google/wiki40b huggingface dataset:
Albertas Šimėnas

Albertas Šimėnas (sündinud 17. veebruaril 1950 Leedus Anykščiais) on Leedu poliitik. Ta on Leedu Kristlike Demokraatide Partei (leedu keeles Lietuvos Krikščionių Demokratų Partija) liige.
Varem oli ta Leedu taasiseisvumise (Sąjūdis) üks juhtidest. 10. jaanuarist 1991 kuni 13. jaanuarini 1991 oli ta Leedu Ministrite Nõukogu esimees.
1972 lõpetas ta Vilniuse Ülikooli. 1984-1989 töötas ta dotsendina Vilniuse Tehnikaülikooli inseneriteaduste instituudis.
Eesti Töörahva Kommuuni Nõukogu

Moodustamine

Eesti Töörahva Kommuun kuulutati välja Narva Aleksandri kirikus. Samas hoones tegutses ka Eestimaa Töörahva Kommuuni (ETK) Nõukogu.

Likvideerimine

ETK Nõukogu ja juhtstruktuurid tegutsesid pärast ETK ja Punaarmee väljaajamist Eestimaalt veel mõnda aega Venemaal, kuid kuna Punaarmeel ei õnnestunud Eestit hõivata ning ETK muutus takistuseks rahu sõlmimisel Nõukogude valitsuse ja Eesti vabariigi vahel, saatis ta end 5. juunil 1919 Staraja Russas laiali.

Agitatsioonitegevus

Eesti Töörahva Kommuuni häälekandja oli venekeelne ajaleht Molot; ETK Sõjaväevalitsuse häälekandja oli Eesti Kütiväe Teataja.
Paul Painlevé

Paul Painlevé (5. detsember 1863 – 29. oktoober 1933) oli prantsuse matemaatik ja poliitik. Lühikest aega oli ta aastal 1917 ja 1925 Prantsusmaa peaminister.
29. aprillil 1925 anti talle Eesti Vabadusristi III liigi I järk.
Sven Grünberg

Sven Grünberg (sündinud 24. novembril 1956 Tallinnas) on eesti helilooja ja klahvpillimängija. Ta oli esimene, kes võttis Eestis kasutusele süntesaatori.
Aastal 1976 lõpetas Georg Otsa nimelise Tallinna Muusikakooli. 
1972–1973 ansamblis Ornament.
Aastail 1974–1976 tegutses ansamblis Mess, kus ta oli nii helilooja, laulja kui ka instrumentalist.
Grünberg on kirjutanud palju filmimuusikat. Näiteks on ta loonud muusika filmidele ""Hukkunud Alpinisti" hotell", "Naksitrallid", "Madude oru needus", "Leiutajateküla Lotte", "Detsembrikuumus" jt.
Ta on Eesti Budismi Instituudi nõukogu liige ja direktor. Ta oli Wellesto liige.
Kompositsioon (kunst)

Kompositsioon kunstis (kõnekeeles kompa) on teose, näiteks heli-, kirjandus- või kunstiteose, paigutuslik tasakaal.
Kompositsioonitaju on inimestel ühene ja kaasasündinud, see on võrreldav füüsilise tasakaalu ehk balansi tajumisega. Vaatamata igaühe kaasasündinud tajuvõimele, võib mõne heli-, kirjandus- või kunstiteose loomisel tekkida siiski kompositsioonilisi vigu, kui autor ei ole end kompositsioonis harjutanud või loob teose ilma tasakaalu jälgimata (näiteks hooletult). Kompositsioonireeglid on sarnased nii muusikas, kirjanduses kui kujutavas kunstis.
Kunstis seab kompositsioonile kõrgeimad nõudmised abstraktne kunst. Kujutavas kunstis eksisteerib ka värvikompositsiooni ehk värvide tasakaalu mõiste.
Viinamonopol

