google/wiki40b huggingface dataset:
Lucas Vázquez

Lucas Vázquez Iglesias (sündinud 1. juulil 1991 Curtises) on Hispaania jalgpallur, kes mängib parema äärepoolkaitsjana Hispaania kõrgliiga klubis Madridi Real ja Hispaania jalgpallikoondises.
Ta liitus Madridi Reali noorteakadeemiaga 2007. aastal. Hooaegadel 2012–13 ja 2013–14 mängis ta klubi duubelmeeskonnaga Hispaania esiliigas. Hispaania kõrgliigas debüteeris Vázquez hooajal 2014–15, kui ta mängis Madridi Realist laenul RCD Espanyolis. Esimese värava Hispaania kõrgliigas lõi ta 5. oktoobril 2014 mängus Real Sociedadi vastu.
Alates hooajast 2015–16on ta kuulunud Madridi Reali põhikoosseisu. Hooajal 2016–17 tuli ta klubiga Hispaania meistriks. Lisaks on ta klubiga võitnud kolm korda UEFA Meistrite Liiga, ühe korra Hispaania superkarika, kaks korda UEFA Superkarika ja kolm korda klubide maailmameistrivõistlused.
Debüüdi Hispaania jalgpallikoondises tegi Vázquez 7. juunil 2016 sõprusmängus Gruusia vastu. Ta on kuulunud Hispaania koondisse 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel ja 2018. aasta maailmameistrivõistlustel.
73 (Tallinna bussiliin)

73 on Tallinna bussiliin, mis sõidab Veerenni asumist Tööstuse tänavale Karjamaa asumis. 
Liini teenindab Tallinna Linnatranspordi AS ning liiklus toimub iga päev.
Ants Viirmaa

Ants Viirmaa (kuni 1935 Hans Viirmann, 10. mai 1897 Kastre mõis, Kastre-Võnnu vald, Tartumaa – 21. aprill 1942 Sevurallag) oli eesti poliitik, kaitseliitlane ja Isamaaliidu liige.

Elulugu

Ants Viirmaa kolis Türile oma vanemate Jaani ja Emiiliega 1901. aastal.
Tal oli naine Salme (Mölder) ja lapsed Maret, Sirje-Reet ja Jaan-Ants. NKVD arreteeris ja küüditas Viirmaa koos perekonnaga tuhandete teistega 1941. aasta 14. juunil. Ta eraldati perest ja viidi Sverdlovski oblastisse metsatöölaagrisse, kus ta maha lasti. Naine lastega saadeti Tomski oblastisse Tšainski rajooni Kolominskije Grivõ külla.
800 m vabaujumine

800 m vabaujumine on ujumise ala, kus ujutakse 800 meetri pikkust distantsi vabas stiilis.
Prossa mõis

Prossa mõis (saksa keeles ?) oli mõis Palamuse kihelkonnas Tartumaal. Kaasaegse haldusjaotuse järgi asus mõis Jõgeva valla territooriumil.
1959. aasta NSV Liidu meistrivõistlused moodsas viievõistluses

1960. aasta moodsa viievõistluse NSV Liidu meistrivõistlused peeti 10.–14. augustini Moskvas osana II spartakiaadist. Osales 63 sportlast.
Mõisa Hääl

Mõisa Hääl on Heimtali Põhikooli kooliraadio. Kooliraadio alustas tegevust 2012. aasta sügisest. Raadio eesmärk oli muuta kooli igapäevane töö lõbusamaks ja sisukamaks. Raadio sisustas vahetunde muusikaga.
Kooliraadio on korraldanud ka üritusi. 17.mail toimus Heimtali Spordihoones heategevusüritus "Me Hoolime".
Kooliraadio saateid saab kuulata ka veebist. Mõisa Häälel on valmistatud film koolikiusamisest.
Feodaal

