google/wiki40b huggingface dataset:
Kummiakaatsia

Levik

Levinud troopilises Aafrikas Saharast lõuna pool, idas kuni Araabia poolsaare lõunaosani.

Kirjeldus

Keskmiselt 5–6 m kõrgune vihmavarjukujulise võraga puu, noorena okkaline põõsas. Tüvi okkaline ja tugevalt harunenud. Koor noorena hallikasvalge, vananedes tumeneb. Lehed hallikasrohelised, paarissulgjad, vahelduvad, umbes 7 cm pikad. Õied kollakad, õisikutes. Kaunad suhteliselt pikad, pruunid.

Ökoloogia

Eelistab sügavaid liivaseid muldi ja rohket päikesepaistet. Suhteliselt külma- ja põuakindel. Erinevalt enamikust akaatsiatest heitlehine (heidab põuaperioodil lehed maha; pärast põuaperioodi puhkevad õied ja lehed üheaegselt). Noorena on väikelindudele oluline pesapuu, kuna okkad kaitsevad pesa ründajate eest. On ka toidutaimeks paljudele gasellidele.

Majanduslik tähtsus

Majanduslikult on kummiakaatsia tähtis eelkõige seoses ta vaigust toodetava kummiaraabikuga. See on keerulise koostisega, kleepjas, toitaineterikas valkjas mass, lahustub hästi vees. Oma toitvuse tõttu on kasutusel pärismaalaste toiduainena (200 grammist piisab täiskasvanud inimese päevatoiduks). Hotendotid kasutavad seda haigete ja nõrkade turgutamiseks.
Tänapäeval leiab kasutust mitmesugustes tööstusharudes: farmaatsiatööstuses (pillide ja pastade sideainena), akvarellvärvides, tindi paksendajana, liimides, tuletikkudes, tekstiilitööstuses ning muidugi ka toiduainetööstuses.

Kultuuriline tähtsus

On oluline paljude Aafrika rahvaste igapäevaelus ning rahvameditsiinis ja sealt tulenevalt ka folklooris. Juba vana-ajal oli oluliseks ekspordiartikliks troopilisest Aafrikast. Kummit on muu seas mainitud ka Vanas Testamendis, kui üht Pundist väljaveetavat luksuskaupa. Egiptlased kasutasid seda värvide valmistamisel. Araabia kummi oli tuntud vanas Kreekas ja Roomas, uuesti sai tuntuks 14. sajandil Itaalias ja üleeuroopaliselt 17. sajandi Prantsusmaal. Tööstuslikult hakati kasutama alates 18. sajandist, intensiivsemalt alates 1830. aastatest.
Vadstena loss

Vadstena loss on loss Rootsis Östergötlandi läänis Vadstena vallas Vadstena linnas.

Ajalugu

Vadstena linnus ehitati 1545. aastal Gustav Vasa valitsusajal, et kaitsta Stockholmi lõunast. Linnus koosnes kolmest väiksemast kivihoonest, kolmest 3,1m laiusest kaitsemüürist, siseõuest, vallikraavist ja neljast suurtükitornist. Algsed kaitsemüürid purustati 19. sajandil ning praegused ehitati 1999. aastal. 
1552. aastal abiellus Gustav Vasa siin oma kolmanda naise, Katarina Stenbockiga ning üht banketisaali hakati kutsuma Laulatuse Saaliks (Bröllopssalen), kuigi selle ehitustööd polnud pulmade ajal lõppenud.
1550. aastal, kui prints Magnus Vasa sai Östergötlandi hertsogiks, hakati linnust ümber ehitama lossiks. Magnus Vasa oli vaimuhaige ning ta oli Gustav Vasa poegadest ainus, kes kuningaks ei tõusnud. Magnus Vasa suri 1595 ning maeti lähedalasuvasse Vadstena kloostrikirikusse.
1580. aastal toimusid lossis Pontus de la Gardie ja Johan III tütre Sofia Gyllenhielmi pulmad.
Vadstena lossi ehitustööd lõppesid 1620. aastal. Loss on väga hästi säilinud ning on üks Rootsi parimaid renessansslosse. 
1716. aastani oli loss kuninglik residents, kuid siis kaotas kuningapere selle vastu huvi. Pärast seda kasutati lossi teraviljalaona.