Viinamonopol (harvemini ka alkoholimonopol) on ainuõigus kaubelda alkohoolsete jookide ja piiritusega.
Venemaa keisririigis kehtis viinamonopol aastatel 1894–1914 ja Balti kubermangudes 1900–1914, seejärel kehtestati Esimese maailmasõja ajaks kuiv seadus (5. septembril 1914) ja paljud alkohoolseid jooke tootnud ettevõtted suleti. Eestis kehtis viinamonopol alates 1918. aastast kuni taasiseseisvumiseni.
Viinamonopolist saadud tulu moodustas Venemaa keisririigis 30%, maailmasõdadevahelises Eestis 15% riigitulust.
Roboforex

Regulatsioon

Ettevõte on tegutsenud alates 2009. aastast. RoboForex Ltd omab spetsiaalset IFSC Belize maakleri litsentsi "Kauplemine finants- ja kaupade põhiste tuletisinstrumentidega ja muude väärtpaberitega" numbriga IFSC/60/271/TS.
Lisaks sellele on RoboForex Ltd "A" kategooria liige Finantskomisjonis ja osaleb selle Hüvitusfondis.
Kuressaare merekool

Kuressaare merekool oli merekool Kuressaares, mis tegutses alates 1891. aastast vähemalt 1920. aastate keskpaigani.
Kuressaare merekoolis õpetati lähi- ja kaugsõidutüürimehi ning seal sai teha ka kaugsõidukapteni eksamit. 1920. aastatel kestis õpe koolis neli aastat, olemas oli ka ettevalmistusklass. Lisaks tüürimeestele valmistati ette lähi- ja kaugsõidukapteneid. Õppetöö vaheldus iga klassi järel kindla pikkusega meresõidupraktikaga, mis koos sisseastumiseksamiga võimaldas järgmisse klassi astuda.
Läätsa tuulepark

Läätsa tuulepark ehk Salme tuulepark on tuulepark Eestis, mis asub Saare maakonnas Saaremaa vallas Üüdibe külas.
Läätsa tuulepark rajati 2005. aastal (tollase haldusjaotuse järgi Saare maakonna Salme vallas). Tuulepargis oli kuus 0,5 MW võimsusega kasutatud tuulikut (üks Vestas V39 ja viis vanema põlvkonna Enercon E40 tüüpi elektrituulikut), mis kuulusid Telewind AS-ile. Pargi koguvõimsus oli 3 MW.
2014. aastal püstitati umbes 500 meetrit loode pool Salme valda Lassi külas 3 MW võimsusega Eleon 3M116 tuulik kõrgusega 122 meetrit ja rootori diameetriga 116 meetrit. Sellega sai pargi koguvõimsuseks 6 MW. 2016. aastal tootis see uus elektrituulik 11,3 GWh ja 2017. aastal 12,2 GWh elektrienergiat (kokku 2015–2017 aastatel 44 GWH).
2016. aasta jaanuaris teatati sellest, et Eesti Elekter AS kavatseb Salme tuulepargi rekonstrueerida – asendada kuus vana elektrituulikut kahe uuetüübilisema Eleon 3M tuulikuga.
Praegu kuulub Salme tuulepark AS Eesti Energiale. 2018. aastal hakati seal krüptoraha kaevandama.
Vooremägi

Mälestise kirjeldus

Vooremägi on omaette seisv mäeküngas, mis ulatub Väikese Emajõe suudmeluhast 10–11 m kõrgemale. Seal asus mägilinnus, mille õueala on ovaalse kujuga. Õueala ulatus põhja-lõuna suunas 45 m ja ida-lääne suunas 34 m ning pindala 1200 m².
Linnamäel tehisvall puudub ning mitmete sissekaevete tõttu on pealispind kohati ebatasane. Vooremäe jalamil asetseb 25 m laiune terrassivöönd. Terrassivööndi välisel serval asetseb 1–2 m kõrgune vallitaoline looduslik moodustis, mis on paremini jälgitav linnamäe lääne- ja põhjaküljel.
Algselt oli mägi laiem ja lamedam. Linnuse asukohana kujundati see ulatuslikult ümber. Linnuse lõplik valmimine on miskipärast pooleli jäänud.

