google/wiki40b huggingface dataset:
Jan Hamáček

Jan Hamáček (sündinud 4. novembril 1978 Mladá Boleslavis) on Tšehhi poliitik, ta kuulub Tšehhi Sotsiaaldemokraatliku Partei ridadesse, olles 18. veebruarist 2018 partei esimees. Ta on alates 27. juunist 2018 Tšehhi siseminister.
Ta lõpetas aastal 2001 Karli ülikooli Prahas filosoofiateaduskonna. Aastatel 2001–2004 töötas ta Kesk-Tšehhi maakonna regionaalparlamendi Sotsiaaldemokraatliku fraktsiooni peasekretärina. Aastatel 2006–2017 oli ta Tšehhi parlamendi liige, seejuures aastatel 2006–2017 tegutses ta parlamendi spiikrina.
18. veebruarist 2018 on ta Tšehhi Sotsiaaldemokraatliku Partei esimees.
27. juunist 2018 kuni 16. oktoobrini 2018 oli ta Tšehhi välisministri kohusetäitja. Alates 27. juunist 2018 on ta Tšehhi siseminister.

Isiklikku

Ta on abielus ja kahe poja isa.
Kuusjoon

Erinevat liiki kuuikguad

"Yijing'i" 64 kuusjoone (六十四卦; liùshísìguà; kuuskümmend neli guad) positsioonidel on tavapäraselt kahte tüüpi jooned: kas ühe katkega või katketa. Kasutatakse ka nende numbrilist (igal positsioonil kas 6 või 9) ja mustrilist (igal tavaliselt kas valge või must ruut) üleskirjutamist. 
"Tai Xuan Jing'i" 81 nelijoonte tekstiühikutega (9 × 81 = 729) ühendatavatel kuusjoonte positsioonidel on juba kolme tüüpi jooned: kas kahe katkega, ühe katkega või katketa.
"Yi Lin'i" 4096 kuusjoone positsioonidel on nelja tüüpi jooned. Need tulenevad "Yijing'i" kuusjoonte joontetüüpidest. Kaks neist kattuvad nendega ja kahele on lisatud väike täiendus: katkendlikule joone katke tühikusse X rist ja katketa joone keskele O ring.
Praegustel arheoloogilistel leidudel on tuvastatud ka viie joonega (kokku on võimalik 15 625 viiskuuikguad) ja kümne joonega (kokku on võimalik miljon kümmekuuikguad) kuusjoonte kasutust.

Kuusjoonte ehitus

Kuuest üksikjoontest koosnevat kuusjoont vaadeldakse ka seoses selle ülemise, keskmise ja alumise kolme kaksjoone ning ülemise ja alumise kahe kolmjoonega.

Kuusjoontes sisalduvad üksikud jooned

"Muutuste raamatu" kuusjoonte yaosid kirjutatakse ja loetakse madalamalt kõrgemale. Vastavalt sellele numereeritakse ka nende positsioone. Esimest alumist nimetatakse "algseks" (初) ja viimast "ülemiseks" (上). Ülejäänuid nimetatakse vastavalt nende numbrile järjestuses.
Joonte asukohti nimetatakse positsioonideks (位). Paaritutele positsioonidele omistatakse yang loomus ja paarispositsioonidele yin loomus. Positsioonide loomuse vastavust neil olevate joonte loomusele peetakse soodsaks ja mittevastavust ebasoodsaks. (Seejuures pole kahjuks välja toodud kas on tegemist alggua või lõppguaga, mis võivad ka kattuda.)

Kuusjoontes sisalduvad kaksjooned

Kuusjoont saab analüüsida vastavalt selle kolmele osale: taevas - inimene - maa (天 - 人 - 地). Alumine joontepaar vastab maale, keskmine inimesele ja ülemine taevale.

