google/wiki40b huggingface dataset:
Arnaut Daniel

Arnaut Daniel (oksitaani hääldus: [aɾˈnawd daniˈɛl]; tegutses ca 1180–1200) oli 12. sajandi oksitaani trubaduur, trobar clus' viljeleja.

Eluloolist

Eluloo (vida) järgi arvatakse olevat sündinud Ribérac'is (Périgord' piirkond Prantsusmaal), aadlipäritoluga (gentils hom) ja kõrgelt hinnatud rändav trubaduur. Oletatud on tema isiklikku tutvust trubaduuri Bertran de Borniga, sest Arnaut Danieli sekstiinis "Lo ferm voler" lõpus on mainitud isikut nimega Grant Desiei (Ezra Poundi tõlkes Son Dezirat), kelle all võib mõelda Bertran de Borni ja Bertran pöördub ühe oma luuletuse tornada's kellegi Arnaut joglar poole.

Teosed

Trubaduurilt on säilinud 18 teksti, kaks neist koos meloodiaga. Tekstidest 12 on kantsoonid ja "Lo ferm voler qu'el cor m'intra" esimene sekstiin kogu kirjandusajaloos.

Tõlked eesti keelde

Sekstiin "Ihk, mis minu põue astub" ("Lo ferm voler qu'el cor m'intra"), tõlkinud Ain Kaalep. Ilmunud kogumikus "Maailmakirjanduse lugemik" (Koolibri, 1993).
Õis

Definitsioonid

Botaanikas defineeritakse õit (flos) näiteks taimede piiratud kasvuga võsuna, mille elundid on sugulise paljunemise teenistuses. Pisut teistsuguse definitsiooni kohaselt on õis piiratud kasvuga lühivõsu, mis kannab enamasti tugevasti kokku surutud sõlmevahedeks muundunud lehti, mis on sugulise sigimise teenistuses. Enamasti on õied võsu vegetatiivsest osast selgelt eristunud. 
Tänapäeval peetakse õisi seemnetaimede (Spermatophyta) ülemhõimkonna tüüpiliseks tunnuseks; varem nimetati sellepärast seemnetaimi isegi "Anthophyta" ('õistaimed'). Tavaliselt kasutatakse terminit "õis" ainult seemnetaimede kohta, kuid õisi ülaltoodud tähenduses kannavad ka mõned sõnajalgtaimed (Pteridophyta): tegemist on sporofüllide kogumitega paljudel koldadel ja osjadel.

Edasine areng

Sügoodist areneb taime embrüo. Viljastumine on osa suguliselt sigivate organismide elutsüklist. 
Pärast viljastumist valmib seeme, millest tekib uus taim. Seemned paiknevad reeglina viljades.

Kunst

Kujutavas kunstis on palju kujutatud lilli. 
Kunstnikest on kujutanud spetsiaalselt õisi, muu hulgas erootilise motiivina, näiteks Georgia O'Keefe, Imogen Cunningham ja Judy Chicago.
Isseti jõgi

Isset [iss'ett] (vene Исеть) on jõgi Aasias. Voolab ülemjooksul lõunasse ja kagusse, alamjooksul valdavalt itta. Suubub vasakult Tobolisse. Pikkus 606 km.
Suuremad lisajõed on Tetša ja Miassi jõgi.
Jõe ääres asuvad Jekaterinburg, Kamensk-Uralski ja Šadrinsk.
Säässaare ristipuud

Säässaare ristipuud on Põlva maakonnas Põlva vallas Säässaare külas asuvad ristipuud. Säässaares on kaks tähelepanuväärset ristipuude kogumikku (kokkuleppeliste nimedega Säässaare ristipuud III ja Säässaare ristipuud IV). Lisaks nendele on Säässaares ka Säässaare ristimänd.
Urmas Laansoo

Urmas Laansoo (sündinud 23. veebruaril 1962) on eesti botaanik. 
Urmas Laansoo on õppinud Tohisoo algkoolis ja lõpetanud Kohila Keskkooli ja õppinud Tartu Ülikoolis bioloogiat. Ta on täiendanud ennast Rootsis Göteborgi botaanikaaias ja Suurbritannias Greenwichi ülikoolis.
Alates 1985. aastast on ta töötanud Tallinna Botaanikaaias. Botaanikaaias töötas juba ka koolivaheajal; tema esimene tööpäev Botaanikaaias oli 11. juunil 1978.
Ta on kirjutanud botaanikast ja taimede kasvatamisest nii erialaajakirjades kui ka ajalehtedes ning rääkinud taimedest raadio- ja telesaadetes; näiteks juba 1980. aastal esines Laansoo populaarses lastesaates "Siililegi selge".

