google/wiki40b huggingface dataset:
Ants Soots

Ants Soots (sündinud 19. veebruaril 1956 Rõngus) on eesti koorijuht ja pedagoog.

Töö

Aastast 1988 töötab Eesti Muusikaakadeemias õppejõuna, seejuures aastast 2004 professorina. 
Juhatanud Eesti Raadio segakoori, Tartu Akadeemilist Meeskoori, Tehnikaülikooli Akadeemilist Meeskoori ja Teaduste Akadeemia Meeskoori. Aastatel 1994–2005 ja 2008–2011 oli ta Eesti Rahvusmeeskoori peadirigent.
Oli 1999. aasta üldlaulupeo kunstiline juht, 2004. aasta üldlaulupeo meeskooride üldjuht ning 2009. aasta üldlaulupeo kunstiline juht ja meeskooride üldjuht.
Dekabristide ülestõus

Eellugu

1. detsembril 1825 suri ootamatult Taganrogis keiser Aleksander I. Kuna tal polnud troonipärismisõiguslikke lapsi, siis vastavalt 1797. aasta troonipärimisseadusele pidi keisriks saama Aleksander I noorem vend suurvürst Konstantin Pavlovitš. Kui keisri surmateade jõudis Peterburi, viibis Konstantin Varssavis. Konstantin oli juba varem koostanud salajase troonist loobumise manifesti teise venna Nikolai kasuks ja teatas nüüd avalikult troonist loobumisest. Selle tagajärjel tekkis võimukriis ja Venemaa oli üle kahe nädala ilma seadusliku riigipeata. 
Võimuvaakumiga kaasnenud segadust otsustasid ära kasutada salaühingud, kes asusid korraldama väljaastumist isevalitsuse vastu. Ühinguid oli hakatud looma alates 1816. aastast ja sinna kuulusid noored haritud aadlikud-sõjaväelased, kelle maailmavaadet olid kujundanud Prantsuse revolutsioon, valgustusideed ja kokkupuuted Lääne-Euroopaga Vene armee sõjakäikude ajal Napoleoni sõdades (1813–1815). Venemaa tegelikkus – piiramatu isevalitsus ja pärisorjus ei sobinud dekabristide ideaalidega ja nad soovisid Venemaa olukorda muuta. Loodeti, et tsaarivalitsus teeb ise vajalikud ümberkorraldused, kuid seda ei juhtunud.
Pendiga raudteepeatus

Pendiga raudteepeatus oli raudteepeatus Lätis Ruhja piirkonna Vilpulka valla aladel. Raudteejaam jäi Valga–Ruhja–Pärnu raudteele, Valka raudteejaamast 51,4 kilomeetri kaugusele.
Peatus avati aastal 1930. See asus Volmari kreisi Terneja valla aladel  XVI ja XVII sajandil eksisteerinud Pendiga mõisa (Bentenhof) kohale aastal 1681 kujunenud Pendiga talu järgi. Teise maailmasõja järel selle peatuse kohta teateid ei ole.
Transilvaania

Transilvaania (ladina Transsilvania ('maa metsa(de) taga'); rumeenia Ardeal, ungari Erdély, saksa Siebenbürgen ja poola Siedmiogród ('seitsme linnuse maa'); türgi Erdel) on ajalooline piirkond tänapäeva Rumeenias.

Asend

Väga üldistatult on Transilvaania kolmnurkse kujuga, mille külgedel olevad mäestikud on looduslikud piirid Transilvaania ja teiste piirkondade vahel. Transilvaania Alpid eraldavad Transilvaania lõuna poolt Valahhiast ja edela poolt Banaadist. Ida-Karpaadid eraldavad Transilvaania ida ja kirde poolt Moldovast ning põhja poolt Marmaatiast. 
Lääne-Transilvaania mäed eraldavad Transilvaania lääne poolt Banaadist ja Krisaaniast. Ainult kaks suurt jõeorgu avavad Transilvaania lääne poole - põhja poolt Lääne-Transilvaania mägesid paiknev Someşi jõe org ja lõuna poolt Lääne-Transilvaania mägesid paiknev Mureşi jõe org.

