google/wiki40b huggingface dataset:
Madis Saluveer

Madis Saluveer (sündinud 2. juulil 1952 Põlvas) on Eesti keeleteadlane.

Elulugu

Madis Saluveer on teenistujate poeg.
Lõpetas 1971 Võru 1. Keskkooli, 1976 TÜ inglise filoloogia erialal, oli 1984–88 NSVL Teaduste Akadeemia Keelet Instituudi (kaugõppe) aspirant, filoloogiakandidaat (1989, samas), väitekiri "Семантический и прагматический анализ вводных элементов высказывания типов "естественно, очевидно, к счастью". Oli 1976–84 TÜ tehisintellekti labori nooremteadur, 1984–90 võõrkeelte kateedri õpetaja, 1990–91 dotsent ja 1991 ühtlasi eesti keele labori vanemteadur, 1992–93 keelekeskuse inglise keele sektsiooni dotsent, ühtlasi 1992 ja 1994 Stockholmi Ülikooli keelet instituudi külalisuurija, 1994–98 Folkuniversitetet Tartu juhataja, 1998–2000 Tartu linnavalitsuse kantselei juhataja, 2000–01 Peipsi Koostöö Keskuse projektijuht, 2001–06 TÜ teadus- ja arendusosakonna arendustalituse peaspetsialist, 2006– Teaduskompetentsi Nõukogu büroo juhataja. Lugenud praktilise inglise keele kursust.

Teadustöö

Uurimisvaldkond: loomuliku keele semantika ja pragmaatika, dialoogi modelleerimine arvutil, loomuliku keele töötlus. 40 teadustrükist.
Mentalist

Sisu

Sarja peategelane Patrick Jane (Simon Baker) on sõltumatu konsultant CBI-s (California Juurdlusbüroos). Ta ei ole politseiametnik, vaid konsultant, ja aitab endise "selgeltnägijana" oma võimeid kasutades CBI-l mõrvajuhtumeid lahendada. Jane'i põhieesmärk on tabada sarimõrvar Red John, kes tappis viie aasta eest tema abikaasa ja tütre.

Tegelaste tutvustus

Patrick Jane on konsultant, kes suudab üsna ebatavalisel moel lahendada absoluutselt kõik juhtumid. Ta näeb inimesi läbi ja teab, kui inimene midagi varjab või valetab. Tema lemmiktegevus on diivanil lebada ja teed juua.
Teresa Lisbon on uurija, kes Jane'i kohale kutsub ja peab mõrvari leidmiseks Jane'i kummaliste ideedega sageli kaasa minema. Teresa on väga kohusetundlik, kuid Jane'iga töötades satub temagi vahel jamadesse.
Cho Kimball on väga kohusetundlik uurija ja uurimisrühma kõige tõsisem liige.
Wayne Rigsby on uurija, kelle parim sõber on Cho ja keda pannakse väga tihti uurimises kedagi teist jäljendama. Talle meeldib nalja teha, kuigi see ei tule tal alati kõige paremini välja.
Grace Van Pelt on uurija, kes tegutseb enamasti IT alal, kuid käib tihti ka väljas. Ta on väga võluv naine, kes võrgutab oma keha ja punase peaga nii mõnegi mehe. Grace on mõistev ja alati valmis teisi aitama.
Börsiettevõte

Börsiettevõte või börsiühing on ettevõte, mille omandivorm on korraldatud aktsiate kaudu, millega kavatsetakse vabalt kaubelda börsil või börsivälistel turgudel. Börsiettevõtet võib noteerida börsil (noteeritud ettevõte), mis hõlbustab aktsiatega kauplemist, või mitte (noteerimata aktsiaselts). Mõnes jurisdiktsioonis tuleb börsil noteerida teatud suurusega aktsiaseltsid.
Börsiettevõtteid moodustatakse konkreetsete riikide õigussüsteemides ja seetõttu on neil ühendused ja ametlikud määrangud, mis on selged ja eraldiseisvad selles piirkonnas, kus nad baseeruvad. Näiteks Ameerika Ühendriikides on börsiettevõte tavaliselt ettevõtte tüüp (kuigi korporatsioon ei pea olema aktsiaselts), Prantsusmaal on see tavaliselt "société anonyme" (SA), Suurbritannias public limited company (plc) ja Saksamaal Aktiengesellschaft (AG).
Rossohhan

