google/wiki40b huggingface dataset:
Kristus

Kristuse tähendus kristlikus müstitsismis

Laiemas tähenduses viitab see baasteadvusele, millest kõik vormimaailmas on tehtud. Eesmärgiks on säilitada ühtsus(tunne) Looja ja loodu vahel. See on eriti oluline vaba tahet omavate olendite puhul, kellel on valikuvõimalus langeda eraldatuse illusiooni, luues läbi selle illusiooni, et nad on eraldatud oma allikast. Kristus-teadvus kindlustab, et kuitahes sügavale eraldatusteadvusse keegi ka ei laskuks, on tal alati võimalus tagasi pöörduda ühtsusse Loojaga. Sest Kristus-teadvus on kogu loodu sees. Ei ole võimalik leida kohta, kust Kristus(-teadvus) sind ei võiks leida.
Kitsamas mõttes tähistab see olendit, kes on saanud üle eraldatuse illusioonist ning on saavutanud Kristus-teadvuse. Kristus-teadvusel on olemas erinevad tasandid. 
Kui olend omandab Kristus-teadvuse, siis võib öelda, et ta on Kristus. (When a being has attained the Christ consciousness, that being is said to have put on Christhood.)

Messia ootus Tanahis

Juudid hakkasid ootama Päästjat, kelles oleks ühendatud preester, kuningas ja prohvet. Nad hakkasid teda hüüdma Messiaks, mis oli tiitel. Psalmides mainitakse sageli "Tema võitut". Kristlased tõlgendavad paljusid selliseid kohti prohvetlike ettekuulutustena.

Kristus Uues Testamendis

Uus Testament kuulutab, et kauaoodatud Päästja (Lunastaja) on tulnud. Teda ei võitud õliga, vaid Tema Taevane Isa kutsus ta Messia-ametisse: "Sina oled mu armas Poeg, sinust on mul hea meel!" (Luuka evangeelium 3:22). 
Kui Jeesuse jüngritele sai ajapikku selgeks, et tema on Päästja, hakkasid nad teda kutsuma Messiaks ehk Kristuseks, mis oli jällegi tiitel. Pärast Kristuse ülestõusmist muutus Kristus suurelt jaolt Jeesuse pärisnimeks.

Jeesuse ja Kristuse eristamine kristluses

Kristus on tiitel (vt Jeesus), eesti keeles 'võitu' või 'salvitu' (vt võidmine). Jeesus on ajaloolise isiku nimi. Vahel on tiitlit "Kristus" ekslikult kasutatud Jeesuse sünonüümina. Pärast Jeesuse surma on talle omistatud erinevaid tiitleid (vt kirikukogud ja dogmaatika).

Kristus gnostitsismis

Gnostikud ei usu üldiselt Jeesusesse kui isikusse, kelles on ühendatud jumalik ja inimlik loomus, vaid vaimulikku Kristusesse, kes elas Jeesuses ja lahkus temast korduvalt ning kes ei surnud. Gnostikud uskusid, et neil on võimalik omandada samasugune gnoosis (tunnetus, teadmine). Gnostikute õpetuse järgi saadab Jumal aeg-ajalt inimeste juurde päästjaid, tänu kellele valitud pääsevad.

Krišna ja Kristus

Mõned krišnaiitlikud autorid oletavad seost Krišna ja Kristuse nime vahel.
Plaatan

Plaatan (Platanus) on taimeperekond puid sugukonnast plaatanilised.
Nende lehed sarnanevad kujult hariliku vahtra lehtedega. Tüve koor on laiguline, sarnaneb mägivahtra koorega.
Heinrich Stunde

Heinrich Stunde VR II/3 (aastatel 1935–1940 Henn Sarmiste; 11. november 1897 Narva – 24. aprill 1947 Minskist põhja pool) oli sõjaväelane Eestis (major) ja Saksamaal. 
Ta õppis Tallinna Reaalkoolis, jätkas Sergejevi suurtükiväekoolis, teenis aastatel 1917–1918 Venemaa Keiserlikus armees.

