google/wiki40b huggingface dataset:
Abrasiivkulumine

Abrasiivkulumine on kulumine, mille puhul abrasiivosakesed (liiv, tolm, metallikillud) kraabivad ja lõikavad materjali pinda. Abrasiivi poolt lahti lõigatud laast toimib omakorda abrasiivosakesena, muljub hõõrdepinda ja mustab määrdeõli.

Abrasiivkulumise põhjus

Kui hõõrduvate pindade konarad puutuvad üksteise vastu, siis nad deformeeruvad plastselt ja nende tippudes tekivad suured kontaktpinged. Alati võivad pinnakonarad ka haakuda. Mahalõigatud pinnakonar aga toimib jälle abrasiivosakesena.

Abrasiivkulumise vähendamise võtted

Abrasiivkulumise vähendamiseks kõvendatakse pindu karastamise või metallkeraamiliste ja teiste kõvade ainetega katmise teel. Oluliselt vähendab abrasiivkulumist ka määrimine, pinnasileduse suurendamine ja pinna kõvendamine.

Abrasiivkulumise intensiivsus

Kulumise intensiivsus oleneb peamiselt pindadevahelisest survest ja vähem pindade omavahelisest libisemisest. Väga oluline on hõõrduvaid pindu kaitsta abrasiivosakeste vahele sattumise eest. Selleks tihendatakse masina koostu tihenditega.
Kayseri

Kayseri on linn Türgis Kesk-Anatoolia piirkonnas, Kayseri provintsi pealinn. Linn asub kustunud vulkaani Erciyes jalamil.
Linnas elab 1 061 942 inimest (2014)
Orav (perekonnanimi)

Orav on eesti perekonnanimi.
Pressisõber

Pressisõber on aunimetus, millega Eesti Ajalehtede Liit tunnustab aasta avatuimat ajakirjandusega suhtlejat. Pressisõpra valitakse alates 1994. aastast. Paralleelselt kuulutatakse välja ka aasta pressivaenlane.
Pressisõbra valivad aasta lõpus Ajalehtede liidu aastakoosolekul osalevad liikmeslehtede esindajad kandidaatide hulgast, kes on aasta jooksul näidanud üles suurimat valmidust ajakirjandusega suhelda või aidanud muul viisil kaasa infovabaduse levikule.
Pressisõber saab auhinnaks nimelise messingist ruupori, mille on valmistanud Kuldgraali metallikunstnikud.
Camille Camille

Elulugu

Camille sündis 1970. aastal Tallinnas muusikat armastavas peres, tal on kaks venda ja kolm õde.
Camille alustas muusikaõpinguid 6-aastaselt. Aasta hiljem astus Tallinna Muusikakeskkooli, kus õppis viiulit ja klaverit. Jätkas viiuliõpinguid Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias professor Endel Lippuse juhendamisel. 1995. aastal lõpetas Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia viiuli erialal.

