google/wiki40b huggingface dataset:
Alexej Čepička

Alexej Čepička (18. august 1910 Kroměříž – 30. september 1990 Dobříš) oli Tšehhoslovakkia kommunistlik riigitegelane ja sõjaväelane.
Alexej Čepička astus Tšehhoslovakkia Kommunistlikku Parteisse 1929. aastal. Õppis Prahas Karli ülikoolis õigusteadust. Ülikooli lõpetamise järel töötas Ostravas advokaadibüroos. Arreteeriti 1942. aastal Gestapo poolt. Aastatel 1942–1945 hoiti teda kinni Auschwitzi ja Buchenwaldi koonduslaagris.
Aastatel 1947–1948 oli ta Tšehoslovakkia sisekaubanduse minister.
25. veebruarist 1948 kuni 25. aprillini 1950 oli Čepička Tšehoslovakkia justiitsminister ja 25. aprillist 1950 kuni 25. aprillini 1956 Tšehoslovakkia kaitseminister.
1949–1958 oli ta Tšehhoslovakkia Kommunistliku Partei Keskkomitee liige ja 1951–1956 Keskkomitee Eestseisuse (hiljem Poliitbüroo) liige. 1956. aastal vabastati ministriametist töötas kuni 1959. aastani Riikliku Patendiameti juhatajana. 1963. aastal heideti ta Tšehhoslovakkia Kommunistlikust Parteist välja.

Isiklikku

Alexej Čepička oli Klement Gottwaldi väimees.
Franciscus de Moliano

Franciscus de Moliano (saksapäraselt ka Franz von Moliano) oli paavsti ametnik ja inkvisiitor 14. sajandil.
Moliano oli paavst Clemens V kaplan ja Laoni toomhärra, kellele tehti 1311. aastal ülesandeks minna Liivimaale ja uurida seal toimunud Liivi ordu kuritarvitusi. Tema tegevuse aluseks olid Riia peapiiskopi, Riia linna ja teiste vaimulike kaebused ordu vastu, mistõttu oli ta orduvastaselt meelestatud. Tõenäoliselt jõudis ta Liivimaale juba 1311. aasta suvel ning pani koos peapiiskop Friedrich von Pernsteiniga ordu kirikuvande alla. 1312. aasta alguses alustas ta erinevate tunnistajate küsitlemist, eesmärgiks saada orduvastaseid tunnistusi. Ühtekokku küsitles ta vähemalt 24 isikut, kellest 16 tunnistused on kas osaliselt või täielikult säilinud. Tõenäoliselt 1312. aasta hilissuvel lahkus ta Liivimaalt ning esitas oma kogutud materjali paavstile, kes otsustas ordu kirikuvande alla panemise kinnitada (samal aastal likvideeriti ka Templiordu). Kuid Saksa ordu suutis selle tänu tegusale orduprokuraatorile ja suurte summade maksmisele juba 1313. aastal tühistada.
Erik Abrahamsson (Leijonhufvud)

Erik Abrahamsson (hukati 8. novembril 1520 Stockholmis) oli Rootsi riiginõunik.
Erik Abrahamsson sündis riiginõunik Abraham Kristiernssoni ja Birgitta Månsdotteri pojana.
Ta löödi 1499. aastal rüütliks.
Erik Abrahamsson hukati Stockholmi veresauna käigus.
Stellaraator

