google/wiki40b huggingface dataset:
Aleksandr Demjanenko

Aleksandr Demjanenko (vene Александр Сергеевич Демьяненко; 30. mai 1937 Sverdlovsk – 22. august 1999 Peterburi) oli vene näitleja.
Keskkooli lõpetamise järel õppis Aleksandr Demjanenko pool aastat Sverdlovski Juriidilises Instituudis, kuid sai aru, et juristi elukutse talle ei sobi. Ta asus õppima Lunatšarski-nimelises Riiklikus Teatriinstituudis (GITIS), mille lõpetas 1959. aastal.
Aastatel 1959–1961 töötas Aleksandr Demjanenko Moskva Vladimir Majakovski nimelises Akadeemilises Teatris. Esimese filmirolli mängis ta 1958. aastal. 1962. aastal asus ta filminäitlejana tööle filmistuudios Lenfilm. Ta sai laialdaselt tuntud Šuriku rolliga filmides "Operatsioon "Õ" ja teised Šuriku seiklused" (1965) ja "Kaukaasia vang ehk Šuriku uued seiklused" (1966). Aastal 1973 mängis ta Leonid Gaidai filmis "Ivan Vassiljevitš vahetab elukutset" ja 1978. aastal filmis "Tänaval kummutit veeti".
1988–1995 oli Aleksandr Demjanenko Akimovi nimelise Draamateatri näitleja, 1995–1999 töötas ta teatris Prijut Komedianta.
Aleksandr Demjanenko oli hinnatud ka filmide dubleerijana.
Demjanenko on maetud Peterburi Serafimovskoje kalmistule.
Slaavi vanavara: Etnolingvistiline sõnastik

Kirjeldus

Sõnastiku koostas veerandsaja aasta jooksul NSV Liidu Teaduste Akadeemia Slavistika instituudi etnolingvistika ja folkloristika osakonna teadlaskond. Katseversioon avaldati 1984, esimese köite kirjastas 1995 kirjastus Meždunarodnõje otnošenija (vene keeles Международные отношения).
Sõnastik on kokkuvõte enam kui veerandsada aastat kestnud uurimistööst teemal slaavi keeled, slaavi folkloor ja slaavi mütoloogia, etnograafia, rahvakunst ja kombestik. Esindades ennekõike õpetlashuve on teos samal ajal põnev lugemine ka laiemale lugejaskonnale. Sõnastikku esitleb slaavi vaimse kultuuri erinevaid aspekte. Spetsiaalsed artiklid on pühendatud rahvapärastele arusaamadele maailma ülesehitusest, loodusest, pühakutest, uskumustele nõidadest, samuti on vaatluse all erinevad slaavi haldjad. Sõnastik tutvustab lähemalt valdkondi, nagu slaavi kalender, kombed, tavand, pühad ja peretavand.
Daniel von Lemm

Daniel Burchard von Lemm (6. november 1845 Peterburi – 11. juuli 1924 Tallinn) oli Eesti vaimulik.

Elulugu

Õppis aastatel 1858–1863 Peterburi Peetri kirikukoolis. Õppis aastal 1863 Peterburi ülikooli filoloogiateaduskonnas,  aastatel 1864–1868 Tartu ülikooli usuteaduskonnas. Aastatel 1868–1869 töötas ta koduõpetajana Peterburis ja Tsarskoje Selos. Aastatel 1869–1871 oli õpetajaks Peterburi Peetri kirikukoolis. Ordineeriti 24. detsembril 1871 õpetajaks.
Oli 1872–1875 pastoriks Bessaraabias Klöstitzis (praegu Odessa oblast, Tarutyne rajoon, Wessela Dolyna). 1875–1877 oli ta diakonõpetajaks Tallinna Rüütli- ja Toomkoguduses (introdutseeriti 24. oktoobril 1875). 1877–1886 oli ta Kadrina Katariina koguduse õpetaja. 1886–1904 oli ta Kuressaare Laurentiuse koguduse ülemõpetaja ja aastatel 1887–1890 veel Saaremaa Konsistooriumi assessor. 1904–1918 oli ta Tallinna Rüütli- ja Toomkoguduse ülemõpetaja ja Eestimaa kindralsuperintendent. 1915–1916 oli ta Siberisse, Irkutskisse välja saadetud. Aastal 1918 jäi Lemm emerituuri.
Tema aadliseisus tunnustati 15/27. detsembril 1880 ja ta kanti Saaremaa aadlisugukondade raamatusse.
Lemm oli Eestimaa Saksa Seltsi eestseisuse liige.