Isiklikku

On pärit 6-lapselisest perest. Kogub flokse, pojenge ja kaktuseid, varem on kogunud ka elektrijõulupirne. Tema hobideks on akvaristika, astronoomia ja maailmamuusika.
Vecumi raudteejaam

Vecumi raudteejaam on endine raudteejaam Ieriķi–Gulbene–Abrene raudteel Viļaka piirkonna Vecumi vallas Vecumi külas.
Jaam asus Riia jaamast 167,7 km kaugusel. 
Jaam avati raudtee valmimise ajal aastal 1902. Algselt oli selle nimi Marienhauzeni raudteejaam, aastast 1919 aga Viļaka raudteejaam. Tänapäevase nime sai jaam aastal 1921. Tänapäevane jaamahoone valmis teise maailmasõja aastatel.
Pärast Läti taasiseseisvumist kujunes see jaam piirijaamaks, ent reaalselt ta neid funktsioone täitma ei hakanud - rongiliiklus Vecumi ja Põtalovo vahel lihtsalt lõpetati. Toonastel ametlikel kaartidel asus Vecumi ja Purvmala vahel planeeritav piiripunkt, mida aga reaalselt ei rajatudki. Kuni aastani 2001 oli rongiliikluse lõppjaamaks kord Vecumi, kord Žīguri, kuni aastal 2001 kehtestatud "ajutine" suvine sõidugraafik muutis liini lõppjaamaks Gulbene raudteejaama. 2. augustil 2002 suleti raudtee ametlikult.
Leo Leesment

Leo-Johann Leesment (4/17. aprill 1902 Riia – 16. jaanuar 1986 Tartu) oli eesti õigusteadlane.

Elukäik

Leesment oli aastatel 1918–1920 Vabadussõjas ja aastatel 1920–1921 Tallinna Merekindluste ohvitser Aegnal. 1921. aastal astus ta vabakuulajana Tartu ülikooli. Lõpetanud järgmisel aastal eksternina Hugo Treffneri Gümnaasiumi, sai tast õigusteaduskonna üliõpilane. Aastal 1926 sai õigusteaduse magistriks ja aastal 1931 doktoriks. Aastatel 1925–1932 oli ta Tartu ülikooli teaduslik stipendiaat kodumaal, Austrias ja Prantsusmaal. 1928. aastal sai ta Tartu ülikooli õppejõuks, 1934. aastal Eestimaa õiguse eradotsendiks ning 1935. aastal tsiviilõiguse dotsendiks ja 1938. aastal erakorraliseks professoriks. 1934. aastal oli ta Tartu Konstantin Pätsi Riigivanemaks valimise komitee juhatuse liige. 1941. aastal oli ta Tartu Kultuuri- ja Kunstikaitse Komisjoni esimees.
Maailmasõja ajal sai ta kriminaalõiguse professoriks, kuid kaotas koha sõja lõppedes. 1950. aastal pidi ta loobuma ka dotsendikohast. Seoses võimude kavaga kõrvaldada rahvuslik haritlaskond, arreteeriti Leesment 1951. aasta aprillis ja 1956. aasta juunini oli ta Irkutski oblastis Tšunski rajoonis vangilaagris. Vabanemise järel sai ta ülikoolis vanemlaborandi koha ja õppeülesandena juhendas esimese kursuse üliõpilasi, kuni surmani oli selles staatuses TRÜ riigi- ja õiguse ajaloo ja -teooria kateedris  ning 1957. aastast töötas ülikooli raamatukogus. Järgmisel aastal sai Leesment vastavatud käsikirjade ja haruldaste raamatute osakonna juhatajaks, selles ametis oli ta 1965. aastani. Alates 1977. aastast oli Leo Leesment õigusajaloo dotsent.