Sõjaväelasena Eestis

Oktoobris 1919 lõpetas ta Eestis eksternina sõjakooli. Vabadussõjas teenis ta Aegnal ühes rannikupatareis rühmaülemana ja hiljem 2. kindluse raskesuurtükiväedivisjonis. Ta osales samuti lahingutes Tartu, Võru, Narva ja Jamburgi all. 
Alates 1930. aastast teenis ta Õhukaitse suurtükiväegrupis. 
Eestis toimunud nimede eestistamise kampaania ajal vahetas Heinrich Stunde 1935. aastal oma saksapärase nime Henn Sarmiste vastu.

Saksamaal

1941. aastal lahkus ta Nachumsiedlungi käigus Saksamaale, kus võttis tagasi oma saksapärase nime Heinrich Stunde.
1941. aasta juunikuus osales major Stunde Saksamaal Berliini lähedal Stansdorfis alustatud Politseipataljon Ostlandi formeerimisel. See moodustati Saksamaale ümberasunutest baltisakslastest, pataljoni 1. kompanii koosnes Läti ning 2 ja 3. kompanii Eesti sakslastest. 
Pataljoniülemaks määrati endine Läti sõjaväe kolonel Herbert Braschnewitz (lätipäraselt Herberts Brašnevics) ning 2. ja 3. kompanii ülemaks Stunde. Väeosa moodustamisel lubati Saksa juhtkonna poolt kaasata üksus bolševismivastasese võitlusse ja Eesti vabastamisse Teise maailmasõja käigus, kuid pärast üksuse moodustamist saadeti see Ukrainasse Rivnesse tagalajulgestuse ja politseiliste ülesannete täitmiseks. Ukrainas olid Eesti 2. kompanii ülem Paul Laamann ja 3. kompanii ülem Hugo Siim.
Aastatel 1942–1945 oli Stunde Saksa Riigi Propagandaministeeriumi Ida osakonna Informatsioonibüroo juht.
Teise maailmasõja lõpus 1945. aastal vahistati Stunde 24. mail 1945. aastal Berliinis Nõukogude julgeolekuoganite poolt. Talle mõisteti 24. veebruaril 1947 sõjakohtu poolt surmanuhtlus ning ta hukati 24. aprillil 1947 Minski lähedal.
Jaanus Koorep

Jaanus Koorep (sündinud 5. juulil 1974) on ansambli P.W.A. solist.
Aprillini 2015 oli Koorep Eesti Iseseisvuspartei juhatuse liige.
Tenneville'i vald

Asulad

Valla keskus on Tenneville.
Valla piirides asuvad veel Cens, Champlon, Erneuville, Laneuville-au-Bois, Mochamps, Ramont, Wyompont.
Faulkneri maakond

Ajalugu

Maakond moodustati 1873. aastal.
Rahvusvaheline haiguste klassifikatsioon: Onkoloogia

Rahvusvaheline haiguste klassifikatsioon: Onkoloogia (RHK-O) on Rahvusvahelise haiguste klassifikatsiooni laiendus onkoloogiliste haiguste jaoks.
Valgeaine

Valgeaineks ehk valgeolluseks (ladina keeles substantia alba) nimetatakse paljude selgroogsete loomade kesknärvisüsteemi närvikude. 
Valgeaines on hulgaliselt aferentseid ja eferentseid juhteteid. 
Valgeaine areng, anatoomia, morfoloogia, histoloogia ja patoloogia võivad erineda nii liigiti kui ka indiviiditi.

Inimestel

Seljaajus paikneb valgeaine perifeerselt, moodustades hallaine ümber mõlemal pool eesmise, tagumise ja külgmise seljaajuväädi (funiculus anterior, funiculus posterior, funiculus lateralis). 
Seljaajus paikneb ka nii valge- kui hallainest koosnev kiuvõrgustik ehk retikulaarformatsioon (formatio reticularis), mis kontrollib südame-veresoonkonda ja hingamist. 
Peaaju sisemuses paikneb valgeollus ja selle sees mitmete eraldi tuumadena paikneb hallollus.  
Väikeajus ja suurajukoores paikneb valgeaine kiht tsentraalselt.
Ajutüves paikneb aga valgeaine hallainega võrgutaoliselt vaheldumisi (ajutüve retikulaarformatsioon).
Valgeaine koosneb müeliniseerunud (müeliinkestaga) närvikiududest.