Isiklikku

Tema vend Carl Joseph Lemm oli Katharinenfeldi (praegu Bolnissi, Gruusia), Ludwigsthali (Jekaterinoslav, praegu Dnipro) õpetaja ja Tallinna Rüütli- ja Toomkoguduse diakonõpetaja. Äi Heinrich Ferdinand Hoffmann oli Koeru Maarja-Magdaleena koguduse õpetaja. Väimees, märterpastor Carl Immanuel Philipp Hesse oli Jõhvi Mihkli koguduse õpetaja, mõrvati aastal 1918 bolševike poolt.
Johan Haagivang

Johan Haagivang (ka Juhan Haagivang; 5. jaanuar 1878 Palometsa, Võrumaa – 30. oktoober 1942 Sosva) oli eesti omavalitsustegelane ja poliitik.
Õppis Rõuge kihelkonnakoolis, seejärel oli talupidaja. 1903. aastast vallakohtu liige ja esimees. Aastatel 1913–1915 oli Kasaritsa vallavanem, 1915–1917 osales I maailmasõjas.
Aastatel 1929–1932 oli ta IV Riigikogu liige. 1936. aastast oli ta Võru põllumeeste konvendi esindajana Põllutöökoja liige.
Lisaks oli ta eri aegadel Võru maavolikogu juhataja, Võru ühispanga esimees, Rõuge kirikunõukogu esimees, Isamaaliidu Kasaritsa osakonna esimees, Kaitseliidu Võru linnaümbruskonna malevkonna abipealik ja Kasaritsa Põllumeeste Seltsi auesimees.
1934. aastast oli ta taas Kasaritsa vallavanem. 1937. aastal oli ta Rahvuskogu Teise Koja liige. 1939. aastal määras siseminister ta uuesti Kasaritsa vallavanemaks. Aastatel 1938–1940 oli ta Riiginõukogu maa, töö ja rahva heaolu komisjoni liige.
Ta arreteeriti 1941. aasta juunis, erinõupidamise otsusega mõisteti surma, hukati 1942. aastal oktoobris Venemaal Sosva vangilaagris.
500 Fifth Avenue

500 Fifth Avenue on pilvelõhkuja New Yorgis Manhattanil Midtownis tänavate West 42nd Street ja West 43rd Street vahel Bryant Parki kõrval.
Hoonel on 60 korrust. 216,1 meetri kõrguse äripindadega hoone projekteeris arhitektuuribüroo Shreve, Lamb & Harmon, kelle looming on ka Empire State Building. Hoone valmis aastatel 1929–1931 ning see on kujundatud art déco stiilis. Linnapildis on see vähemärgatav ja seda peetakse New Yorgi üheks anonüümsemaks pilvelõhkujaks.
Aastal 2010 kuulutas New York City Mälestusmärkide Säilitamise Komisjon selle ehitise kaitsealuseks mälestusmärgiks (New York City Landmark).
Nyimasata Sanneh-Bojang

Nyimasata Sanneh-Bojang (1941 – 2015) oli Gambia naispoliitik, minister.
1980. aastast töötas ta People's Progressive Party (PPP) büroos naisküsimuste alal.
Ta valiti 1982. aastal esimese naisena Gambia parlamenti. 1987. aastal valiti ta tagsi, kuid 1992. aasta valimistel ta ei kandideerinud. Sõjaväehunta Armed Forces Provisional Ruling Council (AFPRC) nimetas ta 1995 tervishoiu- ja sotsiaalministriks. 1996 pidi ta sellest ametist loobuma Isatou Njie Saidy kasuks. 2002. aastal valiti ta taas parlamenti. 2007. aastast töötas ta erakonna Alliance for Patriotic Reorientation and Construction kõrge ametnikuna.
WIPA