Transilvaania mõiste tänapäeva Rumeenias

Tänapäeval kasutatakse Rumeenias Transilvaania mõistet tihti laiemalt kui ajalooliselt. Laiemas tähenduses katab Transilvaania 16 maakonda: Alba, Aradi, Bistrița-Năsăudi, Brașovi, Caraș-Severini, Bihori, Cluji, Covasna, Harghita, Hunedoara, Maramureși, Mureși, Sălaji, Satu Mare, Sibiu ja Timiși maakond.
Neist Alba, Bistrița-Năsăudi, Brașovi, Cluji, Covasna, Harghita, Hunedoara, Mureși ja Sibiu maakond on põhiosas ajaloolises Transilvaanias, Sălaji maakond jaguneb ajaloolise Transilvaania ja Krisaania vahel.
Tulbi tänav

Tulbi tänav on tänav Tallinnas Kristiine linnaosas Lilleküla asumis Lille allasumis. 
Tulbi tänav algab Paldiski maanteelt ja lõpeb Madara tänaval. Tulbi tänav on ligikaudu 145 meetri pikkune. Suurim majanumber on 11.
Tulbi tänav sai nime 26. oktoobril 1932. 
Piirkonna jaoks oluline oli aastakümneid tegutsenud Tulbi tänava saun – nii seda nimetati – aadressil Tulbi 6.
Komintern

Laialisaatmine ja järgnevad struktuurid

Komintern saadeti laiali 1943. aasta 15. mail. See oli üks eeltingimusi NSV Liidule vajalike liitlaskõneluste alustamiseks USA ja Suurbritanniaga Teise maailmasõja ajal.
Kominterni täitevasutuse Täitevkomitee baasil loodi ÜK(b)P KK Rahvusvaheline osakond.
Pärast sõja lõppu loodi 1947. aastal Kominform (Kommunistlik Informatsioonibüroo), kuhu kuuluvad kommunistlikud parteid tegutsesid Bulgaarias, Tšehhoslovakkias, Prantsusmaal, Ungaris, Itaalias, Poolas, Rumeenias, Nõukogude Liidus ja Jugoslaavias. Kominform saadeti laiali 1956. aastal.
Hiljem toimusid Moskvas regulaarsed kommunistlike ja töölisparteide rahvusvahelised nõupidamised.
Energiajoogid

Kasutamine

Energiajooke kasutavad täiskasvanud inimesed enesetunde ergutamiseks ja keskendumisvõime suurendamiseks. Energiajookide tarbimisel on oluline säilitada mõõdukus, et mitte ületada kofeiini ohutu tarbimise koguseid, mis täiskasvanutel on 300 mg. Sarnase koguse kofeiini saab täiskasvanu 1000 ml energiajoogist. Lastel on kofeiini ohutu tarbimise koguseks aga vaid 2,5 mg/kg kehakaalu kohta ööpäevas, mille võib saada juba 250 ml energiajoogist. Kõrge kofeiinisisalduse tõttu ei soovitata alla 16-aastastel koolinoortel energiajooke tarbida.

Energiajoogid ja lapsed

Suure kofeiinisisalduse tõttu ei sobi energiajook alla 16-aastastele koolilastele janu kustutamiseks või toidukõrvaseks. Suur kofeiinisisaldus võib tekitada lastel une- ja keskendumishäireid, sõltuvusprobleeme ning halvendada luude mineraliseerumist, mis on eriti intensiivne kasvuspurdi ajal. Samuti tuleb tähele panna, et erinevatest jookidest ja maiustustest saadav kofeiinikogus ei ületaks päevas 2,5 mg/kg kehakaalu kohta. Sellise koguse kofeiini saab laps näiteks 300 g šokolaadist või väikesest purgist (250 ml) energiajoogist või suurest tassist (200 ml) kohvist. Tasub meeles pidada, et nagu teisedki karastusjoogid, on energiajoogid happelised ja sisaldavad tavaliselt suhkrut. Seetõttu tekitab nende pidev tarbimine probleeme ka laste hammaste tervisele.
Renée Zellweger

Renée Kathleen Zellweger (sündinud 25. aprillil 1969 Katys  Texases) on filmiauhinnaga Oscar pärjatud USA filminäitleja. 
Tema tuntuimate filmirollide hulka kuuluvad osatäitmised filmides "Põetaja Betty, "Jerry Maguire", "Mina, ma ise ja Irene", "Bridget Jonesi päevik", "Bridget Jones: täitsa lõpp", "Chicago", "Külmale mäele", "Preili Potter" ja "Mees, kes tõusis jalule".