Isiklikku

Tema isa oli advokaat ja Pärnu esimene eestlasest linnapea Jaan Leesment, onu Hans Leesment oli meditsiiniteenistuse kindralmajor ja arst. 
Emapoolne vanaisa oli rootslasest laevakapten ja Pärnu sadama loots, karjääri lõpus Pärnus sadamapuksiiri kapten Olof Olsson (1835-1921). 
Tema õemees oli advokaat ja Pärnu seitsmes eestlasest linnapea Arthur Peetre (1907-1989). Artur Peetre lapsed: arst Jaan Peetre Lundi stomatoloogia polikliiniku juhataja ja Jaak Peetre - Lundi Ülikooli matemaatikaprofessor. 
Tema hõimlane on ka rahvaluuleteadlane dr Oskar Loorits (1900-1961). (Aili Karindi. "Leo Leesment. Õigusteaduskonna auväärse õppejõu kuulsast sugupuust ja huvitavast eluteest". Tartu, 2006). 
Leo Leesmendil oli abikaasa Elfriede Leesmendiga (sündinud Pastel) (02.08.1903 - 04.03.1984) poeg Toomas Leesment (07.07.1933 - 12.02.2015) ja tütar Lilja Vestre (sünd. Leesment) (01.12.1935 - 18.03.2018).
Vilbaslased

Eesti liigid

Eestis elavaist lindudest kuulub vilbaslaste hulka üks liik – roohabekas ehk roovilbas (Panurus biarmicus).
Imavere rahvamaja

Imavere rahvamaja on rahvamaja Järva maakonnas Järva vallas Imavere külas. Rahvamaja perenaine Tiiu Kajak.
Beja mõis

Beja mõis (saksa keeles Beyenhof, läti keeles Bejas muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Valga kreisis Aluliina kihelkonnas. Tänapäeval asub Lätis Alūksne piirkonnas Jaunalūksne vallas Bajsi külas.
22. veebruaril 1919 toimus mõisa juures lahing Põhja Poegade ja Nõukogude Läti armee 6. laskurpolgu vahel.

Mõisa suurus

Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 3 ja 1/4 adramaad, sellele allus 132 mees- ja 127 naishinge.
Maareformi ajal aastal 1920 kuulus mõisale 2714 hektarit maad.
Kalma saun

Kalma saun on Põhja-Tallinnas Kalamaja asumis paiknev saun, üks Tallinna vanemaid tänaseni säilinud saunu. Juugendelementidega uusklassitsistlik hoone ehitati 1928. aastal arhitekt Aleksander Vladovski kavandite järgi.
Hoone toimib tänini saunana, sellest on kujunenud üks Kalamaja asumi sümboleid.
Poliitikauuringute Keskus PRAXIS

Sihtasutus Poliitikauuringute Keskus Praxis (Praxis Center for Policy Studies) on avalikes huvides tegutsev mõttekeskus, mille eesmärk on toetada analüüsil ning osalusdemokraatia väärtustel põhinevat poliitika kujundamist Eestis. Peamisteks uurimisvaldkondadeks on töö- ja sotsiaalpoliitika, majanduspoliitika, hariduspoliitika, tervisepoliitika ning valitsemise ja kodanikuühiskonna poliitika.
Mõttekorda Praxis asutati 2000. aastal George Sorosi kodanikuühiskonna arengut toetava fondi Open Society Institute initsiatiivil kui Eesti esimese sõltumatu, mittetulunduslik mõttekeskus (ajutrust). Fond kaasrahastas organisatsiooni missiooni elluviimist aastani 2007.

Praxise mõttehommikud

Praxise mõttehommik on poliitikakujundajatele ja kodanikuühendustele suunatud poliitikaseminaride sari, mille eesmärgiks on innustada avalikku arutelu enam argumentidele tuginevaks kujunemist. Mõttehommiku üritustesarja raames toimuvad seminarid käsitlevad erinevaid poliitikavaldkondi. Praxise mõttehommikutel tutvustatakse värskelt valminud ning veel avaldamata poliitikaanalüüse, olulisemaid järeldusi ning soovitusi poliitikate arendamiseks. Toimub teemaga seotud modereeritud diskussioon valdkondlike ekspertide, kodanikuühiskonna organisatsioonide ja poliitikakujundajate osalusel.
Tecklenburgi krahvkond