WIPA (saksa keeles täieliku nimega Wiener Internationale Postwertzeichen-Ausstellung; eesti keeles Viini rahvusvaheline postimaksevahendite näitus) on Viinis ebaregulaarselt korraldatav filateelianäitus.
Näitusega seotult väljaantav nn WIPA-plokk on objekt, mille ümber puhkeb intriig tuntud Ardi Liivese näidendis ja Eesti NSV filmis "Viini postmark".
1927. aasta põhja suusaalade maailmameistrivõistlused

1927. aasta põhja suusaalade maailmameistrivõistlused olid 4. suusatamise maailmameistrivõistlused, mis toimusid 3.–5. veebruarini 1927. aastal Itaalias Cortina d'Ampezzos. Kavas oli murdmaasuusatamises meeste kaks distantsi: 18 km ja 50 km, suusahüpped 90 m mäelt ja suusakahevõistlus.
Gustav Hermann Axel Oehrn

Gustav Hermann Axel Oehrn (13. detsember / 25. detsember 1884 Võnnu – 18. juuli 1970 Bad Salzuflen, Nordrhein-Westfaleni liidumaa) oli Eesti ja saksa vaimulik.
Oehrn õppis aastatel 1895–1901 Tartus eragümnaasiumis; aastatel 1901–1904 õppis ta Riia linnagümnaasiumis. Usuteadust õppis ta aastatel 1904–1910 Tartu Ülikoolis; aastatel 1905–1906 täiendas ta ennast Berliini Ülikoolis. Prooviaastal oli ta Kursi Maarja-Eliisabeti koguduses Gustav Punga juures. Ordineeriti 13. novembril / 26. novembril 1911 Riias õpetajaks.
Ta oli aastatel 1911–1918 Kärla Maarja-Magdaleena koguduse õpetaja ning 1915–1917 Moskva kubermangu välja saadetud.
Ta lahkus aastal 1919 Saksamaale. Aastatel 1920–1945 oli ta Mickrow' koguduse (Lauenburgi kreisis, Pommeris; praeguse haldusjaotuse ja nimede järgi Mikorowo Lęborki maakonnas Pomorze vojevoodkonnas) viimane luterlik vaimulik(Ppaegu on selles hoones Püha Kasimiri (katoliku) kirik). Jäi seejärel emerituuri. Emerituuris olles elas aastatel 1946–1955 Jössenis (Minden-Lübbecke kreisis Detmoldi ringkonnas Nordrhein-Westfaleni liidumaal) ning 1955–1970 Bad Salzuflenis (Lippe kreisis Detmoldi ringkonnas Nordrhein-Westfaleni liidumaal), kus ta ka suri.

Isiklikku

Tema isa Gustav Axel Conrad Oehrn oli Võnnu ja Tartu Jaani koguduse õpetaja ning Liivimaa kindralsuperintendent, vanaisa Gustav Oskar Oehrn oli Võnnu Jakobi koguduse õpetaja.
Sulevi tänav (Tallinn)

Sulevi tänav on tänav Tallinnas Nõmmel.
Sulevi tänav algab Vabaduse puiesteelt, suundub kagusse Pääsküla raba suunas ja lõpeb Ilmarise tänaval. Sulevi tänav ristub Taara ja Vanemuise tänavaga.
Tänava alguse koordinaadid on 59° 22′ 26″ N, 24° 40′ 6″ E.
Sulevi tänava pikkus on umbes 520 meetrit.
Sulevi tänav sai nime 8. novembril 1927.
Mare Jõgeva

