google/wiki40b huggingface dataset:
Stein Eriksen

Stein Eriksen (11. detsember 1927 Oslo – 27. detsember 2015) oli Norra mäesuusataja, olümpiavõitja (1952). Tema isa Marius Eriksen osales võimlejana 1912. aasta olümpiamängudel.
Erikseni mäletatakse Oslo olümpiamängude võitjana. Ta võitis esimese mäesuusatajana väljaspool Kesk-Euroopa riike kuldmedali olümpiamängudel suurslaalomis. Lisaks sai Eriksen hõbemedali slaalomis.
Erikseni kohta on öeldud, et ta oli esimene mäesuusatamise "supertäht". Ta oli kena, stiilne ja karismaatiline. Kuulsusest hoolimata säilitas Eriksen tasakaalukuse. Ta on näiteks öelnud: "Ole tugev, ole enesekindel. Kuid sa ei ole kunagi täiuslik ja õnnelik inimene, kui sa ei ole nõudlik."
Eriksen aitas kaasa mäesuusatamise arengule, eriti USA-s, kuhu ta siirdus pärast edukat esinemist olümpial. Ta tegutses Ameerikas mäesuusaõpetajana mitmes mäesuusakeskuses.
1997. aastal andis Norra kuningas Harald V Eriksenile kõrgema võimaliku autasu, mida väljaspool Norrat elav inimene võib saada: Norra Kuningliku Teeneteordeni.
Lehtse raudteepeatus

Lehtse raudteepeatus (kuni 2012. aastani raudteejaam) on raudteepeatus Lääne-Virumaal Tapa vallas Lehtse alevikus (5. hinnatsoon).
Lehtse raudteepeatuses peatuvad Elroni reisirongid - mõlemal suunal kokku 16 reisi (seisuga 22.10.2018).
Reisirong sõidab Lehtse raudteepeatusest Ülemistele 43 minutit, Tallinna Balti jaama 52 minutit, Tapale 7 või 8  minutit ja Rakverre 25 minutit.

Ajalugu

Lehtse jaam rajati aastal 1876 seoses kuus aastat varem rajatud (Paldiski–)Tallinna–Narva raudteega. Jaam jäi avamisel Ambla kihelkonda Lehtse mõisa maadele ja kandis algselt nime Vedruka pooljaam. Esimene jaamahoone valmis kaks aastat hiljem. Lehtse mõisnik seadis aastal 1884 sisse telefoniühenduse jaama ja oma mõisa vahel, mis kujunes Eesti esimeseks telefoniliiniks. Too jaamahoone põles aasta 1890 paiku maha. Uue jaama rajamine kujunes Lehtse ja Pruuna mõisa vaheliseks väikaikaveoks: kelle maadele pidi uus jaam tulema, selle mõisa nime pidi see ka kandma. Võitis Lehtse mõisnik, kes lasi oma rahadest uue jaamahoone rajada - otse loomulikult oma maadele. 
XX sajandi algusaastatel avati jaamast Lehtse turbatööstuseni viiv 4 kilomeetri pikkune kitsarööpmeline raudtee, mida kasutati turbaveoks, aga ka metsaveoks.
Aastani 2005 eelnes Lehtsele Patika raudteepeatus.
Nüüdseks on jaamast saanud peatuskoht. Raudteepeatus ajakohastati (likvideeriti vanad ja ehitati kaasaegsed platvormid, likvideeriti haruteed jms) 2012. aastal.

Jaamahoone

Jaamahoone ehitati paekivist, analoogselt Kehra, Kohtla ja Auvere jaamahoonetega. Hoone on säilinud tänini (praegu kasutuseta).
Kaspar Anton Kettler

Kaspar Anton Kettler (1720 Karuse – 31. juuli/11. august 1773 Karuse) oli Eesti vaimulik.
Kettler immatrikuleeriti aastal 1742 Halle Ülikooli. Ordineeriti 28. veebruaril/11. märtsil 1750 õpetajaks.
Ta oli aastatel 1750–1773 Karuse Margareeta koguduse õpetaja, lisaks hooldas ta juunist 1752 aastani 1760 Hanila Pauluse kogudust. Sai 19. veebruaril/1. märtsil 1764 Ranna-Lääne praostkonna abipraostiks, sama praostkonna praostiks sai ta 15. juunil/26. juunil 1768. Eestimaa konsistooriumi assessoriks sai ta 30. jaanuarist/10. veebruarist 1769.