Mälestise ajalugu

Leidude järgi kuulub linnus II aastatuhande algusesse või I–II aastatuhande vahetuse aega.

Arheoloogilised uuringud

1952. aastal uuriti Harri Moora juhatusel õuepinda. Selle töö käigus tehti kindlaks kultuurkiht. Leiti loomaluid, telliskiviprügi ja kedral valmistatud savinõu kilde.
2009. aastal kaevas arheoloog Martti Veldi linnuse õuealal ja linnamäe jalamil oleval asulakohal. Selle arheoloogilise kaevamise peaeesmärk oli määrata muistise vanus ja kultuurkihi paksus.
Ruth Alas

Ruth Alas (5. august 1960 Türi – 23. jaanuar 2018) oli eesti juhtimisteadlane.

Elulugu

Ruth Alas lõpetas Türi Keskkooli 1978. aastal kuldmedaliga. Samal aastal astus ta Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI, praegune Tallinna Tehnikaülikool) majandusteaduskonda. Majandusinseneri diplomi sai Ruth Alas 1983. aastal. Seejärel asus ta õppima Tartu Riiklikku Ülikooli (TRÜ, praegune Tartu Ülikool) psühholoogia osakonda. 1987. aastal sai Ruth Alas psühholoog-õpetaja diplomi.
Aastatel 1981–1991 töötas Ruth Alas programmeerijana Eesti Põllumajanduse Arvutuskeskuses ning aastatel 1991–1995 konsultandina ettevõtetes Mainor-Konsultant ja Ariko Reserv. Aastatel 1995–1997 õppis Ruth Alas Estonian Business Schooli (EBS) rahvusvahelise ärijuhtimise magistriõppes ning aastatel 1998–2002 EBSi doktoriõppes. 2003. aastal anti Ruth Alasele EBSi doktorikraad ärijuhtimises (PhD).
1997. aastal osales Ruth Alas juhtimisalasel täiendkoolitusel Ameerika Ühendriikides Bentley Kolledžis (Bentley College, praegune Bentley University) ning 1999. aastal rahvusvahelisel täiendkoolitusel Hispaanias IESE Business Schoolis (Instituto de Estudios Superiores de la Empresa, Universidad de Navarra). 2004. aastal anti Ruth Alasele doktorikraad majandusteadustes (PhD) Tartu Ülikooli majandusteaduskonnas. Ta kaitses doktoritöö teemal "Organisational changes during the transition in Estonia: major influencing behavioural factors".
Aastal 1995 alustas Ruth Alas tööd Estonian Business Schooli lektorina. 1996. aastal valiti ta EBSi juhtimise õppetooli juhataja kohusetäitjaks ning 2003. aastal juhtimise õppetooli juhatajaks. Aastatel 2006–2014 töötas ta EBSi teadusprorektorina. Alates 1997. aastast oli ta EBSi senati liige. Ruth Alas õpetas peamiselt juhtimise aluste ja muudatuste juhtimise õppeaineid.
Ruth Alas kuulus mitme teadusorganisatsiooni juhatusse ja nõukokku ning osales uurimisgruppide töös. Ta esines ettekannetega rohkem kui 50 rahvusvahelisel konverentsil ning korraldas Eestis rahvusvahelisi ja piirkondlikke teaduskonverentse personalijuhtimise ja muudatuste juhtimise alal. 2011. aastal oli ta Tallinnas toimunud Euroopa Juhtimisakadeemia (European Academy of Management, EURAM) konverentsi eesistuja. Ta algatas alates 2006. aastast toimuvate Euroopa Juhtimisuuringute Instituudi (European Institute for Advanced Studies in Management, EIASM) iga-aastaste kollokviumide sarja organisatsioonide arendamise ja muudatuste juhtimise alal.