Feodaal ehk läänimees oli keskajal feoodi (feodum) ehk läänimaa saaja, kes vastutasuks kohustus teenima maaisanda sõjaväes. Seda kinnitas vasallivanne ehk investituur, mis kehtestas senjööri ja vasalli vahekorra.
Läänisüsteemi tekke tõi kaasa ratsasõdalaste üha tugevnev ja kallinev varustus – sõdalastele anti maad enese ülalpidamiseks. Algselt ei olnud feoodid automaatselt pärandatavad vaid vasallilepingud tuli alati uuendada. Feoodi vastand oli allood (allodium) ehk pärusvaldus. Aja jooksul muutus feood aadliku eraomandiks.
Kõrgeim feodaal ehk süserään omas nominaalselt kogu maad riigis. Feodaalses hierarhias allpool seisid hertsogid (kunagiste hõimupealike järglased) ja krahvid (kuninga piirkondlikud asevalitsejad) ning neist omakorda allpool väikefeodaalidena parunid ja rüütlid.
Mandri-Euroopas kehtis keskajal põhimõte “minu vasalli vasall pole minu vasall”. Inglismaal olid kõik feodaalid kuninga vasallid.
Veel Karl Suure valitsusajal 8. sajandil olid feodaalid kuningale kuulekad, kuna kuningas võis sõnakuulmatu feodaali maa ära võtta ja teisele feodaalile anda. Karl Suure poegade valitsemisajal 9. sajandil hakkas feodaalide sõltumatus kasvama – nad omasid tihti sama suuri väesalku kui kuningas ning nad said nn immuniteedikirjaga kuningalt õiguse oma maadel oma suva järgi makse koguda ja kohut pidada. Tekkis feodaalne killustatus – kuningast vähesõltuvate suurfeodaalide valdused muutusid omavahel sõdivateks "riikideks riigis".
Eesti Päevaleht

Eesti Päevalehe digileht

Eesti Päevaleht tuli digilehega turule 2011. aastal ning uuendas seda ulatuslikult 2015. aasta kevadel.
Tegemist on tellijate arvult suurima Eesti digilehega. Mais 2016 jõuti 18 000 tellijani.
Viio Aitsam

Viio Aitsam (sündinud 25. juulil 1955) on ajakirjanik, peamiselt metsaajakirjanik. 
Viio Aitsam töötas 1979. aastast Rapla rajooni ajalehes Ühistöö, 1990. aastail ajalehes Nädaline ja 1998. aastast 2014. aasta juulini Maalehes. 
2000. aastast 2014. aasta juulini toimetas ta kord kuus Maalehe vahel ilmuvat Metsalehte.
Viio Aitsamil on aastast 2014 koos elukaaslase Margus Mikomägiga OÜ Kollased Taskud.

Isiklikku

Viio Aitsam on pärit Vigalast. Tema vanaisa oli kirjanik, ajakirjanik ja kodu-uurija Mihkel Aitsam, isa oli õpetaja, kodu-uurija ja fotograaf Mihkel Aitsam.
Film Independent's Spirit Awards

Film Independent's Spirit Awards on 1984. aastast väljaantav Ameerika Ühendriikide filmiauhind, millega tunnustatakse peamiselt sõltumatuid filme. Praegune nimetus kehtib aastast 2005.  
Auhinda annab välja mittetulundusorganisatsioon Film Independent. Tseremoonia toimub USA California osariigi Santa Monicas päev enne Oscarite jagamist.
Kohuke

Ajalugu

1949. aastal hakati Lätis tootma Mazulise kohukest. Neid valmistati käsitsi 1970. aastateni, mil kohukeste valmistamiseks paigaldati Läti toiduainetööstuse üks esimesi tootmisliine. Kārumsi kohuke sündis ettevõttes Rīgas Piensaimnieks 1994. aastal. Eestis toodeti kohukesi Eskimo jäätise liinil.
Nõukogude kauplustesse jõudsid kohukesed 1950. aastatel, kiiresti sai neist tõeline kultustoode. Mõned vanemad püüdsid anda glasuurkohukesi lastele Eskimo jäätise pähe, eriti kui lastel oli kurk haige. Klassikaline pakend oli kollase-sinise-valgekirju, Venemaal püüab enamik tootjaid tänini nõukogudeaegset disaini matkida. 1980. aastail muutusid kohukesed defitsiidiks.
1990. aastate algul ilmusid kohukesed taas lettidele. Ehkki neid valmistasid mitu tootjat, oli sortiment algselt lihtne: vanilje- ja kakaomaitselised. 1990. aastate keskel laienes nii tootjate arv kui ka maitsete valik, moodsate pakendite tulekuga paranes ka kohukeste säilivusaeg isegi konservantideta. Paljud tootjad lisasid siiski kohukestele säilivuse parandamiseks kaaliumsorbaati.