Mare Jõgeva (sündinud 24. augustil 1939) on eesti laulja (sopran) ja teatrinäitleja.
Mare Jõgeva lõpetas 1965. aastal Tartu Muusikakooli, tema õpetaja oli Alma Kurtna. 1970. aastal lõpetas ta Tallinna Riikliku Konservatooriumi Linda Sauli klassi. Konservatooriumi ajal töötas ta ka Eesti Raadio segakooris.
Aastatel 1971–2004 oli Mare Jõgeva Rahvusooper Estonia solist. 1987. aastast töötas ta 18 aastat Georg Otsa nimelises Muusikakoolis õpetajana.
Mare Jõgeva on esinenud kammer- ja oratooriumilauljana (Johann Sebastian Bachi "Missa h-moll", "Matteuse passioon", Mozarti, Verdi ja Cherubini reekviemid jm).
Mare Jõgeva lavapartnerite seas olid Kalju Karask, Hendrik Krumm, Tiit Kuusik, Georg Ots, Ivo Kuusk.
Tema õpilaste hulgas on Veronika Portsmuth.

Isiklikku

Tema abikaasa oli kirjanik ja kirjastuse Eesti Raamat peatoimetaja Rein Põder. Neil on kaks poega: luuletaja Neeme Põder ja mälumängur Ove Põder.
Induktsioonivool

Induktsioonivool on elektrivool, mis tekib suletud juhtmekeerus magnetvälja muutumisel. Nähtuse avastas 1831. aastal Michael Faraday.
Näiteks tekib elektrivool paljudest juhtmekeerdudest koosnevas poolis, kui viimase läheduses või sees liigutada püsimagnetit.
Induktsioonivoolu suund kontuuris sõltub sellest, kas magnetvoog läbi kontuuri pinna kasvab või kahaneb, samuti magnetilise induktsiooni vektori suunast kontuuri pinna suhtes. Üldise reegli induktsioonivoolu suuna määramiseks andis Emil Lenz 1833. aastal. Lenzi reegli võib sõnastada järgmiselt: "Suletud kontuuris tekkiv induktsioonivool on suunatud nii, et tema magnetvoog läbi kontuuri pinna püüab kompenseerida induktsioonivoolu esilekutsuvat magnetvoo muutumist".
Mullabioloogia

Mullabioloogia on mullateaduse allharu, mis tegeleb mullas elutsevate organismide ja nende laguproduktide uurimisega.
Alates 2005. aastast tegutseb TTÜ Tartu Kolledžis mullabioloogia töörühm, mida juhib professor Mari Ivask. Aastal 2006 loodi mullabioloogia labor, mis hakkas tööle 2007. aastal.
Misso mõis

Misso mõis (saksa keeles Illingen) oli rüütlimõis Vastseliina kihelkonnas Võrumaal.
Mõis rajati 19. sajandi keskpaigas Vastseliina mõisast eraldatud alast.
Kiska mõis

Kiska mõis (saksa keeles Kiska) oli Vatla mõisa kõrvalmõis Karuse kihelkonnas Läänemaal. Nüüdisajal jääb mõis Pärnu maakonda Lääneranna valda.
Kiska mõis rajati 1773 Mõisaküla mõisa ja Mõtsu mõisast eraldatud aladest. Algul oli Kiska mõis iseseisev mõis, hiljem sai see Vatla mõisa kõrvalmõisaks.
Mati Soomre

Mati Soomre (10. märts 1944 Tallinn – 14. juuni 2015) oli eesti tõlkija, humorist ja ajakirjanik.

Haridus ja elukäik

Mati Soomre lõpetas 1958. aastal Tallinna 27. 7-aastase kooli, 1962. aastal Tallinna Polütehnikumi tööstusettevõtete elektriseadmete erialal, 1980. aastal Tartu Riikliku Ülikooli cum laude inglise filoloogia erialal.
Ta töötas jooksupoisina, abitöölisena, valveelektrikuna, elektriinsenerina, mullatöölisena, siiditrükkalina, vabakutselise literaadina, keeletoimetajana ja toimetajana, oli aastast 1997 Maalehe toimetaja.
Ta tõlkis proosat ja näidendeid inglise ning luulet inglise, ladina, saksa ja vene keelest.
Mati Soomre oli aastast 1992 Eesti Tõlkide ja Tõlkijate Liidu asutajaliige ning Eesti Kirjanike Liidu liige.