Üldandmeid ja geograafiline asend

Järve pinna kõrgus merepinnast on 1120 meetrit, suurim sügavus 2,8 meetrit ja sõltuvalt sademete hulgast ka 4–4,5 meetrit.
Järv jääb Gorganõ eelmäestike Aršitsa mägialadelt voolava 12 km pikkuse Mšana jõe valglasse.
Ukraina linnadest lähimad on Ivano-Frankivski oblasti suurimad Ivano-Frankivsk, Kaluš ja Kolomõja. Järvele pääseb talispordisõpradele tuntud Osmoloda külast, kust sinna läheb umbes 13 km pikkune looduskaunis ja tähistatud rada kõrvuti Mšana jõeoruga.

Tekkimine

Rosohan paikneb Mentšeliki (ka Üla-Mentšeliki) mäe (1557 m) jalamil ja lähim naaberjärv on Aršitsa. Karpaatides 1450–1800 meetri kõrgusel merepinnast on leidunud rohkem kui 30 alpine järve, mille tekkepõhjuseks peetakse nõgude täitumist iidsete liustike sulavetega. Pindalalt järved ei ole kuigi suured ja sügavus ulatub 1,5 – üle 3 meetri, aga need ”mägede silmad” veetlevad lummavate vaadete ja ümbritseva maastikega. Vastavalt kohalike elanike uskumustele järved kiiravad vaimset salapära ja ligipääsmatust, nad kutsuvad ja seejärel karistavad kõiki neid, kes langesid kiusatusse nende hüplevate lainete särast.
Nende suletud järvede tekke põhjuseks võib pidada nii maalihet kui ka meteoriiti.

Iseloomustus

Järve vesi on kristallselge, külm ja läbipaistev. Veetemperatuur ei tõuse üle +15 kraadi. Põhi on kivine. Kaldanõlvadel on liustikest vabaneva sulavee üleujutustes kaadunud puid.
Järves ei leidu mikroorganisme ega kalu ning veealune floora on äärmiselt vaene. Seal ebaõnnestusid kõik katsed kasvatada kalu.
Järve kaldanõlvad on järsud ja kivised, kohati kaetud sajandivanuste mändidega. Järve ümber kasvab ülitihe mets, kus on valik alpine ja metsataimekooslusi.
Ōsaka metroo

Ōsaka metroo (jaapani keeles 大阪市営地下鉄, Ōsaka-shiei chikatetsu) on Ōsaka linnas töötav metroosüsteem. Selle esimene liin Midōsuji liin avati aastal 1933. Metroo kogupikkus on 129,9 km.
Heaoluturism

Tüübid

Reisijad tarbivad heaolu nimel mitmesuguseid teenuseid. Sealhulgas füüsiline treenitus ja sport, iluteenused, tervislik toitumine, lõõgastus ja stressi leevendamine, meditatsioon, jooga, tervisega seotud haridus. Võidakse leida protseduure või ravimeetodeid kas tavapärase, alternatiivse, täiendava, taimse või homöopaatilise meditsiini abil.

Hotellid

Paljud inimesed püüavad reisi ajal säilitada tervislikku eluviisi. Mitmed hotelligrupid on välja töötanud programme, et kaasata erinevate sihtrühmade külastajaid. Programmid hõlmavad tervislikke toiduvalikuid, lõõgastusprogramme, spaateenuseid ja sportimisvõimalusi.

Haiglad ja meditsiiniasutused

Haigla on oluline vahendaja sihtkohtade heaoluprogrammidele. Tüüpilised programmid rõhutavad elustiili parandamist või ennetamist. Arutlusele on võetud mõte, kas heaoluturism sisaldab külastusi ka haiglatesse, kliinikutesse või arsti kontoritesse. Turismivormi edendajad määratlevad kõik heaoluturismi teenused selle definitsiooni alla, ka need, mida pakutakse väljaspool meditsiiniasutusi spaades, tervisekeskustes, kuurortides või hotellides.

Puhkekeskused

Tervisekeskused pakuvad lühiajalisi programme konkreetsete terviseprobleemide lahendamiseks, stressi vähendamiseks või toetamaks elustiili paranemist.