Patoloogia

Inimestel seostatakse valgeainega mitmeid haiguslikke seisundeid. 
Polüskleroosi seostatakse enim valgeainega, kuid polüskleroosihaigetel on leitud haiguskoldeid (koeproovides) ka hallaines.
Valgeaine hävingut on täheldatud ka Alzheimeri tõve põdevatel patsientidel.
Valgeainet võivad kahjustada hapnikupuudus ja ka peatraumad. Keemiaravi põhjustab samuti muutusi valgeaines. 
Metastaseerunud pahaloomulised kasvajad läbistavad vere-aju barjääri ja võivad põhjustada valgeolluse tursumist.  
Glioomid on närvitoendkasvajad, kes kasvavad valgeaines olevatest gliiarakkudest.

Värvus

Valgeaine värvus tuleneb müeliniseeritud aksonitest.
Guinness

Guinness ([ˈɡɪnɪs]) on Iirimaa tuntuim õllesort, mis sündis Arthur Guinnessi (1725–1803) pruulikojas Dublinis, St. Jamesi värava juures. Guinness pärineb porteritest, mis loodi Londonis 18. sajandi alguses, ning on maailma edukaimaid õllesorte.
Guinnessi õllele on iseloomulik röstimekk, mis tuleneb röstitud fermenteerimata odralinnastest. See suhteliselt uus tehnoloogia võeti kasutusele alles 20. sajandil. Pikka aega segati osa vanemat keedust värske toodangu sekka, et anda sellele teravat piimhappearoomi, mis oli algselt porterite juures levinud. Ehkki Guinnessi maitses on sellist teravust endiselt tunda, ei ole ettevõte kinnitanud, kas segamistehnikat endiselt kasutatakse.
Guinness on iirlaste seas populaarne nii Iirimaal kui ka mujal. Vaatamata tarbimise langusele 2001. aastast, on see endiselt Iirimaa müüduim alkohoolne jook ning toob seal Guinnessi kompaniile aastas sisse ligi 2 miljardit eurot.
Alates 1932. aastast paikneb firma peakorter Londonis. 1997. aastal ühines Arthur Guinness Son & Co firmaga Grand Metropolitan, moodustades maailma suurimate alkoholitootjate hulka kuuluva korporatsiooni Diageo.
Guinnessi algse pruulikoja juures asub nüüd ka Guinnessi muuseum, mis on Iirimaa kõige populaarsem turismiatraktsioon.
Kati Ojaloo

Kati Ojaloo (sündinud 31. jaanuaril 1990) on eesti vasaraheitja. 
2014. aasta Euroopa meistrivõistlustel kergejõustikus sai ta tulemusega 59.63 22. koha.
Tema vasaraheite isiklik rekord on 25. mail 2019 heidetud 68.16. Tema eelmine rekord oli Soomes Kaustinenis 2015. aasta juunis heidetud 67.26.
Häälik

Häälik ehk foon on vähim kuuldeliselt eristatav suulise kõne üksus.
Hääliku all mõistetakse olenevalt kontekstist kas hääliku eksemplari – konkreetse kõneleja poolt konkreetsel hetkel moodustatud häälikut – või hääliku tüüpi – teatud foneetiliste tunnustega häälikueksemplaride klassi.

Häälik ja foneem

Häälikuna realiseerub suulises kõnes foneem – vähim tähendust eristav keeleüksus.
Foneem võib realiseeruda lõputute erinevate omadustega häälikutena. Realiseerumisviisi mõjutavad nii naaberhäälikud (realiseeruvad allofoonid, mis olenevad hääliku asendist) kui ka kõneleja ja olukorra eripärad.

Häälikueksemplarid

Häälikud moodustatakse kõnetraktis häälduselundite tegevuse kaudu.

Häälikute märkimine

Kõne häälikuliselt täpseks ülestähendamiseks kasutatakse foneetilist transkriptsiooni.

