google/wiki40b huggingface dataset:
Keskkonnakeemia

Keskkonnakeemia on interdistsiplinaarne teadusharu, mis uurib looduses toimuvaid keemilisi ja biokeemilisi nähtusi. Mõistet "keskkonnakeemia" ei tohi segi ajada mõistega "roheline keemia", mis keskendub peaasjalikult ohtlike ainete kasutamise ja tekke vähendamisele või vältimisele looduskeskkonnas, ja on olemuselt pigem mõtteviis.
Keskkonnakeemia peamisteks ülesanneteks ja uurimisobjektideks on keemiliste ühendite (kaasa arvatud mürgiste) keskkonda sattumise allikate väljaselgitamine, nende ühendite edasised mõjud ja liikumine, eeskätt õhu- ja veekeskkonnas, aga ka mullakeskkonnas. Samuti arvestab keskkonnakeemia inimmõjuga, mis sageli kutsub looduses esile negatiivseid nähtusi.
Keskkonnakeemia kui interdistsiplinaarne teadusharu on tihedalt seotud atmosfääri-, hüdro- ja mullakeemiaga. Keskkonnakeemia uurimismeetodid baseeruvad enamasti analüütises keemias kasutatavail meetodeil.
Uno Sahva

Uno Sahva (25. jaanuar 1925 Vilo vald, Petserimaa – 14. mai 1996 Tallinn) oli Eesti spordipedagoog, soomepoiss.

Elulugu

Uno Sahva oli ametniku poeg.
Lõpetas 1943 Tallinna 5. Keskkooli. 1943 põgenes Saksa sundmobilisatsiooni eest Soome, astus seal eestlastest moodustatud 200. jalaväerügementi. Lõpetas 1946 eksternina Tallinna Kehakultuuritehnikumi, 1948 TÜ kehakultuuriteaduskonna, pedagoogikakandidaat (1968, TÜ), väitekiri "Üliõpilaste kehalise arengu ja rühi muutuste dünaamika TRÜ spordiosakondades". Oli 1947–1948 TÜ võimlemise kateedri õpetaja, 1948–1950 kehalise kasvatuse ja spordi kateedri õpetaja, 1950–1951 võimlemise kateedri õpetaja, 1951–1956 Tartu Raudteetranspordi Tehnikumi kehalise kasvatuse õpetaja, 1956–1957 TPedI vanemõpetaja, 1957–1968 TÜ võimlemise kateedri õpetaja, 1968–1975 kehalise kasvatuse ja spordi kateedri vanemõpetaja ja dotsent, ühtlasi 1970–1973 kehakultuuriteaduskonna prodekaan, 1975–1987 kateedri juhataja, dotsent, 1987–1989 spordifüsioloogia kateedri dotsent, 1989–1992 sporditeooria kateedri dotsent, 1992–1993 sporditeooria õppetooli dotsent. Õpetanud võimlemist, kehalist kasvatust, kehalise kasvatuse õpetajate ettevalmistamist, nende praktilis-metoodilist tegevust; koostanud õppevahendeid, -programme ja 10 õppefilmi. 1940.–1950. aastail Eesti silmapaistvamaid tegevsportlasi kergejõustikus ja võimlemises.

Teadustöö

Uurimisvaldkonnad: spordipedagoogika, antropoliitika, kehaline kasvatus, Eesti spordi ajalugu. Käsitlenud üliõpilaste kehalist ettevalmistamist, rühivigu ning nende avastamise ja mõõtmise metoodikat, kesk- ja vanemaealiste kehalist ettevalmistust ning sporditehnikat. Olnud Vabariikliku võimlemiskoondise treener (1948–1954), Eesti NSV Võimlemisföderatsiooni esimees (1954–1957), TÜ spordiklubi esimees (1968–1972), Eesti Võimlejate Liidu juhatuse esimees (1981–), Tartu Spordiveteranide Koondise esimees (1981), 1959–1994 TÜ õppejõudude võimlemisrühma ja 1963–1995 Mustametsa Sporditare rajaja ja juht. Eesti NSV teeneline sporditegelane (1980). Üle 70 teadustrükise.
Põllumajandusmaa