Isiklikku

Rahvuselt on ta ema poolt saam.
2005. aastal abiellus ta kantrilaulja Kenny Chesneyga.
Külm purusamblik

Külm purusamblik (Ochrolechia frigida) on samblik. 
Ta on Eestis arvatud II kaitsekategooriasse (seisuga 2012).
Teda leidub rabade (sademetoiteliste soode) tüübirühma kasvukohatüüpides.
Amblyodipsas katangensis

Levila

Neid võib kohata roomamas Kongo Demokraatlikus Vabariigis, Sambias, Tansaanias.
Sulev Lepik

Sulev Lepik (sündinud 22. juulil 1966 Tallinnas) on Eesti kergejõustiklane.
1987–1993 võitis ta Eesti meistrivõistlustel odaviskes 2 kulda, 2 hõbedat ja 1 pronksi.
Ta on olnud Andrus Värniku treener.
Vanaveski mõis

Vanaveski mõis (saksa keeles Altemühle) oli Klooga mõisa kõrvalmõis Keila kihelkonnas Harjumaal.
Kapsasupp

Kapsasupp on soe supp, mille põhikomponent on kapsas. 
Supis võib sisalduda ka liha, kartul, porgand jm. Supp on maitsestatud maitseainetega, eesti köögis kasutatakse selleks peale soola tihti musta pipra teri ja loorberilehti.
Kapsasuppi võib teha nii värskest (värskekapsasupp) kui ka hapendatud kapsast (hapukapsasupp).
Kapsasupi serveerimisel võib lisada hapukoort ja maitserohelist (peterselli, tilli vms).
Vene köögis levinud kapsasuppi nimetatakse štšiks.
Tangeriinipuu

Tangeriinipuu (Citrus tangerina) on oranži värvusega vilju kandev tsitruseliik, mis on lähedalt suguluses mandariinipuuga, või mandariinipuu teisend.
Tangeriinipuu vili on tangeriin.
Zelgauska mõis

Zelgauska mõis (saksa keeles Selgowsky, läti keeles Zelgauskas muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Võnnu kreisis Bērzaune kihelkonnas. Tänapäeval asub mõisasüda Lätis Madona piirkonnas Arona vallas.
Lielvārde piiskopilinnus

Lielvārde piiskopilinnus (endine nimi Schloß Lennewarden või castrum Lennewarde) oli Riia piiskopkonna linnus tänapäeva Lielvārde linna territooriumil Daugava jõe ääres. Linnus asus jõe kõrgel kaldal ja oli ümbritsevast maastikust eraldatud kahe kraaviga.
Riia piiskop Albert andis 1201. aastal Lielvārde piirkonna benefiitsiks Danielile, kes hakkas seal vana muinaslinnuse naabrusse endale residentsi ehitama ilmselt 1206. aastal. Linnus oli kasutusel ilmselt kuni 14. sajandini, mil kunagise Lielvārde muinaslinnuse asukohta ehitati Lielvārde piiskopilinnus. Ühtlasi asus seal Riia peapiiskoppide lauamõis.
Aastail 1514–1534 asus linnuses bernardiinide klooster. Selle juurde rajati kirik, mis kujunes Lielvārde kihelkonnakirikuks.
Linnus oli kasutusel kuni Liivi sõjani. Aastal 1559 võtsid Poola väed linnuse oma kaitse alla, ent aastal 1577 vallutasid Vene väed Lielvārde ja hävitasid linnuse.
Aastal 1633 asus Nils Assersson Mannersköld linnust taastama, ent tööd jäid pooleli ning taastatud osa võeti kasutusele Lielvārde mõisa majandushoonetena.
Aastal 1792 kirjutas Johann Christoph Brotze, et hoonel on säilinud kaks korrust. Tänapäeval on teine korrus säilinud vaid kohati.
Mullamaa tänav