Tunnustused

Ruth Alas oli Eestis enim avaldatud ja tsiteeritud sotsiaalteadlane. Teadusinformatsiooni andmebaasis Web of Science on kajastatud Ruth Alase 73 artiklit ja raamatupeatükki, mida on tsiteeritud 213 korral, h-indeks on 9 (seisuga 17.04.2015).
Ruth Alas pälvis mitu parima teadusartikli auhinda. 2011. aastal sai ta Kesk- ja Ida-Euroopa äriharidust andvaid ülikoole ühendava organisatsiooni International Association for Management Development in Dynamic Societies (varasem Central and East European Association for Management Development, CEEMAN) tšempioni tiitli akadeemilise uurimistöö eest.
Aastatel 2003, 2004, 2006, 2007, 2008 ja 2010 valiti Ruth Alas EBSi parimaks õppejõuks teadus- ja arendustöö valdkonnas.
Ühiskondlikud planeedid

Ühiskondlikeks planeetideks ehk sotsiaalseteks planeetideks nimetatakse tänapäeva Lääne astroloogias planeete, mille asend näitab eelkõige inimese ja ühiskonna vahelisi suhteid.
Ühiskondlike planeetide hulka arvatakse Jupiteri ja Saturni. Nende planeetide asend näitab inimese suhet välismaailmaga: kuidas ta omandab üldharivaid teadmisi ja neid edasi annab, millised on tema moraalsed põhimõtted, milline suhe on tal töökohustuste, piirangute, karjääri ja majandusstruktuuridega. Võrreldes isiklike planeetidega liiguvad ühiskondlikud planeedid sodiaagi ja teiste planeetide suhtes aeglasemalt, näidates suuremaid arenguid, mis ühendavad ühe või mitme aastakäigu inimesi.
Jupiteri ja Saturni asend horoskoobis näitab astroloogide arvates, millistes valdkondades on välismaailm horoskoobiomaniku suhtes soosiv ja kus tuleb kogeda piiranguid, rasket tööd ja loobumisi.
Geomeetriline abstraktsionism

Geomeetriline abstraktsionism; ka konstruktiivne abstraktsionism on üks abstraktsionismi vormidest, kus väljendusvahendiks on teatud kindlad geomeetrilised vormid, värvid ja rütm.
Geomeetrilise abstraktsionismi rajajaks oli Kazimir Malevitš ja Piet Mondrian.
Geomeetrilise abstraktsionismist kasvas välja suprematism, samuti peetakse selle suuna hilisemaks avaldusvormiks 1950. aastatel väljakujunenud opkunsti.
Hendricksi maakond

Ajalugu

Maakond moodustati 20. detsembril 1824.
Raul Otsa

Raul Otsa (sündinud 17. oktoobril 1978) on eesti advokaat. Ta töötab vandeadvokaadina advokaadibüroos Glikman Alvin & Partnerid.
Ta on kaitsnud kohtus Märt Ringmaad ja Ivo Parbust.
Tema abikaasa on firmade M&R Consult ja Kiviaiatee Haldus omanik Meeli Otsa.
Narva jõe paljand

Narva jõe paljand on paljand Narva jõe vasakul kaldal; halduslikult  Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas. 
Paljand on arvele võetud ürglooduse objektina. Paljandit loetakse Narva lademe Vadja vöö hüpostratotüübiks.
Uus majanduspoliitika

