google/wiki40b huggingface dataset:
Neuschwansteini loss

Ajalugu

Algselt olid sellel kohal iidse linnuse varemed. Linnuse nimeks oli Schwanstein. Ludwig II otsustas selle koha peale ehitada uue lossi ning andis sellele nime Neuschwanstein. Lossi ehitamiseks eemaldati vanad alusmüürid. See jäi tema poolt viimaseks ehitatud lossiks. Ta suri 13. juunil 1886. Selleks ajaks oli lossi ehitatud 17 aastat ja sellest oli valmis vaid kolmandik. Kuningas Ludwig II sai seal elada vaid 172 päeva. Ta oli soovinud, et loss jääks külastajatest puutumatuks, kuid juba kuus nädalat peale tema surma, avati loss külastajatele.
Tänapäeval külastab lossi kõrghooajal kuni 5000 turisti päevas.
Aastas külastab Neuschwansteini üle miljoni turisti. Neuschwansteini loss kandideeris seitsme uue maailmaime hulka.
Äädikakärbes (perekond)

Etümoloogia

Sõna "Drosophila" pärineb ladina keeles a-sufiksi lõpuga moodustatud terminist, mis tuleneb vanakreekakeelsetest sõnadest δρόσος, drósos, "kaste(piisk)" ja φίλος, phílos, "armas". Tõlge võiks olla "kastepiiskade armastaja".

Eesti liigid

Eestis elab 16 liiki äädikakärbseid.

Klassifikatsioon

Äädikakärbse perekond liigitatakse 400 liigiks:
Lümfoidkoe arengut mõjutavad rakud

Lümfoidkoe arengut mõjutavad rakud (lüh LTi, inglise lymphoid tissue inducer cells) on paljude selgroogsete loomade lümfoid(-immuun)süsteemi lümfirakkude tüüp.
Lümfoidkoe arengut mõjutavad rakud kuuluvad ILC- (inglise innate lymphoid cells) rakkude perekonda. LTi-sid kirjeldati ligi 17 aastat tagasi ja neid seostatakse peamiselt kaasasündinud, aga ka omandatud immuunsusega.
Lümfoidkoe arengut mõjutavate rakkude olemasolu, areng, anatoomia, morfoloogia, histoloogia, mutatsioonid, rakud ja molekulid ning apoptoos ja patoloogia võivad erineda nii liigiti, indiviiditi kui ka arenguastmeti.
Fetaalsete lümfoidkoe arengut mõjutavate rakkude funktsiooniks on lümfoidkudede, sh lümfisõlmede ja Peyeri naastude, arengu tagamine pinnal paiknevate oluliste molekulide ekspressiooni läbi. Hiirtel tuvastatud fetaalsed lümfoidkoe arengut mõjutavad rakud võivad, olenevalt molekulidest, diferentseeruda antigeene esitlevateks rakkudeks (APC-deks), loomulikeks tappurrakkudeks, thyrocytus T-rakkudeks, kuid mitte T- ja B-rakkudeks. Fetaalsed LTi-d võivad pärineda hematopoeetilistest tüvirakkudest.
Täiskasvanud hiirtel paiknevad nimetatud rakud põrnas, peamiselt valges põrnapulbis.
Lümfoidkoe arengut mõjutavad rakud osalevad lümfikudede ja -sõlmede arengus ning CD4(+) T-rakkude vahendatud immuunvastuses, aga ka immuuntolerantsuse regulatsioonil tüümuses (tüümuse LTi-d) ja memory CD4-de säilitamisel.
Uuemate uuringute põhjal on nende ülesandeks ka lümfikudede reparatsioon patogeenide tekitatud kahjude korral.
Lümfoidkoe arengut mõjutavate rakkude sarnast rakupopulatsiooni täiskasvanutel nimetatakse LTi-laadseteks rakkudeks (inglise lymphoid tissue inducer-like cells). Need osalevad sooltega seotud lümfikoe (GALT) moodustamisel, aga neid leidub ka veres.
Kreva