Põllumajandusmaa (ka põllumajanduslik maa) on maa, kus kasvatatakse põllumajandussaadusi või kus on head põllumajanduslikud ja keskkonnatingimused millegi kasvatamiseks. Intensiivse kasutusega põllumajandusmaad nimetatakse haritavaks maaks. Põllumajandusmaa alla arvatakse muu hulgas põllumaa, püsirohumaa, viljapuu- ja marjaaiad, puukoolid, koduaiad .
Curtini ülikool

Curtini ülikool (inglise keeles Curtin University; varasema nimega Curtini tehnikaülikool) on ülikool Austraalias Bentleys ja Perthis.
Ülikool asutati 1966.
Ülikoolis õpib üle 58 000 üliõpilase (2017).
Biržgaļa mõis

Biržgaļa mõis (Biržgaļas muiža või Bērzgales muiža) on mõis Lätis Rēzekne piirkonnas Bērzgale vallas Bērzgales.
Säilinud on 1878. aastal ehitatud peahoone, kuhu 1927. aastal rajati kool. Praegu asub seal kooli internaat.
Kanada palsam

Kanada palsam (balsamum Canadense) on tärpentin, mida valmistatakse tavaliselt palsamnulu vaigust. Samas on selle valmistamiseks kasutatud ka Fraseri nulu ja kanada tsuuga vaiku. (Raal, 12:2010)
Kanada palsam valgub välja, kui torgata läbi puukoores olevad vaigumahutid.
Eeterlikes õlides lahustatud vaik on viskoosne, kleepuv ja värvitu (mõnikord ka kollakas). Õlide aurustumisel muutub see läbipaistvaks kollakaks massiks.
Puhastatud ja filtreeritud Kanada palsam on väga heade optiliste näitajatega. Et tema murdumisnäitaja (1,55) on ligilähedane läätsede valmistamisel kasutatava klaasi omaga (1,52), siis on Kanada palsamit traditsiooniliselt kasutatud optikatööstuses liimina. Samuti on see kasutust leidnud mikroskoopiliste püsipreparaatide valmistamisel.
Kanada palsamit kasutatakse ka droogina. Palsamil on plaastrite, geelide, õlide, salvide ja emulsioonide koostises haavade paranemist soodustav ja põletikuvastane toime. (Raal, 12:2010) 
Londoni farmakopöasse kanti Kanada palsam 1788. aastal.
Käsmu tuletorn

Käsmu tuletorn (nimetatud ka Käsmu tulepaak, Käsmu päevamärk) on endine puidust tuletorn Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas Käsmu külas. Tuletorn on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks.
Tuletorn ehitati 1889-1892 Käsmu merekooli eestvõttel.
Tuletorni tuli ei tööta 1990. aastate algusest.
Tuletorn on Käsmu meremuuseumi käes, kes on selle kohandanud muuseumiks.
Tammeka Cup

Tammeka Cup (varasema nimega Peipsi Cup) on Tartus toimuv rahvusvaheline noorte jalgpalliturniir. Turniiri peakorraldaja on JK Tammeka.
Turniir toimub järgmistele vanuseklassidele: tüdrukutele U9–U13 ja poistele U8–U15.
Mooste järv

Kirjeldus

Mooste järv on edela–kirdesuunaline järv, mille pindala on 10,4 ha, suurim sügavus on 3,6 m, ja keskmine 1,8 m. Järve ümbritseb moreenmaastik, mis on suuremalt jaolt põllustatud, idakaldal asub Mooste park. 
Järve läbivool on nõrk.
Amfiboolid