Isiklikku

Tema isa Christian Anton Kettler oli Karuse, Hanila ja Varbla koguduse õpetaja, tema vend Adam Johann Kettler oli Kose Püha Nikolause koguduse õpetaja. Tema poeg Johann Theophilus Gottlieb Kettler oli Hargla ja Lääne-Nigula Püha Nikolause koguduse õpetaja, teine poeg Samuel Christian Kettler oli Juuru Mihkli koguduse õpetaja. Pojapoeg August Anton Kettler oli Juuru Mihkli koguduse õpetaja, teine pojapoeg Otto Wilhelm Ludwig Kettler oli Lihula ja Kirbla koguduse õpetaja. Tema abikaasa isa Johann Friedrich Gernet oli Vigala Maarja koguduse õpetaja, abikaasa vanaisa Heinrich Gutsleff oli Kullamaa Püha Johannese koguduse õpetaja.
Georg Wilhelm Kiviste

Georg Wilhelm Kiviste (aastani 1923 Georg Wilhelm Steinfeldt; 20. jaanuar 1895 Moskva – 1941) oli eesti vaimulik.
Lõpetas aastal 1913 Narva Eesti Gümnaasiumi kuldaurahaga. Aastal 1922 lõpetas Tartu Ülikooli usuteaduskonna. Ordineeriti õpetajaks 11. jaanuaril 1925.
Oli 1925–1927 Kõpu Peetri koguduse õpetaja. Vabastati omal palvel õpetajaametist. Oli seejärel aasta või paar keelteõpetaja koolis, siis selgus aga lõplikult, et kumbki amet talle ei sobinud (kuna oli kartlik, tagasihoidlik ja endassetõmbunud ning suhtlemine inimestega oli talle piin). Seejärel töötas ta isa juures mitu aastat Narva Peetri koguduses kantseleiametnikuna, millega ta toime tuli, ja hiljem tõlk, mis talle suurepäraselt sobis. Ta valdas võrdselt hästi saksa ja vene keelt, ent tundis ka inglise ja prantsuse keelt. 
Jäi sõja ajal kadunuks.

Isiklikku

Tema isa Georg Kiviste oli Teškovo, Harju-Jaani ja Narva Peetri koguduse õpetaja. Tema vend Einar Kiviste oli Narva Peetri koguduse, hiljem Sidney Jaani koguduse õpetaja ja Austraalia praostkonna praost.
Keemiatehnoloogia

Keemiatehnoloogia (ka keemiline tehnoloogia, inglise chemical technology, chemical engineering) on teadus tooraine keemilisest töötlemisest tarbeaineteks (nt kaupadeks) ja tootmisvahenditeks.
Keemiatehnoloogia ja keemiatööstuse mõisted osaliselt kattuvad.
Atmosfäärikaitse

Atmosfäärikaitse ehk õhkkonnakaitse on õhusaastuse vähendamise või vältimise meetmestik; välisõhukaitse ulatuslikum valdkond.
Atmosfäärikaitse olulised teemad on muu hulgas osoonikihi hõrenemine, globaalse soojenemise ohjamine.
Pensilvaania vaher

Morfoloogia

Tüve kõrgus on kuni 10 m. 
Puukoor on iseloomulik hallikaspruun kontrastsete püstiste, pisut looklevate valgete vöötidega. 
Lehed on kuni 15 cm pikkused piklikud, kolme teravtipulise hõlmaga, leheserv on saagjas. Lehe pealispind on sügavroheline, kurruline, tugevate roodudega, alapool veidi roostevärvi karvadega. 
Silmatorkamatud rohelised õied on rippuvates kobarates. Õitseb kevadel.
Vili on kuni 2,5 cm pikkuste tiivakestega kaksiktiibvili.

Levik

Pensilvaania vahtra levila on Põhja-Ameerika idaosa.

Elupaik

Kasvab niisketes metsades.