Kuusjoontes sisalduvad kolmjooned

Kuusjoon koosneb ka ülemisest ja alumisest kolmjoonest. Nendevahelisi vahekordi analüüsitakse vastavalt kolmjoontele omistatavatele elementidele. Alumine iseloomustab sisemist, pealetulevat ja ülesehitatavat maailma. Ülemine välist, taganevat ja lagunevat maailma. (Seejuures pole kahjuks välja toodud kas on tegemist alggua või lõppguaga, mis võivad ka kattuda. Samuti pole toodud välja ka kuusjoone kahe kolmjoone vahekorda kaht tüüpi lähenemisega kolmjoontele.)
Kuusjoon sisaldab veel ka kahte sisekolmjoont. Alumine neist koosneb kuusjoone 2., 3. ja 4. joonest. Ülemine koosneb 3., 4. ja 5. joonest.

"Muutuste raamatu" kuusjoonte korrastused ehk järjestused

Kakskuuikguade (kaks võimalikku elementi kuuel positsioonil) erinevaid korrastusi esitatakse nii ridade, ruutude kui ka ringidena. Laiemalt tuntud ja levinuim on "Muutuste raamatu" järgnevusele vastav Wen Wangi korrastus. Sellest täiesti erinev järjestus on eelmise sajandi lõpus Mawangdui siiditekstidel leitu Mawangdui korrastus.
Paul Ariste medal

Paul Ariste medal on Eesti Teaduste Akadeemia autasu humanitaar- ja sotsiaalteaduste alal. 
Anti esmakordselt välja 3. veebruaril 2005 Paul Ariste 100. sünniaastapäeva tähistamise konverentsil Tartu Ülikoolis.
Notker Labeo

Notker Labeo, tuntud kui Notker Teutonicus (umbes 950 Sankt Gallen – 28. juuni 1022)  oli benediktiini munk, kes oli esimene Aristotelese kommentaator keskajal.
Ta tõlkis antiikautorite (Seneca, Cicero, Boëthius ja Martianus Capella) teoseid vanaülemsaksa keelde.
Georg Reinfeldt

Georg Paul Ernst Reinfeldt (28. juuli/9. august 1806 Tartu – 27. juuli/8. august 1849 Narva) oli Peterburi konsistoriaalringkonna vaimulik.
Tema isa oli Tartu ülikooli ametnik Ernst Johann Reinfeldt.
Ta õppis 1826–1829 (grad. stud.) Tartu ülikooli usuteaduskonnas, korporatsioon Livonia liige.
Koduõpetaja, 1834–1849 diviisivaimulik ja Peterburi Jaani koguduse õpetaja, 1838–1849 usuõpetaja Peterburis.
Siire (lausekujund)

Siire ehk anžambmaan (prantsuse sõnast enjambment 'üleaste') on sageli tarvitatav lausekujund luules, misjuhul lahutatakse süntaktiline ühik värsirea piiril või kahe värsi vahel. Ütlus jätkub järgmisel värsireal või salmis.

Kasutus

Siiret kasutatakse puändi edasilükkamiseks, et viivitada kavatsetud emotsiooni tekitamisega. Siire võib panna värsitähenduse vastanduma lausetähendusele, luues niiviisi sõnamängu, milles värsi algne mõte tuleb ümber hinnata tervikmõtte valguses.
Siiret võib kasutada ka värsirea katkestamiseks, et luua heakõla värsiridade lõpus või alguses. Nii on näiteks kirjutanud Willard Espy:
The four eng-
ineers
wore orange
brassieres

Catullus

Ladinakeelses luules 1. sajandil eKr kasutas Catullus siiret oma tekstis "Ad Fabullum":
Cenabis bene, mi Fabulle, apud me
paucis, si tibi di favent, diebus,
si tecum attuleris bonam atque magnam
cenam non sine candida puella
et vino et sale et omnibus cachinnis.
Säilitades sõnade järjekorda, võiks tõlkida nii:
Sa lõunatad hästi, mu Fabullus, minu juures
mõne, kui jumalad soosivad sind, päeva pärast,
ja kui tood endaga hea ja suurepärase
lõuna mitte ilma ilusa neiuta,
ega veinita, tarkuseta ja naerulaginateta.
Fraas si tecum attuleris bonam atque magnam / cenam on siirdeks kolmanda ja neljanda rea vahel.

