google/wiki40b huggingface dataset:
Todd Bentley

Noorpõlv

Toddi lapsepõlv möödus põhiliselt Gibsonsis Briti Columbias, väikeses kogukonnas Kanada läänerannikul. Tema vanemad lahutasid, kui Bentley oli veel laps. Vanemate lahutamise järel hakkas Todd tarvitama alkoholi ja narkootikume ning peagi muutus sõltlaseks, mille tagajärjel oli ta alustamas oma kuritegeliku eluga. Ta elas selliselt oma elu kuni 18-aastaseks saamiseni, mil ta pöördus kristluse juurde. Tema otsus kuuluda kristlikku kogukonda oli tema sõnul tingitud sellest, et see aitas tal vabaneda kõigest kuritegelikust varasemast elatud elust.
2001. aastal avaldati Report Newsmagazine'is artikkel Todd Bentley ja tema seotuse kohta mitme seksuaalkuriteoga, mille sooritamise ajal oli Todd veel alaealine. (Kanadas hoitakse alaealiste rikkumisi avalikkuse eest varjul). Pärast artikli ilmumist on Todd öelnud ajakirjale Charisma Magazine (ajakiri, mis on alati Toddi toetanud), et Report Newsmagazine'is avaldatud lugu oli tõene. See ei tundunud mõjuvat Toddi populaarsusele isegi mitte tema enda kodukoguduses.

Isiklik elu

Tänase päevani tuleb paljudele kristlastele ja Toddi andunud jüngritele üllatuseks tõsiasi, et Todd lasi ennast täis tätoveerida pärast kristlaseks saamist, mis on paljude kristlaste arvates piibellike õpetuste vastane. Todd on aga meediale jätnud mulje, et ta on tätoveeringud teinud oma nooruses, enne seda, kui ta sai kristlaseks, kuid asitõendid räägivad tema vastu.
Todd Bentley ise ütles, et ta üritas kohe pärast kristlaseks saamist olla viks ja viisakas, kandes triiksärke ja pintsakuid, mis temasugusele endisele seksuaalkurjategijale ja motomehest narkomaanile eriti ei sobinud. Paljud väljaanded kirjutavad sellest, kuidas Jeesus ise olevat käskinud Toddil endale tätoveeringud muretseda. Sellest ajast saadik on Todd lasknud teha kristliku sümboolikaga tätoveeringuid, mis annab alust arvata, et tätoveeringud olid tehtud juba olles kristlane.
Todd Bentley teatas 11. augustil 2008, et tema ja ta naise Shonnah Bentley abielu on karile jooksmas ja ees on 9-kuuline lahutusprotsess. (Lahutuse põhjuseks on Todd Bentley sobimatu suhe ühe oma teenistuse naisega.) Neil on tütred Lauralee ja Esther ning poeg Elijah.
Martin Höllwarth

Martin Höllwarth (sündinud 13. aprillil 1974 Schwazis) on endine Austria suusahüppaja. 
Aprillist 2008 kuni sügiseni 2009 oli ta Eesti suusahüppajate koondise peatreener.
Höllwarth tõusis maailma suusahüppajate tippu maailmakarikavõistluste 1991/1992 hooajal, kui ta tuli nelja hüppemäe turneel üldarvestuses teisele kohale ja sai 1992. aasta olümpiamängudel Albertville'is hõbemedali nii normaalmäel, suurel mäel kui ka meeskonnavõistluses. Järgmistel hooaegadel Höllwarthil nii hästi ei läinud, alles 1998. aasta OM-il Naganos võitis ta meeskonnavõistluses pronksmedali. 
Maailmameistrivõistlustel on Höllwarth tulnud meeskonnavõistluses kolm korda maailmameistriks ja võitnud kaks pronksmedalit. Lisaks on tal individuaalne pronksmedal 2001. aasta maailmameistrivõistlustelt Lahtis. Nelja hüppemäe turneel sai ta üldarvestuses teise koha 2003/2004 ja 2004/2005 hooajal ning kolmanda koha 2001/2002 hooajal.
Maailmakarikavõistlustel on Höllwarth võitnud kaheksa etappi ja jõudnud 29 korda poodiumile. Nelja hüppemäe turneel sai ta ühe etapivõidu 2005. aasta jaanuaris Bischofshofenis.
Höllwarth lõpetas sportlaskarjääri 2008. aasta kevadel. Sama aasta 12. aprillil kinnitas Eesti Suusaliit ta suusahüppajate peatreeneriks, kuigi ta polnud päevagi treenerina töötanud, kui mitte arvestada seda, et ta oli viimasel viiel hooajal iseennast juhendanud. 
17. septembril 2009 otsustas Eesti Suusaliit eelkõige rahapuuduse tõttu koostöö Martin Höllwarthiga lõpetada.
Fabian Ernst Stael von Holstein (1672–1730)