Kohuke kultuuris

1956. aasta nõukogude lastefilmis "Vanake Hottabõtš" ("Старик Хоттабыч") on episood, kus peaosaline sööb hulga Eskimo jäätisi üksteise järel. Et mitte külmetuda, sõi näitleja Nikolai Volkov tegelikult kohukesi.
Kohupiimajuustukesi hoidis oma auto külmkapis Eno Raua lasteraamatu "Naksitrallid" tegelane Muhv.
2005. aasta omavalitsuste valimiste eel lasi AS Kohuke müüki K kohukese, mille reklaamid sarnanesid Keskerakonna reklaamidega. Ajakirjanduses süüdistati Keskerakonda kavatsuses hiilida sel viisil mööda poliitilise välireklaami keelust. Keskerakond eitas seotust K-kohukese reklaamiga.
Vokk

Vokk on seadeldis kiududest niidi või lõnga ketramiseks.
Esimesed vokid ilmusid Aasias 11. sajandi paiku ning asendasid aeglaselt käsitsi ketramise kedervarre ja koonlapuuga. Tööstusrevolutsiooni ajal tulid kasutusele ketrusmasinad.
Cīrava vald

Ajalugu

19. sajandi esimesel poolel olid praeguse valla alal Dzērve ja Cīrava mõisad. Aastal 1935 oli Cīrava valla pindala 116 km².  Aastal 1945 moodustati vallas Cīrava ja Upsēde külanõukogud, aastal 1949 aga vald likvideeriti. Aastal 1954 liideti Cīrava külanõukoguga likvideeritav Upsēde külanõukogu. Aastal 1960 liideti Cīrava külanõukogu Pāvilosta sovhoosi maad Saka külanõukoguga. Aastal 1968 liideti külanõukoguga Apriķi külanõukogu kolhoosi Jaunā dzīve maad. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. 2009. aastast kuulub vald Aizpute piirkonda.

Mälestised

Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Cīrava vesiveski, Cīrava luteri kirik (altar, kantsel, orelikapp ja noodivihik), kirikuaias asuv J.E Behri hauamonument, Cīrava mõisakompleks (sealhulgas tallid, mõisavalitseja maja ja häärber ning sealse viie ruumi interjöör), Rūķi muinaskalmed, Lapegļi muinaskalmed, Ozoli muinaskalmed, Dārznieki muinaskalmed, Blieķu kalnsi linnamägi, Dzērve - Cīrava rahvakool ja Buči muinaskalmed. Kohaliku kaitse all on Cīrava mõisa teenijate maja, Cīrava kivikuhjatis, Pauga kalmete keskaegne kalmistu, Ķinti asulakoht ja kaev ning Grāveri muinaskalmed.

Loodus

Suurim jõgi on Cepļupe. Looduskaitse all on Cīrava pärnaallee, Saarpöök, Apteegitamm, Rootsi tamm, Piecžuburi valgepöök ja Bergmaņi tamm, lisaks kasvab seal arvukalt nimetuid looduskaitsealuseid põlispuid.

Külad

Vallas on seitse küla. Valla keskus Cīrava on staatusega (lielciems ) ja seal oli 2018. aastal 428 elanikku. Staatusega vidējciems on Dzērvenieki 69 elanikuga aastal 2018. Kolm küla on staatusega skrajciems -  Grābste 15 elanikuga aastal 2005, Prūšu ciems 10 elanikuga aastal 2005 ja Vidusmuiža 34 elanikuga aastal 2005. Kaks valla küla on staatusega mazciems – Akmene 58 elanikuga aastal 2005 ja Dzērves skola 38 elanikuga aastal 2005. Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Mare Leis

Mare Leis (sünninimi Mare Võrk; sündinud 14. oktoobril 1951) on eesti brüoloog (sammalde uurija).
Aastatel 1958–1969 õppis ta Rakke Keskkoolis ja 1970–1975 Tartu Ülikoolis.
Ta töötas aastatel 1975–2006 Tartu Ülikooli botaanikaosakonnas spetsialistina ja töötab alates 2006. aastast Eesti Maaülikooli põllumajandus- ja keskkonnainstituudis herbaariumi kuraatorina.
Maa-amet

