google/wiki40b huggingface dataset:
Veterinaaria mõisteid

A

aafrika malleus - 
abstsess – 
adenoviirused –
agoonia – 
amüloidoos – 
anaplaasia – 
aneemia – 
anisotsütoos – 
antikehad – 
autosomaalne dominantne polütsüstneer (kassidel)

B

botulism

C

Calo-Pet

D

demodikoos - dermatoloogia – diabeet – diagnoos - diagnostika - düsplaasia - düstroofiad

E

eksudaat -
elektrilöök - 
elektrokardiograafia – 
emaskulaator - 
empüeem – 
endometriit – 
eosinofiilne dermatiit ja turse –
erlihhioos -  
erüsipeloid – 
erütropoees – 
etioloogia - 
etüleenglükool

F

fistul - flegmoon – follikuliit – furunkul

G

Gamavit - glomerulaarhaigused

H

haavand – 
haigus – 
heaoluveterinaaria - 
hemoperitoneum – 
hemotooraks – 
hoburaudneer –
holistiline veterinaarmeditsiin – 
hüaliintilgaline düstroofia –
hüdromeetra - 
hüperkaleemia – 
hüpertensioon

I

ihtüopatoloogia -
immuunsus – 
immuunsüsteem – 
immuunvahendatud hemolüütiline aneemia – 
infarkt - 
inhalatsioon – 
insuliin – 
isheemia

K

kaaliumhüdroksiid – 
kandidoos -
karbunkul – 
kasside alumiste kuseteede haigus - 
kasside nakkuslik peritoniit -
kastratsioon - 
ketoatsidoos – 
ketonuuria – 
ketoos – 
kirurgia – 
krooniline pindmine keratiit

L

lahkamine - laminiit - LD50 - loomakliinik

M

marutaud - 
megaösofagus – 
membranoproliferatiivne glomerulonefriit – 
mesilaste haigused - 
metaplaasia –
mikroobikandlus – 
mukomeetra – 
mäda – 
mädaemakas – 
mädaemakas koeral

N

naaritsate aleuudi haigus - 
neeruamüloidoos – 
neeru aplaasia – 
neeru hüpoplaasia – 
nefrootiline sündroom – 
nekroos

O

orf-viirusnakkus - ovariohüsterektoomia

P

paranefriit –
parasitoloogia -
peritoniit - 
piroplasmoos - 
poikilotsütoos - 
polüdipsia - 
polütsüteemia -  
preventiivne veterinaaria - 
proliferatiivne glomerulonefriit –
proteinuuria –
puhas punalibleaplaasia – 
põie-lootekusejuha sopis – 
põletik

R

ravi - ravim

S

sarkoptoos – 
sarvdüstroofia –
sigade Aafrika katk -  
sobivustest – 
suu- ja sõrataud – 
söögitoru – 
söögitoruahend –
söögitorulahi - 
sümptom - 
süüdiklest

Z

zooantroponoos - zoonoos

T

trihhinelloos -
trombotsütopeenia sündroomiga tõsine palavik -  
tümoom – 
tüümus – 
tüümuse hüpoplaasia

U

ussiviin

V

vagellest – 
vaktsineerimine – 
vakuoolne düstroofia – 
veiste katk – 
veregrupid koeral –
veri - 
verirind -
veterinaarne hambaravi - 
virulentsusfaktor -  
vivisektsioon -
vähikatk