Fabian Ernst Staël von Holstein (1672 – 1730) oli baltisaksa poliitik.
Fabian Ernst Staël von Holstein oli Rootsi kuninglik kindraladjutant. Aastail 1705–1706 oli ta Eestimaa rüütelkonna peamees. 1708. aastal osales ta Lesnaja lahingus ning 1710. aastal kirjutas Eestimaa rüütelkonna nimel alla Venemaale kapituleerumise lepingule. 1713–1721 oli ta Eestimaa maanõunik.
Talle kuulusid Kuimuiža, Jõelähtme ja Anija mõis.
Jamaica kreoolkeel

Jamaica kreoolkeel on inglise-aafrika kreoolkeel, mida kõneldakse enamasti Jamaicas ja Jamaica diasporaa hulgas.

Keele nimi

Jamaica patois, seda teatakse ka kui patois (patwa või patwah) või Jamaica keel. Keeleteadlased kutsuvad seda Jamaica kreooliks.

Keelkonna andmed Ethnologue’i põhjal

ISO 639-3 jam 
Alternatiivsed nimed: Patois, Patwa, Patwah 
Asukoht: Kanada, Costa Rica, Dominikaani, Panama, Suurbritannia ja Ameerika Ühendriigid. 
Keele staatus: 3 (rohkesti kõneldav). Rahvusliku identiteedi keel. 
Keele liigitus: kreool, inglise keelel põhinev. 
Dialektid: Jamaica kreoolkeele murre, mis ei ole nii prestiižne kui standardne inglise keel. Võib olla osaliselt arusaadav Sierra Leone Kameruni Pidgini ja Krio kõnelejatele, mida räägivad jamaicalaste kodumaale naasnud järeltulijad (1787 ja 1860 vahel). Arusaadav ka kreooli kõnelejatele Panamal ja Costa Ricas. Teadaolevalt sarnaneb see väga Belize'i kreoolkeelega. 
Keele kasutamine: jõuline. Dominantne keel ja kogub laialdaselt prestiiži. Positiivne suhtumine keelde. Enamik leiab, et nad räägivad standardset inglise keelt.

Täpsem piirkond, kus keelt kõneldakse

Jamaical, kuid on ka kogukondi Miamis, New Yorgis, Torontos, Hartfordis, Washingtonis, Nicaraguas, Costa Rical, Puerto Ricos ja Panamal. Samuti Londonis, Birminghamis, Manchesteris ja Nottinghamis.

Kõnelejate arv

2 670 000 kõnelejat Jamaical 2001. aasta seisuga. Kogu maailmas kokku 3 205 000 kõnelejat.

Arvsõnad 1–10

1 – wan
2 – tuu
3 – chrii/tree
4 – fuo
5 – faib
6 – six
7 – sebn
8 – hiet
9 – nain
10 – ten

Keelenäide

Kya di buk kom gi mi – Bring the book for me (too see raamat mulle) 
Him ron laka se dem set daag ata im – he ran as if they had set dogs after him (ta jooksis nagu nad oleksid talle koerad kallale ässitanud).

Kirjaviis

Jamaica kreoolkeeles kasutatakse inglise kirjaviisi.