Euroopa

Euroopa on suuruselt teine heaoluturismi turg. Usutud on mineraalvanne, talasoteraapiat ja muid looduslikke ja veepõhiseid protseduure. Türgi ja Ungari tervisekeskused võtavad vastu heaoluturiste, paljusid toetavad võõrustajariigid Norra ja Taani, soovides vähendada kallite operatsioonide maksumust.
Heaoluturismi toetajad ütlevad, et puhkused parandavad füüsilist heaolu, õnnetunnet ja produktiivsust, mainides, et tervisega seotud reisid avaldavad positiivset mõju loovusele, vastupanuvõimele, probleemide lahendamisele ja stressiga toimetulekuks. Siiani on raske olnud edastada tulemusi tervisega seotud reisimise põhjal.
Sümfoonia

Mõiste

Sõna 'sümfoonia' on moodustunud kahest kreekakeelsest sõnast syn (‘koos’) ja phōnē (‘kõlama’). Ladinakeelset sõna symphonia kasutati kesk- ja renessansi ajal kooskõla tähenduses. 
Ilmselt on sõna algne tähendus olnud põhjuseks ka Giovanni Gabrieli (Sacrae symphoniae, 1597), Heinrich Schützi (Symphoniae sacrae, 1629) ja teiste heliloojate tavaliselt nii lauljaid kui ka muusikainstrumente kaasavate motettide pealkirjastamisel. 
17. sajandil tähistati sõnaga ‘sümfoonia’ (sinfonia) ooperite, oratooriumite ja kantaatide instrumentaalseid sissejuhatusi, aariate ja ansamblite sissejuhatavaid instrumentaalseid ritornelle ning ansambliteoseid, mida võiks nimetada ka sonaatideks või kontsertideks. Põhjused, miks sarnaseid teoseid nimetati erineva nimetusega, olid muusikavälised: sümfoonia võis olla osa suuremast teosest, näiteks ooperist või oratooriumist, muusikasündmusest (akadeemiast) või jumalateenistusest. 
Tänapäevase mitmeosalise sümfoonia otseseks eelkäijaks oli ooperi avamäng, millel 18. sajandi alguseks oli kujunenud suhteliselt standardne kolmeosaline struktuur: kiire - aeglane - tantsuline kiire. Seda Alessandro Scarlatti ja tema kaasaegsete skeemi rakendati laialt ka väljaspool Itaaliat: põhiliselt Saksamaal ja Inglismaal ning vähem Prantsusmaal, kus valitses prantsuse avamäng. 
Sõnu 'avamäng' ja sümfoonia' peeti veel 18. sajandil sünonüümideks.

16. ja 17. sajandi sümfoonia

Näiteks Johann Sebastian Bach nimetas sümfooniateks (sinfonia) nii Teise klahvpillipartiita esimest osa kui ka kolmehäälseid inventsioone.

19. sajandi sümfoonia

19. sajandi romantilisel sümfoonial võis olla ka rohkem või vähem osi. Alates Ludwig van Beethoveni 9. sümfooniast võisid sümfoonia koosseisus olla ka lauljad.

Klassitsism

Klassitsistlik sümfoonia kujunes välja 18. sajandil Viini klassikalise koolkonna (Haydni, Mozarti ja Beethoveni) loomingus.
Katrin-Merili Poom

Muusikaline tegevus

Katrin-Merili Poom laulis Ülenurme MK Laulustuudios. Ta on õppinud Tartu 1. Muusikakoolis ja on saanud häid kohti mitmel laulukonkursil (Saaremaa ÜG solistide konkurss, Viisivärten, Viru Laul jt.).
Max Suhrbier