Ajalugu

Esimest korda mainitakse Krevad XIII sajandil kui Leedu muinasmaakonna Nalšia pealinna. Aastast 1260 kuulus Kreva Leedu Suurvürstiriiki, olles Leedu suurvürstide valduses. Kuna asula oli XIV sajandil üks vürstiriigi tähtsamatest keskustest, olles ajutiselt isegi maa pealinn, siis püstitati sinna XIV sajandil (tõenäoliselt aastal 1338 kivimüüridega kindlus. Aastal 1385 sõlmiti sealses lossis Krevo unioon. Aastal 1387 rajas Jogaila Krevasse Leedu alade esimese katoliikliku koguduse.
Aastast 1559 sai Krevast ametlikult alev. Aastal 1564 andis kuningas Zygmunt II August Kreva lossi Moskvast põgenenud Andrei Kurbskile.
Poola jagamisel aastal 1795 läks Kreva Venemaa koosseisu. Aastal 1866 sulgesid Poola ülestõusu maha suruma tulnud vene väed katoliku kiriku ja hooned anti õigeusu kogudusele. Kahekümnenda sajandi algul oli Kreva kohalik keraamikatööstuse keskus.
Esimese maailmasõja ajal läbis Krevat Saksa-Vene vägede vaheline rindejoon. Vana ja lagunenud kindlus võeti uuesti kasutusele, selle juurde rajati kaasaegsemad betoonvarjendid. Aastal 1917 võeti Kreva all Saksa vägede vastu ette suurtükirünnak, kannatada said nii kindlus kui ka asulas olnud katoliku kirik.
Kuni 1917. aastani oli Kreva Venemaa Keisririigi koosseisus, 1919–1939 kuulus Poolale, 1939–1991 kuulus Nőukogude Liidu koosseisu.
Gustav Talts

Gustav Talts (10. september 1890 Võhkelaane talu, Saarde kihelkond, Pärnumaa – 7. märts 1958 Rootsi) oli Eesti kohtunik.
Ta lõpetas Tartu ülikooli õigusteaduskonna, Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane.
24. veebruaril 1918 luges ta Viljandi kohtuhoone trepilt ette Eesti iseseisvuse manifesti.
Gustav Talts oli Viljandis notar, hiljem Viljandi Ringkonnakohtu tsiviilosakonna esimees.
1944. aastal põgenes ta Saksamaale, kust siirdus Rootsi. 1952–1953 oli ta Eesti Komitee büroojuhataja. Alates 1955. aastast oli ta Stockholmi Eesti Teadusliku Instituudi õppejõud.
Ta maeti 15. märtsil 1958 Stockholmi Metsakalmistule.
Kjetil Mørland

Kjetil Mørland (sündinud 3. oktoobril 1980) on Norra laulja. 
2015. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Norrat koos Debrah Scarlettiga.
Meyeri muusikakool

Meyeri muusikakool oli aastatel 1898–1901 Tallinnas tegutsenud muusikakool, mille asutas pianist Eugenie Meyer.
Koolis kestis õpe 3 aastat ja lõpetajad pidid olema saanud piisava ettevalmistuse, et pääseda õppima Peterburi konservatooriumi.
Kooli lõpetas umbes 60 õpilast.
Ekvatoriaalne vastuhoovus (Vaikne ookean)

Ekvatoriaalne vastuhoovus on hoovus Vaikses ookeanis.
Hoovab ekvaatori lähedal itta.
Ookeani lääneosas asub see 5° põhjalaiuse ümber ja ookeani keskosas 7° põhjalaiuse ümber. Hoovuse põhjapoolne piir on kergesti määratav, kuna otse selle kõrval asub läände hoovav Põhjapassaathoovus. Lõunapoolne piir pole nii selge: ookeani keskosa pinnal on otse selle kõrval Lõunapassaathoovus, aga sügavamal ja ookeani lääneosas seguneb see teiste hoovustega. Hoovus nõrgeneb ida suunas.
Louisa May Alcott

