Sergei Šamba

Sergei Šamba (abhaasi keeles Сергеи Мирон-иҧа Шамба; sündinud 15. märtsil 1951 Gudautas) oli Abhaasia kauaaegne välisminister ja peaminister 13. veebruarist 2010 kuni 2011. aasta septembrini.
Šamba õppis Suhhumis keskkoolis ja lõpetas 1973 Tbilisi riikliku pedagoogilise instituudi ajalooteaduskonna. 1975 kutsuti ta ajateenistusse ja kuni 1976 teenis ta Kasahstanis Tšimkendis.
1976–1990 töötas Šamba Abhaasia keele, kirjanduse ja ajaloo instituudis (Humanitaaruuringute Instituudis) teaduri ja teadussekretärina. Ta kaitses kandidaadikraadi väitekirjaga teemal "Raharinglus vana- ja keskaja Abhaasias". Ta osales arvukates Abhaasias toimunud arheoloogilistel ekspeditsioonidel ja väljakaevamistel. Ta oli esimene, kes avaldas monograafia Abhaasia Riiklikus Muuseumis säilitatava 6.–8. sajandi müntide rikkaliku kogu kohta. 1998 kaitses ta Jerevani arheoloogiainstituudis doktorikraadi väitekirjaga teemal "Vana- ja keskaja Abhaasia poliitiline, sotsiaalmajanduslik ja kultuuriline olukord arheoloogiliste ja numismaatiliste leidude põhjal (6. sajand eKr – 13. sajand pKr)".

Poliitiline tegevus

17. juunil 1988 kirjutas Šamba ühena abhaasi intelligentsi 60 esindajast alla "Abhaasi kirjale", mis oli adresseeritud NLKP XIX konverentsi presiidiumile. See kiri sai abhaaside rahvusliku ärkamise manifestiks ja selles sõnastati esimest korda abhaasi rahva taassünni konkreetsed eesmärgid.
1990. aasta märtsis valiti Šamba poliitilise rahvaliikumise Aidgõlara esimeheks.
Šamba oli Abhaasia Ülemnõukogu presiidiumi liige. Alates 1992. aasta jaanuarist kuni 1996. aasta novembrini oli ta Abhaasia parlamendi teadus-, kultuuri- ja hariduskomisjoni juht. Abhaasia sõja päevil, 1993. aasta jaanuarist oktoobrini oli ta Abhaasia kaitseministri esimene asetäitja ja sõjakomissar.
1996. aasta märtsist kuni 1997. aasta maini oli Šamba määratud Abhaasia kultuurifondi eesistujaks.
1997. aasta maist oli Šamba Abhaasia välisminister. 9. juulil 2001 anti talle Abhaasia presidendi määrusega Abhaasia erakorralise ja täievolilise suursaadiku õigused. 2004. aasta juunis andis Šamba lahkumisavalduse, sest kandideeris 2004. aasta Abhaasia presidendivalimistel. 15. oktoobril 2004 asutas ta Abhaasia Sotsiaaldemokraatliku Partei. Presidendiks teda ei valitud, ta kogus häältest 6,9% ja jäi kolmandaks. 15. detsembril naasis ta välisministri kohale.
Šamba soovis osaleda ÜRO Julgeolekunõukogu 2007. aasta aprillis toimunud istungil, aga USA riigidepartemang ei andnud talle USA viisat. Venemaa alaline esindaja ÜRO-s Vitali Tšurkin nimetas seda raskeks poliitiliseks veaks ja lahkus protesti märgiks istungite saalist.
2010. aasta veebruaris sai Šamba Abhaasia peaministriks. 16. juunil 2011 teatas ta, et otsustas osaleda ennetähtaegsetel 2011. aasta Abhaasia presidendivalimistel. Need valimised toimusid 26. augustil 2011 ja tema poolt hääletas 22 456 inimest. See andis teise koha 21,04%-ga kõigist häältest. Esimeses voorus valiti presidendiks Aleksandr Ankvab, kes kogus 54,86% häältest. Kolmandaks jäi Raul Hadžimba 19,83%-ga. Vastavalt seadusele esitas Šamba 27. septembril 2011 lahkumisavalduse.
Šamba on erupolkovnik. Ta on kirjutanud 4 raamatut, mitu monograafiat ning arvukalt teaduslikke ja poliitilisi artikleid.
Šamba on abielus. Tema naine Bella Šakaja (sündinud 1956) on samuti abhaas. Neil on 1975 sündinud poeg Orhan Šamba ja 1980 sündinud tütar Astanda Šamba.