Muusikukarjäär

Camille esines koos Vennaskonnaga esimest korda 27. novembril 1993. Peale viiuli on Camille Vennaskonnas mänginud ka basskitarri ja akordionit.
Alates 1998. aastast tegutseb sooloartistina. Ilmunud on singlid ja muusikavideod lugudele "Millal maksan memme vaeva", "Laulu lõpetamine" ja '"Katyusha" ning sooloalbumid "Pill oll' helle" ja '"Worldwide" (väljaandja produktsioonifirma Aidem Pot). 
On teinud koostööd Rootsi ansambliga VAN (Stockholm Records), mille tulemusena valmis muusikavideo "Ice got my love". Muusikavideot näidati edukalt MTV ja Viva telekanalites. 
Camille esindas Eestis 1999. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Iisraelis, koos laulja Evelin Samueliga, kus kõlas Priit Pajusaare ja Glen Pilvre loodud laul "Diamond of Night". Laul saavutas kuuenda koha.
Singel "Millal maksan memme vaeva" on salvestatud koos Laagri rahvalauluansambliga Pihlamari, sisaldades samanimelise eesti rahvalaulu kolme töötlust: slowdown, cool ja djx136 bpm. Singli produtsendid on Niko Nyman ja William Hook (Soome). Selle loo muusikavideo tegi režissöör Hindrek «Masa» Maasik.
Singel "Laulu lõpetamine" on salvestatud koos Pelgulinna rahvamaja folkloorirühmaga. Singel sisaldab lugusid "Laulu lõpetamine" ja "Kui mina alles noor veel olin", produtsentideks Glen Pilvre ja Priit Pajusaar.
Singel "Katyusha" sisaldab nii töötlust samanimelisest laulust, mille on loodud legendaarne vene helilooja Matvei Blanter (eestikeelse pealkirjaga "Katjuša"), kui ka Soome ülimenukat "Säkkijärven polkkat".
Singli esitlusel astus Camille kuulajate ette oma uue ansambliga Camille & The Band, mis tegutses koosseisus Camille – elektriviiul, Are Jaama – kitarr, Meelis Unt – saksofon ja klarnet, Jaak Lutsoja – akordion ja Glen Pilvre – klahvpillid.  
Sooloalbum "Pill'oll helle" sisaldab kümne eesti rahvalaulu töötlust ja kahte klubiremiksi laulust "Üles, üles". Albumi esitlusel valmis kontsertversioonina muusikavideo "Laulu lõpetamine", mille režissöör on Janno-Hans Arro. Sooloalbumi produtsendid on Glen Pilvre ja Priit Pajusaar. 
Sooloalbum "Worldwide" sisaldab kümne rahva tuntumaid meloodiaid nagu El Condor Pasa (Peruu), "Säkkijärven polkka" (soome), "Londonderry Air" (iiri), "Hava Nageela" (juudi), "Oh laula ja hõiska" (eesti) jt. Lisatud on laulu "Katyusha" muusikavideo.
2000. aasta novembris andis plaadifirma Talking Music sooloalbumi "Worldwide" välja Rootsis. Sellega kaasnes ansambli Camille & The Band otseesitus Rootsi riigitelevisioonis SVT saates "Go'Kväll". 
Aastast 2015 õpib Camille tenor Mati Kõrtsi laulustuudios klassikalist laulu.
Jevgeni Nesterenko

Jevgeni Jevgenjevitš Nesterenko (sündinud 8. jaanuaril 1938) on vene ooperilaulja, bass.
Ta oli Moskva Suure Teatri kauaaegne solist (1971–2002) ning esines edukalt kõikides maailma juhtivates ooperimajades: Metropolitan Opera, Covent Garden jt.
Ta oli Moskva konservatooriumi (1975–1993) ja Viini Muusikaakadeemia (1993–2003) professor.
Elab vaheldumisi Moskvas ja Viinis.
Keskalluvusega linn (Hiina)

Ajalugu

Aastal 1927 kehtestas Hiina Vabariik 11 erilinna (特別市, tébíeshì): Nanjing, Shanghai, Beijing, Tianjin, Qingdao, Chongqing, Xi'an, Guangzhou, Hankou, Shenyang ja Harbin. Neile lisandus nominaalselt Dalian, mis oli Jaapani võimu all. Need nimetati ümber Yuani võimuga linnadeks (院辖市, 院轄市, yùanxíashì) ning seejärel keskalluvusega linnadeks (直辖市, 直轄市, zhíxiáshì).
Hiina Rahvavabariik kehtestas – kohe 1949. aastal – oma haldusjaotuses järgmised 12 keskalluvusega linna: Anshan, Benxi, Chongqing, Fushun, Guangzhou, Nanjing, Peking, Shanghai, Shenyang, Tianjin, Wuhan ja Xi'an; erinevalt varasemast lisati Anshan, Benxi ja Fushun ning kaotati Qingdao, Dalian ja Harbin, mis muudeti provintsilinnadeks; Hankou liideti Wuhaniga.
1950. aastal lisandus Lüda, novembris 1952 degradeeriti keskalluvusega linnast provintsilinnaks Nanjing. Aastal 1953 lisandus Changchun ja taastati Harbini staatus.
Aastast 1954 jäid keskalluvusega linnadeks senistest ainult Peking, Shanghai ja Tianjin; ülejäänud said allprovintsilinnadeks ja mitu said provintsi pealinna staatuse. Tianjin kaotas selle staatuse 1958. ja sai uuesti 1967. aastal.
Aastast 1997 on neljas keskalluvusega linn Chongqing Shi, mis hõlmab endisest Chongqingist palju suurema ala.
Naja annulifera