Shakespeare

Inglise luuletaja ja näitekirjanik William Shakespeare kasutas siiret üha ulatuslikumalt, kui tema stiil ajaga arenes. Uurijad Goswin Köning ja Andrew Cecil Bradley on Shakespeare'i dateerimata loomingu puhul määranud eeldatavad loomisajad, lähtudes siirde kasutamise sagedusest.
Seesama aeg, mis kunstpeenelt voolib
 kõik, mis on armas silmale ning hea,

/---/
Ja poleks suve sulnist õiehingust
meil klaasis piiskadena vangis siis,
kas miski meenutaks kesk tuulte vingust
veel ilu, mille talv meilt ära viis?

/---/ 

(katked W. Shakespeare'i sonetist nr 5, inglise keelest tõlkinud Harald Rajamets)

Näiteid eesti luulest

Käriseb vaikuselina.
Rebendist pahiseb tuuli.
Kohutav rebijanina
nuusutab, kus oled sina.
Maigutab siniseid huuli.
Kärin on pruun nagu rooste.
Valge kui lubi on vaikus.
Kohkudes roostesest loost te
kuulsite: toonelahooste
hirneid alt rebendist kaikus.
Andres Ehin Kuratlik kopla
Me teeme, teeme ümber oma elu
üht hiigelmüüri inimtihedat.
Ka pikemad ei küüni üle ääre

/---/
Jüri Üdi Me teeme, teeme ümber oma elu
Ulvi Tamm

Ulvi Tamm (sündinud 12. veebruaril 1959 Lehtses) on Eesti muusikapedagoog ja kultuuritegelane.

Elulugu

Ulvi Tamme isa oli Villem Tamm ja ema Milja Tamm. Ulvi Tamm alustas 1966. aastal õpinguid Lehtse 8-klassilises koolis, õppides mõnda aega ka Tapa Lastemuusikakoolis tšellot. 1974–1978 õppis ta Tartu Pedagoogilises Koolis (praegu Tartu Ülikooli Õpetajate Seminar) ning seejärel kaugõppes Tallinna Pedagoogilise Instituudi muusikaosakonnas orkestrijuhtimist.
Alates 1978. aastast elab Tamm Türil, kus ta on tegutsenud nii muusikaõpetaja kui ka koorijuhina, Türi poistekoori on ta juhtinud alates 1983. aastast. 1978–1989 töötas Tamm Türi Keskkoolis, 1989–2004 Türi Majandusgümnaasiumis, 2003–2007 Sargvere põhikoolis ja lasteaias ning 2004–2011 Väätsa põhikoolis. Alates 2007. aastast on ta töötanud Rocca al Mare Kooli Vodja Individuaalõppekeskuses ning 2014. aastast Türi Ühisgümnaasiumis. Alates 2006. aastast korraldas ta kümne aasta jooksul üle-eestilist laste ja noorte pärimusmuusika festivali "Regilaul uues kuues".

Tunnustused

2009. aastal pälvis Tamm Järvamaa kultuurihoidja preemia, teda on kolmel korral esitatud aasta õpetaja nominendiks. 2011. aastal määras Eesti Rahvuskultuuri Fondi pärimuskultuuri allfondi halduskogu talle stipendiumi eesti rahvamuusika tutvustamise ja levitamise eest koolinoorte seas, millega peeti silmas eestkätt festivali "Regilaul uues kuues" korraldamist.
2015. aastal sai Tamm Türi valla kuldse aumärgi pikaajalise eduka töö eest muusikahariduse andmisel, Türi poistekoori juhendamisel ning noorte pärimusmuusikafestivali korraldamisel. Samal aastal sai ta ka Järvamaa Kultuuritegija aastapreemia, 10. festivali "Regilaul uues kuues" korraldamise eest.
Georgi Sudeikin