Tänapäev

Aastast 1899 on lossis asunud Vadstena valla arhiiv ning praegu asub lossis ka lossimuuseum, kus saab näha 16.–17. sajandi mööblit, maale ja portselani. Suviti toimub siseõues nii klassika- kui ka popkontserte.
Ahto Nurk

Ahto Nurk (6. september 1931 Varja – 29. jaanuar 2017) oli eesti koorijuht, dirigent ja muusikapedagoog.
Ta oli lõpetanud Kunda Keskkooli. 1956. aastal lõpetas ta Tallinna Muusikakooli koorijuhtimise eriala (õpetaja Laine Karindi).
Aastatel 1951–1953 töötas ta Kunda Keskkoolis lauluõpetaja ja koorijuhina ning 1953. aastast juhtis Tallinna harrastuskoore, rahvamuusikaansambleid ja tegutses aastatel 1953–1968 lauluõpetajana Tallinna 16. Keskkoolis. 
1963. aastal asutas ta Vabariikliku Koorijuhtide Segakoori ja oli aastaid selle koori dirigent ja laulja. 1972. aastast oli ta ka Eesti Orkestrijuhtide Rahvamuusikaorkestri kunstiline juht ja peadirigent. 
1973. aastast oli Nurk Tallinna lauluklubi "Laulurõõm" asutaja ja kunstiline juht. Aastatel 1966–2008 oli ta Loo segakoori Looheli ja 1996. aastast Maardu-Loo segakoori peadirigent. Organiseeris Jõelähtme laulupäevi.
Aastatel 1978–1989 oli ta Eesti NSV Rahvaloomingu ja Kultuuritöö Teadusliku Metoodikakeskuse rahvamuusikasektori juhataja.
1994. aastast oli ta üldtantsupidude rahvamuusikaansamblite juht. Nurk oli ka mitmete rahvamuusikapidude kunstiline juht. 1999. aastal õpetas ta Joensuu konservatooriumis eesti rahvamuusikat. Aastatel 2000–2008 õpetas ta Loo Keskkoolis akordionit ja solfedžot. Ta on koostanud laulikuid ja noodikogumikke.
Aastatel 1989–1993 oli ta Eesti Rahvatantsu ja Rahvamuusika Seltsi juhatuse esimees.
Seriaalne muusika

Seriaalne muusika, ka serialistlik muusika või seeriamuusika on muusika, mille loomisel on kasutatud seriaalset meetodit.
Rododendron

Kirjeldus

Rododendronid võivad olla igihaljad või heitlehised, lehed on enamasti terveservalised. Õied paiknevad sarikataolistes õiskutes. Õite värvus varieerub valgest lillani. Õitsemine võib toimuda varakevadest suveni.

Levik

Rododendronid on levinud parasvöötmes, Kesk- ja Lääne-Hiinas, Himaalajas, Malai mägirajoonis, Filipiinidel, Uus-Guineal, Põhja-Austraalias, Põhja-Ameerikas ning endistes Nõukogude Liidu maades.

Kasvunõuded

Muld peab olema ühtlaselt niiske ja õhk niiske. Karbonaatsetel muldadel pole võimalik enamikku liike kasvatada. Taim vajab kaitset kuumuse ja külmade tuulte eest. Sobiv kasvukoht on poolvari. Igihaljaid liike kaitstakse ereda päikese ning madalate temperatuuride eest. Õige istutusaeg on kevadel. Istutamisel jäetakse juurekael mullast välja.

Paljundamine

Paljundatakse kas seemnete, võrsikute, pistokste või pookimisega.

Kasutamine

Kasutatakse iluaianduses nii üksikpõõsaste kui ka rühmadena.
Keegel

Keegel ehk veeremäng on mäng, milles veeretatakse kuule mööda siledat rada. 
Harilikult on mängu eesmärk võimalikult palju kurikaid maha ajada. 
Eestis on moodustatud Eesti Veeremängude Liit ning meistreid selgitatakse kahes mänguliigis: boolingus (bowling) (10 kurikaga) ja sportkeeglis (9 kurikaga).
Tiit Sokk

Isiklikku

Tema isa August Sokk (1935–1987) oli korvpallur ja korvpallitreener, ema Liana Sokk on endine iluvõimleja, emapoolne vanaema Olga Masing oli suusataja, tennisetreener ja sporditegelane. Tanel Sokk ja Sten-Timmu Sokk on Tiit Soku pojad.
Heliraamat