Mullamaa tänav (varem Mulla põik) on tänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Pelgulinna asumis.
Nime "Mulla põik" sai tänav 13. juunil 1958 ristuva Mulla tänava järgi. Seoses tänava pikendamisega Härjapea tänava suunas nimetati see 2017. aastal ümber Mullamaa tänavaks.
Kolmnurkdiagramm

Kolmnurkdiagramm on võrdkülgse kolmnurga kujuline diagramm, mida kasutatakse kolme muutuja suhte esitamiseks.
Kolmnurkdiagramme kasutatakse peamiselt kolmekomponendilise süsteemi koostise esitamiseks. Kui komponente on rohkem, siis kolme peamise  või antud juhul olulisima komponendi, kusjuures nende sisaldus arvutatakse ümber nii, et summa oleks 100%. Seega on kolme muutuja summa alati 1 ehk 100%.
Kolmnurkdiagrammid on kasutusel peamiselt geoloogias (näiteks QAPF-diagramm), kus neid kasutatakse setete ja kivimite koostise iseloomustamiseks ning klassifitseerimiseks.

Näide

Oletagem, et analüüs satub kõrvaloleval joonisel kolmnurga alumisse vasakpoolsesse nurka. See tähendaks seda, et vastav proov koosneb sajaprotsendiliselt komponendist "A" (roheline täpp). Kui aga analüüsi tulemusel ilmneks, et proov ei sisalda üldse komponenti "B", küll aga sisaldab võrdselt komponente "A" ja "C", siis paigutub vastav proov kolmnurga alumise külje keskpunkti (sinine täpp). Punase täpiga tähistatud analüüs koosneb 10% komponendist "C", 40% komponendist "B" ning 50% komponendist "A".
T-37A

Eellugu

1932. aastal valmis Leningradi tehases "Nr. 174" uue ujuvtanki T-37 prototüüp, mis võeti relvastusse 11. augustil 1933, kuid seeriatootmisse see masin ei läinud. Seeriatootmisse läks hoopiski Moskva tehase "Nr. 37" tank, millel oli T-37 veermik, kuid tanki T-41 kujundus ning masina konstrueerimiseks oli kasutatud auto GAZ-AA (Ford-AA) agregaate. Uus masin sai tähistuseks T-37A.
Aastatel 1933 – 1936 toodeti kokku 2627 masinat. Tuleb märkida, et seeriatootmises olevad masinad erinesid teineteisest korpuste ja tornide poolest. Asi oli selles, et tanke pandi kokku tehases "Nr. 37", kuid korpused ja tornid valmistati kahes erinevas tehases, Podolski ja Izorski tehastes.

T-37A sõjategevuses

Tank T-37 osales konfliktis Halhin Goli jõel Mongoolias, Lääne-Ukrainas ja Nõukogude-Soome sõjas. Peaaegu kõik masinad kaotati Suure Isamaasõja alguses, allesjäänud masinaid aga kasutati kuni sõja lõpuni õppemasinatena.
Eesti-Jordaania suhted

Eesti-Jordaania suhted on kahepoolsed suhted Eesti ja Jordaania vahel.
Jordaania tunnustas Eestit 14. septembril 1991. Kahe riigi vahelised diplomaatilised suhted said alguse 24. jaanuaril 2001.
Tegutseb Eesti suursaadik Jordaanias, kes resideerib Ateenas. Tegutseb ka Jordaania suursaadik Eestis, kes resideerib Haagis.
Pierre Buyoya