Klassifikatsioon

Naja annulifera on varem olnud egiptuse kobra alamliik.

Pea

Pea on suur kuid eraldub kaelast vaid pisut, ninamiku tipp on suunatud veidi ülespoole. Silmad on üsna suured, pupillid ümmargused.

Keha

Keha on neil siliderjas ja kaitsepoosiks lamendatud kaelal nn 'prillmaomärk' puudub.
Täiskasvanud madude kehapikkus on mõõdukas - 150 kuni 220 cm (maksimum 260 cm). Isased on harilikult suuremad ja raskemad kui emased maod.

Paljunemisbioloogia

Kui Lõuna-Aafrika talveperiood on läbi algab osadel Naja annulifera madudel paaritumisperiood (september kuni detsember). Maod väljuvad talveunest ja algab vastuvõtlike partnerite otsimine. Sel perioodil on täheldatud isaste vahelisi võitlusi. Edukas paaritumine ei võta kaua aega (vangistuses 20 minutit) ja selle lõppedes roomavad partnerid eri radu pidi minema.
Gestatsiooniperiood kestab kas vähem või kauem kui 2 kuud.
Emaste madude sigimisvormiks on ovipaaria, looduslikus keskkonnas muneb graviidne emane, sageli termiidipessa, suvel 8 kuni 33 muna (maksimaalselt 47).
Kobramuna keskmised mõõtmed on 46-55 mm x 24-32 mm.

Saakloom

Jahti peab harilikult öösel.
Nende saakloomadeks on mitmed linnud ja nende munad aga ka teised maod, nagu lärmakas aafrikarästik ja ka sama liigi isendeid.
Need maod on saakloomaks osadele lindudele, näiteks madukotkastele ja teistele madudele.

Kokkupuuted inimesega

Need kobrad on looduses üsna häbelikud. Kui võimalik, püüavad nad kokkupuuteid inimestega ja objektidega mis ära söömiseks liiga suuremõõtmelised, vältida roomates lihtsalt ära.
Neid peetakse osade inimeste kodudes vangistuses (seltsilisloomadena) ja osades loomaaedades. 26. märtsil 2011 teavitas Bronx Zoo roomajate maja sulgemisest, kuna 'teismeline emane' Naja annulifera lahkus kodusest puurist.
Nurka või vihale aetuna võivad võtta sisse kaitsepoosi ja avada kaelal paikneva 12 kuni 16 cm nn 'kapuutsi', teadaolevalt ta sülitav kobra ei ole.

Naja annulifera hammustus

Inimeste suhtes on nad mürkmadudeks liigitatavad, kuna nende hammustuse ajal eritatud tokiinina toimiv sülg võib mürgistusseisundi esile kutsuda - sülg on neurotoksiline (toimib närvisüsteemi ja kopsud ning südamelihas võivad lakata talitlemast) ja võib põhjustada hingamispuudulikkuse.
Anafülaktilise šoki ära hoidmiseks võiks varuks olla 2 kuni 4 EpiPen automaatset süstalt. Esmaabi tehnikaks võib kasutada pressure immobilisation technique-võtet.