Ajalugu

12. sajandil tekkis Tecklenburgi krahvkond piirkonnas, mida nüüd kutsutakse "Tecklenburger Land", Teutoburgi metsa läänejalamil.
Pärast Tecklenburgi krahvide hääbumist 1262. aastal annekteeris selle 1263. aastal naaber Bentheimi krahvkond. Aastatel 1328 kuni 1562 valitsesid seda Schwerini krahvid. 1365. aastal omandasid nad Rheda, kuid 1400. aastal kaotasid nad krahvkonna põhjaosa koos Cloppenburgi, Friesoythe ja Bevergerni kreisidega Münsteri piiskopkonnale.
Konrad von Tecklenburg-Schwerin oli esimene valitseja Vestfaalis, kes juurutas Reformatsiooni ja sai Schmalkaldeni liidu liikmeks. Pärast liidu kaotust sunniti Tecklenburgi krahvkonda loovutama territooriume Karl V-le, et moodustada Lingeni krahvkond. 1557. aastal, konfliktis Solms-Braunfelsi nõudmistega, päris krahvkonna Bentheim-Tecklenburgi Arnold II (IV), kelle poeg Adolf asutas uue Tecklenburgi krahvide liini. 1588. aastal juurutasid krahvid Tecklenburgis kalvinismi.
1696. aastal loovutati Tecklenburgi krahvkond Solmsile. 1707. aastal müüs Solms-Braunfelsi krahv Wilhelm Moritz Tecklenburgi Preisimaale. 1729. aasta Berliini lepinguga loobus Bentheim-Tecklenburgi krahvisuguvõsa kõigist nõudmistest krahvkonnale.
Krahvkond mediatiseeriti Bergi suurhertsogkonda 1808. aastal. Tecklenburg annekteeriti Prantsusmaa poolt 1810. aastal koos paljude Loode-Saksa piirkondadega. Viini kongress tagastas Tecklenburgi Preisimaale 1816. aastal.
Agne Trummal

Agne Trummal (7. september 1973 Tallinn – 6. november 2005 Sae küla, Kõue vald, Harju maakond) oli Eesti muinsuskaitsetegelane.
Ta õppis aastatel 1980–1989 Tallinna 4. Keskkoolis ning aastatel 1989–1993 Tallinna Majandustehnikumis, mille lõpetas raamatupidamise erialal. Ta lõpetas 1999. aastal Eesti Kunstiakadeemia kunstiteaduse instituudi ning õppis aastatel 2004–2005 EKA restaureerimisosakonna magistriõppes. 
1999. aastal asus ta tööle Tallinna Muinsuskaitseametisse projektijuhina, 2000. aastal sai temast ameti juht ning ameti nimevahetuse järel samal aastal Tallinna Kultuuriväärtuste Ameti juht. Ta töötas 2004. aastast Muinsuskaitseametis, algul peadirektori kohusetäitjana, 2005. aastast peadirektorina.
Trummal hukkus 6. novembril 2005 Tallinna–Tartu maanteel liiklusõnnetuses.
Hüdrovormimine

Hüdrovormimine on survetöötlemise protsess, mille puhul lehtmetall surutakse vedeliku survejõul vastu matriitsi pinda.
Protsessiga on võimalik valmistada keeruka kujuga detaile.
Hüdrovormimisega saab töödelda kõiki sepistatavaid metalle.
Et masstootmise puhul on hüdrovormimine odavam kui stantsimine, siis kasutatakse seda laialdaselt. Hüdrovormimisega toodetakse näiteks autode kere detaile.
Hüdrovormimine võeti kasutusele 1950ndatel.
Pähu mõis

Pähu mõis (saksa keeles Pähho) oli eramõis Järva-Jaani kihelkonnas Järvamaal.
Mõisast on teateid alates 1586.
Roman Pavljutšenko