Georgi Sudeikin (vene keeles Судейкин, Георгий Порфирьевич) (11. aprill 1850 Smolenski kubermang – 16. detsember 1883 Peterburi) oli Venemaa Keisririigi riigiametnik, poliitilise jälitusasutuse Peterburi Kaitsejaoskonna ülem, auastmelt sandarmipolkovnik (1882).
Pärast kadetikorpuse lõpetamist alustas ta teenistust sõjaväes 1870. aastal praporštšikuna ja 1871. aastal ülendati alamporutšikuks. 1874. aastal viidi ta isikliku taotluse alusel üle Sandarmikorpusse, 1877. aastal ülendati staabikapteniks ja viidi üle Kiievi kubermangu Sandarmivalitsusse, kus ta paari aasta jooksul avastas ja likvideeris Narodnaja Volja Kiievi organisatsiooni.

Tegevus Peterburi kaitsejaoskonnas

1881. aasta juunis edutati ta Peterburi linnapea (ja politseijuhi) Valitsuses Salajase osakonna ülemaks, hiljem aga Peterburi avaliku julgeoleku ja korra kaitsejaoskonna inspektoriks (ülemaks).
Sudeikin viis isiklikult läbi jälitustegevust keisrivõimuvastastes poliitilistes kuritegudes koostöös Narodnaja Volja Keskkomitees tegutsenud poliitilise politsei agendi Sergei Degajeviga, kellelt saadud informatsiooni alusel lõhkus Narodnaja Volja organisatsiooni ja vahistas selles osalejaid.
Georgi Sudeikini tapsid Narodnaja Volja Täitevkomitee otsusel Narodnaja Volja partei liikmed Starodvorski ja Konaševski Degajevi korteris, kuhu see pärast agendina töötamise paljastamist meelitas Sudeikini kohtuma 16. detsembril 1883.
ÜRO peakorter

Asukoht

Peakorter asub Manhattani Turtle Bay linnaosas, 6,9–7,3 hektari suurusel alal, kust avaneb vaade East Riverile. Hoonetekompleksi piirideks on First Avenue läänes, East 42nd Street lõunas, East 48th Street põhjas ja East River idas. Mõistet "Turtle Bay" kasutatakse aeg-ajalt ÜRO peakorteri või kogu ÜRO metonüümina.

Olemus

Peakorteris asuvad ÜRO peamised asutused, sealhulgas Peaassamblee ja Julgeolekunõukogu, kuid mitte Rahvusvaheline Kohus, mis asub Haagis. Ühinenud Rahvaste Organisatsioonil on kolm täiendavat piirkondlikku peakorterit, mis asuvad Genfis (Šveits; avati 1946. aastal), Viinis (Austria; avati 1980. aastal) ja Nairobis (Keenia; 1996. aastal). Need täiendavad bürood aitavad esindada ÜRO huve, hõlbustada diplomaatilist tegevust ning neil on teatud eksterritoriaalsed õigused.

Kvartal

Kuigi ÜRO peakorter asub New Yorgis, on selle peakorteri jaoks kasutatav kvartal ⁠— maa ja hooned Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni, mitte Ameerika Ühendriikide valitsuse halduses. Need alad on tehniliselt ekstraterritoriaalsed USA valitsuse ja ÜRO vahel sõlmitud lepingu alusel. Vastutasuks kohalike politsei-, tuletõrje- ja muude teenuste eest nõustub ÜRO tunnistama enamikke kohalikke, riiklikke ja föderaalseid seadusi.
Ernst Kollom

Ernst Kollom (18. detsember 1908 Võrumaa, Miiaste – 17. oktoober 1974 Tallinn) oli eesti raamatugraafik.