Levila

Neid madusid võib kohata Lõuna - Aafrikas, Svaasimaal, Mosambiigis, Zimbabwes, Botswanas, Sambias ja Malawis.
Smithi maakond (Mississippi)

Ajalugu

Maakond moodustati 1833. aastal.
Pärtlipäev

Pärtlipäev (murdes ka: pärkmisepüha) on 24. augustil, kirikukalendris on see apostel Bartolomeuse mälestuspäev.
Eesti rahvakalendri järgi tähistas see päev sügise algust, ühtlasi ka lõikus- ja külvipüha. Selleks päevaks pidi olema lõpetatud humalakorjamine ja Lääne-Eestis pidid olema kitkutud linad.
Volkswagen Golf Sportsvan

Volkswagen Golf Sportsvan on Volkswagen AG toodetav sõiduauto, Volkswagen Golfi kõrgem ja ruumikam versioon. Selle eelkäija oli Volkswagen Golf Plus. Sportsvan on harilikust Golfist 8 cm pikem ja 13 cm kõrgem, selle telgede vahe on tavamudeli omast 5 cm pikem. Sportsvan on keretüübilt midagi luukpära ja mahtuniversaali vahepealset. Väga ruumikas see siiski pole: Golfi universaalkerega mudeli pakiruum mahutab 100 liitrit rohkem. Mootorivalik ja sisekujundus on sama mis Volkswagen Golfil.
Werner von Rosenfeldt

Werner von Rosenfeldt (sünninimega Verner Reimers; november 1639 Mündi mõis, Paide kihelkond – 5. detsember 1710 Karlskrona) oli Rootsi admiral, maamõõtja ja poeet.

Elukäik

1645. aastal aadeldati ta  koos isa, Tallinna linnuse assessori (rootsi Assessor i Rewelska Borg) ja Eestimaa revidendi (rootsi Revisor i Estland) David Reimersiga,  Rootsi aadlikuks. Isa, nüüd juba aadlinimega David von Rosenfeldt, oli tõenäoliselt samast aastast ka Rätla mõisnik Harjumaal. ja 1652. aastast kuulus talle Lubja mõis Viimsi juures.
1658. aastal liitus Werner von Rosenfeldt Rootsi mereväega. 1660. sai temast admiraliteedi leitnant ning 1673. aastal komandör. 1676. aastal võttis ta juba majori auastmes olles osa Skåne sõjast, osaledes muuhulgas Bornholmi lahingus. 1677. aastal osales ta Kopenhaageni lähedal toimunud Køge lahe merelahingus. 1679. aastast oli ta Kõigi Admiraliteedi tüürimeeste inspektor. 1680. aastal sai ta viitseadmirali auastme. Samal aastal immatrikuleeriti Rosenfeldtid Rootsi rüütelkonda, aadlisuguvõsana nr. 909.
1694. aastal ilmus Werner von Rosenfeldti ja kartograafi ning kapteni Petter Gedda juhitud mõõdistustööde tulemusena esimene silindrilises õigenurkses ehk Mercatori projektsioonis Läänemere merekaart ja  ka arvestatav navigatsioonikaartide kogu.
1700. aastal sai ta admirali auastme.

Perekond

Werner von Rosenfeldt abiellus Kristina Gyllenstakega, kes oli Turu läänis asuvate Ravattula ja Kettula mõisate omaniku Turu meretolliinspektori Jakob Andersson Gyllenstake (surnud u. 1672) ja Sara Eriksdotteri tütar.
Tema õde Anna Margaretha von Rosenfeldt oli abielus Christian Jheringiga (1629 Nyköping–1697 Tallinn), aadlinimega Lilliering (1673), kes oli Tallinna linnusekohtu sekretär ja assessor, Eestimaa kindralkubermangu sekretär ja abinõunik, ning Eestimaa piiskopi Joachim Jheringi poeg.
Sigmatism

Sigmatism on düslaalia üks vorme, täpsemalt s-tähe vaeghääldus. Sigmatism on nimetuse saanud kreeka keele järgi nagu muudki levinud üksikhäälikute vaeghääldused. 

