Elizabeth Kübler-Ross

Lapsepõlv ja haridus

Elisabeth sündis ühena identsetest kolmikõdedest koos Erika ja Evaga protestantlikus peres Zürichis. Isa ei toetanud tütre tungivat soovi asuda meditsiini õppima, kuid hiljem väljendas tema edu üle suurt uhkust. Kübler-Ross on kirjutanud: "Mind kasvatati Šveitsi vaimus: töö, töö ja töö, kus on hinnatud ainult need inimesed, kes teevad tööd. Selline suhtumine on vale, sest töö peab vahelduma tantsuga. Olen saanud oma lapsepõlves liiga vähe tantsida ja mängida."
Teise maailmasõja ajal oli Kübler-Ross seotud pagulastele hädaabi andmisega Zürichis ning külastas ka Poolas asuvat Majdaneki surmalaagrit. 1957. aastal lõpetas Kübler-Ross Zürichi Ülikooli meditsiiniteaduskonna.

Isiklik elu

1958. aastal abiellus Elisabeth oma kursusekaaslase, Ameerika meditsiinitudengi Emanuel ("Manny") Rossiga ning asus Ameerika Ühendriikidesse elama. Kübler-Rossi pediaatriresidentuuri katkestas lapseootele jäämine ning hiljem tegi ta valiku psühhiaatria kasuks. 1960ndail, pärast kahte ebaõnnestunud rasedust, sündisid Kübler-Rossi perre poeg Kenneth ja tütar Barbara.
20 aastat hiljem, 1979. aastal mehe soovil abielu lahutati. 

Akadeemiline karjäär

Ameerikas jätkas Kübler-Ross oma tööd ja uuringuid New Yorgis. Psühhiaatria residentuuri perioodil puutus ta kokku paljude haiglas viibivate surijatega. Ta alustas oma loengute pidamist, kus käsitles paranemislootuseta haigete teemat ning õhutas ka meditsiinitudengeid pöörama surijatele rohkem tähelepanu.
1962. aasta võttis Kübler-Ross vastu õpetajakoha Colorado Ülikooli Pritzkeri meditsiinikoolis. Ta lõpetas psühhiaatriaõpingud ning kolis 1965. aastal Chigagosse. Seal algatas ta mitmeid seminarisarju, milles õppevahendina kasutati intervjuusid surevate patsientidega. Selline lähenemine pälvis nii imetlust kui ka kriitikat. Kübler-Ross seadis kahtluse alla mitmed traditsioonilised psühhiaatriapraktikad, mida ka ise kasutas, ning läbis 3-aastase põhjaliku klassikalise psühhoanalüüsi koolituse Chicagos.
Ulatuslik töö surijatega viis 1969. aastal raamatu "Surmast ja suremisest" ("On Death and Dying") ilmumiseni, milles ta esitas oma 5-astmelise leinaprotsessi mudeli. Selle hiljem tuntuks saanud Kübler-Rossi mudeli järgi toimub surijate ja nende lähedaste leinaga kohanemine viies etapis: eitus, viha, kauplemine, depressioon ja leppimine.

Ravikeskus

Kübler-Ross toetas hospiitshoolduse suunda, uskudes, et eutanaasia takistab patsientidel "lõpetamata tegevuste" lõpule viimist.
Ühtlasi oli Elisabeth Kübler-Ross üheks Ameerika Holistilise Meditsiini Assotsiatsiooni kaasasutajaks.
1970. aastatel hakkas Kübler-Ross huvituma kehavälistest kogemustest, meediumidest, spiritismist ja teistest võimalustest surnutega kontakti saamiseks. 1977. aastal veenis ta pärast tutvumist Jay Barhamiga, kes oli kiriku Facet of Divinity asutaja, oma abikaasat ostma endale Californias Escondidos, San Diego lähistel 40 aakrit maad. Sinna asutas Kübler-Ross Shanti Nilaya (sanskriti keeles 'Rahu kodu') ravikeskuse. Keskuse eesmärk oli pakkuda abi surijatele ja nende lähedastele. Paraku viis Shanti Nilaya keskuse seotus Jay Berhami kiriku spiritistlikke raviseanssidega suure skandaalini, sest selgus, et seanssidel pakuti osalejatele võimalust astuda ühendusse taevaste vaimudega ning sunniti kiriku liikmeid ka "vaimudega" seksuaalvahekorda. Vaime kehastama palkas Jay Barham tõenäoliselt mitmeid naisi ning mängis ka ise ühte meesvaimu. Mitmel osalejal tekkis aegamööda kahtlus, et tegemist ei ole tõelise vaimuga, sest Barhami reetis sigaretilõhn. Pettur jäi oma tegevuses lõpuks vahele, kui ühel seansil osales Kübler-Rossi sõbranna Deanna Edwards, kes soovis uurida, kas kahtlused Barhami tegevuse vastu osutuvad tõeks. Kui ta lambilülitilt teibi eemaldas ja tule põlema pani, avastas ta alasti Barhami, kellel oli peas vaid turban.
1990. aastal viidi ravikeskus üle Kübler-Rossi kodufarmi Head Watersis Virginias, eesmärgiga vähendada ringi sõitmise vajadust.

AIDSialane töö

Kübler-Ross viis läbi AIDSi õpitubasid paljudes riikides üle kogu maailma. Üks tema suurimaid plaane oli rajada hospiitskeskus HI-viirusse nakatunud lastele, et pakkuda neile kodu, kus nad saaksid elada surmani. Teda inspireeris Briti arsti Cicely Saundersi eeskuju. 1985. aastal üritas ta Virginias oma keskust luua, kuid üritus nurjus kohalike elanike vastuseisu tõttu, kes kartsid infektsiooniohtu. 1994. aastal kaotas Kübler-Ross nii oma kodu kui kinnisvara tulekahju tõttu, mille süütamises kahtlustati tema AIDSiga seotud tegevuse vastaseid.

Surm

Kübler-Rossi tabas 1995. aastal järjest mitu insulti, mille tagajärjel jäi ta vasakust kehapoolest praktiliselt liikumatuks. Tegevuse lõpetas ka Shianti Nilaya ravikeskus. Elu viimased aastad veetis Kübler-Ross ratastoolis üksi ja kannatades, oodates surma ning soovides, et saaks selle üle ise otsustada. Kui Kübler-Rossi 2002. aastal Arizona Republicu meediakanali jaoks intervjueeriti, kinnitas ta, et on nüüd surmaks valmis.  
Kübler-Ross suri 2004. aastal oma kodus Scottsdales Arizonas ning on maetud Paradise Memorial Gardensi kalmistule.