Major Pierre Buyoya (sündinud 24. novembril 1949 Bururi provintsis Rutovus) on Burundi poliitik. Ta oli Burundi president 1987–1993 ja 1996–2003.
Septembris 1987 juhtis Buyoya sõjaväelist riigipööret Burundi Teise Vabariigi vastu, mille eesotsas oli Jean-Baptiste Bagaza, ja hakkas Kolmanda Vabariigi esimeseks presidendiks. Ta kuulutas välja liberaliseerimise ning hutude ja tutside vaheliste suhete parandamise programmi, kuid juhtis peamiselt tutsidest koosnevat huntat, mis rõhus hutusid. See viis hutude ülestõusuni augustis 1988, mille tõttu hukkus umbes 20 000 inimest. Pärast neid tapmisi nimetas Buyoya komisjoni, mis pidi leidma tee vägivallale lõpu tegemiseks.
See komisjon koostas uue põhiseaduse, mille Buyoya 1992. aastal heaks tekkis. Põhiseadus nägi ette presidendi ja parlamendi ning mitteetnilise valitsemise. Juunis 1993 peeti demokraatlikud valimised, mille võitis hutu Melchior Ndadaye, kes moodustas valitsuse, milles osalesid nii hutud kui ka tutsid. Ent sõjavägi mõrvas Ndadaye ja puhkes taas kodusõda. Sõja käigus hukkus umbes 150 000 inimest. Korduvalt püüti moodustada valitsust, kuid ka koalitsioonivalitsus eesotsas Sylvestre Ntibantunganyaga ei suutnud sõjale lõppu teha.
25. juulil 1996 tuli Buyoya riigipöördega taas võimule. Kodusõda jäi vähem ägedaks, kuid jätkus. Seati sisse ka rahvusvahelised majandussanktsioonid, sest Buyoya tuli võimule ebaseaduslikult. Sanktsioone leevendati, kui Buyoya moodustas valitsuse, kuhu kuulusid nii tutsid kui ka hutud. Buyoya valis oma asepresidendiks hutu Domitien Ndayizeye. Valitsusleppe tingimuste kohaselt pidi Buyoya 2003. aastal võimu üle andma, mida ta ka tegi. 30. aprillil sai presidendiks Ndayizeye.
Valley maakond (Idaho)

Ajalugu

Maakond moodustati 1917. aastal.
Stanislaw Tillich

Stanislaw Rudi Tillich (sündinud 10. aprillil 1959 Kamenzi linna lähedal Neudörfelis (Saksamaa)) on sorbi rahvusest Saksamaa poliitik (CDU). Alates 28. maist 2008 kuni 12. detsembrini 2017 oli ta Saksimaa (Sachsen) peaminister.

Elu

Stanislaw Tillich pärineb sorbi katolikust perekonnast. Kuigi ta isa Rudi Tillich oli luterlane, kasvatas ta poega vastavalt ema usule oma kodumaa religioosseid traditsioone austavaks katoliiklaseks. Pärast hariduse omandamist Sorbi Keskkoolis Bautzenis 1977 läbis Tillich sõjaväeteenistuse (kuni aprillini 1979) endise SDV (Saksa Demokraatlik Vabariik) piirivägedes. Aastatel 1979–1984 õppis ta Dresdeni Tehnikaülikoolis ja lõpetas selle elektroonikainseneri diplomiga. 1984 asus konstruktorina tööle Kamenzi elektroonikaettevõttes. 1. oktoobrist 1987 kuni 24. maini 1989 töötas ametnikuna Kamenzi ringkonna volikogus, alates maist 1989 oli ta volikogu aseesimees ning vastutas kaubandus- ja varustusvaldkonna eest. 1989–1995 tegutses ettevõtjana. Stanislaw Tillich elab Panschwitz-Kuckaus, on abielus ja kahe lapse isa.