Juhid

Maa-ameti esimene peadirektor oli agronoom Ago Soasepp. Ameti asetäitjana alustas endise maakorralduse valitsuse juhataja, maakorraldusinsener Raivo Vallner, kes juunist 1991 jätkas peadirektorina. 1995. aastal määras keskkonnaminister Maa-ameti peadirektoriks juristi Kalev Kanguri. Raivo Vallner jätkas tööd peadirektori esimese asetäitjana. Alates 2006. aastast kuni 2015. aasta alguseni oli Raivo Vallner peadirektori esimene asetäitja peadirektori ülesannetes. Alates 23. veebruarist 2015 on Maa-ameti peadirektor Tambet Tiits. Maa-ameti peadirektori asetäitjad on Triinu Rennu (kinnisvara ja planeeringute alal) ja Artu Ellmann (geomaatika alal).
Dmitrijev-Lgovski

Ajalugu

Svapski nimelist küla hakati 18. sajandil Demetriosele Thessalonikist pühendatud kiriku järgi kutsuma Dmitrijeviks. 1779 sai linnaõigused.
1992. aastal oli linna elanike arv 11 200.
Martini maakond (Minnesota)

Ajalugu

Maakond moodustati 1857. aastal.
Tartu lastekirjanduse auhind

Tartu lastekirjanduse auhind ehk Lapsepõlve auhind on Tartu linna auhind, mille pälvib üks eelmisel aastal laste- või noorsooraamatu avaldanud autor. Esmakordselt anti auhind välja 2015. aastal. Selle sai Kairi Look oma kolmanda lasteraamatu "Peeter, sõpradele Peetrike" eest.
Preemia suurus on 2000 eurot, mida finantseeritakse Tartu linna eelarvest ning antakse välja koostöös Tartu mänguasjamuuseumi ja Tartu Oskar Lutsu nimelise linnaraamatukoguga. Esmakordselt kavandati Tartus kirjandusauhinda 2010. aastal, kuid tookord jäi plaan katki majanduskriisi tõttu. Auhind antakse välja 23. aprillil, raamatu ja roosi päeval.
2015. aastal oli auhinnal viis nominenti: Indrek Koff "Koju", Juhani Püttsepp "Liulood", Kairi Look "Peeter, sõpradele Peetrike" (võitja), Maris Sööt "Isaga kahekesi" ning Piret Raud "Mina, emme ja meie igasugused sõbrad". Žürii esimees oli kirjanik ja tõlkija Anti Saar, liikmed Marika Vares, Hanneleele Kaldmaa, Ädu Neemre ja Marge Pärnits.
2016. aasta nominentideks olid: Aino Pervik "Jääpurikas, murelik piim ja teised tüübid", Andrus Kivirähk "Oskar ja asjad" (võitja), Juhani Püttsepp "Gibraltari laevakoerte ühing", Piret Raud "Lugu Sandrist, Murist, tillukesest emmest ja nähtamatust Akslist" ning Ilmar Tomusk "Rasmuse vuntsid". Žüriisse kuulusid  lastekirjanduse uurija Jaanika Palm (esimees), lastekirjanik Mika Keränen, Ädu Neemre ja Liis Pallon ning Annika Haga.
2017. aasta nominentideks olid: Kätlin Kaldmaa " Halb tüdruk on jumala hea olla", Kadri Lepp "Poiss, kes tahtis põgeneda", Kairi Look "Härra Klaasi pöörane muuseum", Aino Pervik "Hädaoru kuningas" ja Reeli Reinaus "Kuidas mu isa endale uue naise sai" (võitja). Žürii esimees oli Contra, liikmed Riina Pauklin, Ädu Neemre ja Liis Pallon ning Marge Pärnits.
2018. aasta nominentideks olid: Piret Raud „Kõik minu sugulased“, Jaanus Vaiksoo luuleraamat „Kolm sügist“, Koidu V.G. Ferreira „Domineeriv värv. Tumepunane“, Venno Loosaare „Eitahalood“ ja Kadri Hinrikus "Katariina ja herned" (võitja). Žürii esimees oli Aidi Vallik, liikmed Piret Kimmel, Marge Pärnits, Jaanika Palm, Ädu Neemre.
2019. aasta nominentideks olid: Andrus Kivirähk "Tilda ja tolmuingel", Aino Pervik "NummiPealt ja mujalt", Priit Põhjala "Onu Mati, loomaarst", Anti Saare Pärdi lugude sari: "Pärt ja ploomid", "Seisa siin, Pärt", "Pärt ja viimane koogitükk" ja Jana Maasik "Hopspelleri amulett" (võitja). Žürii esimees oli Reeli Reinaus, liikmed Anu Amor-Narits, Kairi Savva, Marge Pärnits ja Annika Haga.