Ökoloogia

Ta on putuktolmleja.
Tema koor on põtrade lemmikroog.

Kultiveerimine

Palju kasutatakse kultivari 'Erythrocladum', millel on erkpunased võrsed ja pungad.
Kirsti Oidekivi

Kirsti Oidekivi (kodanikunimega Kristin Väli, varem ka Kristin Krull; sündinud 21. mail 1959 Tallinnas) on eesti luuletaja ja tõlkija.
Oidekivi on õppinud Tallinna 32. Keskkoolis.

Looming

Oidekivi debüüti iseloomustas kriitik Peeter Künstler nõnda: "Oidekivi luule kestab pikkade perioodidena, selle sujuvuses pole mingeid järske murranguid ega hüppeid. Eks ta sarnane esmapilgul üksjagu proosaminiatuuridele, kuid on õhulisem, üldsegi mitte nii tihke ja seletav. Sellist teksti saab väga lahedalt lugeda."
"Mulle tundub, et Oidekivi luuletused kasutavad vähe võrdlusi ja metafoore. Ta kirjutab, mida meeltega tajub," kirjutas luulekogu "Akvaariumis" kohta Kalju Kruusa. "Ta luuletused on loomulikud. Nad on aga täis sulandumisi, mis võivad jätta mulje, et, kui a on koos b-ga, siis a on nagu b, või et a on b. Oidekivi on mõnus lugeda. Sama ütles esitlusel ka Peeter Sauter." 
Liivi luuleauhinna pälvis Oidekivi luuletus "mu isa, kes sa oled kerge vaim...". Žürii valikus edestas see Andres Langemetsa, Jaak Jõerüüdi, Kristiina Ehini, Aare Pilve, Andres Ehini ja Mart Murde loomingut. Valiku selgituseks kirjutas Postimees: "Üks argument on kindlasti see, et kui teiste luuletuste puhul oli arvamusi seinast seina, siis Kirsti Oidekivi luuletus meeldis peaaegu kõigile, mis tähendab, et kirjandusteadlastest ja kirjanikest žüriiliikmete ning Alatskivi rahva ja koolilaste arvamused langesid Oidekivi luuletuse puhul kõige enam ühte."
"Oidekivi esimesed luuletused ilmusid 35 aastat tagasi [1976]. Sestpeale on tema kohalolu eesti kirjanduses olnud pidev ja enesestmõistetav, ilma igasuguse esiletükkiva enesekehtestamiseta," kirjutas Liivi luuleauhinna puhul 2011. aastal Doris Kareva. "Juba mitmed ta kogude pealkirjadki ("Tigudele", "Akvaariumis"), kõnelevad vaiksest eksistentsist, vaatlemisest, "kuidas Sa kohendad vabalt langevat valgust", mõistmisest ja andestamisest: "ainult kahju selle ilusa valguse pärast"."

Isiklikku

Kirsti Oidekivi on lastekirjanik Heino Väli ja tõlkija Silvi Väli tütar ning luuletaja Katrin Väli õde.
Ta oli aastatel 1991–2008 abielus luuletaja ja kriitiku Hasso Krulliga, neil on ka ühine laps Linda-Mari Väli, kes on kolme proosateose autor. Tal on ka poeg Tambet ja tütar Riste.
Sürjakomid

Sürjakomid ehk sürjalased on soome-ugri rahvas, Venemaa põlisrahvas. Nad räägivad sürjakomi keelt ja elavad Venemaa Föderatsioonis Komi Vabariigis, selle lähinaabruses Koola poolsaarel, Neenetsi autonoomses ringkonnas, Arhangelski oblastis, mitmel pool Siberis. Sürjakomi ja permikomi keel kuuluvad uurali keelte soome-ugri keelkonna permi keelte alamrühma.
Baravucha