Muud huvitavat

Selles keeles on palju laensõnu – näiteks inglise, hispaania ja hindi keelest kui ka šoti ja iiri dialektist. Seda keelt võib kuulda ka mõnes tuntud Hollywoodi filmis, näiteks "Kariibi mere piraatides", kus seda keelt kõneleb Tia Dalma.
Ordinari Freytags Post-Zeitung

Ordinari Freytags Post-Zeitung ('Korraline Reedeleht'; lühemalt ka: Ordinari Post-Zeitung) oli aastatel 1675–1676 ja 1677–1678 (nime all Ordinari Donnerstags Post-Zeitung ('Korraline Neljapäevaleht')) Tallinnas ilmunud saksakeelne nädalaleht. Ajalehte andis välja Christoph Brendenken.
Arvatakse, et see on Baltimaade esimene ajaleht.
Järeldoktor

Järeldoktor (inglise keeles postdoctoral fellow) on pärast doktorikraadi kaitsmist iseseisvat teadlaskarjääri alustav teadlane, kelle uurimistööd (nn järeldoktorantuuri) rahastatakse enamasti spetsiaalse järeldoktoritoetuse abil. Üldiselt eeldatakse järeldoktoritelt rahvusvahelist mobiilsust, st et ühes riigis doktorikraadi kaitsnud teadlane suundub järeldoktorantuuri mõnda teise riiki. Ühe järeldoktorantuuri kestus on enamasti kaks kuni kolm aastat, kuid üks isik võib järjest läbida ka mitu järeldoktorantuuri, sel juhul enamasti eri riikides või eri teadus- ja arendusasutuste juures. Pärast järeldoktorantuuri saab teadlane liituda teadurina mõne uurimisrühmaga või asuda looma oma uurimisrühma. 
Eesti järeldoktoritoetusi annab välja Eesti Teadusagentuur nii Eestist mõnda välisriiki suunduvatele kui ka mõnest välisriigist Eestisse tulevatele teadlastele.
Elizabeth Fry

Elizabeth Fry (neiupõlvenimi Gurney; 21. mai 1780 – 12. oktoober 1845) oli inglise vanglareformija ja heategija. 
Kuna teda toetas valitsev monarh, muudeti Fry eestvõttel vangide elu seaduslikult humaansemaks.
Teda on kujutatud aastatel 2001–2016 trükitud Suurbritannia 5-naelasel rahatähel.

Biograafia

Elizabeth sündis kveekerist rikka pankuri perekonnas.
Aastal 1800 naitus ta kaupmees Joseph Fryga.
Olümpiamängude autasustamistseremoonia

Olümpiamängude võidutseremoonia  ajal tõusevad medalivõitjad poodiumile, heisatakse riikide rahvuslipud, mängitakse olümpiavõitja maa riigihümni (või olümpiahümni, kui võitja võistleb olümpialipu all; on ka teisi erandjuhtumeid). 
Esimest korda toimus autasustamine sellise korra järgi 1932. aasta Los Angelese olümpiamängudel.
Tavariisikas

Levila ja kasvukohad

Tavariisikas on Eesti metsades tavaline ja rohke saagikusega. Kasvab noortes ja niisketes okas- ja lehtmetsades ning rabades.

Välimus

Tavariisikas on suur ja lihakas lillakashall söögiseen. Seene kübar on noorena kumer, vananedes lamenev, väga vanad seened muutuvad lehterjaks. 
Seen on limane, niiske ilmaga väga limane. Eoslehekesed on valged või valkjaskollakad, hele jalg on ühtlaselt jäme ja seest õõnes.
Viljaliha on paks ja valge, murdub kergesti. Värske seene lõikepinnalt nõrgub säravvalget mõrkjat piimmahla, mis keetmisel muutub halliks.