S on ahtushäälik ja sibilant. S-tähe omandamine hakkab hiljem kui teiste häälikute omandamine tänu tema raskusele  ning seetõttu esineb s-tähe vaeghääldust ka kõige rohkem. 
„S-i õige hääldusasendi korral on hambakaared kergelt avatud (1–2 mm). Keeletipp on suunatud alumiste hammaste poole. Keeleküljed on tõstetud, tekitades kõvasuulae ja hambasompude piirkonnas (alveoolidel) ahtuse. Keele keskjoonele tekib rennitaoline nõgu. Läbi ahtuse ja rennitaolise nõo kulgeb õhujuga, mis tekitab hõõrdumisel s-häälikule omase kahina.”

Ravi

S-i vaeghääldust oskab korrigeerida logopeed. Enamikul juhtudel on s-i vaeghäälduse põhjused pigem siiski funktsionaalsed ning on kergesti ravitavad. 
S-tähe õigeks hääldamiseks tuleb lapse artikulatsiooniaparaati tugevdada. Laps peab tegema vastavaid harjutusi, mis aitavad tugevdada tema kõneelundite lihaseid. Samaaegselt peab laps oskama suunata väljahingatavat õhku ning selle tugevust.
Raido Rüütel

Raido Rüütel (sündinud 19. septembril 1951 Tallinnas) on eesti treener.
Ta on olnud pikka aega Tallinna Piiskopliku Toomkoguduse juhatuse esimees.
Ta on tegelenud autorallispordiga ja hiljem olnud tegev treeneri ja sõiduõpetajana.
Tallinna Tehnikaülikooli majandusteaduskond

Tallinna Tehnikaülikooli majandusteaduskond on Tallinna Tehnikaülikooli teaduskond, mis tegeleb majandusteaduse, rahanduse, ökonomeetrilise modelleerimise, ettevõtluse, ärikeskonna ja innovatsioonipoliitika õpetamisega ning rahvusvaheliste suhte ja Euroopa uuringutega. 
Teaduskond asub Tallinnas aadressil Akadeemia tee 3 ning selle dekaan on professor Enn Listra.
Kakukivi

Kakukivi (ka Saunakivi) on hiidrahn Harju maakonnas Kuusalu vallas Juminda poolsaarel.
Kivi mõõtmed on järgmised: pikkus 9,3 m, laius 9,0 m, kõrgus 4,6 m, maksimaalne ümbermõõt 28,5 m.
Dragunmuiža mõis

Dragunmuiža mõis (Dragunmuiža, ka Dragūnu muiža) oli suvemõis Lätis Riia linnas Čiekurkalnsi asumis. Mõisa peahoone asus umbkaudu Ezermalas iela ja  Ķīšezera iela ristmikul. Saksa keeles Dragunshof.
Mõisa rajati tõenäoliselt 18. sajandil. Aastal 1895 ostis insener Gustalf Adolf Agthe Dragunmuiža mõisa ja kõrvalasuvad Heili mõisa ning Jaunā muiža suvemõisad, liites krundid üheks. Ta kavatses rajada Ķīšezersi järve kaldale villade piirkonna, aga see plaan jäi teostamata. Tõenäoliselt valmis seal ainult üks villa aadressiga Ezermalas ielā 6.
20. sajandi algul oli Dragunmuiža mõisa peahooneks suur kahekorruseline barokkstiilis palkmaja. Peahoone juures asusid korteriteks ümber ehitatud küün, välikäimlad, jääkelder, tõllakuur, laut, tall, kaev. Veidi maad eemal asus ka heinaküün. Järve ääres oli kai, mille äärde toodi järve teiselt kaldalt paadiga piima, mida siis Riia turule viidi. Mõisa juurde kuulus ka neli talu.
20. sajandi kolmekümnendatel aastatel läks Dragunmuiža mõis Riia linna valdusesse. Tänapäevaks on mõisa hooned hävinenud.
Rookass

Levila ja elupaik

Rookasside levilaks on Egiptus, Lõuna-Kaukaasia, Lääne-, Kesk ja Ida-Aasia, Sri Lanka ja India. Rookass elab enamasti veekogude lähedal asetsevates roostikes ning põõsastikes.