NEP-i lõpp

Aastal 1925, pärast Lenini surma, oli NEP-i peamine toetaja Nikolai Buhharin. Nepi lõpetas 1929. aastal Jossif Stalin, kes algselt oli NEP-i toetanud, et vastanduda Lev Trotskile. Selle asemel pöörati peatähelepanu kollektiviseerimisele, kuna oli suur teraviljakriis ja industraliseerimine vajas viisaastakuplaani täitmiseks ressursse. Stalin väitis, et viljakriis oli tingitud NEP-ist, kus inimesed müüsid oma saaki kõrge hinnaga. Teine põhjendus viljakriisile oli pigem tuntud läänes ja põhjendas seda rasketööstuse eelisarendamisega, mis tekitas tarbekaupade kriisi ja inimesed, kel polnud võimalik neid osta, paigutasid oma raha viljatagavaradesse.
Nepi vastaseks olid ka bolševikkude vasakpoolne opositsioon, kes leidis, et NEP on kapitalismi detailidega ja vähendab riigi kontrolli võimalusi. Nad leidsid, et NEP on kommunismi põhimõtete reetmine ja omab pikaajalist majanduslikku negatiivset efekti tulevikus. Kommunistid lugesid NEP-iga tekkinud kauplejaid töölistele klassivaenlasteks.
Et Lenin pooldas NEP-i, siis on arvatud, et kui ta poleks surnud, oleks NEP jätkunud ja kollektiviseerimine ära jäänud või oleks seda teistmoodi tehtud. Lenin on ka NEP-i kohta öelnud: "Me teeme ühe sammu tagasi selleks, et pärast teha kaks sammu edasi", mis tähendas, et NEP oleks võinud muutuda ka millekski muuks, kui majandusolukord on paranenud.
Leninile järgnenud Stalin tutvustas täielikku plaanimajandust, kogu majanduse renatsionaliseerimist ja 1920ndate lõpus kiire industrialiseerimise poliitikat. Põllumajanduse kollektiviseerimine oli Stalini tuntuim ja hävitavaim osa NEP-ist. On arutatud, kas industrialiseerimine oleks olnud ka ilma selleta võimalik, kui oleks rohkem makse küsitud. Nagu tehti Jaapanis Meiji ajal, Bismarcki Saksamaal ja pärast Teist maailmasõda Lõuna-Koreas ja Taiwanil.
Erra vald

Erra vald oli vald Virumaal aastail 1939–1949 ja Jõhvi maakonnas aastail 1949–1950.
11. detsembril 1939, oma esimesel töökoosolekul, valis vallavolikogu ühel häälel tagasi senise vallavanema Kaarel Innuse ja määras vallavanema palgaks 80 krooni, asetäitjale 35 ja abile 25 krooni kuus. Varem olid palgad vastavalt olnud 60, 18(?) ja 25 krooni kuus.
Vald moodustati senise Erra valla maa-alast, välja arvatud Purtse mõisa järgi olevate talude nr. A-190, A-191, A-193 ja A-195 senise Erra valla piiresse ulatuvate osade maa-alad; senise Püssi valla Irvala küla maa-alast; senise Maidla valla Maidla asunduse osa maa-alast; senise Pada valla Uljaste, Nüri, Vana-Sonda, Päsula ja Puisma külade, Ilmaste ja Satsu asunduste ning Sonda aleviku maa-aladest; senise Kalvi valla Pada metsandiku kvartaalide nr. 67, 68 ja 69 maa-aladest.
1. aprillil 1939 oli vallas 7006 elanikku.
15. juunil 1946 muudeti Kiviõli asula maakondliku alluvusega linnaks.
Krabi (arhitektuur)

Krabi (saksa keeles Krabbe, prantsuse keeles crochet), ka ronileht (saksa Kriechblume) on gooti arhitektuuris esinev lehe- või pungataoline plastiline element näiteks tornitippude, vimpergide, viilude, fiaalide ja portaalide kantidel. Krabi võib olla väljapoole lahtirulluva lehe või punga kujuline; seda kasutati geomeetrilisi arhitektuurivorme elavdava orgaanilise elemendina. Krabidega ääristatud vorm (fiaal, ehisviil) lõpeb reeglina ristlillikuga.
Eesti keskaja arhitektuuris on ainuke ümarplastiline näide krabidega kaunistatud fiaalid Oleviste kiriku Maarja kabeli välisseinal, tugipiitade niššides ning tugipiitade tipus. Ronilehemotiivi leiab küll reljeefidena, näiteks sakramendiniššide ehisviilude kaunistustena Kuressaare linnusekabelis, Tallinna Toomkirikus, Niguliste kirikus ja Oleviste kirikus, mõnedel aknapalenditel ja silluskividel, ning Suure Rannavärava reljeefil vapikilbi ehisraamistuses. Väga lihtsad ümmarguste pungade kujulised krabimotiivid raamivad Tartu Jaani kiriku pseudotrifooriumi baldahhiine. Ronilehe motiivi on rakendatud ka siinses uusgootikas.