Louisa May Alcott (29. november 1832 – 6. märts 1888) oli ameerika kirjanik, kes on tuntud eeskätt oma romaaniga "Väikesed naised", mille ta kirjutas 1868. aastal. Romaan põhineb tema lapsepõlvekogemustel. Temalt on ilmunud veel järjed "Väikestele naistele": "Väikesed mehed" ja "Plumfieldi poisid".
Ta kasvas üles Philadelphias.
Polühistor

Polühistor (< kr polü, 'palju' + kr histōr, 'teadja') ehk entsüklopedist (keskld encyclopaedia < kr enkyklios paideia, 'ringjas haridus') on õpetlane ja/või loovisik, kellel on sügavad teadmised ja/või oskused mitmes kunsti- ja/või teadusharus. Lähedases tähenduses kasutatakse ka nimetusi interdistsiplinarist (< ld inter + ld disciplina, 'õpetus'), polümaat (eesti keelde tulnud tõenäoliselt anglitsismina, vanakr πολυμαθής polymathēs, ld homo universalis, it uomo universale).
Tüüpiliseks polühistoriks peetakse tihti renessansiaja leiutajat-kunstnikku-teadlast Leonardo da Vincit.
Niisamuti nimetatakse isikut, kellel on erandlikult laialdased teadmised ja/või oskused mitmes kunsti- ja/või teadusharus renessansiinimeseks. Erudiidiks (< ld eruditus, 'õpetatud') nimetatakse isikut, kellel on laialdased teadmised mitmel alal.
Hüdrauliline löök

Hüdrauliliseks löögiks nimetatakse vedeliku rõhu äkilist suurenemist torustikus. See võib olla tingitud voolava vedeliku inertsist ja seadme liikuvate osade inertsist.

Voolava vedeliku inerts

Vedeliku voolutee järsul sulgemisel püüab vedelik inertsi toimel jätkata liikumist ning avaldab takistusele survet, mis väljendub rõhu hüppelise suurenemisena süsteemis. Ohtlik on selline nähtus pikkade transporditrasside puhul, kus liikuva vedeliku mass võib ulatuda kümnetesse ja sadadesse tonnidesse. Rõhu muutus voolu kiirel sulgemisel t_s<\frac{2L}{C} (s), kus tₛ on ventiili sulgemisaeg, L on toru pikkus ja C on rõhulaine levimiskiirus vedelikus (C= 900...1300 m/s). Hüdraulilisest löögist tingitud rõhu muutus p=C \rho v (Pa), kus v on vedeliku voolu kiiruse muutus (m/s).
Ayşenur Alpaslan

Ayşenur Alpaslan (sündinud 30. juulil 1953 Bursas) on Türgi diplomaat, aastatel 2009–2013 Türgi Vabariigi erakorraline ja täievoliline suursaadik Eestis.
1975. aastal lõpetas ta Ankara Ülikooli politoloogiateaduskonna bakalaureusekraadiga.
Veebruaris 1976 alustas ta tööd Türgi välisministeeriumis. Tema esimeseks ametikohaks välismaal oli teise sekretäri ametikoht Türgi saatkonnas Suurbritannias aastatel 1978–1981. Hiljem on ta töötanud Türgi välisesindustes Egiptuses, Austrias ja Itaalias. Ta on juhatanud Türgi välisministeeriumis aastatel 1996–1998 Balkani maade osakonda.
1. detsembril 2001 nimetati ta erakorraliseks ja täievoliliseks suursaadikuks Tšiilisse. 1. jaanuarist 2006 viidi ta üle Türgi välisministeeriumi peadirektoriks, kelle vastutusvaldkonda kuulus Türgi tutvustamine ülemeremaadel ja kultuurisuhted. 1. oktoobril 2009 nimetati ta täievoliliseks ja erakorraliseks suursaadikuks Eestis. Volikirjad andis ta Eesti presidendile Toomas Hendrik Ilvesele üle sama aasta 29. oktoobril.
Ayşenur Alpaslani ametiajal on toimunud Eesti ja Türgi kultuurisuhete elavnemine. Tema toetusel on Eestis korraldatud mitmeid Türgit ja türgi kunsti tutvustavaid näitusi, 2011. aastal osales aga Saaremaa Ooperipäevadel peakülalisena Ankara Riiklik Ooperi- ja Balletiteater.
Proua Alpaslan valdab inglise, hispaania ja prantsuse keelt. Ta on abielus ja ühe lapse ema.
Riia Linnagümnaasium