Poliitiline karjäär

1987 astus Tillich SDV-s CDU-sse. Võrreldes SED-ga (Saksamaa Sotsialistlik Ühtsuspartei) suhtuti endises SDV-s CDU-sse kui "kahest pahest väiksemasse". 1990. aastast oli ta üleriigilise CDU liige. 18. märtsil 1990 valiti ta esimestel vabadel valimistel Volkskammeri (Rahvakoda) saadikuks. Volkskammeris esindas ta etniliste vähemuste ja SED ohvrite huve. Pärast Saksamaa taasühinemise käigus Volkskammeri laialisaatmist töötas Tillich kuni 1994. aastani vaatlejana Euroopa Parlamendis. Euroopa Parlamendi 4. koosseisu kuulus ta juba saadikuna ning oli eelarvekomisjoni aseesimees ja Euroopa Liidu eelarve pearaportöör. Aastatel 1992–1999 oli ta EVP (Euroopa Rahvapartei) juhatuse liige.
1999. aastal kutsus toonane Saksimaa peaminister Kurt Biedenkopf ta oma kabinetti tööle. Kuni 2002 oli Tillich Saksimaa Euroopa asjade minister, hiljem kuni 2004. aastani minister ja riigikantselei juhataja ning alates 2004. aastast Saksimaa keskkonna- ja põllumajandusminister. Selles ametis keskendus ta Elbe jõe tulvavee eest kaitsvate rajatiste ülesehitamisele augustis 2002. 2007 sai temast Saksimaa rahandusminister.
24. mail 2008 valiti Tillich CDU Saksimaa üldkogul Saksimaa CDU esimeheks, 28. mail valiti ta Saksimaa peaministriks.
Kohaliku parlamendi valimistel 30. augustil 2009 kogus Tillichi juhitud CDU 40,2% häältest. Kuna FDP (Vaba Demokraatlik Partei) kogus 10% häältest, moodustas Tillich CDU-FDP valitsuskoalitsiooni ja 29. septembril 2009 valiti ta uuesti peaministriks.
Novembris 2010 valiti Tillich Saksamaa CDU presiidiumisse ja 4. detsembril 2012 uuesti samasse ametisse.

Muu

Tillich räägib lisaks sorbi ja saksa keelele ka inglise, prantsuse, tšehhi ja poola keelt. Vähesel määral räägib ka vene ja itaalia keelt.
Pulli asula

Pulli asula oli Kunda kultuuri asula, seni teadaolevatel andmetel Eesti vanim inimasula. Asulakoht asub Pärnu jõe paremal kaldal, Sindi linnast 2 km ülesvoolu Pulli küla lähedal.
Eesti alale saabusid vanimad asukad taganeva jääserva kannul tõenäoliselt niipea, kui tekkisid tingimused elamiseks (taimestik, loomastik), see juhtus 10 000–11 000 aastat tagasi. Algul asuti Eestisse ilmselt vaid hooajati, kuid äärmiselt õhukese kultuurikihiga ajutisi laagriplatse seni leitud ei ole. Seetõttu on vanimaks inimasustuse jäljeks siiani jäänud Pulli asula, kus rändavad kütid ja korilased peatusid mitmete aastate vältel. Asula kasutusaeg on radiosüsinikdateeringu alusel umbes 8900 eKr.
Teistest, hilisematest Kunda kultuuri leiukohtadest esineb Pulli asulas mustjas tulekivi, mille kõige lähemad leiukohad asuvad Baltimaade kagu- ja lõunaosas. Seetõttu on arvatud, et Pulli asulas elanud inimesed pärinesid sealt. Samasugust tulekivi esineb ka Põhja-Valgevenes, kust voolab läbi Daugava (valgevene keeles Заходняя Дзвіна, Zachodniaja Dzvina) jõgi.
Võis olla nii, et jääaegse jääkilbi taandumisel põhja poole saabusid inimesed piki Daugava jõge ja sealt piki Liivi lahe rannikut Pärnu jõe suudmeni; tol ajal oligi merekallas ja jõesuu umbes Sindi juures, tuhat-paartuhat aastat hiljem aga juba Reiu kandis – seal ongi teine, Reiu asulakoht, mis on ca 1500 aastat noorem kui Pulli.
Esimene juhuleid – suur mustast tulekivist laastude löömisest ülejäänud nukleus leiti Pullist juba 1930. aasta paiku. Asulajäänused avastati 1967. aastal jõekalda paljandis liiva kaevandamisel, ligi 3 m paksuse liiva- ja savikihi alt. Asulat on kaevatud aastatel 1968–1973 ja 1975–1976 Lembit Jaanitsa juhatusel.
Kaevamistel on umbes 1000 ruutmeetri suuruselt alalt kogutud 1175 leidu, mille hulgas on enim mustast tulekivist väikeesemeid: otsakõõvitsad ja luust torke- ja lõikeriistade tulekivist pistikterad. Tulekivikilde, mis viitaksid kohapealsele tulekivi töötlemisele, on vähe. Võrdlemisi sagedaseks leiuks on ka peenelt retušitud tulekivist nooleotsad. Luuesemetest on enamasti säilinud katked. Samuti on leitud mitmesuguseid luutalvasid ja loomahammastest ripatseid. Pulli asulast leitud koerahammas on vanim tõend kodustatud koera esinemise kohta Eestis.
Eduard Kadai