Stellaraator on seade, mida kasutatakse kuuma plasma hoidmisel magnetväljas selleks, et säilitada kontrollitud tuumaühinemisreaktsiooni. Seda nimetatakse plasma sulustamiseks.
Stellaraator on üks maailma vanimaid tuumareaktsioonide kontrollimise seadmeid. Esimese stellaraatori projekteeris Lyman Spitzer 1950 ja see valmis järgmisel aastal USA-s Princetoni Ülikooli plasmafüüsika laboratooriumis. Stellaraator sai nime selle järgi, et ta kasutab energia saamiseks sama jõuallikat mis tähedki (stella tähendab ladina keeles 'täht').
Stellaraatorid olid levinud senikaua, kuni 1970. aastatel töötati välja tokamak-meetod, millega saavutati palju paremaid tulemusi. Kuid 1990. aastatel hakati stellaraatoreid uuesti ehitama, sest nende konstruktsiooni õnnestus märgatavalt parandada, samas kui tokamak-meetodi puudusi ei läinud korda kõrvaldada. Uued stellaraatorid ehitati Saksamaale ja Jaapanisse. Ka Princetoni Ülikooli hakati ehitama uut stellaraatorit, aga see projekt katkestati 2008 suure maksumuse ja projekti ülekulu tõttu.
Sulustamiseks vajaliku magnetvälja nii toroidne kui poloidne komponent tekitatakse vaakumkambrit ümbritsevate elektromagnetitega. Võrreldes tokamakiga kaob nii ära suur kuluartikkel elektrivoolu tekitamiseks ja hoidmiseks plasmas, samuti risk, et vool võiks katkeda ja seadmele suuri kahjustusi põhjustada. Samas on keerulisema topoloogiaga magnetvälja nii teoreetiline kui eksperimentaalne käsitlemine oluliselt tülikam, samuti komplitseerub magnetite ja energeetiliste sõlmede disain.
Rahvusvaheline Jõutõstmise Föderatsioon

Rahvusvaheline Jõutõstmise Föderatsioon, lühend IPF, (inglise keeles International Powerlifting Federation) on maailmas jõutõstmise alaliite ühendav spordiorganisatsioon. 
Föderatsioon, mis asutati 1972. aastal, koordineerib jõutõstmisega seotud tegevust maailmas. IPF-i liikmeteks on üle saja riigi jõutõstmise alaliidu, sealhulgas Eesti Jõutõsteliit. Peakorter asub Luxembourgis. Liidu president on 2012. aastast Gaston Parage Luksemburgist.
IPF-i tunnistab Global Association of International Sports Federations (GAISF) ja Rahvusvaheline Olümpiakomitee.
IPF-i esimesed ametlikud maailmameistrivõistlused (IPF World Championships) peeti 1973. aastal Ameerika Ühendriikides Harrisburgis.

Maailmameistrivõistlused

IPF-i egiidi all toimuvad igal aastal maailmameistrivõistlused (neid on erinevaid). Maailmameistriks on tulnud ka Eesti sportlasi: 2013. aasta juunis Venemaal Suzdalis toimunud maailmameistrivõistlustel klassikalises jõutõstmises avatud klassis tuli Alex-Edward Raus võitjaks.
Agar

Agar  ehk agar-agar (malai sõnast agar-agar 'tarretis') on teatud merepunavetikatest (peamiselt Gelidium'i ja Gracilaria perekond) saadav polüsahhariidne aine. 
Kuumutades moodustab agar kolloidlahuse ning lahuse jahtumisel moodustub geelitaoline aine, mida kasutatakse mitmesugustes tööstusharudes, eriti kondiitritööstuses.
Agarist saadud geeljat ainet kasutatakse laialdaselt mikrobioloogias, kus see mõneprotsendilise sisaldusena söötmes soodustab selle tahkestumist (agarsööde).
Eesti punavetikates agarit ei leidu, kuid selletaolist ainet – furtsellaani – saadakse Läänemeres leiduvast furtsellaariast ehk agarikust (Furcellaria lumbricalis). Seda geeljat ainet nimetatakse estagariks.
Musta mere punavetikaist saadavat ainet nimetatakse ka agaroidiks.
Maailmas on agaritootmise esirinnas Jaapan, USA, Tšiili jt.
Leev Kuum

Leev Kuum (sündinud 15. aprillil 1930 Tartus) on eesti majandusteadlane.
Ta on sündinud kirikuõpetaja kuuelapselises peres.
1949 lõpetas ta Tallinna 20. Keskkooli, 1953 lõpetas Tallinna polütehnilise instituudi majandusteaduskonna kaubanduse erialal, 1963–1966 õppis Moskva Plehhanovi-nimelise rahvamajanduse instituudi aspirantuuris.
Ta töötab Eesti Konjunktuuriinstituudis juhtivteadurina.