Häälikuid uurivad teadusharud

Häälikute moodustamist, tajumist ja akustilisi omadusi uurib foneetika, foneemide uurimisega tegeleb fonoloogia. 
Häälikute korrigeerimist kõnes uurib logopeedia.
Philippos II

Philippos II (kreeka Φίλιππος Β΄, 382–336 eKr) oli Makedoonia kuningas alates 359 eKr kuni surmani. Ta oli Aleksander Suure ja Philippos III isa. Tema abikaasa oli Olympias.
Philippos oli mees, kes pani aluse Makedoonia suurvõimule, võttes kasutusele Makedoonia faalanksi ning alistades oma ülemvõimule Kreeka polised. 338 eKr lõi ta Chaironeia lahingus Demosthenese ärgitusel kokku kutsutud Kreeka liitlasväge ning kahel järgnenud aastal sõlmis kõigi polistega (peale Sparta) lepped, mis andsid need Makedoonia ülemvõimu alla.
Philippos II nõudmisel tuli 338–337 eKr kokku Korintose kongress, kus asutati ülekreekaline Korintose Liit, mille hegemooniks kuulutati Makedoonia kuningas. Üheskoos hakati valmistuma sõjaks Ahhemeniidide vastu. Kuid 336 eKr, kui sõjaplaanid olid veel pooleli, tappis Philippose ootamatult üks tema ihukaitsja. Tapja motiiv pole siiani päris selge.
Laagna

Ajalugu

Laagna küla on esmamainitud 1412. aastal nimega Langhenal, hiljem pärast 1498. aastat on Laagna mõisa mainitud nimedega Kuydenurm, Altwaiwara, Lagena. Nüüdisajani on mõisast säilinud mõne hoone varemed ja park. Selles mõisas on peatunud oma Eestimaa ja Baltikumi ringkäikudel paljud kroonitud pead, neist korduvalt Katariina II.
Narva foogt

Narva foogt (saksa keeles Vogt von Narwa) oli Liivi ordu käsknik, kes valitses Narva foogtkonda.
Esimene Narva foogt on teada 1370. aastast, ehkki tõenäoliselt loodi foogtkond kohe pärast Virumaa langemist orduvalitsuse alla 1346. või 1347. aastal. Viimane Narva foogt kaotas oma koha pärast Narva langemist venelaste kätte 1558. aastal.
Narva foogt polnud väga oluline ordukäsknik, ehkki idapiiri kaitsjana oli tal strateegiliselt oluline positsioon. Ordusiseses hierarhias ta siiski olulisimate käsknike hulka ei kuulunud.
Stepan Makarov

Stepan Makarov (vene Степан Осипович Макаров) (8. jaanuar 1849 (27. detsember 1848 vkj) Mõkolaiv – 13. aprill (31. märts vkj) 1904 Port-Arturi lähedal) oli vene mereväelane, okeanograaf, polaaruurija, laevaehitaja, viitseadmiral (20. august 1896). 1895. aastal leiutas ta vene semaforitähestiku.

Mälestuse jäädvustamine

Tallinnas Pelguranna ja Sitsi asumi piiril kulgev tänav kandis 1953. aastast Stepan Makarovi auks nime Admiral Makarovi tänav. 1968 ühendati see tollase Sõle tänavaga ning nimetati Karl Marxi puiesteeks. 1990. aastast kannab tänav Sõle tänava nime.
Hiina kunst

Hiina kunsti arengust on olemas täpsem ajalooline ülevaade kui näiteks seda on India või Aafrika kunstist, sest hiinlased on juba ammu ja teadlikult jälginud kunsti arengut. Peaaegu katkematult on jätkunud Hiina kunstikultuur pronksiajast tänapäevani. Hiina kunsti on mõjutanud kõige rohkem usundid taoism, konfutsianism ja budism.

Maalikunst

Hiina maalikunsti peamisteks vormideks on tuši- ja akvarellmaal paberi või siidil. Temaatikas domineerivad inimene, loomad, maastik. Hiina maalis pole sageli tähelepanu pööratud sellele, et vaataja saaks terviku pildi, vaid pilti tuleb vaadata järk-järgult, sellest tuleneb ka rullformaat.

Arhitektuur

Hiina arhitektuur on põhiliselt puitarhitektuur. Puit võimaldab võrreldamatut paindlikkust, kohandatavust ja mitmekülgsust. Üheks iseloomulikumaks hooneelemendiks on reljeefidega kaunistatud ja värvidega kaunistatud palk. Kiviehitisi on suhteliselt vähem ja neiski on palju üle võetud puuehitiste konstruktsioonist ja vormikõnest. Kivist ehituskunsti iseloomulikeim esindaja on müür (nt Suur Hiina müür). Müüridega ümbritseti losse, templeid, kloostreid, linnajagusid ja linnu.