Kasutamine

Tavariisikaid tuleb mõrkja maitse eemaldamiseks keeta (umbes 5 minutit). Keeduseened sobivad soolamiseks ja muul moel kasutamiseks (kastmed, vormiroad, seenekotletid, salatid jms.)
Eesti Maaülikooli Üliõpilasesindus

Ajalugu

30 aktiivsel üliõpilasel oli plaan luua majanduslik organisatsioon, mis aitaks üliõpilastel oma elu korraldada ja üldises valitsevas kaoses esindaks üliõpilasi rektoraadi poolel, kui vaja, ka kõrgematel tasanditel.
Sellele järgnes Eesti Põllumajanduse Akadeemia Üliõpilasvolikogu loomine 22. veebruaril 1990. Hiljem muudeti nimi Eesti Maaülikooli üliõpilasesinduseks.

Valimised

Valimisperiood on iga aasta kevadel (üldiselt märtsis). Hääletada saab nii e-hääletuse (EMÜ õppeinfosüsteemis ÕIS) kui ka kastihääletuse näol. Kastihääletus toimub EMÜ õppehoonetes, ühiselamutes ja ka spordihoones.
Tallinna linnavolinike loend (1913)

Valitud –30. märts 1913.
Valimistel said volikogu 80 kohast eestlased 47 kohta, venelased 5 ja sakslased 28.
Aleksander Yaska

Aleksander Yaska (sündinud 1967 Viljandis) on eesti kunstnik.
Ta kolis 1974 Petserisse. Aastal 1994 lõpetas kunstnike ja disainerite kooli; 1996–2002 õppis Peterburi ülikoolis kaugõppeosakonnas kunsti erialal.
Ta viljeleb põhiliselt õlimaali, eriti maastikumaali. Näitustel esineb aastast 1997.
Riigikogu komisjonid

Riigikogu komisjon on Riigikogu organ. Riigikogu komisjonid jagunevad alatisteks ja erikomisjonideks.
Elo Selirand

Elo Selirand (sündinud 9. juulil 1975 Tallinnas) on eesti tele- ja filmirežissöör, stsenarist ja kirjanik.
Selirand lõpetas Tallinna Pedagoogikaülikooli kultuuriteaduskonna telerežii erialal (esimene lend). Kursuse juhendaja oli Toomas Lõhmuste; samal kursusel õppisid näiteks Anu Välba, Piret Tanilov, Andres Arro jt.
Enne tööleasumist ETV toimetuses Teleteater oli Elo Selirand helioperaator ja saatejuht Eesti Raadios.
ETV-s on tema tööde hulgas näiteks "Pühapäevitaja", "Tähelaev", "Värskelt õhus", "Kahvel" (TV3), "Jõulutunnel", "Saame kokku Tomi juures", "Nöbinina" "Lotte lood", "Lastetuba", "Terevisioon" ning paljud teatri-, kontserdi- ja ürituste ülekanded. Ta on kätt proovinud ka filmis esimese assistendina ("Georg", "Taarka" jm).
Ta on filmi "Kutsar koputab kolm korda" režissöör ja stsenarist.  Kirjutanud stsenaariume telesaadetele ja -sarjadele. 
Avaldanud raamatud "Tormpuudlane" (2018) ja pseudonüümi Aliis Jõe nime all "Viimane laev" (2017) ja "… kes pole kunagi söönud homaari" (2018).

Isiklikku

Tema isa oli Enno Selirand, õde Helen Susan Selirand ning vend Allan Selirand.
Wilhelm August Golicke

Wilhelm August Golicke (ka Golike; vene: Василий Александрович (Вильгельм-Август) Голике; 1802 Peterburi – 1848 Peterburi) oli saksa päritolu Venemaa maali- ja portreekunstnik.
Golicke sündis Peterburis Eestimaa kubermangust pärit linnakodanike perekonnas. Õppis maalikunsti George Dawe Peterburi stuudios, olles tema lemmikõpilane. Aastatel 1822–1828 abistas koos Aleksandr Poljakoviga (1801–1835) Dawet 329 kindrali portree maalimises, kes olid silma paistnud Napoleoni-vastases võitluses. Mõningatel andmetel maalis Dawe ainult 150 portreed ning tema õpilased Golicke ja Poljakov ülejäänud. Need portreed on eksponeeritud Ermitaaži sõjagaleriis. Pärast Dawe surma aastal 1829 astus Golicke Peterburi Keiserlikku Kunstiakadeemiasse, mille lõpetas 1832. aastal.
Iirikeelne Vikipeedia