Välimus

Nende kehapikkus on tavaliselt 50–94 sm ja saba on 23 – 31 sm pikkune. Täiskasvanud rookassi kehakaal on kuni 16 kilogrammi. Sõltuvalt alamliigist on loomade suurus ja karvastiku värvus erinev. Valdavalt on karvkate liivakarva või hallikas, ebaselge mustriga kuid nii looduses kui tehistingimustes võib esineda ka musta värvi isendeid.
Rookassid elavad üksikult ja peavad aktiivselt jahti varastel hommiku- ja õhtutundidel. Päevasel ajal eelistavad nad varjuda. Vaatamata oma väikestele mõõtmetele suudab ta murda ka väiksemate sõraliste vasikaid. Enamasti toitub siiski hiirtest, konnadest, madudest, sisalikest. Rookassi hüppevõime on ka lindude püüdmiseks piisavalt hea. Inimasustuse läheduses elades kütivad nad kodukanu ja parte.
Tiinus kestab 63–66 ööpäeva. Pesakond, mille emakass võib ilmale tuua mitu korda aastas, koosneb 1–3 kassipojast. Pole teada, kui vanaks rookassid vabas looduses elavad, kuid vangistuses võivad nad elada 13 aasta vanuseks.

Rookass Eestis

2011. aasta 4. juulil avati Tallinna Loomaaias väikeste kaslaste ekspositsioon, kuhu asusid elama lisaks rookassile ka manulid, luitekassid ning amuuri kassid.

Hübriid

Rookassi ja kodukassi ristamise tulemusel on aretatud kassitõug Chausie.
1989. aasta Tian'anmeni meeleavaldused

1989. aasta Tian'anmeni meeleavaldused olid 1989. aastal 15. aprilist 4. juunini Hiinas Pekingis toimunud meeleavaldused.
Urmas Kibuspuu

Urmas Kibuspuu (5. detsember 1953 Tallinn – 13. juuni 1985 Tallinn) oli eesti näitleja.
Kibuspuu lõpetas kunstikallakuga Tallinna 46. Keskkooli, kus tema klassivendade seas olid Georg Bogatkin ja Raimo Aas. Juba keskkoolis osales ta teatrikavades. Lavakunstikateedri lõpetas ta 1976. aastal 7. lennus koos Tiit Bergi, Sulev Luige, Aare Laanemetsa ja  Jüri Krjukoviga. See oli ka viimane lend, mida juhendas Voldemar Panso.
Urmas Kibuspuud on nimetatud XX sajandi Eesti üheks eredamaks meesnäitlejaks Theodor Altermanni ja Jaan Sauli kõrval. Tõsiste rollide kõrval mängis ta nii lasteetendustes kui ka koomilistes osades ja estraadikavades, tihti koos Jüri Krjukoviga.

Isiklikku

Kibuspuu sai nime Karl August Hindrey raamatu "Urmas ja Merike" järgi. 
Tema hüüdnimi oli Kips. 
Tal on poeg Paul-Erik Kokamägi (snd 1977); poja ema on Ilo Kokamägi, kelle õde on kunstnik Epp Maria Kokamägi.
Tema tädipoeg Enn Veevo on EEKBKL Palade Priikoguduse pastor, teine tädipoeg Jaan Bärenson on Eesti Piibliseltsi peasekretär.
31-aastaselt suri Kibuspuu ajukasvajasse.
Inna Taarna

Inna Taarna-Länts (kuni 1939 Inna Trankmann; 20. august 1926 – 30. jaanuar 2015) oli eesti näitleja ja teatripedagoog.
Ta lõpetas aastal 1949 Eesti Riikliku Teatriinstituudi.
Lavategevust alustas ta aastal 1943 Jaroslavlis Eesti NSV Riiklikes Kunstiansamblites. Aastatel 1949–1976 oli Taarna Eesti Draamateatri näitleja.
Aastatel 1973–1988 oli ta Tallinna Pedagoogilise Instituudi režiikateedris õppejõud.
Ta oli ka Eesti Näitlejate Liidu auliige ja teatrilooliste raamatute autor.