Ajalugu

Baravuchat mainitakse esimest korda aastal 1812. Aastal 1866 rajati Baravuchat läbiv raudtee. Nõukogude-Poola sõda muutis Baravucha tähtsaks sõjaliseks tugipunktiks, mis pidi kaitsma Połacki linna ja tõkestama Poola vägede liikumise Moskva ning Leningradi suunas. Aastal 1919 rajati asulasse sõjaväelinnak Baravucha-1 ja sellest sai Połacki kindlustatud rajooni üks keskuseid, hiljem osa Stalini liinist. Aastal 1941 peeti Baravucha all teisest juulist üheksateistkümnenda juulini ägedaid lahinguid. Teise maailmasõja ajal oli Baravuchas suur sakslaste garnison ja koonduslaager Staatlag 354, kus hukkus 29 000 sõjavangi ning kohalikku elanikku, lisaks veel Połacki linna juutide geto. Pärast sõda taastati sõjaväebaas. Aastal 1997 sai Baravucha külast alev ja see viidi Navapołacki haldusalasse.
Äksi kihelkond

Piirkonna ajalugu

Kihelkond asutati arvatavasti 15. sajandil, allikates on seda esimest korda mainitud 1443. aastal.
Kahekümnenda sajandi alguseks oli kihelkonnas 43 küla rohkem kui 600 taluga. Kihelkonnakirikuks oli Püha Andrease kirik.

Äksi kihelkonna pärand

Eesti Rahva Muuseum alustas Äksi kihelkonna pärimuse kogumist 1912. aastal. Muuseumi kogudes on Äksi kihelkonnast kokku ligi 500 eset. Nende hulgas on palju tööriistu, eriti just käsitööliste spetsiifilisi esemeid. Võrreldes teiste kihelkondadega on aga suhteliselt vähe rahvariided. Lisaks esemekogule on muuseumi arhiivis ligi 200 fotot. Joonistekogus on 51 joonist, suuremalt jaolt mitmesugused hoonete plaanid ja ehitusdetailide kujutised.

Kihelkonna alad tänapäeval

Tänapäeval on Äksi kihelkonna alad jaotatud kaasaegse Jõgeva- ja Tartumaa vahel. Tartumaale jääva osa enamik koos kihelkonnakeskusega moodustab Tartu valla põhjaosa. Kihelkonna edela- ja läänepoolsed alad kuuluvad Tartu valda. Kaasaegse Jõgevamaa piirides on Äksi kihelkonna põhjapoolne ots Jõgeva vallas.
Gerlach von Hövel

Gerlach von Hövel (surnud enne 12. augustit 1510) oli Liivi ordu liige, viimane Miitavi komtuur.
Hövel sündis Münsteri piiskopkonnas Geinegge kojas Höveli kihelkonnas Hammi lähedal. Tema suguvõsa pärines Münsteri piiskopi ministeriaalide seast ja oli 15. sajandiks üks silmapaistvamaid maa-aadli suguvõsasid Vestfaalis.
1492. aastal sai Hövelist viimane Miitavi komtuur. Sellest ametikohast pidi ta loobuma 1495. aastal, mil komtuurkond Liivi ordu maamarssali valdustega liideti. 1501. aastal on teda mainitud endise Miitavi komtuurina, seega tal tol ajal kõrgemat ametikohta polnud. Kuid tõenäoliselt alates 1502. aastast oli ta Rēzekne foogt, täiesti kindlad andmed tema foogtiks oleku kohta pärinevad 1507. aastast. Enne 1510. aasta augustit ta suri, sest siis on teda surnuna märgitud.
Lode mõis (Põhja-Ruhja kihelkond)

Mõisa suurus

Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 6 ja 5/8 adramaad, sellele allus 229 mees- ning 250 naishinge.

Karjamõisad

Aastal 1816 kuulus mõisale kaks karjamõisa:  Annenhof ja Julenhof.
Jüri Martenson