Max Suhrbier (12. oktoober 1902 Rostock – 16. jaanuar 1971 Ida-Berliin) oli saksa jurist ja Saksa DV riigitegelane.
Max Suhrbier oli pärit lukksepa perekonnast. Gümnaasiumi lõpetamise järel õppis ta aastatel 1921–1924 Rostocki Ülikoolis õigusteadust, doktorikraadi kaitses 1925. aastal. Seejärel töötas Rostockis erinevates asutustes ametnikuna kuni 1928. aastal sooritas assessorieksami. 1929–1933 töötas Max Suhrbier Schwerinis Mecklenburgi põllumajandusministeeriumis referendina, 1933–1945 Schwerinis Mecklenburgi rahandusministeeriumis referendi ja valitsusnõunikuna. 1945. aastal oli ta Mecklenburg-Vorpommerni rahandusministeeriumi ministeeriuminõunik. 1946. aasta jaanuaris oli ta üks Saksamaa Liberaaldemokraatliku Partei kohaliku organisatsiooni asutajatest Mecklenburg-Vorpommernis ja 1947–1952 selle esimees. 1946. aastal oli ta Mecklenburgi rahandusministeeriumi osakonnajuhataja. 1946–1950 oli Suhrbier Mecklenburg-Vorpommerni liidumaa parlamendi liige ja 1948–1952 Mecklenburgi rahandusminister. 1952–1959 oli ta Schwerini ringkonna Nõukogu aseesimees ja Saksamaa Liberaaldemokraatliku Partei allorganisatsiooni esimees. 1950–1958 ja 1963–1971 oli Max Suhrbier Rahvakoja (parlamendi) liige. 1959–1960 oli ta Saksa DV rahandusministri asetäitja ja 1960–1965 üks Saksa DV Ministrite Nõukogu esimehe asetäitjatest.
1960. aasta juulist kuni 1967. aasta novembrini oli Max Suhrbier Saksamaa Liberaaldemokraatliku Partei esimees. Seejärel oli ta kuni surmani Saksamaa Liberaaldemokraatliku Partei auesimees.
Peter Folling

Peter Folling (ladina Petrus Nicolai Follingius; surnud 1565) oli rootsi vaimulik ja esimene Rootsi-aegne luterlik piiskop Eestimaal. 
Enne piiskopiks määramist Tallinnasse oli Östergötlandist pärit Folling 1558 kuni 1563. aasta maikuuni piiskop Turus, mil Erik XIV ta sellest ametist lahti laskis.
Adeele Jaago

Adeele Jaago (kuni 2019. aastani Adeele Sepp; sündinud 10. novembril 1989 Kuressaares) on eesti näitleja ja lavastaja. 
Ta lõpetas 2008. aastal Tõrva Gümnaasiumi. 2008–2009 õppis ta Tartu Ülikoolis semiootikat. 
2013. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia lavastaja ja näitleja eriala cum laude 
Samast aastast töötab ta Viljandi Ugala teatri näitlejana.
Aastatel 2013–2015 mängis ta seriaalis "Kättemaksukontor" Kirke Kleini rolli. Ta on mänginud filmis "Võta või jäta" (2018).
Ta osales 2016. aasta sügishooajal meelelahutussaates "Su nägu kõlab tuttavalt".

Isiklikku

Adeele Jaago on abielus muusik Jaan Jaagoga. 29. septembril 2018 sündis tal tütar.
Veena Räägel

Veena Räägel (28. märts 1934 Abja vald, Pärnumaa – 27. märts 2002) oli Eesti geoloog.

Elulugu

Veena Räägel oli talupidaja tütar.
Lõpetas 1953 Suure-Jaani Keskkooli ja 1958 Tartu Ülikooli geoloogia osakonna; geoloogiamagister (1993, TÜ), väitekiri "Eesti looduslike ehitusmaterjalide kasutamine ja edasised perspektiivid". Töötas 1958–1963 Semipalatinski ja Altai geoloogilises ekspeditsioonis Kasahstanis geoloogia kaardistamisel ja maavarade otsimisel. 1963–2002 Eesti Geoloogiakeskuses mitmesugustel ametikohtadel (sh peageoloog ja maavarade osakonna juhataja).

Teadustöö

Uurimisvaldkonnad: maavarad kui looduslikud ehitusmaterjalid ning geoloogilis-majanduslikud hinnangud ja ehitusmaterjalide tööstuse arenguprobleemid. Üle 10 teadustrükise.
Eesti Rahvatantsu ja Rahvamuusika Selts

Eesti Rahvatantsu ja Rahvamuusika Selts (ERRS) on alates 10. detsembrist 1988 tegutsev rahvatantsu-, rahvamuusikaõpetajate ja -harrastajate ühendus Eestis.
ERRS-i juhatuse esimehed on olnud Anti Kalamees (1988–1989), Ülo Luht (1989–1993; rahvatants), Ahto Nurk (1989–1993; rahvamuusika), Valdo Rebane (1993–2002) ja Kalev Järvela (2002–...).
1990. aastast ilmub ERRS häälekandjana ERRS-i Teataja (1990–1992 nimega ERRS-i Sõna). 
ERSS annab välja mitmeid tunnustusi, näiteks Eesti Rahvatantsu ja Rahvamuusika Seltsi märke.
Kristiine Miilen

Kristiine Miilen (sündinud 4. detsembril 1996 Viljandis) on eesti võrkpallur, kes mängib aastast 2017 Prantsusmaal võrkpalliklubis Saint-Raphaël Var Volley.