Audioraamat ehk heliraamat on helisalvestis, milles on talletatud (kirjanduslik) tekst. Levitatakse veebis, e-kirjaga (ZIP-failina) või helikandjal, näiteks lintkassetil või heliplaadil.
Esimesed audioraamatud anti välja 1932. aastal Ameerika Ühendriikides Kongressi algatatud täiskasvanud pimedate raamatuprojekti raames. 1960. aastate lõpuks tekkisid raamatukogudesse tasuta audioraamatud, mis olid salvestatud peamiselt vinüülplaatidele ja kassettidele. Raamatute salvestamine CD-dele ei läinud muusikatööstusega võrreldes niisama kiirelt, sest kassetimängijatel oli eelis algsete CD-mängijate ees – neid sai kuulata edasi täpselt sealt, kus pala eelmisel korral pooleli jäi. Nüüd on audioraamatud digitaalsetes vormingutes (näiteks MP3, WMA jm) nii tasuta kui ka tasulistena.
Eestis salvestati esimesed kirjandustekstid 1947. aastal. Samal aastal asutati Tallinnas pimedate raamatukogu, kus hakati koguma ja laenutama heliraamatuid. 1968. aastal loodi pimedate ühingus spetsiaalne helistuudio, kus hakati salvestama heliraamatuid. Kahe aasta pärast anti välja esimene nägemispuudega inimeste elu käsitlev heliajakiri Epüfon. 1964. aastal asutati üleliiduline heliplaadifirma Melodija ja tasapisi käivitus selle Tallinna heliplaadistuudio. Edaspidi salvestati tekst ja muusika ning kujundati plaadiümbris Tallinnas, plaat tehti enamasti aga Riia vabrikus.
Võru kirjaviis

Uue kirjaviisi parandused

Võru keele uue kirjaviisi parandused on läbi arutatud ja vastu võetud Võru Instituudi sõnaraamatu töörühma koosolekuil 12. septembril ja 7. novembril 2005.
Paranduste põhisisu on, et kõrisulghäälikut (q) ja peenendust (') soovitatakse märkida senisest vähem, ainult kõige hädatarvilisemal puhul, eelkõige seal, kus need eristavad tähendust. Kõrget õ-häälikut (y) märgitakse edaspidi tavalise õ-ga, sest see häälik ei erista kunagi tähendust.

Kirjaviisi kriitika

Võru kirjaviisi on kritiseeritud põhiliselt tähtede q ja y võõrapärasuse tõttu Eesti kontekstis. Kriitikale on ammendavalt vastatud kõrisulghääliku märkimise vajalikkuse ning tähemärkide q ja y kirjaviisi valimise osas. Nõrgemalt on argumenteeritud see, milleks on üldse vajalik kõrge y eristamine madalast õ-st. Nimelt kui q on võru keeles vaieldamatult omaette foneem, millel on väga tähtis roll sõnavormide tähenduste eristamisel, siis kõrge y ja madal õ ei erista tähendust. Omaette tähemärgi kasutamist kõrge y märkimiseks on põhjendatud selle hääliku tähtsusega keele tervikliku struktuuri säili(ta)misel. Nimelt näib y olevat üks põhjus, miks võru keeles on vokaalharmoonia üldse nii tugevasti säilinud.
Kirjaviisi kriitika on viinud ühelt poolt ülaltoodud uue kirjaviisi parandusteni, teisalt aga ajalehe Uma Leht kirjaviisini, kus kõrisulghäälikut ei märgita üldse, kuid peenendust märgitakse. Mõnedes väljaannetes kasutatakse kõrisulghääliku märkimiseks ülakoma.
Ilma omaette täheta märkimisviiside puuduseks on see, et võru keeles nii sage ja tähtis tähendusi eraldav häälik nagu kõrisulghäälik on täiesti märkimata, mis jätab sageli tähenduse ebatäpseks, või on kõrisulghäälik märgitud väikse ülakomaga, mida sageli lugedes ei märgata ega hääldata. Ülakoma taoline sagedasem kasutus kasvatab diakriitiliste märkide hulka, mis muudab kirjapildi keerukamaks ja loob olukorra, kus kergesti võivad omavahel segi minna kõrisulghäälik, peenendus, väljäjätmismärk ja jutumärgid, mida kõiki kirjutatakse sel juhul ühtmoodi (') või väga sarnaselt (' ´ ’ "), vrd nt lauseid:
"Lugõja kai lehe üle. Imä pand' mar'a pangi."
"Lugõja' kai' lehe' üle. Imä pand' mar'a' pangi."
"Lugõjaq kaiq leheq üle. Imä pand' mar'aq pangi."
(Tõlge: 'Lugejad vaatasid lehed üle. Ema pani marjad pange.')
Raja Ummumägi