Amfiboolid on silikaatsed lintstruktuuriga (lintsilikaadid) kivimit moodustavad mineraalid.
Amfiboolid on paljude kivimite koostisosad, olles oluliseks kivimimoodustajaks nii tard- kui ka moondekivimite seas. Tuntuim amfiboolide esindaja on küünekivi. Rohkete asendumiste tõttu on amfiboolidel keerukas keemiline valem. Värvuselt on amfiboolid enamasti tumedad. Tuntumate amfiboolide sekka kuuluvad küünekivi, glaukofaan, antofülliit, tremoliit, aktinoliit, ribekiit ja arfvedsoniit.
Amfiboolide keemiline valem on: A2...3B₅(OH)₂[(Si,Al)₈O₂₂], kus A on Mg, Fe²⁺, Ca või Na ning B on Mg, Fe²⁺, Fe³⁺ või Al. Amfiboolide struktuuri moodustavad kaks üksteisega seotud ahelat, mis kokku moodustavad topeltahela ehk lintstruktuuri. Räni ja hapniku suhe on 4:11. Kristallid on prismalised, tulpjad või kiudjad. Ribekiidil ja grüneriidil on asbestjad erimid amosiit ja krokidoliit. Enamik amfiboole on monokliinsed, mõned ka rombilised. Amfiboolid on keemiliselt koostiselt lähedased pürokseenidele. Amfiboolidele on omane OH–-iooni esinemine kristallstruktuuris.
Tardkivimitest esinevad amfiboolid peamiselt keskmise koostisega kivimeis, näiteks dioriidis ja süeniidis. Moondekivimeist on tuntuimad amfiboole sisaldavad kivimid sinikilt ja amfiboliit ning kristalsed kildad.
Daugavpilsi Ülikool

Daugavpilsi Ülikool on avalik-õiguslik ülikool Daugavpilsis Lätis. Daugavpilsi ülikool on ainus ülikool Ida-Lätis.
Aastal 1921 asutati Daugavpilsis pedagoogiline kool, mis aastal 1922 nimetati ümber Daugavpilsi pedagoogiliseks seminariks ja aastal 1923 Daugavpilsi Riiklikuks Õpetajate Instituudiks. Aastatel 1952–1986 kandis see Daugavpilsi Pedagoogilise Instituudi nime, 1986–1993 oli Jānis Kalnbērziņši nimeline Daugavpilsi Pedagoogiline Instituut ja 1993–2001 Daugavpilsi Pedagoogikaülikool. 
Ülikoolis õppis 2013. aasta seisuga umbes 2500 üliõpilast, kes õppisid bakalaureuse-, magistri- ja doktoriõppes.
Alajõe mõis

Alajõe mõis (saksa keeles Alajöe) oli Vara mõisa kõrvalmõis Maarja-Magdaleena kihelkonnas Tartumaal. Nüüdisajal jääb mõis Tartu maakonda Peipsiääre valda.
Eesti-Soome maavõistlused poksis

Eesti ja Soome maavõistlusi poksis peeti aastatel 1926–1938 ja uuesti alates 1994. aastast.

1926

1. maavõistlus toimus Helsingis 17. detsembril 1926. Soome võitis 5:3.

1927

2. maavõistlus toimus Tallinnas 25. novembril 1927. Eesti võitis 5:3.

1928

3. maavõistlus toimus Helsingis 14. detsembril 1928. Soome võitis 5:3.

1929

4. maavõistlus toimus Tallinnas 6. detsembril 1929. Eesti võitis 4:4, kuna otsustav oli viigilise tulemuse juures raskekaalu võit.

1930

5. maavõistlus toimus Helsingis 14. detsembril 1930. Soome võitis 7:1.

1931

6. maavõistlus toimus Tallinnas 4. detsembril 1931. Soome võitis 6:2.

1932

7. maavõistlus toimus Helsingis 11. detsembril 1932. Soome võitis 6:2.

1933

8. maavõistlus toimus Tallinnas 12. novembril 1933. Soome võitis 4:4, kuna otsustav oli viigilise tulemuse juures raskekaalu võit.

1934

9. maavõistlus toimus Helsingis 21. novembril 1934. Soome võitis 5:3.

1935

10. maavõistlus toimus Tallinnas 3. novembril 1935. Eesti võitis 6:2.

1936

11. maavõistlus toimus Viiburis 1. novembril 1936. Soome võitis 5:3.