Koondisekärjäär

Venemaa rahvuskoondises debüteeris Pavljutšenko 2003. Esimese värava koondises lõi ta 8. oktoobril 2005 Moskvas 2006. aasta MM-i valikturniiril Luksemburgi jalgpallikoondise vastu. Esimest korda lõi ta ühes koondisemängus 2 väravat 17. oktoobril 2007 Moskvas 2008. aasta EM-i valikturniiril Inglismaa jalgpallikoondise vastu ja pärast kaotusseisu jäämist võitis Venemaa 2:1. Esimest korda lõi ta ühes koondisemängus 3 väravat 4. juunil 2011 Peterburis 2012. aasta EM-valikturniiril Armeenia jalgpallikoondise vastu ja pärast kaotusseisu jäämist võitis Venemaa 3:1.
2006. aasta MM-valikturniiril jagas Venemaa Slovakkia jalgpallikoondisega Portugali jalgpallikoondise järel ja Eesti jalgpallikoondise ees teist-kolmandat kohta, aga märksa halvema väravate vahe tõttu jäi kolmandaks ja langes välja.
Ühel korral on Pavljutšenko osalenud suurvõistlusel. See oli 2008. aasta EM, kui Venemaa võitis kindlalt valikgrupi. Finaalturniiril Austrias oli ta kõigis Venemaa kohtumistes algrivistuses. Avakohtumises Hispaania jalgpallikoondise vastu lõi David Villa kolm väravat. 86. minutil suutis Pavljutšenko lüüa auvärava, aga mängu võitis Hispaania 4:1. Teises kohtumises Kreeka jalgpallikoondise vastu võitis Venemaa 1:0 ja Pavljutšenko valiti kohtumise parimaks mängijaks, kuigi ta väravat ei löönud. Kolmandas mängus Rootsi jalgpallikoondise vastu, mis pidi otsustama, kumb neist kahest Hispaania järel edasi pääseb, lõi Pavljutšenko 24. minutil avavärava ja Venemaa võitis 2:0. Viimasel minutil vahetati Pavljutšenko välja. Veerandfinaalis Hollandi jalgpallikoondise vastu lõi Pavljutšenko 56. minutil avavärava. Normaalaja lõpus Ruud van Nistelrooy viigistas, aga lisaajal võitis Venemaa 3:1. 115. minutil vahetati Pavljutšenko välja. Poolfinaali Hispaania vastu kaotas Venemaa 0:3 ja Pavljutšenko mängis terve kohtumise. Pavljutšenko valiti turniiri sümboolsesse koondisse.
2010. aasta MM-valikturniiril tuli Venemaa Saksamaa jalgpallikoondise järel ja Soome jalgpallikoondise ees teiseks ning pääses väljalangemismängule Sloveenia jalgpallikoondise vastu. Venemaa võitis kodus 2:1, aga kaotas võõrsil 0:1. Finaalturniirile pääses Sloveenia tänu võõrsil löödud väravale. Sel valikturniiril oli Pavljutšenko 5 väravaga Venemaa resultatiivseim.
Koondisekarjääri lõpetas 2013. aastal.

Isiklikku

Roman Pavljutšenko on 188 cm pikk ja kaalub 78 kg.
Pavljutšenko on abielus. Tema naise nimi on Larissa ja tütre nimi on Kristina.
Pavljutšenko on valitud Ühtse Venemaa nimekirjas Stavropoli linnanõukogu saadikuks, aga kuna ta töötab välismaal, siis ei saa ta tavaliselt nõukogu istungitest osa võtta.
August Winkelmann

Eduard August Winkelmann (25. juuni 1838 Danzig – 10. veebruar 1896 Heidelberg) oli Eesti ajaloolane.
Sündis kullassepa pojana. Õppis Berliini ja Göttingeni ülikoolis. Ta oli Tartu Ülikooli dotsent 1866–1869 üldajaloo erialal, 1869–1873 professor Berni, 1873 Marburgi ja 1873–1896 Heidelbergi ülikoolis.
Tōkai maavärinad

Tōkai maavärinad on regulaarsed maavärinad, mis toimuvad iga 100–150 aasta tagant Jaapanis Tōkai piirkonnas. Maavärinad on toimunud aastatel 1498, 1605, 1707 ja 1854. Antud piirkonnas asub ka Jaapani pealinn Tōkyō ning mitmed muud linnad nagu Yokohama ja Kamakura.
Uue Tōkai maavärina eest on korduvalt hoiatatud ja selle esinemise tõenäosus on eriti suur, kuna eelmisest on möödas rohkem kui 157 aastat.

Ennustused

1969. aastal avaldas Kiyoo Mogi hüpoteesi (Mogi sõõriku hüpotees). Selle järgi on Tōkai maavärina kordumine lähikümnenditel tõenäoline ja ta kutsus üles valitsust selleks valmistuma.
23. jaanuaril 2012 teatas Shinichi Sakai Tōkyō ülikoolist, et uue suure maavärinaks tõenäosus lähima nelja aasta jooksul on 70% ja järgmise 30 aasta jooksul 98%.
Elustamine

Elustamise kui mõiste tähendus

Eesti meditsiinikultuuris mõistetakse elustamise all ravitegevusi kitsalt sellel perioodil kui inimene on surnud. Ingliskeelses meditsiinikirjanduses kasutatakse elustamise (inglise resuscitaion) mõistet märgatavalt laiemalt. Tegemist on pigem üldmõistega, mis haarab enesesse raskes ja üliraskes seisundis oleva haige ravivõtteid.