Isiklikku

Aastatel 1948–1958 oli ta abielus näitleja Jüri Järvetiga, hiljem Kaarel Karmiga. Tema ema oli tantsija, koreograaf ja tantsupedagoog Nadežda Taarna, isa Nõukogude Liidu spioon Nikolai Trankmann.
Hermann Julius Schmalz

Hermann Julius Schmalz (25. märts/6. aprill 1870 Kõnnu küla, Räpina vald, Võrumaa – 16. november 1945 Räpina) oli eesti luuletaja ja muusik.
Ta on laulu "Sauna taga tiigi ääres" ja näidendi "Äiataat tõrdus" autor.
Maetud Räpina Ristipalu kalmistule.
Avalikkus Vägivalla Vastu

Avalikkus Vägivalla Vastu (slovaki keeles Verejnosť proti násiliu, lühend VPN) oli demokraatlik poliitiline liikumine Slovakkias 1989–1992.
Liikumine tekkis sametrevolutsiooni ajal 17. novembril või 20. novembril 1989 (kaks tundi pärast Kodanike Foorumi asutamist Tšehhis) ning oli tollane peamine opositsioonijõud. Selle algatajate seas olid Milan Kňažko, Ján Budaj, Fedor Gál ja Jozef Kučerák.
Liikumise põhinõue oli vabade valimiste korraldamine. Esimesed vabad valimised toimusid 1990 (1990. aasta Tšehhoslovakkia parlamendivalimised, 1990. aasta Slovakkia parlamendivalimised).
Märtsis 1991 tekkis liikumise raames Vladimír Mečiari juhtimisel platvorm "Demokraatliku Slovakkia eest" (Za demokratické Slovensko, VPN-ZDS), mis varsti eraldus omaette organisatsiooniks Liikumine Demokraatliku Slovakkia Eest (Hnutie za demokratické Slovensko). Eraldumine vormistati partei kongressil 27. aprillil 1991.
Partei ülejäänud mõju jäi aina väiksemaks ning enamik liikmeid moodustas Kodanike Demokraatliku Liidu (Občianska demokratická únia, lühend VPN (ODÚ-VPN), aastast 1992 lihtsalt ODÚ). Novembris 1992 pärast kaotust parlamendivalimistel (valimised võitis Liikumine Demokraatliku Slovakkia Eest) läks see laiali.
Livius Andronicus

Lucius Livius Andronicus (u. 284 eKr, Tarentum – u. 205 eKr, Rooma) oli varaseim teadaolev Vana-Rooma kirjanik, kelle teoseid on säilinud. Tema sulest pärineb nii rida näidendifragmente kui ka vanim tõlge Euroopa kirjandusloos, Homerose "Odüsseia" ladina tõlge "Odusia", mida kasutati koolides õppevahendina kuni algupärase Rooma eepose "Aeneis" sünnini.
Livius Andronicus alustas tõlkija ja õpetajana, kes tõlkis kreeka kirjandust õppekasutuseks. Lavale kirjutas ta nii tragöödiaid kui ka komöödiaid, mis põhinesid kreeka moodsatel komöödiatel, kasutasid kreeka kostüümides tegelasi ning pälvisid žanrinime comoedia palliata ("mantlikomöödia", vastandina Rooma-ainelistele komöödiatele žanrinimega comoedia togata ehk "toogakomöödia"). 
Kreeka mõjude tõttu loomingus nimetas Rooma biograaf Suetonius Liviust ja Enniust "poolkreeklasteks". Hilisemad näitekirjanikud imiteerisid tema teoseid, mistõttu teda pidasid ladina kirjanduse isaks klassikalise perioodi autorid nagu Varro, Cicero ja Horatius.
Kompassi

Olulisemad objektid

Kompassi asumis asuvad Eesti Tuletõrjemuuseum ja Tallink City Hotel. Asumi keskel asub Kompassi väljak.