Elukäik

Ta õppis aastatel 1923–1927 Tartu Poeglaste Reaalgümnaasiumis, 1927–1931 Kõrgemas Kunstikoolis Pallas Nikolai Triigi ateljees maali ja 1943–1945 Moskva Riiklikus Kunstiinstituudis P. Pavlinovi juures puugravüüri.
Kollom tegutses viljaka raamatukunstnikuna, luues iseäranis 1930-ndate teisel poolel silmapaistvaid kaanekujundusi ja illustratsioonisarju, sageli kahevärvilises puugravüüris (Karl Eduard Söödi luulekogu "Kuusirbi õsu", 1937). Kujundas 1930. aastatel raamatusarjade "Nobeli laureaadid", "Põhjamaade romaane" ning "Sõjaromaane ja memuaare" kaaneümbrised ning "Põhjamaade romaane" ja "Sõjaromaane ja memuaare" siseillustratsioonid (puugravüürid). Ta oli sarja "Eesti ajalugu (1935–)" kolmanda köite kaasautor. Tegutses ajakirja Tänapäev kujundajana, hiljem vabagraafikuna.
Vabagraafikas lõi ta peamiselt linnavaateid. Tema kujundusi ja graafikat iseloomustab bauhausilik laad.

Isiklikku

Ta oli Gita Teearu abikaasa ja laste isa.
Mõisamaa (Väike-Maarja)

Ajalugu

Praeguse Mõisamaa eelkäija võis kanda nime Mandavere (Mondefer, 18. sajandi L. A. Mellini kaardil Mandefer).
Kirikuraamatute järgi (18.–19. sajand) oli Mõisamaa mõisa maadel kaks küla, Mandevere ja Järvemäe (ka Jerveka, Jääremaa). Kunagist Järvemaa küla Tammiku parkmetsa taga mäletatakse ainult paiga nime järgi.
Taani hindamisraamatus on üheks neljateistkümnest Pudiviru kohanimeks Käginurme, see võis olla Mõisamaa küla muinasnimetus. Muinasasula koht on külatänava ääres arheoloogide poolt tuvastatud.
Haukamäe (ka Aukamäe) küla paiknenud Mõisamaa ja Lasinurme vahel. Haukamäest on tänapäeval järel samanimeline talu. Küla saanud otsa Põhjasõjas. Mõis võtnud tühjaks jäänud talude maad endale. Põllu seest olevat välja tulnud kaevurakkeid.
Mõisamaa mõisast suundub üks vana tee kunagi mõisa koosseisu kuulunud Järvemäe külla (ammu hävinud). Tee oli äärestatud kuusehekiga, mida meenutavad üksikud pügamisjälgedega vanad puud.
18. sajandi L. A. Mellini kaardil on Järvemäe (Jerwemä) ja Mandevere (Mandefer) vahel tähistatud Wända mõis.

Rahvakool

Mõisamaa rahvakool asutati 1852. Aastal 1863 õppis seal 35 last, koolmeistriks oli Juhan Böckler (52 a). Külas oli kauplus, vanadekodu, veski, rahvamaja ja mõnda aega isegi vallakeskus.

Lohukivi

Kultusekivi "Mõisamaa Lohukivi" on arheoloogiamälestisena nr 10317 riikliku kaitse all. 2008. aasta kevadel kaevati Mõisamaa Lohukivi ekslikult oma kohalt välja ja lükati tee äärde. Kivi asub praegu Mõisamaa küla põhjaserval Suure-Tammikusse ja Mõisamaa külla hargnevate teede lahkmelt 100 m põhjas, Suure-Tammiku tee kõrgel läänekaldal põllu servas. Algne asukoht oli keset põldu lohus.
Kahvri laimipuu

Levila

Kahvri laimipuu kasvab Indias, Nepalis, Filipiinidel, Bangladeshis, Indoneesias, Malaisias ja Tais.