Elustamisvõtete jaotamine

Elustamisvõtted jaotatakse põhiosas kolmeks, millest iga järgmine aste sisaldab eelmisest keerukamaid ravivõtteid. Elustamine esmaabi korras on lihtsaim aste ning seda õpetatakse ilma erialase ettevalmistuseta inimestele. Teise astme võtete hulka loetakse põhilised elustamisvõtted. Põhiliste elustamisvõtete rakendamiseks peab omama meditsiinilist haridust. Spetsiaalsete ravivõtted moodustavad kolmanda astme ning on olemuselt kõige keerukamad. Neid kasutavad arstid ja spetsiaalse ettevalmistusega õed.
Spetsiaalsete elustamisvõtete alamliikideks on traumahaigete elustamine, laste elustamine, rasedate elustamine ja uppunute elustamine.

Elustamistsükkel

Elustamistsükkel on 30 korda südamemassaaži ja 2 korda kunstliku hingamise kopsudesse sissepuhumist.
Elustada tuleb seni, kuni saabub professionaalne abi ja elustamise üle võtab või kui kannatanu ise hingama hakkab ja vereringe taastub.
Jälgi järgnevat juhendit.
Dublaažinäitleja

Raadio

Teadustaja, saatejuht, DJ – raadiotööks tuleb omandada väga spetsiifilised ja pigem tehnilised oskused, kuidas tehnikaga ümber käia. Üldjuhul sobib raadiosse tööle inimene, kelle hääl ei ole väga kõrge ning mõtteedastus on ladus, üldjuhul ei peeta raadio saatejuhte dublaažinäitlejaks.

Animatsioon

Dublaažinäitlejatel, kes tegelevad animafilmide pealelugemisega, peaks olema suur hääleulatus. Lisaks tuleb kasuks, kui dublaažinäitleja on välja mõelnud mitu häälevarianti, mida osatäitjate valimisel esitada. Tihtipeale valitakse animatsiooni lugema inimene, kes näeb vastava tegelaskujuga võimalikult sarnane välja. See võib välistada olukorra, kus karakteri hääl ja välimus ei sobi kokku. See ei ole kindlasti reegel, aga üldjuhul see nii on.

Film

Filmides kasutatakse pealelugemise tehnikat kahel juhul. Esimesel juhul on pealelugemine vajalik heli puhastamiseks. Näiteks on duubli ajal võttepaigast üle lennanud lennuk. Teisel juhul on tegemist dubleerimisega. Näiteks tellitakse sisse välismaalt teleseriaal, film või multifilm ning dubleeritakse vaataja mugavust arvestades riigikeelde. Mõnel juhul võib taustale jääda kostma originaalnäitleja helifail, kuid see ei ole domineeriv.
Eestis otseselt dublaažinäitlemisele spetsialiseerunud teatrikooli ei ole. Küll aga on eeldused dublaažinäitlejana tööd saada teatrikooli lõpetanud inimestel, kes on koolis omandanud vastavad hääletehnikad.
Harilik nurmikas

Kirjeldus

Hariliku nurmika pööris on pikkade peente harudega, kuni 16 cm pikkune ja rohkepähikuline. Pähikud on 2,5–5,3 mm pikkused, helerohelised kuni tumelillad. Välissõkla andur ripskarvane. Keeleke on 3–7 mm pikkune ja teritunud tipuga. Lehed on 4 mm laiad, pikalt teritunud tipuga ja alumisel pinnal tugevasti läikivad. Alumised lehetuped lapikud ning enamasti karedad. Taimel on rohkelt maapealseid võsundeid ja maa-aluseid risoome. Taimed on 20 kuni 100 cm kõrgused. Taimed õitsevad juunis–juulis.

Kasvukoht

Harilik nurmikas kasvab niitudel, põldudel, metsas, teeäärtel.