Raja Ummumägi on linnamägi Jõgeva maakonnas Mustvee vallas Laekannu külas, varasema haldusjaotuse järgi Raja külas. Linnamäele rajati linnus arvatavasti nooremal rauaajal. Tollal jäi see Vaiga muinasmaakonda.
Eugene O'Neill

Eugene Gladstone O'Neill (16. oktoober 1888 New York – 27. november 1953 Boston) pani aluse moodsale USA näitekirjandusele. 
Tema loomingus põimuvad ekspressionism, psühholoogiline realism  ja sümbolism. Oluline motiiv tema teostes on udu, mis sümboliseerib kogu inimese elu hämarust, tema subjektiivset ja ebareaalset maailma, inimese petlikku optimismi. Tema tegelased eelistavad enesepettust ja seda, et neile valetatakse.
Võduvere vald

Võduvere vald (saksa keeles Woddofer) oli vald Virumaal Kadrina kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1893 ja siis liideti see vald Undla vallaga.
Kuressaare lade

Kuressaare lade on siluri ladestu Ludlowi ladestiku regionaalne kronostratigraafiline üksus (lade). Kuressaare lademe all lamab Paadla lade ja temal lasub Kaugatuma lade.
Ladet hakkas esimesena eristama Einar Klaamann aastal 1970. Lademe stratotüübiks on Kuressaare G1 puurauk. Kuressaare lade on oma nime saanud Kuressaare linna järgi. Üleilmses standardis vastab sellele Ludfordi lade.
Lademe vanus on 419,4...418,7 miljonit aastat. Litostratigraafiliselt vastavad sellele Kuressaare kihistu, milles on eristatud Kudjape ja Tahula kihid, Ventspilsi kihistu ning Torgu kihistu.
Lademe avamusala on Lõuna-Saaremaal. Lademe kivimid esinevad veel Kihnu ja Ruhnu all, sealt ida suunas neid ei esine.
Lade paljandub näiteks Kudjapel ja Tahulas.
Lademe kivimkoosseisus on palju lubjakivi. Eestis ongi lade esindatud vaid lubjakiviga, mujal lasub lubjakivi all veel mergli kiht.
Aden

Ajalugu

Vana- ja keskajal oli Aden tähtis sadamalinn, mille kaudu käis Euroopa ja Aasia vaheline kaubandus.
1838. aastal loovutati Aden Suurbritanniale. 1. aprillil 1937 loodi Adeni ja selle ümbruse territooriumil eraldi Adeni Koloonia.  18. jaanuaril 1963 läks see territoorium Adeni Riigi nime all Lõuna-Araabia Föderatsiooni koosseisu.  
1967–1990 oli Aden Lõuna-Jeemeni pealinn.

Vaatamisväärsused

Adenis on 11. sajandist pärinev linnamüür kuue 13. sajandist pärineva torniga.
Joik

JOIK (ärinimega Joik OÜ) on Eesti looduskosmeetika ja sojavahast lõhnaküünalde tootja. Kõik tooted töötatakse välja ja valmistatakse Eestis, tootmishoone asub Saku vallas. 2017. aasta lõpu seisuga töötas ettevõttes 19 inimest. JOIKi tooteid müüakse Eestis, Euroopa Liidu riikides ja Aasias.

Ajalugu

2005. aastal otsis firma asutaja Eva-Maria Õunapuu tulemusteta lõhnaküünlaid, mis ei oleks tehtud nafta baasil valminud parafiinist. Nii otsustas ta ise neid valmistama hakata ja leidis, et parafiini aseaineks sobib sojaubade vaha. Positiivne tagasiside andis julguse pakkuda valminud küünlaid ka müügiks ning järk-järgult kasvaski hobist täismahus ettevõte.

Nimi

Nimi JOIK tuleb sõnast joig, mis tähistab saamide traditsioonilist laululiiki. Joigumine annab edasi meeleolu, selle abil iseloomustatakse tundeid, inimesi, loomi ja loodust. Brändina taheti anda edasi sarnaseid ideid – kus hinnatakse vanu oskusi kasutada loodust heaolu ja tervise heaks, aga arenetakse pidevalt ja luuakse tooteid, mis sobivad tänapäeva inimesele ja kannavad endas emotsiooni.