Ajalugu

Kool asutati 1211 kloostri juurde toomkoolina.
Aegade jooksul on kool kandnud palju eri nimesid.
Anatoli Ivanov

Anatoli Stepanovitš Ivanov (vene keeles: Анатолий Степанович Иванов; 5. mai 1928 – 31. mai 1999 Moskva) oli vene proosakirjanik ja stsenarist.
Ta oli üks tuntumaid nn pinnaseidee pooldajaid nõukogude kirjanike seas, kirjutas maaelu teemadel. NSV Liidu riikliku preemia laureaat (1979). Tema tuntuim teos on epopöa "Вечный зов", 1970/1976 (eesti keeles "Südame sunnil", 1983); romaani ainetel filmiti 1973–1983 samanimeline seriaal. 
Anatoli Ivanov esindas kommunistlikke, hiljem natsionalistlikke poliitilisi vaateid.
Julius Streicher

Julius Streicher (12. veebruar 1885 – 16. oktoober 1946) oli saksa poliitik ja ajalehetoimetaja.
Julius Streicher sündis Friedrich ja Anna Streicheri üheksalapselises perekonnas. Tema isa Friedrich Streicher oli kooliõpetaja. Põhikooli lõpetamise järel õppis Julius Streicher õpetajaks ning töötas selles ametis aastatel 1904–1923. Ta võttis osa Esimesest maailmasõjast ning teda autasustati korduvalt vapruse eest.
1919. aastal asutas Streicher Saksasotsialistliku Partei (Deutschsozialistische Partei). Tegemist ei olnud mitte vasakpoolse parteiga, vaid antisemiitliku organisatsiooniga. 1922. aasta oktoobris liitus Saksasotsialistliku Partei Natsionaalsotsialistliku Saksa Töölisparteiga.
1923. aasta aprillis asutas Julius Streicher antisemiitliku ajalehe Der Stürmer. 1923. aasta novembris võttis ta osa Õllekeldriputšist. Kui Natsionaalsotsialistlik Saksa Töölispartei 1925. aastal legaliseeriti, sai Streicherist Frangimaa gauleiter. 1932–1945 oli ta Riigipäeva liige. 1933. aasta aprillis organiseeris ja koordineeris Streicher juudi poodide ja äride boikotti. 1934. aastal sai Streicher SS Gruppenführeri aukraadi. 1938. aasta aprillis sattus Streicher konflikti Hermann Göringiga, mille tagajärjel ta 1940. aasta veebruaris vabastati parteilistest ametitest. Kuid ta jätkas tegevust ajalehe Der Stürmer toimetajana.
23. mail 1945 võeti Streicher Baieris Waldringis USA sõjaväelaste poolt vahi alla. Nürnbergi protsessil mõisteti Julius Streicher 1. oktoobril 1946 inimsusvastaste kuritegude eest surma. Ta hukati poomise teel 16. oktoobril 1946. Enne hukkamist hüüdis Streicher: "Heil Hitler! Dies ist mein Purimfest 1946. Ich gehe zu Gott. Die Bolschewisten werden eines Tages euch auch hängen." ("Heil Hitler! See on minu purimipüha 1946. Ma lähen Jumala juurde. Bolševikud poovad ka teid ühel päeval üles.").
Kupałaŭskaja metroojaam