Iirikeelne Vikipeedia (iiri keeles Vicipéid na Gaeilge) on Vikipeedia iirikeelne versioon.
Iirikeelne Vikipeedia sai alguse 2003. aasta oktoobris, esimene artikkel kirjutati 2004. aasta jaanuaris.
Seal on 51506 artiklit, millega see on artiklite arvult 91. keeleversioon.
Mati Majass

Mati Majass (14. november 1938 Võru maakond – 17. juuni 2007 Laulasmaa) oli eesti arst.
Ta lõpetas 1968. aastal Tartu Riikliku Ülikooli meditsiiniteaduskonna, spetsialiseerudes dermato-veneroloogia erialale. Aastal 1972 sai ta meditsiiniteaduste kandidaadi kraadi.
Aastaid töötas ta Tallinna Nahahaiguste Haiglas, olles selle kauaaegne ülemarst. Viimastel eluaastatel töötas Mati Majass nahaarstina kaubamärgi Medicum all tegutsevas Lasnamäe Tervisekeskuses, esialgu selle Kassisaba ja hiljem Sadama filiaalis.
Mati Majass oli Eesti Maarahva Erakonna liige ja osales 1999. aasta Riigikogu valimistel.
17. juuni 2007 varahommikul hukkus ta oma Laulasmaal asuvas suvilas puhkenud põlengus.
Žałudok

Ajalugu

Žałudoki asulat mainitakse selle nime all esimest korda XV sajandi teisel poolel, kuigi tõenäoliselt on Teutooni ordu dokumentides aastal 1385 mainitud Stegewillendorf Szolutka nimeline asula just Žałudok. Aastal 1486 sai asulast alev. Neli aastat hiljem rajas Kazimierz IV sinna kiriku. Aastal 1506 põletati kirik tatarlaste rüüsteretke käigus aga maha. Uus kirik valmis aastal 1526, ehitamist finantseeris kuningas Zygmunt I. Aastal 1514 pandi alevis toime esimene dokumentaalselt kajastatud kriminaalkuritegu Valgevenemaal.
XVI sajandi algul kuulus Žałudok Vilniuse vojevoodkonda. Asula omanikeks olid Łackid, Sapiehad, Frankiewiczid. Aastal 1682 tekkis asula juurde ka karmeliitide klooster.
Aastal 1690 tekkis aslua juurde mõis, mida kutsuti Жалудоцкі ключ. Põhjasõja ajal oli Žałudok aastal 1706 kuningas Karl XII peakorteriks. XVIII sajandi alguses said alevi omanikeks Tiesenhausenid. Sellest ajast pärinevad Žałudoki mõisakompleksi vanemad osad, samuti ka alevi barokne planeering.
Alates kolmandast Poola jagamisest aastal 1795 oli alev Venemaa koosseisus, kuuludes Vilno kubermangu. Aastal 1835 läks asula Uruskitele, mis moodustasid Czetwertyński te perekonna haru, hiljem hakkas kuuluma aga Czetwertyńskitele. Toona olid Žałudoki alev ja mõisa ümbrus administratiivselt erinevad asulad. Žałudoki alevis asus turuplats, seal peeti ka laatasid. Žałudoki hobuselaatade käive oli ligikaudu 20 000 rubla. Aastal 1908 valmis asulas Władysław Marconi projekti järgi ehitatud loss.
Pärast Esimest maailmasõda kuulus Žałudok Poola koosseisu, 1939. aastast Nõukogude Liitu. Kuni Teise maailmnasõjani oli alevis arvukas juutide kogukond. Toona olid alevis kaks elektrijaama ja telegraafijaam, seal tegutsesid viinavabrik ja veski.
Kirikulugu