Sõnavara

Krabimotiivi on mõnes kohas nimetatud ka mugul.
Hancocki maakond (Kentucky)

Ajalugu

Maakond moodustati 1829. aastal.
Jeff Nuttall

Jeff Nuttall (8. juuli 1933 – 4. jaanuar 2004) oli inglise luuletaja, kirjastaja, näitleja, maalikunstnik, skulptor, trompetist, anarhist ja ühiskonna kommenteerija, kes mängis olulist rolli 1960. aastate vastandkultuuris.
Nuttall sündis Lancashire'is Clitheroes ja kasvas üles Herefordshire'is. Teise maailmasõja järgseil aastail õppis ta maali ning 1960. aastate alguses hakkas avaldama luulet. Koos Bob Cobbingiga asutas ta mõjuka kirjastuse Writers Forum Press ja kirjanike töötoa.
Ta suhtles paljude USA Beat Generationi kirjanikega, eriti William Burroughsiga. Tema 1968. aasta raamat Bomb Culture oli üks tolle aja vastandkultuurirevolutsiooni võtmetekste, mis leidis seoseid peahoovuse ühiskondlikele normidele alternatiivide tekkimise ning ähvardava tuumakatastroofi vahel.
Nuttall oli üks häpeningi pioneere Suurbritannias.
Nuttall oli 1975–1976 National Poetry Society esimees. Tol ajal ol see selts lühikest aega koduks British Poetry Revivalile. Ta oli mitme üleriikliku ajalehe luulekriitik ning Poetry Society kandidaat Poeta Laureatuseks, kuid talle eelistati Ted Hughesi.
Nuttall töötas kunstiõpetajana.
Vanemas eas mängis ta mitmes filmis ja esines televisioonis.
2003 ilmus tema Selected Poems (inglise keeles Valitud luule).
Jarosław Iwaszkiewicz

Jarosław Leon Iwaszkiewicz (20. veebruar 1894 Kalnõk (tänapäeval Ukraina, Vinnõtsja oblast) – 2. märts 1980 Varssavi) oli poola kirjanik, luuletaja ja tõlkija.
Jarosław Iwaszkiewicz sündis maa-aadliku perekonnas. Aastatel 1912–1918 õppis ta Kiievis esmalt lühiajaliselt konservatooriumis ja seejärel ülikoolis õigusteadust. 1918. aastal asus Jarosław Iwaszkiewicz elama Varssavisse, kus töötas ajakirjanduses ja võttis osa kirjanduselust.  Ta oli üks noorte poeetide rühmituse Skamander loojatest. 1923–1925 oli ta Poola Seimi marssali Maciej Rataj sekretär. Hiljem oli ta diplomaatilisel tööl. 1927–1932 töötas Iwaszkiewicz Poola välisministeeriumi pressiosakonnas. 1932–1935 oli ta Poola saatkonna sekretär Kopenhaagenis ja 1935–1936 Brüsselis. Saksa okupatsiooni ajal osales Iwaszkiewicz põrandaaluses vastupanuliikumises. 1945–1946 ajakirja Życie Literackie peatoimetaja ja 1947–1948 kirjandusliku nädalalehe Nowiny Literackie toimetaja. 1945–1949 oli Iwaszkiewicz Varssavis Poola Teatri kirjandusala juhataja. 1945–1946, 1947–1949, 1959–1980 oli Jarosław Iwaszkiewicz Poola Kirjanike Liidu esimees ja 1949–1956 aseesimees. 1950–1965 oli ta Poola PEN-klubi asepresident. Alates 1952. aastast kuni surmani oli ta Poola Seimi liige. Alates 1955. aasta veebruarist kuni surmani oli ta kirjandusajakirja Twórczośc toimetaja.

