ja raskeid tumedaid värve. Saalide seinu katavad suured ajaloolisi isikuid ja sündmusi kujutavad maalingud. Kaheksakorruselises hoones (lisaks kolm korrust maa all) on põrandapinda 123 000 m². Suurim saal mahutab üle 3000 inimese.
Kultuuripalees korraldatakse kontserte, mitmekeelseid konverentse, näitusi ja etendusi. Seal toimub ka Sofia rahvusvaheline filmifestival.
Fiskars

Ajalugu

Fiskarsi rajas 1649. aastal Hollandi kaupmees Peter Thorwöste. Algusaastatel valmistati firmas naelu, traati, nuge, kõplaid, rattaid ning muid metalltooteid.
1783. aastal võttis rauatehase üle perekond Björkman ning tegelema hakati peamiselt vasemaagi töötlemisega.
1822. aastal ostis Turust pärit apteeker Johan Jacob Julin Fiskarsi tehase ja keskenduti raua töötlemisele.
1832. aastal asutati Fiskari külas Soome esimene söögiriistatehas ning peale nugade hakati valmistama kahvleid ja kääre. 1837. aastal rajati Fiskarisse Soome esimene masinatsehh, kus 1830. aastatel valmistati riigi esimene auruvedur. Fiskars tootis ka põllundustehnikat, näiteks toodeti tehases üle miljoni adra.
1915. aastal noteeriti Fiskars Helsingi börsil.
Euroopa kiire majanduse ja tööstuse arenemise ajal oli Fiskars innovatsiooni esirinnas ning firma laiendas oma tootevalikut, rajati ka Soome esimene metallvedrude vabrik. 
1929. aastal tabas Soome majandust kriis ja see aeglustas Fiskarsi laienemist. Kriisi mõju tõttu sai ettevõte masstootmist alustada alles Teise maailmasõja lõpus.
Üks firma tuntumaid tooteid, oranžid käärid, disainiti aastal 1967. Tegemist oli esimeste plastkäepidemetega kääridega maailmas. 1977. aastal asutas Fiskars käärivabriku USA-s. Fiskarsi oranž värv registreeriti Soomes ametliku kaubamärgina 2003. aastal, Ameerika Ühendriikides 2007. aastal ning Kanadas 2014. aastal. Alates Fiskarsi oranžide kääride müügiletulekust on neid müüdud üle miljardi eksemplari. 
21. sajandil on Fiskars keskendunud tarbekaupadele ning ettevõte on omandanud mitmeid brände.

Tunnustused

Uuringufirma T-Media Oy 2013. aasta küsitluse põhjal on Fiskars reputatsioonilt kolmas firma Soomes.
Kolmetäheline akronüüm

Kolmetäheline akronüüm on kolmest tähest koosnev lühend, mis on moodustatud mitme sõna algustähtedest.
Enamik kolmetähelisi akronüüme on koostatud lühendatava fraasi sõnade esitähtedest, Tavaliselt, kuid mitte alati, hääldatakse kõik tähed üksikute tähtedena. Akronüüm kirjutatakse suurte tähtedega.
Inglise keeles on kolmetähelised akronüümid äärmiselt levinud ning neid tähistatakse (mõnevõrra irooniliselt) kolmetähelise akronüümiga TLA: Three-Letter Acronym.

Võimalike kombinatsioonide arv

Kolmetäheliste lühendite võimalik koguarv, kasutades rahvusvaheliselt tunnustatud 26 tähte A kuni Z (AAA, AAB ... kuni YYX ja YYY) on 24 336.
Rahu tee

Rahu tee on tänav Tallinnas Lasnamäe linnaosas.
Praeguse nime sai Rahu tee 25. aprillil 1986. Enne seda oli tänav nimi alates 28. oktoobrist 1977 Rahu prospekt.
Algse projekti järgi pidi Rahu prospekt kulgema paralleelselt põhja pool Oktoobri prospektiga (Laagna tee) ühednades Narva maanteed Lauluväljaku piirkonnas Väo liiklussõlmega Peterburi teel ning kulgedes läbi praeguste Paevälja, Loopealse, Katleri, Kuristiku, Priisle ja Seli asumite.
Ainus väljaehitatud lõik Rahu teest valmis 2004. aasta oktoobris ning see ühendab Laagna tee lõppu Peterburi teega.
Värska Orienteerumisklubi Peko