Kirikulugu kui ajalooteadus

Kirikulugu on ajalooteadus oma meetodi poolest. Kirikulugu on seotud ajalooliste allikatega: kirjalikud allikad (ürikud, aktid, kirjad, kroonikad) või monumentaalsed allikad (raidkirjad, kirikud, kloostrid). Kirikulugu saab välja öelda vaid seda, mida ta suudab allikatest lähtuvalt tõestada, teispool allikaid algab ajalooline romaan. Kirjalike allikate ehtsust tuleb uurida, kriitiliselt laitmatute tekstidena välja anda ja kommenteerida. Seda, kui tähtis allikate taoline editsioon on, mõisteti alles 16. sajandil.
Oluline on allikate töötlemine, interpreteerimine ja usutavuse kontrollimine.

Kirikuloo mõisteid

Aabel - Aabraham - Aadam - Apostel - Apostlik suktsessioon - Augustinus
Enchiridion (Augustinus)
Ester - Evangeelium
Jeesus Kristus - Johannese evangeelium - Jumala nimi
Katehhees - Kirik (pühakoda) - Klooster - Kristus 
Märter
Nelipühad
Kristus - kristlus - Kirikukogud - 
reformatsioon 
Oikumeenia - ordud
Paavst - Patriarh - Paulus - Peapiiskop - Peetrus - Piiskop - Prohvet - Pühitsus
Uus Testament - Vana Testament
David Tuhmanov

David Tuhmanov (vene Давид Фёдорович Тухманов; sündinud 20. juulil 1940 Moskvas) on vene helilooja.
David Tuhmanovi isa armeenia rahvusest Fjodor Tuhmanov oli insener, ema Vera Karasjova oli muusik ja helilooja. Muusikaga hakkas David Tuhmanov tegelema juba varases lapsepõlves. Muusikakoolis õppis ta klaveriklassis. 1958. aastal astus David Tuhmanov Gnessinite-nimelisse Riiklikusse Muusikapedagoogilisse Instituuti, mille kompositsiooniklassi ta lõpetas 1963. aastal. Pärast instituudi lõpetamist kutsuti David Tuhmanov ajateenistusse, ta oli Nõukogude Armee Aleksandrovi nimelises Laulu- ja Tantsuansamblis orkestrijuht.
Laulukirjutamist alustas David Tuhmanov 1960. aastatel. Ta kirjutas nii estraadilaule kui ka patriootilisi laule.
Aastatel 1991–1997 elas David Tuhmanov Saksamaal, kuid ta pöördus seejärel Venemaale tagasi. Alates 2005. aastast elab David Tuhmanov Iisraelis.
2000. aastal sai ta Venemaa Föderatsiooni rahvakunstniku aunimetuse.
Marahwa Näddala-Leht

Marahwa Näddala-Leht oli aastatel 1821–1823 ja 1825 Tartus ilmunud ajaleht, mida trükiti peale Tartu ka Pärnus ja Riias. Ajalehte toimetas ja andis välja Otto Wilhelm Masing. 
Ajalehe teemadering oli lai, nt oli seal nii geograafilis-etnograafilisi kirjutisi, ajaloovaatlusi, haridusteemamalisi ja ilukirjanduslikke tükke. Samuti on seal kajastatud toimetaja Masingu isiklikke tõekspidamisi, mis avaldusid võitlusena ebausu, vaimupimeduse ja inimeste rumaluse vastu.
Ajalehe panuseks on ka mitmete uute sõnade eesti keelde toomine, nt "armee", "ajaleht", "kapital", "metall", "minister".
Kitsesaar

Kitsesaar asub Niagara jões, mis moodustab mõlemal pool saart joa. Pindala umbes 30 ha.
Kuulub Ameerika Ühendriikidele.
Georg von Stackelberg (1851–1913)

Vabahärra Georg August Paul von Stackelberg (30. juuli 1851 Põlva – 25. juuli 1913 Narva) oli parunitiitliga vene sõjaväelane (jalaväekindral).
Ta osales muu hulgas 1877–1878 Vene-Türgi sõjas ja Vene-Jaapani sõjas.