Isiklikku

Tema isa oli metodisti vaimulik Aleksander Kuum.
Leev Kuum on teist korda abielus. Tal on esimesest abielust poeg Art ja tütar Marit, teisest abielust tütar Laura Joanna (sündinud 2004).
Julian Tuwim

Julian Tuwim (13. september 1894 Łódź – 27. detsember 1953 Zakopane) oli juudi päritolu Poola luuletaja ja kirjanik.
Juliam Tuwim oli pärit assimileerunud juudi keskklassi perekonnast. Ta lõpetas Łódźis vene gümnaasiumi ja õppis aastatel 1916–1918 Varssavi Ülikoolis õigusteadust ja filosoofiat. 
Juliam Tuwimi esimene luuletus ilmus ajakirjanduses 1913. aastal. Tema esimene luulekogu "Czyhanie na Boga" ("Jumalat varitsemas") ilmus 1918. aastal. 1919. aastal oli ta üks kirjandusliku rühmituse "Skamander" rajajaid.
Pärast Saksamaa kallaletungi Poolale 1939. aasta septembris põgenes Juliam Tuwin Rumeeniasse. Mõni aeg hiljem asus ta elama Prantsusmaale. Pärast Prantsusmaa kapituleerumist 1940. aasta juunis põgenes Tuwim Portugali kaudu Brasiiliasse. Alates 1942. aastast elas ta New Yorgis. 1946. aastal pöördus ta Poolasse tagasi.
Eesti keeles on 1989. aastal ilmunud Julian Tuwimi lasteraamat "Linnuraadio : luuletusi lastele".
Martti Aljand

2005

Aastal 2005 Triestes toimunud lühiraja Euroopa meistrivõistlustel 100 m kompleksujumises saavutas Martti Aljand 6. koha.

2006

Aastal 2006 Shanghais toimunud ujumise lühiraja maailmameistrivõistlustel saavutas Martti Aljand 200 m kompleksujumises 9. koha.
2006. aastal Helsingis toimunud lühiraja Euroopa meistrivõistlustel ujumises saavutas ta 8. koha 100 m kompleksujumises.

2008

2008. aasta Pekingi olümpiamängudel püstitas Martti Aljand 100 meetri rinnuliujumises uue Eesti rekordi 1.02,46. Tulemus andis 63 konkurendi hulgas 45. koha. Viimasena saadi 16 parema sekka ehk poolfinaali ajaga 1.00,71. Uus Eesti rekord oli 0,07 sekundit parem 5. aprillil 2008 tema püstitatud rekordist. 200 m rinnuliujumises sai ta 46. koha ajaga 2.16,52. 
Martti Aljandi nimele kuulub ka 4. aprillil 2008 Stanfordis ujutud Eesti rekord 200 m rinnuliujumises 2.16,31.
2008. aasta lühirajaujumise EM-il Horvaatias Rijekas ujus Martti Aljand 100 meetri kompleksujumises uue Eesti rekordi 53,97 ning pääses sellega poolfinaali. Aljandi aeg oli eelujumiste 11. tulemus. Eelmine selle distantsi rekord 54,22 kuulus aastast 2000 Indrek Sei nimele.
Samas 100 m liblikujumises püstitas ta uueks Eesti rekordiks 52,49.

2009

2009. aasta juuli alguses Indianapolises toimunud USA lahtistel ujumismeistrivõistlustel püstitas Martti Aljand 100 meetri rinnulidistantsil Eesti rekordi 1.01,23. Selle tulemusega võitis ta B-finaalis teise ja kokkuvõttes kümnenda koha. Eelmine rekord 1.02,46 kuulus samuti Martti Aljandile ning oli püstitatud Pekingi olümpiamängudel.  
2009. aastal Roomas toimunud ujumise maailmameistrivõistlustel püstitas Martti Aljand 100 meetri rinnuliujumises Eesti rekordi 1.00,56. Eelmine rekord 1.01,23 kuulus ka tema nimele ning oli püstitatud mõni nädal varem Indianapolises toimunud USA lahtistel ujumismeistrivõistlustel. Saavutatud ajaga sai Martti 25. koha. 
Samadel võistlustel ujutud 200 meetrit kompleksi sai Martti Aljand ajaks 2.01,26, millega parandas isiklikku rekordit 1,12 sekundiga ja sai 29. koha.