Ü

üldpatoloogia
Maack

Maack on perekonnanimi.
Antonín Novotný

Elulugu

Antonín Novotny sündis 1904. aastal Praha lähedal müürsepa neljalapselises peres. Pärast 8-klassilise elementaarkooli lõpetamist asust ta õppima mehaanikakooli ning töötas Prahas asuvates käitistes, olles aktiivne vasakpoolsetes noorte spordiseltsides.
Antonín Novotny astus 17-aastaselt Tšehhoslovakkia Kommunistlikku Parteisse kohe selle moodustamise 1921. aastal. 1920. aastail töötas ta kommunistide toetatud spordiseltsides, kuni 1929. aastal nimetati Praha kohaliku kommunistliku organisatsiooni usaldusisikuks.  
Alates 1929. aastast oli Antonín Novotny KP funktsionäär, aastatel 1930–1935 oli Novotny Praha piirkonna KP juhataja ning esindas ka organisatsiooni 1935. aastal 7. Kominterni kongressil Moskvas. Pärast seda edutati Novotny juba Praha KP linnaorganisatsiooni instruktoriks ja seejärel sekretäriks. 
Aastatel 1937–1938 tegutses ta TSKP piirkondliku sekretäri ja kommunistliku ajalehe Moravske Slovacko toimetajana Moraavias Hodoninis.
Pärast 1938. aastal Tšehhoslovakkia okupeerimist Saksa Kolmanda Riigi poolt ja kommunistliku partei tegevuse keelustamist tegutses Novotny Prahas illegaalse parteiorganisaatorina. Saksa poliitiline politsei Gestapo vahistas ta poliitilise tegevuse pärast 8. septembril 1941. Ta saadeti Mauthauseni koonduslaagrisse Austrias, kust vabanes 1945. aastal.
Michael North

Michael North (sündinud 29. mail 1954 Gießenis) on Saksa ajaloolane, uusaja uurija, alates 2014 Tartu Ülikooli audoktor.
Michael North õppis Ida-Euroopa, kesk- ja uusaja ajalugu ning slavistikat ja lõpetas 1979. aastal Gießeni ülikooli. Tema doktoridissertatsioon (1982) kandis pealkirja "Die Amtswirtschaften von Osterode und Soldau. Vergleichende Untersuchungen am Beispiel des Herzogtums Preußen in der zweiten Hälfte des 16. und in der ersten Hälfte des 17. Jahrhunderts", käsitledes varauusaegse Preisimaa hertsogkonna ametkondade majandust. Seejärel töötas North teadustöötajana Hamburgi ja Kieli muuseumides ning seejärel õppejõuna Hamburgi, Kieli, Bielefeldi ja Rostocki ülikoolides. 1995. aastast on North Greifswaldi ülikooli üldise uusaja ajaloo õppetooli professor. 2006–2007 oli ta sealse filosoofiateaduskonna prodekaan ning 2007–2010 ülikooli prorektor.
Northi teaduslikud huvid on laiad, ta on tegelenud Madalmaade ja Läänemereruumi, Mecklenburg-Vorpommerni, raha- ja pangandus-, kommunikatsiooni ning kultuuri- ja kunstiajalooga. Tema juhtiud kaks suuremat uurimisprojekti on olnud seotud Läänemereruumi ajalooga: "Kontaktzone Mare Balticum: Fremdheit und Integration im Ostseeraum" (2000–2009) ja "Grenzräume in der Ostseeregion: Der Wandel kultureller und mentaler Grenzen im Ostseeraum" (inglise keeles "Baltic Borderlands: Shifting Boundaries of Mind and Culture in the Borderlands of the Baltic Sea Region", alates 2009). Viimane neist toimub koostöös Lundi ja Tartu Ülikooliga.
North on mitmete seltside ja ühingute liige, sealhulgas kuulub ta Ida- ja Lääne-Preisimaa Ajalookomisjoni (saksa keeles Historische Kommission für ost- und westpreußische Landesforschung) ja Hansa Ajaloo Ühingusse (Hansische Geschichtsverein) ning on Greifswaldis asuva Alfried Kruppi nimelise teaduskolleegiumi (Alfried Krupp Wissenschaftskolleg Greifswald) kaasnõunik.
1. detsembril 2014 sai North Tartu Ülikooli ajaloo audoktoriks. Selle puhul korraldati 29. novembril seminar "Läänemeri meets Ostsee. Constructions and meanings of the Baltic Sea region" ning 2. detsembril pidas North seminaril "Rahvusvahelised rahvusteadused rahvusülikoolis" ettekande "Cultural Exchanges in the Baltic Sea Region".
Pergine Valsugana