Tooted

Kogu JOIKi tootevalik vastab looduskosmeetika hea tava määratlusele, st kõikides toodetes on vähemalt 95 protsenti koostisosadest looduslikku päritolu. Osa tooteid on märgistatud eraldi kleepsuga «100% looduslik» ja sellisel juhul on need tooted 100 protsenti looduslikest koostis­ainetest valmistatud.
JOIKi tooted valmivad käsitööna väikestes partiides ning kogu tootmisprotsessi kontrollitakse hoolikalt algusest lõpuni, et olla kindlad toodete kvaliteedis ja värskuses. Toodetes kasutatakse toorainet Prantsusmaalt, Saksamaalt, Inglismaalt, Šveitsist, Ameerika Ühendriikidest ja mujalt. Nii palju kui võimalik, kasutatakse eestimaist toorainet – toodetes on aukohal kodumaine rapsiõli, astelpajuõli, ürdid ja mesi.
JOIK toodab näohooldustooteid, käte ja jalgade hooldustooteid, dušitooteid, vannitooteid, seepe, sojavahast küünlaid, lõhnapärleid ja kodulõhnastajaid. JOIKi tooteid ei ole testitud loomade peal.

Koostöö Eesti disaineritega

Aastal 2013 alustas JOIK koostööprojekti – "JOIK koostöös Eesti disaineritega". JOIKile on teinud koostööd muuhulgas keraamik Liisu Arro, moedisainer Lilli Jahilo, Britt Samoson ja Anneli Akinde. 2016. aastal andis JOIK Eesti kosmeetikafirmadest esimesena välja advendikalendri, millest saab detsembrikuu hommikutel välja võtta erineva JOIKi toote. Advendikalendri kujundab igal aastal erinev Eesti kunstnik.

Arenguprogramm

JOIK viib läbi arenguprogrammi, mille eesmärk on arendada ning luua tooteid ja teenuseid, et olla veelgi konkurentsivõimelisem klientide ja koostööpartnerite jaoks. Projekti toetab Euroopa Liit Euroopa Regionaalarengu Fondi vahenditest Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuse vahendusel. Projekt kestab märtsist 2018 augustini 2019 ja toetuse summa on kuni 171 405 eurot.
Viljandi hotellihoone

Ajalugu

Viljandi linn omandas krundi 1935. aastal ja lammutas sellel asunud puithooned. Hotelli projekti valmistas 1937. aastal Eugen Sacharias. Hotell valmis 1939. aastal, selle igas numbritoas olid telefon ja vannituba koos sooja ja külma veega. Hoone maksumuseks oli 252 500 krooni ja sellele lisandus sisustuse maksumus 27 765 krooni.  Hoone esimene korrus renditi välja apteegile ja riidepoele, teisele korrusele tulid restoran ja Eesti Panga ruumid ning kolmas ja neljas korrus anti hotelli käsutusse.
Pärast Teist Maailmasõda oli hoone nõukogude võimuorganite käsutuses. 1960. aastal avati esimesel korrusel apteek ja raamatukauplus, teisel riigipank ja restoran ning ülemistel korrustel hotell Viljandi. 1990-ndatel oli hotell ajutiselt suletud ja avati renoveerituna 2002. aastal.
Rohetöökoht

Rohetöökoht (inglise green job, green-collar job) on täisväärtuslik töökoht, mis panustab keskkonna hea seisundi säilitamisse või taastamisse mis tahes sektoris. 
Täisväärtuslik on töökoht, mida iseloomustab tulemuslik töö, adekvaatne sissetulek, sotsiaalne kaitse ja töötaja õiguste austamine, ning töötaja võimalus kaasa rääkida otsuste tegemisel, mis mõjutavad tema elu.
Kleptomaania

Kleptomaania ehk vargustõbi on haiguslik vastupandamatu tung midagi varastada, mille juurest puudub materiaalse kasu saamise motiiv.
Kleptomaania all kannatajaid nimetatakse kleptomaanideks.
Kazimierz Marcinkiewiczi valitsus

Kazimierz Marcinkiewiczi valitsus tuli Poolas võimule 31. oktoobril 2005  valimiste järel. Marcinkiewicz nimetati peaministriks säilitamaks Lech Kaczyński võimalusi presidendiks saada, selle sihi saavutamise järel sai alates 14. juulist 2006 ametisse juba Jarosław Kaczyński  valitsus.
Anthony Burgess

Anthony Burgess (25. veebruar 1917 – 25. november 1993) oli inglise romaanikirjanik ja kriitik.
Anthony Burgessi tuntakse eelkõige romaani "Kellavärgiga apelsin" järgi. See on häiriv kirjeldus vägivaldsest noorsoost, kes keeldub elamast ühiskonna reeglite järgi.