1937

12. maavõistlus toimus Tallinnas 4. novembril 1937. Eesti võitis 5:3.

1938

13. maavõistlus toimus Helsingis 1. novembril 1938. Eesti võitis 5:3.

1939

Kuna maavõistlus toimus harilikult aasta lõpul, jäi 1939. aasta maavõistlus ära Soome osalemise tõttu Teises maailmasõjas. Edaspidi polnud enam Eesti riiki. Järgmine maavõistlus toimus juba pärast Eesti Vabariigi iseseisvuse taastamist, 1994. aastal.

1994

14. maavõistlus toimus 24. septembril Kotkas. Soome võitis 9:3.

1995

15. maavõistlus toimus 2. septembril Narvas. Soome võitis 7:5.

1996

16. maavõistlus toimus 8. septembril Kirkkonummel. Soome võitis 8:4.

1997

17. maavõistlus toimus 20. septembril Tallinnas. Eesti võitis 8:4.

1998

18. maavõistlus toimus 21. novembril Lahtis. Soome võitis 7:5.

1999

19. maavõistlus toimus 26. septembril Sillamäel. Eesti võitis 6:6, sest viigilise tulemuse juures oli otsustav üliraskekaalu võit. Soomel puudus selles kaalus esindaja ja Eesti sai siin loobumisvõidu.

2000

20. maavõistlus toimus 22. oktoobril Helsingis. Soome võitis 7:4.

2001

21. maavõistlus toimus Tallinnas. Soome võitis 7:5.

2002

22. maavõistlus toimus Heinolas. Soome võitis 6:4.

2003

23. maavõistlus toimus Tallinnas. Soome võitis 4:3.

2004

24. maavõistlus toimus Kirkkonummel. Soome võitis 6:5.

2005

25. maavõistlus toimus 9. oktoobril Tartus. Soome võitis 7:4.

2006

26. maavõistlus toimus 8. oktoobril Lohjas. Soome võitis 6:3.
Miss Valentine

Miss Valentine on Eestis toimuv rahvusvaheline iluvõimlemisvõistlus.
2013. aasta võistlus oli järjekorras 19. ja toimus Tartus.
Ene-Reet Veiper

Ene-Reet Veiper (sündinud 13. märtsil 1935; sünninimi Ene-Reet Maremäe) on eesti ajakirjanik.
1951. aastal võitis ta NSV Liidu noorte meistrivõistlustel võrkpallis Eesti naiskonnas pronksmedali.
Ta lõpetas 1957. aastal Tartu Riikliku Ülikooli eesti filoloogia ajakirjanduse eriharu esimese lennu.
Ta on ajalehe Elukaar peatoimetaja.
Aastatel 1997–2015 oli ta Vanurite Eneseabi- ja Nõustamisühingu juhatuse liige.

Isiklikku

Tema õed on arhitekt Malle Meelak, võrkpallur Ello-Ragne Maremäe ja kergejõustiklane Illa-Lea Pettai. Nende isa oli sõjaväelane Jaan Maremäe.
Hans Hesse

Hans Hesse (19. november 1893 Tallinn – 29. september 1954 Erlangen, Baieri) oli Eesti tennisetegelane.
1914–1937 oli ta Eestimaa Lawn-Tennise Klubi ja 1924–1928 Eesti Tenniseliidu juhatuse liige. 
Ta läks 1939. aastal Eestist ära Saksamaale.

