google/wiki40b huggingface dataset:
George Curzon

George Nathaniel Curzon, esimene markii Curzon of Kedleston (11. jaanuar 1859 Kedleston, Derbyshire – 20. märts 1925 London) oli Suurbritannia poliitik, India asekuningas ja Suurbritannia välisminister.
Curzon lõpetas Eton College'i ja Oxfordi Ülikooli Balliol College'i.
Kuum täpp

Kuum täpp ehk kuum punkt on laamasisene vulkaaniline piirkond.
Kuuma täpi all kerkivad vahevööst kõrge temperatuuriga vahevöö pluumid, mille kohal litosfäär õheneb ning praguneb. Tekkinud lõhedest voolab magma maapinnale moodustades ookeanilisi saari, ookeanilisi basaltplatoosid, põhjustades mandrite riftistumist jne. Kuumad täpid on tihti seotud suurte magmaprovintsidega. Näiteks Dekkani basaltplatoo on suur magmaprovints, mille tekitanud pluum paikneb kaasajal kuuma täpina Réunioni saare all.
Atlandi ookeanis paikneb üks kuum täpp otse ookeani keskahelikul moodustades Tristan da Cunha saare. Ka Islandi saar paikneb kuuma täpi kohal.
Kuuma täpi magma on enamasti basaltse koostisega ning tavaliselt ei põhjusta märkimisväärseid plahvatusi ega maavärinaid.
Tavaliselt arvatakse, et kuumad magmavoolud saavad alguse väga sügavalt Maa välistuuma ja vahevöö piirilt. Sellele arvamusele pani aluse kuumade täppide teooria looja John Tuzo Wilson. Viimasel ajal on aga selles kahtlema hakatud. Vähemalt osadel juhtudel tundub, et kuuma täpi magma ei pärine nii sügavalt.
Veikko Täär

Veikko Täär (sündinud 7. septembril 1971) on eesti näitleja ja ettevõtja.
Veikko Täär lõpetas 1989 Tartu 10. Keskkooli. Aastatel 1989–1991 õppis Täär Tartu Ülikoolis füüsikat, 1994–1998 aga Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikoolis 18. lennus näitlejaks (cum laude).
Pärast lavakooli on ta mänginud Eesti Draamateatri, Vanemuise, Ugala ja muude teatrite lavastuses ning osalenud teatriprojektides. Täär on eraldi õppinud Alexandri tehnikat ja lavalist võitlust.
Veikko Täärile kuulub Otepääl asuv kohvik l.u.m.i.. Eduka harrastussportlasena (suusamaratonid, triatlonid jm) on ta juhtinud rahvasporti propageerivaid telesaateid.
Täär juhtis 2005. aasta kevad-suvehooajal TV3 saatesarja "Vabad ja vallatud".
2016. aastast kuni 2018. aasta sügiseni mängis ta seriaalis "Siberi võmm" üht peategelast Viktor Korolit.
Patrick Leahy (kergejõustiklane)

Patrick Leahy (20. mai 1877 – 29. detsember 1927) oli Suurbritanniat esindanud iiri kergejõustiklane.
Ta võitis 1900. aasta suveolümpiamängudel Pariisis kõrgushüppes hõbemedali ja kaugushüppes pronksmedali ning sai kolmikhüppes neljanda koha.
Tanafjorden