Isiklikku

Ta on ujujate Berit ja Triin Aljandi vend, treener Riho Aljandi poeg.
Ta on abielus ujuja Annika Aljandiga (sündinud Saarnak). 2017. aastal sündis nende peres tütar.
Peedu (Elva)

Peedu on eraldiseisev Elva linnaosa, Tartu–Valga raudtee ja Elva jõe ääres. 
1638. aastast on teateid Peedu vesiveski kohta Elva jõel.
Peedu on pikka aega olnud suvitusasula, eriti Tartu elanikele. Tihedam asustus, peamiselt suvilad, ehitati pärast 1925. aastat. Esialgu tunti teda Nuti alevikuna, mis kuulus Pangodi valda. Peedu nimi võeti kasutusele 1936 ja Elvaga liideti 1958.
Aastatel 1948–1991 tegutses Peedul endise veski natsionaliseeritud valdustes Suurt Valget Tõugu Sigade Riiklik Tõulava.
Aastatel 1949–1968 tegutses Peedu lastesanatoorium.
Peedu vahetus naabruses asuvad Peedu Kerikmägi ja Vapramägi.
Peedul asub Peedu raudteepeatus.
Malta pass

Malta kodaniku pass (malta keeles: passaport Malti) on Malta kodanikele väljastatav reisidokument. Iga Malta kodanik on ka Euroopa Liidu kodanik. Pass, koos riikliku isikutunnistusega, võimaldab vabalt liikuda ja elada Euroopa Liidu, Euroopa Majanduspiirkonna ja Šveitsi riikides.
Malta passides on ühised Euroopa Liidu passide kujundamise standardid. Kaas on burgundia värvi, mille keskel on Malta vapp. Vormi kohal on kiri "UNJONI EWROPEA" (eesti keeles: Euroopa Liit) ja "MALTA", mille all on "PASSAPORT" (eesti keeles: pass) ja tegu on rahvusvahelise biomeetrilise passiga.
Linford Christie

Linford Christie (sündinud 2. aprillil 1960 Jamaical Saint Andrewsis) on Suurbritannia endine kergejõustiklane (100 m ja 200 m jooks). 
Christie võitis kõigi üllatuseks 100 m jooksus kuldmedali 1986. aasta Euroopa meistrivõistlustel Stuttgardis. Samal aastal Edinburghis toimunud Rahvaste Ühenduse mängudel tuli ta 100 m jooksus teiseks. 1987. aastal Roomas toimunud MM-il sai ta 100 m jooksus pronksi. 1988. aasta Seouli olümpiamängudel tõusis Christie 100 m jooksus hõbemedalile, kui Ben Johnson jäi vahele dopingu tarvitamisega. Ka Christie proov sisaldas siis keelatud aineid, kuid temale jäeti medal alles.
1990. aasta EM-il tuli Christie 100 m jooksus teist korda Euroopa meistriks. 1991. aasta sise-MM-il sai ta hõbemedali nii 60 m kui ka 200 m jooksus. 1992. aasta olümpiamängudel Barcelonas tuli ta 100 m jooksus olümpiavõitjaks, olles teine inglane peale Allan Wellsi, kes on sellel distantsil kulla saanud. Ta võitis 100 m jooksus kuldmedali ka 1993. aasta MM-il Stuttgardis isikliku rekordiga 9,87.
1994. aasta EM-il Helsingis tegi ta ajalugu ja tuli 100 m jooksus kolmandat korda järjest Euroopa meistriks. 1996. aasta olümpiamängudel Atlantas tegi ta 100 m jooksus finaalis kaks valestarti ja eemaldati edaspidisest võistlusest.
1999. aastal jäi ta vahele dopingu (nandrolooni) kasutamisega, mille järel lõpetas tippsportlase karjääri.
Põltsamaa linnapea