Jüri Martenson (ka Jüri Martensen, Georg Martensen ja Georg Martenson; 21. oktoober / 2. november 1867 Viljandi kihelkond – 1945 Siber) oli eesti vaimulik.
Ta lõpetas aastal 1889 Tallinna Kubermangugümnaasiumi. Aastatel 1890–1898 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Ordineeriti 2. juulil 1900 Gattšinas õpetajaks.
Ta oli aastal 1900 Gattšinas adjunkt, Moloskovitsas (Ingerimaal) ja Smolenskis vikaarõpetaja, aastal 1901 vikaarõpetaja Tartu Maarja koguduses, aastatel 1902–1905 vikaarõpetaja Stavropolis ja 1905–1908 oli ta sama koguduse õpetaja. Aastatel 1909–1920 oli ta Võru Katariina koguduse õpetaja.
Jäi 20. veebruaril 1920 tervislikel põhjustel emerituuri, pärast seda tegutses usuõpetajana Võru koolides. Kuni 1935. aastani oli ta 7. Jalaväerügemendi õpetaja ja kuni 1936. aastani Kaitseliidu Võru maleva propagandapealik.
Martenson arreteeriti 14. juunil 1941 ja saadeti Siberisse, kus ta aastal 1945 suri.
Juunioride male maailmameistrivõistlused

Juunioride male maailmameistrivõistlused (inglise keeles World Junior Chess Championship) on kuni 20-aastaste maletajate maailmameistrivõistlused males. 
Neid peetakse Rahvusvahelise Maleliidu (FIDE) egiidi all alates 1951. aastast. Aastatel 1951–1973 korraldati tiitlivõistlusi iga kahe aasta tagant, 1973. aastast toimuvad juunioride MM igal aastal. 1983. aastast peetakse naistele eraldi turniir.
1987. aastast korraldatakse meeste (lahtiseid) ja naiste turniiri koos samas paigas ja samal ajal. Mängitakse šveitsi süsteemis. Iga FIDE liige võib meistrivõistlustele saata ühe, korraldajariik kaks osavõtjat. 
Esialgselt sai juunioride MM-i võitja rahvusvahelise meistri (naiste turniiri võitja naiste rahvusvahelise meistri) nimetuse, tänapäeval antakse võidu eest vastavalt rahvusvahelise suurmeistri ja naiste suurmeistri nimetus. Teisele ja kolmandale kohale tulnud mängijad saavad vastavalt rahvusvahelise meistri ja naiste rahvusvahelise meistri nimetuse.
Maleajaloos on vaid neli maletajat, kes on võitnud ühtlasi juunioride ja absoluutse maailmameistri tiitli: Boriss Spasski, Anatoli Karpov, Garri Kasparov ja Viswanathan Anand. Ainsana naisjuunioride maailmameistritest on naiste maailmameistriks tulnud Zhu Chen.
Oktoobris 2019 peetakse New Delhis järjekordsed juunioride maailmameistrivõistlused.

Juunioride maailmameistreid

Lisaks Boriss Spasskile (1955), Anatoli Karpovile (1969), Garri Kasparovile (1980) ja Viswanathan Anandile (1987) on tiitli saanud Borislav Ivkov (1951), Helgi Grétarsson (1994), ainus kahekordne juunioride maailmameister Şəhriyar Məmmədyarov (2003, 2005), Ahmed Adly (2007), Lu Shanglei (2014), Aryan Tari (2017) ja paljud teised (kokku on aastatel 1951–2018 tiitli saanud 57 maletajat).
1994. aastal Brasiilias Matinhoses toimunud juunioride MM-i lahtisel turniiril võitis Sofia Polgár hõbemedali (ta jäi maailmameistriks tulnud islandlasest Helgi Grétarssonist maha 0,5 punkti).
Hemotsütoblast

Hemotsütoblast (inglise hemocytoblast) on paljudel selgroogsetel mesenhümaalse päritoluga pluripotentne tüvirakk.
Hemotsütoblastide areng, paljunemine, diferentseerumine, morfoloogia ja patoloogia võivad erineda nii liigiti, indiviiditi kui ka arenguastmeti.
Hemotsütoblastist võivad tänapäeval levinud teooria kohaselt areneda kõik vererakkude tüübid.
Hemotsütoblastide funktsioonid sarnanevad lümfotsüütide omadega. Täiskasvanutel paiknevad hemotsütoblastid punases luuüdis ja vähesel määral ka veres.
Inimestel võib hemotsütoblastist areneda 2 päevaga erütrotsüüt.
Nonaan

Nonaan on lineaarne alkaan, mille molekulis on üheksa süsinikuaatomit. Nonaani keemiline valem on C₉H₂₀.
Acadia vald