Elukäik

Burgess pärines Manchesterist katoliiklikust perekonnast. Ta isa oli klaverimängija ja ema näitleja muusikalistes komöödiates. Ema suri, kui Burgess oli alles aastane ja poiss veetis paar aastat vanavanemate hoole all. Aastatel 1937-40 õppis Burgess Manchesteri ülikoolis inglise keelt ja kirjandust. Teise maailmasõja puhkedes astus ta armeesse. Rindel viibimise järel tegutses ta Briti valitsuse haridusametnikuna. 30. eluaastal hakkas ta hobi korras kirjutama, mitmed tema varajased romaanid said ainest tema kogemustest Kagu-Aasias.
42-aastasel Burgessil diagnoositi ajukasvaja. Soovides jätta abikaasale oma surma korral elatist, kirjutas ta ühe aastaga viis romaani. Burgess siiski paranes ning kirjutas elu jooksul kokku üle 50 raamatu.

"Kellavärgiga apelsini" saamislugu

1942. aastal, kui Burgess oli armeeteenistuses, rünnati tema abikaasat Londonis nii rängalt, et naine sattus ränkade vigastustega haiglasse ning kaotas lapse. Ilmselt inspireeris see juhtum "Kellavärgiga apelsini" kõige vägivaldsema stseeni loomist, milles rünnatakse kirjanikku ja tema abikaasat. Teoses kasutatakse väljamõeldud slängi ning tegevustik toimub lähituleviku Londonis. Romaani peategelaseks on noor ja vägivaldne kõrilõikaja, kellele on pärast vanglat tehtud ajupesu ning kellest peab saama normaalne ühiskonnaliige. Raamatu sihitu vägivaldsus, mida võimendas veelgi 1971. aastal valminud Stanley Kubricki filmiversioon "Kellavärgiga apelsin", tekitas ühiskonnas vastakaid tundeid.
Triumphi bastion

Triumphi bastion (ladina keeles triumphus 'hiilgav võit') on Rootsi riigitegelase ja sõjaväeinseneri Erik Dahlbergi projekti järgi Narva linnakindlustuse täiendamisel aastatel 1683–1704 ehitatud bastion.
Bastionist lõuna pool asus Peeter I värav, mis ehitati 1822. aastal ja mille järgi on nime saanud Peetri plats.
Rain Parve

Rain Parve (sündinud 18. novembril 1990) on eesti muusik.
Ta õpib Tallinna Ülikoolis geoökoloogiat.
Kitarrimängu esimesi samme õpetas Meie Mehe bassimehest isa Vahur Parve. Trumme õppis Rain mängima bändiproovide mõttepauside ajal, tuubamängu algteadmised omandas kooliorkestris.
Rein Miller

Haridus

Ta lõpetas aastal 1957 Kiviõli I Keskkooli ja aastal 1962 Tartu Riikliku Ülikooli majandusteaduskonna rahanduse ja krediidi erialal.

Töökäik

Ta töötas aastatel 1962–1963 Tallinna linna rahandusosakonnas ökonomistina, aastatel 1963–1966 Tallinna Mererajooni rahandusosakonna asejuhataja ja juhatajana. Aastatel 1966–1990 töötas ta Eesti NSV Rahandusministeeriumis, olles kaubanduse ja teeninduse finantseerimise osakonna juhataja, kontrolli ja revisjoni valitsuse juhataja, riigitulude valitsuse juhataja ning eelarve valitsuse juhataja. Aastatel 1990–1992 oli ta Edgar Savisaare valitsuses rahandusminister. Aastatel 1993–1994 oli ta AS-i Eesti Sotsiaalpank juhatuse esimees, aastatel 1994–1996 AS Naviplast peadirektor, 1992–2008 oli ta turvafirma Falck Baltic finantskontrolli juhataja.
Ta harrastas aastast 1950 Jõgeva Keskkoolis Valdur Rajalo juhendamisel jäähokit. Aastatel 1976–1999 oli ta Jäähokiföderatsiooni president.