Põltsamaa linnapea oli Põltsamaa linnavalitsuse juht 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformini.
Verner Gerretz

Verner Gerretz (4. märts 1919 Kädva küla Ingliste vald – 31. oktoober 1994 Tallinn; aastatel 1964–? Verner Karu) oli eesti laulja (bass).
1950. aastal lõpetas ta Tallinna Muusikakooli Jenny Siimoni lauluklassi, 1950–1952 õppis Tallinna Riiklikus Konservatooriumis Jenny Siimoni lauluklassis.
Aastatel 1944–1964 oli ta Riikliku Akadeemilise Meeskoori laulja ja hääleseadja, oli ka RAM-i koorinõukogu liige. Aastatel 1950–1955 laulis kvartetis RAM-1. Aastatel 1966–1981 laulis Eesti Televisiooni ja Raadio Segakooris.
Ta on maetud Pärnamäe kalmistule.
Soovõhk

Levila ja kasvukoht

Taim on levinud jahedama kliimaga põhjapoolkera aladel: teda kasvab nii Kesk-, Lääne- kui ka Põhja-Euroopas, samuti Aasia ja Ameerika põhjaosas (Alaskal ja Kanadas).
Soovõhk kasvab soodes ja tiikides ning veekogude kallastel. Teda kasutatakse maastikukujunduses ja kasvatatakse ilutaimena.

Leht

Taime vars on 10–40 cm pikk. Lehed on ümarad kuni südajad, 6–12 cm pikad ja 4–12 cm laiad ning 10–20 cm pikkuse leherootsu otsas. Lehed paiknevad vahelduvalt, on sileda serva ja terava tipuga. Lehed on tipust ererohelised ja varre poolt kahvatumad. Arvukad leherood algavad kõik leherootsu juurest, kulgevad sealt igas suunas, koolduvad keskmise rooga paralleelseks ja edasi keskse roo suunas.

Õis

Õied on väikesed, kuni 1 cm läbimõõdus, ühesoolised ja tublisti redutseerunud, nimelt kattelehtedeta ja kroonlehtedeta. Tolmukaid on 6. Õisikuks on 4–6 cm pikkune rohekaskollane tõlvik. Õisikut ümbritseb otsast terav valge kandeleht, mis täidab nii kroonlehe kui kattelehe ülesandeid. Pärast õitsemist muutub kandeleht roheliseks ja hakkab fotosünteesis osalema. Õitsemisaeg on maist juunini.

Vili

Vili on punane silindriline marjakobar. Marjad on väikesed, 6–8 mm läbimõõdus ja küpsevad umbes kuu aja jooksul pärast õitsemist. Igas marjas on mitu seemet.

Risoom

Risoom on roheline, roomav, paljas ja paks. Risoom haruneb ja moodustab lisajuuri. Taim talvitub risoomis.

Kasutamine

Nii taim kui marjad on mürgised, sest sisaldavad palju oblikhapet. Taime risoom sisaldab tärklist ja on siiski söödav pärast kuivatamist, jahvatamist, leotamist ja keetmist. Rahvameditsiinis kasutatakse soovõha risoomi leotist maohammustuse korral.
Soovõhk oli 1988 Saksamaa aasta lill.
Kõdeküla

Kõdeküla oli küla Virumaal, ajalooliselt Kuie mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Vajangu küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Järva-Jaani kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Vajangu külaga.
Hart im Zillertal

Geograafia

Hart asub Fügeni vastas Zilleri idakaldal.
Arjandi külanõukogu

Arjandi külanõukogu (ka Arjadi külanõukogu) oli külanõukogu Viljandi rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1960 ja seejärel liideti see Suure-Jaani külanõukoguga. Külanõukogu moodustati Taevere valla territooriumil. Külanõukogu halduskeskus asus Arjandi asulas.
Urva tänav (Rakvere)