Skulptuur

Skulptuuri ei loetud muistses Hiinas selliste kõrgete kunstide nagu maali ja kalligraafia hulka. Sellest hoolimata on skulptuuri viljeldud üsna ohtralt. Materjalivalik on väga lai – keraamika, kivi, pronks, puit, elevandiluu, bambus jne. Terrakota sõdalased on üks näide skulptuurist.

Tarbekunst

Väga kõrgetasemeline on Hiinas tarbekunst. Peamised alad olid metallehistöö, nikerdused, tikandid, email- ja lakktööd ning eriti portselan.
Oleviku kesksõna

Oleviku kesksõna ehk oleviku partitsiip on tegusõna käändeline vorm. See väljendab tegevust, mis iseloomustab suhtelises olevikus tegevussubjekti või tegevusobjekti.
Murderühm

Murderühm ühendab hääliku ja grammatilise põhistruktuuri poolest sarnaseid murdeid.
Eestis eristatakse sageli kolme murderühma: kirderanniku murded, põhjaeesti murded ja lõunaeesti murded.
Klooga tee

Klooga tee (registrinumbriga 11198) on 1,9 km pikkune kõrvalmaantee Lääne-Harju vallas.
Tee saab alguse Tallinn–Paldiski maantee kolmekümne kaheksandal kilomeetril Kloogaranna külas. Tee kulgeb läbi Kloogaranna küla ja lõpeb Klooga alevikus Klooga-aedlinna raudteepeatuse juures.
Tee ületab 2 truupi. Bussipeatusi on teel ei ole.
Tee on pinnatud kruusatee. Tee on klassita. Liiklussagedus teel on kuni 200 autot ööpäevas. Kiiruspiirangute ja teevalgustuse kohta andmed puuduvad.
Paul Kaasik

Paul Kaasik (29. november 1925 Ollepa – 25. detsember 1985 Leningrad) oli eesti elektrotehnikateadlane, tehnikadoktor.
Ta lõpetas aastal 1951 elektriinsenerina Tallinna Polütehnilise Instituudi.
Ta töötas aastatel 1956–1957 Tallinna Polütehnilises Instituudis. Aastatel 1957–1978 töötas ta õppejõuna (aastast 1973 professorina) Leningradi Polütehnilises Instituudis. Aastal 1971 kaitses ta tehnikadoktori väitekirja. Aastast 1978 oli ta Leningradi lennukiaparatuuriinstituudi elektrotehnika aluste kateedri juhataja.
Ta on avaldanud uurimusi elektrimasinate teooria, täiturelektrimootorite ja eriotstarbeliste (sealhulgas kosmoseaparatuuri) elektriajamite kohta.
Carletoni Ülikool

Carletoni ülikool (inglise keeles Carleton University) on ülikool Kanadas Ottawas.
Ülikool asutati 1942.
Ülikoolis õpib üle 30 000 üliõpilase.
Dokumentaalfilm

Dokumentaalfilm (argikeeles ka dokfilm; vananenud terminiga kultuurfilm) on film, mis dokumenteerib mõnd tegelikkuse tahku. Dokumentaalfilmi loojat nimetatakse dokumentalistiks.
1office

1Office on Eesti kapitalil põhinev rahvusvaheline ettevõte, mille kontorid on Tallinnas, Helsingis, Stockholmis ja Londonis. Emaettevõtte 1Office Group OÜ omandis on 100% 1Office Eesti OÜ, 1Office Finland Oy, 1Office Sweden AB ja First Office UK Ltd osadest.
Ettevõtte ärimudel on bürooruumide ja äriteenuste pakkumine. Äriteenused on raamatupidamine, virtuaalkontor, sekretäri- ja juriidilised teenused.
Slovo k narodu