Pseudonüümid

A. Itskok, Villem Sakspere, Neti Rent, Kreeta Karbu Kitsekülast, Mats Raadik.

Tunnustused

1992: Rahva Hääle aasta autor
Kuremaa vald

Kuremaa vald oli vald Tartumaal aastail 1939–1949 ja Jõgeva maakonnas aastail 1949–1950.
Vald moodustati senise Kuremaa valla maa-alast, välja arvatud Ronivere küla ja Võikvere asunduse maa-alad; senise Laiuse valla Raja nr. 35 talu maa-alast.
Vald kuulus Riigivolikogu 50. valimisringkonda, kust valiti Märt Sõrra.
2014. aasta Family Circle Cup

42. Family Circle Cup oli 2014. aasta WTA sarja kuulunud naiste tennisevõistlus, mis toimus 31. märtsist kuni 6. aprillini. Võistlus toimus Charlestonis Lõuna-Carolinas. Auhinnafond on 710 000 USA dollarit.
2013. aasta võitjad olid üksikmängus Serena Williams ning paarismängus Kristina Mladenovic ja Lucie Šafářová.

Üksikturniir

Üksikturniiri võitis sakslanna Andrea Petkovic, kes alistas finaalis 7:5 6:2 slovaki Jana Čepelová. See oli Petkovici esimene võit sel hooajal. Čepelovále oli see esimene finaalmäng WTA-s.

Paaristurniir

Paarismängu finaalis alistasid Anabel Medina Garrigues ja Jaroslava Švedova 7:6 6:2 Chang Yung-jani ja Chan Hao-Chingi. Garrigues ja Švedova said hooaja teise võidu.
Sierra Leone kuninganna

Sierra Leone kuninganna (inglise keeles Queen of Sierra Leone and of Her other Realms and Territories, Head of the Commonwealth) oli Sierra Leone riigipea 27. aprillist 1961 kuni 19. aprillini 1971.
Ainus kuninganna oli Elizabeth II. Kohapeal esindas teda kindralkuberner. Kuninganna koos oma abikaasa prints Philipiga külastas Sierra Leonet 25. novembrist kuni 1. detsembrini 1961.
Missoula maakond

Missoula maakond (Madison County) on maakond USA-s Montana osariigis. Geograafilised koordinaadid on 47°04' N, 113°93' W.
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Missoula.
Maakonna pindala on 6781 km², millest 52 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 109 299. Aastal 2000 oli elanike arv 95 802.

Ajalugu

Missoula maakond moodustati 1864. aastal.
Antoniuse Gild

Antoniuse Gild on Tartus tegutsev Eesti mittetulundusühing, mis ühendab professionaalseid kunstnikke ja käsitöölisi. Ühingu eesmärk on edendada Eesti kunsti ja käsitööd. Ühing haldab Tartu kesklinnas asuvat kultuuri-, kunsti- ja käsitöökeskust Antoniuse õue.
Haapsalu linna algkool

Haapsalu linna algkool on algkool Lääne maakonnas Haapsalus aadressil Ehte tänav 14. Alates 2007 on kooli direktor Malle Õiglas.
Kooli hoone ehitust alustati 1936. Hoone arhitekt oli Erika Nõva. 1939 tähistas kool 100. aastapäeva. Pärast Teist maailmasõda tegutses koolimajas mitu teist kooli. 1964 alustas majas tegevust Haapsalu 8-klassiline kool, mis 1989 nimetati ümber Haapsalu 9-klassiliseks kooliks. 1990 korraldati 9-klassiline kool ümber ja tegevust alustas Haapsalu linna algkool.
Ivianiec