Tanafjorden (põhjasaami keeles Deanuvuotna) on Barentsi mere fjord Norras Finnmargi maakonnas Gamviki, Berlevågi ja Deatnu vallas. Fjord paikneb Nordkinni poolsaare (läänes) ja Varangeri poolsaare (idas) vahel.  
See on Finnmargi suurtest lõuna suunas lõikuvatest fjordidest kõige idapoolsem. 
Fjordi pikkus on umbes 65 km, laius 8–12 km. 
Fjordi sopis on Smalfjordi küla ja Teno jõe suue. 
Fjordi suue asub Omgangsneseti (läänes) ja Skarveneseti (idas) vahel. 
Fjordil on arvukalt harusid. Läänekaldal on Tyfjorden, Skardfjorden, Rafjorden, Hopsfjorden ja Langfjorden, idakaldal Trollfjorden. Lõunasopis jaguneb fjord viieks haruks, mis on läänest itta Vestertana, Tarmfjorden, Smalfjorden, Teno suue ja Leirpollen. 
Suurem osa fjordiäärsest asustusest paikneb mõne fjordiharu sopis. Erandeiks on Store Molviki küla idakaldal ja Lávvonjárga lõunakaldal.  
Piki lõunakallast kulgevad maanteed riksvei 98 ja Riksvei 890.
Laskesport

Laskesport on spordiala, milles lastakse käsitulirelvast või õhkrelvast märki seisva või liikuva märklehe või lendava märgi pihta.

Ajalugu

Varaseimad andmed käsitulirelvadest pärinevad 14. sajandist. Järgmistel sajanditel täiustati käsitulirelvi mitmeti. Tähtsaimad leiutised olid püssiraua vintlõige (1493), nõelsüüde (1827), metallpadrun (1866) ja suitsuta püssirohi (19. sajandi keskel). Esimesed püstolid võeti kasutusele 16. sajandil, 19. sajandi lõpu käsitulirelvadel oli juba tänapäevane kuju.
Varaseimad teadaolevad võistlused toimusid 1472. aastal Zürichis; märgi läbimõõt oli 2,5 küünart (umbes 113 cm), lasti 230 sammu (umbes 170 m) kauguselt. Esimene rahvuslik ühing oli 1824. aastal Aaraus asutatud Šveitsi Laskurite Liit. Teistes Euroopa maades ja USA-s hakkas laskesport arenema 19. sajandi lõpul.
Esimesed MM-võistlused korraldati 1897. aastal Lyonis. Kavas oli laskmine vabapüssist 300 meetri kauguselt lamades, põlvelt ja püsti. Selles harjutuses esikohale tulevale meeskonnale andis Argentina kindral Pablo Riccheri 1903. aastal igavesti rändavaks auhinnaks 28 kg kaaluva hõbedast nn Argentina karika Copa Argentina. Karika on üldse võitnud 8 riigi sportlased, nendest kõige rohkem (20 korda) on selle võitnud Šveitsi laskurid. USA (10 võitu); NSV Liit (6 võitu); Eesti, Soome (2 võitu); Valgevene, Tšehhi ja Norra 2006. aastal (kõigil 1 võit).
Argentina karika on võitnud kahel korral ka Eesti laskurite vabapüssi meeskond, 1937. aasta maailmameistrivõistlustel Helsingis ja 1939. aastal Luzernis, mõlemad uute maailmarekorditega. 1930. aastate lõpus kuulusid eesti laskurid maailma laskespordi absoluutsesse tippu.
Üheksast esimeste nüüdisaegsete olümpiamängude kavas olnud spordialast oli 1896 Ateenas kõige rohkem osalejaid just laskmises.
1900. aastal lisati MM-võistluste programmi laskmine vabapüstolist, 1911. aastal armeepüssist ja 1929. aastal väikepüssist. 1929. aastal võeti kavva ka hirvelaskmine. 1897–1914 ja 1921–1931 (välja arvatud 1926) peeti MM-võitlusi igal aastal, 1931–1939 ja 1947–1954 kahe aasta tagant (1949–1952 oli vaheaeg kolm aastat), aastast 1954 on võisteldud täisprogrammiga iga nelja aasta järel olümpiamängude vahepeal. Naiste MM-võistlustega tehti algust 1958. aastal Moskvas. EM-võistlusi on korraldatud nii meestele kui ka naistele aastast 1955.
1907. aastal asutati Zürichis Rahvusvaheline Laskmisliit (Union Internationale de Tir, UIT, inglise keeles ISSF), mille peakorter asub Münchenis.
Laskmine on ala, kus vanusel pole nii suurt tähtsust kui enamikul teistel, kehalist võimekust nõudvatel spordialadel. Barcelona mängudel 1992 võitis meeste 50 m püstoliharjutuse 17-aastane Konstantin Lukaštšik, hõbeda sai aga 58-aastane rootslane Ragnar Skånaker.
Naised hakkasid olümpial meestest eraldi võistlema alles 1968. aastal. Ateenas oli kavas kolm ala – spordipüssi lamadesasend (50 m), liikuv märklaud ja olümpiakiirlaskmine –, milles võistlevad ainult mehed.
Ernst I (Anhalt-Dessau)