Kupałaŭskaja metroojaam (vene keeles Купаловская (Kupalovskaja metroojaam), valgevene Купалаўская (transkribeerituna Kupalavskaja metroojaam)) on üks Minski metroo jaamadest Aŭtazavodskaja liinil Leninski rajoonis.
Jaam avati 31. detsembril 1990; see oli üks Minski metroo teise liini algsetest jaamadest. Jaama perroon on 10 meetri laiune ja 100 meetri pikkune. Jaam on ühendatud Maskoŭskaja liini Kastryčnickaja metroojaamaga. Jaam on üks kolmest Minski metroo jaamadest, mille väljapääs on rajatud varem olemas olnud hoonesse.
Jaam asub paari meetri sügavusel maa all, Maskoŭskaja liin on sellest madalamal ja Kastryčnickaja jaama viiv tunnel suundub perroonilt alla. Kupałaŭskaja metroojaam on pühendatud Janka Kupałale, ka asub selle ühe sissepääsu lähistel Janka Kupala nimeline Riiklik Akadeemiline Teater. Jaama kujunduses on üritatud edasi anda poeedi luulet. Jaama lagi on lihtne ja valge, seinad on kaetud roheliste keraamiliste plaatidega, soklid on hallikasrohelised.
Risti Jumalailmumise kogudus

Ajalugu

Usuvahetusliikumise käigus avati Läänemaal 29.jaanuaril 1887 Risti Jumalailmumise kogudus.1892. aastal ehitati Ristile õigeusu kirik ja pühitseti Riia ja Miitavi piiskop Arseni (Brjantsev) poolt Jumala Ilmumise auks.
Kogudus suleti 15. juunil 1951 maksejõuetuse tõttu, kirikumaa võõrandati. Pärast koguduse sulgemist kasutati pühakoda klubina. Kirikukompleksist on ainsana säilinud preestrimaja. Harju-Risti õigeusu kalmistul asub koguduse viimase preestri Joann Ervarti haud.
Woodruffi maakond

Ajalugu

Maakond moodustati 1862. aastal.
Aleksandra (kirjastus)

Aleksandra on Tallinnas aastast 1990 tegutsev kirjastus, mis annab välja venekeelset kirjandust.
Ettevõte kasvas välja kirjastuse Eesti Raamat venekeelse kirjanduse osakonnast.
Ettevõte on välja andnud mitmeid raamatusarju ("Eesti kultuur venelastele", "Vene kultuur Eestis", "Raamatud teaduse ja kultuuri vallast") ja lasteraamatuid.
Erika Tammpere

Elukäik

Erika Tammpere on lõpetanud Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi 1966. aastal.
Ta töötas disainerina tekstiilivabrikus Punane Koit (1966–1970) ja Teadus-Tootmiskoondises Mistra (1980–1992). Aastast 1992 on ta vabakutseline. Erika Tammpere on pime.

Liikmesus

Erika Tammpere kuulub aastast 1972 Eesti Kunstnike Liitu ning alates aastast 1987 Üleliidulisse Disainerite Liitu. 1989. aastal sai temast Eesti Disainerite Liidu liige ning 1993. aastast Eesti Tekstiilikunstnike Liidu liige. Aastast 2005 kuulub Erika Tammpere Põhja-Eesti Pimedate Ühingusse.
Authentik

Authentik Mixtape

Authentik Mixtape on Prantsusmaa-Alžeeria laulja Kenza Farahi teine stuudioalbum, mis anti välja 21. aprill 2008. Aastal 2012 ilmus albumile järg Authentik Mixtape Vol.2 . Albumil on palju laule, mis on valminud koostöös teiste prantsuskeelsetes maades tuntud räpparite ja muusikutega.
Sijtje Aafjes

Sijtje Antje Agatha Aafjes (22. august 1893 Amsterdam – 16. aprill 1972 Rotterdam) oli hollandi illustraator, akvarellist ja sulejoonistaja.
Ta oli tuntud eelkõige lasteraamatute illustraatorina. Muu hulgas illustreeris ta Anna Sutoriuse raamatuid ning kavandas neile ka köited.
Ta töötas lasteaiaõpetajana, õppis iseseisvalt joonistamist ning käis hiljem Rotterdami Kujutava Kunsti Akadeemias.
Xi'an

Majandus

Xi'an on tähtis tööstuskeskus, kus asuvad masinaehitus-, tekstiilitööstus-, elektrotehnikatööstus-, sõidukiehitus-, keraamikatööstus-, metallurgia- ja toiduainetööstusettevõtted.
Xi'an on ka transpordisõlm.