Isiklikku

Tema abikaasa oli tennisemängija Ilse Hesse.
Klaverikvartett

Klaverikvartett on kammermuusika teos klaverile ja kolmele muule instrumendile. Pea eranditult on nendeks viiul, vioola ja tšello. Klaverikvartetiks nimetatakse ka ansamblit, mis koosneb eelpoolmainitud pillidest.
Klaverikvartette tema traditsioonilises koosseisus on muuhulgas kirjutanud Wolfgang Amadeus Mozart, Robert Schumann, Ludwig van Beethoven, Johannes Brahms, Robert Schumann, Felix Mendelssohn, Antonin Dvorak ja Gabriel Faure. Harvem, peamiselt 20. sajandi muusikas, on klaverikvarteti koosseisu varieeritud. Näiteks Anton Weberni Klaverikvartett, op 22 (1930) on kirjutatud klaverile, viiulile, klarnetile ja tenorsaksofonile ning Paul Hindermith’i ja Oliver Messiani omad klaverile, viiulile, tšellole ja klarnetile. Varaseim näide klaverikvarteti koosseisu varieerimisest on Franz Berwaldi kvartett klaverile, metsasarvele, klarnetile ja fagotile (op 1; 1819).
Teost, mis on kirjutatud neljale pianistile kahe klaveriga, ei nimetata klaverikvartetiks. Seda tüüpi kompositsiooni kutsutakse tavaliselt kui „teost kaheksale käele“ või „teost kahele klaverile, kaheksale käele“. Selline koosseis oli populaarne 19. sajandi lõpus, olles üks paremaid võimalusi reprodutseerimaks ja õppimaks sümfoonilisi teoseid. Nii on paljud muusikaajaloo tuntumatest teostest seatud kahele klaverile, kaheksale käele. Enamuse klaverimuusikast kaheksale käele moodustavadki trankriptsioonid ja arranžeeringud.
Otto Magnus von Essen

Otto Magnus von Essen (sündis 9. detsember (vkj 29. november) 1638; maeti 4. märts (vkj 21. veebruaril) 1707 Tallinnas) oli Eestimaa aadlik.
Ta sündis Rootsi sõjaväelase ja diplomaadi Alexander von Esseni (1595–1665) ning Magdalena von Ungerni pojana. Tema vend oli Rootsi major Gustav Johann von Essen (1637–1703).
Otto Magnus von Essen teenis Rootsi sõjaväes kornetina, oli Eestimaa rüütelkonna peamees (1691–1694) ja Eestimaa maanõunik.
Talle kuulusid Esna ja Prandi mõis.
Tiit Krutob

Tiit Krutob (a-ni 1990 Tiit Krutov; sündinud 14. august 1963 Tallinn) on endine eesti allveeujuja.
Ta lõpetas 1981. aastal Tallinna 4. Keskkooli. 
Ta alustas ujumistreeninguid 1972. aastal ning jätkas 1974. aastal allveesporditreeningutega Õnne Pollisinski juhendamisel.
Ta tuli aastatel 1983–1985 kiirusaladel 4 korda Eesti NSV meistriks ning sai 1980. aastal meistersportlase nimetuse. Ta kuulus 1993. aastal 100 km lestaujumises Guinnessi rekordi ajaga 13:40.18 püstitanud teatevõistkonda. Ta tuli 1998. aastal allveeorienteerumise maailmameistrivõistlustel meeskonnaharjutuses pronksile. 
Ta töötas hiljem vetelpäästjana ja sukeldumisinstruktorina.

Isiklikku

Tiit Krutobi õde on endine allveeujuja Tiina Krutob, tema abikaasa on endine allveeujuja Piret Krutob.
Roodva vald

Roodva vald oli vald Petserimaal aastail 1939–1945.
Vald moodustati senise Rootova valla maa-alast, välja arvatud Litšnikovo, Tarantajevo, Slizujevo ja Gorbunovo külade piirkond.
Vald kuulus Riigivolikogu 30. valimisringkonda, kust valiti Georgi Orlov. Vald kuulus Lõuna põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda.
Esimene vallavanem oli Paul Laats.
Suur Pihlakare

Suur Pihlakare (ka Pärnlaid, Suur-Pihlalaid, Suur-Pihla) on 0,43 hektari suurune saar (laid) Hiiumaa laidude maastikukaitsealal Soonlepa lahes. Saar kuulub halduslikult Hiiu maakonda Hiiumaa valla Salinõmme külale. Saare rannajoone pikkus on 312 meetrit.

Asukoht

Saarest umbes 1 kilomeetri kaugusel läänes asub Salinõmme poolsaar, 100 meetrit loodes Väike Pihlakare ja 300 meetrit lõunas Öakse.