Isiklikku

Tema vend oli sõjaväelane ja helilooja Konstantin von Stackelberg (1848–1925).
Sumatranus

Levila

Neid madusid võib kohata ujumas Sumatra ja Indoneesia vetes.
Erakond Res Publica

Erakond Res Publica [resp'ublika] oli 8. detsembrist 2001 kuni 15. novembrini 2006 tegutsenud Eesti erakond. Varem kasutati ametliku nimena nime Ühendus Vabariigi Eest – Res Publica (lühend: ÜVE-RP või RP).
Erakonna majandusprogrammi eesmärk oli pikaajaline ressursse säästev majanduskasv.
Erakond Res Publica asutati inimestega ühendusest Res Publica. 2001. aastal muudeti MTÜ juriidiliselt erakonnaks, sest grupp noori otsustas Res Publica abil hakata muutma Eesti poliitilist kultuuri. Ühe aastaga liitus erakonnaga ligi tuhat uut liiget, oma õla panid alla sajad toetajad ning selle tulemusel sündiski 8. detsembril 2001 Eestis uus erakond.
2003. aasta Riigikogu valimistel saatis erakonda edu: parlamenti saadi 28 mandaadiga (võrdselt Keskerakonnaga). Seejärel moodustati Juhan Partsi juhitav valitsuskoalitsioon, kuhu kuulusid ka Reformierakond ja Rahvaliit.
Res Publicas oli 1. juunil 2003 umbes 4100 liiget.
Köömnelõhnaline liivatee

Morfoloogia

Köömnelõhnaline liivatee on 2 cm kõrgune ja 20 cm laiune poolpõõsas. Tal on roosipunased õied ja tumerohelised köömnelõhnalised lehed.

Kasutamine

Taim sobib hiinapäraste toitude ja loomaliha maitsestamiseks.
Tondijutt

Tondijutt (ingl ghost story) on etnoõudusulme alamžanr, mis hõlmab lugusid, mille tegelaskonna moodustavad üleloomulikud või psühhootilised, nt tondid, kollid, kummitused, fantoomid, luupainajad. 
Tondijuttudes on tontidele antud kõiketeadja või prohveti roll. Nad tegutsevad sõnumitoojate ja hoiatajatena, sageli ka painajate, hirmutajate ja kättemaksjatena. Tondijuttude tondid käituvad maniakaalselt-sunduslikult ning nad ei suuda programmeeritud mustrist kõrvale kalduda. Nad käivitavad närvekõditava sündmuste ahela, edastades autori sõnumit ja täites sageli pedagoogilist rolli.
Leisi vald (1939)

Leisi vald oli vald Saaremaal aastail 1939–1940.
Esimene vallavanem oli Juhan Võidumaa.
Vald kuulus Riigivolikogu 40. valimisringkonda, kust valiti Otto Pukk.
Vald kuulus Pärsamaa põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda.
13. septembril 1945 moodustati valla koosseisus Leisi külanõukogu, Metsküla külanõukogu ja Ranna külanõukogu.

Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776)

6. Leisi vald – maa-alaga, mis moodustub: a) senise Leisi valla maa-alast, välja arvatud Aruste ja Purtsa külade piirkonnad; b) senise Pärsamaa valla Ranna, Roobaka ja Pöitsemäe külade ning Roobaka asunduse piirkondadest.
Jacksoni maakond (Indiana)

Jacksoni maakond (Jackson County) on maakond USA-s Indiana osariigis. Geograafilised koordinaadid on 38° 55′ N, 86° 03′ W
Maakonna halduskeskus on Brownstown.
Maakonna pindala on 1331 km², millest 12 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 42 376. Aastal 2000 oli elanike arv 41 335.