Haridus

Linnas on Loodeülikool.

Ajalugu

Xi'an on üks Hiina neljast ajaloolisest pealinnast. Praegust nime kannab linn 14. sajandist, vanal ajal kandis ta nime Chang'an (traditsioonilises hiina kirjas 長安, lihtsustatud hiina kirjas 长安; Cháng'ān 'igavene rahu').
Linn on üle 3000 aasta vana ning oli 11 dünastia pealinn. Linna erilised õitseajad olid Hani dünastia ja Tangi dünastia ajal. 7.–8. sajandil oli linnas umbes 2 miljonit elanikku ning ta oli maailma suurim linn, Hiina ja muu maailma vahelise kauba- ja kultuurivahetuse keskus. Sealt sai alguse Siiditee.
Paul Eduard Hirsch

Paul Eduard Hirsch (9. aprill 1812 Simuna – 14. oktoober 1876 Palamuse) oli Eesti vaimulik.
Õppis aastatel 1832–1836 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Oli aastatel 1836–1838 koduõpetaja Araiši kiriklas (Cēsise lähedal) Carl Friedrich Kyberi juures. Ordineeriti 15. detsembril 1840 Riias õpetajaks.
Oli aastatel 1840–1842 Torma Maarja koguduse adjunktõpetaja (Eduard Johann Assmuthi adjunkt) ning 1842–1846 Pöide Maarja koguduse õpetaja. Aastatel 1846–1876 oli ta (introdutseeriti 9. aprillil 1847) Palamuse Püha Bartholomeuse koguduse õpetaja, 1861–1876 ka Tartu praostkonna vaimulik koolirevident.

Isiklikku

Ta oli kaks korda abielus. Esimene naine oli Ida Pauline Assmuth (1822–1862), teine Elisabeth Assmuth (1833–1912) (naised olid õed). Tema äi Eduard Johann Assmuth oli Torma Maarja koguduse õpetaja. Tema poeg Paul Ottokar Theodor Hirsch oli algul õpetaja Rožištše koguduses Volõõnias Ukrainas, hiljem Harju-Madise koguduse õpetaja. Tema onu Gustav Hirsch oli Venemaa keisri õukonna meedik (tänu keisri ihuarsti Philipp Karelli eestkostele). Tema isa oli köster Johann Bernhard Hirsch, ema Elisabeth Hirsch (sündinud Hinzel).
Primorje krai lipp

Primorje krai lipp on Venemaa haldusüksuse Primorje krai lipp.  
Lipp on ametlikult kinnitatud 22. veebruaril 1995.

Lipu kirjeldus

Primorje krai lipuks on ristkülikukujuline kangas, mida poolitab mööda diagonaali vardapoolsest alanurgast tõusev valge vööt. Ülemine vardapoolne kolmnurk on punane, alumine kolmnurk on lasuursinine. Ülemises vardapoolses nurgas on kõndiva amuuri tiigri kujutis.
Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 2:3.

Sümbolite tähendused

Lipuvärvid langevad kokku Venemaa lipu värvidega, sümboliseerides Primorje krai ja Venemaa ühtsust. Veel viitavad lipuvärvid Primorje krai ajaloole ja mereäärsele asukohale.
Eduard Pontus Haller

Eduard Pontus Haller (2. november 1810 Käina – 28. jaanuar 1864 Rapla) oli Eesti vaimulik.
Õppis aastatel 1823–1830 Tallinna Kubermangugümnaasiumis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1831–1834. Oli seejärel oma lesestunud õe (Heinrich Wilhelm Christoph Pauckeri lesk) laste koduõpetaja. Kutsuti Rapla Maarja-Magdaleena koguduse õpetajaks 29. detsembril 1837. Ordineeriti ja introdutseeriti (Rapla Maarja-Magdaleena koguduse) õpetajaks 27. veebruaril 1838, millisel ametikohal püsis surmani.
Haller oli (alates 24. juunist 1842) Eestimaa Kirjanduse Ühingu liige. Samuti oli aastast 1842 Rapla abipiibliseltsi direktor. 1840. aastate teisel poolel asutas Rapla kirikumõisa, Reino talu maadele vaeslaste varjupaik-kooli.