Kasutamine

Kaubanduslikult ja koduköökides leiavad kasutust nii kahvri laimipuu lehed kui ka viljad – kahvrilaimid ehk kombaavad.
Kannel (kultuurimaja)

Kannel on kultuurimaja Võrus aadressil Liiva 13. Maja haldab SA Võru Kannel.
Maja ehitati 1964 ja enne seda oli samas kohas Kandle seltsi vana seltsimaja, mis 1962–1963 lammutati.
Barry Bostwick

Barry Knapp Bostwick (sündinud 24. veebruaril 1945 San Mateois California osariigis) on Ameerika Ühendriikide koomik ning filmi- ja telenäitleja.
Sas de Mesdì

Alpinism

1957. aastal ronisid tippu uut marsruuti mööda mäe lõunaküljelt Vincenz Malsiner ja Ludwig Moroder. Nende järgi nimetatakse seda marsruuti Via Moroder–Malsineriks. UIAA süsteemi järgi klassifitseeritakse see marsruut kategooriasse 6+ ("küllaltki raskeks").
Tiina Talvi

Tiina Talvi (sündinud 1962) on eesti bioloog, malakoloog ja looduskaitsetegelane.
Ta on raamatusarja "Estonia Maritima" toimetaja. Aastast 2005 on ta Lümanda põhikooli direktor. Aastast 2011 on ta Kuressaare abilinnapea.

Pere

Tema abikaasa on Tõnu Talvi.
Veiko

Veiko on mehenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis populaarsuselt 111. mehenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Veiko 1559 mehel.
Oru Pearu

Oru Pearu ehk Pearu Murakas on tegelane A. H. Tammsaare romaanisarjas "Tõde ja õigus". 
Pearu on oma loomult vembumees ning tema puhul ei või kunagi teada, mis riukad tal mõttes mõlguvad. Pearule meeldib tähelepanu ja see, kui inimesed teda imetlevad. Kuigi talle tööd eriti teha ei meeldi, ei jää ta oma jonnakuselt ja kanguselt Andresele alla.
Pearu paneb Andrese tihti proovile ning vastandub oma irratsionaalsusega Andrese ratsionaalsusele. Samas viivad Pearu teod sündmusi edasi ja panevad Andrest ka filosofeerima ning seeläbi jõuavad lugejani Andrese tõekspidamised.  Kuigi mõnikord lähevad Pearu ja Andres isegi kättpidi üksteisele kallale ja kaebavad üksteist kohtusse, siis esineb ka leppimishetki, mil Pearu käitub justkui poleks meeste vahel kunagi tülisid olnudki (nt kui Andrese naine Krõõt sureb).
Pearul esiklapsed on pojad – Joosep ja Karla. Peale nende on Pearul veel lapsi.
Tema kujutamisel on kasutatud keskmurdelist keelt.
Pearu prototüübiks on Tammsaare kunagine naabrimees Jakob Sikenberg.
2019. aasta filmis "Tõde ja õigus" mängis Pearut Priit Võigemast.
2016. aastal A. H. Tammsaare muuseumi, Vikerraadio ja Eesti Raamatukoguhoidjate Ühingu korraldatud "Tõe ja õiguse" lugejate lemmiktegelase hääletusel valiti Pearu teisele kohale.
Henryk Górecki

Henryk Mikołaj Górecki [poola hääldus: ˈxɛnrɨk mʲiˈkɔwaj ɡuˈrɛtski] (6. detsember 1933 – 12. november 2010) oli poola helilooja.
Heiti Hääl

Heiti Hääl (sündinud 10. mail 1963) on eesti ettevõtja.
Ta on lõpetanud Tallinna 7. Keskkooli (praegune Inglise Kolledž) ja TPI ehitusteaduskonna. 
Ettevõtluskarjääri alustas Hääl 1980. aastate lõpul asudes tootma autode järelhaagiseid Tiki-Treileri kaubamärgi all.
1993. aastal asutas ta kütusefirma Alexela Oil ning on selle juhatuse liige. Alexela gruppi kuuluvad muuhulgas ka AS Balti Gaas, AS Reola Gaas ja Kiviõli Keemiatööstus. 
Aastal 2018 omandas Alexela AS-i 220 Energia, millega kaasnes märgatav turuosa suurenemine Eesti elektri- ja maagaasiturul.
Aastal 2019 ostis Alexela 50 % Õhtuleht Kirjastuse aktsiatest. Alexela on Eesti Korvpalliliidu suurtoetaja.
Emanuel Merins