Geograafia

Pergine Valsugana vallas on frazioni (alljaotused, peamiselt külad ja asundused)  Assizzi, Brazzaniga, Buss, Canale, Canezza, Canzolino, Casalino, Centrale, Ciré, Costa, Costasavina, Fontanabotte, Fratte, Guarda, Ischia, Madrano, Masetti, Masi Alti, Masi di Mezzo, Maso Canela, Maso Frizzi, Maso Gretter, Maso Grillo, Maso Pianezza, Maso Poper, Maso Puller, Maso Toldi, Maso Ungherle, Maso Vigabona, Nogaré, Pissol, Pozza, Riposo, Roncogno, Santa Caterina, San Cristoforo al Lago, San Vito, Serso, Susà, Valar, Valcanover, Valle, Viarago, Vigalzano, Visintainer, Zava ja Zivignago
Pergine Valsugana külgneb järgmiste valdadega: Baselga di Piné, Trento, Fornace, Sant'Orsola Terme, Civezzano, Frassilongo, Vignola-Falesina, Novaledo, Levico Terme, Tenna, Altopiano della Vigolana, Caldonazzo ja Calceranica al Lago.
Aherahu (Väinameri)

Aherahu on 559 m² suurune kare või rahu Väinameres Hiiumaast kagus ja Ahelaiust põhjas. Saar kuulub Hiiumaa laidude maastikukaitseala Laidelahe sihtkaitsevööndisse.

Nimi

Aherahu on oma nime saanud suurema naaberlaiu (Ahelaiu) järgi.

Loodus

Saar on väga madal ja kivine. Rannajoone pikkus on 190 meetrit.

Inimtegevus

Aherahul tohib kaitseala valitseja nõusolekuta viibida 1. jaanuarist 10. veebruarini, nagu mujalgi Laidelahe sihtkaitsevööndis.
Vladimir Malkovski

Vladimir Malkovski (vene keeles Владимир Сергеевич Мальковский; 13. märts 1951 Ivanovo – 5. veebruar 2003) oli Eesti NSV parteitöötaja ja poliitik, Eesti Vabariigis ärimees.
Ta hakkas aastast 1968. aastal tööle Ivanovos elektrimontöörina, seejärel oli aastatel 1969–1971 ajateenistuses Nõukogude Armees. Seejärel õppis ta Moskva Energeetikainstituudis, mille lõpetas aastal 1978. Aastal 1989 lõpetas ta Leningradi Kõrgema Parteikooli. Aastast 1976 oli ta Moskva Energeetikainstituudi Kaasani filiaali komsomolikomitee sekretär, aastast 1977 ÜLKNÜ Tatari Oblastikomitee instruktor.
Aastast 1978 elas ta Narvas. Ta töötas alguses kutsekeskkooli direktori asetäitjana, hiljem ettevõtte "Eesti Energoremont" direktori asetäitjana. Aastast 1980 oli ta parteifunktsionäär: alguses EKP Narva Linnakomitee instruktor, seejärel EKP Narva Linnakomitee osakonnajuhataja. Aastal 1985 sai ta EKP Narva Linnakomitee teiseks sekretäriks, aastal 1987 esimeseks sekretäriks. Ta valiti EKP XX kongressil 25. märtsil 1989 EKP Keskkomitee liikmeks ja EKP KK III pleenumil 29. märtsil 1989 EKP Keskkomitee sekretäriks. 15. detsembril 1990 valiti ta NLKP platvormil seisva EKP kongressil selle partei keskkomiteesse ja ta sai teiseks sekretäriks.
Ta oli aastatel 1990–1992 Eesti Vabariigi Ülemnõukogu liige (sai valimistel 8299 häält). Ülemnõukogus kuulus ta 8. novembrini 1990 õiguskomisjoni ja ajakirjanduskomisjoni, 23. jaanuarini 1992 eelarve- ja majanduskomisjoni. Kuni augustiputšini kuulus ta saadikurühma "Kommunistlik fraktsioon" (pärast augustiputši otsustasid saadikurühmad "Virumaa", "Võrdsete õiguste eest", "Koostöö" ja "Kommunistlik fraktsioon" laiali minna).
Eesti Vabariigis tegutses ta ettevõtjana, ta oli Narva Kaubamaja AS-i esimees. Pärast tema surma Narva Kaubamaja AS sundlõpetati.
Vladimir Malkovski suri 5. veebruaril 2003. Ta saadeti viimsele teekonnale 7. veebruaril 2003 Narva Issanda Ülestõusmise peakirikust ja maeti Riigiküla kalmistule. Tema mälestuseks toimuvad Narvas Vladimir Malkovski mälestusvõistlused võrkpallis.
Vurr