Elu

Aastal 1473, pärast oma isa surma, päris Ernst üheskoos oma nooremate vendade Georg II, Sigismund III ja Rudolf IV Anhalt-Dessau vürstkonna. Vastavalt Askania dünastia perekonnaseadusele leidis pärimine aset ilma igasuguse maadejaotuseta.
Sigismund III (1487), Georg II (1509) ja Rudolf IV (1510) surmad ilma elusolevate meessoost pärijateta tegid Ernsti Anhalt-Dessau ainuvalitsejaks kuni tema surmani.
Enn Pärnama

Elulugu

Õppis Tallinna Gustav Adolfi Gümnaasiumis. Põgenes 1944 Rootsi. Lõpetas 1953 Göteborgis keskkooli (eksternina), fil. cand. keemias (1959, Lundi Ülikool), oli 1959–1961 Lundi Ülikoolis riigi litsentsiaadistipendiaat, fil. lic. mineraloogias ja geoloogias (1961, samas), väitekiri "On the use of vickers microhardness (VH) in the microscopical identification of ore minerals, especially sulphides of Pb, Bi, Sb". Luges maagimineraloogia ja -geoloogia kursusi. Oli 1961–1973 Rootsis Fagersta Bruks AB pulbermetallurgia labori keemik, juhataja assistent ja uurimisosakonna juhataja, 1973–1975 sama firma ettevõtte juhataja Prantsusmaal ning aastast 1977 uurimistööde ja tootmise juht firma ettevõtteis Brasiilias.

Teadustöö

Uurimisvaldkond: pulbermetallurgia. ETSR ja Powder Metallurgy Society liige.
Tupplehed

Tupplehed on õiekatte väliskihi enamasti rohelised õielehed. Nad moodustavad õietupe. Vahel on ka tupplehed eredalt värvunud.
Enamasti paiknevad tupplehed ühe ringina. Vahel esineb ka teine ring lehetaolisi moodustisi, mida nimetatakse välistupeks. Välistupp moodustub kandelehtedest või abilehtedest (soopihlal).
Tupplehed on nähtaval ka juba kinnisel õiepungal. Nad kaitsevad seesmisi õrnemaid õieosi. Ka ööseks sulgunud õitel kaitsevad nad seesmisi õieosi.
Tupplehed võivad olla vabad (lahklehine tupp) või omavahel kokku kasvanud (liitlehine tupp).
Mõnel liigil tupplehed puuduvad.
Tupplehtede olemasolu ja arv on tähtsad määramistunnused.
Mahabat Baigabıloba

Mahabat Baigabıloba (Махабат Байгабылова; sündinud 5. detsembril 1972) on Kõrgõzstani näitleja.
Șimleu Silvaniei linnus

Șimleu Silvaniei linnus (ungari keeles Báthory-vár (Szilágysomlyó); tõlkes 'Báthory linnus Șimleu Silvanieis') on linnus Transilvaanias, tänapäeval Rumeenias, Sălaji maakonnas Șimleu Silvaniei linnas.
Linnus asub Crasna jõe (ungari Kraszna) ääres, mis on üks Tisza vasakpoolne lisajõgi.
Linnusest on esimene teade 1319. aastast. See kuulus Báthory dünastiale ja oli Báthoryde residents kuni 1592. aastani, kui Báthoryd ehitasid endale linna palee ning linnus jäeti maha. Siit on pärit ka István Báthory.
2010. aastatel on linnust asutud konserveerima ja osaliselt ülesehitama.
Linnus on Rumeenia kultuurimälestis nr SJ-II-a-A-05126 (Ansamblul cetăţii Bathory).
Mew

Mew on Taani päritolu indie rock'i viljelev ansambel. Müstiliste motiivide ja helikeele tõttu on nende muusikat iseloomustatud ka nimetusega dream rock (dream - unenägu, unistus ingl.k.).