Loodus

Laiu nimi tuleb sellest, et veel 1980. aastatel kasvas saarel üks suur pihlakas, mille tuul ja jää ära murdsid. Ka tänapäeval kasvab saarel pihlakaid.
Suure Pihlakare ümber on madal meri.
Suurel Pihlakarel kasvab 102 liiki kõrgemaid taimi.
Samblaliike on 2001. aasta seisuga leitud 10.

Inimtegevus

Saarel asub Hiiumaa laidude kaitseala ainus taastatud kalurionn.
Erna (eesnimi)

Erna on naisenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 336. naisenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Erna 412 naisel.
Linamaa kivid

Kivide iseloomustus

Kaks peaaegu ühesuurust rahnu, vahekaugusega umbes 300 m. Need on tee ja põllu suhtes ühesuguse asendiga.
Linamaa põhjapoolne rahn (I) on ovaalse põhiplaaniga ja teravaharjaline. Põhjaotsa kõrval kasvab pihlakas, lõunakülje kõrval on võsa. Kirdeots on järsk ja sammaldunud. Rahnul on reeper. 
Linamaa lõunapoolne rahn (II) on püstjas, osalt eenduvate külgedega. Selle idakülje kõrval kasvab pihlakas.
Kohtumine Albertiga (kaks albumit)

"Kohtumine Albertiga" on kahest Urmas Alenderi albumist ("Kohtumine Albertiga", "Armastuse ämblik") koosnev komplekt (inglise box set). Kogumikus on kaasas laulusõnad ja kaks CD-d on pakitud spetsiaalsesse digipak-pakendisse.
Verelible

Verelibled ehk vererakud (ladina keeles haemocytys) on paljude selgrootute hemolümfis ja selgroogsete veres ringlevate rakkude koondnimetus.
Vereliblede areng, eristumine, paljunemine, liikumine, morfoloogia , apoptoos ning  patoloogia ( sh ebanormaalne eristumine) võivad erineda nii liigiti, indiviiditi kui ka arenguastmeti.  
Paljude selgroogsete vererakud jaotatakse valge- ja punalibledeks ning vereliistakuteks.
Vereliblede arv on normaalsetes tingimustes üsna püsiv väärtus, sest hävinenud rakud asenduvad uutega.
Vererakkude eellasrakud eristuvad juba blastotsüstistaadiumis.
Punalibled ehk erütrotsüüdid on vajalikud hapniku vastuvõtuks kopsudes ja äraandmiseks kudedes. Vereliistakud ehk trombotsüüdid sisaldavad aineid, mis on olulised vere hüübimisel ja veresoonte ahendamisel. Valgeliblede ehk leukotsüütide ülesandeks on kahjutustada organismile võõraid, peamiselt valgulisi ühendeid.
Vererakud on kantud kehtivasse inimese tsütoloogia ja histoloogia standardsõnavarasse Terminologia Histologica-sse.
TV3 Puls

TV3 Puls on Taani telekanal. See alustas tööd 23. märtsil 2009. Kanalit haldab Modern Times Group.
Niitjas penikeel

Niitjas penikeel (Potamogeton filiformis) on penikeeleliste sugukonda kuuluv taimeliik.
Ta on Eestis arvatud III kaitsekategooriasse (seisuga 2012).
Fermo provints

Loodus

Fermo provints piirneb Aadria merega.
Shintarō Ishihara

Isiklikku

Shintarō Ishihara on abielus, tal on neli poega. Tema vend Yūjirō Ishihara on näitleja.
Linnuse vald

Linnuse vald oli vald Petserimaal aastail 1939–1945.
Vald moodustati endise Irboska valla piirides.
1. aprillil 1939 (haldusreformi jõustumise päeval) oli vallas 10 231 elanikku; see oli suurima elanike arvuga vald kogu tolleaegses Eestis.
Vald kuulus Riigivolikogu 29. valimisringkonda, kust valiti Vladimir Roslavlev.
Vald kuulus Linnuse põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda.
1940. aastal suri Avdashovo külas 110-aastane E. Simeonova, kes oli Eesti vanim inimene juba 1934. aasta rahvaloenduse ajal.
Andrius Kubilius