Ajalugu

Ivianieci mainitakse esimest korda XIV sajandi teisel poolel kui Leedu suurvürsti Vytautase valdust. Aastal 1522 sai asulast alev, mis kuulus Sołłohubidele. XVI sajandi keskel sai alevist protestantliku liikumise kohalik keskus. Aastal 1606 ehitati sinna esimene puidust katoliku kirik.
Uputuse ajal põletasid Moskva väeüksused suure osa alevist maha. XVIII sajandi algul sai alevist samanimelise krahvkonna keskus. Aastal 1702 ehitas Teodor Antoni Wańkowicz alevisse kiriku ja rajas kloostri. Aastal 1745 ehitati vana puidust kiriku asemele uus kivist kirik.
Poola jagamise järel hakkas Ivianiec aastal 1793 kuuluma Venemaa Keisririigi koosseisu. Vene võimud muutsid seni vabad alevielanikud pärisorjadeks, vabaduse said nad alles aastal 1860. Aastal 1810 läks alev Plewakode suguvõsa valdusse. Aastal 1880 oli alevis 17 käsitöökoda, kord nädalas oli seal turupäev ja kaks korda aastas toimusid laadad.
1919–1939 kuulus Ivianiec Poolale. Aastal 1934 alustati alevi elektrifitseerimist, selleks rajati endise Sołłohubide mõisa asemele jõele elektrijaam. Elektrit hakkas kasutama ka kohalik saekaater. Aastaks 1938 oli alevisse rajatud kino, kasarmute juures asus ka sõjaväele kuuluv lennuväli. 1939–1991 kuulus alev Nőukogude Liidu koosseisu.
Meyeri-Overtoni reegel

Meyer-Overtoni reegel on seaduspära lipiidides lahustuvate ainete anesteetilise efekti kohta.
Selle kohaselt, iga keemiliselt inertne aine, mille molaarne kontsentratsioon lipiidides tõuseb piisavalt kõrgele, tekitab narkoosi.
Reegli avastajateks olid (paralleelselt) Tartus töötanud preisi farmakoloog Hans Horst Meyer ja briti füsioloog Charles Ernest Overton, 1896. aasta paiku.
Kangelane tiigrinahas

"Kangelane tiigrinahas" (gruusia keeles „ვეფხისტყაოსანი“, Vephhistkaosani) on gruusia rahvuseepos, mis pärineb 12. sajandist. Selle autor on kuninganna Thamari varahoidja Šotha Rusthaveli.
Eepose esimene trükivariant pärineb aastast 1712. Teos koosneb 1550–1700 värsist, olenevalt käsikirjast.
Eepose tegevus keskendub kahe armastajapaari, araabia printsessi Tinatini ja prints Avtandili ning india printsessi Nestan Daredžani ja prints Tarieli seiklustele.
Eepose algne versioon ei ole säilinud. Sajandite jooksul on seda palju kordi ümber kirjutatud ja tekst on selle käigus palju muutunud. Säilinud on hulk käsikirju 16.–18. sajandist. Kõige levinum ja justkui kanooniline versioon on see, mis esimesena trükituna ilmus. See toimus 1712 Thbilisis Vahtang VI valitsusajal ja sellepärast nimetatakse seda Vahtangi versiooniks. See versioon mõjutas kõiki järeltulevaid suuresti, nii et need Vahtangi versioonist väga ei erine.
Rusthaveli filosoofilisi ja religioosseid seisukohti pidas gruusia kirik ametlikult ketserluseks ja sellepärast Vahtangi versiooni esimene tiraaž hävitati peaaegu täielikult.
Ei ole teada, kust Rusthaveli eepose jaoks inspiratsiooni sai. Ta ise ütleb teoses, et jutustab ümber pärsia lugu, ainult sellist pärsia lugu ei ole maailmas leitud. Teine hüpotees on selline, et ta toetus gruusia rahvaluulele, kombineerides rahvalaule omavahel ja kirjutades puuduoleva osa ise juurde. Kolmanda teooria järgi polnud ka sellist eeskuju, vaid Rusthaveli mõtles sisu algusest lõpuni ise välja.
Eesti keelde on eepose tõlkinud Juta Bedia. See ilmus kirjastuses Eesti Raamat 1991. aastal.
Eesti Intellektuaalomandi ja Tehnoloogiasiirde Keskus