Ajalugu

Ansambel sai alguse 1995. aastal Kopenhaagenis ja koosnes siis neljast liikmest: Jonas Bjerre (laul, kitarr, klahvpillid), Bo Madsen (kitarr), Johan Wohlert (bass) ja Silas Utke Graae Jorgensen (trummid).
Bänd on välja andnud viis stuudioalbumit ja hulga singleid. Kuulsuse tõi neile kolmas kogumik "Frengers", mis ilmus 2003. aastal. Samal aastal sai Mew Taanis ka aasta ansambli ja aasta albumi tiitli.
2006. aasta aprillis lahkus bändist bassimängija Johan, sest sai isaks. Uut bassimängijat ei ole seni ametlikult leitud, kontsertidel on kasutatud asendajaid.
2007. aastal lõpetas bänd "And the Glass Handed Kitesi" kontserditurnee.
Aastal 2009 ilmus album "No More Stories Are Told Today, I'm Sorry They Washed Away // No More Stories, The World Is Grey, I'm Tired, Let's Wash Away".
Como-Brunate köisraudtee

Ajalugu

1894. aastal avatud köisraudtee töötas algul auru jõul, kuid 1911. aastast töötab raudtee elektriga. Raudteeliini renoveeriti aastatel 1934–1935 ja taas aastal 1951, mil soetati ka uued vagunid.
1981. aastal läks köisraudtee omandus eraettevõttelt Società Anonima Funicolare Como/Brunate üle Lombardia piirkonna valitsusele. 2005. aastal anti köisraudtee ja Como kohalik bussiteenus üle kohalikule ettevõttele Consorzio Mobilità Funicolare & Bus, kes on aga köisraudtee käitamise omakorda andnud alltöövõtulepinguga edasi ettevõttele Azienda Trasporti Milanesi S.p.A..
Köisraudtee avati pärast üle 800 000 euro maksnud renoveerimist taas 2011. aasta augusti keskpaigas. Lisaks ehitati liini jaoks ettevõtte Gangloff poolt ka uued vagunid (hinnaga miljon eurot vagun). Uued vagunid on konditsioneeritud õhuga, 12 meetrit pikad ja 2,1 meetrit laiad ning mahutavad korraga 81 reisijat. Vagunid on värvitud kontrastsetes värvides, üks on lilla ja teine punane.

Marsruut

Köisraudtee alumine jaam asub Como järve kõrval, kaiäärsel kohal linna keskusest kirdes. Jaam asub Como Lago raudteejaamast, mida teenindab ettevõte Trenord ja kust väljuvad rongid Milanosse, ligikaudu 400 meetrit põhja pool ning Como San Giovanni raudteejaamast, mis asub Zürichi–Milano raudteel, ligikaudu 1,4 km idas.
Köisraudtee liin on 1084 meetrit pikk ja sellest esimesed 130 m kulgevad tunnelis. Ülejäänud osa liinist kulgeb maapinnal või selle kohal ning sealt avanevad ulatuslikud vaated üle järve ja linna. Raudteel on ka kaks nõudepeatust.
Ülemine jaam asub Brunate küla keskuses ja vagunist saab väljuda nii ülemisel kui alumisel tasapinnal. Ülemisest osast leiab väljaku (piazza), mis eraldab jaama masinaruumist, läbi millel oleva galerii on võimalik näha vaguneid vedavat mehhanismi. Ka ülemise jaama ümbrusest avanevad vaated üle Como linna ja samanimelise järve ning see on alguskohaks mitmele ümbritsevatesse mägedesse suunduvale rajale.
Alamhõimkond