Emanuel Merins (sündinud 14. oktoobril 1946 Riias) on Saksamaa kabetaja ja endine kabetreener.
Ta on rahvusvaheline meister rahvusvahelises kabes ning on Valgevene ja Läti teeneline treener. Tema tuntumaid õpilasi on Guntis Valneris. Nüüd ta enam kabetreenerina ei tegutse, vaid õpetab lastele jalgpalli, korvpalli ja võrkpalli.
Franz Karl

Ertshertsog Franz Karl Joseph (17. detsember 1802 – 8. märts 1878) oli viimase Saksa-Rooma ja esimese Austria keisri Franz II/I ja Napoli ning Sitsiilia printsessi Maria Teresa poeg. Ta oli Austria keisri Franz Joseph I ja Mehhiko keisri Maximiliano isa.
Franz Karl oli abielus Wittelsbachide dünastiasse kuuluva Sophiega, kellega tal lisaks Franz Josephile ja Maximilianile oli veel kaks poega: Karl Ludwig, kellest põlvneb praegune Habsburgide-Lotringite dünastia pealiin ning Ludwig Victor, kes suri lastetuna. Abielupaari üks poeg ja kaks tütart surid lapseeas.
Franz Karli peetakse Austria ajaloos üpris mõjutuks tegelaseks, kes oli oma naise võimu all. Nimeliselt osales ta oma haige venna Ferdinand I valitsusajal regentnõukogus, kuid teda peeti ometi niivõrd jõuetuks tegelaseks, et otsustati keisritiitlist ilma jätta. Nii sai 1848. aastal pärast Ferdinandi troonist loobumist keisriks tema poeg Franz Joseph.
Franz Karl suri 1878. aastal, kuus aastat pärast oma naist.
Suurlinnapiirkond

Suurlinnastu (inglise keeles metropolitan area) on piirkond, mis koosneb tihedalt asustatud linnasüdamikust ja selle vähem asustatud ümbritsevatest territooriumidest, kus on ühine  taristu, tööstus, teenindus ja elamumajandus.
Heli Vahing

Heli Vahing (neiuna Heli Karotam, aastani 1982 Heli Raave; sündinud 18. oktoobril 1955) on eesti näitleja ja laulja.
Ta õppis aastatel 1964–1981 Pärnu Lastemuusikakoolis klaverit, ta lõpetas aastal 1974 Pärnu 4. Keskkooli. Aastal 1981 lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli eesti filoloogina ning aastal 1986 Heino Elleri nimelise Tartu Muusikakooli laulu erialal (õpetaja Aino Kõiv).
Ta töötas aastatel 1981–1987 Tartu Ülikooli Raamatukogus, 1986–2001 teatris Vanemuine ja aastatel 2001–2002 revüüteatris Bel-Etage näitlejana. Aastast 2001 on ta laulnud Tallinna Aleksander Nevski katedraali kooris. On esinenud koos Onu Bellaga ning aeg-ajalt annab kontserte koos Peeter Kaljumäega.

Isiklikku

Tema esimene abikaasa oli Raivo Raave, nende poeg Henrik Raave on laulja. Aastatel 1982–1984 oli ta abielus Vaino Vahinguga. Tema elukaaslased on olnud Sven Kullerkupp ja Aare Laanemets.
Ühistuleht

Ühistuleht on ühistulist tegevust kajastav ajaleht, mis ilmub 2011. aasta augustist. Enne 2012. aastat ilmus ajaleht kord kuus, 2012. aasta algusest kord kvartalis.
Ühistulehte annavad välja Tartu Hoiu-laenuühistu, Eesti Korteriühistute Hoiu-laenuühistu ja Akadeemiline Ühistegevuse Selts.
Karlo Funk