"Slovo k narodu" (vene keeles "Слово к народу" 'Kõne rahvale') oli 23. juulil 1991 ajalehes Sovetskaja Rossija ilmunud avalik kiri, mida on hiljem nimetatud augustiputši manifestiks. Oma pöördumises märkisid autorid, teiste seas Nõukogude Liidu Kommunistliku Partei funktsionäärid Gennadi Zjuganov ja Valentin Varennikov ning kirjanikud Valentin Rasputin ja Juri Bondarev, et "meie maa, suur riik, mis on antud meie hoolde ajaloo, looduse, kuulsusrikaste esivanematega, hukkub, mureneb, vajub pimedusse ja olematusse". Kiri, milles kutsutakse üles NSV Liitu säilitama ja "aitama kaasa nõukogude võimu ümberkujundamisele tõeliselt rahvalikuks", märgib ühtlasi partei juhtkonna "konservatiivsete" liikmete üleminekut marksistlik-leninistlikult ideoloogialt vene natsionalismile.
Laimjala vald (1939)

Laimjala vald oli vald Saaremaal aastail 1939–1950.
Vald moodustati senise Laimjala valla maa-alast ja senise Valjala valla Ranna küla ja Rõõsa asunduse piirkondadest.
Esimene vallavanem oli Joosep Tumma. 1939. aasta detsembris valiti vallavanemaks Aleksei Küng. Vald kuulus Riigivolikogu 39. valimisringkonda, kust valiti Aleksander Rei.
Vald kuulus Pöide põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda.
1. aprillil 1939 oli vallas 2019 elanikku.
13. septembril 1945 moodustati valla koosseisus Audla külanõukogu ja Laimjala külanõukogu.
Pagiriai

Ajalugu

XVI sajandil mainiti esimest korda Pagiriai mõisa. Aastal 1626 ehitasid kolm venda Pagiriaisse kiriku. Põhjasõja ajal põles see maha ja asula jäi praktiliselt inimtühjaks.
Kirik taastatui aastal 1742. Aastal 1777 hakkas selle juures tegutsema kihelkonnakool. Aastal 1823 rajasid kohalikud mõisnikud Montvilad surnuaiale kabeli, millest sai nende suguvõsa rahula. Aastal 1876 ehitati vana asemele uus kirikuhoone. Tsaari ajal olid asula venekeelsed nimekujud Погары ja Погиры.
Aastal 1909 hakkas Pogiriais tegutsema esimene ühistule kuuluv meierei Leedu aladel. XX sajandi alguses kasutati küla kohta nimekuju Pagirys. Aastal 1944 põles küla maha, tules hävis ka kirik. Nõukogude ajal oli Pagiriai kohaliku sovhoosi keskasula. Asulast sai alev aastal 1972.
Liivimaa ordinatsioonid

Liivimaa ordinatsioonid (ladina Ordinationes Livoniae) olid Poola-Leedu seimi tehtud täiendus- ja muutmisotsused Liivimaa konstitutsioonide kohta.
Liivimaa ordinatsioone oli kolm tükki: 1589, 1598 ja 1609.
Raudoja kõrts

Raudoja kõrts on endisaegne Anija mõisale kuulunud kõrts Piibe maantee ääres Harju-Jaani kihelkonnas, tänapäevase haldusjaotuse järgi Harju maakonnas Anija vallas Raudoja külas.

Ajalugu

Arvatavasti oli Raudojal kõrts juba 17. sajandil, kuid teadaolevalt esimest korda on siin märgitud kõrts 1796. aastal Mellini atlases. Kõrtsihoone ehitati tõenäoliselt 1880. aastatel, sest seal pole enam kasutatud mantelkorstnat. On ka arvatud, et kõrtsihoone ehitati varem, 19. sajandi keskel. 
1900. aastal kehtestatud riigi viinamonopoli tõttu lõpetati kõrtsis viinamüük. Maareformiga jäi kõrtsihoone põllutööministeeriumi valdusse, kes 1930. aastatest andis kõrtsihoone metsavahikohaks. 1950. aastate keskel vajus lumerohkete talvedega sisse katus, kuid uus katus kaeti uuesti sindlitega. Puitosa vooderdati 1950.–1960. aastatel üle kitsaste voodrilaudadega. Umbes 1970. aastate teisel poolel jäeti see maha ning hoone hakkas lagunema. Arvatavasti umbes samal ajal õgvendati ka Piibe maanteed ning maantee hakkas paiknema kõrtsist eemal, Raudoja veehoidla ääres.
Tollane omanik Aegviidu Matsamajand plaanis 1970. aastate algul kõrtsihoone puhkebaasiks ümber ehitada. Kui 1982. aastal saadi ettekirjutus mälestise taastamiseks, hakati novembris 1982 hoonet hoopis lammutama, et oleks kergem ehitada sisse uus kehand. Tööd jäid pooleli. Uuesti hakati kõrtsihoonet ehitama üles 1980. aastate lõpus. Ülesehitatud kõrtsihoone on alates 30. augustist 1996 tunnistatud uuesti riiklikuks kultuurimälestiseks. Praegu kasutatakse hoonet elamu ja stuudiona.