Kompassi asumi tänavad

Kompassi asumis asuvad Gonsiori tänav, Kivisilla tänav, Ants Laikmaa tänav, Maakri tänav, Maneeži tänav, Narva maantee, Pronksi tänav, Raua tänav, Rävala puiestee, Villem Reimani tänav, Tartu maantee, Eduard Viiralti tänav.
Aleksandr Nikulin

Aleksandr Nikulin (vene keeles Александр Евгеньевич Никулин; sündinud 19. jaanuaril 1985) on Venemaa jalgpallur.
2010–2011 mängis ta klubis JK Sillamäe Kalev. Aastast 2014 mängib ta klubis Jõhvi FC Lokomotiv.
Reservaaž

Reservaaž (prantsuse réservage) on kahevärviline siluetne joonis.

Reservaaž graafikas

Reservaaž on akvatinta tehnikas kasutatav sügavtrükitehnika, mida kasutatakse vahel ka litograafias.
Pilt kantakse trükiplaadile värvitud suhkrulahusega, mis seejärel kaetakse õhukese krundikihiga.
Trükiplaat asetatakse sooja vette, mis põhjustab suhkru sulamise, ning sulav suhkur kergitab omakorda krunti maalitud pinna ulatuses.
Siis plaat söövitatakse ning pärast seda võib sellega trükkida.

Reservaaž keraamikas

Keraamilise eseme pinnal kaetakse kas rasva, õli või vahaga kinni need dekoorielemendid, kus soovitakse säilitada savikeha värvi.
Ese glasuuritakse või angobeeritakse.
Kaetud piirkonnad jäävad glasuurist või angoobist puhtaks (vajadusel on võimalik valedele kohtadele kinnitunud glasuur või angoob hõlpsalt maha kraapida).
Ese põletatakse glasuurpõletusega, kuna glasuuri või angoobiga kaetud ese peaks olema juba enne eelpõletuse läbinud.
Põletusprotsessis põlevad orgaanilised ained välja.
Oswald Spengler

Oswald Spengler (29. mai 1880 Blankenburg (Harz) – 8. mai 1936 München) oli saksa kultuuri- ja ajaloofilosoof.
Peateoses "Der Untergang des Abendlandes" ("Õhtumaa allakäik") (I köide 1918, II köide 1922, eesti keeles I–II 2012 Mati Sirkeli ja Katre Ligi tõlkes) käsitleb ta maailma kultuuride üksteisest sõltumatut arengut, mis teeb iga kultuuri puhul läbi samad staadiumid (aeg on saatus ja ruum on juhus). Talupoeg on kultuuri vältimatu eeltingimus, kuid mitte kultuuri looja ega kandja. Kultuuri arengu indikaatoriks on linnade tähtsuse järkjärguline kasv (kultuur sünnib ja sureb koos linnaga, mis muutub lõpus, hiigellinnana, kultuuri kasvajaks). Kultuur on Oswald Spengleri jaoks elusorganism. Ta suhtub Õhtumaa kultuuri tulevikku fatalistlikult, rõhutades, et see on jõudnud oma arengu viimasesse staadiumi – tsivilisatsiooni – umbes aastaks 1900. Õhtumaa tsivilisatsiooni tippajaks luges Spengler 18. sajandit.
Spengler kuulus ka konservatiivse revolutsiooni peamiste apologeetide hulka, mõjutades avalikku arvamust oma kirjanduslikult kõrgetasemelise ajaloolis-poliitilise publitsistikaga. 1933. aastal ründasid natsionaalsotsialistliku Saksamaa uued võimud teravalt Spengleri seisukohavõtte, milles ta kritiseeris riigis toimuvat, mispeale Spengler oli sunnitud tõmbuma avalikust elust kõrvale. Ta alustas materjali kogumist uue suurteose jaoks, mida ta valmis ei saanud. Spenglerist järgi jäänud märkmete põhjal on hiljem mõistetud, et ta kavandas "Õhtumaa allakäigus" esitatud ideede laiaulatuslikku revideerimist.
Oswald Spengler on külastanud Eestit, pidades saksakeelse ettekande Mustpeade Majas.