Ajalugu

Jacksoni maakond moodustati 1. jaanuaril 1816. aastal. Maakond sai nime seitsmenda Ameerika Ühendriikide presidendi Andrew Jacksoni järgi.
Hans Jänes

Hans-Arnold Jänes (12. november 1920 Tallinn – 14. september 1976 Tallinn) oli eesti elektrotehnikateadlane.
Ta lõpetas aastal 1949 Tallinna Polütehnilise Instituudi elektriinsenerina. Aastal 1958 kaitses ta tehnikakandidaadi väitekirja.
Ta töötas aastast 1949 Tallinna Polütehnilise Instituudi õppejõuna: aastani 1956 vanemõpetajana, hiljem dotsendina; aastatel 1962–1972 oli ta elektrimasinate kateedri juhataja.
Ta juhtis koos Aleksander Voldekuga magnetohüdrodünaamiliste masinate loomist (neid on rakendatud värvilises metallurgias). Ta oli üks "Vene-eesti tehnikasõnaraamatu" (1975) koostajaid.
Põhimaantee

Põhimaantee on magistraaltee, mis ühendab pealinna teiste suurte linnadega, neid omavahel ja tähtsate sadamate, raudteesõlmede ja piiripunktidega.
Lilleküla raudteepeatus

Lilleküla raudteepeatus on raudteepeatus Tallinnas Kristiine linnaosas Lilleküla asumis. Peatus asub laiarööpmelise Tallinna–Keila raudtee ääres, 2 km kaugusel Balti jaamast. Järgmine raudteepeatus on Tondi. Jaama juures jaguneb raudtee kaheks – lääne- ja idasuunaliseks. Piletihinnalt kuulub peatus I tsooni, mille piires liiklemine on tallinlasele tasuta.
Ümberistumisvõimalus on Tulika tänaval bussipeatuses Lilleküla jaam bussiliinidele 17 (J. Sütiste tee – Autobussijaam), 17A (J. Sütiste tee – Juhkentali) ning 23 (Kadaka – Kaubamaja). Tehnika ja Väike-Ameerika tänavalt samas bussipeatuses bussiliinile 32 (Männiku–Kopli).
Kaheteelise raudtee ääres asub kaks madalat 550 mm kõrgust täispikka perrooni. Uued perroonid avati koos jalakäijate tunneliga aastal 2012. Peatuses peatuvad kõik Elektriraudtee Tallinnast Keilasse, Paldiskisse, Riisiperre ja Kloogaranda sõitvad elektrirongid.
Raudteejaam Väike-Ameerika tänava otsas avati liikluseks aastatel 1928–1929. Algselt kandis see nime Ameerika, mis hiljem muudeti ümber Lillekülaks. Jaamahoone oli tagasihoidliku arhitektuuriga puitmajake, mis 1997. aasta lõpus lammutati.
Lilleküla raudteepeatusest põhja jääb Taksopargi ristmik (Endla ja Tulika tänava ning Sõpruse puiestee ristumiskoht), Kristiine Keskus ja Endla viadukt. Lõunas asub jalgpallistaadion A. Le Coq Arena.
Kalamaja kalmistupark

Kalamaja kalmistupark on park Põhja-Tallinna linnaosas Kalamaja asumis. Park asub endise Kalamaja kalmistu maa-alal.
Pargi pindala on 6,7 hektarit ja see on registreeritud Keskkonnaregistris looduskaitsealuse objektina.
Elva Filatelist

Elva Filatelist oli 1992-2001 ilmunud Elva Filatelistide Seltsi infoleht. Lehte koostas Gunnar Kirs. Leht ilmus kuus korda aastas.
Pudelroheline

Variatsioonid

RAL Classic värvikaardi toon 6007 nimega Flaschengrün on mõnevõrra tuhmim ja pruunikam kui harjumuspärane rohelise pudeli värvitoon.
Tikkurila värvikaardi pudelroheline 0456 on tume, jahedatooniline ja hallikas.
ISCC-NBS-i värvisõnaraamatu "Color: Universal Language and Dictionary of Names" järgi võib Bottle Green olla tume kollakas-, hallikas- või sinakasroheline, tumeroheline või keskmine roheline, värvivarjundite valik on lai; antud on ka paralleelnimetused Forest Green ja Dark Hunter Green.