Värska Orienteerumisklubi Peko (lühendatult OK Peko) on Eesti orienteerumisklubi. OK Peko kuulub Eesti Orienteerumisliitu.
Klubi asutati 6. novembril 1990. aastal. OK Peko esimene president on Toivo Toomas. Alates 1994. aastast on klubi president Raul Kudre.
Klubi nimi pärineb seto kultuuripärandist, setode viljakusjumalalt Pekolt.
Alates 1991. aastast korraldab OK Peko iga-aastast rahvusvahelist orienteerumisvõistlust Peko Kevad. 2012. aastal korraldas OK Peko maailma karikavõistluste etapid rattaorienteerumises.
Bruno Põder

Elulugu

Bruno Põder on trükitöölise poeg.
Lõpetas 1948 Viljandi 2. Keskkooli, 1954 TÜ arstiteaduskonna (ühtlasi 3 kursust Leningradi Lesgafti-nimelises Kehakultuuri Instituudis), meditsiinikandidaat (1969, TÜ), väitekiri "Flebograafia ja endovaskulaarne elektrokoagulatsioon alajäseme varikoosi korral". Täiendas end Moskvas, Varssavis ja Leningradis. Oli 1954–59 Mäo jaoskonnahaigla juhataja ja kirurg, 1959–65 Türi rajoonihaigla peaarsti asetäitja ravi alal ja kirurg, 1965–68 Tartu Vabariikliku Kliinilise Haigla üldkirurgia osakonna kirurg, 1969–84 Tervishoiuministeeriumi IV Valitsuse haigla ja Kiirabihaigla kirurg, aastast 1984 Viljandi haigla kirurg. Tallinna ja Viljandi Kirurgide Seltside liige. Uurinud alajäsemete flebo-, angio- ja lümfograafia võimalusi. Üle 20 teadustrükise.
David Pastrňák

David Pastrňák (sündinud 25. mail 1996 Havířovis) on Tšehhi jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Boston Bruins paremal äärel.
2014. aastal valiti ta NHL-i draft '​is Bruinsi poolt 25. valikuna. Enne seda oli ta mänginud Rootsi klubis Södertälje SK.
Bruinsi meeskonnas tegi ta oma NHL-i debüüdi 24. novembril 2014 mängus Pittsburgh Penguinsi vastu. Esimesed kaks väravat viskas ta liigas 10. jaanuaril 2015 mängus Philadelphia Flyersi vastu. Pastrňáki läbimurde hooajaks sai 2016–17, kui ta viskas liigas 34 väravat ja kogus 70 punkti. Hooaja 2017–2018 väljalangemismängudes sai ta NHL-i ajaloo noorimaks mängijaks, kes on ühes mängus kogunud kuus punkti, ületades sellega Wayne Gretzkyle kuulunud rekordi.
2019. aastal osales ta NHL-i tähtede mängul.
Tšehhi jäähokikoondise koosseisus on ta osalenud kolmedel maailmameistrivõistlustel.
Vassili Struve

Vassili Vassiljevitš Struve (ka Struwe; vene keeles Василий Васильевич Струве; 2. veebruar 1889 Peterburi – 15. september 1965 Leningrad) oli vene rahvusest vanade idamaade uurija, egüptoloog ja assürioloog, vanade idamaade ajaloo uurimise koolkonna rajaja Nõukogude Liidus.
Ta õppis esialgu ülikoolis klassikalist filoloogiat. Professor, NSV Liidu Teaduste Akadeemia akadeemik (1935), arvukate idamaade ajalugu käsitlevate teoste autor (ka eesti keelde tõlgitud).
Nikolai Rõbakov

Nikolai Igorevitš Rõbakov (vene keeles Николай Игоревич Рыбаков; sündinud 24. detsembril 1978 Leningrads Vene NFSV-s) on Venemaa poliitik ja keskkonnakaitsja, poliitilise partei Jabloko aseesimees.
Ta on juhtinud keskkonnakaitseorganisatsiooni Bellona Peterburi haruorganisatsiooni, töötanud Peterburis munitsipaalringkonna kohaliku administratsiooni peana ja aktiivselt osalenud Jablokos alates 1995. aastast.
Rõbakov oli 2018. aasta aprillist-juunini Jablokos toimunud parteisiseste debattide initsiaator ja korraldaja. Debattide-järgne hääletamine pidi selgitama Jabloko kandidaadi Moskva linnapea valimistele. 
Ta on Venemaa inimõiguste keskuse Memorial ja Jabloko Peterburi osakonna toetusel 2010. aastal valminud dokumentaalfilmi "Aldõ. Bez sroka davnosti" ('Aldõ. Ilma aegumistähtajata') autoreid (massimõrvast Novõje Aldõs 2000. aasta veebruaris Groznõi eeslinnas).