Isiklikku

Kristiine isa on Mati Miilen ja ema Evelin Maalmeister. Aastatel 2003–2012 õppis Kristiine Miilen Viljandi Paalalinna Gümnaasiumis, 2012–2015 õppis Viljandi Gümnaasiumis, mille lõpetas hõbemedaliga. Kristiine Miilen on tegelenud ratsaspordiga 10 aastat.
Valdas Adamkus

Valdas Adamkus (sündinud Voldemaras Adamkavičius 3. novembril 1926 Kaunases) on Leedu poliitik, Leedu president aastail 1998–2003 ja 2004–2009.
Aastal 1998 valiti ta kolmandaks Leedu presidendiks uuel iseseisvusajal. Tema ametiaeg kestis 2003. aastani. Järgmiseks ametiajaks teda tagasi ei valitud, kuid ta võitis pärast president Rolandas Paksase tagandamist peetud 2004. aasta Leedu presidendivalimised juunis.

Varasem elu

Adamkus sündis Leedus. Tema isa Ignas Adamkavičius (1896–1987) oli Leedu üks esimesi sõjaväelendureid.
Noormehena osales Valdas põrandaaluses võitluses nii Nõukogude kui ka Saksa okupatsioonijõududega.
1948. aastal peetud ikestatud rahvaste olümpiamängudel võitis ta kergejõustikus kuld- ja hõbemedali.
Ta õppis Müncheni ülikoolis, kuid emigreerus USA-sse. Viit keelt valdav Adamkus teenis 1950. aastatel USA sõjaväeluures. 1960. aastal lõpetas Adamkus Illinoisi Tehnoloogiainstituudi ehitusinsenerina.

Keskkonnakaitseagentuur

Adamkus asus USA Keskkonnakaitseagentuuri tööle kohe, kui see 1970 asutati. President Ronald Reagan määras ta 1981 piirkonnahalduriks. Ta vastutas kõikide föderaalsete õhu-, vee- ja ohtlike jäätmete ning muu saaste kontrolliprogrammide eest Illinoisis, Indianas, Michiganis, Minnesotas, Ohios ja Wisconsinis. Aastal 1985 sai ta Reaganilt kõrgeima ametnikule antava autasu Distinguished Executive Presidential Rank Award. Adamkus töötas piirkonnahaldurina 16 aastat ja läks 1997 pensionile, olles teeninud 29 aastat föderaalametnikuna. Ta oli Vabariikliku Partei liige.

Leedu president

Varsti pärast keskkonnaagentuurist lahkumist asus Adamkus elama Leedusse. Aastal 1998 valiti ta Leedu presidendiks ning ta jäi sellele ametikohale 2003. aastani, mil ta sai valimistel lüüa Rolandas Paksaselt. Ent Paksas tagandati 2004. aastal ja Adamkus kandideeris uuesti. Valimiste esimene voor peeti 13. juunil 2004. Adamkus kogus 30% antud häältest, saades kõige rohkem hääli. Teise vooru, mis peeti 27. juunil 2004, võitis Adamkus 52 protsendiga häältest. Alates 12. juulist 2004 kuni 12. juulini 2009 oli ta Leedu Vabariigi president.
7. märtsil 2005 tegid Adamkus ja Eesti president Arnold Rüütel ühisavalduse, milles kumbki luges samal päeval oma maa presidendilossis ette avalduse, milles teatasid, et ei sõida 9. mail Moskvas toimuvatele Suure Isamaasõja lõppemise 60. aastapäeva pidustustele. Kumbki oli selleks enda juurde kutsunud Venemaa suursaadiku. Seevastu Läti tollane president Vaira Vike-Freiberga osales nendel pidustustel.
Jaan Sihver