Eesti Intellektuaalomandi ja Tehnoloogiasiirde Keskus (EITK) on 2013. aasta jaanuari lõpus tegevust alustanud, Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi ning Kaubandus-Tööstuskoja ühisel initsiatiivil loodud mittetulundusühing, mis osutab ettevõtetele suunatud intellektuaalomandit puudutavaid teenuseid (sh teostab endise Patendiinfo Keskuse tegevusi).
Eelkõige pakub EITK intellektuaalomandi õiguskaitsealast nõustamist väikese- ja keskmise suurusega ettevõtetele. Keskus teostab erinevaid patendiuuringuid, kaubamärgi ja disainilahenduste otsinguid, aitamaks ettevõtjal teha õigeid otsuseid oma firma intellektuaalse vara loomisel ja arendamisel. Olemasoleva intellektuaalomandi portfelli hindamiseks pakume ettevõtjatele intellektuaalomandi kliiniku ning väärtuse hindamise teenust, mis on olulised abivahendid investeeringute kaasamisel. Lisaks eelnevale saab ettevõtja EITK-s ka abi oma intellektuaalomandi kaitsestrateegia loomisel ja intellektuaalomandi kaasamisel äriplaani.
EITK raamatukogus saavad asjast huvitatud tutvuda intellektuaalomandi õiguskaitset käsitlevate raamatute ja ajakirjadega. Üksikleiutaja saab esmast nõu, kuhu ja kas pöörduda oma patenditaotlusega ning kuidas leida oma leiutisele kaasfinantseerimist.
Eesti Intellektuaalomandi ja Tehnoloogiasiirde Keskusel on kavas täiendada intellektuaalomandialaseid teenuseid autoriõiguse valdkonda kaasates.
Jätkatakse patentidega seotud innovatsiooni toetavate teenuste pakkumist klientidele nende äritegevuse edendamiseks. Tugiteenuseid pakutakse nii leiutamise algfaasis kui ka kommertsialiseerimise etapis.
EITK teeb koostööd Euroopa Patentameti (EPO) ja Ülemaailmse Intellektuaalomandi Organisatsiooniga (WIPO). Koostööprojektide eesmärgiks on rahvuslike intellektuaalomandi organisatsioonide kompetentside arendamine parendamaks ettevõtetele ja eraisikutele pakutavate teenuste taset.
Browni maakond (Wisconsin)

Browni maakond (Brown County) on maakond USA-s Wisconsini osariigis. Geograafilised koordinaadid on 44° 28′ N, 88° 00′ W
Maakonna halduskeskus on Green Bay.
Maakonna pindala on 1593 km², millest 225 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 248 007. Aastal 2000 oli elanike arv 226 778.

Ajalugu

Browni maakond moodustati 26. oktoobril 1818. aastal Michigani territooriumi osast. Maakond sai nime kindral Jacob Browni järgi.
Väätsa mõis

Väätsa mõis (saksa keeles Waetz) oli rüütlimõis Türi kihelkonnas Järvamaal. Nüüdisajal jääb kunagine mõis Türi valda Järva maakonnas.
Mõisa keskus asus Väätsa külas.

Ajalugu

Väätsa mõisa rajas 1620.–1630. aastatel Magnus von Nieroth, kelle ümbruskaudsed maad oli Gustav II Adolf 20. juunil 1621 läänistanud. 1686. aastal pantis Anna Elisabeth von Nieroth mõisa Klaus Johann von Baranoffile, kes hiljem selle päriseks ostis. Baranoffide kätte jäi mõis umbes kaheks sajandiks.
1870. aastal ostis mõisa Karl Johann von Seydlitz. Viimane võõrandamiseelne omanik oli Johann Anton von Seydlitz.