Alamhõimkond (subphylum) on bioloogilises taksonoomias vahel kasutusel olev takson hõimkonna ja klassi (ka ülemklassi) vahel.
Mustafiguuriline stiil

Mustafiguuriline stiil (ka mustafiguuriline keraamika või mustafiguuriline vaasimaal) on üks vanakreeka keraamika põhilisi tehnikaid ja stiile. Eriti levinud oli see 7.–5. sajandil eKr, ent viimased kasutusjuhud ulatuvad isegi 2. sajandisse eKr. See eristub stilistiliselt varasemast orientaalsest stiilist ning hilisemast punasefiguurilisest stiilist.
Figuurid ja ornamendid maaliti vaasipinnale siluetisarnaste kujudena. Peened kontuurid kraabiti sisse enne põletusprotsessi. Detaile sai toetada ja esile tõsta kattevärvidega (peamiselt valge ja punane). Mustafiguurilise stiili keskuseks oli algselt kaubanduskeskus Korinthos, hiljem Ateena. Teisi olulisi tootmiskohti on teada Lakooniast, Boiootiast, Kreeka idaosast ja Itaaliast. Eriti Itaalias kujunesid välja eristiilid, mis olid vähemasti osaliselt mõeldud etruski turule. Etruskide hulgas olid kreeka mustafiguurilised vaasid väga populaarsed, nagu näitab impordi suur osakaal. Kreeka kunstnikud valmistasid etruski turu jaoks eripartiisid, mis erinesid kuju ja dekoori poolest tavalisest toodangust. Etruskid rajasid ka omaenda mustafiguurilise keraamika tööstuse, mis rajanes kreeka eeskujudele.
Mustafiguuriline stiil oli esimene kunstistiil, mis tõstis esile suurel hulgal kunstnikuisiksusi. Mõned neist on teada õigete nimedega, teiste kohta kasutatakse teaduskirjanduses tinglikke nimetusi. Eriti Atikas tegutses ohtralt nimekaid kunstnikke. Mõned keraamikud viisid läbi erinevaid uuendusi, mis sageli mõjutasid vaasimaalijate tööd või olid ise neist mõjutatud. Nii musta- kui ka punasefiguurilises stiilis vaasid on vanakreeka mütoloogia ja ikonograafia tähtsamaid allikaid, samuti on need teatud määral olulised Antiik-Kreeka igapäevaelu uurimisel. Alates hiljemalt 19. sajandist on need vaasid olnud sagedaseks uurimisobjektiks.
Vierendeeli sõrestik

Vierendeeli sõrestik, ka virendeelferm, on sõrestiku tüüp, mida iseloomustab diagonaalsete jäigastavate elementide puudumine. Seetõttu on sellistel fermidel kolmnurksete avade asemel nelinurksed avad. Tavasõrestiku sõlmed loetakse liigendsõlmedeks, Vierendeeli sõrestiku sõlmed aga jäikadeks sõlmedeks.  
Sõrestik sai nime Arthur Vierendeeli järgi. Sellise tarindusega sildu nimetatakse Vierendeeli sillaks.

Vierendeeli sõrestiku kasutus hoonete karkassis

Vierendeeli sõrestikku kasutas oma projektides USA ehitusinsener August Komendant – Pennsylvania ülikooli Richardsi meditsiiniuuringute laborite (ehitatud 1957–1965 ) ja Salki Bioloogiliste Uuringute Instituudi (San Diegos; ehitatud 1959–1965) projekteerimisel.
Rudolf Gustav Hollmann