Vurr on mänguasi, mis pööreldes teeb vurisevat häält.
Vurr on tuntud kogu Euroopas.
Algelised vurrid koosnesid puukettast, millest keskelt pandi läbi terava otsaga pulk. Eesti rahvakultuuris on tuntud seakondist tehtud vurr, mida kasutati vastlapäeva tähistamisel.
Paul Tekkel

Paul Tekkel (12. jaanuar 1882, Piiri talu, Kriimani, Võnnu kihelkond (Haaslava vald), Tartumaa – surmaaeg ja -koht teadmata) oli Eesti lastekirjanik ja luuletaja, mitme populaarse laulu sõnade autor.
Paul Tekkel õppis kohalikus vallakoolis, omandades hiljem Võnnus elades rätsepakutse. 1910. aastast elas ta Tartus. Paul Tekkel oli ühiskondlikult aktiivne, osaledes mitmetes seltsides nagu Karskuse Sõber, Ugaunia ja Eesti Noorsoo Karskusselts. Samuti oli ta ajalehtede Postimees, Kodu ja Lasteleht kaastööline.
Tekkeli loomingust on tõenäoliselt tuntuim 1913. aastal ilmunud luuletus "Kevadel" algussõnadega "Juba linnukesed väljas laulavad,/ kenad kasekesed kingul kohavad.", mille viisistas Karl August Hermann. Samuti on Tekkeli tekste viisistanud Paul Konsap ("Nüüd käes meil õnnis õhtutund") ja Juhan Aavik ("Üksik majakene põllu sees"). Luule kõrval kirjutas Tekkel ka proosat.

Isiklikku

Paul Tekkeli vanemad olid Hans Tekkel ja Anno Tekkel, õed-vennad Johan Tekkel, Anna Kukk, Liis Kurrik, Hans Tekkel, Leonhard Tekkel, Jaan Tekkel, Theodor Tekkel ja Vilhelm Tekkel. Abielust Marie Tekkeliga sündis kolm last: Victor Johannes Tekkel (13.01.1906, Hammaste, Võnnu vald, Tartumaa - surmaaeg ja -koht teadmata; 1941. aastast Punaarmees Eesti korpuses, mille koosseisus osales Poola, Berliini, Praha, Viini ja Budapesti lahingutes), Linda Rosa Tekkel (1909-10) ja Leida Koppel (23.02.1911, Tartu - 18.01.2003, Greensboro, Põhja-Carolina, USA).
Avaaz

Etümoloogia ja lätted

Nimi Avaaz (pärsia: آواز, devanaagari आवाज़) on tuletatud pärsiakeelsest sõnast, mille tähendus on 'hääl' (ka 'heli' või 'laul'), mis on laensõnana olemas ka hindi, urdu, punjabi, marathi ja türgi keeltes. Mitmes riigis, sh Iraanis ja Hiinas, on organisatsiooni tegevus keelatud.
Avaazi asutajaliikmete hulgas on Ricken Patel, Tom Pravda, endine kongressiliige Virginia osariigist Tom Perriello, MoveOni tegevjuht Eli Pariser, Austraalia edumeelne ettevõtja David Madden, Jeremy Heimans (Purpose'i kaasasutajad) ja Andrea Woodhouse. Juhatus: Ricken Patel (juhataja), Tom Pravda (sekretär), Eli Pariser (juhatuse eesistuja) ja Ben Brandzel (laekur).
Johannes Piiper

Pere

Tema tütar oli Tartus elanud günekoloog Hilja Jalviste (1918–2015) ja poeg oli Göttingenis elanud füsioloogiaprofessor Johannes Piiper (1924–2012).
Kibe tulikas

Levila ja kasvukoht

Kasvab heina- ja karjamaal, põldudel jm. Rohkesti esineb märjematel muldadel.