Eduard Kadai (7. märts 1903 Tarvastu vald, Viljandimaa – 10. juuli 1944 Viljandi) oli eesti majandusteadlane.
Ta õppis aastail 1923–1933 (lõpetas) Tartu Ülikooli õigusteaduskonna kaubandusosakonnas ja 1936–1938 õigusteaduskonnas, Korporatsioon Vironia vilistlane.
Eduard Kadai oli 1927–1931 Tartu 3. Laenu ja Hoiu Ühisuse ametnik, 1933–1934 Halliste Ühispanga, alates 1934. aastast Pärnu Majaomanike Panga juhataja. 1939. aastal valiti ta Pärnu linnavolinikuks.
Ta kuulus Akadeemilisse Meeskoori ja oli Pärnu Helikunsti Seltsi esimees.
Kadri Tamberg

Kadri Tamberg (sündinud 1954) on eesti endine näitleja ja inspitsient, pedagoog. 
Tamberg lõpetas Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri 7. lennu koosseisus 1976. aastal. Töötas aastaid Eesti Draamateatris näitleja ning inspitsiendina. 
Hiljem suundus ta elama Pärnumaale.
Kadri Tambergi isa oli helilooja Eino Tamberg.
Voldemar Tootson

Voldemar Tootson (17. veebruar 1885 Raadivere küla – 20. märts 1920 Kurski kubermang, Nazdratševo) oli Joosep Tootsi prototüüp.
Ta õppis Palamuse koolis 1897–1899.
Aastatel 1900–1903 õppis Poltava Põllumajanduskoolis, kust ta sai karjakasvatuse velskri kutse.
1900. aastatel tuli Raadivere külla Mäeotsa tallu.
Aastal 1914 töötas ta Ulilas Kurikoffi mõisas.
Aastal 1911 abiellus ta Marfa Jevdokimovaga.
Plasco maja

Plasco maja (pärsia keeles: ساختمان پلاسکو Sakhteman-e Pelasko‎) oli 17-korruseline kõrghoone Iraani pealinnas Teheranis.
Hoone ehitati 1960. aastatel, sel ajal oli see Iraani kõrgeim ehitis ja seda peeti Teherani sümboliks. Plasco maja varises tulekahju käigus kokku 19. jaanuaril 2017.
Jukka Viikilä

Jukka Viikilä (sündinud aastal 1973) on soome kirjanik ja dramaturg. Ta sai aastal 2016 Finlandia kirjandusauhinna.
Ta on lõpetanud Helsingi Teatriakadeemia.
Ta sai teose Akvarelleja Engelin kaupungista eest aastal 2016 Finlandia kirjandusauhinna ja aastal 2017 Kaarle auhinna. Romaan on pealkirja all Akvarellid Engeli linnast ka eesti keelde tõlgitud, tõlkijaks Kai Aareleid.
Carolin Kebekus

Carolin Kebekus (sündinud 9. mail 1980 Bergisch Gladbachis) on saksa näitleja, laulja ja koomik.
2006. aastal kogus Carolin Kebekus populaarsust telejaama RTL Televisioni komöödiasaates ansambli Tokio Hoteli laulja Bill Kaulitzi parodeerimisega.
Põlissoomlased