Elulugu

Jaan Sihver sündis 1879. aastal Viljandimaa Vana-Tänassilma vallas ja kolis Mõisakülla, kus abiellus Mõisakülast pärit Helene Kollistiga. 13. oktoobril (vkj 29. septembril) 1905 asutas Jaan Sihver, omaaegne aktiivne ühiskonna-, kultuuri- ja haridustegelane, Mõisakülas oma naise, Helene Kollisti isa majas Mõisaküla esimese kooli, 2-klassilise erakooli. Jaan Sihver oli tol ajal Mõisakülas aktiivne seltsielu edendaja: ta lõi aktiivselt kaasa kohaliku puhkpilliorkestri tegevuses, asutas tehasetöölistele sauna. Jaan Sihver seisis hea ka selle eest, et Mõisakülal oleks oma raamatukogu ja arstipunkt. 
Jaan Sihver osales 1905. aasta revolutsioonisündmustes Eestis ning vahistati detsembris 1905 ja mõisteti 15 aastaks sunnitööle. VSDTP liige 1905. aastast. Vabanes pärast 1917. aasta Veebruarirevolutsiooni ning töötas Moskva Tööliste Saadikute Nõukogus – maapiirkondade osakonna instruktorina.
Jaan Sihveril ei ole seost Mõisaküla Raudteetehase saunaga. Saun ehitati Raudteetehase kompleksis. 20. saj alguses ehitatud avalik saun. Kui arvestada, et Mõisaküla Raudteetehase saun on pidevalt tegutsenud, võib Mõisaküla sauna puhul olla tegemist Eesti ühe vanema jätkuvalt tegutseva avaliku saunaga. https://register.muinas.ee/file/architecture/1741.pdf
Jaan Sihveril ei ole seost raamatukogu olemisega Mõisakülas. Tuginedes Kaljo–Olev Veskimäe Eesti raamatukogunduse ajaloo bibliograafia kuni 1917. 2. osale, on teada, et Liivimaa kuberner andis Pärnu Eesti Kooli Seltsi Mõisaküla Haruseltsi raamatukogu asutamiseks loa 1910. aasta oktoobris (Livljandskim 1910 4. okt., c. 656, nr. 16). (Veskimägi 1985, lk 59). Lähtudes senistest andmetest on tegu esimese rahvaraamatukoguga Mõisakülas. http://be.convdocs.org/docs/index-111242.html?page=15 Jaan Sihveri seos Mõisakülas arstipunkti olemisega ei ole ühegi algdokumendiga tõendatud, mistõttu on arstipunktiga seotud väide väär!

Tegevus Eestis

1917. aasta juulist tegutses Jaan Sihver Eestis Tallinnas Eesti Ajutise Maanõukogu liikmena, kus oli ka kommunistliku ajalehe Tööline ja Maatamees toimetuste liige; Eestimaa Maatameeste Keskbüroo liige ja Eestimaa Kubermangu Ajutise Maanõukogu bolševike fraktsiooni esimees. 
1917. aasta juulist oli J. Sihver ka VSDT(b)P Eesti sektsioonide konverentsi saadik ja valiti VSDT(b)P Eesti sektsioonide Keskkomitee liikmeks. 
Kaksikvõimu ajal Eestis 1917. aastal, oli ta 1917. aasta detsembrist Viljandi Tööliste ja Soldatite Saadikute Nõukogu TK esimees.
Pärast Eesti okupeerimist Saksa vägede poolt 1918. aastal taandus J. Sihver koos nõukogude vägede ja võimuorganitega Venemaale.
1918. aasta suvest kuulus VK(b)P Eesti Osakondade Keskkomiteesse ning J. Sihver kuulus ka 1918. aasta septembris Moskvas VK(b)P Keskkomitee juures moodustatud Okupeeritud Alade (Valgevene, Leedu, Läti, Poola, Eesti ja Soome) Keskkomiteesse Eesti organisatsioonide esindajana.

Isiklikku

Jaan Sihver oli abielus Helene Sihveriga (1880–1967), abielust sündis kaks poega, vanem poeg Viktor (1905–1967) oli sõjaväelane, ta viibis ka stalinlikus vangilaagris.
Perikoopide raamat

Perikoopide raamat, ka evangelistaar (ladina keelest evangelistarium) on liturgiline raamat, millesse on koondatud kirikuaasta pühapäevade ja suurte pühade jumalateenistustel lugemiseks mõeldud tekstilõigud (perikoobid) Uuest Testamendist. Kasutatakse katoliku ja õigeusu kirikus.