Kirjeldus

Taim on 20 – 70 cm kõrge, püstise haruneva varrega. Lehed sõrmjagused, ülemised varrelehed kolmeks jagunenud. Õied kuldkollased, 1 – 2 cm läbimõõdus, viietise tupe ja krooniga. Õitseb maist augustini. Viljad pruunikad, 2,5 mm pikad. Üks taim annab kuni 750 seemet.
Esimesel aastal areneb lehekodarik ja narmasjuurestik. Vars õitega kasvab järgmisel aastal. Taim paljuneb vegetatiivselt, risoomi pungadest arenevate varte abil, on peamine paljunemisviis 
seem­netega.
Lucy Liu

Lucille Alexis Liu (sündinud 2. detsembril 1968) on Ameerika Ühendriikide näitleja.
Ta mängis näiteks Ally McBealis ja Charlie inglites.
CBS-i krimi-telesarjas "Sherlock New Yorgis" mängib ta Joan Watsonit.
Palamuse kirik

Palamuse Püha Bartholomeuse kirik, ka Palamuse kirik on luteri kirik tänases Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas Palamuse alevikus.
Ajalooliselt oli see Tartumaal asunud Palamuse kihelkonna keskuseks. Tänapäeval tegutseb kirikus Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku Palamuse Püha Bartholomeuse kogudus.
Kirik oli ehitatud esialgsel kujul 13. sajandil, ümber ehitatud 15. sajandil gooti stiilis.
Preilikivi

Preilikivi on Kärde mäel asuv kivi, mis märgib Stackelbergide vanima tütre (Margarethe Victoria, sünd. 1882) hauda Kärde mõisa kalmistul.
Noore neiu surma asjaolud jäid rahvale ebaselgeks, seetõttu on tekkinud mitmeid versioone. Ametlikult uppus Margarethe Victoria 27. juunil 1903 Lõuna-Tartumaal Löwenhofis (Kuigatsis). Kuna enesetapjaid kirikuaeda matta ei tohtinud, leidis isa talle viimse puhkepaiga Kärde mäe lõunapoolse oru veerul. Suur looduslik kivi Stackelbergide sisseraiutud vapi ja nimega olevat jäänud haua jalutsisse, sest preili ei surnud loomulikku surma.
Kivil seisis mustast kivist rist, haua peatsis tahvel täieliku nimega. Lõhutud risti tükke võib veel praegugi näha, tahvel on kaduma läinud. Hauakivi juurde viib nulgudega ääristatud rada. Kivisse raiutud vapikilbil on all kolm mäge, millel kaks pärnatüve kahe paremale ja vasakule alla rippuva lehega. Murtud tüved lehtedega sümboliseerivad Stackelbergide suguvõsa, mida võib küll murda, aga ei saa hävitada, sest tugevatest juurtest sirguvad uued harud.
Victor von Stackelberg olevat tahtnud Kärde mäele ehitada ka kabeli, kuid mõtteks see jäigi. Kui ajalugu poleks pöördunud, võinuks sellest kohast saada Stackelbergide perekonna matmispaik. Rahva hulgas on enesetapu ajendina nimetatud õnnetut armastust mõisatöölise või talupoisi vastu, aga ka kihlatut – Kuremaa noorparuni – reetlikku käitumist. Aegade jooksul on neiu uppumiskohana nimetatud Kuremaa järve, Elva järve, Väikest Linajärve, Kärde tiiki ja Endla järve.
Maki Samantha Lockington

Maki Samantha Lockington (sündinud 16. mail 1990) on Cooki saarte kergejõustiklane. Tema nimel on Cooki saarte rekord seitsmevõistluses: 3333 punkti (19,30 (+1,2 m/s) (100 m tõkkejooks), 1,35 m (kõrgushüpe), 9,92 m (kuulitõuge), 28,08 (+1,3 m/s) (200 m) / 4,88 m (+1,3 m/s) (kaugushüpe), 32,73 m (odavise), 3:06,63 (800 m).
Vahtkond (metsandus)

Vahtkond (ka: metsavahtkond) on metskonna osa, kus töid korraldab ja seda järele valvab üks metsavaht.
Aastal 1974 oli Eesti riigimetsades 1890 ja aastal 1995 oli 1599 vahtkonda. Ühe vahtkonna suurus oli 400–2600 ha.