Andrius Kubilius (sündinud 8. detsembril 1956 Vilniuses) on Leedu poliitik, alates juulist 2019 Euroopa Parlamendi liige. Ta oli 3. novembrist 1999 kuni 26. oktoobrini 2000 ja 9. detsembrist 2008 kuni 13. detsembrini 2012 Leedu peaminister.
Tema mõlemad vanemad on kirjandusteadlased. Isa on Vytautas Kubilius (1928–2004) ja ema on Janina Žėkaitė-Kubilienė (1926–2006).
Andrius Kubilius lõpetas 1979 Vilniuse Ülikooli füüsikuna. Ta jätkas samas ülikoolis aspirantuuris 1981–84, seejärel töötas seal kuni 1990. aastani laborandi, inseneri ja teadustöötajana.
Andrius Kubiliuse poliitiline tegevus sai alguse liitumisest Sąjūdisega 1988. Temast sai Sąjūdise nõukogu tegevjuht aastateks 1990–92. 1992 valiti ta Seimi liikmeks. 1993 liitus ta konservatiivse Isamaaliiduga. Ta valiti tagasi järgmistessegi Seimi koosseisudesse.
VI Seimis (1992–96) oli ta oma erakonna parlamendifraktsiooni juht ja kuulus Seimi looduskaitsekomisjoni. VII Seimis (1996–2000) kuulus ta õigus- ja korrakaitsekomisjoni, oli kuni 1999 Seimi eesistuja esimene asetäitja ja 1997–99 Euroopa asjade komisjoni juht.
2003 sai temast Isamaaliidu esimees ning pärast 2004. aasta parlamendivalimisi opositsiooniliider. 
2008. aasta oktoobris peetud parlamendivalimistel saavutas Andrius Kubiliuse juhitav erakond Isamaaliit – Leedu Kristlikud Demokraadid võidu. 25. novembril 2008 esitas president Valdas Adamkus Andrius Kubiliuse Seimile peaministrikandidaadiks ja 27. novembril kinnitas Seim ta peaministriks. See otsus jõustus järgmisel päeval, kui president Adamkus selle allkirjastas.

Isiklikku

Andrius Kubiliuse abikaasa Rasa Kubilienė mängib Leedu Riiklikus Sümfooniaorkestris viiulit. Perekonnas on kaks poega, Vytautas ja Andrius.
Lisaks leedu keelele räägib Kubilius vene ja inglise keelt.
Alfred von Tirpitz

Teenistus sõjamerelaevastikus

Alfred von Tirpitz oli pärit riigiteenistuja perekonnast ning alustas teenistust Preisimaa sõjamerelaevastikus 1865. aastal mereväelasena, pärast mida asus õppima ja lõpetas Kieli Mereväekooli, mille lõpetas 1869. aastal. Pärast sõjakooli asus Tirpitz teenima torpeedokaatrite flotilli ning järgnevalt edutati torpeedokaatrite laevastiku peainspektoriks. Peainspektorina huvitus ta ning muutus allveelaevade sõjalise kasutamise entusiastiks ning propageerijaks.
1895. aastal edutati ta tiibadmiraliks ning teenis aastatel 1896–1897 Saksa ristlejate laevastiku juhina Ida-Aasias.

Saksamaa sõjalaevastiku arendamine

1897. aastal määrati Tirpitz Saksa keisririigi keiserliku mereväe riigisekretäriks ehk kantsleriks. Kantslerina alustas Tirpitz keiser Wilhelm II toetuses Saksamaa keisririigi sõjalaevastiku arendamiseks ja suurendamiseks, eesmärgiga võistelda Suurbritannia ja Iirimaa Ühendkuningriigi Kuningliku Laevastikuga (British Royal Navy).
1898. aastal võeti von Tirpitzi initsiatiivil vastu Laevastiku arendamise I kava ja 1900. aastal II kava, mille kohaselt selleks, et Saksa laevastik oleks suuteline võistlema Kuningliku Laevastikuga kavatseti 17 aasta jooksul ehitada Saksamaal 2 lipulaeva, 36 lahingulaeva, 11 suurt ja 34 väikest ristlejat. Tirpitzi laevastiku ehitusprojektid tekitasid Saksamaa ja Suurbritannia vahel võidurelvastumise.
1899. aastal sai ta viitseadmirali, 1903 admirali ja 1911 suuradmirali auastme.