Rudolf Gustav Hollmann (23. jaanuar 1798 Kangsti – 21. juuli 1858 Rõuge) oli Eesti vaimulik.
Sai algõpetuse koduõpetaja käe all. Õppis aastatel 1811–1814 Tartus kreiskoolis, aastatel 1814–1817 Tartus Gümnaasiumis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1817–1820. Oli aastatel 1820–1822 koduõpetajaks Pantene mõisas, Mazsalaca kihelkonnas (Väike-Salatsi kihelkonnas). Ordineeriti 11. veebruaril 1823 õpetajaks.
Oli aastatel 1823–1844 (introdutseeriti 18. märtsil 1823) Hargla koguduse õpetaja, aastatel 1844–1858 (introdutseeriti 17. detsembril 1844) Rõuge Maarja koguduse õpetaja.
Oli aastast 1838 Õpetatud Eesti Seltsi kaastöötaja. Kirjutas rea artikleid üksikute sõnade tähenduse ja sõnajuurte kohta. Aastal 1847 ilmus temalt artikkel (Verh. GEG II, 1) "Ueber die estn. Declinationslehre d. Pastor Ahrens u. dr. Fählmann". Hollmann pooldab Faehlmanni seisukohta kui enam selgemat ja otstarbekohasemat, juhtides sealjuures tähelepanu Ahrensi poolt soovitatud deklinatsiooniklassi korralduse segasusele. Erilist tähelepanu eesti kooliajaloos nõuab Hollmanni poolt "Inland'is" (1847) esitatud kihelkonnakooli plaan.

Isiklikku

Tema vend Karl August Hollmann oli Puhja Püha Dionysiuse koguduse õpetaja, poeg Friedrich August Wilhelm Hollmann oli Rõuge Maarja koguduse õpetaja ja hiljem Liivimaa kindralsuperintendent, pojapoeg Franz Friedrich Reinhold Hollmann oli Maarja-Magdaleena- ja Rõuge Maarja koguduse õpetaja, hiljem Lätis Cēsise piirkonnas, Liepkalne kihelkonnas, Iršis (Hirschehofis) asunud saksa koloonia õpetaja.
Kautjala mõis

Kautjala (linna)mõis (saksa keeles Kautel) oli linnamõis Jüri kihelkonnas Harjumaal. Nüüdisajal jääb mõis Harju maakonda Rae valda.
Mõis asutati 17. sajandi lõpul Rae mõisast eraldatud maatükist. Mõis kuulus kuni 1919. aasta mõisate riigistamiseni Tallinnale.
Mõisa ühekorruliseline kivist peahoone ehitati 1850. aastatel.
Bajkongõri kosmodroom

Bajkongõri kosmodroom (ka Baikonuri kosmodroom) on kosmodroom Kasahstanis Kõzõlorda oblastis Bajkongõri linnast põhja pool Türatami asula lähedal, maailma suurim raketistardipaik, üks kolmest mehitatud kosmoseaparaatide stardiks ette nähtud kohast maailmas Canaverali neeme ja Jiuquani kõrval. Kosmodroomi pindala on 6717 km². Koha geograafilised koordinaadid on 45° 57′ 54″ N, 63° 18′ 18″ E. 
Bajkongõri kosmodroomi hakati ehitama 12. jaanuaril 1955 mandritevaheliste ballistiliste rakettide R-7 stardipaigana. Sealt startisid 1957 esimene Maa tehiskaaslane Sputnik 1, 1961 esimene mehitatud lend Juri Gagariniga pardal ning paljud kosmoseraketid ja -aparaadid.
Pärast Nõukogude Liidu lagunemist jäi kosmodroom Kasahstani territooriumile. Kasahstan rentis stepis asuva kosmodroomi koos Bajkongõri linnaga kuni 2050. aastani Venemaale 115 miljoni USA dollarise aastamaksu eest.
Kosmodroomil asub 9 raketistardikompleksi, 4 mandritevaheliste ballistiliste rakettide stardiseadet, 11 montaaži-katsekorpust, seal töötab 500 Venemaa sõjaväelast. Bajkongõrilt lastakse välja üle 50% Venemaa kosmoseaparaatidest, üle 80% kosmosesse viidavast kasulikust massist ja kõik geostatsionaarsele orbiidile lähetatud objektid.
2008. aastal toimus Bajkongõril 19 kanderakettide starti, mille poolest oli eespool kõigist teistest kosmodroomidest (USA-st startis aastas 14 kanderaketti).