Kirjanduslik looming

Esimesed Jarosław Iwaszkiewiczi luuletused ilmusid ajakirjanduses 1915. aastal. Esime luulekogu "Oktostychy" ('Oktaavid') ilmus 1919. aastal. Järgnesid luulekogud "Dionizje" ('Dionüüsiad') (1922), "Księga dnia i księga nocy" ('Öö raamat ja päeva raamat') (1929), "Powrót do Europy" ('Naasmine Euroopasse') 1931, "Lato 1932" ('Suvi 1932') (1933) ja "Ody olimpijskie" ('Olümpiaoodid') (1948). Ajalooline romaan "Czerwone tarcze" ('Punased kilbid') ilmus 1934. aastal. Jutukogudest väärivad on tähtsamad "Panny z Wilka" ('Wilko neiud') (1934) ja "Opowieści zasłyszane" ("Kuuldud jutustusi", 1954; eesti keeles 1960. aastal). Jutustus "Matka Joanna od Aniołów" (1946, "Inglite Joanna") ilmus eestikeelses tõlkes 1984. aastal. Kolmeköiteline romaan "Sława i chwała" ('Au ja kuulsus') ilmus aastatel 1956–1962.

Varia

Eino Tambergi 1970. aastal valminud ballett "Joanna tentata" põhineb Jarosław Iwaszkiewiczi jutustusel "Inglite Joanna".
Vainu tänav (Tallinn)

Vainu tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Pääsküla asumis. Vainu tänav algab Sisaski tänavalt ja lõpeb Kadaka puiesteel. Vainu tänav on ida-läänesuunaline ja ligikaudu 205 meetri pikkune.

Tänava nimi ja ajalugu

Vainu tänav asub endise Peetri aedlinna maa-alal. Tänava esialgne nimi oli Olga tänav (vene keeles Ольгинская улица). Praeguse nime sai Vainu tänav 13. novembril 1925. Aastatel 1940–1941 oli tänava nimeks Mõrra tänav.
Pöördel

Süžee

Raivo Kotkas saadetakse juhtima viletsas seisus kolhoosi "Võit". Tema eelkäija Mihkel Vutt on majandi käest lasknud. Olulist osa majandi allakäigus on etendanud ka sulist raamatupidaja Olep. Uus esimees aga suudab võita kolhoosnike usalduse ning viia kolhoosi paremale järjele.
Kaija

Kaija on naisenimi.
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 567. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Kaija 172 naisel.
Kreiskool

Kreis(i)kool oli 19. sajandil Venemaa (sh Eesti ala) kubermangude kreisi- ehk maakonnakeskuses olev 2–3 õppeaastaga riiklik poeglastekool, mis eelnes gümnaasiumile.
Joann Veleiski

Joann Veleiski (1826–1871) oli õigeusu vaimulik – diakon, preester.
Joann Veleiski sündis 1826 diakon Feodor Veleiski peres, lõpetas Pihkva Vaimuliku Seminari 1847.

Vaimulikupühitsus

Pühitseti diakoniks ja preestriks 21. novembril 1847 Riia vikaarpiiskop Filareti poolt.

Isiklikku

Joann Veleiski pere: abikaasa Olga Veleiski sünd 1831 nende lapsed: Joann (sünd 1850), Aleksander (sünd 1852), Mihhail (sünd 1855).
Preester Joann Veleiski suri Pihkvas 1871. aastal, tema hauakoht on teadmata.
Tähtvere lahingu mälestussammas

Tähtvere lahingu mälestussammas (ka Tartu lahingu mälestussammas', ka Tartu vabastajate monument) on Tartus Tähtvere pargis asuv Vabadussõja Tähtvere lahingus langenutele püstitatud mälestusmärk.
Mälestussammas avati 3. juulil 1932. Nõukogude okupatsiooni ajal 1940. aastal see lõhuti. 1957. aastal püstitati endise samba asukohale Ole Ehelaidi ja Arnold Matteuse valmistatud töölis- ja ametiühinguliikumise tegelase Hans Heidemanni büst. Eesti taasiseseisvumise ajal võeti büst maha ja ennistati lahingu mälestussammas.
Saatmata jäänud kiri