Haridus ja töökäik

Rõbakov lõpetas 1995. aastal keskkooli Peterburi Viiburi rajoonis. Paralleelselt keskkooliõpingutega õppis ta aastatel 1992–1993 Peterburi Majanduse ja Rahanduse Ülikooli majanduskoolis ja 1993–1995 Peterburi Riikliku Ülikooli ärikolledžis (lõpetas kiitusega). 1995. aastal astus ta Peterburi riiklikku teedeinseneride ülikooli, mille lõpetas 2000. aastal kiitusega ehitusökonoomika erialal. 
Rõbakov valiti 2000. aastal Peterburis munitsipaalsaadikuks. 2006. aastal sai ta Peterburis Kalinini rajoonis asuva munitsipaalringkonna "Graždanka" kohaliku administratsiooni peaks. Tema initsiatiivil saatis Graždanka munitsipaalnõukogu Peterburi seadusandlikusse kogusse seaduseelnõu pilvelõhkuja Ohta-keskus ehituse linnaeelarvest finantseerimise keelustamiseks. 2008. aastal Rõbakov vabastati ametist. 
Aastatel 2008–2016 töötas ta keskkonnakaitseorganisatsiooni Bellona Peterburi haruorganisatsiooni tegevdirektorina ja 2010–2015 internetiväljaande Bellona.ru peadirektorina. Aastatel 2014–2015 oli ta ajakirja Ekologija i Pravo peatoimetaja.

Jabloko

Rõbakov astus 1995. aastal 17-aastaselt Jabloko liikmeks. Aastatel 1999–2000 juhtis ta Jabloko Peterburi noorsooliitu. 2000. aastal valiti ta Jabloko Peterburi osakonna poliitnõukogu liikmeks, 2005. aastal Jabloko Peterburi regionaalnõukogu büroo liikmeks, 2008. aastal Jabloko föderaalbüroo liikmeks ja 2009. aastal Jabloko Peterburi osakonna aseesimeheks.
2015. aasta detsembris kandideeris ta Jabloko esimeheks, kuid teise vooru ei pääsenud. Valituks osutunud Emilija Slabunova ettepanekul valiti Rõbakov Jabloko üheks kolmest aseesimehest.

Isiklikku

Rõbakovi huvialad on teater, fotograafia, ujumine ja jooga. Tal on Peterburis toimunud mitu fotonäitust ja ta on avaldanud mitu publitsistikakogumikku.
Nikolai Root

Elukäik

Nikolai Root sündis Peterburis. Ta lõpetas 1900 Peterburi Kunstiakadeemia juures asuva kõrgema kunstikooli, sai samas pedagoogikakursustel joonistusõpetaja kutse; lisaks täiendas end Pariisis Académie Julianis ja Münchenis Anton Ažbe juures. Töötas alates 1900. aastast Jerevanis joonistusõpetajana. Kuna ta oli õppinud ka keraamikat, juhatas ta 1909–1912 Ukrainas Kamenets-Podolskõi keraamikakooli ning oli seejärel Pihkva kunsttööstuskooli rajajaid ja esimene direktor 1913–1919. 
1919. aastal asus Nikolai Root elama Tallinna, kus töötas joonistusõpetajana. 1925 anti talle Eesti kodakondsus. Ta oli Riigi Kunsttööstuskoolis mõned aastad teatridekoratsiooni õppejõud. Kujundas 1924–1936 Tallinna vene teatri lavastusi ja Paul Sepa vabaõhulavastusi, samuti Eugenia Litvinova ja Galina Tšernjavskaja balletistuudiote lavastusi. Elas II maailmasõja ajal Kuressaares, naasis Tallinna 1945. aastal.

Looming

Nikolai Root kuulus 1945. aastast Eesti Kunstnike Liitu. Tema esmaesinemine näitusel toimus Peterburis, 1920.–1930. aastail esines ta mitmel näitusel Eestis, sh ka eesti kunsti näitusel Lübeckis 1929.
1931. aastal korraldas Root Tallinnas Pikal tänaval Suurgildi majas vene kunsti näituse. 1939. aastal asutas Tallinna Aleksander Nevski katedraali juures kirikumuuseumi, esines loengutega vene kunstnikest ja korraldas nende tööde näitusi.