Ajalugu

Vald moodustati 1886. aastal.
Otto Luck

Otto Joseph August Luck (4. mai 1900 Permi kubermang – surma aeg ja koht teadmata) oli Eesti advokaat.
Ta lõpetas aastal 1922 Tartu Linna Saksa Ühishumanitaargümnaasiumi. Aastatel 1922–1925 õppis ta Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas, mille lõpetas. Aastal 1924 võitis ta Varssavi universiaadil kuldmedali tennis meespaarismängus (koos A. Rubliga).
1927–1934 oli Otto Luck vandeadvokaat Roman Tarraski abi Tartus, 1934–1939 vandeadvokaat samas. Asus 1939. aastal Saksamaale.
Orgmetsa mõis

Orgmetsa mõis (saksa keeles Orgmetz) oli rüütlimõis Järva-Madise kihelkonnas Järvamaal.
Mõis rajati 17. sajandi I poolel.
Giovanni Zuddas

Elukutselisena

Zuddas poksis novembrist 1949 kuni septembriini 1960 elukutselisena. Ta osales kokku 77 kohtumisel ning võitis neist 57 (neist 18 nokaudiga), kaotas 14 (neist 4 nokaudiga) ja viigistas 4 kohtumist.
Ta oli 15. septembrist 1951 kuni 28. aprillini 1952 Itaalia meister kukk-kaalus (kuni 119 naela ehk 54 kg).
Kenti maakond (Rhode Island)

Kenti maakond (Kent County) on maakond USA-s Rhode Islandi osariigis. Geograafilised koordinaadid on 41°68' N, 71°58' W.
Maakonna halduskeskus on East Greenwich ja suurim linn Warwick.
Maakonna pindala on 487 km². Veepindala on 47 km².
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 166 158. Aastal 2000 oli elanike arv 167 090.
Marika Tuus-Laul

Marika Tuus-Laul (neiupõlvenimi Lenk; sündinud 12. mail 1951 Tallinnas) on Eesti poliitik ja ajakirjanik.

Haridus

Marika Tuus-Laul on lõpetanud Tallinna 39. Keskkooli 1970, Tallinna Pedagoogilise Instituudi klubitöötaja, näitejuhi erialal 1976 ning Tartu Riikliku Ülikooli ajakirjanduse erialal 1986.

Töökäik ja tegevus ühingutes

Tuus-Laul on töötanud TK Junor TTOs vaneminsenerina ja töökodade juhatajana 1970–1972, ENSV Riikliku Filharmoonia ansambli Vana Toomas helirežissöörina 1972–1978, Harju Rajooni Täitevkomitee kultuuriosakonnas metoodikuna 1978–1985, ENSV Riikliku Kinokomitee vaneminspektorina 1985–1987, Eesti Televisioonis saatejuhina, toimetajana, peatoimetajana ja produtsendina 1987–2002 ning sotsiaalministri avalike suhete nõunikuna 1997–1999.
Ta on Eesti Rahvusringhäälingu nõukogu liige alates 8. maist 2007 ja Tallinna Eluasemefondi liige ning kuulub TALO juhatusse.

Poliitiline tegevus

Marika Tuus-Laul oli Tallinna Linnavolikogu aseesimees 2002–2003. Ta oli X ja XI Riigikogu liige ning on valitud XII Riigikogu liikmeks. Ta kandideeris 2011. aasta Riigikogu valimistel, sai 2976 häält ja osutus valituks.
Ta on Eesti Keskerakonna liige alates 2003 ning Keskerakonna juhatuse liige.

Isiklikku

Ta jäi Raja Teele rollist filmis "Kevade" ilma, kuna oli liialt nääpsuke.
Marika Tuus-Laulu vend on Heimar Lenk. Ta oli aastani 2005 abielus laulja Rein Tuusiga (Rein Tuusi surmani).
2011. aastal abiellus ta Uuno Lauluga.
Samsung i5800

Konstruktsioon

Galaxy 3 esipaneel on valmistatud metallist ja klaasist, tagumine paneel plastikust.