Sisu

Kolm geoloogi lähevad koos teejuhiga Siberi taigasse ekspeditsioonile otsima teemandileiukohta. Teejuht Sergeile hakkab meeldima Tanja, kes on aga suhtes Andreiga. Tükk aega jäävad otsingud tulemusteta, kuid lõpuks õnnestub geoloog Tanjal teemandileiukoht avastada. Ent rõõm jääb üürikeseks. Hommikul, kui grupp peaks ära sõitma, puhkeb suur metsatulekahju, mis lõikab nad paadist ära. Teejuht Sergei saab tules surma. Geoloogid sattuvad raskesse olukorda, ümberringi on taiga sadade kilomeetrite ulatuses tules. Lõpuks puhkeb lumetorm, Andrei ja Tanja hukkuvad. Ainult Sabininil õnnestub välja jõuda jõe äärde, kus päästjad ta leiavad.
Heino Pehk

Heino Pehk (sündinud 25. detsembril 1940 Maaritsas) on eesti koorijuht ja muusikapedagoog.
1959. aastal lõpetas ta Tartu Muusikakooli akordioni eriala, 1964. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi koorijuhtimise eriala.
Ta töötas Võru Laste Muusikakooli õpetajana. Ta on olnud Võru meeskoori ja Võru õpetajate segakoori Cantus peadirigent.
Fox Plaza (Los Angeles)

Fox Plaza (ka 20th Century Fox Plaza) on 35-korruseline 150 meetri kõrgune postmodernistlik pilvelõhkuja Los Angeleses Century Citys aadressil 2121 Avenue of the Stars. Hoone valmis 1987. aastal ning selle arhitektid olid Scott Johnson, Bill Fain ja William L. Pereira. Hoone kuulub Orange'i maakonnas tegutsevale kinnisvarafirmale Irvine Company ning ta on filmikompanii 20th Century Fox peakontor. Hoone 34. korrusel oli pärast erruminekut mitmeid aastaid Ameerika Ühendriikide presidendi Ronald Reagani apartment.
Pilvelõhkuja on tuntud mitmest filmist. Nimega Nakatomi Plaza oli hoone filmi "Die Hard" (Visa hing, 1988) peamine sündmuspaik. Hoone ja tema kõrvalhoone oli peamisteks võttepaikadeks komöödiafilmis "Airheads" ("Eetrihullud", 1994). Hoone fuajee oli ka filmi "Speed" ("Kiirus", 1994) avastseeni toimumispaik.
Otto von Richter

Otto Magnus Johann von Richter (7. september 1755 – 15. detsember 1826 Tartu) oli baltisaksa päritolu Venemaa kubermangupoliitik, maanõunik. Ta kuulus Richterite aadlisuguvõssa.
Ta sai 1789. aastal Eestimaa ülemmaakohtu assessoriks. Aastatel 1797–1826 oli ta Liivimaa rüütelkonna Maanõunike kolleegiumi liige. Aastal 1797 täitis ta Liivimaa aadlimarssali ja aastatel  1822–1824 Liivimaa maamarssali kohuseid.
Ta oli kahe mõisa omanik Liivimaal.

Egiptuse muististe kollektsioon Tartu ülikoolile

Pärast uurimisreisijast poja Otto Friedrich von Richteri surma kinkis Otto Magnus von Richter 1819. aastal poja Egiptuse muististe kollektsiooni Tartu ülikooli kunstimuuseumile, et innustada noori uurima ja reisima. See Egiptuse kollektsioon oli üks silmapaistvamaid Tsaari-Venemaal. 128 muistise hulgas olid suuremateks haruldusteks rikkalike maalingutega kaetud vaarao kirjutaja puusarkofaag ning kaks inimmuumiat. Richteri kingitud muististe seas oli ka antiikne marmorbüst Rooma keisri Hadrianuse lemmikust Antinousest.

Isiklikku

Tal oli kaks poega: Otto Friedrich von Richter (1792–1816) oli orientalist ja suri noorelt. Vanem poeg Gustav Christoph Eduard von Richter (1790–1847) sai nagu isagi Liivimaa maanõunikuks ja maamarssaliks.