Karlo Funk (sündinud 1971) on eesti ajakirjanik ja filmikriitik.
Ta on õppinud Tartu Ülikoolis ajalugu ja filosoofiat. Ta olnud tegev kultuuriajakirjanikuna (ajalehtedes Noorte Hääl, Päevaleht ja Eesti Ekspress). Aastail 2006–2013 töötas ta Eesti Filmi Sihtasutuse peaeksperdina (aastast 2002 oli ta samas välissuhete juht).
Alates aprillist 2013 on ta Eesti Instituudi direktor.
Union (ettevõte)

Union oli Eesti tekstiiliettevõte, mis asutati 1921 Tallinnas.
Union oli Eesti suurima nahavabriku (endine Th. Grünwaldi nahavabrik) omanik. 1921-1931 oli ettevõtte käes ka mehaaniliste jalanõude vabrik. Aastast 1931 kasutas seda vabrikut ettevõte Globus.
1936 töötas nahatööstuses 147 ja saapavabrikus 261 inimest.
Scotti maakond (Illinois)

Ajalugu

Maakond moodustati 1839. aastal.
Patküla mõis

Patküla mõis (saksa keeles Owerlack) oli rüütlimõis Helme kihelkonnas Viljandimaal. Praeguse haldusjaotuse järgi asub see Patkülas Tõrva vallas.
Mõisa ait-kuivati ja tall on arvatud kultuurimälestisteks.
Advig Kiris

Advig Kiris (sündinud 4. augustil 1935 Južnaja Lifljandija külas Primorje krais) on eesti jurist ja endine Eesti NSV riigitegelane.
Ta lõpetas aastal 1955 Kärdlas keskkooli ja aastal 1961 Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna, aastast 1972 õigusteaduse kandidaat.
Ta töötas aastatel 1961–1963 Tallinna Prokuratuuris stažööri ja vanemuurijana. Aastatel 1963–1979 töötas ta Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna riigi ja õiguse ajaloo kateedris vanemõpetaja ja dotsendina ning aastatel 1979–1985 ühtlasi kateedri juhatajana. 15. novembrist 1985 kuni 3. aprillini 1990 oli ta Eesti NSV justiitsminister. Aastatel 1990–1992 oli ta Eesti Vabariigi Ülemnõukogu Presiidiumi esimehe õigusnõunik ja õigusosakonna juhataja. Aastast 1992 oli ta Tallinna Tehnikaülikooli majandusõiguse õppetooli dotsent, aastast 1994 Akadeemia Nord õigusteaduskonna dekaan ning aastast 1999 samas avaliku õiguse õppetooli juhataja.
Ta on uurinud 1920.–1940. aasta õigusajalugu ning riigi ja õiguse teooriat.
Ta oli aastast 1960 NLKP liige, aastatel 1975–1985 oli ta TRÜ parteikomitee sekretär; aastatel 1976–1986 oli ta EKP revisjonikomisjoni liige, aastast 1986 oli ta EKP Keskkomitee liikmekandidaat.
Ta on olnud Eesti Juristide Liidu tegevpresident, samuti Juristide Kutseühenduse Nõukoja eesistuja.
Riigikohtunik Hannes Kiris on Advig Kirise poeg.
Ojamaa jõgi

Ojamaa jõgi on Purtse jõe parempoolne lisajõgi, mille pikkus on 29 km ja koos lisaharudega 30,4 km.
Jõgi asub Ida-Viru maakonnas. See saab alguse Koolma külas (59° 11′ 23″ N, 26° 57′ 19″ E) ja selle suue paikneb Unikülas (59° 18′ 38″ N, 27° 1′ 57″ E). Läbib ka Ojamaa küla.
Alustades lähte poolt suubuvad Ojamaa jõkke Murakaraba kraav, Leppoja, Tarumaa peakraav, Ratva oja, Ojamaa peakraav ja Raudjõgi.