Isiklikku

Tema isa Jakob Pontus Haller ja vanaisa Albert Magnus Haller olid Käina Martini koguduse õpetajad, õemees Heinrich Wilhelm Christoph Paucker oli Simuna Siimona ja Juuda koguduse õpetaja.
Pala valla vapp

Pala valla vapp on Jõgeva maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Pala valla vapp.
Vapp kinnitati 20. mail 1997.

Vapi kirjeldus

Sinist kilpi põigiti läbival hõbedasel oksal istub kuldne otsavaatav öökull.

Põhjendus

Pala vald on idapoolne haldusüksus Peipsi järve kaldal. Ligi pool valla pindalast on suurte veekogude all. Vald on kuulus suurte metsamassiivide poolest ja just Pala ümbrusest saab alguse ka põlduderikas Kagu-Eesti lavamaa. 
Vapi sinine tähistab veepinda, sinetavaid metsi, vihma, taevast. Kassikakk oma uhke välimuse ja väärika olemusega on saanud valla vapilinnuks. Eestlased on pidanud öökullilisi raamatute ja hariduse sümboliks. Kodaveres on asunud üks Eesti vanemaid kihelkonnakoole ning Kodavere kirikut on esimest korda mainitud 1342. aastal. 
Kuldne toon seondub kuldsete viljaväljadega, samuti on õled, vaha ja mesi kuldkollased.
Ekvatoriaalvööde

Ekvatoriaalne kliimavööde on ekvaatori ümbruses paiknev põhikliimavööde, kus aasta läbi valitseb ekvatoriaalne õhumass. Sellele kliimavöötmele on iseloomulikud väga väikese amplituudiga kõrged õhutemperatuurid ja suur sademete hulk. Aasta läbi puhuvad pöörijoonte piirkonnast lähtuvad passaadid.  Päike on aasta läbi seniidis või väga kõrgel, sellepärast on päikesekiirguse hulk suur (pilvisuse tõttu on see väiksem kui troopikavöötmes).
Aasta läbi on õhutemperatuurid umbes +25 °C, iga päev sajab pärast lõunat vihma. Sademete hulk on üle 3000 mm aastas. Valitsevad vihmametsad ja asustus on hõre.
Ekvatoriaalne kliimavööde hõlmab Kesk-Aafrika, Lõuna-Ameerika põhjaosa ja Kagu-Aasia piirkonna.
Eraülikool

Eraülikool on eraomanduses olev ülikool.

Eraülikoolid Eestis

Praegu on Eesti ainuke tegutsev eraülikool Estonian Business School. Varasem eraülikool EELK Usuteaduse Instituut tegutseb alates 2012. aastast eraõigusliku rakendusliku kõrgkoolina. Teisi endisi eraülikoole: Akadeemia Nord, Concordia Rahvusvaheline Ülikool Eestis, Eesti Humanitaarinstituut, International University Audentes, Rostovtsevi eraülikool.
Volodõmõr Klõtško

Harrastajana

Klõtško alustas poksimisega 1989. aastal. Ta osales harrastajana kokku 140 kohtumisel, millest võitis 134 (neist 65 nokaudiga) ja kaotas 6 kohtumist. Ta on viiekordne Ukraina meister. 
Klõtško võitis üliraskekaalus (üle 91 kg) 1996. aasta Atlanta olümpiamängude poksivõistlustel kuldmedali ja tuli olümpiavõitjaks. Ta osales raskekaalus (kuni 91 kg) 8. maailmameistrivõistlustel (Berliin, 1995), kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Luan Krasniqile (Saksamaa) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. Ta sai üliraskekaalus (üle 91 kg) 31. Euroopa meistrivõistlustel (Vejle, 1996) hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Aleksei Lezinile (Venemaa).