Riistvara

Telefonil on 3,2-tolline mahupuutetundlik LCD-ekraan ja 667 MHz keskprotsessor. 170 Mb kasutajamälu annab ruumi vaid piiratud arvu fotode ja multimeedia talletamiseks; seadme mälu on laiendatav kuni 32 GB MicroSD mälukaardiga.
3-megapikselise kaamera lahutusvõime on 2048×1536 pikselit (kokku 3,15 MP), muudetavad ISO- ja valgetasakaalu sätted ning geograafiliste koordinaatide lisamise võimalus.

Kasutusmugavus

Nutitelefon sobib mugavalt kätte ning seda saab käsitseda ka ühe käega. SMS-sõnumite haldamisel luuakse iga sõnumeid vahetanud inimese jaoks eraldi kaust, kus asub vestluse vormis ajaliselt järjestatud kirjavahetus. Virtuaalse klaviatuuri asemel võib kasutada tekstisisestussüsteemi Swype, mis seisneb tähtede vahele triipude tõmbamises. Swype süsteemil puudub eesti keele tugi.

Aku

Aku mahutavus on 1500 mAh. Ametlikud andmed lubavad rääkida 2G võrgus kuni 15 tundi ja 3G võrgus kuni 7 tundi, kuid hoides mobiilse andmeside, WiFi või GPS-funktsiooni sisse lülitatuna lüheneb kasutusaeg tunduvalt.

Ühilduvus teenustega

Samsung Galaxy 3 ühildub kõikide Google’i teenustega: toetatud on GMail (mitme aadressi tugi), kalender, Google Maps, Google Talk ning YouTube. Android Market lubab telefoni laadida kasutaja poolt vajalikku tarkvara. Mõni programm vajab Android 2.2 opsüsteemi, kuid valdav osa töötab ka telefonis oleva 2.1 versiooniga. Meelelahutusfunktsioonide seas on olemas Qik, Skype, Twitter, kalorite arvutaja ja kompass.

Tarkvarauuendused

Uuendus Androidi versioonile 2.2 (Froyo) lasti välja 13. aprillil 2011 India kasutajatele läbi Samsung Kies tarkvara. 2011. aasta teisel poolel lasti Froyo uuendus ametlikult välja Kreekas ja Suurbritannias.
Tarkvaraarendaja kasutajanimega "Marcellusbe" on suutnud Galaxy 3 peal tööle saada ka uuema versiooni Gingerbread (2.3.7), nimetades seda mitteametlikku modifitseeritud versiooni "CyanogenMod 7"-ks ning tegeleb aktiivselt selle uuendamise ja parandamisega.
XDA-developers foorumis on ka saadaval lai valik erinevaid modifitseeritud Froyo versioone ning arendajad tegelevad ka kõige uuema Androidi süsteemi "Android Ice Cream Sandwich (ICS, v4.0.1)" kohandamisega Galaxy 3-ele.
Firenze

Transport

5 km kaugusel Firenze kesklinnast asub rahvusvaheline Amerigo Vespucci lennujaam (FLR). A1-kiirtee ühendab Firenzet Bologna ja Milanoga põhjas ning Rooma ja Napoliga lõunas. Autostrada del Mare suundub Prato Pistoia, Lucca ja Pisa suunas ning ühendab neid Türreeni mere kuurortidega.

Ajalugu

Firenze sai alguse hästikaitstava künka nõlvale rajatud etruskide asulast. Sinna rajasid roomlased 59. aastal eKr Florentia-nimelise koloonia, mis sai nime jumalanna Flora järgi. Linn laienes Rooma keisririigi ajal jõudsalt tänu Arno jõge mööda kulgevale kaubandusele.
5. sajandil langes linn barbarite kätte: esimesena saabusid idagoodid, siis goodid, seejärel langes linn langobardide ja veelgi hiljem, 8. sajandil Karl Suure frankide võimu alla. Püha Rooma riigi loomine aitas leevendada kiriku ja Karl Suure vahelist konflikti.
10. kuni 11. sajandini, mil linn kuulus Toscana markkrahvkonna koosseisu, kujunes Firenzest oluline käsitöökeskus. Veidi enne markkrahvinna Matilde di Canossa surma moodustasid firenzelased 1115. aastal vaba kommuuni.