Levik

Eestis sage.
Bülkau

Ajalugu

Bülkau kuulus 1180. aastal loodud otse keisrile alluvasse vürstlikku Bremeni peapiiskopkonda. 16. sajandi keskpaigas võttis Bülkau vastu luterluse. Tilly (1628–1630) juhitud Liiga okupatsiooni ajal kannatas Bülkau vastureformatsiooni katsete all.
1648. aastal muudeti vürstlik peapiiskopkond Bremeni hertsogkonnaks, mida valitseti esmalt personaalunioonis Rootsi krooniga – mille katkestas Taani okupatsioon (1712–1715) – ja 1715. aastast alates Hannoveri krooni poolt. 1807. aastal annekteeris hertsogkonna üürike Vestfaali kuningriik, enne kui Prantsusmaa selle 1810. aastal annekteeris. 1813. aastal taastati hertsogkond Hannoveri kuurvürstkonda, mis – pärast selle Hannoveri kuningriigiks ülendamist 1814. aastal – liidendas hertsogkonna reaaluniooni ja hertsogkonna territooriumist, sealhulgas Bülkaust, sai osa uuest 1823. aastal loodud Stade ringkonnast.
25. armee (Saksamaa)

Saksa 25. armee oli Teise maailmasõja ajal Saksa vägedesse kuulunud väliarmee.

Ajalugu

Formeeriti 10. novembril 1944. Hollandis armeegrupi Narwa staabist, et asendada Aacheni piirkonda üle viidud 15. armeed. Alates 7. aprillist 1945. kandis ka nime "Festung Holland".
Bernhard I (Braunschweig-Lüneburg)

Bernhard (1358. ja 1364. aasta vahel – 11. juuni 1434 Celle) oli Braunschweig-Lüneburgi hertsog ja valitses mitut Braunschweig-Lüneburgi vürstkonda. Kuuludes Welfide dünastiasse peetakse teda Lüneburgi teise liini esimeseks liikmeks.
Avogadro seadus

Avogadro seadus on ideaalsete gaaside seadus. Seadus on nimetatud Amedeo Avogadro auks, kes 1811. aastal oletas, et kindlal temperatuuril ja kindla rõhu all on kõikide gaaside moolruumalad võrdsed.
Näiteks normaalrõhul on null kraadi Celsiuse juures meelevaldse gaasi ühe mooli ruumala 22,421 liitrit.
Jeghiše Tšharentsh

Jeghiše Tšharentsh (Եղիշե Չարենց; 13. märts 1897 – 27. november 1937) oli armeenia luuletaja.
Harald Meri

Harald Meri (23. detsember 1917 Raasiku – 5. aprill 1990) oli eesti (Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku) vaimulik, Türi pastor ja Järva praostkonna praost.
Ta õppis EELK Usuteaduse Instituudis. Ordineeriti 20. detsembril 1961 õpetajaks.
Ta oli enne ordineerimist Harju-Jaani Ristija Johannese koguduses koorijuht. Ta on teeninud Vahastu kogudust, aastatel 1970–1978 Järva-Madise kogudust ning aastatel 1978–1990 Türi Püha Martini kogudust; lisaks oli ta aastatel 1978–1986 Järva praostkonna abipraost ja aastatel 1986–1990 praost.
Valiti Eesti Kongressi.
Harald Meri ja tema koduabiline Valve Klein jäid kadunuks 5. aprillil 1990. Nende surnukehad leiti 14. aprillil Türi külanõukogus asuva Toravere karjääri territooriumilt.
Arnold Jürgenson

Arnold Jürgenson (22. veebruar 1908 Tartu – 22. september 1944 Läänemeri) oli eesti vaimulik.
Lõpetas 1927 Hugo Treffneri Gümnaasiumi ja 1939 Tartu Ülikooli usuteaduskonna. Ordineeriti 6. oktoobril 1940 Tallinna Toomkirikus EELK vikaarõpetajaks.
1940-1942 oli EELK vikaarõpetaja. 1942-1944 oli ta Tartu Pauluse koguduse 2. pihtkonna õpetaja. Hukkus Eestist põgenemisel laeval "Moero".
Ambatomifanga saar

Ambatomifanga (malagassi keeles Nosy Ambatomifanga) on saar Madagaskaril Madagaskari saare Masoala poolsaare idarannikul Sava piirkonnas Fampotakely jõe suudme ja Fampotakely asula lähedal. Geograafilised koordinaadid on 15°36' S, 50°25' E.
Andri Biletskõi

Andri Biletskõi (ukraina keeles Андрі́й Євгенійович Білецький; sündinud 5. augustil 1979 Harkivis) on Ukraina poliitik. 
Ta oli Ukraina Ülemraada saadik ja Azovi polgu komandör.