Elukutselisena

Klõtško jätkas detsembris 1996 poksimist elukutselisena. Ta on seni (seisuga 29. aprill 2017) pidanud 69 kohtumist ning on neist võitnud 64 (neist 53 nokaudiga) ja kaotanud 5 kohtumist (neist 4 nokaudiga).

Isiklikku

Volodõmõr Klõtško vanem vend Vitali oli ka tuntud Ukraina poksija.
Tee (topoloogia)

Fundamentaalne rühmoid

Mis tahes topoloogiline ruum X tekitab kategooria, mille objektid on ruumi  X punktid ja morfismid on teede homotoopiaklassid. Et mis tahes morfism selles kategoorias on isomorfism, on see kategooria rühmoid, mida nimetatakse ruumi X fundamentaalseks rühmoidiks. Aasad selles kategoorias on endomorfismid (kõik need on tegelikult automorfismid). Punkti x₀ automorfismide rühm ruumis  X on lihtsalt selle punktiga seotud fundamentaalne rühm ruumis X. Saab defineerida fundamentaalse rühmoidi ruumi X mis tahes alamhulgas  A, kasutades alamhulga A punkte ühendavate teede homotoopiaklasse. Seda konstruktsiooni kasutatakse näiteks seoses Seiferti – van Kampeni teoreemiga.

Teed normeeritud ruumis

Normeeritud ruumis saab punkte ühendavate teede loomust täpsustada.
Sirge tee on tee, mida saab esitada kujul  kõikide  puhul. Vektorit  nimetatakse tee  juhtvektoriks. Tee kujutiseks olev joon on siis sirge lõik. 
Murdjooneline tee on tee, mis on esitatav lõpliku arvu sirgete teede kompositsioonina. Tee kujutiseks olev joon on murdjoon.
Edirne

Edirne (ajaloolise nimega Adrianoopol) on linn Ida-Traakias (Türgi Euroopa-osas), Kreeka ja Bulgaaria piiri lähedal. Edirne on Edirne provintsi pealinn.
Linn rajati Adrianopolisena (Aδριανούπολις), nimetatuna Rooma keisri Hadrianuse auks.
Adrianoopol oli aastatel 1365 kuni 1453 Osmanite riigi pealinn.
Hinnanguline rahvaarv 2010. aastal oli 138 793.
Don Pasquale

"Don Pasquale" on Gaetano Donizetti kolmevaatuseline ooper (opera buffa). Ooperi libreto kirjutas Giovanni Ruffini. 
Ooper esietendus 3. jaanuaril 1843 Pariisis Itaalia teatris (Théâtre italien de Paris).
Ooperi tegevustik toimub 19. sajandi alguses Roomas.
Proteus (kuu)

Avastamine

Proteus avastati kosmosesondi Voyager 2 tehtud fotode põhjal 1989. aasta 16. juuni paiku, kaks kuud enne Voyageri plaanitud möödumist Neptuunist. 7. juulil 1989 teatasid avastuse teinud USA astronoomid Stephen P. Synnott ja Bradford A. Smith leiust avalikkusele.
Avastatud kuule anti ajutine tähistus S/1989 N 1. 16. septembril 1991 nimetati S/1989 N 1 ümber Proteuseks.
Proteust ei olnud võimalik avastada Maal asuvate teleskoopidega, kuna ta asub Neptuunile nii lähedal, et Neptuunilt tagasipeegelduv helkiv päikesevalgus varjab ta ära.

Füüsikaline iseloomustus

Proteus on Neptuuni suuruselt teine kuu. Selle läbimõõt umbes 420 km. 
Proteuse pind on ülimalt kraatriline. Pharos, suurim Proteuse kraater, on 230–260 kilomeetrise läbimõõduga ja umbes 10–15 kilomeetrit sügav. Pharos on ainus Proteusel asuv nimega pinnavorm ja selle nimi on pandud Pharose tuletorni järgi. Peale Pharose on Proteusel veel mitmeid 50–100 kilomeetrise läbimõõduga kraatreid ja veelgi rohkem alla 50 kilomeetrise läbimõõduga kraatreid.