Ajaloost

Vahtkond kui metskonnasisene üksus oli algselt valvepiirkond, hiljem tööpiirkond, mille eest vastutas metsavaht. Ühes metskonnas oli enamasti viis kuni kümme vahtkonda keskmise pindalaga 300 ja 900 hektari vahel.
Metsavaht oli algselt valveametnik, hiljem vahtkonnas töö korraldaja, arvestuste, ettekannete ja aruannete koostaja metsamaterjalide ning ulukite kohta, materjalide väljastaja ostjatele, vajadusel ka metsatöö tegija. 1992. aastal vähendati vahtkondade arvu ning 1998. aasta lõpuks vahtkonnad likvideeriti.
Vaike

Vaike on eesti naisenimi.
Eesnimi Vaike on pärit Andres Saali jutust "Vambola" (1889), kus see on ühe naistegelase nimi. Vaike levik algas 20. sajandi esimese aastakümne lõpul ja teise algul, esialgu kaksiknimedes (Vaike-Rosalinde jt.), alates 1920. aastast aga esmajoones üksiknimena. Nime populaarsus kulmineerus 1920. aastate teisel poolel, ka 1930–1941 püsis Vaike laiatarbenimede seas. Hiljem on nime antud harvem.
1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Vaike 1910 naisel. Vaike on Eestis populaarsuselt 91. naisenimi. Kõige populaarsem on eesnimi Vaike vanuserühmas 85+, kus neid on 10 000 elaniku kohta 102,11 ning Järva maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 29,26. Vaike on keskmiselt 75 aasta vanune (mediaanvanus on 77).
Jürgenson

Jürgenson on perekonnanimi. 
2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Jürgenson 975 inimesel: 479 mehel ja 496 naisel. Perekonnanimede levikult on Jürgenson meeste puhul 68. kohal ja naiste puhul 80. kohal. Perekonnanime Jürgenson kandja oli keskmiselt 41 aasta vanune (mediaanvanus oli 40). Perekonnanimi Jürgenson on levinuim Jõgeva maakonnas, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 17,83.
Jay Rodriguez

Jay Enrique Rodriguez (sündinud 29. juulil 1989 Burnleys) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib ründajana Inglismaa kõrgliiga klubis Burnley.
Ta on isa poolt Hispaania päritolu.
Ta alustas klubikarjääri kodulinna klubis Burnley. Hooajal 2007–08 debüteeris ta klubi põhimeeskonnas Inglismaa esiliigas. Hooajal 2010–11 tegi ta oma läbimurdehooaja, kui lõi Inglismaa esiliigas 14 väravat. 2011. aastal valiti ta Burnley aasta mängijaks. Hooajal 2011–12 lõi ta liigas 15 väravat ja valiti samal hooajal esiliiga sümboolsesse koosseisu. Hooajal 2007–08 mängis ta laenul Šotimaa esiliiga klubis Stirling Albion ja hooajal 2009–10 ühe kuu Inglismaa esiliiga klubis Barnsley.
2012. aasta suvel liitus ta Inglismaa kõrgliiga klubiga Southampton. Southamptoni meeskonnas mängis ta Inglismaa kõrgliigas kokku neljal hooajal (hooaeg 2014–15 jäi vigastuse tõttu tervenisi vahele). Kõige edukam oli hooaeg 2013–14, kui ta oli 15 väravaga klubi resultatiivseim mängija liigas.
2017. aasta juulis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Inglismaa kõrgliigasse kuulunud West Bromwich Albioniga. Hooajal 2017–18 jäi klubi Premier League'is viimasele kohale ja langes esiliigasse. Järgnev hooaeg Inglismaa esiliigas oli Rodriguezi seni resultatiivseim, kui ta lõi liigas 22 väravat. Hooajal 2018–19 ei olnud ta liigas klubi suurim väravakütt, sest Dwight Gayle lõi temast ühe värava rohkem – kokku 23 väravat. 2019. aasta juulis suundus ta tagasi Burnleysse.
Debüüdi Inglismaa jalgpallikoondises tegi Rodriguez 15. novembril 2013 sõprusmängus Tšiili vastu.
Tocllaraju