Kultuurilugu

Firenze ülikool (asutatud 1321) on üks Euroopa vanemaid.
Firenze on Dante sünnilinn. Seal elasid kunstnikud Cimabue ja Giotto, Arnolfo ja Andrea Pisano, Donatello, Brunelleschi ja Masaccio, Filippo Lippi, Fra Angelico, Botticelli ja Paolo Uccello, kelle töid on säilinud Firenze arvukates muuseumides ja kirikutes tänapäevani.
Firenze valiti teisena Euroopa kultuuripealinnaks aastal 1986.
Pfafflar

Geograafia

Pfaffler asub Lechi kõrvalorus. Maantee viib Pfafflerist üle Hahntennjochi Imsti Inni ülemises orus.
Georg Magnus Knüpffer

Georg Magnus Knüpffer (15. aprill/26. aprill 1785 Juuru – 1. aprill/13. aprill 1863 Väike-Maarja) oli Eesti vaimulik
Knüpffer õppis Tallinna toomkoolis. Tartu ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1802–1805; Göttingeni ülikooli immatrikuleerus ta 16. oktoobril 1806. Ordineeriti õpetajaks 13. oktoobril/25. oktoobril 1812.
Oli aastatel 1812–1852 (kutsuti 13. septembril/25. septembril 1812) Väike-Maarja koguduse õpetaja. Haiguse tõttu ei võtnud praosti kohta vastu; jäi 9. oktoobril/21. oktoobril emerituuri.
Knüpffer oli 18. jaanuaril/30. jaanuaril 1838 Õpetatud Eesti Seltsi üks asutajaid, 13. märtsist/25. märtsist 1843 Eestimaa Kirjanduse Ühingu liige. Kirjutas Eestimaa sinodite ajaloost: Beiträge zur Estn. Synodenprotokoll (1847). Avaldas pastor Johann Engelhardt Benderi kirjutatud kurioosumid; Maarahva kalendris publitseeris silmaringi avaldavaid kirjutisi. Uuris Taani hindamisraamatut (Liber Census Daniae), töötades läbi seal kirjas olnud andmeid.

Isiklikku

Tema vend Arnold Friedrich Johann Knüpffer oli Kadrina Katariina koguduse õpetaja, tema isa Friedrich Gustav Knüpffer oli Juuru Mihkli koguduse õpetaja, tema vanaisa Arnold Johann Knüpffer oli Kuusalu Laurentsiuse koguduse õpetaja, teine vanaisa Johann Georg Tideböhl oli Tallinna toomkoguduse õpetaja, poeg Carl Theodor Knüpffer oli Väike-Maarja koguduse õpetaja, pojapoeg Georg Martin Knüpffer oli Ambla Maarja koguduse õpetaja. Tema poeg oli arhitekt Rudolf Otto von Knüpffer.
Piret Kriivan

Piret Kriivan on eesti raadioajakirjanik.

Haridus

Piret Kriivan on lõpetanud Tallinna Pedagoogilise Instituudi eesti keele ja kirjanduse õpetaja erialal.

Töö

On töötanud eesti keele ja kirjanduse õpetajana. 
Ta on olnud raadiosaadete toimetaja ja saatejuht Eesti Raadios ja PulssB3-s.
1990. aastal alustas ta tööd Eesti Raadio välisuudiste toimetuses. Ta oli välispoliitiliste saadete "Maailm täna" ja "Maailma mitu palet" saatejuht ja toimetaja. 2004. aastast toimetab ja juhib Eesti ajalugu käsitlevat saatesarja "Eesti lugu". Kriivan juhtis ka sarisaadet "Uudis+". 2011. aasta sügisest on ta "Keelesaate" toimetaja ja saatejuht.
Piret Kriivan on Eesti Emakeele Seltsi liige.
Tscherms

Geograafia

Valla pindala on 6,6 km².
Tscherms külgneb järgmiste valdadega: Lana, Marlengo ja Merano.

Keeleline jaotus

2011. aasta rahvaloenduse järgi kõneles 94,92% rahvastikust esimese keelena saksa keelt, 4,86% itaalia keelt ja 0,23% ladiini keelt.