Urva tänav on tänav Rakveres.
Umbtänava pikkus on 61 m ja see paikneb Tammiku linnaosas. Tänav asub Rakvere Vallimäe läänekülje lõunaosas, piirkonnas, kus paikneb Rakvere tammik. Tänav saab alguse Õie tänavalt.  
Rakvere Tammiku linnaosa on kujunenud välja 20. sajandi teises pooles, linnaosas paiknevad põhiliselt ühepereelamud. Tänavad kannavad linnaosale iseloomulikke taimenimetusi.
Rečyca (Bresti oblast)

Ajalugu

Rečycat mainitakse esimest korda XIX sajandil. Aastal 1885 rajati küla lähistele raudtee ja selle juurde Gorõni raudteejaam. Pärast Esimest maailmasõda kuulus Rečyca Poola koosseisu. 1939. aastast kuulus asula Nõukogude Liitu. Asulast sai töölisasula aastal 1960.
Kursi komtuur

Kursi komtuur (saksa keeles Komtur von Talkhof) oli Liivi ordu käsknik, kes valitses Kursi komtuurkonda.
Esimene komtuur on teada 1343. aastast, viimane nimeliselt teadaolev lahkus aga ametist 1552. aastal. Johann Renneri kroonikas on Kursi komtuuri siiski mainitud, ehkki tema nime pole seal mainitud. Seega lahkus viimane Kursi komtuur ametist tõenäoliselt 1558. aasta sügisel, kui Kursi ordulinnus tõenäoliselt venelaste poolt vallutati.
Kursi komtuur valitses Vana-Liivimaa väikseimat ja sisemaal asuvat komtuurkonda ja seetõttu polnud ta käsknikuna kuigi oluline. Siiski jäi ta ametisse tunduvalt kauemaks ajaks kui näiteks tema naabruses valitsenud Põltsamaa foogt, kelle valdused 1480. aastal Viljandi komtuurkonnaga ühendati. Tõenäoliselt oli Kursi komtuuri koht kas asendusposistsioon nendele orduametnikele, kellele polnud parajasti korralikku piirkonda anda või siis ka koht, kuhu varem juhtivamatel positsioonidel olnud käsknikud erru saata. Kursi komtuur oli tõenäoliselt ainus Liivi ordu käsknik 16. sajandil, kes ei kuulunud isegi mitte välimisse ordunõukokku, mis koosnes ülejäänud käsknikest ja tegeles olulisimate ordut puudutavate küsimuste, näiteks ordumeistri valimistega.
Ellen Niit (teadlane)

Ellen Niit (sündinud 18. augustil 1944 Lümanda vallas Saaremaal) on Eesti keeleteadlane ja Tartu Ülikooli emeriitdotsent.

Elulugu

Ellen Niit on talupidaja tütar.
Niit lõpetas 1962 Kingissepa Keskkooli, 1969 TÜ soomeugri keelte osakonna ning kaitses 1985. aastal samas filoloogiakandidaadi kraadi väitekirjaga "Просодические характеристики диалектов эстонского побережья и структура балтийского просодического ареала". Ta oli 1969–1986 Keele ja Kirjanduse Instituudi (KKI) nooremteadur, 1986–1993 vanemteadur, ühtlasi 1982–1987 TÜ õppejõud, 1987–1990 Tallinna Pedagoogilise Instituudi eesti keele vanemõpetaja (kohakaaslusega) ja 1990–1993 dotsent, 1993–1998 TÜ eesti murrete dotsent, 1997–2002 Turu Ülikooli eesti keele lektor. 2002. aastast on ta TÜ eesti keele ajaloo ja murrete õppetooli dotsent.

