Bohemian Rhapsody (film)

Bohemian Rhapsody on 2018. aasta biograafiline draamafilm Freddie Mercuryist, Briti rokkbändi Queeni eeslauljast. See räägib laulja elust bändi moodustumisest 1985. aasta ikoonilise esinemiseni Live Aidil originaalsel Wembley staadionil. Filmi lavastas Bryan Singer Anthony McCarteni stsenaariumi järgi, mida hakkasid tootma Graham King ning Queeni mänedžer Jim Beach. Filmi peaosas on Mercury rollis Rami Malek toetajasrollide Lucy Boyntoni, Joe Mazzello, Gwilym Lee, Ben Hardy, Aidan Gilleni, Aaron McCuskeri, Allen Leechi ja Mike Myersiga. Filmi valmimisele aitasid kaasa Queeni kitarrist Brian May ja trummar Roger Meddows Taylor. Briti-Ameerika ettevõtmine, filmi tootis 20th Century Fox, Regency Enterprises, GK Films ja Queen Films, esindades Foxi levitajana.
Bohemian Rhapsody filmi tegemine kuulutati välja 2010. aastal, Sacha Baron Cohen Mercuryit mängimas. Kuid pärast Baron Coheni 2013. aastal režissööridega tekkinud loominguliste erinevuste tõttu lahkumist vaibus projekt mitmeks aastaks, kuni 2016. aastal leiti peaossa Malek. Bryan Singer lavastas enamuse põhifotograafiast, mis algas 2017. aasta septembris, kuid mis lõppes sama aasta detsembris Singeri vallandamisega puudumise ning meeskonna ja näitlejatega tekkinud "kokkupõrgete" pärast. Dexter Fletcher, kes oli algselt määratud originaalselt filmi lavastama, palgati film lõpetama, kuigi Singerile jäi alles tegevprodutsendi tiitel Directors Guild of America juhiste kohaselt. Fletcherile jäi produtsendi krediit ning filmimine lõppes 2018. aasta jaanuaris.
Film lasti välja 2018. aasta oktoobris 24. kuupäeval, Ameerikas sama aasta 2. novembril. Film sai mitmekesiseid hinnanguid; kujutust Mercury seksuaalsusest ning teiste bändiliikmete elusid kritiseeriti, kuid Maleki näitlemine ning muusikalised lõigud said palju kiita. Filmis on ka palju kronoloogilisi ebatäpsusi. Siiski sai filmist piletikassale suur edu, ületades 50-miljonilist eelarvet 903 miljoni dollariga, tõustes sellega ülemaailmselt kuuendale eelarvet ületavale 2018. aasta draama- kui ka biograafiliseks filmiks.
Bohemian Rhapsody pälvis palju tunnustust, saades 91st Academy Awards hindamisel neli auhinda: Best Actor (Malek), Best Sound Editing, Best Film Editing ja Best Sound Mixing; peale selle nomineeriti film ka Best Picture auhinnale, mille võitis Green Book. Film võitis ka Best Motion Picture – Drama Kuldgloobuse auhindamise, lisaks nomineeriti see Producers Guild of America Award for Best Theatrical Motion Picture ja BAFTA Award for Best British Film auhinnale, kuni Malek võitis Kuldgloobuse, Screen Actors Guild ja BAFTA parima näitlemise eest.