Põlissoomlased (soome keeles Perussuomalaiset, rootsi keeles Sannfinländarna) on euroskeptiline, konservatiivne ja rahvuslik Soome partei. Partei asutasid 1995. aastal endised Soome Maapartei liikmed. Partei esimees on Jussi Halla-aho.
Partei presidendikandidaat 2006 ja 2012. aasta Soome presidendivalimistel oli Timo Soini.
Põlissoomlastel oli pärast 2015. aasta Soome parlamendivalimisi Eduskunnas 38 esindajat: Timo Soini, Pentti Oinonen, Juho Eerola, Ritva "Kike" Elomaa, Teuvo Hakkarainen, Reijo Hongisto, Olli Immonen, Ari Jalonen, Arja Juvonen, Kimmo Kivelä, Jari Lindström, Maria Lohela, Anne Louhelainen, Pirkko Mattila, Lea Mäkipää, Hanna Mäntylä, Martti Mölsä, Mika Niikko, Jussi Niinistö, Tom Packalén, Vesa-Matti Saarakkala, Maria Tolppanen, Kaj Turunen, Ville Vähämäki, Mika Raatikainen, Simon Elo, Tiina Elovaara, Laura Huhtasaari, Toimi Kankaanniemi, Kari Kulmala, Rami Lehto, Leena Meri, Jani Mäkelä, Jari Ronkainen, Veera Ruoho, Sami Savio, Ville Tavio ja Sampo Terho.
Juunis 2017 erakond lõhenes ning erakonnast lahkus 20 Eduskunna saadikut, kes moodustasid hiljem erakonna Sinine Tulevik. Põlissoomlaste fraktsiooni jäi 17 liiget.
Põlissoomlastel oli pärast 2011. aasta Soome parlamendivalimisi Eduskunnas 39 esindajat: Timo Soini, Pertti ”Veltto” Virtanen, Pirkko Ruohonen-Lerner, Pentti Oinonen, Pietari Jääskeläinen, Anssi Joutsenlahti, Lea Mäkipää, Pentti Kettunen, Jussi Niinistö, Jussi Halla-aho, Osmo Kokko, Lauri Heikkilä, Vesa-Matti Saarakkala, Anne Louhelainen, Juho Eerola, Tom Packalén, Kimmo Kivelä, Maria Lohela, Kauko Tuupainen, Ville Vähämäki, Olli Immonen, Johanna Jurva, James Hirvisaari, Kaj Turunen, Reijo Hongisto, Pirkko Mattila, Ismo Soukola, Reijo Tossavainen, Ari Jalonen, Jari Lindström, Juha Väätäinen, Martti Mölsä, Teuvo Hakkarainen, Maria Tolppanen, Hanna Mäntylä, Arja Juvonen, Laila Koskela, Ritva ”Kike” Elomaa ja Mika Niikko.
2007–2011 oli parteil 5 esindajat Eduskunnas: Pietari Jääskeläinen, Raimo Vistbacka, Pentti Oinonen, Pirkko-Ruohonen-Lerner ja Veltto Virtanen.
Nelijärve

Nelijärve ehk Aegviidu-Nelijärve on paik Aegviidu alevi kaguosas.

Loodus

Nelijärve mägedena tuntakse Aegviidu-Neitla oosistu kaht rööbitist oosiahelikku ning nendega liituvaid kühmusid ja künniseid. Ooside jalamil ja seljakutevahelistes sulglohkudes asuvad Nelijärve järved. Koht on saanud oma nime tänu sellele, et oosiaheliku harjalt avanes vaade korraga neljale järvele: Urbukse, Sisaliku, Purgatsi ja Ahvenajärvele.

Ajalugu

Koht sai tuntuks 1930. aastate lõpus, kui sinna hakati ehitama president Konstantin Pätsi annetusega turistide kodu (insener Herman Perna). 1938. aastal valminud maja sai Eesti eliidi seas kohe populaarseks suvituskohaks. Aastast 1948 tegutses see Aegviidu-Nelijärve turismibaasi nime all.
2003. aastal ehitati täielikult ümber ja praegu tegutseb külalistemaja Pääsu villa nime all Nelijärve Puhkekeskuse koosseisus.