Mõisakompleks

Mõisakeskus ehitati esinduslikumalt välja 18. sajandil või 17. sajandi lõpus. Rajati sümmeetriline, eri kõrgustel asuvate terrassidega barokkstiilis prantsuse park. Tõenäoliselt asus pargi ühes otsas mõisa peahoone, teises otsas aga ringikujuline saarega tiik.
Aastail 1796–1800 rajati uus varaklassitsistlik härrastemaja. Hoone rajati kõrgele soklile ning seda ilmestavad ümarad välisnurgad, hammaslõikega karniisid ja kolmnurkfrontooniga keskrisaliit mõlemal pool maja.
Mõisa rajati ka hulk kõrvalhooneid, mis paiknesid hajali ega olnud orienteeritud härrastemaja ega selle esise platsi järgi. Härrastemajaga samal ajal rajati tõenäoliselt ka kaarakendega ait ja tall-tõllakuur. Aita kaunistas ka nelja sambaga katusealune. Mõlemad hooned on säilinud, kuid tugevalt ümberehitatud kujul.
Seydlitzide ajal rajati historitsistlikke kõrvalhooneid. Neist olulisemad olid viinavabrik (tänapäevaks hävinud) ja karjakompleks.
Härrastemajas tegutseb 1925. aastast kool, ning praegugi kasutab seda Väätsa Põhikool. Kooli tarbeks rajati kunagisele mõisa peahoonele 1970. aastatel juurdeehitis. 2010–2011 toimusid hoones ja pargis suured restaureerimistööd.
Tall-tõllakuuris tegutseb külalistemaja Vana Tall.
Päevakeskus

Päevakeskus on hoolekandeasutus, mis pakub inimestele (näiteks eakatele) mitmesuguseid teenuseid.
Johannes Adolf Rahamägi

Johannes Adolf Rahamägi (28. jaanuar 1883 Maidla – 1916) oli eesti ajakirjanik, esperantist.
MongoDB

Ajalugu

MongoDB arendusega alustas tarkvaraarendus ettevõte 10gen 2007. aastal New Yorgis. Algselt arendati MongoDB-d kui teenuseplatvormi(PAAS). Kuid kui nähti MongoDB kui tarkvara potentsiaali, siis keskendus 10gen täielikult MongoDB arendusele ning aastal 2013 vahetati ka firma nimi 10gen MongoDB Inc. vastu.  Esimene MongoDB versioon avaldati 2009. aastal ning siis oli juba tegu vabavaralise andmebaasi serveriga.

Kõrge jõudlus

MongoDB toetab põimitud andmemudeleid, mis kiirendab andmebaasi süsteemi. Lisaks saab MongoDB-s välju indekseerida primaarseks ning sekundaarseks. Tänu indeksitele on võimalik teha kiiremaid päringuid ning otsingud saavad sisaldada võtmeid põimitud dokumentidest.

Päringukeele lihtsus

MongoDB toetab rikast päringukeelt ning võimaldab lugemis- ja kirjutamisoperatsioone (CRUD), kuid ka andmete liitmist, teksti ja georuumilisi otsinguid.

Salvestusmootorite toetus

MongoDB toetab salvestusmootoreid WiredTiger, In-Memory ja MMAPv1. Lisaks on MongoDB-l ka rakendusliides (API), mis lubab kolmandate osapooltel arendada salvestusmootoreid MongoDB’le.

MongoDB Community Server

MongoDB Community Server on tasuta ning see on saadaval Windowsi, Linuxi ja  macOS operatsioonisüsteemidele.

MongoDB Enterprise Server

MongoDB Enterprise Server on äriversioon MongoDB-le ning see on saadav osana MongoDB Enterprise Advanced'd tellimusest. Seegi on saadaval Windowsi, Linuxi ja macOS operatsioonisüsteemidele.

Toetatud programmeerimiskeeled

MongoDB’l on draiverid kõikidele peamistele programmeerimiskeeltele ja arenduskeskkondadele. Toetatud on järgnevad programmeerimiskeeled ja arenduskeskkonnad: ActionScript, Cabash, C, C#, C++, Clojure, ColdFusion, D, Dart, Delphi, Erlang, Go, Groovy, Haskell, Java, JavaScript, Lisp, Lua, MatLab, Node.js, Perl, PHP, PowerShell, Prolog, Python, R, Ruby, Scala, Smalltalk.

Serverivaba ligipääs

MongoDB Stich võimaldab serverivaba (serverless) ligipääsu MongoDB’le ja teistele teenustele. Seda on võimalik kasutada JavaScripti, iOSi ja Andoridiga.