Süžee

1970. aastal Londonis, Farrokh "Freddie" Bulsara, India parsi põgenik Sansibarist töötab Heathrow' lennujaamas pagasikäitlejana ning elab oma vanemate ja noorema õega. Pärast baaris nähtud bändi Smile kontserti, kohtub Freddie Mary Austiniga ja tutvub kitarristi Brian May ning trummari Roger Meddows Tayloriga. Kui Freddie kuuleb, et bändi eeslaulja Tim Staffell on lahkunud bändist, demonstreerib ta oma lauluoskusi ja pakub end uueks lauljaks. Freddie ja Mary hakkavad käima.
Freddie lauljana ja John Deacon basskitarristina, müüb bänd Inglismaal kõik kontserdid välja. Freddie julgustab teisi kastist välja mõtlema, müües maha kaubiku, et broneerida Trident Studios uue debüütalbumi salvestamiseks. Kui üks A&R (artist and repertoire) esindaja kuuleb Queeni eksperimenteerimas, palub ta helitehnik Roy Thomas Bakerilt nende demosid. Freddie nimetab bändi ümber Queeniks ja muudab oma nime ametlikult Freddie Mercuryiks.
Bänd kirjutab John Reidi, Elton Johni mänedžeriga alla EMI-ga lepingu sõlmimiseks. Esinemine Top of the Popsi saates toob Queenile nende esimese hiti, Killer Queeni. Pärast albumi promotuuri Freddie ja Mary kihluvad. Album jõuab Ameerikas edetabelitesse ning bänd alustab väljamüüdud  Ameerika-tuuri, kus Freddie oma seksuaalsuses kahtleb.
1975. aastal salvestab Queen oma neljandat albumit A Night at the Opera, kuid jätavad lepingu EMI-ga katki, kuna Ray Foster keeldub ooperliku Bohemian Rhapsody peasinglina välja laskmast oma kuueminutilise pikkuse tõttu; Foster laidab laulu ka selle viisi ja sõnade pärast, millele Freddie reageerib kivi Fosteri aknast sisse viskamise ning vandumisega (millele Foster samamoodi vastab), sest bänd pingutas laulu kirjutamise ja esitamisega palju. Freddie laseb DJ Kenny Everettil laulu raadios debüüdina esitada; vaatamata erinevatele arvustusele, saab laulust hitt. Queeni ülemaailmsel tuuril algab Freddiel oma mänedžeri Paul Prenteriga afäär pärast nende kahevahelist vahejuhtumit stuudios, kui Freddie Love of My Life'i harjutas. Mary julgustustusega tuleb Freddie kapist biseksuaalsena välja, kuigi Mary kinnitab talle, et ta on gei. Nende kihlus katkeb, kuid nad jäävad siiski sõpradeks ning kui Freddie 1980. aastal ekstravagantse maja ostab, kolib Mary kõrvalmajja.
Bändis kasvab pinge, kui Freddie end järjest Paulil manipuleerida laseb. Pärast üleolevat pidu käperdab Freddie ettekandjat Jim Huttonit. Kui Jim sellele negatiivselt vastab, vabandab Freddie ning nad hakkavad rääkima, üsna varsti jagavad nad juba ühist suudlust. Jim palub Freddiet teda üles otsida, kui ta iseendale samuti meeldima hakkab. Sel ajal kirjutab Brian May juba We Will Rock You'd, et publik saaks laulust osa võtta ja pärast sellele järgnwnud edukat kontserti, värbab Paul John Reidi Freddiele soolokarjääri võimalust ja Queenist lahti ütlema, ajendades Freddiet Reidi purjus peaga vihahoos ilma bändita teema arutamist vallandama, süvendades teiste viha. Peale selle tekitab üleüldise tüli bändis Freddie ihalus teha klubi- ja diskomuusikat, kuid John Deacon on mõttega rahul ja kirjutab bassirifi, mis viib suure hiti Another One Bites the Dustini. Queeni 1982. aasta albumi Hot Space'i pressikonverentsil pommitatakse Freddiet küsimustega tema iskliku elu kohta, vihastades teda.
Freddie kasvab bändikaaslastega järjest enam lahku, kui nende uus muusikavideo I Want to Break Free, kus bänd on naisteks riietunud (paroodia kuulsast briti seebiooperist Coronation Street) , keelatakse MTV-s ära. Ta kuulutab teistele, et sõlmis CBS Recordsiga lepingu, mille põhjal saab tema neli miljonit dollarit. See ajab bändi efektiivselt lahku. 1984. aastal kolib Freddie Münchenisse, et oma esimese sooloalbumi Mr. Bad Guy kallal töötada, leides end kadununa narkootikumide-alkoholi tarvitamises ning Pauliga orgiates olles ja ta jääb väga haigeks. Mary, kes on oma uuest partnerist juba rasedaks jäänud, hakkab Freddie pärast muretsema ning julgustab teda Queeni tagasi minema, olles isegi pakutud kohta Bob Geldofi heategevuskontserdile Live Aidile.
Saades teada, et Paul on Live Aidi tema eest salajas hoidnud, lõpetab Freddie temaga igasuguse suhtluse, juba kõrini igasugustest valedest ning tema käitumisest, kuid selle peale läheb Paul avalikkuse ette Freddie privaat- ning seksuaalelu tõsiasjadega. Freddie läheb Londonisse tagasi ja lepib oma bändikaaslastega ära üksmeelsel nõustumisel, et kõik saavad laulude eest võrdselt raha ja laulud kirjutas Queen tervikuna, mitte üks neist. Samal ajal soovib Queeni uus mänedžer Jim Beach vastust Live Aidil esinemise kohta, millega bänd nõustub. HIV /AIDS ülemaailmselt levimas, avastab Freddie, et ka tema on nakatunud; ta jagab kurvastavat infot toetavatele bändikaaslastele. Kõik on šokis, aga Freddie ütleb neile, et tema üle haletsemine on kõigest üks suur aja raiskamine; väärtusliku aja, millega saaks muusikat teha.
Live Aidi päeval võtab Freddie uuesti ühendust Jimi, Mary ja oma perega. Laval esitab Queen mõnesid oma hitte nagu näiteks Bohemian Rhapsody, Radio Ga Ga, Hammer to Fall ja We Are the Champions, aitamaks koguda annetusi. Film lõpeb tiitritega, öeldes, et Freddie suri 24. novembril 1991. aastal AIDS-ist põhjustatud kopsupõletikku, jäädes Jimi ja Maryiga väga lähedaseks oma elu lõpuni ja et Mercury Phoenix Trust loodi AIDS-i haigete elude kergendamiseks.