Asukoht ja kõrgus

Halduslikult asub mägi Ancashi piirkonnas Peruus.
Ta jääb Nevada Palcaraju mäetipust (6180 m) 3,65 km loode suunas.
Tocllaraju kõrgus on 6034 m. Ta on Cordillera Blanca mäeaheliku kõrguselt 15. tipp (kui arvestada tippe topograafilise prominentsiga üle 400 m).

Alpinism

Mäe esmavallutajaks loetakse Saksa alpiniste Walter Brechti ja Hans Schweizerit , kes jõudsid tippu 31. juulil 1939. aastal. Nende marsruut läks Honda orust mööda mäe loodeharja.
Esmatõus Ishinca orust mööda mäe loodeharja (nüüd loetakse klassikaliseks marsruudiks) tehti 7 augustil 1963. Tipus käis kuus alpinisti.

Eesti alpinistide hukkumine

Eesti alpinistide neljaliikmeline grupp koosseisus Tarmo Riga, Jane Riga, Allan Valge ja Annemai Märtson üritas 2015. aasta juunis tõusta klassikalist marsruuti mööda Tocllaraju tippu. Marsruut algas Ishinca baaslaagrist (4350 m). 6 juunil tõusti tipulaagrisse, mis tehti 5300 m kõrgusele liustikule. Tipupäeva hommikul 7. juunil väljuti kell 2.45. Liiguti heas tempos. Umbes kell 6.30 jõuti järsuma nõlvani, umbes 5900 m kõrgusel. Nõlvast umbes 10 meetri kaugusel oli näha jääpragu. Nõlval oli selge rada ning seda mööda oli vahetult tõusnud kaks prantsuse alpinisti, kellega eesti
grupil oli silmside. Liiguti ühes neljainimese seongus. Ootamatu lumesilla varisemise tõttu hukkusid lume- ja jäärusude all Tarmo Riga, Jane Riga ja Allan Valge. Neljas alpinist Annemai Martson jäi ellu, kuid ise iseseisvalt sügavast jääpraost välja ei pääsenud. Ta päästsid järgmisel päeval Peruu mägipäästjad.
Kaljo-Mihkel Johannes

Kaljo-Mihkel Johannes (23. detsember 1929 Alutaguse vallas – 14. september 2010) oli eesti matkajate ja spordiajaloo jäädvustamise üks eestvedajatest. KMJ lõpetas 1949. aastal Rakvere Eesti Keskkooli.
1959. aastal lõpetas  Tallinna Polütehnilise Instituudi majandusinsenerina. Töötas Tallinna Autoremonditehases, Tallinna Elektrotehnika Instituudis inseneri, osakonnajuhataja ja peainsenerina ning Eesti Vabariiklikus Turismi ja Ekskursiooni Nõukogus osakonnajuhatajana.
Matkamisega alustas 1961. aastal, mil asutas oma töökohas matkasektsiooni. Aastast 1964 oli tegev Tallinna Matkaklubi juures. Harrastas jalgrattamatkamist, jalgsimatkamist, suusamatkamist ja veematkamist, sooritas 9 kategooriamatka, juhtis nelja. Alates 1964. aastast võttis osa paljudest Balti, Eesti ja Tallinna matkajate kokkutulekutest peamiselt korraldajana, oli tegev rahva- ja tervisematkade organiseerimisel ja läbiviimisel, mitme uudse tervise sarimatka algataja ning elluviija Eestis: 8 ja 10 puhkepäevamatka tervisele, 100 kevadist kilomeetrit, MIA (Matk Igal Aastaajal), Tuulteroosi matk, perekondade sügismatk jt; tegutses lektorina matkakoolis, avaldas arvukalt artikleid ja kirjutisi ajalehtedes, esines korduvalt raadios ja televisioonis. Aastatel 1969–72 oli Tallinna MK juhatuse esimees (sel ajal saavutas klubi esmakordselt üleliidulisel matkaklubide vahelisel konkursil esikoha), 1977–79 oli Eesti Matkaföderatsiooni (EMF) presiidiumi aseesimees, edasi kuni 1989. aastani esimees, oli Eesti Matkaliidu (EML) asutamise üks initsiaatoreid ning 1989. aasta lõpuni selle juhatuse esimees, hiljem juhatuse korraldusnõunik, ajalootoimkonna esimees.
Juho Knuuttila

