Touch ID

Ajalugu

Apple ei olnud esimene, kes kasutas oma seadmetes sõrmejäljelugeri andurit. Esimesed katsed erinevate tootjate poolt olid veel 1980. aastatel, aga keegi ei suutnud antud tehnoloogiat piisavalt arendada, et see muutuks standardiks nagu ta tänapäeval on.
Esimesed mobiiltelefonid koos sõrmejäljelugeriga olid Fujitsu F505i (aastal 2003), Pantech GI100 (2004) ja Toshiba G500 (2007) .
Apple on patenteerinud elektroonikaseadmete avamist sõrmejäljelugeri abil veel aastal 2008.
2012. aastal omandas Apple 356 miljoni dollari eest firma AuthenTec, mis tegeles biomeetrilise tuvastamise süsteemidega. Sellest ajast Apple fänniarmee aktiivselt spekuleeris, et sõrmejälje lugemise tehnoloogia rakendatakse järgmises iPhone’is.
3. septembril 2013 lekkis internetti kuuldus, et uue iPhone 5s kodunupu sees paikneb sõrmejäljeluger.
10. septembril 2013 toimus iPhone'i meediaüritus, kus Apple'i turundusasepresident Phil Schiller teataski sellest funktsioonist. See sai nime Touch ID.
Peale iPhone 5s aastatel 2014–2015 lisasid enamus mobiiltootjaid oma lipulaevadele sõrmejäljelugerid, alustades Samsung Galaxy S5.
Oktoobris 2015 esitas Apple koos iPhone 6s ja iPhone 6s Plus’iga teise põlvkonna Touch ID. Uus sensor töötab umbes kaks korda kiiremini ning avab telefoni peaaegu kohe.

Riistvara

Sõrmejäljeluger on sisse ehitatud kodunuppu, mis on kaetud safiirklaasiga. Safiirklaasil on väga kriimustuskindel ja see töötab läätsena. Kodunupu ümber asetseb roostevabast terasest juhtring, mis tuvastab sõrme panemise nupule ja aktiveerib Touch ID sensori ilma kodunupule vajutamata.
Safiir klaasi all asub mahtuvusskanner, mis võimaldab saada kõrge kvaliteediga pilti subepidermaalse nahakihist – 500 ppi, ehk pikslit ühe tolli kohta. Mahtuvusskanneri pind on jagatud pikslitest, kui Touch ID on aktiveeritud siis sõrme ja skanneri pinnase vahel lastakse ringlema elektrilaengud ning süsteem mõõdab, kui pikk vahemaa on sõrmel asetseva punkti ja sensori vahel. Seejärel toimub loetud mustri võrdlus eelnevalt salvestatud andmetega.
Touch ID on võimeline lugeda sõrmejäljed 360-kraadi ullatuses ja kokku on võimalik hoida seadmes kuni 5 mustrit.

Turvalisus

Enne Touch ID kasutama hakkamist tuleb luua parool, millega saab vajadusel nutiseadme avada sõrmejäljelugerit kasutamata. Seade nõuab parooli sisestamist iga restardi ja lisaks iga 48 tunni järel. Tõenäosus, et üks registreeritud sõrmejälg klapib teise sõrmejäljega, on 1: 50000.
iOS 7 operatsioonisüsteemis Touch ID abil oli võimalik vaid telefoni avada ja Apple'i digipoodides tehingut kinnitada. iOS 8. alates Apple avas liigipääsu ka arendajatele ning Touch ID-ga tuli võimalus makseid kinnitada Apple Pay süsteemis.
Apple'i kinnitusel hoitakse kõiki andmeid, mis on seotud sõrmejälgedega, krüpteeritult kohapealses «turvalises enklaavis» (Secure Enclave). Tootja kinnitab, et iOS seade ei salvesta otseselt sõrmejälgi, vaid matemaatilisi kujundeid. «Turvaline enklaav» asub Apple A7, A8, A8X, A9, A9X või A10 Fusion protsessori sees ning andmeid ei hoida Apple'i serverites ega iCloudi salvestusruumis. 
Iga konkretse seade Touch ID ja protsessor on omavahel seotud. See tähendab, et sensori vahetamise juhul Touch ID enam ei toimi. Kui kasutaja üritab selles olukorras iOS’i uuendada või taastada, siis tekib viga 53. Antud viga sai kurikuulsaks 2016. aasta algusel. Tuhandeid kasutajaid üle maailma, kes vahetasid kodunuppu Apple'i volitamata teenusepakkujate juures, olid silmitsi mittetöötavate iOS-seadmetega. Apple tõi kiiremas korras välja uuendatud operatsioonisüsteemi versiooni (iOS 9.2.1) ja probleem sai lahendatud. Ametlikul lehel on nüüd ka õppetus kuidas tegutseda 53. vea korral.
Septembris aastal 2013 saksamaa Chaos Computer Club (CCC) teatas, et neil õnnestus Touch ID kaitsest mööda minna väga lihtsa viisiga. Nimelt CCC esindajad tegid kõrge resolutsiooniga sõrmejälje pilti iPhone 5s pinnalt, et seejärel luua võlts sõrme. Selle viisiga tõesti saab Touch ID kaitest mööda minna, mida kinnitasid ka teised inimesed. Antud protsess on raskendatud, kuna nõuab eriseadmete ja kemikaalide olemasolu.

Mõju

Aastaid erinevad tootjad tegid katsed tuua sõrmejäljalugerid massidesse. Paraku sensorid olid nii aeglased, et sõrmejaljete tuvastamine võttis tihtipeale mitukümmend sekundit ja töökindlus oli väga madalal tasemel. Ainult aastal 2013 Apple’il õnnestus seda funktsiooni suhteliselt hästi realiseerida lõplikus toodes. Tänasel päeval tootjate nimekiri, kes varustab oma nutiseadmeid sõrmejäljelugeritega ainult laieneb: Samsung, Sony, Huawei, LG, Meizu, Xiaomi ja teised.

Tulevik

2014. aastal ostis Apple ettevõtte LuxVue ning koos sellega sai patendi lahendusele, mis lubaks tulevaste iPhone’ide puhul ehitada sõrmejäljelugeri otse ekraani sisse ning vajadus eraldi komponendi jaoks telefoni korpusel puuduks. Selle lahenduse puhul kasutaja sõrmejälge loeksid infrapunadioodid (IR diodes). Kas Apple kavatseb antud tehnoloogiat kasutada oma tulevastes seadmetes, ei ole teada.
2017. aastal tootjad uuetes seadmetes järjest kasutavad äärest ääreni ekraani, mille tõttu ei ole sõrmejäljelugeri jaoks esiküljel enam piisavalt ruumi. Juhul kui Apple oma 2017 aasta tulevasel iPhone’i mudelil kasutab sarnast disaini, siis tõenäoliselt Touch ID kolib seadme tagaküljele või selle asemele tuleb mõni muu biomeetrilise tuvastamise süsteem, näiteks silmaiirisepõhine tuvastamine.