Teadustöö

Ellen Niit on uurinud Eesti murdeid ja eesti (saarte murde) foneetikat. Ta on Eesti murrete sõnaraamatu ning mitme kogumiku üks koostajaid ja toimetajaid. Niit on Emakeele Seltsi liige, ta on avaldanud üle 60 teadustrükise.
Peter Pišťanek

Peter Pišťanek (28. aprill 1960 Devínska Nová Ves – 22. märts 2015 Bratislava) oli Slovakkia kirjanik.
Tema esimene täispikk romaan "Rivers of Babylon" avaldati 1991 (inglise keeles 2007). Sellele järgnes kaks romaani, kokku moodustavad romaanid triloogia. Triloogias on juttu gängster Ráczist.
55-aastaselt sooritas Pišťanek enesetapu.
Christoph Stephan

Christoph Stephan (sündinud 12. jaanuaril 1986 Rudolstadtis, endises Saksa DV) on Saksamaa laskesuusataja.
Stephan saavutas 2006. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel teatesõidus pronksmedali. 2007. aastal tuli ta juunioride MM-il maailmameistriks jälitussõidus ja teatesõidus. Esimesel täiskasvanute võistlustel 2009. aasta maailmameistrivõistlustel Pyeongchangis sai ta 20 km eraldistardist sõidus hõbemedali. Ta eksis lasketiirus korra esimeses laskmispaigas ja kaotas kuldmedali võitnud Ole Einar Bjørndalenile 14,1 sekundiga.
Stephan võistles maailmakarikavõistlustel esimest korda 2005/2006 hooajal Kontiolahtis. Esimese poodiumikoha ja samas ka kohe võidu sai ta Anterselva etapil 25. jaanuaril 2009 15 km ühisstardiga sõidus.
Pajusi valla lipp

Pajusi valla lipp on Jõgeva maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Pajusi valla lipp.
Lipp kinnitati 22. jaanuaril 1997.

Lipu kirjeldus

Pajusi valla lipp on ruudukujuline vapilipp. Kangas on jagatud diagonaalse (vardapoolsest ülanurgast lehvipoolsesse alanurka) valge lainelise laiuga, millest kummalegi poole jäävad valged vaheldumisi asetsevate lehtede ja urbadega pajuoksad. Lipu alumine, vardapoolne väli on roheline ning ülemine, lehvipoolne sinine.
Lipu normaalmõõtmed on 105×105 cm.

Põhjendus

Valge laineline laid sümboliseerib valla territooriumit läbivat Põltsamaa jõge ning stiliseeritud valged pajuoksad meenutavad valla nime - Pajusi. Sinine on puhtuse ja vaimsuse, samuti kodumaa taeva värv, roheline aga lootuse, looduse ja põllumajanduse, valla elanike peamise põlise tegevusala sümbol.
Sven Koppel

Sven Koppel (sündinud 6. oktoobril 1969 Pärnus) on eesti arhitekt.
Keskhariduse omandas Sven Koppel Pärnu 2. Keskkoolis aastal 1988 ning arhitektuurialase kõrghariduse Tallinna Kunstiülikooli arhitektuuriteaduskonnas aastatel 1988–1993.
1994–1995 töötas Sven Koppel arhitektuuribüroos A. Pähn Projekt OÜ. 1995–2000 töötas ta arhitektuuribüroos Alver Trummal Arhitektid OÜ. Aastatel 2000–2004 töötas Sven Koppel arhitektuuribüroos Ansambel OÜ ning alates aastast 2004 töötab ta arhitektuuribüroos Alver Arhitektid OÜ.
Sven Koppeli tuntumad tööd on kortermaja Kadriorus, Haapsalu Wiedemanni Gümnaasiumi võimla, Rävala puiestee ärimaja ning Jaani-Seegi varemete paviljon. Haapsalu Wiedemanni Gümnaasiumi võimla ja Jaani-Seegi varemete paviljoniga on Sven Koppel kandideerinud Mies van der Rohe auhinnale.
Carl Anton Ferdinand Hörschelmann

Carl Anton Ferdinand Hörschelmann (9. jaanuar 1819 Viru-Jaagupi – 20. detsember 1892 Kose) oli Eestimaa vaimulik.
Õppis 1836–1839 Tallinna Toomkoolis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1839–1844. 1844–1845 töötas ta koduõpetajana. Õpetajaks ordineeriti ta 17. mail 1845.
Oli aastatel 1845–1886 Kose Püha Nikolause koguduse õpetaja.
Asutas 27. septembril 1847 Kose abipiibliseltsi ja oli selle eestseisja. Ei pooldanud kihelkonnas talurahvakoolide loomist ning arvas, et iga ema õpetagu oma last voki kõrval lugema.