Juho Knuuttila (sündinud 1995) on soome  alpinist.
Hakkas harrastama mägironimist 2007. aastal, hiljem ka jää- ja kaljuronimist. Elab Imatras.
2011. aastal ronis ta Kilimanjaro (5895 m) ja 2012. aastal Elbruse (5642 m) tippu. 2014. aastal tõusis Pamiiris seitsmetuhandelise Korženevskaja (7105 m) tippu.
2015. aasta kevadel ilmus meedias teade, et 19-aastane soome alpinist kavatseb veel samal suvel tõusta Pamiiris ja Tian Shanis Lumeleopardi saamiseks nõutud viie seitsmetuhandelise tippu. Ta kavandas sellise sooloekspeditsiooni teostamiseks kokku 32–33 päeva 
(tippmark 42 päeva oli Deniss Urubko nimel 1999. aastast). Ühtlasi saanuks ta esimeseks soomlasest Lumeleopardiks.
See ambitsioonikas ettevõtmine siiski nurjus. Õnnestus ära käia Lenini (7134 m) ja Han-Tengri (7010 m) tipus.
Knuuttila on palju roninud tehniliselt rasketel marsruutidel Alpides, sealhulgas suurtel põhjaseintel: Eigeri Heckmairi marsruudil, Matterhorni Schmidti marsruudil ja Grandes Jorassesi põhjaseinal kolmel erineval marsruudil.
2017. aastal käis ta ronimas Denali rahvuspargis. Ta tõusis Mount Hunteri (4442 m) tippu Grison-Tedeschi marsruudil ja soolona Denali (6168 m) tippu West Buttressi marsruudil.
Vennad Collyerid

Vennad Collyerid (Homer Lusk Collyer (6. november 1881 – 21. märts 1947) ja Langley Collyer (3. oktoober 1885 – märts 1947) olid USA sundkogujad.
Pidurivedelik

Pidurivedelik on hüdroõli liik, mida kasutatakse hüdropidurites. Hüdropidurid on kasutusel sõiduautodel, paljudel mootorratastel, kaubikutel ja teistel sõidukitel.
Autodel on praegu kasutusel pidurivedelikud koondnimetusega DOT, mida on mitut tüüpi: DOT 2, DOT 3, DOT 4, DOT 5 ja DOT 5.1.
Enamik pidurivedelikke (DOT 2, DOT 3, DOT 4 ja DOT 5.1) on valmistatud mineraalõlide, glükooleetrite, eetrite ja sünteetiliste õlide baasil. DOT 5 aga on valmistatud silikoonõlide baasil.
Türi-Alliku Lasteaed

Türi-Alliku Lasteaed on Türi Lasteaia koosseisu kuuluv lasteaed Türil-Allikul aadressil Keskuse, Türi-Alliku küla. Türi Lasteaia ühe õppekohana tegutseb lasteaed alates 2015. aastast.
Türi-Alliku lasteaed asub 1979. aastal valminud endises Kirna kolhoosi kontorihoones. 2. septembril 1995 avati kontorihoone ruumides lasteaed. Majas tegutses kaks rühma: noorem ja vanem aiarühm. 2014. aastal avati senise raamatukogu ruumides neljas rühm ja kogu maja sai lasteaia käsutusse.