Rajamine

Mehitatud kosmoselaevade prototüübiks sai raketikandja R-7, mis oli esialgu kavandatud vesinikupommi lennutamiseks. See vajas uut tüüpi polügooni. Koha valikul arvestati, et see peab olema suur hõredalt asustatud maa-ala, mida ei kasutataks põllumajanduslikult, mille lähedal oleks raudteeühendus ja magevesi. Selline koht leiti kõrbes Araali merest idas Sõrdarja jõe lähedal Moskva–Taškendi raudtee ääres.
Seal algasidki kosmodroomi ehitused. Ehitusplatsi nimetati kaitseministeeriumi teadusuuringute katsepolügooniks nr 5 koodnimega "Taiga". Ehitasid seda suure saladuskatte all sõjaväelased. Esimene ehituspataljon saabus Türatami raudteejaama 12. jaanuaril 1955 ja juba 5. mail 1957 võttis komisjon vastu esimese stardikompleksi ning järgmisel päeval paigaldati sellele rakett R-7. Kosmodroomi ametlikuks sünnipäevaks peetakse 2. juunit 1955, kui armee peastaap kinnitas oma direktiiviga teadusuuringute katsepolügooni nr 5 struktuuri.
Vaenlase desorienteerimiseks ehitati Karaganda oblastisse Bajkongõri linna lähedale petteehitised (võltskosmodroom). Pärast Juri Gagarini kosmoselaeva starti kinnistus ajakirjanduses Baikonuri nimi ka õigele kosmodroomile.
Kosmodroomi teenindamiseks rajati kosmodroomi lähedusse linn, mis kasvas kiiresti kümnete tuhandete elanikeni ja esialgu kandis nime Leninsk, aga 1995 nimetati ümber Bajkongõriks.
Tartu Ülikooli Akadeemiline Naiskoor

Tartu Ülikooli Akadeemiline Naiskoor (TÜAN) on naiskoor Tartus, mis asutati 3. märtsil 1945. Koori asutajaks oli Richard Ritsing, kes oli ka koori esimene dirigent. 1963. aastal asus TÜANi dirigendina tööle Vaike Uibopuu ning alates 2005. aastast juhatab koori Triin Koch.
Enamik koori lauljaskonnast on Tartu Ülikooli tudengid ja vilistlased ning Tartu H. Elleri nimelise muusikakooli õpilased. Loomisest alates on koor osalenud kõikidel Eesti laulupidudel, olnud üks üliõpilaslaulupidude Gaudeamus traditsiooni algatajaid ja kandjaid.
Septembris 2010 valis Eesti Naislaulu Selts Tartu Ülikooli Akadeemilise Naiskoori aasta naiskooriks.
Kõrgemat järku funktsioon

Näited

Järgnevad näited on toodud programmeerimiskeeltes Scheme ja JavaScript.

Näide funktsioonist argumendina

Defineerime funktsiooni find, mis läbib massiivi ja kontrollib selle iga elemendi vastavust etteantud predikaatfunktsioonile pred. Kui pred tagastab mõne massiivielemendi korral tõeväärtuse true, siis tagastab funktsioon vastava elemendi, vastasel juhul tagastab ta tõeväärtuse false.