Laureaadid

2015 Kairi Look "Peeter, sõpradele Peetrike"
2016 Andrus Kivirähk "Oskar ja asjad"
2017 Reeli Reinaus "Kuidas mu isa endale uue naise sai"
2018 Kadri Hinrikus "Katariina ja herned"
2019 Jana Maasik "Hopspelleri amulett"
Eesti Spordiajaloo Selts

Eesti Spordiajaloo Selts (lühend ESAS või ESS) on Eesti spordiajalooga tegelev selts.
ESASi asutati 1989. aastal Spordimuuseumi Ühiskondliku Kehakultuuriajaloo Uurijate Ringi (SÜKUR) baasil.
ESAS teeb tihedat koostööd Eesti Spordimuuseumiga.
ESAS valib auliikmeid, kelleks võib saada isik, kellel on olulisi teeneid ESASi tegevuses või spordiajaloo uurimises.
Tōru Takemitsu

Tōru Takemitsu (武満 徹 Takemitsu Tōru; 8. oktoober 1930 – 20. veebruar 1996) oli jaapani helilooja ja muusikateoreetik.
Ta oli peamiselt iseõppija. 1960. aastate lõpus hakkas teda üha enam huvitama jaapani rahvamuusika ja ta hakkas lisama oma loomingusse jaapani pille (näiteks shakuhachi). 1967. aastal kirjutatud "November Steps" oli esimene teos, kus Takemitsu kasutas lääne klassikalisi pille ja jaapani pille koos.
Polüeteen

Kirjeldus

Seda saadakse eteeni (C₂H₄ ehk CH₂=CH₂) molekulide polümerisatsioonil. Kui eteenis lõhkuda kaksiksidemed üksiksidemeteks, tekivad pikad polümeerid:

-CH₂-CH₂-CH₂-CH₂- mille tähistamiseks on kõige mugavam kasutada valemit (CH₂)ₙ.

Polüeteeni on klassifitseeritud mitmesugustesse kategooriatesse, peamiselt tiheduse ja hargnemise järgi.
Reinhold Grist

Reinhold Grist (perekonnanime kirjutatud ka Gryst, Grest, Geist; umbes 1480 Tallinn – 26. veebruar 1551 Tallinn) oli Tallinna piiskopkonna vaimulik.
Reinhold Grist oli päri Tallinnast, tema isa Johann oli suurkaupmees ja raehärra. Reinhold immatrikuleeriti Rostocki ülikooli aastal 1500. 1512. aastal tegutseb ta aga taas Tallinnas vaimulikuna Oleviste kirikus. Reformatsioonisündmuste käigus tõrjuti Grist kirikuelust kõrvale, kuid alates 1531. aastast makstakse talle Tallinna Oleviste kihelkonna ühislaekast väikest tasu. Oletatud on, et ta pigem kaldus vana usu poole, kuid selgeid märke tema konfessionaalsetest eelistustest ei ole. 
Gristi tähtsus Tallinna ajaloos seisneb selles, et ta pärandas oma küllaltki suure raamatukogu Oleviste kirikule, millest sai alguse Tallinna Linnaraamatukogu. Gristi raamatupärandi säilinud nimestikus on 137 kirjet. Tänapäeval on Tallinna Ülikooli Akadeemilise Raamatukogu Baltika-osakonnas omanikumärkide järgi identifitseeritavad 39 kunagi Gristile kuulunud köidet.
Rapla KEK-i haldushoone

Sisekujundus

Väiksemates linnades kerkis 1970-ndatel suisa ulmelisi ehitisi, mille sisu polnud vähem ebamaine. Näiteks Rapla KEK ja Pärnu KEKi linnak, mis on vürtsitatud kunsti ja supergraafikaga. /.../ Rapla KEKi hoone sisemuse eest sai Aulo Padar 1977. aasta sisekujunduse aastapreemia ning tänu vähestele vahenditele on see maja Raplas seni üsna originaalilähedases seisus.