Kirjeldus

Lihtsa põhiplaaniga (kujult pikihoone) kõrts. Kaks otsatalli olid paekivist, eluosa seinad olid puidust. Kelpkatus on kaetud sindlitega. Hoone ees on pikk kuue puitpostiga ulualune.
Regressiivne maks

Regressiivne maks on maks, mille maksumäär väheneb maksustamise objekti hulga või suuruse kasvades.
Regressiivseteks maksudeks loetakse ka makse, mis on kõigile võrdsed, kuid moodustavad seega madalama sissetulekuga inimeste sissetulekust suurema protsendi kui kõrgema sissetulekuga inimeste sissetulekust, selle näiteks on käibemaks.
Deysi Cori

Deysi Cori (sündinud 2. juulil 1993 Limas) on Peruu maletaja, naiste suurmeister (2010). 
Cori tuli 2011. aastal Chennais naisjuunioride maailmameistriks. Ta on neljakordne Ameerika maailmajao naiste malemeister (2011, 2016–2018). 
Ta kvalifitseerus viiel korral naiste maailmameistrivõistlustele, kuid ühelgi neist 32 parema hulka ei pääsenud – 2010. aastal kaotas avaringis Marija Muzõtšukile, 2012. aastal kaotas avaringis Anna Ušeninale, 2015. aastal kaotas avaringis Lei Tingjiele ja 2017. aastal kaotas avaringis Alina Kašlinskajale. Ka 2018. aastal Cori teise ringi ei pääsenud.
Cori mängis Peruu naiskonna koosseisus viiel naiste maleolümpial (2004, 2010–2016). 
Ta sai FIDE-lt 2008. aastal naiste rahvusvahelise meistri ja 2010. aastal naiste suurmeistri nimetuse. 
Tema vend Jorge Cori Tello on malesuurmeister.
Jorma Uotinen

Jorma Leo Kalevi Uotinen (sündinud 28. juunil 1950 Poris) on soome tantsija, laulja ja koreograaf.
Aastatel 1970–1976 töötas ta Soome rahvusballetis tantsijana. Ta oli aastatel 1987–1990 Helsingi linnateatri tantsutrupi kunstiline juht ja aastatel 1992–2001 Soome rahvusballeti kunstiline juht. Ta on töötanud tantsijana muu hulgas Pariisis ja Veneetsias, külaliskoreograafina Milano La Scalas, tantsuõpetajana Pariisis, Kölnis ja Viinis.
Ta on alates 2006. aastast olnud telesarja "Tanssii tähtien kanssa" kohtunik.
Jorma Uotinen on esinenud ka lauljana ning andnud välja albumid "Tunteiden taivas" (1998) ja "Sentimental Secrets" (2006).
Gruusia rahvuskangelane

Gruusia rahvuskangelane on Gruusia kõrgeim riiklik aunimetus.
Gruusia rahvuskangelase aunimetus asutati 2004. aastal. See antakse väljapaistvate tegude ja kangelasliku käitumise eest Gruusia hüvangu nimel. Aunimetusega käib kaasas Rahvuskangelase orden.
Gruusia president Mihheil Saakašvili andis 26. oktoobril 2013, oma ametiaja lõpul, korraga seitsmele inimesele Gruusia rahvuskangelase aunimetuse.
Seisuga mai 2016 on aunimetus antud 14 inimesele, sealhulgas kolmeteistkümnele neist postuumselt.