Tegevus pärast I maailmasõda

1917. aastal oli ta üks Saksa Isamaapartei (Deutsche Vaterlandspartei (DNVP)) asutajatest ja oli 1924–1928 Reichstagi esimees.
Tema järgi nimetati 1939. aastal valminud saksa sõjalaev Tirpitz.
GAZ-66

GAZ-66 (vene ГАЗ-66) on Nõukogude Liidus ja hiljem Venemaal Gorki Autotehases valmistatud kerge 2-tonnise kandejõuga taktikaline veoauto.

Kirjeldus

GAZ-66 on kasutusel Venemaa relvajõududes, endistes NSV Liidu vabariikides ja vähemal määral mujal. Masin on kerge ja hea maastikuläbivusega. Varasemad versioonid on bensiinimootoriga, hilisemad diiselmootoriga. Toodetud on ka tsiviilversiooni. Peamine ebamugavus juhile on väga taga asuv käigukang, mida on ebamugav käsitseda ja pikemajalisel kasutamisel põhjustab valu küünarliigeses. Masin on valmistatud GAZ-63 järeltulijana. Seeriatootmine toimus 1964–1999 ja kokku valmistati erinevaid modifikastioone 965 941 tk.
Anders Larsson

Anders Larsi poeg (rootsi keeles Anders Larsson målare; u. 1510 Nyköping – 1586 Kronobergi loss, Växjö) oli Eestimaal tegutsenud Rootsi kunstnik, arhitekt, fortifikatsiooni-insener.
Ta tegutses muuhulgas Gripsholmi, Svartsjö ja Stockholmi lossi ehitusel.
Pärast Harju-, Viru- ja Järvamaa rüütelkonna ja Tallinna linna ustavusvande andmist Rootsi kuningas Erik XIV-le ning Rootsi riigivõimu kehtestamist Eestimaal juhtis Anders 1561. aastast kindlustustöid Tallinnas ja hiljem ka Paides, Uus-Pärnus ja Viiburis.
Ta valmistas ka joonistuse esimese rootslaste Eestimaa asehalduri Lars Ivarsson Flemingi hauakivile, kes suri 1562. aastal Tallinnas ja on maetud Oleviste kirikusse.

Perekond

Tema vanemad olid Nyköpingi kodanik Lars Andersson ja Brita Eriksdotter Soop, kes oli Erik Soopi ja Märta Pedersdotter Skytte tütar.  
Ta oli Tartu Ülikooli esimese kantsleri Johan Skytte vanaonu, tema õde Elin oli Skytte emapoolne vanaema.
HVNS

Auhinnad

2013. aastal võitis HVNS hiphop.ee aastaküsitluse Eesti Loo kategoorias auväärt kolmanda koha oma looga "Tere Hommikust".
Ísafjörður

Ajalugu

Landnámabóki (Islandi asustamise raamatu) järgi rajas esimese asula Skutulsfjörduri rannale Helgi Magri Hrólfsson 9. sajandil.
16. sajandil sai Ísafjörður väliskaubanduse sihtpunktiks. Sel ajal olid linnas tavalised nõiaprotsessid ning hulk inimesi pagendati linnast Hornstrandiri poolsaarele, kus praegu asub rahvuspark. 1786 moodustati linna ümber vald.
Kohalikus vabaõhumuuseumis säilitatakse Islandi vanimat maja, mis ehitati 1734. Tollest sajandist on säilinud veel kolm  puumaja. Peamiselt ehitasid need välismaised kaupmehed.