Maastikukujundus

Rapla KEK-i "hoone mõjus (1970-ndate) väikelinnas uudse linnaaktiviseerijana, täiustades teistsugust suhtumist kehastava hoone kaudu linnapilti ja lisades tegevusi. Toomas Reinu üks suurejoonelisematest töödest suhestab ekspressiivse tahulise hoonemahu külgneva maastikuga. Erinevalt Linda kolhoosi peahoonest Kobelas, kus Rein hoone ning terrassid on tundlikult olemasolevasse olukorda istutatud, on Raplas maastik organiseeritud hoonest lähtuvalt. Hoonemahu astmikpüramiid on „mahulise klišeena vajutatud pargialale“, mõjudes lavastusena: maastik on hoone juurde sobivaks orkestreeritud."

Huvitavaid fakte

Hoones on kõik kaheksanurkne – nii põhiplaan kui isegi prügikastid.
Kirke Ert

Kirke Ert (sündinud 13. aprillil 1976) Eesti ajakirjanik. 
Ta lõpetas 1994. aastal Jakob Westholmi Gümnaasiumi. 
Ta on teinud teletööd Eesti Televisioonis ("Õhtune Ekspress", "Eurolaul") ning juhtinud Kanal 2 saadet "Sõber koer". 
Raadiosaateid on ta teinud Raadio 2-s ja Raadio Uunos.
Rüütli tänav (Tallinn)

Rüütli tänav on tänav Tallinna vanalinnas Niguliste kiriku taga.
Tänav algab Lühikese jala, Rataskaevu tänava ja Niguliste tänava ristumiskohas, kulgeb lõuna suunas, pöörab kaarega itta ja lõpeb Harju tänaval. Tänava pikkus on umbes 280 meetrit.
Rüütli tänaval asub Rootsi-Mihkli kirik, Rüütli tänav 4/6, 8, 10 sisehoovis asub Toompea kõrgendiku nõlva Tallinna linnamüüri ja Rüütli tänava  majade taga tugimüüri vahel alates Lühikese jala käänul olevast Lühikese jala väravast kuni Neitsitornini asuv Marstalli mägi ning selle kohal Taani kuninga aed.
Rüütli tänaval asus keskajal linna tööhoov (Marstall), hiljem asus endise tööhoovi maatükil linna valukoda, kus valati suurtükke, kirikukelli jne. ja samas asus ka linna relvatöökoda.   Tallinna linnamüüri ja Rüütli tänava äärsete majade taga asetseva tugimüüri vahel, alates Lühikese jala käänul olevast Lühikese jala väravast kuni Neitsitornini asuvat Toompea kõrgendiku nõlva osa nimetatakse Marstalli mäeks (Marstallsberg). Marstalli nimetus on säilinud veel Tallinna linnamüüril asetseva väikese Marstalli torni nimes.
Pehme vesi

Pehme vesi on vesi, mida iseloomustab väike või olematu kaltsiumi- ja magneesiumiioonide sisaldus (võrrelduna kareda veega).
Pehme veega on näiteks sood ja graniidi ning sellega sarnaneva koostisega kristalsete kivimitega kokkupuutunud veed, sest neis on väike kaltsiumi- ja magneesiumisisaldus. Pehme on üldjuhul ka vihmavesi.
Pehmemat vett eelistatakse kasutada siis, kui kareda vee omadused on soovimatud või kahjulikud, näiteks tööstuses vee kuumutamisega seotud seadmetes, et vältida või vähendada nende kahjustusi. Pehmes vees vahutavad seep ja muud pesuained paremini ja neid kulub vähem, sest karedas vees olevad katioonid pärsivad nende ainete pindaktiivsust.
Vees kaltsiumi- ja magneesiumiioonide vähendamist nimetatakse vee pehmendamiseks. Üks levinud meetod on nende ioonide asendamine ioniitide abil naatriumi- või kaaliumiioonidega.
Pehme vee joomine ei ole üldjuhul tervisele kahjulik, kuid kui vee pehmendamise tõttu on naatriumi sisaldus vees märkimisväärselt suurenenud, võib selle liigne tarbimine organismi kahjustada.
Osa toataimi on kareda kraanivee suhtes tundlikud, nende kastmiseks on soovitatav võimalusel kasutada vihma- või lumesulavett; kraanivett tuleks enne kastmist keeta või lasta ööpäev seista, et soolad välja sadestuksid.
Sõjakirves on välja kaevatud