Sõnavara

Katoliku kirik nimetab inglise, prantsuse ja saksa keeles tänapäeval nii perikoopide raamatut kui ka nelja evangeeliumi täistekste koondavat evangeliaari sama sõnaga evangeliaariks (évangéliaire, evangeliary, Evangeliar).
Bütsantsi liturgias on perikoopide raamat εὐαγγέλιον λειτουργικόν evangelion liturgikon või εὐαγγέλιον evangelion, evangeeliumi täistekste sisaldav raamat τετραευαγγέλιον tetraevangelion. Kirikuslaavi keeles vastab perikoopide raamatule А́пракос (vanakreeka keelest ἄπρακτος 'mitte-argipäevane').

Sisu

Tekstilõikude järjekord on seotud kirikuaasta pühadega, alates vigiiliast enne jõule. Erinevalt evangeliaarist ei ole perikoopide raamatus evangeeliumide kogu tekst. Evangelistaar võis sisaldada evangeeliumist valitud tekste ka muudeks erilisteks puhkudeks, näiteks kiriku pühitsemise aastapäev (templipüha) või jumalateenistus surnute mälestuseks.

Ajalugu

Alates 5. sajandist hakkas algne terve piibliteksti lugemine jumalateenistustel (lectio continua) laiemalt asenduma valitud tekstilõikude lugemisega. Kuigi perikoopi kui piibli tekstilõiku mainitakse juba Justinuse 2. sajandi tekstides, pärinevad esimesed lektsionaarid (perikoopide raamat ja epistolaar koos) 5. sajandist. 6. sajandiks oli tava koondada jumalateenistustel lugemiseks mõeldud tekstid omaette raamatusse täiesti välja kujunenud.
Perikoopide raamatud on sageli illustreeritud jutustavate miniatuuridega pühakirjalõigu kohta. Varaseimad tuntud näited keskaegsetest käsikirjalistest hinnaliste illustratsioonidega perikoopide raamatutest on Godescalci evangelistaar (781–783), Codex Egberti (Reichenau, 980–993), ottode kunstist Heinrich II ja Heinrich III perikoopide raamatud, glagoolitsas Codex Assemanianus (Novgorod, 11. sajand) ja  11. sajandi lõpust Gniezno ja Płocki codex aureus'ed ning Vyšehradi koodeks.
Jahisarv

Jahisarv (ka: püssirohusarv) on ventiilideta metallpuhkpill, millega antakse jahisignaale .
Jahisarv on metsasarve otsene eelkäija.
Penningtoni maakond (Lõuna-Dakota)

Penningtoni maakond (Pennington County) on maakond USA-s Lõuna-Dakota osariigis. Geograafilised koordinaadid on 44°01' N, 102°82' W.
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Rapid City.
Maakonna pindala on 7211 km². Veepindala on 21 km².
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 100 948. Aastal 2000 oli elanikke 88 565.

Ajalugu

Penningtoni maakond moodustati 1875. aastal. Maakond sai nime endise Dakota territooriumi kuberneri John L. Penningtoni järgi.
Kobra

Levila

Kobrad on levinud Aafrikas, Lähis-Idas ja Kagu-Aasias ning Indoneesias.

Kokkupuuted inimestega

Kobra perekonna madusid liigitatakse inimeste suhtes mürkmadudeks, kuna nende hammustus võib inimestel kerge kuni raske astmega mürgistusseisundeid (inglise keeles cobraism) esile kutsuda. Kuni pooled kobrahammustusest võivad 'kuivad' olla, mil kobra sülge ei erita.
Kobradelt maokasvandustes (või ka looduses) 'lüpstud' modifitseeritud sülge on kasutatud amüotroofset lateraalskleroosi põdevatel inimestel uuringutes ja eksperimentaalse leevendava vahendina.
HarperCollins

HarperCollins on kirjastus. 
Selle peakorter asub USA-s New Yorgis. 
Kirjastuse nimekirjas on palju tuntud autorite teoseid.
Vesikarikas

Sünonüümid

Taimel on mitu ladinakeelset sünonüümi: Stratiotes aculeatus; Stratiotes aquaticus; Stratiotes ensiformis ja Stratiotes generalis.