Tunnustused

1873 kuldametirist.

Isiklikku

Isa oli Viru-Jaakobi koguduse õpetaja Friedrich August Hörschelmann, poeg Christfried Otto Hörschelmann oli Kose-, Kihelkonna- ja Baratajevka koguduse (Samara kubermangus) õpetaja, poeg Ferdinand Constantin Ludwig Hörschelmann oli luterlikuks pastoriks Tbilisis ja paaris Krimmi koguduses, väimees Adam Rudolf Winkler oli Tallinna Toomkoguduse õpetaja.
Morgan Robertson

Morgan Robertson (30. september 1861 – 24. märts 1915) oli Ameerika Ühendriikide kirjanik.
Morgan Robertson on kirjutanud 9 romaani ja 200 jutustust.
Ilmselt oleks ta juba ammu unustatud, kui 1898. aastal poleks ilmunud tema romaani "Futility." Selles kirjeldab ta maailma kõige moodsama, kõige suurema, kõige luksuslikuma ja kõige merekindlama reisilaeva esimest reisi. Ja hirmsat hukku.
Luksuslaev, mille nimi on raamatus "Titaan", peab Southamptonist (Inglismaalt) New Yorki sõites ületama Atlandi ookeani rekordkiirusega, kuid upub ühel pakaselisel aprilliööl pärast kokkupõrget jäämäega. 3000 reisijast pääsevad eluga üksnes vähesed, sest 24-s päästepaadis jätkub kohti üksnes pooltele. Laeva pardal mängitakse maha surmaga silmitsi seisvate reisijate tragöödiad.
Raamatu ilmumise ajal loeti seda vähe. Teose trükiarv tõusis alles siis, kui 1912. aastal hukkus "Titanic" täpselt samal kombel kui laev, mida kirjeldatakse 12 aastat tagasi loodud raamatus. Romaanis oli laeva pikkus 800 jalga, tegelikkuses aga 882,5 jalga. Raamatus oli laeva kiirus jäämäega kokkupõrkumise hetkel 25 sõlme, tegelikus elus 23 sõlme. Mõlemal laeval oli kolm sõukruvi. Päästepaatide arv oli "Titaanil" 24, "Titanicul" 22.
Kirjanik Morgan Robertson väitis hiljem, et tal oli "astraalne kaasautor".
Minneapolise kogudus

Minneapolise kogudus on EELK kogudus, mis tegutseb Minnesota osariigis Saint Paulis.
Koguduse õpetaja on Nelli Vahter. Koguduse esimehe kohusetäitja on T. Tammearu.
Andri Riid

Andri Riid (sündinud 18. märtsil 1972 Lool Harjumaal) on eesti tehnikateadlane.

Elulugu

Andri Riid on teenistujate poeg.
Lõpetas 1990 Tallinna Reaalkooli ja 1997 TTÜ infotehnoloogiateaduskonna; teadusmagister (1997, TTÜ) väitekiri "Fermentatsiooniprotsessi hägus modelleerimine ja juhtimine", tehnika-doktor (2002, TTÜ), väitekiri "Transparent Fuzzy Systems: Modeling and Control" Tallinn, 2002. Oli 1995–96 TTÜ automaatikainstituudi erakorraline teadur, 1997–2002 teadur, 2002– vanemteadur.

Teadustöö

Uurimisvaldkond: tehisintellekti meetodid, hägusloogikasüsteemide omadused, hägus modelleerimine ja juhtimine; uurinud hägusloogikasüsteemide interpreteeritavuse tingimusi, välja töötanud modelleerimis- ja juhtimisalgoritme. Üle 20 teadustrükise. Boris Tamme nimeline stipendium (2003).