Sisu

Käes on suvi ja vanemateta lastekodupoiss Roland Sahk ehk Rolts, hüüdnimega Must Surm, on saadetud suveks maale, sulaseks Lõuna-Eestis asuvasse Rabaranna tallu. Taluperemees aga ei anna Rolandile armu – töö on poisi jaoks harjumatu ning ebaõnnestumisi saadab varjamatult pahatahtlik suhtumine "linnamehesse". Roland saab linnasõpradelt, Jaanilt ja Antsult, kirja, et viimased on teel Lõuna-Eestisse jalgsimatkale ning kavatsevad teel külastada ka Rolandit.
Vahepeal on aga Rolandil tekkinud tüli turjaka külapoisi Rebase Arnoga ning pärast järjekordset sõnavahetust peremehega ütleb Roland talle koha üles. Ta lahkub talust koos Jaani ja Antsuga, kes vahepeal on saabunud.
Üheskoos minnakse külast eemale Mustmetsa, kus järve ääres seatakse üles tõeline "indiaanilaager". Sündmustik võtab pöörde, kui poisid ostavad läbisõidul olevatelt mustlastelt kana – mis nagu hiljem selgub, on varastatud Rebase-Arno talust. Arno esitab ultimaatumi – olgu kana õhtuks tagasi toodud, või tuleb verevalamine. Poisid otsustavad sõja vastu võtta.
Öine lahing lõpeb kummagi poole jaoks suurema võidu ja kaotuseta. Kana viiakse siiski õigele omanikule tagasi ning Roland leiab hiljem enesele uue teenistuskoha vaesemas, kuid sõbraliku suhtumisega talus.
Elina Orumaa

Elina Orumaa (sünninimi Elina Kress; sündinud 22. juulil 1976) on eesti jurist. 
Ta lõpetas 1994. aastal Tallinna 4. Keskkooli ja ning 1998. aastal Tartu Ülikooli õigusteaduskonna. Ta kaitses Tallinna Tehnikaülikoolis 2001. aastal väitekirja ning sai sotsiaalteaduste magistrikraadi.
Ta töötas aastatel 1998–2004 Politseiametis juristina ja aastatel 2004–2016 Sisekaitseakadeemias õppejõuna ja ametnikuna.
Tallinna–Viljandi rongiliin

Raudteeremont

Türi–Viljandi raudteelõigule tehti  2011. aastal kapitaalremont, seetõttu kasvas kiirus lõigul 120 km/h. Türi–Viljandi lõik taasavati pidulikult 30. detsembril 2011 ja regulaarne reisiliiklus taastus seal 1. jaanuarist 2012. Raudtee remont vähendas Tallinna–Viljandi reisirongide sõiduaega 15 minuti võrra.

Reisiliiklus

Tallinna–Viljandi rongiliinil sõidavad vaid Elroni reisirongid. Käigus on nii Tallinna–Viljandi kiirrongid kui ka kaks tavarongi.

Kaubavedu

Kuni 1902. aastani töötas liin kahjumiga. Tänu rongiliiniga kaasnenud tööstuse arengule Viljandis oli liin kasumis kuni I maailmasõjani. Raudtee klientideks olid 1903. aastal alustanud E. Pohli tuletikuvabrik, 1905. aastal alustanud U. Pohrti masinavabrik ja alates 1912 Viljandi linavabrik.
Eesti Vabariigi ajal kasutasid raudteed paljud Viljandimaa tööstusettevõtted, sh 1928. aastal avatud Võhma Eksporttapamaja jt.
Uugla vald

Uugla vald (saksa keeles Udenküll) oli vald Läänemaal Lääne-Nigula kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1890 ja siis liideti Uugla vald Oru vallaga.
Valla alal asus Uugla mõis.