(define (find pred lst)
  (cond ((null? lst) #f)
        ((pred (car lst)) (car lst))
        (else (find pred (cdr lst)))))

(find (lambda (x) (> x 3)) '(1 2 3 4 5 6 7)) ;; Tagastab 4

function findInArray(pred, arr) {
    for (var i=0; i<arr.length; i++) {
        if (pred(arr[i]) {
            return arr[i];
        }
    }
    return false;
}

find(function(x){return x>10;}, [1, 2, 3, 4, 5, 6, 7]); // Tagastab false

Näide funktsioonist tagastatava väärtusena

Defineerime funktsiooni negate, mis võtab funktsiooni f ja tagastab funktsiooni, mis tagastab tõeväärtuse true, kui f tagastab false, ning tõeväärtuse false, kui f tagastab true. Järgnevates näidetes oletame, et meil on olemas funktsioon even, mis tagastab true, kui selle ainsaks sisendparameetriks on paarisarv. Kasutades funktsiooni negate, loome funktsiooni odd, mis tagastab true, kui selle ainus sisendparameeter on paaritu arv:

(define negate (f)
  (lambda (x)
    (not (f x))))

(even 4) ;; Tagastab true
(even 5) ;; Tagastab false
(define odd (negate even))
(odd 4) ;; Tagastab false
(odd 5) ;; Tagastab true

function negate(f) {
    return function(x) {
        return !f(x);
    };
}

even(4); // Tagastab true
even(5); // Tagastab false
var odd = negate(even);
odd(4); // Tagastab false
odd(5); // Tagastab true
Viljar Lubi

Viljar Lubi (sündinud 1977) on Eesti diplomaat. 
Viljar Lubi on lõpetanud Hugo Treffneri Gümnaasiumi ja Tartu Ülikooli majandusteaduskonna. Tal on magistrikraad politoloogias Tallinna Pedagoogikaülikoolist.
Alates 1999. aastast töötas Viljar Lubi välisteenistuses. Ta töötas muu hulgas välisministeeriumis, Eesti saatkondades Londonis ja Washingtonis ning Majandus- ja kommunikatsiooniministeeriumis.
Alates 22. jaanuarist 2013 oli ta Eesti suursaadik Indias.
Alates 2016. aastast on ta Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi majandusarengu asekantsler.
II liiga 2017

II liiga ida/põhi üleminekumängud

Hooaja lõpus osalevad II liiga ida/põhi 12. koht ja III liiga ida ning põhja tsoonide 2. kohad üleminekumängudel, mille võitja mängib järgmisel hooajal II liigas ning kaotajad III liigas. Kõigepealt mängivad omavahel III liiga ida ning põhja tsoonide 2. ning seejärel mängib nende mängude võitja II liiga ida/põhi 12. kohaga.

II liiga lõuna/lääs üleminekumängud

Hooaja lõpus osalevad II liiga lõuna/lääs 12. koht ja III liiga lõuna ning lääne tsoonide 2. kohad üleminekumängudel, mille võitja mängib järgmisel hooajal II liigas ning kaotajad III liigas. Kõigepealt mängivad omavahel III liiga lõuna ning lääne tsoonide 2. ning seejärel mängib nende mängude võitja II liiga lõuna/lääs 12. kohaga.
2014. aasta Euroopa Parlamendi valimised

2014. aasta Euroopa Parlamendi valimised olid 22. maist 25. maini 2014 toimunud valimised Euroopa Parlamenti. Vastavalt Euroopa Liidu Nõukogu ühehäälsele otsusele toimusid valimised kõigis Euroopa Liidu liikmesriikides samal nädalal igas riigis traditsiooniliselt välja kujunenud valimispäeval. 2014. aasta valimised olid kaheksandad üleeuroopaliidulised, alates esimestest otsestest valimistest 1979. aastal, ning kolmandad Euroopa Parlamendi valimised Eestis.
Valimised toimusid tavapärase juuni alguse asemel mai lõpul. Valimised otsustati ettepoole tuua, et anda rohkem aega Euroopa Komisjoni presidendi valimisteks ning kuna need oleks muidu langenud nelipühade nädalavahetusele, mil mitmes liikmesriigis on koolivaheaeg.

Valimistulemused

Valmised võitis Euroopa Rahvapartei, mis sai esialgsetel andmetel 212 kohta, sotsiaaldemokraadid tulid 186 saadikukohaga teiseks.