Isiklikku

Milleri lapselaps on tennisist Anett Kontaveit.
Iisaku kalmistu

Iisaku kalmistu asub Iisaku alevikus Alutaguse vallas Ida-Viru maakonnas.
Kalmistu tunnistati 1995. aastal kultuurimälestiseks ja see on arvel ajaloomälestisena.
Sergei Shtsherbakov

Sergei Shtsherbakov (7. september 1871 Irboska – 6. aprill 1937) oli Eesti põllumees ja poliitik, II Riigikogu liige.
Shtsherbakov sündis 7. septembril 1871 Irboskas, Petserimaal. Haridust sai ta semstvokoolis ja mitmesugustel kursustel.
Ta oli Petseri vallavalitsuse abiesimees, 1920. aastatel Petseri maavalitsuse abiesimees ja maavalitsuse põllumajanduse osakonna juhataja. Ta oli II Riigikogu liige, Tööerakonna rühmas. Veel oli ta Petseri Laenu-Hoiu Ühispanga esimees ja Petseri Põllumeeste Seltsi auesimees.
Sergei Shtsherbakov suri 6. aprilli hommikul oma aias südamerabanduse tagajärjel.
Nils Hønsvald

Nils Hønsvald (4. detsember 1899, Horten – 24. november 1971) oli Norra ajalehtede toimetaja ja poliitik, Norra Töölispartei liige. Aastatel 1945 kuni 1969 oli ta Norra poliitikas üks juhtivatest figuuridest.
Ta töötas mõnda aega Sarpsborgis ilmunud kohalike ajalehtede Østfold Arbeiderblad ja Sarpsborg Arbeiderblad juures toimetajana ning selles asulas paikneb tema järgi nimetatud värav.
1958. ja 1963. aastal oli ta Põhjamaade Nõukogu president.
Neurotransmissioon

Neurotransmissiooniks ehk keemiliseks neurotransmissiooniks (ladina neurotransmissio) (ka sünaptiliseks ülekandeks) nimetatakse kahe neuroni vahel toimuva impulsi keemilise vahendamise protsessi. Neurotransmissiooni käigus toimub närvilõpmetest erituva neurotransmitteri  sihtrakku (nt presünaptilise neuroni) vastuvõtmine ning aktivatsioon ja/või inhibitsioon teise neuroni (näit postsünatilise neuroni) retseptorite poolt. 
Neurotransmissioonil põhineb, kaasaegsete teooriate põhjal, paljude   
kesknärvisüsteemi toimivate ainete ja ravimite ringlus.  
Inimeste suhtes mürkmadudeks liigitatud madude toksiinina toimiv sülg, mille toime on neurotoksiline, toimib ka neurotransmissiooni, olenevalt mürkmao sülje biokeemilisest koostisest kas presünaptiliste või postsünapitliste neuronite, kaudu.
Saksi-Coburgi ja Gotha dünastia

Saksi-Coburgi ja Gotha dünastia (saksa Haus Sachsen-Coburg und Gotha, inglise House of Saxe-Coburg and Gotha) on dünastia Euroopas, mis valitses Saksi-Coburgi ja Gotha hertsogkonda 1826–1918, Belgiat alates 1830. aastast, Portugali 1853–1910, Bulgaariat 1887–1946 ning Suurbritanniat ja selle dominioone alates 1901. aastast.
Odysséas Elýtis

Odysséas Elýtis (Οδυσσέας Ελύτης; 2. november 1911 – 18. märts 1996) oli kreeka luuletaja. 1979. aastal sai ta Nobeli kirjandusauhinna.
Siméon Denis Poisson

Parun Siméon Denis Poisson (21. juuni 1781 – 25. aprill 1840) oli prantsuse matemaatik, insener ja füüsik, kellel on palju olulisi teaduslikke saavutusi.
Eesti-Hiina suhted

Eesti-Hiina suhted on kahepoolsed suhted Eesti ja Hiina Rahvavabariigi vahel.
Kahe riigi vahelised diplomaatilised suhted said alguse 11. septembril 1991.
Aastast 2012 tegutseb Hiina Suursaatkond Tallinnas. Peale suursaatkonna tegutseb Eestis ka Hiinat esindav majandus- ja kaubandusesindus ning kaitseatašee büroo.
2010-2016 tegutses Eesti Peakonsulaat Šanghais. Hiinas tegutseb Eesti Suursaatkond Pekingis.